Jurisdiction: civil
Date: 2017-02-15 00:00:00

Позивач, звернувшись 03 лютого 2017 р. до суду із цим позовом, просила стягнути з відповідача [PERSON] (іпн. [NUMBER]) 97\~920 (дев`яносто сім тисяч девятсот двадцять) гривень, на її, [PERSON], користь. На обґрунтування поданого позову позивач вказувала, що 15 січня 2017 р. був фактично укладений договір позики, на підтвердження якого позивач передав відповідачу суму у розмірі 3\~600 доларів Сполучених Штатів Америки, а відповідач був зобов`язаний повернути борг 19 січня 2017 р. Проте, відповідач [PERSON] добровільно свої зобов`язання не виконав, боргу сумі 3\~600 доларів США не повернув. У судовому засіданні позивач позовні вимоги підтримала у повному обсязі, просила задовольнити на підставах викладених у позові і обставинах встановлених у судовому засіданні. Відповідач неодноразово повідомлявся належним чином, але у судове засідання не з`явився. Таким чином, суд вважає, що відповідач, будучи повідомленим належно, розпорядився своїми правами згідно ст.ст. 10, 11, ч.2 ст.158 ЦПК України на власний розсуд, і його неявка не перешкоджає прийняттю судом рішення. За згодою позивача і враховуючи, що відповідач до суду двічі не зявився, заяву на розгляд справи за його відсутності не подавав, суд приймає рішення у заочному розгляду справи, відповідно до положень ст.ст. 224-226 ЦПК України. У судовому засіданні встановлено наступне. Позивач [PERSON] і відповідач [PERSON] перебувають у фактичних договірних стосунках за договором позики. На виконання існуючих між сторонами стосунків по договору позики, позивач надав відповідачу 15 січня 2017 р. гроші в сумі 3\~600 доларів США, а відповідач зобов`язався повернути борг 19 січня 2017 р. Передача позивачем відповідачу грошових коштів у сумі 3\~600 доларів США підтверджується розпискою власноруч написаною відповідачем. Відповідачем зобовязання за фактично існуючим договором позики добровільно не виконані, борг не повернутий. На час звернення до суду, станом на 03 лютого 2017 р. по курсу НБУ 27,20 гривень за один долар США, сума боргу у 3\~600 доларів США складає 97\~920 (девяносто сім тисяч девятсот двадцять) гривень. Вивчивши матеріали справи, заслухавши думку позивача по справі на підставі наданих суду доказів і доведення їхньої переконливості суд дійшов до висновку про задоволення поданого позову виходячи з наступного. Як було встановлено у судовому засіданні між позивачем і відповідачем існують правовідносини з приводу договору позики, борг відповідача по якому в розмір 3\~600 ( три тисячі шістсот) доларів США, станом на 03 лютого 2017 р., на день звернення до суду по курсу НБУ 27,20 гривень за один долар США, складає 97\~920 (девяносто сім тисяч девятсот двадцять) гривень. Відповідно ст.1046 ЦК України за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність іншій стороні (позичальникові) грошові кошти, а позичальник зобовязується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів. Укладеним договір вважається з моменту передання грошей. Згідно ч.2 ст.1047 ЦК України на підтвердження укладеного договору позики та його умов може бути представлена розписка позичальника або інший документ, який посвідчує передавання позичальнику визначеної грошової суми. Як свідчить з встановленого у судовому засіданні позивачем була надана суду розписка на підтвердження існуючих між ними правовідносин. Відповідно до ч.1 ч.2 ст.1049 ЦК України позичальник зобовязаний повернути позикодавцю позику (грошові кошти) у тій же кількості, у строк і у порядок встановлений договором. Як встановлено у судовому засіданні строк повернення грошових коштів зазначений в розписці встановлений не пізніше 19 січня 2017 р. Суд вважає, що відповідач порушив прийняті на себе зобовязання по фактично укладеному договору позики із позивачем по поверненню позичених грошей в сумі 3\~600 доларів США. Згідно ст.610 ЦК України порушенням зобовязання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобовязання. Згідно ч.1 ст.625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобовязання. З огляду на вищенаведене суд вважає, що права позивача через невиконання відповідачем умов фактично укладеного договору позики є порушеними і підлягають судовому захисту. Щодо вимог про стягнення судових витрат суд вважає що до судових витрат згідно ст.79 ЦПК України відносяться сплата судового збору. Як встановлено під час розгляду справи позивач є звільненою від сплати судового збору відповідно до п.9 ч.1 ст.5 Закону України «Про судовий збір». Згідно ч.3 ст.88 ЦПК України, якщо позивача, на користь якого ухвалено рішення, звільнено від сплати судового збору, він стягується з відповідача в дохід держави пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог. Таким чином, з відповідача має бути стягнутий судовий збір в розмірі 979 гривень 20 коп. в дохід держави України.

Outcome: approved