Jurisdiction: civil
Date: 2019-12-15 00:00:00

Позивач звернулась до суду з позовом до [PERSON] про визнання права власності на спадкове майно. На обґрунтування вимог позивачем зазначено, що [INFO] помер її батько [PERSON] , після смерті якого залишилось спадкове майно, а саме: житловий будинок, розташований за адресою: [ADDRESS] . Позивач, як дочка померлого, є його єдиним спадкоємцем за законом першої черги, яка прийняла спадщину. Звернувшись до нотаріальної контори з заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину, було встановлено, що окрім неї з заявою про прийняття спадщини за законом також звернувся відповідач - [PERSON] , який зазначив, що є сином спадкодавця. При цьому, документів, підтверджуючих факт родинних зі спадкодавцем відповідач не надав. У зв`язку з відсутністю у позивача правовстановлюючих документів на спадкове майно державним нотаріусом було відмовлено позивачу у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом. За таких обставин, позивач просить визнати за нею в порядку спадкування за законом право власності на спадкове майно, а саме: житловий будинок [ADDRESS] . В судовому засіданні представник позивача - адвокат Самофал Ю.В. наполягав на задоволенні позовних вимог з підстав, викладених у позовній заяві. Відповідач [PERSON] в судовому засіданні позовні вимоги визнав. Пояснив, що він дійсно звертався до нотаріальної контори з заявою про прийняття спадщини на законом після померлого [PERSON] , якого вважає своїм батьком. При цьому, в його свідоцтві про народження батьком зазначений [PERSON] , доказів на підтвердження родинних відносин зі спадкодавцем, а також правовстановлюючих документів на спадкове майно він не має, тому на оформлення спадкових прав не претендує. Згідно до ч.3, ч.4 ст.200 ЦПК України за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Ухвалення в підготовчому засіданні судового рішення у разі визнання позову проводиться в порядку, встановленому статтями 206, 207 цього Кодексу. Встановивши обставини справи та перевіривши їх доказами, суд приходить до наступних висновків. З матеріалів справи вбачається, що згідно свідоцтва про смерть Серії [NUMBER] , виданого 05 грудня 2015 року Відділом державної реєстрації актів цивільного стану Михайлівського районного управління юстиції у Запорізькій області, [INFO] помер [PERSON] , у віці 46 років, про що 02 березня 1999 року складено актовий запис № 53 (а.с.9). Згідно свідоцтва про народження Серії [NUMBER] , виданого Комунарським відділом ЗАГС м. Запоріжжя, батьками [PERSON] , [INFO] , є [PERSON] та [PERSON] (а.с.10). Згідно свідоцтва про народження Серії [NUMBER] , виданого Комунарським відділом ЗАГС м. Запоріжжя, батьками [PERSON] , [INFO] , є [PERSON] та [PERSON] (а.с.11). Згідно відповіді з КП «Михайлівське районне архітектурно-планувальне та техінвентаризаційне бюро» від 21.08.2019 року № 615, право власності на житловий будинок, розташований за адресою: [ADDRESS] , згідно матеріалів інвентаризаційної справи зареєстровано за [PERSON] на підставі договору купівлі-продажу від 19.04.1990 року (а.с.12). Згідно копії договору купівлі-продажу від 19.04.1990 року [PERSON] купив житловий будинок за адресою: [ADDRESS] (а.с.13-14). Відповідно до довідки Михайлівської селищної ради від 20.07.2019 року № 960, згідно земельно-кадастрової документації по Михайлівській селищній раді за адресою: [ADDRESS] розташована земельна ділянка площею 0,15 га для обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд. Земельна ділянка не приватизована (а.с.15). Згідно Витягу про реєстрацію в Спадковому реєстрі від 27.07.2016 року, після смерті [PERSON] , померлого [INFO] , заведена спадкова справа № 80/2016 (а.с.16). З копії спадкової справи № 80/2016 вбачається, що позивач є спадкоємцем [PERSON] за законом першої черги, яка прийняла спадщину, оскільки проживала зі спадкодавцем на день його смерті. Також, з заявою про прийняття спадщини за законом після смерті [PERSON] з вернувся [PERSON] . Проте, згідно свідоцтва про народження, серії [NUMBER] , виданого 21.12.1979 року Комунарським відділом ЗАГС, актовий запис 1693, батьком [PERSON] вказаний [PERSON] Заповіт спадкодавцем не складався. Постановою державного нотаріуса від 09 жовтня 2019 року № 589/02-31 [PERSON] відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом після смерті [PERSON] , в зв`язку з ненаданням спадкоємцем правовстановлюючого документу на житловий будинок, розташований за адресою: [ADDRESS] (а.с.8). Відповідно до ст.1217, 1218 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом. До складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Відповідно до ст. 1261 ЦК України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. Відповідно до ст. 16 ЦК України способом захисту цивільних прав та інтересів може бути визнання права. За приписами ст. 328 ЦК України право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. В судовому засіданні встановлено, що для підтвердження наявності спадкового майна, яке підлягає державній реєстрації, нотаріусу слід подати документ, що підтверджує право власності спадкодавця на майно з відміткою органу, що проводить реєстрацію, або реєстраційного посвідчення, яке є невід`ємною частиною правовстановлюючого документа. В свою чергу право власності на нерухоме майно виникає у спадкоємця лише з моменту державної реєстрації цього майна (ч.2 ст.1299 ЦК України). Право власності на нерухоме майно може бути оформлене на ім`я особи, яка померла, у разі наявності документів, які б підтвердили право власності на майно цієї особи. У випадку відсутності таких документів порушене питання вирішується у судовому порядку. Згідно ст.1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав і обов`язків від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Для правильного вирішення спору про спадкування, суд на підставі відповідних документів зобов`язаний перевірити: факт смерті спадкодавця, час і місце відкриття спадщини, наявність підстав для закликання до спадкоємства осіб, які звернулись з позовом в суд (докази родинних та інших відносин), наявність заповіту та його чинність (виписка з Спадкового реєстру), наявність спадкової справи (виписка із Спадкового реєстру), факт прийняття спадщини спадкоємцем при визнанні права власності, відмова нотаріуса у вчиненні нотаріальної дії, оскільки за наявності умов для одержання в нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину вимоги про визнання права на спадщину судовому розглядові не підлягають. Свідоцтво про право на спадщину, відповідно до ст.67 Закону України «Про нотаріат» видається за письмовою заявою спадкоємців, які прийняли спадщину в порядку, встановленому цивільним законодавством, а тому за наявності умов для одержання в нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину, вимоги про визнання права на спадщину не підлягають судовому розглядові. У разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину, особа може звернутися в суд за правилами позовного провадження. За таких обставин, суд приходить до висновку, що позовні вимоги ґрунтуються на законі, доведені в судовому засіданні, тому підлягають задоволенню. На підставі викладеного,

Outcome: approved