Jurisdiction: civil
Date: 2017-04-17 00:00:00

Позивач звернулась до Мелітопольського міськрайонного суду Запорізької області з позовом, в якому просить розірвати шлюб з відповідачем, стягнути з відповідача аліменти на утримання неповнолітньої дитини [PERSON], [INFO] в розмірі 1/4 частини від всього його заробітку (доходу) щомісячно, але не менше 30 % прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, з дня подачі позовної заяви і до повноліття дитини, а також стягнути з відповідача аліменти на її утримання у твердій грошовій сумі у розмірі 500 гривень, щомісячно, до досягнення дитиною трирічного віку, тобто до 12.02.2017 року, а також стягнути з відповідача понесені нею судові витрати, зазначивши, що 09 жовтня 2013 року між ними було укладено шлюб. Від даного шлюбу сторони мають дочку [PERSON], [INFO]. Спільне життя з відповідачем не склалося з причини утрати взаєморозуміння, взаємоповаги. Сторони мають різні погляди на сімейне життя та ведення спільного господарства. З лютого 2016 року сторони проживають окремо, спільне господарство та спільний бюджет не ведуть. Дитина з лютого 2016 року проживає разом з позивачем. Окрім питання розірвання шлюбу позивач бажає стягнути з відповідача аліменти, які у добровільному порядку він сплачувати відмовляється. Позивач на теперішній час працює, але отримує невеликий дохід, якого в повній мірі не вистачає для утримання дитини. Крім того, позивач просить стягнути з відповідача аліменти на її утримання у твердій грошовій сумі у розмірі 500 гривень, щомісячно, до досягнення дитиною трьох років. Позивачка у судове засідання не зявилась, від неї надійшла заява про розгляд справи за її відсутності, на задоволенні позовних вимог наполягає. Проти ухвалення заочного рішення у справі не заперечує. Відповідач в судове засідання не зявився, хоча був належним чином повідомлений про час та місце його проведення, що підтверджується його особистим підписом в рекомендованому повідомленні про вручення поштового відправлення. Жодних клопотань чи заяв від нього не надходило. Відповідно до ч.1 ст. 224 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином і від якого не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності або якщо повідомлені ним причини неявки визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. При цьому згідно інформаційного листа Верховного Суду України від 27.09.2010 року, направленого на імя голів Апеляційного суду АРК, областей міст Києва та Севастополя, якщо відповідач належним чином повідомлений про дату судового засідання не зявився до суду та від нього не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності або повідомлені ним причини визнані неповажними, незалежно від того це його перша чи повторна неявка, суд має право на ухвалення заочного рішення, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Відповідно до ч.2 ст. 197 ЦПК України, з урахуванням заяви позивача про розгляд справи за її відсутності та в звязку з неявкою відповідача, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд, вивчивши матеріали справи, оцінивши зібрані у справі докази, вважає, що позов підлягає повному задоволенню по наступним підставам. 09 жовтня 2013 року між сторонами виконавчим комітетом Розівської сільської ради Приазовського району Запорізької області, було зареєстровано шлюб, що підтверджується копією свідоцтва про шлюб серії І-ЖС № 130103 (а.с.6). Від шлюбних відносин у сторін народилася донька [PERSON], що підтверджується копією свідоцтва про народження серії І-ЖС № 250211 (а.с.7). Згідно довідки від 28 листопада 2016 року № 1019 [PERSON] мешкає за адресою: м. Мелітополь, вул. Декабристів, 109а разом з донькою [PERSON], [INFO](а.с.8). Причиною розпаду сімї стало те, що між сторонами втрачено почуття любові та поваги один до одного, відсутні взаєморозуміння та взаємоповага. Сторони мають різні погляди на сімейне життя та ведення спільного господарства. З лютого 2016 року шлюбні відносини між сторонами припинені, з цього часу сторони однією сімєю не проживають, спільне господарство не ведуть, намірів до відновлення шлюбних відносин не мають. Таким чином, судом встановлено, що подальше спільне життя чоловіка та жінки і збереження родини стали неможливими. Спору про поділ майна сторони не мають. Згідно ч.2 ст. 112 Сімейного Кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Таким чином, суд приходить до висновку, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить їх інтересам, а тому позов про розірвання шлюбу підлягає задоволенню. Також судом встановлено, що неповнолітня дитина проживає разом з матірю та знаходиться на її утриманні. Відповідач матеріальну допомогу на утримання доньки не надає, хоча є працездатним та має можливість надавати допомогу на утримання дитини. Відповідно до ст. 180 Сімейного Кодексу України батьки зобовязані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно ст. 182 Сімейного Кодексу України при визначення розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоровя та матеріальне становище дитини; 2) стан здоровя та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 4) інші обставини, що мають істотне значення. Згідно ст. 191 Сімейного Кодексу України аліменти присуджуються за рішенням суду від дня предявлення позову. За таких обставин, суд вважає можливим стягнути з відповідача на користь позивача аліменти на утримання неповнолітньої доньки в розмірі 1/4 частини з усіх видів заробітку (доходів) щомісячно, але не менше 30% прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, щомісячно, починаючи з дня подання позовної заяви і до досягнення донькою повноліття. Крім того, відповідно до ч.2 ст. 84 Сімейного кодексу України дружина, з якою проживає дитина, має право на утримання від чоловіка - батька дитини до досягнення дитиною трьох років. Згідно з вимогами ч.4 ст. 84 Сімейного кодексу України право на утримання вагітна жінка, а також дружина, з якою проживає дитина, має незалежно від того, чи вона працює, та незалежно від її матеріального становища, за умови, що чоловік може надавати матеріальну допомогу. Так, малолітня [PERSON] проживає разом з матірю, потребує її догляду, знаходиться на її утриманні та вихованні, позивач хоча і працює, проте отримує невеликий дохід, якого у повному обсязі не вистачає для утримання дитини, чоловік є працездатним та має можливість надавати допомогу на її утримання, у звязку з чим, суд вважає можливим задовольнити позовні вимоги в частині стягнення коштів на утримання матері у розмірі 500 гривень, щомісячно, до досягнення дитиною 3-х років. Згідно ст. 191 Сімейного Кодексу України аліменти присуджуються за рішенням суду від дня предявлення позову. Суд також вважає за можливе допустити негайне виконання рішення у межах суми платежу за один місяць, на підставі ст. 367 ЦПК України. Крім того, відповідно до вимог ст.88 ЦПК України з відповідача підлягає стягненню на користь держави судовий збір. Відповідно до ч.1 ст.4 Закону України «Про судовий збір» від 08.07.2011 року, до позовної заяви майнового характеру, яка подана фізичною особою, ставка судового збору буде становити 1 відсоток ціни позову, але не менше 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб. Законом України «Про державний бюджет України на 2017 рік» прожитковий мінімум для працездатних осіб складає 1600 (одна тисяча шістсот) гривень 00 копійок. Оскільки, позивач при звернені до суду, звільнена від сплати судового збору на підставі п.3 ч.1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір», з відповідача підлягає стягненню на користь держави судовий збір у розмірі не менше 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, тобто 640 (шістсот сорок) гривень 00 копійок. Крім того, оскілки позивач, сплатила судовий збір в розмірі 551 грн. 20 коп. за позовну вимогу про розірвання шлюбу, суд вважає необхідним, з урахуванням вимог ст. 88 ЦПК України, стягнути вказану суму з відповідача на її користь.

Outcome: approved