Jurisdiction: civil
Date: 2016-03-01 00:00:00

Позивач звернулась до суду з позовною заявою про стягнення аліментів на неповнолітніх дітей, а також на себе, як дружину оскільки знаходиться у відпустці по догляду за другою дитиною до досягненню нею трьох років. Посилається на те, що з відповідачем мають сина [PERSON], [INFO] та дочку [PERSON], [INFO]. Відповідач в добровільному порядку не надає ніякої матеріальної допомоги, не працює, знаходиться на обліку в Славутицькому міському центрі зайнятості. Тому просить стягувати з відповідача аліменти в розмірі 1/3 частини всіх видів доходів відповідача щомісяця на утримання неповнолітніх дітей, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку на кожну дитину, а також на утримання подружжя у розмірі ? частини всіх видів доходів відповідача щомісяця до досягнення другою дитиною трьох років. В судовому засіданні позивач підтримала заявлені позовні вимоги, у суді дала покази аналогічно викладеним в позовній заяві, доповнивши, що на даний час вона до суду подала заяву про розірвання шлюбу, налаштована шлюб розірвати, тому наполягає на стягненні аліментів на себе як дружину, так як перебуває у відпустці по догляду за дитиною до досягнення останньою трьох років, і ніяких доходів на своє утримання не має. Відповідач в судовому засіданні заявлені позовні вимоги визнав частково, надав письмове заперечення, оскільки на даний час ніде не працює, то згоден сплачувати на утримання неповнолітніх дітей аліменти у твердій грошовій сумі, а саме на сина - 400 гривень на місяць, на дочку - 500 гривень на місяць. Проти стягнення аліментів на дружину заперечує, оскільки не працює, перебуває на обліку в центрі зайнятості, ніяких виплат не отримує. В судовому засіданні було встановлено, що сторони знаходяться у шлюбі з 12.01.2002 року. На даний час позивачка звернулась до суду з позовом про розірвання шлюбу. Від сумісного шлюбу мають двох неповнолітніх дітей: сина [PERSON] [INFO] та дочку [PERSON], [INFO], батьком яких є відповідач, а матір'ю - позивачка, що підтверджується свідоцтвами про народження, копії яких долучені до матеріалів справи. Згідно наданих довідок позивач на даний час перебуває у відпустці по догляду за дитиною до досягнення нею трьох років і отримує матеріальну допомогу по народженню дитини кожного місяця у розмірі 860 гривень. В той же час відповідач на даний час перебуває на обліку як безробітний в Славутицькому МЦЗ з 05 січня 2016 року, за січень його дохід становить 3556,13 гривень. Дослідивши письмові матеріали справи, суд дійшов висновку, що позовні вимоги в частині стягнення аліментів на неповнолітніх дітей підлягають задоволенню з таких підстав. Відповідно до вимог ст. 180 Сімейного Кодексу України, батьки зобов,язані утримувати своїх неповнолітніх дітей, які потребують матеріальної допомоги до повноліття. При цьому при визначенні розміру аліментів, які підлягають до стягнення з платника, суд повинен враховувати обставини передбачені ст.ст.182, 200 Сімейного Кодексу України. Стаття 182 СК України містить перелік обставин, які мають бути враховані судом при визначенні розміру аліментів. До них зокрема, відносяться стан здоров,я та матеріальний стан дитини, стан здоров,я та матеріальне становище платника аліментів, наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатний чоловік, дружина, батьків, дочки, сина та інші обставини, що мають істотне значення. Відповідно ч.3 ст.181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Відповідач надав суду довідку, що він на даний час перебуває на обліку в центрі зайнятості як безробітний, суд не може прийняти доводи відповідача, що на даний час він ніяких доходів не отримує, тому просить стягувати аліменти на дітей у твердій грошовій сумі, оскільки відповідно наданої довідки в січні місяці 2016 року йому нараховано 3556,13 гривень. Крім того посилання відповідача на те, що на його утриманні перебуває батько, тому він не може сплачувати аліменти в повній мірі є безпідставними, оскільки його батько отримує пенсію. Крім того беручи до уваги, що положенням Інструкції з організації примусового виконання рішень, затвердженої наказом Міністерства юстиції України від 02.04.2012 року №512/5, зареєстрованої в Міністерстві юстиції України 2 квітня 2012 року за № 489/20802, передбачено порядок стягнення аліментів, присуджених у частці від заробітку, також у випадку якщо боржник не працює або відсутня інформація про отримання боржником доходів, сама по собі відсутність у платника аліментів постійного місця роботи не може бути достатньою підставою для визначення аліментів у твердій грошовій сумі, у зв'язку з чим розмір аліментів необхідно визначити у частці від заробітку (доходу) відповідача. Суд бере до уваги рівність обов'язку обох батьків по утриманню дитини, їх матеріальне становище, нормальний стан здоров'я дитини та відповідача, оскільки доказів іншого не надано, відсутність відомостей про неможливість відповідача за станом здоров'я чи з інших об'єктивних причин брати участь в належному утриманні двох неповнолітніх дітей, з урахуванням чого вважає, що аліменти у розмірі 1/3 частини всіх видів доходів відповідача щомісяця, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, є необхідним і забезпечить належну участь батька в утриманні дітей. Відповідно до вимог ст. 75 Сімейного Кодексу України, подружжя повинно матеріально підтримувати одне одного. В силу ст. 84 Сімейного Кодексу дружина, з якою проживає дитина, має право на утримання від чоловіка - батька дитини до досягнення дитиною трьох років. Згідно ч.3 ст.84 Сімейного Кодексу України якщо дитина має вади фізичного або психічного розвитку, дружина, з якою проживає дитина, має право на утримання від чоловіка до досягнення дитиною шести років. При цьому при визначенні розміру аліментів, які підлягають до стягнення з платника, суд повинен враховувати обставини передбачені ст.80 Сімейного Кодексу України, аліменти присуджуються одному із подружжя у частці від заробітку доходу) другого і (або) у твердій грошовій сумі. Проаналізувавши матеріали справи, суд дійшов висновку, що позовні вимоги в частині стягнення аліментів на утримання дружини підлягають частковому задоволенню в частині стягнення аліментів на утримання дружини, оскільки розмір аліментів позивачем не обґрунтовано. Відповідно до ст. 88 ЦПК України та п.п.1 п.1 ст.4 Закону України «Про судовий збір» з відповідача підлягає стягненню судовий збір на користь держави.

Outcome: partial