Jurisdiction: civil
Date: 2017-08-22 00:00:00

Позивач, звернувшись в суд із даною позовною заявою, посилається на те, що [INFO] померла [PERSON]. Після її смерті відкрилась спадщина на квартиру [ADDRESS]. Вказує, що спадщину після смерті [PERSON] прийняв син померлої та його батько [PERSON], однак не отримав свідоцтва про право на спадщину за законом. [INFO] [PERSON] помер і після його смерті відкрилась спадщина за законом на вказану квартиру. Позивач, будучи спадкоємцем після смерті батька, звернувся до нотаріальної контори за видачею свідоцтва про право на спадщину, однак отримав відмову у зв'язку з тим що на час смерті [PERSON] його батько, [PERSON] не був зареєстрований за однією адресою зі спадкодавцем, а тому вважається таким, що не прийняв спадщину. Просить суд встановити факт спільного проживання [PERSON] зі [PERSON] на день її смерті, [INFO] та визнати за ним право власності на квартиру [ADDRESS]. Позивач в судовому засіданні заявлені вимоги підтримав у повному обсязі. Відповідач в судовому засіданні проти задоволення позову не заперечила та згідна щодо визнання права власності на квартиру за позивачем, на спадкове майно не претендує. Свідок [PERSON] в судовому засіданні пояснила, що померла [PERSON] проживала з сином [PERSON] [ADDRESS] в м . Коломия, і проживали приблизно з 1994 року по день смерті [PERSON]. Суд, заслухавши пояснення сторін, показання свідка, дослідивши зібрані в справі докази, приходить до висновку, що заявлені вимоги слід задовольнити, з наступних підстав. Згідно із п. 1 ч. 1 ст. 256 ЦПК України, суд розглядає справи про встановлення факту родинних відносин між фізичними особами. Судом встановлено, що [PERSON], на праві власності належала квартира [ADDRESS] на підставі договору купівлі-продажу від 31.08.1996 року за № Д-1789, що стверджується довідкою Коломийського МБТІ № 68450/е від 06.08.2010 року (а.с. 14). 28 грудня 2006 року померла [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про смерть серія [NUMBER] від [INFO]. (а.с. 8). Після її смерті відкрилась спадщина за законом на майно померлої. Спадщину після смерті [PERSON] прийняв [PERSON], який звернувся до нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини. Однак у видачі свідоцтва про право на спадщину йому було відмовлено, через те, що він пропустив шестимісячний строк для звернення із такою заявою та не був зареєстрований за однією адресою зі спадкодавцем. Як встановлено у судовому засіданні, [PERSON] проживав в [ADDRESS] без реєстрації. [INFO] помер [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про смерть серія [NUMBER] від 22.09.2015 року. (а.с. 10). Позивач, будучи спадкоємцем за законом на майно померлого, прийняв спадщину після смерті батька, звернувашись у встановлений законом строк до державного нотаріуса із заявою про прийняття спадщини. Листом № 366/01-16 від 04.08.2016 року державної нотаріальної контори позивачу відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом, оскільки його батько, [PERSON] вважається таким, що не прийняв спадщину після смерті [PERSON] та не проживав разом зі спадкодавицею на час відкриття спадщини. Відповідач [PERSON] відмовилась від прийняття спадщини і на спадкове майно не претендує, в судовому засіданні позов визнала. Відповідно до ст.ст. 346, 347 ЦК України особа може відмовитись від права власності на майно, заявивши про це або вчинивши інші дії, які свідчать про її відмову від права власності. Відповідно до ч. 4 ст. 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Статтею 392 ЦК України передбачено, що власник майна може пред'явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Отже, позовні вимоги [PERSON] про встановлення юридичного факту та визнання права власності на майно є належно обгрунтованими та такими, що підлягають задоволенню. На підставі наведеного, відповідно до ст. 1 Додаткового протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, ст.ст. 256, 257, 259, 328, 346, 347, 392, 1216, 1222, 1268 ЦК України та

Outcome: approved