Jurisdiction: civil
Date: 2020-03-30 00:00:00

Позивач звернулась в суд з позовом до відповідача, в якому просить стягувати з нього на свою користь на утримання неповнолітніх дітей: [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , аліменти в розмірі 1/3 частини всіх видів заробітку (доходу) відповідача, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідно віку, щомісячно, починаючи з дня подання позовної заяви і до їх повноліття, мотивуючи тим, що відповідач не надає матеріальної допомоги на утримання дітей, які проживають разом з позивачем, як їх опікуном, і перебувають на її утриманні. Сторони в судове засідання не прибули. Позивач подала заяву про розгляд справи за її відсутності, позовні вимоги підтримує. Проти заочного розгляду справи заперечень не висловила. Відповідач відзиву на позов не надав, про причини неявки в судове засідання не повідомив, клопотань не заявляв. Відповідно до ст.ст.280, 281 ЦПК України суд здійснює заочний розгляд справи на підставі наявних у справі доказів, що відповідає положенням ст.223 ЦПК України. Дослідивши та оцінивши докази у справі, суд дійшов наступних висновків. [PERSON] , [INFO] , є матір`ю, а відповідач [PERSON] , [INFO] , є батьком двох дітей: [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , що стверджується копіями свідоцтв про народження серії [NUMBER] , серії [NUMBER] та свідоцтва про шлюб серії [NUMBER] . Як стверджує позивач, діти знаходиться лише на її утриманні, відповідач не виконує аналогічного обов`язку, матеріальної допомоги позивачу на утримання неповнолітніх дітей не надає. Відповідно до ст.180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Частина 3 ст.181 СК України передбачає, що за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. У відповідності до ч.1 ст.183 СК України частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину визначається судом. Згідно з ч.2 ст.182 СК розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів. Суд не обмежується розміром заробітку (доходу) платника аліментів у разі встановлення наявності у нього витрат, що перевищують його заробіток (дохід), і щодо яких таким платником аліментів не доведено джерело походження коштів для їх оплати. Згідно з ч.1 ст.182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 31) наявності рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; 32) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення. З огляду на викладене, врахувавши відповідно до ч.1 ст.182 СК України обставини, що мають істотне значення, суд вважає за можливе стягувати з відповідача аліменти в розмірі визначеному у позовній заяві. Відповідно до ч.1 ст.191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову. Відповідно до п.1 ч.1 ст.430 ЦПК України рішення суду в справі про стягнення аліментів підлягає обов`язковому негайному виконанню у межах суми платежу за один місяць. Позивач звільнена від сплати судового збору на підставі п.3 ч.1 ст.5 Закону України «Про судовий збір». Тому

Outcome: approved