Jurisdiction: civil
Date: 2019-01-20 00:00:00

Позивач звернувся із зазначеним позовом, посилаючись на те, що, працюючи в ПАТ «Південний ГЗК» машиністом конвеєру УДТК, 16 травня 2017 року приблизно о 19 годині 05 хвилин, з вини відповідача, під час виконання своїх трудових обовязків в районі сходового маршу з відмітки 0,000м до відмітки 5,200м корпусу дробленої руди ПАТ «ПІВДГЗК» внаслідок нещасного випадку отримав тілесні ушкодження у вигляді: «Закритий перелом зовнішньої кісточки правої гомілки». Зазначений факт підтверджується актами Форми Н-1 «Про нещасний випадок, пов'язаний з виробництвом» та Н-5 «Проведення спеціального розслідування нещасного випадку». Вина відповідача підтверджується рішенням засідання комісії з питань охорони праці ПАТ «ПІВДГЗК» від 06 лютого 2018 року (виписка з протоколу №1 від 06 лютого 2018 року), відповідно до якого прийнято рішення про зменшення одноразової допомоги позивачу на 5%, що в свою чергу вказує на ступінь вини потерпілого на зазначений відсоток, тим самим підтверджує ступінь вини відповідача, який становить 95%. Таким чином, нещасний випадок обумовлений неналежним виконанням відповідачем вимог законодавства щодо створення та підтримання безпечних умов праці. Внаслідок зазначеного вище нещасного випадку, повязаного з виробництвом, позивач 24 січня 2018 року пройшов огляд МСЕК, де йому встановлено ступінь втрати професійної працездатності 30% та встановлено третю групу інвалідності внаслідок трудового каліцтва. Позивач змушений тривалий час проходити чисельні медичні огляди та обстеження, медико-соціальні експертні комісії, відновлювальні процедури і лікування. У зв'язку з нещасним випадком порушено нормальні життєві зв'язки позивача, він позбавлений можливості реалізовувати свої звички та бажання, в нього постійно виникають складнощі у зв'язку з загальною слабкістю, втомою, постійними болями. Тривалий процес лікування тілесних ушкоджень, отриманих внаслідок нещасного випадку, повязаного з виробництвом, позбавляє позивача можливості вести повноцінний спосіб життя. З моменту отримання травми позивач постійно відчуває фізичні страждання та біль, обґрунтовані важкістю самопочуття та особливостями лікування. Окрім того, позивач внаслідок отриманих тілесних ушкоджень, що супроводжується значною втратою працездатності в молодому віці, систематичною необхідністю отримання медичної допомоги, постійно відчуває психологічний дискомфорт, порушення душевної рівноваги, вираженої у почуттях розпачу, тривоги, дратівливості, страху, поганому сні на фоні сильних больових відчуттів. Все це постійно і негативно позначається на душевному та фізичному станах позивача, який в тому числі не має можливості приділяти належної уваги своїй родині. У звязку із чим просить стягнути з відповідача моральну шкоду у розмірі 55230 грн. Представник відповідача надав відзив на позов. Вважають позовні вимоги необґрунтованими. В обґрунтування заперечення зазначають, що наказом ПАТ «ПІВДГЗК» від 17 травня 2017 року № 275 створено комісію з розслідування нещасного випадку з позивачем. За результатами розслідуванні були складені акт за формою Н-5 проведення розслідування нещасного випадку та за формою Н-1 акт № 2 про нещасний випадок, повязаний з виробництвом. Згідно з п. 3 Акту Н-5, п. 6 Акту Н-1 та протоколу огляду місця, де стався нещасний випадок, комісією з розслідування нещасного випадку встановлено, що: потерпілий був вдягнений в спецодяг та спецвзуття встановленого зразку згідно з нормами видачі засобів індивідуального захисту; сходи сходового маршруту без проливів води і мастильних матеріалів, знаходяться в технічно-справному стані; освітлення сходового маршу справне; при виконанні робіт машиніст конвеєру [PERSON] не подбав про особисту безпеку під час пересування маршовим сходом, чим порушив вимоги п. 1.11 «Інструкції з охорони праці для машиністів конвеєрів» № ОТ 02 8 (далі Інструкція). Пунктом 1.11 Інструкції передбачені обовязки працівника: дбати про особисту безпеку та здоровя, а також про безпеку та здоровя оточуючих людей в процесі будь-якої роботи чи під час перебування на території підприємства; знати та виконувати вимоги нормативно-правових актів з охорони праці, правила поводження з машинами, механізмами, обладнаннями та іншими засобами виробництва, користуватися засобами колективного та індивідуального захисту; проходити в установленому законодавством порядку попередній та періодичний медичний огляд. Працівник несе безпосередню відповідальність за порушення зазначених вимог. З вимогами Інструкції [PERSON] був ознайомлений під розпис. Частина 1 статті 1167 ЦК України передбачає можливість відшкодування моральної шкоди виключно за наявності вини особи, яка її заподіяла. Тобто для відшкодування шкоди у звязку із каліцтвом працівника або іншим ушкодженням його здоровя, поряд з іншим, має встановлюватися вина особи. При відшкодуванні моральної шкоди необхідно встановити винні дії відповідача. Проте нещасний випадок стався через особисту недбалість позивача. Те, що нещасний випадок стався з вини позивача підтверджується його пояснювальною запискою, протоколом опитування [PERSON] Тому вина відповідача в травмуванні позивача та його моральних стражданнях відсутня. Відповідач сумлінно виконує всі вимоги ст. 13 Закону України «Про охорону праці», а саме: забезпечує безоплатну видачу працівникам спеціального одягу, взуття та інших засобів індивідуального захисту; вживає заходів до усунення небезпечних і шкідливих для здоровя виробничих факторів; здійснює контроль за додержанням працівником технологічних процесів, правил поводження з машинами, механізмами, устаткування та іншими засобами виробництва, використанням засобів колективного та індивідуального захисту, виконанням робіт відповідно до вимог з охорони праці. Крім того, зазначають, що позивачем не обґрунтовано ціну позову та спричинення йому моральних страждань. Просять відмовити у задоволенні позову. Ухвалою Інгулецького районного суду місті Кривого Рогу Дніпропетровської області від 05 грудня 2018 року постановлено розгляд справи проводити в порядку спрощеного позовного провадження з викликом сторін (а.с. 90). Позивач у судове засідання не зявився, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином та своєчасно, про причини неявки суд не повідомив. Судом постановлена ухвала про розгляд справи без його участі. Представник позивача [PERSON] у судовому засіданні підтримав позовні вимоги у повному обсязі, підтвердив обставини, викладені в позові. Просить позов задовольнити. Представник відповідача [PERSON] проти задоволення позову заперечувала з підстав, викладених у відзиві. Просить відмовити у задоволенні позову у повному обсязі. Вислухавши представника позивача, представника відповідача, дослідивши письмові матеріали справи, суд вважає встановленими такі обставини. 16 червня 1995 року позивач прийнятий машиністом насосних установок збагачувальної фабрики № 1 ВАТ «ПівдГЗК» (нині ПАТ «ПІВДГЗК»); 02 лютого 2008 року переведений в агломераційний цех вантажником, зайнятим на роботах з сировиною, піском та паливом; 04 жовтня 2016 року переведений машиністом конвеєра 2 розряду дільниці № 2 цеху № 1 УДТК; 28 лютого 2017 року переведений машиністом конвеєра 4 розряду дільниці № 2 цеху № 1 УДТК; 13 липня 2017 року переведений слюсарем-ремонтником 5 розряду лабораторії з випробувань та ремонту газополумяного обладнання центральної лабораторії контрольно-вимірювальних приладів та метрології (а.с. 28-31). 16 травня 2017 року на ПАТ «ПІВДГЗК» стався нещасний випадок з машиністом конвеєру УДТК [PERSON] На підставі наказу генерального директора ПАТ «ПІВДГЗК» № 275 від 17 травня 2017 року створено комісію з розслідування зазначеного нещасного випадку (а.с. 59). 17 травня 2017 року проведено огляд місця події, де стався нещасний випадок. Встановлено, що стан обєкту відповідає нормативним вимогам (а.с. 60). Згідно з пояснювальною запискою [PERSON] нещасний випадок з ним стався через те, що він на 2-3 сходинці знизу оступився і підвернув праву ногу (а.с. 61-62). Відповідно до протоколу опитування [PERSON] пояснив, що винним у нещасному випадку вважає себе (а.с. 63-65). Відповідно до акту № 2 від 19 травня 2017 року форми Н-1 «Про нещасний випадок, повязаний з виробництвом» 16 травня 2017 року в зміну з 19 години 00 хвилин до 07 години 00 хвилин машиніст конвеєра УДТК [PERSON] прибув на територію підприємства, переодягнувся в спецодяг та направився до кімнати видачі нарядів УДТК. О 18 годин 45 хвилин позивач отримав наряд та усний інструктаж з безпечного виконання робіт на обслуговування конвеєрів, живильників № 8, 1Б, 2, 3, 5 від безпосереднього керівника майстра дільниці [PERSON] О 19 годині 00 хвилин позивач прибув на місце та приступив до обходу закріпленого обладнання згідно з виданим нарядом. Приблизно о 19 годині 05 хвилин [PERSON] для огляду натяжної станції конвеєру № 8 почав спуск по сходовому маршу в корпусі бункерів дробленої руди з відмітки + 0,00м до відмітки -5,200м, пересуваючись обличчям в напрямку руху і тримаючись однією рукою за одне перильне огородження. О 19 годині 05 хвилин, рухаючись по 2-3 сходинці знизу [PERSON] оступився, але втримався правою рукою за перильне огородження, завдяки чому не впав, а лише зробив широкий крок лівою ногою через 2 сходини на площадку відмітки -5,200м, при цьому його права нога підвернулася і він отримав травму правої ноги. Комісією з розслідування нещасного випадку встановлено, що: потерпілий був вдягнений в спецодяг та спецвзуття встановленого зразку згідно з нормами видачі засобів індивідуального захисту; сходи сходового маршруту без проливів води і мастильних матеріалів, знаходяться в технічно-справному стані; освітлення сходового маршу справне; при виконанні робіт машиніст конвеєру [PERSON] не подбав про особисту безпеку під час пересування маршовим сходом, чим порушив вимоги п. 1.11 Інструкції. Відповідно до п. 7 акту основною причиною настання нещасного випадку є психофізіологічна, особиста необережність потерпілого. У пункті 10 акту особою, яка допустила порушення вимог законодавства про охорону праці, зазначено [PERSON], який не подбав про особисту безпеку під час пересування маршовим сходом, чим порушив п. 1.11 Інструкції. Встановлений діагноз потерпілого «закритий перелом зовнішньої кісточки правої гомілки» (а.с. 13-16). Аналогічні обставини викладені в акті № 2 від 19 травня 2017 року форми Н-5 «Проведення розслідування нещасного випадку, що стався 16 травня 2017 року о 19 годині 05 хвилин» (а.с. 17-20). Пунктом 1.11 Інструкції № ОТ 02 8 з охорони праці для машиністів конвеєрів УДТК ПАТ «ПІВДГЗК» передбачені обовязки працівника: дбати про особисту безпеку та здоровя, а також про безпеку та здоровя оточуючих людей в процесі будь-якої роботи чи під час перебування на території підприємства; знати та виконувати вимоги нормативно-правових актів з охорони праці, правила поводження з машинами, механізмами, обладнаннями та іншими засобами виробництва, користуватися засобами колективного та індивідуального захисту; проходити в установленому законодавством порядку попередній та періодичний медичні огляди. Працівник несе безпосередню відповідальність за порушення зазначених вимог. З Інструкцією [PERSON] був ознайомлений під підпис (а.с. 66-72). При огляді МСЕК 24 січня 2018 року [PERSON] первинно внаслідок трудового каліцтва встановлено ступінь втрати професійної працездатності 30 % з 24 січня 2018 року по 01 лютого 2019 року. Встановлена ІІІ група інвалідності (а. с. 8-9, 10-11). Відповідно до протоколу № 1 засідання комісії з питань охорони праці ПАТ «ПІВДГЗК» від 06 лютого 2018 року комісія вирішила зменшити розмір одноразової допомоги [PERSON] на 5% за порушення ним вимог законодавства про охорону праці, що і було причиною травмування (а.с. 21-22). [PERSON] внаслідок виробничої травми та віддалених наслідків травми на виробництві проходив лікування в медичних закладах з 16 травня 2017 року по 24 травня 2017 року та з 15 липня 2017 року по 31 липня 2017 року; з 10 жовтня 2017 року по 02 листопада 2017 року проходив лікування у відділенні реабілітації санаторія «Славутич» (а.с. 23-27). Позивач одружений, має повнолітніх сина та дочку, а також має на утриманні неповнолітню дочку (а.с. 32, 33, 34). Внаслідок трудового каліцтва позивачу завдано моральної шкоди, що полягає у моральних стражданнях через погіршення здоровя, постійне лікування, вимушені зміни способу життя, втрату професійної працездатності. Викладеним обставинам відповідають правовідносини щодо відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок трудового каліцтва. Статтею 153 Кодексу законів про працю України встановлено, що забезпечення безпечних і нешкідливих умов праці покладається на власника або уповноважений ним орган. Стаття 173 зазначеного кодексу закріплює за потерпілим право на відшкодування шкоди, заподіяної каліцтвом або іншим ушкодженням здоров'я, пов'язаним з виконанням трудових обов'язків. \~ \~ \~ \~ Рішенням Конституційного Суду №20-рп/2008 від 08.10.2008 року встановлено, що обов'язок з відшкодування моральної шкоди покладається на підприємства, які заподіяли шкоду. Частина 1 ст. 237-1 КЗпП України передбачає відшкодування власником або уповноваженим ним органом моральної шкоди працівнику у разі, якщо порушення його законних прав призвели до моральних страждань, втрати нормальних життєвих звязків і вимагають від нього додаткових зусиль для організації свого життя. Порядок відшкодування моральної шкоди визначається законодавством. Згідно з ч. 1 ст. 1167 ЦК України моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини, крім випадків, встановлених законом. Відповідно до ч. 1 ст. 1168 ЦК України моральна шкода, завдана каліцтвом або іншим ушкодженням здоров'я, може бути відшкодована одноразово або шляхом здійснення щомісячних платежів. Встановлено, що внаслідок трудового каліцтва позивачу заподіяні моральні і фізичні страждання, що спричинили погіршення реалізації його фізичних можливостей, змінився його звичний спосіб життя, спричинені й інші негативні наслідки морального характеру, що призводить до порушення його звичайного способу життя та вимагають від нього додаткових зусиль для його організації. Рішенням Конституційного Суду від 27 січня 2004 року № 1-рп/2004 року встановлено, що громадяни, яким установлена стійка втрата професійної працездатності, мають право на стягнення на їх користь моральної шкоди. Відповідно до п. 4.1 цього ж рішення ушкодження здоров'я, заподіяне потерпілому під час виконання трудових обов'язків, незалежно від ступеня втрати професійної працездатності, заподіюють йому моральні й фізичні страждання. У пункті 13\~Постанови Пленуму Верховного Суду України від 31 березня 1995 року № 4 «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди»\~роз'яснено, що відповідно до\~статті 237-1 КЗпП України\~за наявності порушення прав працівника у сфері трудових відносин, зокрема, виконання робіт у небезпечних для життя і здоров'я умовах, яке призвело до його моральних страждань, втрати нормальних життєвих зв'язків чи вимагає від нього додаткових зусиль для організації свого життя, обов'язок по відшкодуванню моральної (немайнової) покладається на власника або уповноважений ним орган незалежно від форми власності, виду діяльності чи галузевої належності. Відповідно до п. 9 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 4 від 31.03.1995 року Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди розмір відшкодування моральної (немайнової) шкоди суд визначає залежно від характеру та обсягу страждань (фізичних, душевних, психічних, тощо), яких зазнав позивач, характеру немайнових втрат (їх тривалості, можливості відновлення, тощо) та з урахуванням інших обставин. Частиною 3 ст. 23 ЦК України передбачено, що розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, що мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості. Суд не бере до уваги твердження представника відповідача про те, що в діях відповідача відсутня протиправна поведінка, оскільки відсутність причинного звязку між завданою позивачу шкодою і протиправною поведінкою відповідача не може бути підставою для відмови у задоволенні позову про відшкодування моральної шкоди, завданої ушкодженням здоровя на виробництві, оскільки до юридичного складу, який є підставою правовідносин по відшкодуванню моральної шкоди, входять моральні страждання працівника або втрата нормальних життєвих звязків, або необхідність для працівника додаткових зусиль для організації свого життя. При цьому вина власника не названа серед юридичних фактів, які входять до такого юридичного складу. Отже, Закон не перешкоджає стягненню з власника моральної шкоди за відсутності його вини, якщо є юридичні факти, що складають підставу обовязку власника відшкодувати моральну шкоду. Доводи представника відповідача про недоведеність факту моральної шкоди не заслуговують на увагу, оскільки сам факт стійкої втрати працездатності, з точки зору погіршення здоровя, втрати важливих особистих здібностей, зміни життєвого укладу, необхідності лікування, веде до висновків про наявність моральної шкоди. Зазначене також випливає з положень ст.3 Конституції України, відповідно до якої, людина, її життя і здоровя, честь і гідність, недоторканність і безпека визнаються в Україні найвищою соціальною цінністю. При вирішенні питання про розмір відшкодування спричиненої моральної шкоди суд враховує конкретні обставини справи, характер, обсяг, тривалість та наслідки заподіяних позивачу моральних страждань, стан його здоров'я, суттєвість вимушених змін у житті. При цьому суд враховує, що основною причиною нещасного випадку є порушення позивачем вимог з охорони праці. Визначаючи розмір відшкодування [PERSON] моральної шкоди, суд враховує конкретні обставини справи, ступінь втрати професійної працездатності у зв'язку з трудовим каліцтвом, обсяг фізичних та моральних страждань позивача, їх інтенсивність та довготривалість, істотність вимушених змін у його життєвих стосунках, наслідків, що наступили. \~ \~ \~ \~ З урахуванням вищезазначеного суд вважає, що належною компенсацією спричиненої позивачу моральної шкоди є сума 37000 грн, що буде відповідати тим стражданням і переживанням, що він зазнає у звязку з трудовим каліцтвом. Також підлягає стягненню з відповідача судовий збір в дохід держави.

Outcome: partial