overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2017-01-22 00:00:00

Позивач звернулась до суду з позовною заявою, в якій вказала, що її донька [PERSON] на даний час навчається в Державному навчальному закладі «Луганський національний університет ім.. [PERSON]» на денній формі навчання, потребує матеріальної допомоги, тому просить суд стягнути з відповідача аліменти в розмірі 1/4 частини від заробітної плати (доходів), щомісячно, починаючи з дня предявлення позову на період навчання доньки. У судове засідання позивач не зявилася надала до суду письмову заяву про розгляд справи без її участі. На задоволенні позовних вимог наполягає. У судове засідання відповідач не зявився, про розгляд справи був повідомлений належним чином. З пояснень позивача та доданих матеріалів справи судом встановлено, що 24.09.1998 року народилась \~\~[PERSON], яка на даний час знаходиться на її утриманні матері, батьком якої є [PERSON], який не надає матеріальної допомоги на дитину, яка навчається. Про те, що батьком дитини є [PERSON], підтверджує копія Свідоцтва про народження серії І-ЕД № 125544 від 21 листопада 1998 року. Той факт, що донька продовжує навчання, підтверджується довідкою ДЗ «Луганським національним університетом імені [PERSON]» № 906 від 14.11.2016 року, копія якої міститься в матеріалах справи. Згідно\~ст. 199 СК України\~якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у звязку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобовязані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Право на утримання припиняється у разі припинення навчання. Право на звернення до суду з позовом про стягнення аліментів має той з батьків, з ким проживає дочка, син, а також самі дочка, син, які продовжують навчання. Відповідно до\~ст. 200 СК України\~суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошові сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у\~статті 182 цього Кодексу. При визначенні розміру аліментів з одного з батьків суд бере до уваги можливість надання утримання другим з батьків, своїми дружиною, чоловіком та повнолітніми дочкою, сином. З урахуванням доходів позивача, суд прийшов до переконання, що з відповідача можна стягнути аліменти в розмірі 1/4 частки усіх видів заробітку (доходу) на період навчання [PERSON] Відповідно до\~ст. 88 ЦПК України\~якщо позивача, на користь якого ухвалено рішення, звільнено від сплати судового збору, він стягується з відповідача в дохід держави.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-06-02 00:00:00

Позивач звернулась до суду з позовною заявою в якій вказала, що перебуває з відповідачем у шлюбі з 12.01.2010 р, який зареєстровано Піско - Радьківською сільською радою Борівського району Харківської області, актовий запис № 02. Від шлюбу мають неповнолітню дитину: сина - [PERSON], [INFO]. В подальшому сімейне життя позивача та відповідача не склалося. На теперішній час позивач проживає окремо від відповідача у своїх батьків, дитина залишилася на її вихованні і знаходиться на її утриманні. Відповідач матеріальної допомоги на утримання сина не надає. Добровільної угоди про сплату аліментів між сторонами не досягнуто, аліментів на утримання інших дітей відповідач не сплачує. Відповідач працює охоронцем в КУ «Піско - Радьківський психоневрологічний інтернат» та має стабільну заробітну плату. Позивач ніде не працює, соціальної допомоги на утримання дитини не отримує, в зв'язку з чим знаходиться в скрутному матеріальному стані, тому просить суд стягнути на її користь з відповідача аліменти в розмірі 1/4 частки заробітку (доходу) відповідача щомісячно, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку на утримання сина [PERSON], [INFO] до досягнення ним 18- річного віку. Позивач в судове засідання не з'явилася, надала заяву про розгляд справи за її відсутності, позовні вимоги підтримує в повному обсязі. Відповідач в судове засідання не з'явився, надав заяву про розгляд справи за його відсутності, проти задоволення позовних вимог не заперечує. Відповідно до ст. 197 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюються судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд, дослідивши матеріали справи вважає, що позов підлягає задоволенню, оскільки відповідно ст. 180 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно ч. 3 ст. 181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і ( або) у твердій грошовій сумі. Відповідно до вимог ч. 2 ст. 182 СК України мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Крім того, дані факти та відповідні правовідносини підтверджуються матеріалами справи: копією паспорта та картки фізичної особи - платника податків позивача (а.с.3-4), копією свідоцтва про шлюб (а.с.5), копією свідоцтва про народження дитини (а.с.6), копією паспорта та картки фізичної особи - платника податків відповідача (а.с.7-8), довідкою про склад сім'ї позивача (а.с.9). З урахуванням викладеного, на підставі ст. 180, 181, 182, 183 Сімейного Кодексу України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-02-02 00:00:00

Позивач звернулась до суду з позовною заявою в якій вказала, що перебувала з відповідачем в зареєстрованому шлюбі, який розірвано рішенням Борівського районного суду Харківської області 20 грудня 2013 року. Від шлюбу мають неповнолітню дитину: [PERSON], [INFO]. Після розірвання шлюбу між сторонами дитина залишена на виховання позивача і на теперішній час знаходяться на її утриманні. Матеріальної допомоги відповідач на утримання дитини не здійснює, участі у її вихованні не приймає. Добровільної угоди про сплату аліментів між сторонами не досягнуто, аліментів на утримання інших дітей відповідач не сплачує. Позивач просить суд стягнути на її користь з відповідача аліменти в розмірі 1/4 частки заробітку (доходу) відповідача щомісячно, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку на утримання доньки: [PERSON], [INFO] до досягнення нею 18- річного віку. Позивач в судове засідання не з'явилася, надала заяву про розгляд справи за її відсутності, позовні вимоги підтримує в повному обсязі. Відповідач в судове засідання не з'явився, надав заяву про розгляд справи за його відсутності, проти задоволення позовних вимог не заперечує. Відповідно до ст. 197 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюються судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд, дослідивши матеріали справи вважає, що позов підлягає задоволенню, оскільки відповідно ст. 180 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно ч. 3 ст. 181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і ( або) у твердій грошовій сумі. Відповідно до вимог ч. 2 ст. 182 СК України мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Крім того, дані факти та відповідні правовідносини підтверджуються матеріалами справи: копією паспорта та картки фізичної особи - платника податків позивача (а.с.2-3), копією свідоцтва про народження дитини (а.с.4), рішенням Борівського районного суду Харківської області від 20.12.2013р. про розірвання шлюбу між [PERSON] та [PERSON] (а.с.5), довідкою про доходи позивача (а.с.6). З урахуванням викладеного, на підставі ст. 180, 181, 182, 183 Сімейного Кодексу України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-03-10 00:00:00

Позивач звернулась до суду з позовною заявою в якій вказала, що перебувала з відповідачем у шлюбі з 05.08.2006 р., який зареєстровано відділом реєстрації актів цивільного стану Борівського районного управління юстиції Харківської області, актовий запис № 31. Від шлюбу мають неповнолітню дитину: доньку - [PERSON], [INFO]. В подальшому сімейне життя позивача та відповідача не склалося. На теперішній час позивач проживає окремо від відповідача, дитина залишилася на її вихованні і знаходиться на її утриманні. Відповідач матеріальної допомоги на утримання доньки не надає. Добровільної угоди про сплату аліментів між сторонами не досягнуто, аліментів на утримання інших дітей відповідач не сплачує. Позивач в судове засідання не з'явилася, надала заяву про розгляд справи за її відсутності, позовні вимоги підтримує в повному обсязі та просить суд стягнути на її користь з відповідача аліменти в розмірі 1/4 частки заробітку (доходу) відповідача щомісячно, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку на утримання доньки [PERSON], [INFO] до досягнення нею 18- річного віку. Відповідач в судове засідання не з'явився, надав заяву про розгляд справи за його відсутності, проти задоволення позовних вимог не заперечує. Відповідно до ст. 197 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюються судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд, дослідивши матеріали справи вважає, що позов підлягає задоволенню, оскільки відповідно ст. 180 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно ч. 3 ст. 181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і ( або) у твердій грошовій сумі. Відповідно до вимог ч. 2 ст. 182 СК України мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Крім того, дані факти та відповідні правовідносини підтверджуються матеріалами справи: копією паспорта та картки фізичної особи - платника податків позивача (а.с.2-3), копією свідоцтва про шлюб (а.с.4), копією свідоцтва про народження дитини (а.с.5), довідкою про склад сім'ї позивача (а.с.6). З урахуванням викладеного, на підставі ст. 180, 181, 182, 183 Сімейного Кодексу України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-10-20 00:00:00

Позивач звернулась до суду з позовною заявою в якій вказує, що [INFO] помер її батько,[PERSON],а [INFO] померла її мати,[PERSON]. Після смерті батьків відкрилася спадщина у вигляді житлового будинку , який розташований по [ADDRESS]. За життя батьки не залишили заповіту на належний ім житловий будинок. З метою отримання свідоцтва про право на спадщину за заповітом вона звернулася до Великоновосілкіівської нотаріальної контори, але отримала відмову, так як пропустила строк на її прийняття. Просить суд визначити їй додатковий строк для звернення до нотаріальної контори з заявою про прийняття спадщини, яка відкрилася після смерті батька [PERSON] та матері [PERSON] В судовому засіданні позивач підтримала позовні вимоги і просить суд визначити їй додатковий строк для звернення до нотаріальної контори з заявою про прийняття спадщини, яка відкрилася після смерті батька [PERSON] та матері [PERSON] Відповідач в судове засідання не прибув, про час та місце розгляду справи був належним чином повідомлений, надав суду заяву про розгляд справи без його участі, тому суд вважає можливим справу розглянути без їх участі. Дослідивши матеріали справи, суд встановив наступне. [PERSON], помер [INFO], що підтверджується свідоцтвом про смерть серії [NUMBER], виданого виконкомом Октябрської сільської ради Великоновосілківського району Донецькій області. [PERSON], померла [INFO], що підтверджується свідоцтвом про смерть серії [NUMBER], виданого виконкомом Новомайорської сільської ради Великоновосілківського району Донецькій області Відповідно до вимог ст. 1261 ЦК України у першу чергу право на спадкування за законом мають право діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. Згідно рішення Великоновосілківського районного суду Донецької області від 04 липня 2014 року встановлено факт того,що померлий [INFO] [PERSON] є рідним батьком [PERSON]. Відповідно до частини першої статті 1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Статтями 1269,1270 ЦК України передбачено, що спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати до нотаріальної контори заяву про прийняття спадщини. Для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. Відповідно до ст.. 1272 ЦК України якщо спадкоємець протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, не подав заяву про прийняття спадщини, він вважається таким, що не прийняв її. За позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважних причин, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання заяви про прийняття спадщини. В судовому засіданні із письмових доказів підтверджується факт пропуску строку на прийняття спадщини позивачем з поважних причин, тому суд вважає можливим позов задовольнити. На підставі викладеного та ст. ст. 1270,1272 ЦК України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-10-06 00:00:00

Позивач звернулась до суду з позовною заявою, в якій вона просить визнати [PERSON], [INFO] таким, що втратив право користування житловим приміщенням [ADDRESS]. В обґрунтування вимог позову позивач зазначає, що з 20 грудня 2011 року і по сьогоднішній у її житлі зареєстрований відповідач, який є її зятем, однак він ніколи там не проживав, що можуть підтвердити свідки, особисті речі відповідача також відсутні у вищезазначеному житловому приміщенні. Також позивач зазначає, що після реєстрації відповідач уїхав, не повідомивши її про причини свого від'їзду та своєї відсутності у вказаному житловому приміщенні. Позивач в судове засідання не з'явилась, надавши заяву, в якій просить проводити розгляд справи без її участі, вимоги позову підтримує, просить суд задовольнити їх в повному обсязі та не заперечує щодо ухвалення заочного рішення. Відповідач в судове засідання також не з'явився, про день та час розгляду справи судом повідомлений належним чином, про причини неявки суд не повідомив, заяви про відкладення розгляду справи до суду не направив. За таких обставин суд вважає за можливе вирішити справу заочно на підставі наявних в ній доказів, враховуючи, що позивач проти цього не заперечує. Суд, дослідивши матеріали справи, проаналізувавши надані докази в їх сукупності, приходить до висновку про задоволення вимог позову з наступних підстав. В судовому засіданні достовірно встановлено, що відповідно до свідоцтва про право власності житловий будинок, який розташований по адресу: [ADDRESS] належить позивачу /а.с.3/. Згідно довідки житлово-будівельного кооперативу «Ювілейний» м. Васильків від 24 липня 2014 р. № 206 підтверджено, що в житловому будинку за адресою: [ADDRESS] дійсно зареєстрований відповідач [PERSON] (а.с.4). Згідно письмових пояснень сусідів [PERSON] та [PERSON] підтверджено, що за адресою: [ADDRESS] проживає позивач та її дочка [PERSON], а відповідача [PERSON] ніколи не бачили та ніколи він не прожив за цією адресою /а.с.8-9/. Згідно ч. 1 ст. 319 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. В силу положень ч. 1 ст. 321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Як вбачається з положень ст. 72 ЖК України визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням внаслідок відсутності цієї особи понад встановлені строки, провадиться в судовому порядку. Оцінюючи зібрані по справі докази, які узгоджуються між собою та враховуючи, що відповідач не проживає за спірною адресою починаючи з кінця 2011 року, суд приходить до переконання, що відповідача слід визнати такими, що втратив право на користування цим жилим приміщенням. На підставі наведеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-02-18 00:00:00

Позивач звернулась до суду з позовною заявою, в якій вона просить визнати [PERSON] такою, що втратила право користування житловою квартирою, що знаходиться за адресою [ADDRESS]. В обґрунтування вимог позову позивач зазначає, що 24 травня 2014 року було розірвано шлюб між її сином та відповідачем, яка впродовж 6 місяців не проживає в даній квартирі, не сплачує комунальні послуги, не отримує кореспонденцію, особистих речей її не має, і взагалі квартирою не цікавиться. Позивач в судове засідання не з'явилась, надавши заяву, в якій просить проводити розгляд справи без її участі, вимоги позову підтримує, просить суд задовольнити їх в повному обсязі та не заперечує щодо ухвалення заочного рішення. Відповідач в судове засідання також не з'явилась, про день та час розгляду справи судом повідомлена належним чином, про причини неявки суд не повідомила, заяви про відкладення розгляду справи до суду не направляла. Треті особи в судове засідання також не з'явилися, надали до суду заяви, в яких вказали,що позовні вимоги підтримують повністю та не заперечують щодо ухвалення заочного рішення. За таких обставин суд вважає за можливе вирішити справу заочно на підставі наявних в ній доказів, враховуючи, що позивач проти цього не заперечує. Суд, дослідивши матеріали справи, проаналізувавши надані докази в їх сукупності, приходить до висновку про задоволення вимог позову з наступних підстав. В судовому засіданні достовірно встановлено, що відповідно до свідоцтва про право власності на нерухоме майно житлова квартира, що знаходиться за адресою [ADDRESS] належить позивачу та третім особам на приватній спільній власності /а.с.7/. Відповідно до свідоцтва про розірвання шлюбу 24 травня 2014 р. шлюб між третьою особою [PERSON] та відповідачем [PERSON] розірвано/а.с.9. Згідно довідки, виданої депутатом Омельченко Т.Л. від 20 листопад 2014 р. № 238 підтверджено, що в житловій квартирі, що знаходиться за адресою [ADDRESS] прописана відповідач, але не проживає більш 6 місяців, даний факт підтверджують свідки/а.с.13/. Згідноч. 1 ст. 319 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. В силу положень ч. 1 ст. 321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Як вбачається з положень ст. 72 ЖК України визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням внаслідок відсутності цієї особи понад встановлені строки, провадиться в судовому порядку. Відповідно до положень ч. 2 ст. 167 ЖК України у разі вибуття наймача та членів його сім'ї на постійне місце проживання до іншого населеного пункту або в інше жиле приміщення в тому ж населеному пункті договір найму жилого приміщення вважається розірваним з дня вибуття. Оцінюючи зібрані по справі докази, які узгоджуються між собою та враховуючи, що відповідач не проживає за спірною адресою починаючи з кінця листопада 2014 року, суд приходить до переконання, що відповідача слід визнати такою, що втратила право на користування цим жилим приміщенням. На підставі наведеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-03-03 00:00:00

Позивач звернулась до суду з позовною заявою в якій зазначає, що 05.10.1995 року уклала шлюб з відповідачем - [PERSON]. Від шлюбу народився син - [PERSON] [INFO]. Проте сімейне життя у позивача з відповідачем не склалося, через постійні сварки вони втратили взаєморозуміння та повагу один до одного. Подружні стосунки фактично припинені з травня 2013 року. Позивач наголошує на неприйнятній поведінці відповідача, зловживанні спиртними напоями, та не бажання працювати понад 8 місяців. На підставі вищезазначеного позивач просить суд розірвати шлюб між нею та відповідачем, зазначивши, що спір про майно на даний час відсутній. Позивач в судове засідання не з'явилась, надала суду заяву в якій просить розглянути справу у її відсутність, на позовних вимогах наполягає. Відповідач позов не визнав, зазначивши, що для примирення родини ще є можливість. Суд, заслухавши пояснення відповідача, дослідивши письмові докази у їх сукупності, прийшов до наступного. 05.10.1995 року між [PERSON] та [PERSON] було укладен6о шлюб, про що відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Краснолиманського міського управління юстиції у Донецькій області зроблено актовий запис № 226 (Свідоцтво про шлюб Серія [NUMBER]). Від шлюбу народився син - [PERSON] [INFO] (Свідоцтво про народження Серія [NUMBER]). Відповідно до ч. 2 ст.112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. У відповідності до ст..111 СК України, судом були вжиті заходи для примирення сторін, а саме, надано строк два місяці на примирення подружжя, проте даний захід не дав результатів. Таким чином, шлюбні відносини між сторонами припинені, подальше спільне проживання сторін і збереження родини стали неможливими, шлюб розпався, збереження сім'ї суперечило б інтересам сторін, що мають істотне значення, і тому позов підлягає задоволенню. Питання судових витрат слід вирішити в порядку ст.. 88 ЦПК України.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-11-13 00:00:00

Позивач звернулась до суду з позовною заявою, в якій зазначає, що 09 березня 1994 року вона вступила в шлюб з відповідачем по справі. Їх шлюб зареєстровано Гандрабурівською сільською радою Ананьївського району Одеської області, актовий запис № 04. Від вказаного шлюбу має двох дітей, один з яких є неповнолітнім: [PERSON], народження [INFO]. Подальше збереження їх шлюбу вважає неможливим. Відповідач зловживав спиртними напоями. Знаходячись у нетверезому стані чоловік зчиняв сварки. Така поведінка зі сторони [PERSON] погано впливала на стан її здоров'я та на виховання їх дітей. Чоловік матеріально не забезпечував сім'ю. Близько шести років вони з відповідачем не проживають разом та не підтримують шлюбних стосунків. Подальше збереження шлюбу суперечить її інтересам, то при вказаних обставинах вона прийняла рішення про його розірвання, дане рішення є остаточним, примирення між ними неможливе, тому просить задовольнити позовні вимоги. У судове засідання сторони не з'явились. До початку судового засідання від позивача [PERSON] надійшла письмова заява про розгляд справи у її відсутність, просить задовольнити позовні вимоги (а.с.8). Від відповідача [PERSON], також до початку судового засідання надійшла письмова заява про розгляд справи у його відсутність, з позовними вимогами згоден (а.с.17). Відповідно до ст. 56 СК України кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Згідно зі ст.ст. 110,112 СК України позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя, тоді суд з'ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя і постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, що мають істотне значення. Відповідно до ст.113 СК України, особа, яка змінила своє прізвище у зв'язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. За таких підстав, дослідивши матеріали справи: ксерокопію паспорта громадянина України та ідентифікаційного номеру позивача (а.с.4,5); свідоцтво про шлюб позивача і відповідача (а.с.6), ксерокопію свідоцтва про народження дитини [PERSON], [INFO] (а.с.7), суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню. Судові витрати з урахуванням заявлених вимог залишити за позивачем.

Outcome: approved