overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2015-09-08 00:00:00

Позивач звернулась до суду з вказаним позовом, посилаючись на те, що з відповідачем вони перебувають в зареєстрованому шлюбі з 17.10.2008 р., від якого мають сина [PERSON], [INFO]. Однак подружні відносини між сторонами не склались, вони мають різні характери, відсутнє взаєморозуміння та довіра. Сторони не мають наміру зберігати шлюб, тому позивач просить суд його розірвати. Позивач в судове засідання не з'явилась, про час та місце розгляду справи була повідомлена належним чином, 09.09.2015 р. до суду подала заяву про розгляду справи у її відсутності, позовні вимоги підтримує в повному обсязі, просить їх задовольнити. Відповідач в судове засідання не з'явився, про день, час і місце слухання справи судом повідомлений належно, про що свідчать зворотні поштові повідомлення з викликом останнього в судові засідання, призначені на 26.08.2015 р. та 09.09.2015 р., заяви про відкладення розгляду справи чи розгляд справи у його відсутності до суду не надходили. За таких обставин суд вважає за можливе ухвалити заочне рішення, враховуючи, що позивач проти цього не заперечує. Дослідивши письмові матеріали справи, суд приходить до переконання, що позов підлягає до задоволення, виходячи з наступного. Судом до сто вірно встановлено, що сторони зареєстрували шлюб 17.10.2008 р. у відділі реєстрації актів цивільного стану Васильківського міськрайонного управління юстиції Київської області, актовий запис № 331 (а.с.4). Від шлюбу сторони мають малолітнього сина [PERSON], [INFO] (а.с.5). Відповідно до ч. 2 ст. 104, ст. 110 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання. Позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя. Згідно з ч. 2 ст. 112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Як роз'яснено у п. 10 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя» від 21.12.2007 р. № 11 передбачено, що охорона сім'ї державою полягає, зокрема, в тому, що шлюб може бути розірвано в судовому порядку лише за умови, якщо встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечитиме інтересам одного з них чи інтересам їх дітей. За таких обставин, враховуючи, що між сторонами втрачено взаєморозуміння та довіра, примирення подружжя та збереження шлюбу між ними неможливо і суперечить інтересам позивача, суд дійшов висновку про те, що збереження сім'ї є неможливим, шлюб між сторонами існує формально і підлягає розірванню. Враховуючи вимоги ч.3 ст. 88 ЦПК України судовий збір у вказаній справі необхідно стягнути з відповідача, оскільки позивача, на користь якого ухвалюється рішення, звільнено від сплати судового збору на підставі п.10 ч.1 ст.5 ЗУ «Про судовий збір». (а.с.6). На підставі наведеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2020-12-10 00:00:00

Позивач звернулась до суду з вказаним позовом, посилаючись на те, що з відповідачем вони перебувають в зареєстрованому шлюбі з 18.12.1997 р. Від шлюбу мають неповнолітнього сина [PERSON] , [INFO] . Спільне життя не склалося через різні погляди на життя та сім`ю, розбіжності в характерах, в зв`язку з чим їх стосунки значно погіршились і вони вирішили проживати окремо. Позивач вважає, що шлюб існує лише формально, збереження шлюбу є неможливим, тому просить його розірвати. Позивач в судове засідання не з`явилась, про час, місце та дату розгляду справи повідомлена належним чином. Ухвалою Васильківського міськрайонного суду Київської області від 12.10.2020 р. дану цивільну справу призначено до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження без виклику сторін за наявними у справі матеріалами. На виконання вимог вищевказаної ухвали, відповідачу судом надсилалася копія позовної заяви з копіями доданих документів та роз`яснено право подати в зазначений строк письмові пояснення з приводу визнання позовних вимог чи заперечення проти позовних вимог з посиланням на докази, якими вони обґрунтовуються. Відповідач, в установлений ухвалою суду термін, відзиву на позовну заяву чи клопотань про розгляд справи в судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін та заперечень щодо розгляду справи в порядку спрощеного провадження не подав, тому суд вважає за можливе ухвалити рішення на підставі наявних у справі доказів. Враховуючи, що сторони по справі в судове засідання не з`явились, відповідно до ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Дослідивши письмові докази по справі у їх сукупності, суд приходить до наступних висновків. Судом достовірно встановлено, що між сторонами укладено шлюб, який зареєстровано 18.12.1997 р. у відділі реєстрації актів громадянського стану Васильківського міськвиконкому Київської області, актовий запис № 286. Норми частин 3 і 4 статті 56 Сімейного кодексу України (далі по тексту СК України) передбачають, що кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини; примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження, за допомогою фізичного або психічного насильства, є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканність і може мати наслідки, встановлені законом. Відповідно до частини другої статті 112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Таким чином, позов є обґрунтованим та підлягає задоволенню. Враховуючи викладене,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2018-11-01 00:00:00

Позивач звернулась до суду з вказаним позовом, посилаючись на те, що з відповідачем вони перебувають в зареєстрованому шлюбі з 19.12.2001 р. Однак спільне життя не склалося через різні погляди на життя та сім'ю, різні характери, негативну поведінку відповідача. Позивач вважає, що сім'я їх розпалась, подальше спільне життя та збереження шлюбу є неможливим, тому просить суд даний шлюб розірвати. Позивач в судове засідання не з'явилась, до початку підготовчого засідання подала до суду заяву про підтримання позову та розгляд справи у її відсутності. До початку проведення підготовчого судового засідання від відповідача надійшла заява про визнання позову та розгляд справи у його відсутності. За таких обставин, враховуючи визнання відповідачем позову, суд вважає за можливе ухвалити рішення у підготовчому судовому засіданні, у відповідності до ч.3 ст. 200 ЦПК України. На підставі ст. 247 ч. 2 ЦПК України справа розглянута за відсутності сторін без фіксування судового засідання технічними засобами. Суд дослідивши письмові докази по справі, прийшов до наступного. Відповідно до свідоцтва про одруження серії [NUMBER], сторони зареєстрували шлюб 19.12.2001 р. у відділі реєстрації актів громадянського стану Васильківського міськрайонного управління юстиції Київської області, актовий запис № 302. Норми частин 3 і 4 ст. 56 СК України передбачають, що кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини; примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження, за допомогою фізичного або психічного насильства, є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканність і може мати наслідки, встановлені законом. Відповідно до ст.110 СК України позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя. Відповідно до ст. 112 СК України суд з'ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. При таких обставинах суд приходить до висновку, що дальше спільне життя подружжя та збереження їх сім'ї неможливе, оскільки буде суперечити інтересам кожної з сторін. Таким чином, вимоги обґрунтовані і підлягають задоволенню. На підставі викладеного та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2019-11-03 00:00:00

Позивач звернулась до суду з вказаним позовом, посилаючись на те, що з відповідачем вони перебувають в зареєстрованому шлюбі з 1981 р., дітей від якого не мають. Однак, сімейне життя не склалося сторони протягом 25 років разом не проживають, кожен стосунки не підтримують. Вказує, що примирення між сторонами неможливу, тому просить суд даний шлюб розірвати. Позивач в судове засідання не з`явилась, подала до суду заяву про підтримання позовних вимог та розгляд справи у її відсутності. Відповідач, який був повідомлений про місце, день і час розгляду справи належним чином, в судове засідання не прибув, про причини неявки суд не повідомив, відзив на позовну заяву до суду не подав. На підставі ст. 280 ЦПК України, враховуючи думку позивача, суд ухвалив провести заочний розгляд справи. Враховуючи, що сторони по справі в судове засідання не з`явились, відповідно до ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Дослідивши письмові докази по справі у їх сукупності, суд приходить до наступних висновків. Судом достовірно встановлено, що між сторонами укладено шлюб, який зареєстровано 15.07.1981 р. у відділі запису актів громадянського стану Залізничного району м.Києва, актовий запис №782 (а.с.5). Норми частин 3 і 4 статті 56 Сімейного кодексу України (далі по тексту СК України) передбачають, що кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини; примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження, за допомогою фізичного або психічного насильства, є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканність і може мати наслідки, встановлені законом. Відповідно до частини другої статті 112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Таким чином, позов є обґрунтованим та підлягає задоволенню. На підставі ч. 1 ст. 141 ЦПК України з відповідача на користь позивача слід присудити понесені останнім і документально підтверджені судові витрати. Враховуючи викладене,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2020-01-21 00:00:00

Позивач звернулась до суду з вказаним позовом, посилаючись на те, що з відповідачем вони перебувають в зареєстрованому шлюбі з 1989 р., від якого неповнолітніх дітей не мають. Спільне життя не склалося через різні погляди на життя та сім`ю, втрату почуттів любові та поваги. Позивач вважає їх шлюб формальним, тому просить його розірвати. Позивач в судове засідання не з`явилась, подала до суду заяву про розгляд справи у її відсутності, позов підтримує, просить його задовольнити. Відповідач до суду не з`явився, подав до суду заяву про розгляд справи у його відсутності, позовні вимоги визнає, не заперечує проти їх задоволення. За таких обставин, враховуючи визнання відповідачем позову, суд вважає за можливе ухвалити рішення у підготовчому судовому засіданні, у відповідності до ч.3 ст. 200 ЦПК України. Суд дослідивши письмові докази по справі, прийшов до наступного. Сторони зареєстрували шлюб 18.11.1989 р. в відділі запису актів громадянського стану виконавчого комітету Ленінградської районної ради народних депутатів м. Києва, актовий запис №2114. Норми частин 3 і 4 ст. 56 СК України\~ передбачають, що кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини; примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження, за допомогою фізичного або психічного насильства, є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканність і може мати наслідки, встановлені законом. Відповідно до ст.110 СК України \~позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. Відповідно до\~ст. 112 СК України \~суд з`ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. При таких обставинах суд приходить до висновку, що дальше спільне життя подружжя та збереження їх сім`ї неможливе, оскільки буде суперечити інтересам кожної з сторін. Таким чином, вимоги обґрунтовані і підлягають задоволенню. На підставі викладеного та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2020-03-16 00:00:00

Позивач звернулась до суду з вказаним позовом, посилаючись на те, що з відповідачем вони перебувають в зареєстрованому шлюбі з 1993 року, від якого неповнолітніх дітей не мають. Однак, сімейне життя не склалося через відсутність взаєморозуміння, підтримки,Ю постійні сварки. З листопада 2017 р. подружжя припинило фактичні шлюбні. Вказує, що примирення між сторонами неможливе, тому просить суд даний шлюб розірвати. Позивач в судове засідання не з`явилась, подала до суду заяву про підтримання позовних вимог та розгляд справи у її відсутності. Відповідач, який був повідомлений про місце, день і час розгляду справи належним чином, в судове засідання не прибув, про причини неявки суд не повідомив, відзив на позовну заяву до суду не подав. На підставі ст. 280 ЦПК України, враховуючи думку позивача, суд ухвалив провести заочний розгляд справи. Враховуючи, що сторони по справі в судове засідання не з`явились, відповідно до ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Дослідивши письмові докази по справі у їх сукупності, суд приходить до наступних висновків. Судом достовірно встановлено, що між сторонами укладено шлюб, який зареєстровано 19.02.1993 р. в відділі реєстрації актів громадянського стану Жовтневого районного управління юстиції у м. Києві, актовий запис № 205. Норми частин 3 і 4 статті 56 Сімейного кодексу України (далі по тексту СК України) передбачають, що кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини; примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження, за допомогою фізичного або психічного насильства, є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканність і може мати наслідки, встановлені законом. Відповідно до частини другої статті 112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Таким чином, позов є обґрунтованим та підлягає задоволенню. Враховуючи викладене,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2018-11-29 00:00:00

Позивач звернулась до суду з вказаним позовом, посилаючись на те, що з відповідачем вони перебувають в зареєстрованому шлюбі з 1994 року, спільних дітей від якого не мають. Сімейне життя не склалося через різні погляди на життя та сім'ю, постійні сварки. Останні 2 роки сторони проживають окремо, однак відплваіджач відмовляється розривати шлюб в органах РАЦСу.Позивач вважає, що сім'я їх розпалась, подальше спільне життя та збереження шлюбу є неможливим, тому просить суд даний шлюб розірвати. Позивач в судове засідання не з'явилась, до початку підготовчого засідання подала до суду заяву про підтримання позову та розгляд справи у її відсутності. До початку проведення підготовчого судового засідання від відповідача надійшла заява про визнання позову та розгляд справи у його відсутності. За таких обставин, враховуючи визнання відповідачем позову, суд вважає за можливе ухвалити рішення у підготовчому судовому засіданні, у відповідності до ч.3 ст. 200 ЦПК України. На підставі ст. 247 ч. 2 ЦПК України справа розглянута за відсутності сторін без фіксування судового засідання технічними засобами. Суд дослідивши письмові докази по справі, прийшов до наступного. Сторони зареєстрували шлюб 23.08.1994 р. у відділі реєстрації актів цивільного стану Ватутінського міського управління юстиції Черкаської області, актовий запис № 113. Норми частин 3 і 4 ст. 56 СК України передбачають, що кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини; примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження, за допомогою фізичного або психічного насильства, є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканність і може мати наслідки, встановлені законом. Відповідно до ст.110 СК України позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя. Відповідно до ст. 112 СК України суд з'ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. При таких обставинах суд приходить до висновку , що дальше спільне життя подружжя та збереження їх сім'ї неможливе, оскільки буде суперечити інтересам кожної з сторін. Таким чином, вимоги обґрунтовані і підлягають задоволенню. Відповідно до ст. 113 СК України, особа, яка змінила своє прізвище у зв'язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. На підставі викладеного та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-08-08 00:00:00

Позивач звернулась до суду з вказаним позовом, посилаючись на те, що з відповідачем вони перебувають в зареєстрованому шлюбі з 1996 р., діти від даного шлюбу вже повнолітні. Спільне життя не склалося через різні погляди на життя та сім'ю, відсутність взаємопорозуміння. Сторони припинили спільне проживання липня 2012 р., всі фізичні та духовні зв'язки між подружжям вже втрачено. Позивач вважає, що подальше спільне життя та збереження шлюбу є неможливим, тому просить суд даний шлюб розірвати. Позивач в судове засідання не з'явилась, до суду подала заяву про розгляд справи у її відсутності, позовні вимоги підтримує в повному обсязі, просить їх задовольнити. Не заперечує проти постановлення у справі заочного рішення. Просить після розірвання шлюбу залишити їй шлюбне прізвище «[PERSON]». Відповідач в судове засідання не з'явився, про день, час та місце розгляду справи судом повідомлявся належним чином, за зареєстрованим місцем проживання. За таких обставин суд вважає за можливе ухвалити заочне рішення, враховуючи, що позивач проти цього не заперечує. Дослідивши письмові матеріали справи, суд приходить до переконання, що позов підлягає до задоволення, виходячи з наступного. Судом достовірно встановлено, що сторони зареєстрували шлюб 06.07.1996 р. у виконкомі Калинівської сільської ради Васильківського району Київської області, актовий запис №25. Від даного шлюбу сторони неповнолітніх дітей не мають. Відповідно до ч. 2 ст. 104, ст. 110 Сімейного кодексу України шлюб припиняється внаслідок його розірвання. Позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя. Згідно з ч. 2 ст. 112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Як роз'яснено у п. 10 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя» від 21.12.2007 р. № 11 передбачено, що охорона сім'ї державою полягає, зокрема, в тому, що шлюб може бути розірвано в судовому порядку лише за умови, якщо встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечитиме інтересам одного з них чи інтересам їх дітей. За таких обставин, враховуючи, що між сторонами втрачено взаєморозуміння та довіра, примирення подружжя та збереження шлюбу між ними неможливо і суперечить інтересам подружжя, суд дійшов висновку про те, що збереження сім'ї є неможливим, шлюб між сторонами існує формально і підлягає розірванню. На підставі наведеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2019-09-11 00:00:00

Позивач звернулась до суду з вказаним позовом, посилаючись на те, що з відповідачем вони перебувають в зареєстрованому шлюбі з 1997 р., від якого мають двох дітей: [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] . Однак, сімейне життя не склалося через різні погляди на життя та сім`ю, відсутність порозуміння та поваги один до одного, нехтування відповідачем сімейними цінностями. Вказує, що сторони перестали проживати однією сім`єю, шлюбні стосунки фактично припинилися, тому просить суд даний шлюб розірвати. Позивач в судове засідання не з`явилась, подала до суду заяву про підтримання позовних вимог та розгляд справи у її відсутності, не заперечує проти ухвалення заочного рішення. Відповідач, який був повідомлений про місце, день і час розгляду справи належним чином, в судове засідання не прибув, про причини неявки суд не повідомив, відзив на позовну заяву до суду не подав. На підставі ст. 280 ЦПК України, враховуючи думку позивача, суд ухвалив провести заочний розгляд справи. Враховуючи, що сторони по справі в судове засідання не з`явились, відповідно до ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Дослідивши письмові докази по справі у їх сукупності, суд приходить до наступних висновків. Судом достовірно встановлено, що між сторонами укладено шлюб, який зареєстровано 09.09.1997 р. у відділі реєстрації актів громадянського стану Печерського району м.Києва, актовий запис №550 (а.с.5). Від шлюбу сторони мають сина [PERSON] , [INFO] , та неповнолітню дочку [PERSON] , [INFO] Норми частин 3 і 4 статті 56 Сімейного кодексу України (далі по тексту СК України) передбачають, що кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини; примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження, за допомогою фізичного або психічного насильства, є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканність і може мати наслідки, встановлені законом. Відповідно до частини другої статті 112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Таким чином, позов є обґрунтованим та підлягає задоволенню. На підставі ч. 1 ст. 141 ЦПК України з відповідача на користь позивача слід присудити понесені останнім і документально підтверджені судові витрати. Враховуючи викладене,

Outcome: approved