Jurisdiction: civil
Date: 2014-06-04 00:00:00

Позивач звернувся із позовом до суду та просить постановити судове рішення, яким стягнути з відповідача заборгованість у розмірі 55408,33 грн. за кредитним договором №б/н від 28.05.2008 року та судові витрати. В обґрунтування своїх вимог зазначив, що 28 травня 2008 року між Позивачем та [PERSON] було укладено Договір б/н, згідно умов якого Відповідач отримала кредитні кошти, у національній валюті, у розмірі 5000 грн., у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку, зі сплатою відсотків за користування кредитом, у розмірі 30,00% на рік, на суму залишку заборгованості за кредитом, з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки. Відповідно до п.9.12. Умов та правил надання банківських послуг Договір діє протягом 12 місяців з моменту підписання. Якщо протягом цього терміну жодна із сторін не проінформує іншу сторону про припинення дії Договору, він автоматично лонгується на такий же термін. Відповідач підтвердила свою згоду на те, що підписана разом з Умовами надання банківських послуг, Правилами користування платіжною карткою складає між нею та Банком Договір, що підтверджується підписом у заяві. У зв'язку з неналежним виконанням Відповідачем своїх зобов'язань за Договором, станом на 30.11.2013 року, утворилась заборгованість у розмірі - 55408,33 грн., з яких: - заборгованість за кредитом - 14906,21 грн.; - заборгованість по відсоткам - 34344,02 грн.; - заборгованість по комісії - 3043,42 грн.; - штраф (фіксована частина) - 500,00 грн.; - штраф ((процентна складова) - 2614,68 грн. Позивач, належним чином повідомлений про день та час розгляду справи, в судове засідання свого представника не направив. В письмовій заяві позов підтримав в повному обсязі та просив розглянути справу у відсутності свого представника, проти постановлення заочного рішення заперечує. Відповідач належним чином повідомлена про день, час та місце розгляду справи, правом присутності у судовому засіданні не скористувалась, надала суду письмові заперечення про застосування позовної давності, оскільки відповідно до вимог ч.4 ст.267 ЦК України сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові. Суд, дослідивши письмові матеріали справи, у їх сукупності, вважає за необхідне у задоволенні позову - відмовити, з наступних підстав. Так, у судовому засіданні встановлено, що 28.05.2008 року між Закритим акціонерним товариством комерційний банк «ПриватБанк», правонаступником якого є Публічне акціонерне товариство комерційний банк «ПриватБанк», та [PERSON] був укладений Договір б/н. Відповідач підтвердила свою згоду на те, що підписана заява разом з Умовами надання банківських послуг, Правилами користування платіжною картою складає між нею та Банком Договір, що підтверджується підписом у заяві. Згідно умов укладеного Договору Відповідач отримала кредитні кошти, у національній валюті, у розмірі 5000,00 грн., у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку, зі сплатою відсотків за користування кредитом, у розмірі 30,00% на рік, на суму залишку заборгованості за кредитом, з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки. Договір діє протягом 12 місяців з моменту підписання. Якщо протягом цього терміну жодна із сторін не проінформує іншу сторону про припинення дії Договору, він автоматично лонгується на такий же термін (п.9.12. Умов та правил надання банківський послуг). Відповідно до вимог ст.ст. 525-527, 530 ЦК України зобов'язання повинні виконуватись належним чином відповідно до умов договору, та вимог цього кодексу. У порушення зазначених норм закону та умов Договору, Відповідач свої зобов'язання належним чином не виконує, у зв'язку з чим, станом на 30.11.2013 року, утворилась заборгованість, розмір якої дорівнює - 55408,33 грн., з яких: - заборгованість за кредитом - 14906,21 грн.; - заборгованість по відсоткам - 34344,02 грн.; - заборгованість по комісії - 3043,42 грн.; - штраф (фіксована частина) - 500,00 грн.; - штраф ((процентна складова) - 2614,68 грн. що підтверджено розрахунком заборгованості (а.с.4-5). Однак, не зважаючи на наявність заборгованості за укладеним договором, у задоволенні позову слід, відмовити, виходячи з наступного: Згідно ст.256 ЦК України позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу. Стаття 257 ЦК України зазначає, що загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки, спеціальна позовна давність в один рік встановлено п.1 ч.2 ст.258 ЦК України відносно неустойки. Відповідно до п.7 ч.11 ст.11 Закону України «Про захист прав споживачів» кредитодавцю забороняється вимагати повернення споживчого кредиту, строк давності якого минув. Відповідно до норм ст.267 ЦК України позовна давність застосовується судом лише за заявою сторони у спорі, зробленою до винесення ним рішення. Сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові, якщо суд визнає поважними причини пропущення позовної давності, порушене право підлягає захисту. Пункт 11 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 18.12.2009 року, №14, «Про судове рішення у цивільній справі» роз'яснює, що оскільки правом на звернення до суду за захистом наділена особа в разі порушення, невизнання або оспорювання саме її прав, свобод чи інтересів, а також у разі звернення до суду органів та осіб, яким надано право захищати права, свободи та інтереси інших осіб або державні та суспільні інтереси (частина перша та друга статті 3 ЦПК України), то суд повинен встановити, чи були порушені, невизнані або оспорені права, свободи чи інтереси цих осіб, а якщо були, то вказати, чи є залучений у справі відповідач відповідальним за це. Встановивши, що строк для звернення з позовом пропущено без поважної причини, суд у рішенні зазначає про відмову в позову з цих підстав, якщо про застосування позовної давності заявлено стороною у спорі, зробленою до ухвалення ним рішення, крім випадків, коли позов не доведено, що є самостійною підставою для цього. З матеріалів справи убачається, що відповідач [PERSON] у своїх запереченнях проти позову, заявила також про застосування строку позовної давності. Оскільки відповідно до п.9.12 Умов та правил надання банківських послуг, сторонами було визначено, що договір діє протягом 12 місяців з моменту підписання. Якщо протягом цього терміну жодна зі сторін не проінформує іншу сторону про припинення дії договору, він автоматично лонгується на такий же термін. Договір за кредитною карткою було укладено 28.05.2008 року., а тому з урахуванням п.9.12 Умов договір діяв 24 місяці, тобто до 28.05.2010 року, і з вказаної дати розпочався відлік строку позовної давності в три роки який закінчився відповідно, 28.05.2013 року. Разом з цим з матеріалів справи вбачається, що ПАТ КБ «ПриватБанк» звернулось до суду з даним позовом згідно штемпелю вхідної кореспонденції 17 січня 2014 року, тобто з пропуском трирічного строку для пред'явлення позову, і поважної причини пропуску цього строку Банком не наведено. На підставі викладеного,

Outcome: dismissed