Jurisdiction: civil
Date: 2014-12-21 00:00:00

позивач звернувся із позовом до відповідача про визнання не чинним рішення про застосування до неї штрафних санкцій в сумі 2217 грн. 29 коп., визнання неправомірним та скасування рішення про оплату за ремонтно-повірочні роботи ПЛГ в сумі 232 грн. 91 коп., стягнення судових витрат. Свої вимоги мотивує тим, що штрафні санкції до неї були застосовані незаконно, оскільки являється власником квартири [ADDRESS] лише з 2009 року на підставі договору купівлі-продажу від 12.11.2009 року №3200. Газовий лічильник у квартирі був встановлений в 1996 році попередніми власниками квартири та укладено договір про газопостачання в 2005 році, з цього часу жодних перевірок роботи лічильника не проводилося працівниками відповідача, актів з приводу належності роботи приладу не складалося. Після придбання лічильника, нею було укладено із відповідачем новий договір про газопостачання від 05.05.2010 року, і при цьому відповідач перевірку діяльності лічильника не проводив. Лише після того, як нею 23.04.2012 року нею було виявлено шум у роботі газового лічильника та викликано представників ПАТ «Львівгаз», ними було проведено огляд лічильника та складено відповідний акт від 03.05.2012 року, яким підтверджено факт наявності недоліків в роботі лічильника. Актом експертизи лічильника виявлено факт втручання в роботу газового лічильника. А тому вважає, що оскільки до набуття нею квартири у власність, належність та правильність роботи лічильника не перевірялася, а після придбання квартири вона лічильником користувалася не тривалий час та у відповідача відсутні докази того, що саме вона здійснила втручання в роботу газового приладу, тому підстав для накладення на неї штрафних санкцій та оплати за проведення ремонтно-повірочних робіт у відповідача не було. Також зазначила, що рішення відповідача про накладення на неї штрафу прийняте в порушення вимог п.26 Правил надання населенню послуг з газопостачання, оскільки актом експертизи лічильника не встановлено її вини, а також того, що втручання в роботу лічильника призвело чи могло призвести до заниження його показників. Крім цього вказала, що в порушення п.3.2.2 Положення про проведення експертизи лічильника газу, було порушено її право на участь під час проведення експертизи, а розмір нарахованого штрафу взагалі не обґрунтований. А тому просить позов задоволити. В судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримав з аналогічних підстав, доповнив, що його довіритель не оскаржує акт оцінки ремонтно-повірочних робіт газового лічильника та повідомлення про донарахування за роботу в газового лічильника, а оскаржує дії відповідача щодо проведення такого донарахування, а тому вважає правильним спосіб захисту прав, який обрано позивачем. Представник відповідача в судовому засіданні відносно позовних вимог заперечив, суду пояснив, що позивач, як власник квартири [ADDRESS] та споживачем послуг з газопостачання, що надають ПАТ по газопостачанню та газифікації «Львівгаз», у відповідності до вимог п. 26 Правил надання населенню послуг з газопостачання, п.3.2.2 Положення про відшкодування збитків, завданих газопостачальній організації несе відповідальність у випадку виявлення втручання у роботу побутового газового лічильника з її вини, що призвело до заниження показників лічильника. Оскільки на момент огляду 03.05.2012 року позивач була власником квартири, а в ході експертного дослідження, проведеного у відповідності з чинними нормами законодавства за участю представника ДП «Держстандартметрологія», було виявлено умисне втручання в роботу газового лічильника, тому вважає доведеним факт пошкодження лічильника з вини споживача. При цьому зазначив, що зважаючи на встановлені експертизою причини несправності побутового газового лічильника, доводи позивача про те, що такий експлуатувався тривалий час без проведення повірки з вини відповідача є необґрунтованими. А відтак на його переконання відповідачем правомірно було здійснено донарахування штрафних санкцій. Крім цього вказав, що позивачем обрано неналежний спосіб захисту, виходячи із змісту ст. 16 ЦК України, а тому просить у задоволенні позовних вимог відмовити повністю. Заслухавши пояснення представників сторін, оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності, дослідивши та перевіривши усі обставини справи, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, суд в задоволенні позовних вимог відмовляє з таких підстав. В судовому засіданні встановлено, що позивач [PERSON] являється власником квартири [ADDRESS]. Як вбачається із договору про надання послуг з газопостачання від 05.05.2010 року №1262003 (а.с.12-15 том №1), [PERSON] являється споживачем послуги з постачання природного газу для побутового споживання, що надавалася у квартиру [ADDRESS]. Судом встановлено, що на підставі звернення позивача, 03.05.2012 року працівниками ПАТ «Львівгаз» проводився огляд встановленого у квартирі побутового газового лічильника в процесі якого встановлено порушення в його роботі, про що складено акт (а.с.46 том №1). За наслідками проведення експертизи побутового газового лічильника, комісія експертів склала акт від 05.06.2012 року №1643 (а.с.47 том №1), яким виявлено втручання в роботу ПЛГ, що полягали у порушенні цілісності заводської пломби та повірочного тавра. Відповідно до частин 1,2 ст.11 ЦК України цивільні права та обов'язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов'язки. Підставами виникнення цивільних прав та обов'язків, зокрема, є: 1) договори та інші правочини; 2) створення літературних, художніх творів, винаходів та інших результатів інтелектуальної, творчої діяльності; 3) завдання майнової (матеріальної) та моральної шкоди іншій особі; 4) інші юридичні факти. У відповідності до п.26 Правил надання населенню послуг з газопостачання, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 09.12.1999 року №2246 у разі коли підтверджено факт пошкодження лічильника газу з вини споживача, він відшкодовує вартість перевірки, ремонту та/або встановлення нового лічильника. Факт пошкодження (втручання в роботу) лічильника газу, що призвело до заниження його показань, засвідчується спеціалізованою організацією (підприємством), яка має право проводити експертизу. Крім цього п.34 Правил визначено, що споживач несе відповідальність згідно із законодавством за пошкодження лічильника газу, пломб на ньому, порушення цілісності або пошкодження повірочного тавра, а також дії, що призводять до заниження показань лічильника. Позивач звернувшись із позовом про визнання незаконними рішень відповідача про застосування до неї штрафних санкцій за втручання в роботу ПЛГ та про оплату за ремонтно-повірочні роботи ПЛГ, фактично оскаржує правомірність нарахування їй заборгованості за спожитий природний газ, що вбачається із представлених нею квитанцій про нарахування заборгованості (а.с.5-6 том №1). Однак, частиною 1 ст. 3 ЦПК України передбачено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваний прав, свобод чи інтересів. Згідно з частиною 1 ст. 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Частиною 2 вказаної статті Закону передбачено, що способами захисту цивільних прав та інтересів можуть бути: 1) визнання права; 2) визнання правочину недійсним; 3) припинення дії, яка порушує право; 4) відновлення становища, яке існувало до порушення; 5) примусове виконання обов'язку в натурі; 6) зміна правовідношення; 7) припинення правовідношення; 8) відшкодування збитків та інші способи відшкодування майнової шкоди; 9) відшкодування моральної (немайнової) шкоди; 10) визнання незаконними рішення, дій чи бездіяльності органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим або органу місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб. Таким чином судом встановлено, що позивач звернувшись до суду за захистом порушеного на її думку майнового права шляхом визнання неправомірними дій з нарахування заборгованості за спожитий газ, обрала спосіб захисту цивільних прав та інтересів не передбачений нормами цивільного законодавства України. Крім цього, судом враховується той факт, що саме нарахування заборгованості та направлення позивачу квитанції про сплату без вимоги про її стягнення, не свідчить про порушення її права, тому зазначені дії не є такими, що порушують право та не можуть бути припинені у спосіб, передбачений п.3 ч.2 ст.16 ЦК України. На підставі наведеного, суд будучи позбавлений можливості дати належну оцінку спірним правовідносинам, встановити наявність чи відсутність порушення прав, законних інтересів позивача та захистити їх у передбачений законом спосіб, приходить до висновку про необхідність відмови в задоволенні позовних вимог за їх безпідставністю.

Outcome: dismissed