Jurisdiction: civil
Date: 2015-09-06 00:00:00

Позивач звернулась до суду з вищезгаданим позовом. В позові зазначено, що батьку позивача [PERSON], належав на підставі договору купівлі-продажу, посвідченого Першою Запорізькою державною нотаріальною конторою від 05.06.1976р. №3-2838, обєкт нерухомості за адресою: м. Запоріжжя, вул. Магістральна 46. Це підтверджується відповіддю ОП Запорізьке міжміське бюро технічної інвентаризації від 25.12.2008р. №13400. Позивач прописана за зазначеною адресою з 30.03.1990р., що підтверджується записом у домовій книзі. Рішенням Конституційного Суду України № 15-рп/2001 від 14.11.2001р. інститут прописки був визнаний неконституційним. 15.01.2004р. набув чинності Закон України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні», який ввів поняття реєстрації. Згідно ч. 2 ст. 36 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» місце проживання особи, яке на день набрання чинності цим Законом підтверджувалося пропискою або було відповідно зареєстроване, вважається зареєстрованим. Таким чином, позивач зареєстрована за адресою: [INFO]. Зареєстрована позивач за зазначеною адресою по теперішній час, що підтверджується відміткою у паспорті, копією домової книги. Під час проживання разом з батьком вони почали робити перебудову житлових приміщень, але ввести їх в експлуатацію на батька та на себе не встигли. 17.01.2015р. [PERSON] помер, свідоцтво про смерть серії І-ЖС № 315449. Відповідач [PERSON] була співмешканкою батька позивача та проживала з ним без реєстрації шлюбу з 2009 року, але не постійно. [PERSON] заявила позивачеві, що [PERSON] склав заповіт на її користь на все належне йому майно, тому вона більше не пустить позивача в житлове приміщення за адресою: м. Запоріжжя, вул. Магістральна, 46. [PERSON] поміняла замки та сказала, щоб позивач більше не приходила. Підстав для виселення позивача з житлового приміщення за адресою: м. Запоріжжя, вул. Магістральна, 46 не має. Позивач вважає дії відповідача з приводу її фактичного виселення незаконними. Позивач просить суд: Поновити житлові права [PERSON]: вселити [PERSON], ідентифікаційний номер [NUMBER], до житлового приміщення за адресою: м. Запоріжжя, вул. Магістральна, 46. В судовому засіданні позивач та представник позивача наполягали на задоволенні позовних вимог. Представник відповідача заперечувала проти позовних вимог, вказала, що житлове приміщення за адресою: м. Запоріжжя, вул. Магістральна, 46 не придатне для мешкання. В даному приміщенні ніхто не мешкає, в тому числі і відповідач. Вислухавши пояснення осіб, що беруть участь в справі, зясувавши обставини справи та перевіривши їх доказами, суд вирішує задовольнити позов в повному обсязі. Як встановлено в судовому засіданні та вбачається з матеріалів справи, 17 січня 2015 року помер батько позивача [PERSON]. За життя йому належав на підставі договору купівлі-продажу, посвідченого Першою Запорізькою державною нотаріальною конторою від 05.06.1976р. №3-2838, обєкт нерухомості за адресою: м. Запоріжжя, вул. Магістральна 46. [PERSON] за життя склав заповіт яким все своє майно заповів [PERSON], [INFO]. Крім того, з наданих до суду документів, копії спадкової справи № 72/2015 відкритої після померлого 17 січня 2015 року [PERSON], наданою Пятою Запорізькою державною нотаріальною конторою підтверджено, що відповідач у встановлений законом строк для прийняття спадщини звернулась з відповідною заявою для прийняття спадщини. Згідно копії домової книги [PERSON] з 30.03.1990 року по теперішній час зареєстрована у вказаному житловому приміщенні за адресою: м. Запоріжжя, вул. Магістральна, 46. Ні за життя батька [PERSON] та до теперішнього часу позивач в судовому порядку не визнавалась такою, що втратила право користування житловим приміщеннямза адресою м. Запоріжжя вул. Магістральна, 46. Відповідно до\~ст. 47 Конституції України\~ніхто не може бути примусово позбавлений житла інакше як на підставі закону за рішенням суду. Згідно ч.3\~ст. 9 ЖК України\~ніхто не може бути виселений із займаного жилого приміщення або обмежений у праві користування жилим приміщенням інакше як з підстав і в порядку, передбачених законом. Згідно положень частини першої та четвертої\~ст. 29 ЦК України\~місцем проживання фізичної особи є житловий будинок, квартира, інше приміщення, придатне для проживання в ньому (гуртожиток, готель тощо), у відповідному населеному пункті, в якому фізична особа проживає постійно, переважно або тимчасово. Оскільки позивач зареєстрована за вказаною адресою:Запоріжжя вул. Магістральна 46, у судовому порядку не визнавалась такою, що втратила право користування житловим приміщенням, вона має передбачене і захищене законом право проживання у спірному житловому приміщенні. Відповідач в судовому засіданні фактично заперечувала проти вселення позивача, тому порушені права позивача в частині вселення у житлове приміщення підлягають судовому захисту.

Outcome: approved