overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2016-04-17 00:00:00

Позивач звернулась до суду з вищезгаданим позовом, в підтвердження своїх позовних вимог посилається на те, що перебуває в шлюбі з відповідачем з 28 січня 2010 року, від якого у них народилося двоє дітей: 22 червня 2010 року [PERSON] та 22 листопада 2012 року [PERSON]. Вказує на те, що відповідач не підтримує матеріально, не цікавиться сім»єю та не займається вихованням доньки. Їй самій важко утримувати дитину, а тому просить суд постановити рішення, яким стягувати з відповідача в її користь аліменти на утримання неповнолітніх дітей в розмірі по 1000 грн. на кожну дитину щомісячно, починаючи від дня пред»явлення позову і до досягнення дітьми повноліття. Позивач в судове засідання не з»явилася. Подала заяву про розгляд справи за її відсутності. Позовні вимоги підтримала повністю, посилаючись на підстави, викладені в позовній заяві. Відповідач в судове засідання також не з»явився. Подав суду заяву про розгляд справи за його відсутності. Позов визнає в повному обсязі та не заперечив проти стягнення з нього на користь позивача аліментів на утримання дочок в розмірі по 1000 грн. на кожну щомісячно. У зв'язку з неявкою в судове засідання осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу в порядку ст. 197 ЦПК України за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Оглянувши матеріали справи, суд встановив, що відповідно до свідоцтв про народження дитини [PERSON], [INFO], серії 1-СГ №250649 від 05.07.2010 року та [PERSON], [INFO], серії 1-СГ №350034 від 07.12.2012 року, відповідач [PERSON] являється батьком даних дітей, а відповідно обовязок утримувати дитину - це моральне і найважливіше правове зобовязання батьків. У разі їх ухилення від його виконання аліменти можуть стягуватись за рішенням суду. Обовязок утримувати дітей виникає з моменту їх народження і зберігається до досягнення ними повноліття. Стягнення аліментів слід проводити з дня подачі заяви до суду, тобто з 24.03.2016 р. в розмірі 1000 грн. щомісячно на кожну дитину, що буде відповідати інтересам захисту прав дитини та фінансовим можливостям сторін по справі. Зважаючи на вищенаведене, суд вважає, що позов підлягає до задоволення та стягнення з відповідача вищезгаданої суми заборгованості, зважаючи зокрема на положення ч.1 ст.61 ЦПК України. Відповідно до ст. 88 ЦПК України з відповідача слід стягнути судові витрати по справі.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-05-27 00:00:00

Позивач звернулась до суду з вищезгаданим позовом, в підтвердження своїх позовних вимог посилається на те, що перебувала в шлюбі з відповідачем з 1992 року. В 2014 році шлюб між ними розірвано рішенням Дрогобицького міськрайонного суду. Від даного шлюбу у них народився син [PERSON], [INFO], який проживає разом з нею та перебуває на її утриманні. Вказує на те, що відповідач не займається вихованням сина та не утримує його, хоча офіційно працевлаштований та отримує дохід. Їй самій важко утримувати дитину, а тому просить суд постановити рішення, яким стягувати з відповідача в її користь аліменти на утримання неповнолітнього сина в розмірі 1/4 частини від усіх видів його заробітку. Позивач в судовому засіданні позовні вимоги підтримала повністю, посилається на підстави, викладені в позовній заяві. Відповідач позов визнав та не заперечив проти його задоволення. Заслухавши думку учасників судового розгляду, оглянувши матеріали справи, суд встановив, що відповідно до свідоцтва про народження дитини - [PERSON], [INFO], відповідач [PERSON] являється батьком даної дитини, а відповідно обов'язок утримувати дитину - це моральне і найважливіше правове зобов'язання батьків. У разі їх ухилення від його виконання аліменти можуть стягуватись за рішенням суду. Обов'язок утримувати дітей виникає з моменту їх народження і зберігається до досягнення ними повноліття. Стягнення аліментів слід проводити з дня подачі заяви до суду, тобто з 15.05.2014 р. в розмірі ? частини, що буде відповідати інтересам захисту прав дитини та фінансовим можливостям сторін по справі. Відповідно до ст. 88 ЦПК України з відповідача слід стягнути судові витрати по справі.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-06-09 00:00:00

Позивач звернулась до суду з вищезгаданим позовом, в підтвердження своїх позовних вимог посилається на те, що перебувала в шлюбі з відповідачем з 1995 року. 26.05.2009 року шлюб між ними розірвано. Від даного шлюбу у них народилася дочка [PERSON], [INFO]. Вказує на те, що відповідач не займається вихованням дочки та не утримує її, хоча офіційно працевлаштований та отримує дохід. Їй самій важко утримувати дитину, а тому просить суд постановити рішення, яким стягувати з відповідача в її користь аліменти на утримання неповнолітньої доньки в розмірі 1/4 частини від усіх видів його заробітку, починаючи з 26.05.2009 року та проводити розгляд справи за її відсутності, оскільки вона за сімейними обставинами не зможу з»явитися в судове засідання. Відповідач в судовому засіданні вказав, що згідний сплачувати аліменти на утримання дочки, однак з моменту подання позивачем заяви до суду. Крім того зазначив, що донька проживає з батьками колишньої дружини по [ADDRESS]. Позивач проживає в Іспанії і там непогано заробляє. Він утримував і на даний час утримує доньку. Ще до подачі позову до суду, відкрив картковий рахунок і переказує кошти для дитини. В березні цього року одружився вдруге та утримує також двох неповнолітніх дітей теперішньої жінки. Заслухавши думку відповідача, оглянувши матеріали справи, суд встановив, що позов підлягає до часткового задоволення, так як відповідно до свідоцтва про народження дитини - [PERSON], [INFO], відповідач [PERSON] являється батьком даної дитини, а відповідно обов'язок утримувати дитину - це моральне і найважливіше правове зобов'язання батьків. У разі їх ухилення від його виконання аліменти можуть стягуватись за рішенням суду. Обов'язок утримувати дітей виникає з моменту їх народження і зберігається до досягнення ними повноліття. Заявлена сума аліментів в розмірі ? частини від усіх видів заробітку, підлягає до стягнення з відповідача на користь позивача, оскільки буде відповідати інтересам захисту прав дитини та фінансовим можливостям сторін по справі. Позовна вимога щодо стягнення аліментів з відповідача починаючи з 26 травня 2009 року (часу розірвання шлюбу) не підлягає до задоволення, оскільки відповідно до ч.1 ст.191 СК України, аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред»явлення позову, тобто з 28.05.2014 р. Відповідно до ст. 88 ЦПК України з відповідача слід стягнути судові витрати по справі.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-05-18 00:00:00

Позивач звернулась до суду з вищезгаданим позовом, в підтвердження своїх позовних вимог посилається на те, що перебувала в шлюбі з відповідачем, який 26 листопада 2013 року рішення Дрогобицького міськрайонного суду розірвано. Від даного шлюбу у них народилося двоє дітей: 01 липня 2009 року [PERSON] та 02 квітня 2014 року - [PERSON]. Вказує на те, що причиною розірвання шлюбу стало те, що відповідач зловживав алкоголем. Перебуваючи в стані алкогольного сп»яніння, наносив їй побої. Крім того, відповідач вчини злочин та перебував в місцях позбавлення волі. Звільнившись з місць позбавлення волі, незважаючи на розлучення, вони продовжували проживати разом. У них народилася донечка. Після цього, їхнє спільне життя стало ще гіршим. Коли відповідач її побив, то стосунки між ними припинилися. Відповідач проживає в Турківському районі, намагається лише довести, що буде підтримувати дітей матеріально, однак це лише обіцянки. Їй самій важко утримувати дитину, а тому просить суд постановити рішення, яким стягувати з відповідача в її користь аліменти на утримання неповнолітніх дітей в розмірі по 700 грн. на кожну дитину щомісячно, починаючи від дня пред»явлення позову і до досягнення дітьми повноліття. Позивач в судове засідання не з»явилася. Подала заяву про розгляд справи за її відсутності. Позовні вимоги підтримала повністю, посилаючись на підстави, викладені в позовній заяві. Відповідач в судове засідання не зявився, не повідомивши причин, хоча був своєчасно повідомлений про дату, час та місце слухання справи. При таких обставинах суд визнав неявку відповідача неповажною та розглянув справу у його відсутності, провівши заочний розгляд справи, про що не заперечила позивач. У зв'язку з неявкою в судове засідання осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу в порядку ст. 197 ЦПК України за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Оглянувши матеріали справи, суд встановив, що відповідно до свідоцтв про народження дитини [PERSON], [INFO], серії 1-СГ №197384 від 08.09.2009 року та [PERSON], [INFO], серії 1-СГ №410125 від 30.04.2014 року, відповідач [PERSON] являється батьком даних дітей, а відповідно обовязок утримувати дитину - це моральне і найважливіше правове зобовязання батьків. У разі їх ухилення від його виконання аліменти можуть стягуватись за рішенням суду. Обовязок утримувати дітей виникає з моменту їх народження і зберігається до досягнення ними повноліття. Стягнення аліментів слід проводити з дня подачі заяви до суду, тобто з 29.03.2016 р. в розмірі 700 грн. щомісячно на кожну дитину, що буде відповідати інтересам захисту прав дитини та фінансовим можливостям сторін по справі. Відповідно до ст. 88 ЦПК України з відповідача слід стягнути судові витрати по справі.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2020-11-11 00:00:00

Позивач звернулась до суду з вищезгаданим позовом, в якому просить визнати відповідача такою, що втратила право користування квартирою [ADDRESS] , посилаючись на те, що остання не проживає в ній більше шести місяців без поважних причин. З того часу відповідач не цікавиться спірним житлом, будь-яких обов`язків по утриманню житла не виконує. Позивач в судове засідання не з`явилась, надано заяву про можливість слухання справи у її відсутності. Відповідач в судове засідання не з`явилась з невідомих суду причин. Про день, час та місце розгляду справи була повідомлена належним чином. Справа слухалась відсутності учасників, з ухваленням заочного рішення згідно ст.ст.211, 280 ЦПК України. Дослідивши докази в їх сукупності, оцінюючи їх за своїм внутрішнім переконанням, суд вважає, що позов підлягає до задоволення. Спірні правовідносини регулюються ст. ст. 71, 72 ЖК України. \~ \~ \~ \~Судом встановлено, що позивач [PERSON] є зареєстрованою та проживає в квартирі [ADDRESS] на підставі ордеру на службове жиле приміщення серії АЖ № 012134, виданого згідно рішення виконавчого комітету Ради народних депутатів від 09.02.1993 року № 42. Відповідач [PERSON] є дочкою позивача. Будучи зареєстрованою в квартирі, фактично не проживає в ній з 2002 року, тобто більше шести місяців, не виконує будь-яких обов`язків, передбачених ст. 64 ЖК України, не утримує житло, не сплачує комунальні послуги. Факт не проживання відповідача з 2002 року в спірній квартирі стверджується актом ТОВ «Керуюча компанія «Домком Житомир» від 21.07.2020 року. Перешкод в користуванні житлом відповідачу не чинилося. \~ \~ \~ \~ Встановлених законом випадків збереження за нею права користування квартирою не встановлено. Відповідно до ст. 123 ЖК України порядок користування службовими жилими приміщеннями встановлюється законодавством Союзу РСР, цим Кодексом та іншими актами законодавства Української РСР. До користування службовими жилими приміщеннями застосовуються правила про договір найму жилого приміщення, крім правил, передбачених\~статтями 73 - 76,\~79 - 83,\~85,\~90,\~частиною шостою статті 101,\~статтями 103 - 106\~цього Кодексу. Згідно з ч.1 ст. 71 ЖК України при тимчасовій відсутності наймача або членів його сім`ї за ними зберігається жиле приміщення протягом шести місяців. За змістом ст. 72 ЖК України визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням внаслідок відсутності цієї особи понад встановлені строки, провадиться в судовому порядку. Вищенаведене є підставою для визнання відповідача у відповідності до вимог ст.ст. 71, 72 ЖК України такою, що втратила право користування спірним житлом у зв`язку з відсутністю без поважних причин більше шести місяців.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2019-06-24 00:00:00

Позивач звернулась до суду з вищезгаданим позовом, в якому просить визнати відповідачів такими, що втратили право користування квартирою [ADDRESS] , посилаючись на те, що останні не проживають в ній з 2000 року, тобто більше шести місяців без поважних причин. З того часу відповідачі взагалі не цікавиться спірним житлом, будь-яких обов`язків по утриманню житла не несуть. \~ \~ \~ \~В судовому засіданні позивач, представник позивача позов підтримали з тих самих підстав. Відповідачі в судове засідання не з`явились, хоча повідомлені належним чином про день, час та місце розгляду справи. Суд вважає за можливе ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів у відповідності до вимог ст. 280 ЦПК України. Заслухавши учасників, дослідивши докази в їх сукупності, оцінюючи їх за своїм внутрішнім переконанням, суд вважає, що позов підлягає до задоволення. Спірні правовідносини регулюються ст. ст. 71, 72 ЖК України. \~ \~ \~ \~Судом встановлено, що позивач [PERSON] проживає та є зареєстрованою в квартирі [ADDRESS] . Вказана квартира не приватизована, належить до фонду Житомирської міської ради. Відповідач [PERSON] є дочкою позивача, відповідач [PERSON] онукою. Будучи зареєстрованими в квартирі, особи фактично не проживають в ній з 2000 року, тобто більше шести місяців. Не несуть будь-яких обов`язків, що передбачені ст. 64 ЖК України, не утримують житло, не сплачують комунальні послуги. Факт не проживання відповідачів з 2000 року в спірній квартирі стверджується актом КП «ВЖРЕП № 5» від 21.03.2019 року. Перешкод в користуванні житлом відповідачу не чинилося. \~ \~ \~ \~ Встановлених законом випадків збереження за ним права користування квартирою не встановлено. Вищенаведене є підставою для визнання відповідачів у відповідності до вимог ст.ст. 71, 72 ЖК України такими, що втратили право користування спірним житлом у зв`язку з відсутністю без поважних причин більше шести місяців.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-04-13 00:00:00

Позивач звернулась до суду з вищенаведеним позовом, посилаючись на те, що з відповідачем знаходяться в зареєстрованому шлюбі з 27 вересня 2008 року. Від шлюбу мають двох неповнолітніх дітей: доньку [PERSON], [INFO] та сина [PERSON], [INFO]. Вона не працює, так як знаходиться в декретній відпустці по догляду за сином [PERSON]. Сторони проживають окремо. Коштів на повноцінне існування її та дитини не вистачає. Просить стягнути з відповідача аліменти на своє утримання у розмірі 1/6 частини всіх видів заробітку і до досягнення сином трьох років. Позивач у судовому засіданні позовні вимоги підтримала повністю та просить їх задовольнити у повному обсязі. Відповідач у судовому засіданні позовні вимоги визнав частково, посилаючись на те, що він сплачує аліменти на утримання дітей, має кредитні зобов'язання та залишив все майно позивачці, тому стягнення аліментів у вищезазначеній позивачкою частці погіршить його матеріальне становище. Вислухав сторони, дослідив письмові докази, суд вважає встановленими такі обставини. З 27 вересня 2008 року сторони знаходяться в зареєстрованому шлюбі (а.с.2). Від шлюбу мають двох неповнолітніх дітей: доньку [PERSON], [INFO] (а.с.3) та сина [PERSON], [INFO] (а.с.4). Позивачка не працює, оскільки знаходиться в декретній відпустці (а.с.6). Викладеними обставинами відповідають правовідносини, які виникають із обов'язків чоловіка утримувати свою дружину в період її непрацездатності. Таким чином, враховуючи те, що 1/6 частина всіх видів заробітку, що просить стягнути позивачка істотно погіршить матеріальний стан відповідача позовні вимоги підлягають частковому задоволенню.

Outcome: partial
Jurisdiction: civil
Date: 2016-07-12 00:00:00

Позивач звернулась до суду з вищеназваним позовом в обґрунтування якого зазначено, що з відповідачем у справі вона перебуває в зареєстрованому шлюбі з 06.05.1995. Від спільного проживання в них народилася дочка [PERSON], [INFO], яка проживає з позивачкою та перебуває на її утриманні та вихованні. Відповідач ухиляється від утримання дитини, тому позивач просить суд стягнути з відповідача на її користь аліменти на утримання дочки в розмірі 1/2 частини всих видів його заробітку, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, до досягнення дитиною повноліття. Судові витрати просить покласти на відповідача. В судовому засіданні позивач позовні вимоги підтримала та просить суд їх задовольнити. Відповідач в судовому засіданні позов визнав частково пояснивши, що він працює, є інвалідом 2 групи, має слабке здоров'я ( захворювання нирок, постійно перебуває на гемодіалізі). При визначенні розміру аліментів на утримання дитини, просить суд врахувати дані обставини. Він може сплачувати аліменти на утримання дочки в розмірі 1/4 частини всих видів свого заробітку. Судом встановлено, що сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі з 06.05.1995. Від спільного проживання мають неповнолітню дочку [PERSON], [INFO], яка проживає з позивачкою та перебуває на її утриманні та вихованні. Сторони припинили сімейно-шлюбні стосунки в березні 2016 року, разом не проживають, спільного господарства не ведуть. Відповідач добровільно не надає допомогу на утримання дочки, хоча працює, отримує пенсію по інвалідності. Указані обставини встановлено з пояснень сторін, матеріалів справи, вивчених у судовому засіданні. Суд вважає, що позов підлягає частковому задоволенню, так як згідно ст.180 СК України батьки зобов'язані утримувати своїх дітей і при ухиленні батьків від цього обов'язку кошти на утримання дітей стягуються в судовому порядку. При визначенні розміру аліментів суд враховує стан здоров'я дитини, стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів, що він є особою працездатною, проте має захворювання нирок, витрачає щомісячно близько 2000 грн на лікування. Судові витрати суд покладає на відповідача.

Outcome: partial
Jurisdiction: civil
Date: 2014-04-16 00:00:00

Позивач звернулась до суду з вищеназваним позовом, в якому просила визначити їй додатковий строк для прийняття спадщини після доньки [PERSON], яка померла [INFO], посилаючись на те, що пропустила строк з поважних причин, оскільки постійно мешкала у м. Луганську, та не мала змоги вступити у спадщину. Позивач в судове засідання не з'явилась, просила справу розглянути без її участі, позовні вимоги підтримала, про що надала до суду письмову заяву. Відповідач в судове засідання не з'явився, просив справу розглянути без його участі, проти задоволення позовних вимог не заперечував, про що надав до суду письмову заяву. У судовому засіданні досліджені наступні докази: копія свідоцтва про право власності на житло; копія технічного паспорту; копія витягу з реєстру прав власності на нерухоме майно; копії свідоцтв про смерть; копія свідоцтва про народження; копія свідоцтва про укладення шлюбу; копія свідоцтва про розірвання шлюбу; копія заяви; копія паспорту позивача; довідка адресно-довідкового підрозділу УДМС Луганської області; відповідь з ЛКП «Паспортна служба» від 21.03.2014 р.; відповідь відділу ДРАЦС Лисичанського МУЮ від 20.03.2014 р.; інформаційна довідка зі Спадкового реєстру. Суд дослідивши письмові докази, вважає позов таким, що не підлягає задоволенню з наступних підстав. У судовому засіданні встановлено, що позивачка є матір'ю [PERSON], [INFO], про що свідчить свідоцтво про народження. [INFO] [PERSON] померла. Після її смерті відкрилась спадщина у вигляді частини квартири, яка знаходиться за адресою [ADDRESS], про що свідчить свідоцтво про право власності на житло від 29.12.1994 р. Як вбачається з Інформаційної довідки зі Спадкового реєстру, спадкова справа після смерті [PERSON], померлої [INFO], відсутня, заява про відмову від спадщини не подавалася. Відповідно до ст. 1261 ЦК України, у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. Згідно з ст. 1221 ЦК України, місцем відкриття спадщини є останнє місце проживання спадкодавця. Згідно з ст.1268 ЦК України, спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. Відповідно до паспорту громадянина України, позивач з 22.04.2004 р. місце проживання позивачки зареєстроване за адресою [ADDRESS] (а.с. 9). Відповідно до відомостей адресно - довідкового підрозділу УДМС Луганської області, [PERSON] також була зареєстрована за адресою [ADDRESS], та 20.01.2010 р. була знята з реєстрації в зв'язку зі смертю. Таким чином, позивач на день відкриття спадщини мешкала разом із померлою, тому вважається такою, що прийняла спадщину після неї, тому підстави для поновлення строку для прийняття спадщини відсутні, а позов задоволенню не підлягає. На підставі викладеного,

Outcome: dismissed
Jurisdiction: civil
Date: 2016-09-21 00:00:00

Позивач звернулась до суду з відповідним позовом, в інтересах [PERSON], про визнання [PERSON] таким, що втратив право користування житловим приміщенням, а саме: квартирою №11, що розташована в будинку №54 по вул. М. Букіна в м. Нова Каховка, з тих підстав, що останній у вказаній квартирі ніколи не проживав, особистих речей у ній не мав. Реєстрація відповідача у вказаному житловому приміщенні перешкоджає [PERSON] вільно користуватися та розпоряджатися своєю власність, у звязку з чим позивач просить суд, позов задовольнити. Позивач у судове засідання не з'явилась, подала до суду заяву про розгляд справи за своєї відсутності, наполягаючи на задоволенні позовних вимог та не заперечуючи проти проведення заочного розгляду справи. Відповідач у судове засідання не з'явився, з не відомих суду причин, хоча про день, час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином. Зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, а також у звязку з неявкою сторін, судове засідання проводити без фіксування за допомогою звукозаписувального технічного засобу що відповідає положенням ст. 224, ч.2 ст.197 ЦПК України. Дослідивши матеріали справи та письмові докази суд дійшов висновку про задоволення позовних вимог з наступних підстав. Судом встановлено, що [PERSON] на праві власності на підставі договору дарування від 23.01.2001 р., посвідченого державним нотаріусом Новокаховської державної нотаріального контори [PERSON], належить житлова квартира №11, що розташована в будинку №54 по вул. М. Букіна в м. Нова Каховка, Херсонської області. Як вбачається із довідки ЖБК «Маяк» від 21.06.2016 року, [PERSON] зареєстрований за адресою: [INFO], проте у зазначеному житловому приміщенні не проживає з 13.07.2012 р Відповідно до ч. 1 ст. 16 ЦК України особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Оскільки відповідач добровільно не знімається з реєстраційного обліку по квартирі, не проживає у ній, то такими діями створює перешкоди [PERSON] у вільному користуванні та розпорядженні власністю. Відповідно до частини 1 статті 319 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Згідно із частиною 1 статті 321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. При цьому відповідно до статті 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном.Таким чином, зняття з реєстраційного обліку є наслідком задоволення вимоги позивача про усунення перешкод в користуванні його власністю (ст.ст. 71,72, 116, 156 ЖК України, ст. 405 ЦК України). Враховуючи вищевикладене та оскільки відповідач по справі [PERSON] зареєстрований в спірній квартирі, проте не проживає більше чотирьох років, особистих речей в ній не має, зважаючи на те, що доказів поважності причин не проживання відповідача у спірному житловому приміщенні суду не представлено, а тому він вважається таким, втратив право користування вказаним житловим приміщенням.

Outcome: approved