Jurisdiction: civil
Date: 2016-12-11 00:00:00

Позивач звернулась до суду з позовною заявою до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання матері дитини в якій посилається на те, що між нею та відповідачем 26.11.2013 року шлюб було розірвано. Рішенням апеляційного суду Чернівецької області 07.10.2016 року з відповідача на її користь стягнуто аліменти на утримання неповнолітніх дітей. Зазначає, що в даний час вона не працює, оскільки здійснює догляд за дитиною, яка проживає разом із нею та перебуває на її утриманні. Відповідач матеріально не допомагає їй, а тому вона не може в повній мірі забезпечити себе необхідними благами. У звязку із викладеним, просить суд ухвалити рішення яким стягнути з відповідача на її користь аліменти у твердій грошовій сумі у розмірі 1450,00 гривень щомісячно до досягнення дитиною 3-х річного віку. В судове засідання позивач не зявилась, проте надіслала до суду заяву з проханням справу розглянути без її участі, позовні вимоги підтримує, не заперечує проти заочного рішення. Відповідач в судове засідання не зявися, хоча належним чином був повідомлений про день та годину розгляду справи. Суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України. Суд приходить до висновку, що позов є обґрунтованим і підлягає частковому задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що сторони розірвали шлюб 26.11.2013 року. Як це вбачається із копії свідоцтва про розірвання шлюбу серії 1-МИ № 046320 від 26.11.2013 року. Відповідно до рішення колегії суддів Апеляційного суду Чернівецької області, із відповідача на користь позивача було стягнуто аліменти на утримання малолітньої доньки сторін [PERSON] у розмірі 1000,00 гривень щомісячно до повноліття останньої. Вказаним рішенням встановлено, що стан здоровя дитини є посереднім, оскільки час від часу вона хворіє. Вказане підтверджується наданими позивачкою медичними довідками. Позивач проходила лікування у гінеколога відповідно до довідки про такий огляд від 06.09.2016 року, а також ехокардіографічне обстеження. Згідно ч. 1, 2 ст. 75 СК України - дружина, чоловік повинні матеріально підтримувати один одного. Право на утримання (аліменти) має той із подружжя, який є непрацездатним, потребує матеріальної допомоги, за умови, що другий із подружжя може надавати матеріальну допомогу. Відповідно до ч. 2, 4 ст. 84 СК України дружина, з якою проживає дитина, має право на утримання від чоловіка - батька дитини до досягнення дитиною трьох років. Право на утримання вагітна дружина, а також дружина, з якою проживає дитина, має незалежно від того, чи вона працює, та незалежно від її матеріального становища, за умови, що чоловік може надавати матеріальну допомогу. Законом України «Про державний бюджет» встановлено прожитковий мінімум для працездатної особи, яка з 01.05.2016 року складає 1450 гривень на місяць, а з 01.12.2016 року 1600 гривень. В судовому засіданні не було встановлено місце роботи відповідача та розмір його доходу, а тому судом не може бути встановлено чи має змогу відповідач надавати матеріальну допомогу у розмірі 1450,00 гривень щомісячно, як того просить позивач. При визначенні розміру аліментів суд враховує стан здоровя та матеріальне становище платника аліментів, відсутність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних батьків, те, що відповідач офіційно не працевлаштований. З цих міркувань, виходячи з принципу справедливості та розумності та з урахуванням потреб дружини, можливостей відповідача, суд вважає за необхідне присудити аліменти на утримання дружини до досягнення дитиною трьох років у розмірі 800,00 грн. щомісячно.

Outcome: partial