overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2017-11-21 00:00:00

Позивач звернулась до суду з позовною заявою до [PERSON] про розірвання шлюбу в якій посилається на те, що 30.08.2010 року між сторонами було укладено шлюб. Спільне життя з відповідачем не склалося, оскільки вони мають різні погляди на життя. За глибоким переконанням позивача подальшого сенсу підтримувати сімейні відносини немає, оскільки у сторін на ґрунті сімейно-побутових проблем, та діаметрально протилежних поглядів на сімейне життя, розвинулась неприязнь один до одного, втрачено почуття любові та поваги. Вказує, що подружні стосунки між ними припинені з січня 2014 року. Позивач переконаний, що їхній шлюб носить формальний характер та вважає, що подальше спільне життя і збереження сімї з відповідачем є неможливим та таким, що суперечить його інтересам. Враховуючи викладене позивач просить суд ухвалити рішення, яким шлюб між ними розірвати. Позивач в судове засідання не зявився, однак надіслав до суду письмову заяву з проханням справу розглянути за його відсутності, позовні вимоги підтримує в повному обсязі. Відповідач в судове засідання не зявилась, хоча належним чином була повідомлена про час та місце розгляду справи. Суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України. Суд приходить до висновку, що позов є обґрунтованим і підлягає задоволенню. Із свідоцтва про одруження серії 1-МИ № 065449 вбачається, що шлюб між сторонами зареєстровано 30.08.2010 року відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Чернівецького міського управління юстиції, актовий запис № 1440. Відповідно до статті 112 СК України суд з'ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Так, згідно зі ст. 24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускаєтеся. Таке положення національного законодавства України відповідає ст. 16 Загальної декларації прав людини, прийнятої Генеральною Асамблеєю ООН 10.12.1948 року, згідно з якою чоловіки і жінки, які досягли повноліття, мають право без будь-яких обмежень за ознакою раси, національності або релігії одружуватись і засновувати сімю. Вони користуються однаковими правами щодо одруження під час шлюбу та під час його розірвання. Статтею 110 СК України, передбачено, що позом про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя. Оскільки позивач наполягає на розірванні шлюбу, то відповідно відмова в розірванні шлюбу буде примушуванням до шлюбу та шлюбним відносинам, що є неприпустимим Судом встановлено, що сторони не підтримують подружні стосунки та не мають спільного сімейного бюджету, тому їхню сімю слід вважати такою, що фактично розпалася, а шлюб між ними необхідно розірвати, оскільки подальше перебування в шлюбі може суперечити інтересам одного з сторін.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2020-08-10 00:00:00

Позивач звернулась до суду з позовною заявою до [PERSON] про розірвання шлюбу в якій посилається на те, що 30.11.2002 року між сторонами було укладено шлюб. В період шлюбу у сторін народилось троє дітей - [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] . Спільне життя з відповідачем не склалося, оскільки вони мають різні погляди на життя. За глибоким переконанням позивача подальшого сенсу підтримувати сімейні відносини немає, втрачено почуття любові та поваги. Сторони не підтримують сімейні стосунки, не мають спільного сімейного бюджету та господарства, проживають окремо. Позивач переконаний, що їхній шлюб носить формальний характер та вважає, що подальше спільне життя і збереження сім`ї з відповідачем є неможливим та таким, що суперечить її інтересам. Враховуючи викладене позивач просить суд ухвалити рішення, яким шлюб між ними розірвати. Представник позивача, адвокат Раздорський Р.А. в судовому засіданні позовні вимоги підтримав, шлюб просив розірвати Відповідач в судовому засіданні позовні вимоги визнав, не заперечував проти розірвання шлюбу. Суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню враховуючи наступне. Із свідоцтва про шлюб серії [NUMBER] , вбачається, що шлюб між сторонами зареєстровано 30.11.2002 року міським відділом реєстрації актів громадянського стану Чернівецького обласного управління юстиції м. Чернівці, актовий запис № 1843. В період шлюбу у сторін народилось троє дітей - [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] . Відповідно до статті 112 СК України суд з`ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Так, згідно зі ст. 24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускаєтеся. Таке положення національного законодавства України відповідає ст. 16 Загальної декларації прав людини, прийнятої Генеральною Асамблеєю ООН 10.12.1948 року, згідно з якою чоловіки і жінки, які досягли повноліття, мають право без будь-яких обмежень за ознакою раси, національності або релігії одружуватись і засновувати сім`ю. Вони користуються однаковими правами щодо одруження під час шлюбу та під час його розірвання. Статтею 110 СК України, передбачено, що позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. Оскільки позивач наполягає на розірванні шлюбу, то відповідно відмова в розірванні шлюбу буде примушуванням до шлюбу та шлюбним відносинам, що є неприпустимим. Судом встановлено, що сторони не підтримують подружні стосунки та не мають спільного сімейного бюджету, проживають окремо, а тому їхню сім`ю слід вважати такою, що фактично розпалася, а шлюб між ними необхідно розірвати, оскільки подальше перебування в шлюбі може суперечити інтересам одного з сторін.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2018-02-27 00:00:00

Позивач звернулась до суду з позовною заявою до [PERSON] про розірвання шлюбу в якій посилається на те, що 31.08.1991 року між сторонами було укладено шлюб. В період шлюбу у сторін народились діти, які на сьогодні є повнолітніми. Спільне життя з відповідачем не склалося, оскільки вони мають різні погляди на життя. Чоловік зловживає алкогольними напоями. За глибоким переконанням позивача подальшого сенсу підтримувати сімейні відносини немає, оскільки у сторін на ґрунті сімейно-побутових проблем, та діаметрально протилежних поглядів на сімейне життя, розвинулась неприязнь один до одного, втрачено почуття любові та поваги. Позивач переконана, що їхній шлюб носить формальний характер та вважає, що подальше спільне життя і збереження сімї з відповідачем є неможливим та таким, що суперечить її інтересам. Враховуючи викладене позивач просить суд ухвалити рішення, яким шлюб між ними розірвати. Позивач в судове засіданні не зявились, однак надіслали до суду письмову заяву з проханням справу розглянути у її відсутності, не заперечує проти ухвалення заочного рішення.. Відповідач в судове засідання не зявився, хоча належним чином був повідомлений про час та місце розгляду справи. Суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи на підставі ст. ст.280-283 ЦПК України. Суд приходить до висновку, що позов є обґрунтованим і підлягає задоволенню. Із свідоцтва про одруження серії 1-МИ № 440520 вбачається, що шлюб між сторонами зареєстровано 31.08.1991 року Чернівецьким міським відділом запису актів громадянського стану, актовий запис № 1558. Відповідно до статті 112 СК України суд з'ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Так, згідно зі ст. 24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускаєтеся. Таке положення національного законодавства України відповідає ст. 16 Загальної декларації прав людини, прийнятої Генеральною Асамблеєю ООН 10.12.1948 року, згідно з якою чоловіки і жінки, які досягли повноліття, мають право без будь-яких обмежень за ознакою раси, національності або релігії одружуватись і засновувати сімю. Вони користуються однаковими правами щодо одруження під час шлюбу та під час його розірвання. Статтею 110 СК України, передбачено, що позом про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя. Оскільки позивач наполягає на розірванні шлюбу, то відповідно відмова в розірванні шлюбу буде примушуванням до шлюбу та шлюбним відносинам, що є неприпустимим Судом встановлено, що сторони не підтримують подружні стосунки та не мають спільного сімейного бюджету, тому їхню сімю слід вважати такою, що фактично розпалася, а шлюб між ними необхідно розірвати, оскільки подальше перебування в шлюбі може суперечити інтересам одного з сторін.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-10-15 00:00:00

Позивач звернулась до суду з позовною заявою до [PERSON] про розірвання шлюбу в якій посилається на те, що між ними 24.07.2008 року був укладений шлюб, який зареєстрований у відділі реєстрації актів цивільного стану Чернівецького міського управління юстиції, актовий запис № 999. Від цього шлюбу у сторін народилась дочка - [PERSON] [INFO]. Стверджує, що спільне життя з відповідачем не склалося через непорозуміння та конфлікти, які постійно виникали під час сімейного життя, внаслідок чого вони втратили повагу та почуття любові один до одного. Вказує, що з 2012 року між ними припинені шлюбні стосунки та ведення спільного господарства, з цього часу вони проживають окремо та позивач не знає теперішнє місце проживання [PERSON] Позивач переконана, що їхній шлюб носить формальний характер та вважає, що подальше спільне життя і збереження сім'ї з відповідачем є неможливим та таким, що суперечить її інтересам. Враховуючи викладене позивач просить суд ухвалити рішення, яким шлюб між ними розірвати. Позивач в судовому засіданні свої позовні вимоги підтримала, шлюб просила розірвати, проти ухвалення заочного рішення не заперечує. Відповідач в судове засідання не з'явився, хоча належним чином був повідомлений про час та місце розгляду справи шляхом розміщення оголошення про виклик до суду в газеті «Свобода слова». Згідно положенням ст. 224 ЦПК України, суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи. Суд приходить до висновку, що позов є обґрунтованим і підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що між сторонами 24.07.2008 року було укладено шлюб, який зареєстровано у відділі реєстрації актів цивільного стану Чернівецького міського управління юстиції, актовий запис № 999. (а.с. 4) Із копій свідоцтв про народження серії [NUMBER] від 12.08.2009 року вбачається, що у сторін є дочка - [PERSON] [INFO]. (а.с. 6) Відповідно до статті 112 СК України суд з'ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Судом встановлено, що сторони по справі не підтримують подружні стосунки, разом не проживають, не ведуть спільного господарства та не мають спільного сімейного бюджету, тому їхню сім'ю слід вважати такою, що фактично розпалася, а шлюб між ними необхідно розірвати, оскільки подальше перебування в шлюбі може суперечити інтересам одного з сторін.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-11-23 00:00:00

Позивач звернулась до суду з позовною заявою до [PERSON] про розірвання шлюбу в якій посилається на те, що між ними 26.06.2012 року був укладений шлюб, який зареєстрований у відділі реєстрації актів цивільного стану Чернівецького міського управління юстиції, актовий запис № 751. В період шлюбу у сторін народився син - [PERSON]. Стверджує, що спільне життя з відповідачем не склалося через непорозуміння та конфлікти, які постійно виникали під час сімейного життя, внаслідок чого вони втратили повагу та почуття любові один до одного. Вказує, що з січня 2014 року між ними припинені шлюбні стосунки та ведення спільного господарства, з цього часу вони проживають окремо. Позивач переконана, що їхній шлюб носить формальний характер та вважає, що подальше спільне життя і збереження сім'ї з відповідачем є неможливим та таким, що суперечить її інтересам. Враховуючи викладене позивач просить суд ухвалити рішення, яким шлюб між ними розірвати. Позивач в судовому засіданні, свої позовні вимоги підтримала, наполягала на розірванні шлюбу. Відповідач в судовому засіданні заперечував проти розірвання шлюбу. Суд приходить до висновку, що позов є обґрунтованим і підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що між сторонами 26.06.2012 року було укладено шлюб, який зареєстровано у відділі реєстрації актів цивільного стану Чернівецького міського управління юстиції, актовий запис № 751. Відповідно до статті 112 СК України суд з'ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Так, згідно зі ст. 24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускаєтеся. Таке положення національного законодавства України відповідає ст. 16 Загальної декларації прав людини, прийнятої Генеральною Асамблеєю ООН 10.12.1948 року, згідно з якою чоловіки і жінки, які досягли повноліття, мають право без будь-яких обмежень за ознакою раси, національності або релігії одружуватись і засновувати сім'ю. Вони користуються однаковими правами щодо одруження під час шлюбу та під час його розірвання. Статтею. 110 СК України, передбачено, що позом про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя. Оскільки позивач наполягає на розірванні шлюбу, то відповідно відмова в розірванні шлюбу буде примушуванням до шлюбу та шлюбним відносинам, що є неприпустимим. Судом встановлено, що сторони по справі не підтримують подружні стосунки, разом не проживають, не ведуть спільного господарства та не мають спільного сімейного бюджету, тому їхню сім'ю слід вважати такою, що фактично розпалася, а шлюб між ними необхідно розірвати, оскільки подальше перебування в шлюбі може суперечити інтересам одного з сторін.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-01-11 00:00:00

Позивач звернулась до суду з позовною заявою до [PERSON] про розірвання шлюбу в якій посилається на те, що між ними 27.04.2007 року було укладено шлюб, який зареєстрований у відділі реєстрації актів цивільного стану Чернівецького міського управління юстиції, актовий запис № 447. Стверджує, що спільне життя з відповідачем не склалося через непорозуміння та конфлікти, які постійно виникали під час сімейного життя, внаслідок чого вони втратили повагу та почуття любові один до одного. Вказує, що з березня 2015 року між ними припинені шлюбні стосунки та ведення спільного господарства, з цього часу вони проживають окремо. Позивач переконана, що їхній шлюб носить формальний характер та вважає, що подальше спільне життя і збереження сімї з відповідачем є неможливим та таким, що суперечить її інтересам. Враховуючи викладене позивач просить суд ухвалити рішення, яким шлюб між ними розірвати. Позивач в судове засідання не зявилась, проте надіслала до суду письмову заяву з проханням справу розглянути за її відсутності, свої позовні вимоги підтримала, шлюб просила розірвати. Відповідач в судове засідання не зявився, проте надіслав до суду заяву з проханням справу розглянути без його участі, позовні вимоги визнає. Суд приходить до висновку, що позов є обґрунтованим і підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що між сторонами 27.04.2007 року було укладено шлюб, який зареєстровано у відділі реєстрації актів цивільного стану Чернівецького міського управління юстиції, актовий запис № 447. (а.с.4) Відповідно до статті 112 СК України суд з'ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Так, згідно зі ст. 24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускаєтеся. Статтею 110 СК України, передбачено, що позом про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя. Оскільки позивач наполягає на розірванні шлюбу, то відповідно відмова в розірванні шлюбу буде примушуванням до шлюбу та шлюбним відносинам, що є неприпустимим. Судом встановлено, що сторони по справі не підтримують подружні стосунки, разом не проживають, не ведуть спільного господарства та не мають спільного сімейного бюджету, тому їхню сімю слід вважати такою, що фактично розпалася, а шлюб між ними необхідно розірвати, оскільки подальше перебування в шлюбі може суперечити інтересам одного з сторін.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-10-09 00:00:00

Позивач звернулась до суду з позовною заявою до [PERSON] про розірвання шлюбу в якій посилається на те, що між ним та відповідачем 04.11.2007 року був укладений шлюб, який зареєстрований у відділі реєстрації актів цивільного стану Чернівецького міського управління юстиції, актовий запис № 2437. Від цього шлюбу у сторін народився син - [PERSON], [INFO]. Стверджує, що спільне життя з відповідачем не склалося через непорозуміння та конфлікти, які постійно виникали під час сімейного життя, внаслідок чого вони втратили повагу та почуття любові один до одного. Вказує, що з 2012 року між ними припинені шлюбні стосунки та ведення спільного господарства, з цього часу вони проживають окремо. Позивач переконаний, що їхній шлюб носить формальний характер та вважає, що подальше спільне життя і збереження сім'ї з відповідачем є неможливим та таким, що суперечить її інтересам. Враховуючи викладене позивач просить суд ухвалити рішення, яким шлюб між ними розірвати. Позивач в судове засідання не з'явилась, проте надіслав до суду заяву про підтримання позовних вимог з проханням справу розглянути без його участі, проти ухвалення заочного рішення не заперечує. Відповідач в судове засідання не з'явився. Згідно положенням ст. 224 ЦПК України, суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи. Суд приходить до висновку, що позов є обґрунтованим і підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що між сторонами 04.11.2007 року було укладено шлюб, який зареєстровано у відділі реєстрації актів цивільного стану Чернівецького міського управління юстиції, актовий запис № 2437. (а.с. 3) Із копій свідоцтв про народження серії [NUMBER] від 14.07.2008 року вбачається, що у сторін є син - [PERSON], [INFO]. (а.с. 4) Відповідно до статті 112 СК України суд з'ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Судом встановлено, що сторони по справі не підтримують подружні стосунки, разом не проживають, не ведуть спільного господарства та не мають спільного сімейного бюджету, тому їхню сім'ю слід вважати такою, що фактично розпалася, а шлюб між ними необхідно розірвати, оскільки подальше перебування в шлюбі може суперечити інтересам одного з сторін.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-06-01 00:00:00

Позивач звернулась до суду з позовною заявою до [PERSON] про розірвання шлюбу, зареєстрованого 01.01.2012 року у Відділі реєстрації актів цивільного стану по м. Харкову, реєстраційної служби Харківського міського управління юстиції за актовим записом № 1099. В обґрунтуванні свого позову позивач вказала, що вона перебуває з відповідачем у шлюбі, який зареєстрований 01.01.2012 року у Відділі реєстрації актів цивільного стану по м. Харкову, реєстраційної служби Харківського міського управління юстиції за актовим записом № 1099. Від даного шлюбу вони мають доньку - [PERSON], [INFO]. Після реєстрації шлюбу сімейні стосунки між сторонами почали руйнуватись, з березня 2013 року вони проживають окремо, шлюбні стосунки не підтримують. Позивач вважає, що їх сім'я розпалася остаточно, наміру на примирення у позивача не має. Позивач свій позов підтримала, просить суд розглядати справу за її відсутності. Відповідач проти позову не заперечує, просить розглядати справу за його відсутності. Суд, вважає можливим розглянути справу у відсутності сторін та ухвалити рішення у судовому засіданні за наявними доказами. Суд, дослідивши матеріали справи, знаходить позов таким, що підлягає задоволенню за таких обставин. Матеріалами справи встановлено, що сторони знаходяться у шлюбі, зареєстрованому 01.01.2012 року у Відділі реєстрації актів цивільного стану по м. Харкову, реєстраційної служби Харківського міського управління юстиції за актовим записом № 1099. Від даного шлюбу вони мають доньку - [PERSON], [INFO]. Після реєстрації шлюбу сімейні стосунки між сторонами почали руйнуватись, з березня 2013 року вони проживають окремо, шлюбні стосунки не підтримують. Суд вважає, що їх сім'я розпалася остаточно, примирення між сторонами не можливе. На підставі наведеного, суд знаходить заяву такою, що підлягає задоволенню.

Outcome: approved