Jurisdiction: civil
Date: 2016-05-29 00:00:00

Позивач звернулась до суду з наведеним позовом про визнання права власності. За змістом такої позовної заяви [PERSON] порушила питання про визнання за нею права власності щодо ? частини земельної ділянки [ADDRESS], як такої, що набута нею у власність у порядку спадкування за законом після смерті [PERSON] та щодо ? частини вказаної земельної ділянки, як такої, що належить позивачу на підставі свідоцтва про право на спадщину за законом, від 06.09.2007 року р.№ 1-3544. В обґрунтування заявлених вимог позивач посилалась на те, що право власності спадкодавця не було належним чином оформлено за його життя, а тому спадкування приналежного йому майна у позасудовому порядку вбачається неможливим. Разом з тим позивач зазначала що вона на час відкриття спадщини проживала та була зареєстрована з спадкодавцем а тому, зважаючи на те, що заяви про відмову від прийняття спадщини вона не подавала, вважає себе такою, що фактично прийняла спадщину відповідно до положень ст. 1268 ЦК України. Щодо вимог іншої частини позовних вимог - позивач вказувала на те, що вона не отримала належного правовстановлюючого документа щодо ? частини вказаної земельної ділянки, яка належить їй на підставі свідоцтва про право на спадщину за законом, а тому вважає своє право власності щодо такого майна порушеним та просить суд його захистити шляхом визнання такого права. В судове засідання учасники справи не з'явились, про його час та місце повідомлялись належним чином. Позивач надала до суду заяву про розгляд справи за її відсутності, заявлені вимоги підтримала. Представник відповідача звернувся до суду з заявою про розгляд справи за його відсутності, вирішення позовних вимог залишив на розсуд суду. З викладених обставин суд вважає за можливе розглянути справу за відсутності сторін, на підставі наявних серед матеріалів справи відомостей, доказів та пояснень. Так, у судовому засіданні було встановлено, що на підставі свідоцтв про право на спадщину за законом [PERSON] та [PERSON] належали по ? частині земельної ділянки [ADDRESS], площею 0,0741 га. (свідоцтва від 06.09.2007 року, відповідно р.№1-3544 та р.№1-3540), що були видані до майна померлого 04 січня 2006 року [PERSON]. Згідно наданих письмових пояснень сторін та кореспондуючої відсутності відомостей у єдиному державному реєстрі прав власності на нерухоме майно (інформаційна довідка №60187837 від 30.05.2016 року), майнові права вказаних осіб, на час розгляду справи, у встановленому законом порядку не зареєстровані. [INFO] [PERSON] помер, про що, згідно Свідоцтва про смерть (бланк [NUMBER] від 10.04.2010 року) було вчинено актовий запис про смерть №501. Згідно аналізу спадкової справи №4/2010 від 29.09.2010 року, що була заведена ПН ОМНО [PERSON] до майна померлого [PERSON], [PERSON] на час відкриття спадщини проживала та була зареєстрована з спадкодавцем, за адресою: [ADDRESS], до підтверджено довідкою (а.с.5,6 спадкової справи). За ступенем родинних з в'язків [PERSON] та [PERSON] є сестрою та братом, що випливає з аналізу актового запису про народження №244 від 24.02.1950 року (свідоцтво про народження на бланку [NUMBER]), актового запису про народження №221 від 12.02.1954 року (свідоцтво про народження на бланку [NUMBER]), актового запису про шлюб №1442 від 12.10.1974 року (свідоцтво про укладення шлюбу на бланку [NUMBER]). Таким чином, зважаючи на положення ст. 1268 ЦК України, відсутність серед матеріалів справи відомостей про відмову позивача від прийняття спадщини після смерті [PERSON], та сплин шестимісячного строку після смерті спадкодавця, суд доходить висновку про те, що позивача слід вважати такою, що прийняла вказану спадщину. На час розгляду справи відомостей про інших спадкоємців до суду не надано. Разом з тим з листа ПН ОМНО [PERSON] (а.с. 14 спадкової справи), вбачається, що для отримання свідоцтва про право на спадщину, відповідно до пункту 4.15 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, спадкоємцю необхідно надати правовстановлюючі документи на 1/2 частину земельної ділянки, загальною площею 0,0741 га, за адресою: [ADDRESS], що залишилася після смерті [PERSON], який помер [INFO]. Однак у зв'язку з тим, що право власності спадкодавця на 1/2 частину земельної ділянки, загальною площею 0,0741 га, що знаходиться за адресою: [ADDRESS], не було оформлено належним чином і на його ім'я не видавався правовстановлюючий документ (державний акт про право власності на земельну ділянку), видати свідоцтво про право на спадщину за законом на зазначену частку земельної ділянки не вбачається можливим. Про неможливість позасудового врегулювання вказаної ситуацій свідчить і аналіз норм цивільного законодавства, за яким юридичне право власності на нерухоме майно набувається власником у момент його державної реєстрації у визначеному Законом порядку, натомість здатність особи набувати юридичних прав припиняється одночасно з її смертю. Разом з тим відповідно до п. 23 постанови №7 від 30.05.2008 року Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику по справах про спадкування», у випадку відмови нотаріуса в оформленні спадщини, особа-спадкоємець з метою прийняття спадщини може звернутися до суду за загальними правилами цивільного судочинства. Відповідно до ст. 10, ст. 11 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін, сторони та інші особи, які беруть участь у справі, мають рівні права щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості; кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Відповідно до ч.1-3 ст. 60 ЦПК України, кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, при цьому доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Так, суд вказує на те, що в силу ст. 1218 ЦК України, до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Майнові права щодо нерухомого майна, які виникли у спадкодавця у зв'язку з отриманням ним зазначеного свідоцтва про право власності на спадщину за законом - ? частину спірної земельної ділянки, не припиняються внаслідок смерті, а отже вони мають бути віднесені до обсягу спадкового майна. Так, законом передбачено спеціальний спосіб захисту прав спадкоємців на спадкування - шляхом заявлення позову про визнання права власності на спадкове майно, а отже суд доходить висновку про необхідність задоволення вимог [PERSON] про визнання права власності на ? частину земельної ділянки за адресою: [ADDRESS], що залишилася після смерті [PERSON], який помер [INFO]. Натомість вимоги позову в частині визнання за позивачем права власності на іншу ? частину земельної ділянки за адресою: [ADDRESS], як такого, що набуто нею на підставі свідоцтва про право на спадщину за законом, від 06.09.2007 року р.№ 1-3544, тобто у наслідок спадкування майна, після смерті [PERSON], з тих підстав, що його , не було оформлено належним чином і на його її не видавався належний правовстановлюючий документ (державний акт про право власності на земельну ділянку) - задоволенню не підлягають, оскільки суду не надано жодного доказу можливості оформлення такого права позивача у позасудовому порядку. Так, згідно наданих судам роз'яснень, суд не в праві привласнювати повноваження інших органів державної влади, зокрема шляхом вирішення питань, для яких законом встановлено позасудовий порядок. З викладеного та

Outcome: partial