Jurisdiction: civil
Date: 2020-01-16 00:00:00

Позивач звернулась до суду з вищевказаним позовом, обґрунтовуючи свої вимоги тим, що вона перебувала з відповідачем в зареєстрованому шлюбі, який рішенням Вінницького районного суду Вінницької області від 03.04.2018 розірвано. В шлюбі в них народилися діти: [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] . Позивач зазначає, що діти проживають разом із нею та перебувають на її утриманні. Вказує, що 04.07.2019 вона зареєструвала шлюб з [PERSON] , на підставі чого змінила своє прізвище на « [PERSON] ». Відповідач з сім`єю не проживає більше двох років, матеріальну допомогу на утримання дітей надає періодично та в невеликих розмірах, у зв`язку з чим позивач та діти знаходяться в скрутному матеріальному становищі. При цьому, відповідач має можливість сплачувати аліменти, оскільки має стабільні доходи, фізично здоровий. За вказаних обставин позивач просить суд стягнути з відповідача аліменти на утримання дітей у розмірі 1/3 частини його заробітку (доходу), але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку на кожну дитину, щомісячно, починаючи стягнення з дня пред`явлення позову до суду і до досягнення дітьми повноліття. Відзив на позов відповідач не подавав. Позивач [PERSON] в судове засідання не з`явилася, надала до суду заяву, в якій зазначила, що позовні вимоги підтримує, просить позов задовольнити та розглядати справу у її відсутність. Відповідач [PERSON] в судове засідання також не з`явився, надав до суду заяву, згідно якої позовні вимоги просить задовольнити та просить розглядати справу за його відсутності. Частиною 3 ст. 211 ЦПК України визначено, що учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності. Якщо таке клопотання заявили всі учасники справи, судовий розгляд справи здійснюється на підставі наявних у суду матеріалів. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Враховуючи вищевикладене, суд вважає, що справу можливо розглянути без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу на підставі наявних матеріалів. Дослідивши матеріали справи та оцінивши докази в їх сукупності, суд дійшов висновку, що позовна заява підлягає задоволенню з наступних підстав. Згідно ч. 4 ст. 206 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Так, судом встановлено наступні фактичні обставини справи. Сторони по справі [PERSON] та [PERSON] з 28.09.2002 перебували в зареєстрованому шлюбі, який рішенням Вінницького районного суду Вінницької області від 03.04.2018 розірвано, що підтверджується копією відповідного рішення суду. Після розірвання шлюбу позивачу залишено прізвище « [PERSON] » (а.с. 6). В шлюбі у сторін по справі народилися діти: [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , що підтверджується копіями свідоцтв про народження дітей відповідно серія [NUMBER] , виданого 12.03.2003, та серія [NUMBER] , виданого 12.03.2003 (а.с. 7, 8). 04.07.2019 позивач уклала шлюб з [PERSON] та їй змінено прізвище з « [PERSON] » на « [PERSON] », що підтверджується копією свідоцтва про шлюб серії [NUMBER] , виданого 04.07.2019 (а.с. 9). З довідки про склад сім`ї, виданої виконавчим комітетом Лука-Мелешківської сільської ради Вінницького району Вінницької області 13.12.2019 за №1820 встановлено, що до складу сім`ї позивача [PERSON] входять чоловік [PERSON] та діти: [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , діти проживають у сім`ї (а.с. 10). Згідно ст. 141 СК України, мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини. Згідно з ст. 180 СК України, батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) відповідно до ч. 3 ст. 181 СК України присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Положеннями ч. 2 ст. 182 СК України передбачено, що розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Враховуючи наявні обставини справи, суд вважає заявлений позивачем розмір аліментів обґрунтованим та таким, що відповідає ст. 182 СК України, визнання позову відповідачем не суперечить закону та не порушує прав та інтересів інших осіб, а тому такі вимоги позивача підлягають до задоволення. Згідно з ч. 1 ст. 191 СК України, аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову. Відповідно до положень ч. 2 ст. 183 СК України, якщо стягуються аліменти на двох і більше дітей, суд визначає єдину частку від заробітку (доходу) матері, батька на їх утримання, яка буде стягуватися до досягнення найстаршою дитиною повноліття. Враховуючи вищевикладене, суд вважає позов таким, що підлягає задоволенню, а тому з відповідача слід стягнути аліменти в розмірі 1/3 частини всіх видів його заробітку (доходу) щомісячно, але не менше ніж 50% прожиткового мінімуму для кожної дитини відповідного віку, починаючи з 13.12.2019 і до досягнення старшою дитиною повноліття. Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 430 ЦПК України, суд вважає за необхідне з метою забезпечення інтересів дитини, допустити рішення до негайного виконання в частині стягнення суми платежу за один місяць. Згідно вимог ч. 6 ст. 141 ЦПК України, з відповідача на користь держави слід стягнути судові витрати, а саме судовий збір, від сплати якого звільнено позивача, в розмірі 768, 40 грн. З урахуванням вищевикладеного,

Outcome: approved