Jurisdiction: civil
Date: 2018-12-11 00:00:00

Позивач звернувся із позовом до відповідача про стягнення заборгованості, в якому зазначив, що 30.09.2011 року між ПАТ «Альфа-Банк» та відповідачем укладено кредитний договір №500229991, відповідно до якого [PERSON] отримала кредит у розмірі 49 900,00 грн. 23.12.2013 року між ПАТ «Альфа-Банк» та ТОВ «Росвен Інвест Україна» укладено договір факторингу, за яким ПАТ «Альфа-Банк» відступило ТОВ «Росвен Інвест Україна» належне йому право вимоги заборгованості за кредитними договорами, у тому числі і за кредитним договором, укладеним з [PERSON] Відповідач свої зобов'язання за кредитним договором не виконувала, не здійснювала платежів в рахунок погашення суми кредиту та нарахованих процентів, у зв'язку з чим утворилась заборгованість, яка складає 69 300,63 грн. Просить стягнути з відповідача вказану суму заборгованості, а також судові витрати по справі. В судове засідання позивач не з'явився, про день, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, представник позивача подав до суду заяву з проханням розглядати справу за його відсутності та за відсутності позивача, позовні вимоги підтримав в повному обсязі, просив їх задовольнити. Проти ухвалення заочного рішення не заперечував. Відповідач в судове засідання не з'явився, про час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином шляхом направлення поштової кореспонденції та розміщення оголошення про виклик на сайті судової влади. Відзиву на позов не надав, явку представника не забезпечив. Відповідно до ст. 280 ЦПК України суд вважає за можливе ухвалити заочне рішення. Дослідивши матеріали справи, суд вважає встановленими наступні обставини та відповідні їм правовідносини. Як убачається з матеріалів справи, відповідно до укладеного з ПАТ «Альфа-Банк» договору №500229991 від 30.09.2011 року [PERSON] отримала кредит у розмірі 49 900,00 грн. зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 17% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення - 03.10.2014 року. Договір є обов'язковим для виконання сторонами (ст. 629 ЦК України). За змістом ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. ПАТ «Альфа-Банк» належно виконало умови кредитного договору, надавши [PERSON] кредитні кошти у сумі 49 900,00 грн. Згідно з п. 2.3. Кредитного договору позичальник зобов'язався повернути кредит у термін до 03.10.2014 року. Однак [PERSON] належним чином не виконала взяті на себе за кредитним договором зобов'язання, своєчасно не повернула кредит, не сплатила проценти за користування кредитом. За договором факторингу від 23.12.2013 року ПАТ «Альфа-Банк» відступило ТОВ «Росвен Інвест Україна» право вимоги до позичальника [PERSON] за кредитним договором від 30.09.2011 року №500229991. Згідно з ч. 1 ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання. Після укладення договору, відповідач своїх зобов'язань за вказаним договором не виконувала, не здійснювала платежів в рахунок погашення суми кредиту та нарахованих процентів, у зв'язку з чим у відповідача утворилась заборгованість за вказаним договором, яка станом на 23.12.2013 року становить 69 300,63 грн., та складається з: 62 100,62 грн. - заборгованість основною сумою кредиту; 7 200,00 грн. - заборгованість за відсотками за користування кредитом. На момент розгляду справи відповідач не сплатила зазначену суму заборгованості. Відповідно до ч. 1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа зобов'язується надати грошові кошти позичальнику у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Статтею 610 ЦК України передбачено, що порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання. Договір є обов'язковим для виконання сторонами (ст. 629 ЦК України). Згідно ст. 530 ЦК України якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). У разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом (ст. 611 ЦК України). Таким чином, виходячи із вищенаведеного суд прийшов до висновку про те, що позивач виконав всі умови договору належним чином, а відповідач ухиляється від виконання взятих на себе договором зобов'язань, що є порушенням норм чинного законодавства України та умов вказаного договору. Зважаючи на наявні в матеріалах справи докази, розрахунок розміру заборгованості, суд вважає, що відомості, які вони містять, відповідають дійсним обставинам справи. Отже, зважаючи на наведене вище, суд вважає, що позов є законним, таким, що відповідає вимогам чинного законодавства України та підлягає задоволенню в повному обсязі. Відповідно до ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. На підставі викладеного,

Outcome: approved