Jurisdiction: civil
Date: 2016-02-17 00:00:00

Позивач звернулась до суду з позовом до [PERSON], в якому просить стягнути на користь позивача борг в розмірі 62 000 грн., витрати на правову допомогу у сумі 1948,8 грн. та судовий збір. В обґрунтування заявлених вимог позивач зазначає, що відповідач позичила у неї грошові кошти в розмірі 62 000 грн. про що написала розписку, та зобов'язалась повернути кошти до 17.08.2012 року, проте, кошти у вказаний строк не повернула та від повернення ухиляється. Позивач [PERSON] в судове засідання не з'явилась , про час та місце розгляду справи, в порядку ст.ст. 74, 76 ЦПК України, повідомлена належним чином, направила на адресу суду заяву про розгляд справи за її відсутності, щодо заочного розгляду справи не заперечувала. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з'явилась , про час та місце розгляду справи, в порядку ст.ст. 74, 76 ЦПК України була повідомлена належним чином, про причини неявки суду не відомо. Судом за згодою позивача проведено заочний розгляд справи. Дослідивши та оцінивши письмові докази у справі у їх сукупності, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню, враховуючи наступне. 17 липня 2012 року між позивачем та відповідачем було укладено договір позики. Відповідно до умов вказаного договору, позивачем в борг було передано відповідачці грошову суму у розмірі 62000 гривень, яку остання зобов'язалася повернути до 17 серпня 2012 року. Факт передачі грошових котів підтверджується власноруч написаною відповідачкою, [PERSON], розпискою про отримання грошей. У зв'язку з невиконанням відповідачкою своїх зобов'язань позивач вимушена була звернутись правовою допомогою. На підтвердження надання та оплати правової допомоги позивач надала копію договору про надання юридичних послуг від 13 липня 2015 року, розрахунок суми гонорару та копію квитанції про сплату послуг. Відповідно до cт. 509 ЦК України, зобов'язання виникають з підстав, встановлених ст. 11 цього Кодексу, а саме: з договорів та інших правочинів. Відповідно до cт. 1046 ЦК України, за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти, а позичальник зобов'язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів. Договір позики є укладеним з моменту переданим грошей. Згідно cт. 526 ЦК України, зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог ЦК України, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичайного ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до cт. 525 ЦК України одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Згідно cт. 610 ЦК України, порушенням зобов'язання є невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання). Згідно зі cт. 1049 ЦК України позичальник зобов'язаний повернути позичкодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Згідно ст. 629 ЦК України, договір є обов'язковим для виконання сторонами. Відповідно до ст. 530 ЦК України якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Зобов'язання, строк (термін) виконання якого визначений вказівкою на подію, яка неминуче має настати, підлягає виконанню з настанням цієї події. Якщо строк (термін) виконання боржником обов'язку не встановлений або визначений моментом пред'явлення вимоги, кредитор має право вимагати його виконання у будь-який час. Боржник повинен виконати такий обов'язок у семиденний строк від дня пред'явлення вимоги, якщо обов'язок негайного виконання не випливає із договору або актів цивільного законодавства. Частина 1 статті 625 ЦК України передбачає, що боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання. Проте, [PERSON] грошові кошти у передбачений строк не повернула, чим порушила грошове зобов'язання. За таких обставин, позовні вимоги щодо стягнення з відповідача на користь позивача боргу за розпискою в розмірі 62 000 грн. - основного боргу є обґрунтованими та підлягають задоволенню. Згідно ст. 1 Закону України «Про граничний розмір компенсації витрат на правову допомогу у цивільних та адміністративних справах» розмір компенсації витрат на правову допомогу у цивільних справах, в яких така компенсація виплачується стороні, на користь якої ухвалено судове рішення, іншою стороною, а в адміністративних справах - суб'єктом владних повноважень, не може перевищувати 40 відсотків встановленої законом мінімальної заробітної плати у місячному розмірі за годину участі особи, яка надавала правову допомогу, у судовому засіданні, під час вчинення окремих процесуальних дій поза судовим засіданням та під час ознайомлення з матеріалами справи в суді, що визначається у відповідному судовому рішенні. Виходячи з розрахунку наданої правової допомоги слід дійти висновку про те, що відшкодуванню підлягає сума в розмірі 974,4грн. (2 години Х487,20грн.) Відповідно до ч. 1 ст. 88 ЦПК України, стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Оскільки суд задовольняє позовні вимоги в повному обсязі, то з відповідача на користь позивача підлягають стягненню 620,00 грн. у відшкодування судового збору. На підставі викладеного та

Outcome: approved