Jurisdiction: civil
Date: 2019-02-18 00:00:00

Позивач звернулась до суду з позовною заявою до відповідача, в якій просить стягнути з відповідача аліменти, на утримання сина [PERSON], [INFO], в твердій грошовій сумі 2500,00 грн, щомісячно, починаючи з дня подання позову до суду і до досягнення дитиною повноліття, мотивуючи свої вимоги тим, що дитина проживає разом з нею та знаходяться на її утриманні, а відповідач добровільно відмовляється надавати допомогу на її утримання. Ухвалою судді від 28 грудня 2018 року позовна заява прийнята до розгляду та відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін. 30.01.2019 року до суду надійшов відзив відповідача, в якому він зазначив, що не всі зазначені обставини в позові підтверджені доказами, згоден сплачувати аліменти в ромірі ј частка. 11.02.2019 року до суду надійшла відповідь на відзив позивача, в якому вона зазначила, що частково визнає необґрунтованість наведених у позові доказів щодо розміру аліментів, які вона просить суд стягнути з відповідача на утримання сина. Шляхом перемовин, вона дійшла згоди з відповідачем щодо сплати аліментів на утримання сина у твердій грошовій сумі, а саме у розмірі 100 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку 2027,00 грн з індексацією відповідно до закону. Вимога про стягнення судових витрат з відповідача не ставиться. 11.02.2019 року до суду надійшла заява відповідача, з якої слідує, що він частково визнає позов, та просить суд прийняти рішення про стягнення з нього аліментів у розмірі 100 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку 2027,00 грн з індексацією відповідно до закону. Відмовляється від вимоги про стягнення з позивача судових витрат. Учасники справи клопотання про розгляд справи у судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін не подали, в зв'язку з чим згідно ч. 5\~ст. 279 ЦПК України, справа розглянута у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами. Дослідивши обставини справи, суд вважає, що позов підлягає частковому задоволенню, виходячи з наступного. Судом встановлено, що сторони перебувають у шлюбі зареєстрованому 23 жовтня 2004 року Чернігівським міським відділом реєстрації актів цивільного стану Чернігівського обласного управління юстиції, актовий запис - № 1527 /а.с.7/. Від шлюбу сторони мають сина [PERSON], [INFO] /а.с.8/. Згідно довідки Управління адміністративних послуг Чернігівської міської ради за № 4804 від 13.06.2018 року, відповідач разом з сином зареєстрований за адресою: [INFO] /а.с.10/. Сторонами не заперечувалось, що [PERSON] на даний час проживає разом з позивачем за адресою: м. Чернігів, вул. Шевчука, 8/103, та знаходиться на її утриманні. Відповідно до постанови Деснянського районного суду м. Чернігова про стягнення аліментів від 09.12.2003 року, з відповідача стягуються аліменти на користь [PERSON], на утримання [PERSON], [INFO], у розмірі ј частини всіх видів заробітку, щомісячно, починаючи з 27.10.2011 року і до повноліття дитини. З представлених довідок з Чернігівського МЦЗ слідує, що відповідач перебуває на обліку в Чернігівському міському центрі зайнятості, як безробітний, та з його доходу в період з 05.09.2018 по 31.12.2018 року здійснювались відрахування на аліменти в сумі 7180,44 грн Відповідно до ст. 180 Сімейного кодексу України батьки зобовязані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Враховуючи досліджені судом обставини справи, письмові пояснення викладені у заявах по суті, та докази, надані сторонами на обґрунтування своїх вимог та заперечень, зважаючи на часткове визнання відповідачем позову, суд приходить до висновку, що з відповідача слід стягнути аліменти у твердій грошовій сумі в розмірі 2027,00 грн. Оскільки позивач звільнена від сплати судового збору, то з відповідача слід стягнути на користь держави судовий збір, як того вимагає ст. 141 ЦПК України. На підставі викладеного,

Outcome: partial