Jurisdiction: civil
Date: 2015-11-16 00:00:00

Позивач звернувся з цим позовом до суду, в якому вказав, що згідно рішення Жмеринського міськрайонного суду Вінницької області від 23.12.2014 року з нього на користь відповідачки на утримання неповнолітньої дочки [PERSON], [INFO] стягуються аліменти в розмірі 900 грн. щомісячно до досягнення дитиною повноліття. На теперішній час він ніде не працює, підприємницькою діяльністю не займається, будь-яких доходів немає, проживає разом з батьками, які є пенсіонерами. Аліменти в такому розмірі значно погіршують його матеріальне становище. Позивач просив постановити рішення про зміну (зменшення) розміру стягуваних аліментів з нього на користь відповідачки на утримання дочки [PERSON], [INFO] з 900 грн. на 500 грн. щомісяця, до досягнення дитиною повноліття. В судове засідання позивач не з'явився, надавши заяву про розгляд справи у його відсутність, змінив заявлені позовні вимоги та просив постановити рішення про зміну (зменшення) розміру стягуваних аліментів з нього на користь відповідачки на утримання дочки [PERSON], [INFO] з 900 грн. на 650 грн. щомісяця до досягнення дитиною повноліття. Суд вважає можливим розглянути справу за відсутності позивача відповідно до ст.158 ч.2 ЦПК України, враховуючи що він скористався своїми процесуальними правами. Відповідачка в судове засідання не зявилася, причини її неявки суду невідомі, хоча належним чином повідомлялася про час та місце розгляду справи, про що свідчить поштове повідомлення, заяви про відкладення розгляду справи, розгляд справи у її відсутність не надала, позов не оспорила. Підстав для відкладення розгляду справи, передбачених ст.169 ЦПК України не вбачається. Відповідно до ч.1 ст.224 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності або якщо повідомлені ним причини неявки визнані неповноважними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Відповідно до ст.224 ЦПК України, суд вважає можливим розглянути справу у відсутність відповідачки на підставі наявних у справі матеріалів про права та взаємовідносини сторін та ухвалити заочне рішення. Оскільки розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, відповідно до ч.2 ст.197 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Оглянувши заяву позивача, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов належить задовольнити, так як він обґрунтований, доведений позивачем, відповідає матеріальному закону. Судом встановлено, що згідно рішення Жмеринського міськрайонного суду Вінницької області від 23.12.2014 року з позивача нього на користь відповідачки на утримання неповнолітньої дочки [PERSON], [INFO] стягуються аліменти в розмірі 900 грн. щомісячно до досягнення дитиною повноліття (а.с.3). На теперішній час він ніде не працює, підприємницькою діяльністю не займається (а.с.4), будь-яких доходів немає, проживає разом з батьками (а.с.6-7), які є пенсіонерами (а.с.8). Згідно довідки Жмеринського міськрайонного центру зайнятості від 08.09.2015 р. №1417 позивач на обліку не перебуває (а.с.5). Відповідно до положень ч.1 ст.192 СК України - розмір аліментів, визначений за рішенням суду може бути згодом зменшено за рішенням суду за позовом платника аліментів у разі зміни його матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров'я когось із них та в інших випадках, передбачених Сімейним кодексом України. Обов'язок батьків по утриманню дітей до досягнення ними повноліття закріплено в ч.2 ст.51 Конституції України і ст.180 СК України. За правилами ст.182 СК України - при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров'я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 4) інші обставини, що мають істотне значення. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може меншим, ніж 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, за винятком випадків, передбачених ст.184 СК України. Згідно ст. 180 СК України - батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття; ст. 182 СК України - при визначені розміру аліментів суд враховує стан здоров'я платника аліментів та інші обставини, що мають істотне значення; ст. 183 СК України - частка заробітку батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину визначається судом. Відповідно до положень ч.1 ст.192 СК України, розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров'я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. У п.23 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 15.05.2006 №3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» роз'яснено, що відповідно до ст.192 СК України розмір аліментів, визначений судовим рішенням або за домовленістю між батьками, суд може змінити за позовом платника або одержувача аліментів у зв'язку зі зміною матеріального чи сімейного стану, погіршення чи поліпшення здоров'я когось із них. Тому суд, з врахуванням всіх вище перелічених обставин, приходить до переконання, що маються всі підстави для задоволення позову в повному обсязі.

Outcome: approved