Jurisdiction: civil
Date: 2016-12-25 00:00:00

Позивач звернулась до суду з позовною заявою в якій вказує, що 22.09.2012р. померла її мати [PERSON]. Після її смерті відкрилася спадщина на земельні ділянки для ведення товарного сільськогосподарського виробництва площею 7,8777га. кадастрові номера 1424285700:04:000:0760, 1424285700:04:000:0190, 1424285700:04:000:0486, яки розташовані на землях [PERSON] селищної ради Словянського району с. Прелесне та належали спадкодавцю на підставі Державного акту про право власності на земельну ділянку виданого Головою Словянської райдержадміністрації Донецької області 20.12.2005року за номером ДН №9189963. Спадкоємцем першої черги на час смерті спадкодавця є її донька позивач по справі, яка своєчасно звернулася до нотаріальної контори з заявою про прийняття спадщини, але отримала від Державного нотаріуса Другої Словянського державної нотаріальної контори [PERSON], постанову про відмову у вчиненні нотаріальних дій від 13.10.2013року, оскільки заявник не надала нотаріусу правовстановлюючих документів яки б підтверджували право власності спадкодавця на вказану земельну ділянку. Просить суд визнати за нею право власності в порядку спадкування за законом на земельні ділянки для ведення товарного сільськогосподарського виробництва площею 7,8777га. яки розташовані на землях [PERSON] селищної ради Словянського району після смерті її матері [PERSON] Позивач в судове засідання не зявилася, про день та час слухання справи була повідомлена у встановленому законом порядку, суду надала заяву, в якій підтримала вимоги заяви і просила суд розглянути справу без її участі. Представник відповідача [PERSON] селищної ради Словянського району Донецької області в судове засідання не зявився, про день слухання справи був повідомлений у встановленому законом порядку, суду представив заяву, в якій не заперечував проти задоволення позовних вимог позивача і просив суд розглянути справу без його участи. Дослідивши подані позивачем документи, всебічно і повно зясувавши всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтуються позовні вимоги, обєктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду спору по суті, суд встановив такі фактичні обставини та відповідні їм правовідносини. [PERSON] на праві власності належали земельні ділянки для ведення товарного сільськогосподарського виробництва площею 7,8777га. кадастрові номера 1424285700:04:000:0760, 1424285700:04:000:0190, 1424285700:04:000:0486, яки розташовані на землях [PERSON] селищної ради Словянського району (с. Прелесне) та належали їй на підставі Державного акту про право власності на земельну ділянку виданого Головою Словянської райдержадміністрації Донецької області 20.12.2005року за номером ДН №9189963. 22.09.2012 року [PERSON] померла спадкоємцем першої черги на час смерті спадкодавця є її донька позивач по справі [PERSON], яка своєчасно звернулася до нотаріальної контори з заявою про прийняття спадщини, але отримала від Державного нотаріуса Другої Словянського державної нотаріальної контори [PERSON], постанову про відмову у вчиненні нотаріальних дій від 13.10.2013року, оскільки заявник не надала правовстановлюючих документів яки б підтверджували право власності спадкодавця на вказану земельну ділянку. Відмова нотаріуса була також повязана з невірним записом прізвища спадкодавця в Державному акті про право власності на земельну ділянку її прізвище було записано як «Никіфорова» замість правильного «Нікіфорова». На даний час [PERSON] не вважає за можливо виправити описку в Державному акті на земельну ділянку. Як вбачається із позовної заяви і цього не оспорює відповідач по справі, право власності на зазначені земельні ділянки дійсно належало спадкодавцю [PERSON] Статтею 1216 ЦК України передбачено, що спадкування, є перехід прав та обовязків від фізичної особи, яка померла, до інших осіб, відповідно до ст.1217, спадкування здійснюється за заповітом або за законом, згідно ст.1225, право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців на загальних підставах, із збереженням її цільового призначення. За положеннями абз.2,3 п.23 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику у справах про спадкування» №7 від 30.05.2008 року, свідоцтво про право на спадщину видається за письмовою заявою спадкоємців, які прийняли спадщину в порядку, установленому цивільним законодавством. За наявності умов для одержання в нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину вимоги про визнання права на спадщину судовому розглядові не підлягають. У разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину, особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження. У відповідності до Закону України «Про державний земельний кадастр» від 07.07.2011 року №3613-VI, припинена видача державних актів на землю. Виконання функцій із державної реєстрації прав на земельні ділянки покладено на органи Укрдержреєстру. Отримання дублікату державного акту законодавчо не передбачено. Таким чином, у позивача відсутня можливість отримання нового державного акту на право власності на земельну ділянку, оскільки законодавством така процедура не визначена. Згідно до ст.15 ЦК України, кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання, а також має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства. Отже суд, з урахуванням норм матеріального права та обставин справи, дійшов до висновку, що на підставі ст.15 ЦК України позивач має право вимагати визнання за неї право власності на земельну ділянку, площею 7,8777гектарів, в порядку спадкування за законом після смерті [PERSON], у звязку з чим, позовні вимоги обґрунтовані та підлягають задоволенню. На підставі викладеного,

Outcome: approved