Jurisdiction: civil
Date: 2017-01-11 00:00:00

Позивач звернулась до суду з вказаним вище позовом, посилаючись на те, що перебуваючи у зареєстрованому шлюбі її батьки [PERSON] і [PERSON] за рахунок спільних коштів шляхом сплати пайових внесків до каси ЖБК №1 «Литейщик» придбали квартиру № 79, розташовану в смт. Ківшарівка м. Купянська Харківської області, будинок № 59. Однак свідоцтво про право власності на цю квартиру не одержали. На даний час батьки позивачки померли. Спадщину після [PERSON] прийняв [PERSON], який згодом також помер. Після батька спадщину прийняла позивачка, яка не відмовляється від неї, але нотаріусом у видачі їй свідоцтва про право на спадщину за законом як спадкоємиці першої черги було відмолено та рекомендовано звернутися до суду. До суду сторони надали заяви про розгляд справи без їх участі. Позивач підтримала заявлені вимоги і просила задовольнити для реалізації нею своїх спадкових прав. Представник відповідача голова ЖБК №1 «Литейщик» [PERSON] позов визнала повністю, доповнень і заперечень по суті вимог [PERSON] не мала. Враховуючи надані до суду сторонами заяви, фіксація судового процесу технічними засобами не проводилася, згідно вимог ч. 2 ст. 197 ЦПК України. Суд, зясувавши позиції сторін і перевіривши письмові докази, встановив такі факти та відповідні їм правовідносини. Батьки позивачки [PERSON] та Козир (після реєстрації шлюбу дружина змінила прізвище на [PERSON] ) [PERSON] 20 вересня 1955 року зареєстрували шлюб ( а.с.13,16,21-23). Позивачка і батьки з 28 серпня 1987 року постійно мешкали у квартирі № 79, розташованій в будинку № 59 смт. Ківшарівка м. Купянська Харківської області, яка була придбана за рахунок сплати у повному обсязі пайових внесків у період з травня місяця 1986 року по жовтень 1991 року до каси Житлово-будівельного кооперативу № 1 «Литейщик», членом якого за життя була [PERSON], що підтверджується копією довідки № 108 від 08.11.2016 р ( а.с. 14,15). 29 травня 1993 року [PERSON] померла ( а.с.9). 30 листопада 1993 року до Купянської державної нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини, яка складалася з грошових вкладів у Ощадбанку, після дружини звернувся [PERSON], при цьому позивачка від спадщини відмовилась на користь батька та її брат [PERSON] спадщину не прийняв і не претендував на неї ( а.с.10,11). 28 жовтня 1996 року [PERSON] помер ( а.с. 12). Згідно довідки КП «Купянське бюро технічної інвентаризації» від 23 листопада 2016 року, станом на 30.12.2012 року на квартиру, розташовану за адресою: смт. Ківшарівка, 59/79, право власності не зареєстровано. Дана квартира є трьохкімнатною та знаходиться на 2 поверсі 9-поверхового з/б будинку ( а.с. 17-19), ринковою вартістю на дату оцінки станом на 05 грудня 2016 року 115 573 грн. без ПДВ ( а.с.20). Відповідно до ст. ст. 1216, 1217 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця ) до інших осіб ( спадкоємців). Спадкування здійснюється за законом або заповітом. Статтею 1218 ЦК України передбачено, що до складу спадщини входять усі права та обовязки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинились внаслідок його смерті. Згідно зі статтею 1268 ЦК України спадкоємець за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Відповідно до статті 1261 ЦК України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця і той з подружжя, який його пережив та діти. [PERSON] був спадкоємцем першої черги після дружини [PERSON] та спадщину прийняв, подавши заяву до нотаріальної контори. Згідно копії постанови державного нотаріуса Куп'янської державної нотаріальної контори [PERSON] від 26 листопада 2016 року спадкодавець [PERSON] не залишив заповіту на випадок своєї смерті. Спадщину у встановленому законом порядку прийняла його донька [PERSON]. Відомостей про інших спадкоємців в порядку ст. 1261 ЦК України немає. До складу спадкового майна входить частина житлового будинку за адресою: м. Купянськ, вул.. Івана Кожедуба, будинок №8, належна спадкодавцеві на праві власності в ? частині та успадкована ним в ? частині після смерті 29.05.1993 року дружини [PERSON], кооперативна квартира за адресою: смт. Ківшарівка, 59/79, вартість якої була повністю виплачена [PERSON] і [PERSON] під час перебування в зареєстрованому шлюбі, але до дня смерті обох свідоцтво про право власності на квартиру не отримано, право власності на квартину належним чином не зареєстровано. Отже, позивачці не було видано свідоцтво про право на спадщину за законом на квартиру через неподання всіх необхідних документів для оформлення спадщини, оскільки відсутній правовстановлюючий документ на квартиру на імя спадкодавця або його дружини (а.с.8). Відповідно до ст.. 15 Закону України «Про власність», що діяв на час виникнення права власності на квартиру, член житлово-будівельного кооперативу, який повністю вніс свій пайовий внесок за квартиру, набуває права власності на це майно. Цивільний кодекс України в редакції, що діяла до 01 січня 2004 року, не передбачав обовязкової державної реєстрації права власності на нерухоме майно та не повязував з державною реєстрацією виникнення такого права. На теперішній час позивачка має намір реалізувати свої спадкові права після батьків. Як вбачається з тексту ст. 392 ЦК Українивласник майна може пред'явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Відповідно до ст. 16 ЦК України, кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Згідно п. 5 ч. 2 ст. 234 та ч.2 ст. 256 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення. За рішенням суду можуть встановлюватись факти, від яких залежить виникнення, зміна, припинення особистих та майнових прав. Законом не передбачено іншого порядку встановлення таких фактів. Як було з'ясовано судом у ході розгляду справи батьки позивачки [PERSON] і [PERSON] за життя вчинили цивільно-правові дій, пов'язані з набуттям ними права власності на квартиру, розташовану за адресою: [ADDRESS], користувалися цим майном, вважали своєю власністю, у свою чергу, позивачка, як спадкоємець за законом першої черги після батька, спадщину прийняла і не відмовляється від неї, що підтверджується копією постанови нотаріуса від 26 листопада 2016 року, інших спадкоємців у порядку ст. 1261 ЦК України немає, однак у зв'язку з відсутністю правовстановлюючого документу на квартиру вона позбавлена можливості реалізувати свої спадкові права у позасудовому порядку. Інші особи своїх прав на спадкове майно не заявляють. Зважаючи на викладене, зібрані у справі докази та їх належна оцінка вказують на наявність підстав для задоволення поданого [PERSON] позову у повному обсязі.

Outcome: approved