Jurisdiction: civil
Date: 2017-07-31 00:00:00

Позивач звернулась до суду з позовом, в якому просить змінити розмір аліментів, визначений рішенням Подільського районного суду м.Києва від 25.11.2014 р. в розмірі 1/4 частини заробітку (доходу) відповідача, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, стягнувши їх в твердій грошовій сумі - в розмірі 2 000,0 грн. щомісяця. Позов мотивований тим, що відповідач є батьком їх спільного малолітнього сина [PERSON], [INFO], який проживає разом з позивачем та утримання якого відповідач не забезпечує в добровільному порядку. Рішенням Подільського районного суду м. Києва від 25.11.2014 р. на користь позивача встановлений (змінений) розмір аліментів на утримання [PERSON] замість твердої грошової суми в розмірі 1 500 грн., у розмірі 1/4 частини від усіх видів заробітку (доходу), щомісячно, але не менше, ніж 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Відповідач від сплати аліментів ухиляється, не приймає участі по утриманню та вихованню дитини. Потреби та витрати на дитину з часом зросли. Позивач має на меті всебічно розвивати спільну з відповідачем дитину, а тому [PERSON] індивідуально займається вивченням англійської мови, сплата за харчування в школі становить 500 грн. Для забезпечення здорового розвитку сина необхідні щомісячні витрати на продукти необхідні в раціоні сина складають в середньому 700 грн., купівля одягу за період 15.10.2016-20.11.2016 р.р. склала 4 995,0 грн., 01.03.2017р. позивач витратила 3 249,5 грн.на каупівлі верхнього одягу. Оскільки дитина росте та розвивається, йому було куплена камера за 2 999,0 грн., поповнення мобільного телефону (50 грн.). Позивач, проживаючи з матір*ю, самостійно сплачує комунальні платежі в розмірі 2 500,0 грн. на місяць. В середньому позивач витрачає на утримання дитини 2 000,0 грн. на місяць. Оскільки домовленості між сторонами по сплаті визначеного йому розміру аліментів не досягнуто, тому позивач змушена звернутися до суду з даним позовом. До початку судового засідання позивачем подана заяву про розгляд справи за її відсутності, в якій просила задовольнити позов в повному обсязі, проти постановлення заочного рішення не заперечувала. Відповідач, будучи повідомленим про час та місце розгляду справи у встановленому законом порядку, в судове засідання повторно не з'явився, про причини неявки суд не повідомив, заяви про відкладення розгляду справи не подавав. В зв'язку з чим, суд вважає за можливе розглянути справу за відсутності відповідача, з ухваленням заочного рішення, на підставі ст.ст. 169 ч.4, 224 ЦПК України. Суд, встановивши обставини справи та перевіривши їх доказами, прийшов до таких висновків. Сторони по справі - позивач [PERSON], [INFO], та відповідач [PERSON], [INFO], є батьками малолітнього сина [PERSON], [INFO], що підтверджено свідоцтвом про народження [NUMBER], виданим відділом реєстрації актів цивільного стану Подільського районного управління юстиції у м. Києві від 24.02.2005 року, актовий запис про народження № 1708. 15 травня 2014 р. шлюб між сторонами розірвано, що підтверджується відміткою відділу РАЦС Подільського РУЮ у м.Києві в паспорті позивача. Рішенням Подільського районного суду м. Києва від 25.11.2 014р. у цивільній справі № 758/3335/14-ц змінено розмір аліментів, визначений рішенням Подільського районного суду м. Києва від 29.01.2014 р., та стягнуто з [PERSON] на користь [PERSON] аліменти на утримання сина [PERSON] замість твердої грошової суми в розмірі 1 500 грн. у розмірі 1/4 частини від усіх видів заробітку (доходу), щомісячно, але не менше, ніж 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з дня набрання рішенням законної чинності та продовжувати до досягнення повноліття дитиною 14.10.2022 р. Відповідно до чч. 1, 2 ст. 27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України № 789ХІІ (78912) від 27 лютого 1991 року та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. За змістом ст.51 Конституції України, ст.180 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Сімейний кодекс України передбачає підстави для зміни розміру аліментів, визначеного за рішенням суду, але не пов'язує їх зі способом присудження (ч.3 ст.181 СК України). Стаття 192 СК України тільки вказує на можливість зміни раніше встановленого розміру аліментів за наявності доведених в судовому порядку підстав, а саме: зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров'я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Зокрема, до підстав визначення розміру аліментів в твердій грошовій сумі (що фактично є зміною розміру) ст.184 СК України відносить: нерегулярний, мінливий дохід платника аліментів, одержання частини доходу в натурі та інші обставини, що мають істотне значення. Право вимагати заміни розміру аліментів шляхом зміни способу присудження аліментів не може заперечуватися, адже можливість вибору способу присудження аліментів з огляду на мінливість життєвих обставин, зазначених ст.ст.182-184 СК України, не може обмежуватися разовим її здійсненням. З огляду на відсутність імперативної заборони змінювати розмір аліментів шляхом зміни способу їх присудження, за положеннями ст.192 СК України зміна розміру аліментів може мати під собою зміну способу їх присудження (зміна розміру аліментів, стягнутих за рішенням суду у частці від заробітку (доходу) матері, батька дитини на розмір аліментів, визначений у певній твердій грошовій сумі та навпаки). Отже, у спірних правовідносинах підлягає застосуванню не тільки ст.192 СК України, але й низка інших норм, присвячених обов'язку батьків утримувати своїх дітей (ст.ст.182, 184 СК України). Саме така правова позиція висловлена Верховним Судом України у постанові від 05.02.2014 у справі за № 143цс13, якою встановлено, що змінювати розмір аліментів можливо шляхом зміни способу їх присудження, за положеннями ст. 192 СК України зміна розміру аліментів може мати під собою й зміну способу їх присудження (зміна розміру аліментів, стягнутих за рішенням суду у частці від заробітку (доходу) матері, батька дитини на розмір аліментів у певній твердій грошовій сумі та навпаки). Відповідно до ч.4 ст.223 ЦПК України, якщо після набрання рішенням законної сили, яким з відповідача присуджені періодичні платежі, зміняться обставини, що впливають на визначені розміри платежів, їх тривалість чи припинення, кожна сторона має право шляхом пред'явлення нового позову вимагати зміни розміру, строків платежів або звільнення від них. Відповідно до ст.184 ч.1 СК України, якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, частину доходу одержує в натурі, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення, суд за заявою платника або одержувача може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі. В судовому засіданні встановлено, що відповідач [PERSON], [INFO], є людиною працездатного віку, мешкає окремо від позивача та дитини, документів про офіційний постійний заробіток відповідача суду не надано. Будучи повідомленим про розгляд справи про зміну розміру аліментів, відповідач в судове засідання не з'явився та відповідні документи на спростування доводів сторони позивача та наданих з її боку доказів, які б свідчили про неможливість відповідача сплачувати аліментів саме в цьому розмірі, не надав. А відтак вимоги позивача про зміну розміру аліментів на тверду грошову суму відповідають вимогам закону. Визначаючи розмір твердої грошової суми, яка підлягає стягненню як аліменти з відповідача на користь позивача, суд виходить з такого. Згідно ст. 182 ч. 1 СК України, обставинами, які враховуються судом при визначенні розміру аліментів є: стан здоров'я та матеріальне становище дитини; стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення. За приписами ч. 2 ст. 182 СК України розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Судом також враховується і розмір встановленого Законом України «Про державний бюджет на 2017 рік» прожиткового мінімуму для дітей віком від 6 до 18 років (до вікової категорії яких відноситься дитина сторін у справі), який становить: з 1 січня 2017 року - 1689 гривень, з 1 травня - 1777 гривень, з 1 грудня - 1860 гривень. Вказані обставини дають суду підстави зробити висновок, що необхідно змінити розмір аліментів, які підлягають стягненню з відповідача на користь позивача на утримання малолітнього сина, з частки від доходу, що визначено рішенням Подільського районного суду м.Києва від 25.11.2014 р., на тверду грошову суму - в розмірі 2 000,0 грн. щомісяця. Такий розмір аліментів, на думку суду, є розумним, не суперечить нормам матеріального права, а також буде справедливим балансом між захистом прав позивача та захистом прав малолітніх дітей відповідача, обов'язок по утриманню яких покладений на відповідача. Саме вказаний розмір аліментів є доцільним до стягнення, що відповідає інтересам сторін по справі та чинному законодавству. При цьому у новому розмірі аліменти мають сплачуватись з дня набрання рішенням законної сили, що узгоджується з положеннями абз.4 п.23 постанови Пленуму Верховного Суду України від 15.05.2006 р. № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів». Вказані обставини дають суду підстави зробити висновок, що позов є обґрунтованим та заснованим на законі, доводи позивача знайшли своє підтвердження в ході судового розгляду, а тому підлягає повному задоволенню. Оскільки суд прийшов до висновку про зміну розміру аліментів, то підлягає поверненню виконавчий лист, який виданий на підставі рішення Подільського районного суду м. Києва від 25.11.2014 р. у цивільній справі № 758/3335/14-ц на стягнення з [PERSON] на користь [PERSON] аліментів на утримання сина [PERSON] у розмірі 1/4 частки заробітку. Статтею 184 ч.2 СК України передбачено, що розмір аліментів, визначений судом у твердій грошовій сумі, підлягає індексації відповідно до закону. Також з відповідача згідно ст.88 ч.3 ЦПК України з відповідача підлягає стягненню судовий збір в доход держави у розмірі 640 грн. На підставі ст.51 Конституції України, ст.ст.180-184, 192 Сімейного Кодексу України,

Outcome: approved