Jurisdiction: civil
Date: 2014-08-18 00:00:00

Позивач звернулась до суду з вищезгаданим позовом. У позові вказує, що 11 серпня 2001 року між нею та відповідачем по справі був укладений шлюб, від цього шлюбу у них народилась дитина - [PERSON], [INFO]. У 2004 році шлюб між сторонами був розірваний, після розірвання шлюбу дитина залишилась мешкати з позивачкою, а відповідач покинув родину та з цього часу взагалі не турбується про дитину, аліментів не сплачує, коштів на утримання не надає, участь у вихованні дитини не бере. З моменту розлучення відповідач жодного разу не приходив до дитини, не наділяв їй уваги та взагалі жодного разу не спілкувався з дочкою. На підставі викладеного, враховуючи зазначені вище обставини, позивачка вважає, що в інтересах дитини слід позбавити відповідача батьківських прав. У судовому засіданні позивач та її представник наполягли на позові за вищевказаними підставами. Прокурор також підтримала заявлений позов, а відповідач у судове засідання не з'явився. Оскільки відповідач не надав суду інформації щодо його адреси, відповідно до ч.5 ст. 74 ЦПК України судова повістка разом із розпискою та копіями відповідних документів була надіслана відповідачу поштою рекомендованим листом із повідомленням за адресою його місця проживання, зареєстрованою у встановленому законом порядку. Вимогами вказаної норми Закону визначено, що у разі відсутності осіб, які беруть участь у справі, за такою адресою, вважається, що судовий виклик або судове повідомлення вручене їм належним чином. Статтею 11 ЦПК України встановлено, що суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Особа, яка бере участь у справі, розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. Таке право мають також особи (за винятком тих осіб, які не мають цивільної процесуальної дієздатності), в інтересах яких заявлено вимоги. В силу вимог ст. 224 ЦПК України, суд ухвалив слухати справу заочно, за відсутності відповідача. Вивчивши і оцінивши в сукупності всі досліджені в судовому засіданні докази, вислухавши пояснення позивача, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підставах. Встановлено, що [PERSON], [INFO], є донькою громадянки України [PERSON] та громадянина України [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про народження дитини від 21.12.2002 року. У 2004 році шлюб між сторонами за рішенням суду від 21.05.2004 року був розірваний, після розірвання шлюбу дитина залишилась мешкати з позивачкою. Згідно вимог ст. 164 СК України мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він ухиляються від виконання своїх обов'язків по вихованню дитини. Обґрунтовуючи заявлені позовні вимоги, позивач зауважила на ті обставини, що після розірвання шлюбу дитина сторін залишилась мешкати з позивачкою, а відповідач покинув родину та з цього часу взагалі не турбується про дитину, участь у вихованні дитини не бере. З моменту розлучення відповідач жодного разу не приходив до дитини, не приділяв їй уваги та взагалі жодного разу не спілкувався з дочкою. І у суду немає підстав не довіряти таким поясненням позивачки, оскільки вони узгоджуються із наданими нею письмовими доказами - актом обстеження житлово-побутових умов проживання дитини сторін, довідкою Матвіївською загальноосвітнього навчально-виховного комплексу «Всесвіт», розрахунком заборгованості по аліментам виданий Шевченківським ВДВС Запорізького МУЮ, довідкою про неотримання аліментів, постановою про відмову у порушенні кримінальної справи, довідкою сільського голови виконавчого комітету Матвіївської сільської ради Вільнянського району, свідоцтвом про розірвання шлюбу, свідоцтвом про народження, висновком органу опіки та піклування. Вищезазначене свідчить про той факт, що відповідач, принаймні з 2004 року, повністю ухилився від виконання своїх батьківських обов'язків. Таким чином, судом встановлено, що відповідач по справі протягом тривалого часу не займається вихованням своєї неповнолітньої доньки, ухиляється від виконання батьківських обов'язків, не проявляє до дитини батьківської уваги та турботи. Відповідач ж суду не надав доказів, які свідчили про те, що він був позбавлений можливості виконувати обов'язки по вихованню дитини. На підставі викладеного,

Outcome: approved