overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2016-03-20 00:00:00

Позивач звернувся у Вугледарський міський суд Донецької області з позовною заявою про розірвання шлюбу до відповідача. Позовні вимоги мотивовані тим, що 11 серпня 2006 року сторони зареєстрували шлюб. Від цього шлюбу сторони мають дитину: [PERSON], [INFO]. Спільне життя у сторін не склалося. Шлюбні відносини припинились в листопаді 2014 року. Позивач просить розірвати шлюб між ним та відповідачем. Позивач в судове засідання не зявився, письмово позовні вимоги підтримав, просив суд розглянути справу без його участі. Відповідач в судове засідання не зявилася, проти задоволення позовних вимог не заперечувала, позовні вимоги визнала повністю, просила розглянути справу без її участі. Згідно ч. 2 ст. 197 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі, якщо розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Відповідно до ч. 2 ст. 158 ЦПК України, особа, яка бере участь у справі, має право заявити клопотання про розгляд справи за її відсутності. Згідно з ч. 4 ст. 174 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову суд ухвалює рішення про задоволення позову. Відповідно до ч. 1 ст. 61 ЦПК України обставини, визнані сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі, не підлягають доказуванню. Суд, вивчивши матеріали справи, приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав: Згідно ст. ст. 105, 109 СК України шлюб розривається в судовому порядку, якщо судом встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження сімї стали неможливим, а також після розірвання шлюбу не будуть порушені їхні особисті та майнові права. Встановлено, що сімейні відносини між сторонами припинені та їх подальше спільне життя неможливе, сторони наполягають на розірванні шлюбу. При цьому суд також приймає до уваги, що сторони не мають спору відносно спільно нажитого майна та місця проживання дитини. Згідно ст. 114 СК України у разі розірвання шлюбу судом шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу. Відповідно до ст. 113 СК України особа, яка змінила своє прізвище у зв'язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Суд, вивчивши матеріали справи, приймаючи до уваги визнання відповідачем позовних вимог позивача, вважає, що позов підлягає задоволенню. На підставі викладеного ст. ст. 105, 109, 113, 114 СК України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-03-20 00:00:00

Позивач звернувся у Вугледарський міський суд Донецької області з позовною заявою про розірвання шлюбу до відповідача. Позовні вимоги мотивовані тим, що 7 березня 2008 року сторони зареєстрували шлюб. Від цього шлюбу сторони мають дитину: [PERSON], [INFO]. Спільне життя у сторін не склалося. Шлюбні відносини відсутні вже як три роки. Позивач просить суд розірвати шлюб між нею та відповідачем, після розірвання шлюбу залишити шлюбне прізвище. Позивач в судове засідання не зявилася, письмово позовні вимоги підтримала, просила суд розглянути справу без її участі. Відповідач в судове засідання не зявився, письмово, нотаріально завіривши, проти задоволення позовних вимог не заперечував, позовні вимоги визнав повністю, просив розглянути справу без його участі. Згідно ч. 2 ст. 197 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі, якщо розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Відповідно до ч. 2 ст. 158 ЦПК України, особа, яка бере участь у справі, має право заявити клопотання про розгляд справи за її відсутності. Згідно з ч. 4 ст. 174 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову суд ухвалює рішення про задоволення позову. Відповідно до ч. 1 ст. 61 ЦПК України обставини, визнані сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі, не підлягають доказуванню. Суд, вивчивши матеріали справи, приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав: Згідно ст. ст. 105, 109 СК України шлюб розривається в судовому порядку, якщо судом встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження сімї стали неможливим, а також після розірвання шлюбу не будуть порушені їхні особисті та майнові права. Встановлено, що сімейні відносини між сторонами припинені та їх подальше спільне життя неможливе, сторони наполягають на розірванні шлюбу. При цьому суд також приймає до уваги, що сторони не мають спору відносно спільно нажитого майна та місця проживання дитини. Згідно ст. 114 СК України у разі розірвання шлюбу судом шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу. Відповідно до ст. 113 СК України особа, яка змінила своє прізвище у зв'язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Суд, вивчивши матеріали справи, приймаючи до уваги визнання відповідачем позовних вимог позивача, вважає, що позов підлягає задоволенню. На підставі викладеного ст. ст. 105, 109, 113, 114 СК України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2021-05-06 00:00:00

Позивач звернувся у квітня 2021 року до суду з позовом до відповідачки про розірвання шлюбу, зареєстрованого3 серпня 2005 року. В обґрунтування позовних вимог позивач посилається на те, що мають двох дітей: [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] . Спільне проживання з відповідачкою припинено у зв`язку з постійними конфліктами, відсутністю взаєморозуміння,. З квітня 2020 року вони проживають окремо, за різними адресами. Відповідачка переїхала до орендованої квартири. Діти за спільною згодою з проживають з ним- позивачем. Поновлення шлюбних стосунків є неможливим. Ухвалою суду від 15 квітня 2021 року відкрито провадження, справу призначено до розгляду в порядку спрощеного позовного провадження. Позивач подав заяву з проханням шлюб розірвати, справу розглянути у його відсутності. Відповідачка подала заяву про визнання позову, також просила справу розглянути у її відсутності, після розірвання шлюбу залишити їй шлюбне прізвище. Відповідно до ст. 223 ЦПК України суд вважає можливим розглянути справу у відсутності сторін. Суд, дослідивши матеріали справи, приходить до висновку, що позов є обґрунтованим і підлягає задоволенню на підставі наступного. Судом встановлено, що сторони зареєстрували шлюб 3 серпня 2005 року у Ленінському відділі державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Харківського міського управління юстиції (актовий запис № 293). Мають двох дітей: [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] . Внаслідок відсутності взаєморозуміння сторони фактично припинили шлюбні відносини. Обидва сторони наполягають на розірванні шлюбу. Відповідно до ч. 2 ст. 112 Сімейного кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Згідно з ч.3, 4 ст. 56 СК України кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканність і може мати наслідки, встановлені законом. Як зазначено у ч. 4 ст. 206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Визнання позову відповідачкою не порушує прав та законних інтересів інших осіб. За вищенаведених обставин суд приходить до висновку, що шлюб сторін існує лише формально, поновлення шлюбних відносин є неможливим, подальше збереження шлюбу суперечило б інтересам сторін та їхніх дітей, тому позовні вимоги підлягають задоволенню. Відповідачці слід залишити після розірвання шлюбу шлюбне прізвище - [PERSON] .

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-07-16 00:00:00

Позивач звернувся у липні 2014 року до суду з позовом до відповідача, в якому прохає визнати за ним право власності на спадкове майно за заповітом, яке складається з житлового будинку -А-1,а, загальною площею - 44,8 кв.м, житлова площа -19,3 кв.м, погреба - Б, огорожі - № 1, що знаходиться в [ADDRESS], що залишилася після смерті [PERSON], яка померла [INFO]. У судове засідання позивач не з`явився, надавши суду письмову заяву про розгляд справи за його відсутності. Представник відповідача - Соснівської сільської ради Гадяцького району Полтавської області у судове засідання не з'явився, надавши письмову заяву про розгляд справи за відсутності представника. Проти позовних вимог не заперечують. Представник третьої особи - Гадяцької державної нотаріальної контори Полтавської області у судове засідання не з'явилася. Вивчивши матеріали справи, суд прийшов до висновку про задоволення позовних вимог, виходячи з наступного. Судом встановлено, що згідно копії свідоцтва про смерть серії [NUMBER] [PERSON] померла [INFO] ( а.с. 7). Заповітом від 20 лютого 1978 року [PERSON] заповіла все своє майно [PERSON] ( а.с. 8). Згідно довідки виконкому Соснівської сільської ради Гадяцького району Полтавської області будинковолодіння, яке знаходиться за вище вказаною адресою, відповідно по господарської книги № 4, особовий рахунок № 163 станом на 01.07.1990 року відноситься до типу колгоспного двору. Членами колгоспного двору станом на 01.07.1990 року були: [PERSON] - голова двору. Присадибна земельна ділянка не приватизована в розмірі 0,40 га. (а.с. 9) Згідно довідок виконкому Соснівської сільської ради Гадяцького району Полтавської області [PERSON], проживала за адресою [ADDRESS] з 1912 по день смерті [INFO] проживала одна, вдова. Площа земельної ділянки площею 0,25 га не приватизована (а.с. 10-11). Відповідно до витягу з Спадкового реєстру, спадкова справа після померлої [PERSON] не відкривалася. Також довідкою виконкому Соснівської сільської ради Гадяцького району Полтавської області підтверджується що позивач вступив у управління майном в 6-ти місячний термін після смерті [INFO] [PERSON], а саме: користувався майном померлої, проводив поточний ремонт будинку, обробляв земельну ділянку ( а.с. 12). Позивачеві відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадкове майно в зв'язку з відсутністю правовстановлюючого документа на будинок, тому він змушений звернутися з позовом до суду. Статтею 1218 ЦК встановлено, що до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Умовою для переходу в порядку спадкування права власності на об'єкти нерухомості, в тому числі житловий будинок, інші споруди, земельну ділянку є набуття спадкодавцем зазначеного права у встановленому законодавством України порядку. Враховуючи вищевикладене та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-09-16 00:00:00

Позивач звернувся у липні 2014 року до суду з позовом до відповідача. Просив визнати, що [PERSON] втратив право користування квартирою [ADDRESS]. Позивач у судове засідання надав суду заяву про розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги підтримує повністю і прохає їх задовольнити, не заперечує проти винесення заочного рішення. Відповідач в судове засідання не з`явився, будучи належним чином повідомленим про розгляд справи через оголошення у пресі. Представник третьої особи УДМС України в Полтавській області у судове засідання надав заяву про розгляд справи за його відсутності. Згідно статті 224 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності, або якщо повідомлені ним причини неявки визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню, з наступних підстав. Судом встановлено, що відповідно до довідки, наданої Петрівсько - Роменською сільською радою Гадяцького району Полтавської області, вищезазначена квартира рішенням чотирнадцятої сесії двадцять третього скликання Петрівсько - Роменської сільської ради від 06.03.2001 року прийнята з власності НГВУ «Полтаванафтогаз» в комунальну власність територіальної громади Петрівсько - Роменської сільської ради. В квартирі проживала та була зареєстрована з 19.08.1986 року до дня смерті 02.08.1996 року [PERSON] разом з неповнолітніми дітьми: [PERSON] та [PERSON]. Як вбачається із довідки Петрівсько - Роменською сільською радою Гадяцького району Полтавської області на даний час у вище зазначеній квартирі зареєстровані: [PERSON], [PERSON]. Згідно актів комісії 21.01.2014 р., 18.02.2014р., 23.04.2014р. на предмет проживання [PERSON], за вище вказаною адресою, виявлено в результаті обстеження житлового приміщення, що останній зареєстрований за даною адресою, але не проживає і особисті речі відсутні (а.с.7-9). Згідно ст. 71 ч. 1 Житлового кодексу УРСР при тимчасовій відсутності наймача або членів його сім'ї за ними зберігається жиле приміщення протягом шести місяців.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2021-09-14 00:00:00

Позивач звернувся у листопаді 2020р.\~ до суду з позовом до Управління патрульної поліції в Івано-Франківській області, Державної казначейської служби України про відшкодування моральної шкоди в розмірі 140 133.33грн., заподіяної бездіяльністю т.в.о начальника Івано-Франківського ВП ГУНП в Івано-Франківській області Білейчука О.Р. про відмову внести відомості до ЄРДР за заявою від 29.05.2020р. про злочин, передбачений ч.2 ст.382 КПК України (невиконання рішення суду від 26.11.2019р. керівником казначейства Смачило В.С., факт чого встановлено ухвалою суду від 24.07.2020р.) Позов обґрунтував тим, що 26.11.2019р. Івано-Франківський міський суд виніс рішення у справі №344/15690/19, набрало законної сили 27.12.2019р., згідно якого стягнуто з Державної казначейської служби України за рахунок коштів Державного бюджету на користь [PERSON] моральну шкоду 2000грн., а 16.01.2020р. видано виконавчий лист. Позивач 23.01.2020р. звернувся до Державної казначейської служби України із заявою про примусове виконання рішення суду, 31.01.2020р. отримано відповідь про направлення такого до Державної казначейської служби України в Івано-Франківській області. 21.04.2020р. [PERSON] подав до начальника Івано-Франківського ВП ГУНП в Івано-Франківській області Білейчука О.Р. заяву про внесення відомостей до ЄРДР про злочин, передбачений ч.2 ст.382 КПК України (невиконання рішення суду від 26.11.2019р. керівником казначейства Смачило В.С.), останній такі відомості не вніс, обмежившись відповіддю, а тому така бездіяльність була оскаржена в порядку КПК України і ухвалою слідчого судді Івано-Франківського міського суду Антоняка Т.М. від 24.07.2020р. було зобов`язано уповноважену особу Головного управління національної поліції в Івано-Франківській області внести відомості до ЄРДР за заявою від 21.04.2020р. За вимогами ст.1174 ЦК України у випадку порушення деліктного зобов`язання передбачається презумпція вини, яка не повинна доводитись позивачем. Моральну шкоду обґрунтовує тим, що неправомірні дії представника поліції щодо невнесення відомостей до ЄРДР спричинили йому фізичні та моральні страждання, викликали певну психічну реакцію, страх, сором, приниження, і як наслідок ушкодження здоров`я.

Outcome: dismissed
Jurisdiction: civil
Date: 2015-06-24 00:00:00

Позивач звернувся у Малиновський районний суд м. Одеси з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання малолітньої дитини. У судове засідання позивач не з'явився, надав до суду заяву про слухання справи за його відсутністю, позовні вимоги підтримав повністю. В своїх вимогах [PERSON] просить стягнути з [PERSON] аліменти на утримання [PERSON] в розмірі % часини від всіх видів доходу, посилаючись на те, що відповідач у добровільному порядку матеріальної допомоги на утримання сина не надає. Відповідач у судове засідання не зявився, про час, дату та місце проведення судового засідання повідомлявся належним чином, про причини неявки суду не повідомив. Згідно ст. 224 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло повідомлення про причини неявки, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Суд, перевіривши матеріали справи, задовольняє позовні вимоги у повному обсязі з наступних підстав. Судом встановлені наступні факти та відповідні до них правовідносини. [PERSON] народився 07 грудня 2001 року, його батьком є [PERSON], мати - [PERSON], про що свідчить свідоцтво про народження №371111, видане відділом РАГС Іллічівського районного управління юстиції м. Одеси. Шлюб між сторонами був розірваний 25 листопада 2008 року, актовий запис №393 від 25.11.2008 року. На сьогодні дитина проживає разом з позивачкою та знаходиться на її повному утриманні, відповідач матеріальної допомоги на утримання сина не надає. Відповідно до вимог ст. 180 СК України, батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно ст. 181 ч. З СК України, за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі. У відповідності зі ст. 191 ч. 1 СК України, аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову. Тому, враховуючи те, що відповідач матеріальної допомоги позивачці на утримання сина не надає, дитина знаходиться на повному утриманні позивачки та потребує матеріального забезпечення, суд вважає за доцільне позовні вимоги [PERSON] задовольнити та стягнути з [PERSON] на користь [PERSON] аліменти на утримання [PERSON], [INFO], в розмірі V* частини від всіх видів доходів щомісячно, до досягнення дитиною повноліття, тобто до 07 грудня 2019 року, починаючи з 18 травня 2009 року. Згідно до вимог ст. 80 ЦПК України ціна позову визначається у позовах про стягнення аліментів - сукупністю всіх виплат, але не більше ніж за шість місяців. Враховуючи те, що позивачка згідно Декрету про державне мито від 18.03.2004 звільнена від сплати судового збору, згідно ст. 88 ч. З ЦПК України він стягується з відповідача в дохід держави пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2020-07-20 00:00:00

Позивач звернувся у Рівненський районний суд з позовною заявою до [PERSON] , в якій просить розірвати шлюб укладений між ним і відповідачем. В обґрунтування заявленої вимоги посилається на те, що спільне сімейне життя у них не склалось, у сім`ї почали виникати конфлікти і вони не підтримують жодних шлюбних стосунків, не ведуть спільного господарства, не проявляють турботу один до одного. Позивач, будучи належним чином повідомленим про дату, час та місце розгляду справи, в судове засідання не з`явився, подав до суду заяву, в якій просив розгляд справи проводити у його відсутності, позовні вимоги підтримує повністю. Відповідач, будучи належним чином повідомленою про дату, час та місце розгляду справи, в судове засідання не з`явилася, подала до суду заяву, в якій просить розгляд справи проводити без її участі, позов визнає в повному обсязі. Розгляд справи здійснювався за відсутності учасників справи, без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу, що відповідає вимогам ч.2 ст.247 ЦПК України. Відповідно до ч. 4 ст. 206 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав, ухвалює рішення про задоволення позову. Суд, дослідивши докази подані сторонами приймає визнання позову відповідачем, оскільки таке визнання відповідає вимогам чинного законодавства, інтересам сторін по справі, в свою чергу, не суперечить правам та інтересам інших осіб. Так, сторони перебувають у шлюбі зареєстрованому 22 грудня 2006 року відділом реєстрації актів цивільного стану Рівненського міського управління юстиції (актовий запис №2270), що підтверджується свідоцтвом про шлю серії [NUMBER] , виданим 22 грудня 2006 року. Згідно ч.3 ст.105 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до ст. 110 СК України. В силу вимог ст. 112 СК України суд з`ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя та постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Враховуючи, що спільне життя [PERSON] та [PERSON] не склалось, їхня сім`я розпалась остаточно, збереження сім`ї є неможливим, шлюб носить формальний характер, примирення та подальше спільне життя подружжя неможливе, збереження шлюбу суперечить інтересам кожного з них, суд вважає за необхідне шлюб розірвати. Відповідно до ч.2 ст.114 СК України у разі розірвання шлюбу судом, шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу. Оскільки, позовна заява підлягає задоволенню повністю, в силу вимог ч.1 ст.141 ЦПК України, сплата судового збору покладається на відповідача. На підставі ст.ст. 24, 110, 112, 113 СК України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2020-09-28 00:00:00

Позивач звернувся у Рівненський районний суд з позовною заявою до [PERSON] , в якій просить розірвати шлюб укладений між ним і відповідачем. В обґрунтування заявленої вимоги посилається на те, що спільне сімейне життя у них не склалось, у сім`ї почали виникати конфлікти і вони не підтримують жодних шлюбних стосунків, не ведуть спільного господарства, не проявляють турботу один до одного. Позивач, будучи належним чином повідомленим про дату, час та місце розгляду справи, в судове засідання не з`явився, подав до суду заяву, в якій просив розгляд справи проводити у його відсутності, позовні вимоги підтримує повністю. Відповідач, будучи належним чином повідомленою про дату, час та місце розгляду справи, в судове засідання не з`явилася, подала до суду заяву, в якій просить розгляд справи проводити без її участі, позов визнає в повному обсязі. Розгляд справи здійснювався за відсутності учасників справи, без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу, що відповідає вимогам ч.2 ст.247 ЦПК України. Відповідно до ч. 4 ст. 206 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав, ухвалює рішення про задоволення позову. Суд, дослідивши докази подані сторонами приймає визнання позову відповідачем, оскільки таке визнання відповідає вимогам чинного законодавства, інтересам сторін по справі, в свою чергу, не суперечить правам та інтересам інших осіб. \~ Так, сторони перебувають у шлюбі зареєстрованому 27 квітня 2005 року виконавчим комітетом Жобринської сільської ради Рівненського району Рівненської області (актовий запис №1), що підтверджується свідоцтвом про шлю серії [NUMBER] , виданим, повторно, 03\~липня 2020 року. Згідно ч.3 ст.105 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до ст. 110 СК України. В силу вимог ст. 112 СК України суд з`ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя та постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Враховуючи, що спільне життя [PERSON] та [PERSON] не склалось, їхня сім`я розпалась остаточно, збереження сім`ї є неможливим, шлюб носить формальний характер, примирення та подальше спільне життя подружжя неможливе, збереження шлюбу суперечить інтересам кожного з них, суд вважає за необхідне шлюб розірвати. Відповідно до ч.2 ст.114 СК України у разі розірвання шлюбу судом, шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу. Оскільки, позовна заява підлягає задоволенню повністю, в силу вимог ч.1 ст.141 ЦПК України, сплата судового збору покладається на відповідача. На підставі ст.ст. 24, 110, 112, 113 СК України,

Outcome: approved