Jurisdiction: civil
Date: 2014-02-25 00:00:00

Позивач звернулась до суду з позовом до відповідача про стягнення аліментів на дитину та на своє утримання. Свою позовну вимогу вона мотивує тим, що з відповідачем перебуває у шлюбі, зареєстрованому Амур-Нижньодніпровським відділом реєстрації актів цивільного стану Дніпропетровського міського управління юстиції у Дніпропетровській області 25 серпня 2012 року, актовий запис № 514. Від шлюбу сторони мають неповнолітню дитину: [PERSON], [INFO], яка проживає з позивачем. Відповідач має можливість працювати, має задовільний стан здоров'я, стягнень по аліментам на користь інших осіб не проводиться. В зв'язку з тим, що відповідач матеріальну допомогу на утримання дитини та на її утримання не надає, вона просить стягнути з відповідача на її користь на утримання неповнолітньої дитини аліменти в розмірі 500 грн., щомісячно до досягнення дитиною повноліття та аліменти на її утримання у розмірі 200 гривень щомісячно до досягнення дитиною 3 років. Позивач у судовому засіданні позовні вимоги підтримала та надала суду пояснення, аналогічні викладеним у позові. Відповідач в судовому засіданні проти позову не заперечував. Пояснив суду, що він має намір примиритись з позивачем та поновити спільне проживання з сім'єю. Суд, вислухавши пояснення позивача, відповідача, дослідивши наявні докази, вважає, що позов підлягає частковому задоволенню з наступних підстав. Так, в судовому засіданні встановлено, що відповідач - [PERSON] є батьком малолітньої дитини, [PERSON], [INFO], яка проживає з позивачем та перебуває на її утриманні. В добровільному порядку матеріальну допомогу на утримання малолітньої доньки та дружини відповідач не надає, але має намір зберегти сім'ю. Відповідач має постійне місце роботи та стабільний заробіток, має добрий стан здоров'я, інші утриманці у нього відсутні, тому має реальну можливість надавати матеріальну допомогу на утримання малолітньої доньки та дружини. Відповідно до ст. 180 Сімейного Кодексу України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до ст. 84 ч.2 Сімейного Кодексу України дружина, з якою проживає дитина, має право на утримання від чоловіка - батька дитини до досягнення дитиною трьох років. Згідно з ч.4 ст. 84 Сімейного Кодексу України право на утримання дружина, з якою проживає дитина, має незалежно від того, чи вона працює, та незалежно від її матеріального становища, за умови, що чоловік може надавати матеріальну допомогу. Оскільки позивачем не доведено суду той факт, що відповідач має нестабільний та мінливий дохід, тому суд вважає за доцільне стягнути аліменти у частці від заробітку (доходу) відповідача відповідно до вимог ст. 183 СК України. При визначенні розміру аліментів суд враховує рівність сторін щодо участі в утриманні дитини, розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку та отримання позивачем державної допомоги по догляду за дитиною до досягнення нею трьох років. Тому суд вважає за необхідне позов задовольнити частково та стягнути з відповідача на користь позивача аліменти на її утримання в розмірі 1/6 частини його заробітку(доходу) щомісячно до досягнення дитиною трьох років та аліменти на утримання [PERSON], [INFO], в розмірі ? частини заробітку (доходу) щомісячно, але не менш ніж 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, та допустити негайне виконання рішення у межах суми платежу за 1 місяць.

Outcome: partial