Jurisdiction: civil
Date: 2017-06-28 00:00:00

Позивач звернулась до суду з позовом до відповідача про розірвання шлюбу, стягнення аліментів, в якому зазначила наступне. Сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі з 21.01.2006 року. Від шлюбу мають двох дітей [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO], які на даний момент проживають з позивачем та знаходяться на її утриманні. Сімейне життя з відповідачем виявилось невдалим. Постійні сварки та скандали призвели до розпаду сім»ї. Відповідач не піклується про створення нормальних сімейних стосунків, матеріальної допомоги на утримання дітей не надає. У зв'язку з чим просить суд розірвати шлюб та стягнути з відповідача аліменти на утримання дітей [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO] у розмірі 1/4 частини всіх видів заробітку (доходу), щомісячно, але не менш, ніж 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з дня пред»явлення позову до досягнення дітьми повноліття. В судовому засіданні позивачка позовні вимоги підтримала, просила їх задовольнити в повному обсязі. Відповідач та його представник в судовому засіданні позов визнали повністю, просили його задовольнити. Вислухавши пояснення осіб які беруть участь у справі та, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Шлюб між сторонами зареєстрований 21 січня 2006 року (а.с.7). Від шлюбу сторони мають двох дітей: [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO] (а.с.8-9) Відповідно до ст. 112 Сімейного кодексу України, суд з'ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітніх дітей та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Відповідач матеріальної допомоги на утримання дітей добровільно не надає, хоч і має можливість надавати таку допомогу, оскільки працює та отримує заробітну плату. Діти проживають з позивачкою та знаходиться на її утриманні. В судовому засіданні встановлено, що сторони не проживають однією сім'єю, спільного господарства не ведуть, подальше спільне життя та збереження шлюбу неможливе, надання строку на примирення - недоцільно, про що вказують як позивач так і відповідач. У відповідності до ст. 180 СК України, батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття . Згідно ст. 181 ч. 3 СК України, за рішенням суду кошти на утримання дитини присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі. Відповідно до ст. 183 СК України частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися, як аліменти на дитину, визначається судом. Враховуючи вимоги ст.ст. 182, 183 СК України, а саме враховуючи матеріальне становище дитей, матеріальне становище позивачки, матеріальне становище платника аліментів, його стан здоров'я, інші обставини справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню, та аліменти повинні бути визначені у частці заробітку (доходу) батька дітей, та повинні стягуватись з відповідача у розмірі 1/4 частини з усіх видів заробітку (доходу) щомісячно, з дня пред'явлення позову, а саме з 30.05.2017 року і до досягнення дітьми повноліття. З огляду на вказане позовні вимоги суд вважає обгрунтованими і такими, що підлягають задоволенню. На підставі ст. 367 ЦПК України, суд допускає негайне виконання рішення в частині стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць. На підставі ст. 88 ЦПК України, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача в дохід держави судовий збір у розмірі 640,00 грн.

Outcome: approved