Jurisdiction: civil
Date: 2020-03-17 00:00:00

Позивач звернулась в суд з позовом до відповідача, в якому просить стягнути з відповідача на свою користь аліменти на утримання дитини [PERSON] , [INFO] , в розмірі 1/4 частини видів заробітку (доходу) відповідача, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідно віку, щомісячно, а також аліменти на своє утримання в розмірі 1/4 частини видів заробітку (доходу) відповідача до досягнення дитиною трирічного віку, мотивуючи тим, що відповідач не надає матеріальної допомоги позивачу на утримання її та їх дитини. Відповідач у встановлений строк відзиву на позов не подав, в судове засідання не прибув, причин неявки не повідомив, хоча був належно повідомлений про дату, час і місце розгляду справи спрощеного позовного провадження. Позивач у позовній заяві просила справу розглянути у її відсутність. Відтак, суд розглядає справу за відсутності сторін за наявними у ній матеріалами. Дослідивши та оцінивши докази у справі, суд дійшов наступних висновків. Сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі. Позивач [PERSON] , [INFO] , є матір`ю, а відповідач [PERSON] , [INFO] , є батьком дитини [PERSON] , [INFO] . Вказані обставини стверджуються копіями свідоцтва про шлюб серії [NUMBER] та свідоцтва про народження серії [NUMBER] . Відповідно до ст.180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Як стверджує позивач, що дитина знаходиться лише на її утриманні, відповідач не виконує аналогічного обов`язку, матеріальної допомоги позивачу на утримання дитини не надає. Частина 3 ст.181 СК України передбачає, що за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. У відповідності до ч.1 ст.183 СК України частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину визначається судом. Згідно з ч.2 ст.182 СК розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів. Суд не обмежується розміром заробітку (доходу) платника аліментів у разі встановлення наявності у нього витрат, що перевищують його заробіток (дохід), і щодо яких таким платником аліментів не доведено джерело походження коштів для їх оплати. Згідно з ч.1 ст.182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявності рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення. З огляду на викладене, врахувавши відповідно до ч.1 ст.182 СК України обставини, що мають істотне значення, суд вважає за можливе стягувати з відповідача аліменти на утримання дитини в розмірі визначеному в позовній заяві. Відповідно до ч.1 ст.191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову. Відповідно до п.1 ч.1 ст.430 ЦПК України рішення суду в справі про стягнення аліментів підлягає обов`язковому негайному виконанню у межах суми платежу за один місяць. Відповідно до ч.ч.2,4, 6 ст.84 СК України дружина, з якою проживає дитина, має право на утримання від чоловіка - батька дитини до досягнення дитиною трьох років; право на утримання дружина, з якою проживає дитина, має незалежно від того чи вона працює та незалежно від її матеріального становища, за умови, що чоловік може надавати матеріальну допомогу. Право на утримання дружина, з якою проживає дитина, має і в разі розірвання шлюбу. Відтак, незалежно від працевлаштування, наявності постійного заробітку чи розміру доходу, а також факту перебування у шлюбі, позивач, у разі проживання з нею дитини, має право на утримання від відповідача до досягнення їх дитиною трьохрічного віку, тобто до [INFO] , однак за умови, якщо відповідач може надавати матеріальну допомогу. Позивач стверджує, що відповідач працює і отримує заробітну плату біля 15000 грн., однак докази в обґрунтування вказаного твердження в матеріалах справи відсутні та сторонами суду не подані, зокрема довідка з місця праці відповідача про його доходи. Згідно з ч.ч.1, 5, 6 ст.81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками процесу. Доказування не можу ґрунтуватися на припущеннях. Відтак, вимога позивача про стягнення з відповідача аліментів на її утримання не підлягає задоволенню у зв`язку із недоведеністю обставини спроможності відповідача надавати позивачу матеріальну допомогу. Позивач звільнена від сплати судового збору на підставі п.3 ч.1 ст.5 Закону України «Про судовий збір».

Outcome: approved