Jurisdiction: civil
Date: 2017-02-05 00:00:00

Позивач звернулась до суду з позовом, в якому просить розірвати шлюб з відповідачем посилаючись на те, щосімейне життя не склалось через відсутність взаєморозуміння, розходження поглядів на сімейні відносини та обов'язки. Можливості зберегти та поновити сім'ю немає. Подружні відносини між сторонами фактично припинені з березня 2015 року, спільне господарство не ведеться. Втрачено всі фізичні та духовні зв'язки, відновлення шлюбних відносин вважає неможливим та недоцільним, оскільки шлюб існує формально, у зв'язку з чим вимушена звернутися до суду з відповідною позовною заявою про розірвання шлюбу. В судове засідання позивач не з'явилась, про дату, час і місце розгляду справи була повідомлена належним чином, надала до суду заяву про розгляд справи за її відсутності, позовні вимоги підтримує в повному обсязі та просить їх задовільнити. В судове засідання відповідач не з'явився, про дату, час і місце розгляду справи був повідомлений належним чином, надав до суду заяву про розгляд справи за його відсутності, позов визнає в повному обсязі, проти розірвання шлюбу не заперечує. Суд, дослідивши матеріали справи у їх сукупності, всебічно та повно з'ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позовна заява, об'єктивно оцінивши докази, що мають істотне значення для її розгляду і вирішення по суті, приходить до висновку, що позовна заява підлягає задоволенню з огляду на наступне. Судом встановлено, що згідно свідоцтва про укладення шлюбу серії [NUMBER] вбачається, що 27 жовтня 2007 року [PERSON] та [PERSON] уклали шлюб, який був зареєстрований відділом реєстрації актів цивільного стану по м. Харкову № 1 Харківського міського управління юстиції, актовий запис № 2811 (арк. справи 4). Зі змісту копії свідоцтва про народження серії [NUMBER] виданого 04 жовтня 2008 року відділом реєстрації актів цивільного стану по м. Харкову № 1 Харківського міського управління юстиції встановлено, що сторони від шлюбу мають спільну неповнолітню дитину - [PERSON], [INFO], актовий запис 4468 (арк. справи 5). Відповідно до ч. 1 ст. 110 Сімейного кодексу України позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя. Відповідно до ч. 2 ст. 112 Сімейного кодексу України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлене, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Відповідно до ч. 1 ст. 11 Цивільного процесуального кодексу України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданими відповідно до цього кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, як беруть участь у справі. В судовому засіданні встановлені та підтверджені наступні причини подання позовної заяви про розірвання шлюбу, а саме відсутність взаєморозуміння, стійких сімейних відносин, наявність конфліктних ситуацій, різне ставлення у сторін до усвідомлення та виконання прав та обов'язків подружжя, обов'язку утримувати та виховувати спільної дитини. За таких обставинах подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу буде суперечити інтересам кожного з них. У зв'язку з чим, позовна заява про розірвання шлюбу підлягає задоволенню з огляду на положення ч. 2 ст. 112 Сімейного кодексу України. Крім того, у відповідності до ч. 1 ст. 88 ЦПК України, стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею та документально підтверджені судові витрати. Оскільки суд ухвалює рішення на користь позивача, то відповідно вимоги щодо стягнення з відповідача на користь позивача судових витрат, а саме судового збору у розмірі 551, 20 грн., також підлягають задоволенню. На підставі викладеного,

Outcome: approved