Jurisdiction: civil
Date: 2015-10-01 00:00:00

Позивач звернувся із позовом до суду, в якому просить стягнути із відповідача в його користь суму внеску за договором банківського вкладу № SAMDNWFD0065517900 (вклад «Стандарт» на 1 місяць) від 24.01.2014 року у розмірі 2000 (дві тисячі доларів США, відсотки за договором банківського вкладу № SAMDNWFD0065517900 (вклад «Стандарт» на 1 місяць) від 24.01.22014 року у розмірі 142.60 доларів США, суму внеску за договором банківського вкладу № SAMDNWFD0065517900 (вклад «Стандарт на 3 місяці) від 24.01.2014 року у розмірі 12000 гр. , відсотки за договором банківського вкладу № SAMDNWFD0070065504200 (вклад «Стандарт» на 3 місяці) від 24.01.2014 року у розмірі 2079.12 грн. В позові зазначив, що він 24.01.2014 року уклав два депозитні договори вклад «Стандарт» в ПАТ КБ «Приватбанк». Відповідно до договору банківського вкладу № SAMDNWFD0065517900 (вклад Стандарт «) він передав банку, а банк прийняв грошову суму в розмірі 2000 доларів США терміном на 1 місяць, до 24.02.2014 року, зі сплатою 7 % річних. Відповідно до договору № SAMDNWFD0070065504200 він передав, а банк прийняв 12000 грн. терміном на 3 місяці до 24.04.2014 року, зі сплатою 17% річних. Строк дії договору № SAMDNWFD0065517900 вклад «Стандарт» закінчився 24.02.2014 року, але відповідно до п. 6 вказаного договору строк його дії продовжується автоматично на той же термін, у разі якщо вкладником до закінчення строку дії договору не виявлено бажання забрати вклад разом з процентами. Він неодноразово звертався до банку з проханням повернути йому вклад та нараховані відсотки, однак, банк йому відмовив пропонуючи різні варіанти реструктуризації його вкладу, що його влаштувало. Строк дії договору № SAMDNWFD0070065504200 вклад «Стандарт» закінчився 24.04.2014 року, після цього він також неодноразово звертався до банку про виплату йому його вкладу та нараховані відсотки, відповідь була негативною. 21.11.2014 року він в черговий раз в письмовій формі направив на адресу банку заяву з вимогою про виплату його депозитних вкладів по договорах № SAMDNWFD0065517900 та № SAMDNWFD0070065504200 на котру отримав відповідь від 26.11.2014 р. № 20.1.0.0.0/7-20141121/1956 про відмову у виплаті коштів. Підстави відмови у поверненні йому депозитних коштів є необґрунтованими та безпідставними. У зв'язку із чим станом на сьогоднішній день банк по депозитному договору № SAMDNWFD0065517900 зобов'язаний йому повернути грошовий вклад в розмірі 2000 доларів США та відсотки на вклад за період з 24.01.2014 року по 30.01.2014 року, що становить 142.60 дол. США. По депозитному договору № SAMDNWFD0070065504200 банк зобов'язаний повернути грошовий вклад в розмірі 12000 грн. та відсотки на вклад за період з 24.01.2014 року по 30.01.2015 року, що становить 2079.12 грн. У зв'язку із чим просить позовні вимоги задовольнити. В судовому засіданні представник позивача із підстав зазначених в позові позовні вимоги підтримав. Суду пояснив, що син неодноразово звертався в усній формі про стягнення вкладу та відсотків по депозитному вкладу. Останній раз звернувся у письмовій формі, проте відповідач відмовляється повернути вклад та відсотки згідно договору. Він також пояснив, що оригіналу та копії квитанцій про перерахування коштів на банківський рахунок в нього не має. Щодо договорів він подав все що в нього було, а інших документів не має. Представник відповідача в судовому засіданні позовні вимоги не визнала. Суду пояснила, що при поданні позову до суду позивач зобов'язаний подати належним чином завірені договори, квитанцію або іншим чином завірений документ, що є підтвердженням внесення ним коштів на депозит. Однак позивач, їх не подав, а тому вважає, що відсутні підстави щодо задоволення позову. Заслухавши пояснення сторін, дослідивши та оцінивши докази по справі суд вважає, що позов не підлягає до задоволення, виходячи із таких підстав: Відповідно до ч.1 ст. 1058 ЦК України за договором банківського вкладу (депозиту) одна сторона (банк), що прийняла від другої сторони (вкладника) або для неї грошову суму (вклад), що надійшла. зобов'язується виплачувати вкладникові таку суму та проценти на неї або дохід в іншій формі на умовах та в порядку, встановлених договором. В силу ч.1 ст. 1059 ЦК України договір банківського вкладу укладається у письмовій формі. Позивач свої вимоги обґрунтовує тим, що 24.01.2014 року уклав два депозитні договори вклад «Стандарт» з ПАТ КБ «Приватбанк». Договір банківського вкладу № SAMDNWFD0065517900 (вклад Стандарт «) він передав банку, а банк прийняв грошову суму в розмірі 2000 доларів США терміном на 1 місяць, до 24.02.2014 року, зі сплатою 7 % річних. Відповідно до договору № SAMDNWFD0070065504200 він передав, а банк прийняв 12000 грн. терміном на 3 місяці до 24.04.2014 року, зі сплатою 17% річних. Посилаючись на те, що строк дії договору закінчився і кошти йому не повернуто. Просив стягнути на його користь 2000 доларів США за договором банківського вкладу, відсотків в сумі - 142.60 доларів США та 12000 грн. банківського вкладу і 2079 грн. відсотків відповідно до договору № SAMDNWFD0065517900 і договору SAMDNWFD0070065504200. Всього просить стягнути із відповідача 63639.3 грн. Згідно ч.2 ст. 59 ЦПК України обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування. Статтею 60 ЦПК України передбачено, що кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може ґрунтуватись на припущеннях. На підтвердження своїх доказів позивач подав ксерокопії договору банківського вкладу, яке належним чином не завірене. В судовому засіданні представник позивача пояснив, що оригінал договорів та квитанцію на внесення коштів на виконання умов договору в нього відсутні. Наявна копія (не містить видимої печатки), а квитанції взагалі немає. Таким чином позивач не довів суду про існування між позивачем та ПАТ КБ «Приват банком» договірних відносин, а саме договору банківського вкладу. За таких відносин позовні вимоги не підлягають до задоволення. Отже в задоволенні позову слід відмовити. Виходячи із викладеного на підставі ст.ст. 1058, 1059 ЦК України та

Outcome: dismissed