Jurisdiction: civil
Date: 2014-04-24 00:00:00

Позивач звернулась до суду з вищевказаним позовом до відповідача та просила суд розірвати договір №301/0-1 від 24.10.2013 року, укладений між нею та ФОП [PERSON], стягнути з ФОП [PERSON] на її користь грошові кошти за договором в розмірі 9000 грн., а також моральну шкоду в розмірі 5000 грн. В обґрунтування своїх вимог позивач посилається на те, що 24.10.2013 року уклала з ФОП [PERSON] договір купівлі-продажу №301/0-1, з метою придбання ПВХ конструкцій (вікон) та монтаж. Вартість даного замовлення становила 9000 грн., 24.10.2013 року вона внесла завдаток в розмірі 7500 грн. За умовами договору строк виготовлення та поставки товару становить 14 робочих днів, тому товар їй мали поставити не пізніше 13.11.2013 року. Однак, у визначений строк товар їй поставлено не було, проте 19.11.2013 року вона сплатила на вимогу виконавця 1500 грн., товар мали поставити 23.11.2013 року. Зі своєї сторони умови договору вона виконала, кошти сплатила, проте виконавець ухиляється від виконання договору та спілкування, внаслідок чого роботи не виконані, стан її здоров'я погіршується. Розмір моральної шкоди оцінила в 5000 грн. В судове засідання позивач надала заяву про розгляд справи за її відсутності, позовні вимоги підтримала та просила задовольнити, проти заочного розгляду справи не заперечувала. Відповідач в судове засідання не з'явився, про день, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, причини неявки суду не відомі, з клопотанням про відкладення розгляду справи відповідач не звертався, у зв'язку з чим судом ухвалено про заочний розгляд справи в порядку ст. 224 ЦПК України. Дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з'ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об'єктивно оцінивши докази у сукупності з нормами чинного законодавства України суд дійшов висновку, що позов підлягає частковому задоволенню виходячи з наступного. Згідно ч. 1 та 2 ст. 3 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Відповідно ст. 57 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Сторони та інші особи, які беруть участь у справі, мають рівні права щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості. Згідно ч. 1 та 2 ст. 11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Особа, яка бере участь у справі, розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. Таке право мають також особи (за винятком тих осіб, які не мають цивільної процесуальної дієздатності), в інтересах яких заявлено вимоги. Як встановлено судом та підтверджено матеріалами справи, 24 жовтня 2013 року між [PERSON] та фізичною особою-підприємцем [PERSON] укладено договір №301/0-С з виконання робіт з поставки ПВХ конструкцій, вартість яких складає 9000 грн. Згідно застереження виконавця робіт ФОП [PERSON], замовником сплачено грошові кошти на виконання прийнятого зобов'язання, строк виконання доставки визначено 23.11.2013 року, що засвідчено відтиском печатки виконавця. Відповідно п.3.2 договору, по факту сплати вартості робіт, виконавець зобов'язується виготовити та доставити вироби протягом 14 днів. Вказаний договір, який поєднує в собі договір купівлі-продажу та підряду підписано сторонами, а відповідачем - з прикладенням печатки, отже сторони погодили його умови і прийняли на себе виконання зобов'язання. Таким чином, позивачем в повному обсязі виконано покладені на неї за договором зобов'язання, внесено грошові кошти в сумі 9000 грн. Згідно зі ст. 526, 651 ЦК України, зобов'язання має виконуватися належним чином, відповідно до умов договору та вимог Цивільного Кодексу України. Згідно із ст. 629 ЦК України договір є обов'язковим для виконання сторонами. В силу ст. 610 ЦК України порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (Неналежного виконання). Проте, відповідач прийнятті на себе зобов'язання не виконав, вироби ПВХ конструкцій замовнику у визначений договором строк не поставив, чим порушив зобов'язання, яке в силу ст.629 ЦК України є обов'язкове для сторін. Відповідач, який в судове засідання не з'явився, своїх заперечень на спростування грошових вимог позивача не навів, доказів належного виконання зобов'язання суду не представив. За таких обставин, підлягають задоволенню вимоги [PERSON] про розірвання договору та стягнення внесених грошових коштів в сумі 9000 грн. Решта позовних вимог про стягнення моральної шкоди та внесеного завдатку в розмірі 9000 грн. задоволенню не підлягають, оскільки між сторонами виникли договірні відносини, які унеможливлюють стягнення моральної шкоди, що є наслідком деліктного зобов'язання та з огляду на те, що позивачем усього внесено 9000 грн. на виконання умов договору, подвійне стягнення цієї суми нічим не передбачено. Таким чином, позов підлягає частковому задоволенню. Згідно ст.. 88 ЦПК України судовий збір слід віднести за рахунок відповідача.

Outcome: partial