overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2020-11-17 00:00:00

Позивач звернулась до суду з вищевказаним позовом, де вказує, що на підставі договору купівлі-продажу від 27.09.2010 року їй на праві приватної власності належить 13/25 частин будинку [ADDRESS] . З 2010 року у вказаному будинку окрім позивача зареєстрований і відповідач [PERSON] , колишній чоловік позивача. Відповідач не проживає у спірному будинку з листопада 2017 року, е сплачує комунальні платежі, в утриманні житла участі не бере, його особистих речей у будинку не має. Реєстрація відповідача порушує право позивача на вільне розпорядження і користування майном, позивач позбавлена можливості оформити субсидію. На підставі викладеного позивач просить суд визнати відповідача таким, що втратив право користування спірним житловим приміщенням. Вищевказана справа була призначена до судового розгляду, проте у судове засідання учасники справи не явилися. У порядку ч.2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Через ненадання відповідачем, який не має статусу підприємця, інформації щодо його адреси відповідна судова повістка були йому надіслана за останньою відомою адресою його місця проживання, зареєстрованою у встановленому законом порядку. При цьому відповідач про причини своєї неявки не повідомив, не подав відзив, а сторона позивача не висловила заперечень проти вирішення справи у порядку заочного розгляду, тому суд ухвалив провести заочний розгляд вищевказаної справи. Всебічно з`ясувавши обставини справи, вивчивши її матеріали, дослідивши надані у справі докази у сукупності, суд дійшов до висновку, що заявлений позов підлягає задоволенню на підставі встановлених фактичних обставин справи та відповідних їм правовідносин. Судом встановлено та матеріалами справи підтверджується, що на підставі договору купівлі-продажу від 27.09.2010 року їй на праві приватної власності належить 13/25 частин будинку [ADDRESS] , що підтверджується копією вказаного договору. З 2010 року у вказаному будинку окрім позивача зареєстрований і відповідач [PERSON] , колишній чоловік позивача. Стаття 405 ЦК України визначає, що члени сім`ї власника житла, які проживають разом з ним, мають право на користування цим житлом відповідно до закону. Житлове приміщення, яке вони мають право займати, визначається його власником. Член сім`ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім`ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом. За позовом позивач зазначає, що з листопада 2017 року до теперішнього часу відповідач не мешкає за вищевказаною адресою. І у суду немає підстав не довіряти таким поясненням позивача, оскільки вони узгоджуються із дослідженою судом довідкою квартального комітету №106 від 14.08.2020 року. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2018-04-12 00:00:00

Позивач звернулась до суду з вищевказаним позовом, де вказує, що на підставі свідоцтва про право власності вона є власником житлового будинку за адресою: м. Запоріжжя, вул. Батумська, 4-а. На теперішній час відповідач зареєстрований за вказаною адресою, але фактично з січня 2017 року не проживає у будинку, її побутові речі та меблі в будинку відсутні. Позивач просить суд визнати відповідача такою, що втратили право користування спірним житловим приміщенням. Вищевказана справа була призначена до судового розгляду, проте у судове засідання учасники справи не явилися. У порядку ч.2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Через ненадання відповідачем, який не має статусу підприємця, інформації щодо його адреси відповідна судова повістка була йому надіслана за адресою його місця проживання, зареєстрованою у встановленому законом порядку. Крім того, відповідач викликався до суду через відповідне оголошення на офіційному веб-сайті судової влади України. При цьому відповідач про причини своєї неявки не повідомив, не подав відзив, а сторона позивача не висловила заперечень проти вирішення справи у порядку заочного розгляду, тому суд ухвалив провести заочний розгляд вищевказаної справи. Всебічно зясувавши обставини справи, вивчивши її матеріали, дослідивши надані у справі докази у сукупності, суд дійшов до висновку, що заявлений позов підлягає задоволенню на підставі встановлених фактичних обставин справи та відповідних їм правовідносин. Судом встановлено та матеріалами справи підтверджується, що позивач на підставі свідоцтва про право власності від 10 лютого 1999 року є власником житлового будинку № 4-а по вул.. Батумській в м. Запоріжжі, що підтверджується копією вказаного свідоцтва. У вказаному будинку зареєстрована і відповідач по справі, що підтверджується копію будинкової книги. За поясненнями позивача відповідач виїхала з будинку, жодним чином в утриманні будинку, його ремонті, оплаті комунальних послуг участі не приймає, тим самим порушує право позивача на вільне користування своєю власністю, завдає моральних страждань з приводу зайвих фінансових витрат на оплату комунальних послуг. Стаття 405 ЦК України визначає, що члени сім'ї власника житла, які проживають разом з ним, мають право на користування цим житлом відповідно до закону. Житлове приміщення, яке вони мають право займати, визначається його власником. Член сім'ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім'ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом. За позовом позивач зазначає, що з січня 2017 року до теперішнього часу відповідач не мешкає за вищевказаною адресою. І у суду немає підстав не довіряти таким поясненням позивача, оскільки вони узгоджуються із дослідженим судом актом про не проживання виданим квартальним комітетом № 123 від 12.02.2018 року. При цьому жодних правовідносин з приводу користування спірним будинком між сторонами натепер судом не встановлено. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2018-05-17 00:00:00

Позивач звернулась до суду з вищевказаним позовом, де вказує, що на підставі свідоцтва про право власності вона є власником квартири № [ADDRESS]. Відповідач є онуком позивача, у вказаній квартирі не проживає з 2008 року, участі у витратах за комунальні послуги не приймає, його місцезнаходження позивачу не відоме. Позивач просить суд визнати відповідача таким, що втратив право користування спірним житловим приміщенням. Вищевказана справа була призначена до судового розгляду, проте у судове засідання учасники справи не явилися. У порядку ч.2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Через ненадання відповідачем, який не має статусу підприємця, інформації щодо його адреси відповідна судова повістка була йому надіслана за адресою його місця проживання, зареєстрованою у встановленому законом порядку. Крім того, відповідач викликався до суду через відповідне оголошення на офіційному веб-сайті судової влади України. При цьому відповідач про причини своєї неявки не повідомив, не подав відзив, а сторона позивача не висловила заперечень проти вирішення справи у порядку заочного розгляду, тому суд ухвалив провести заочний розгляд вищевказаної справи. Всебічно зясувавши обставини справи, вивчивши її матеріали, дослідивши надані у справі докази у сукупності, суд дійшов до висновку, що заявлений позов підлягає задоволенню на підставі встановлених фактичних обставин справи та відповідних їм правовідносин. Судом встановлено та матеріалами справи підтверджується, що позивач на підставі свідоцтва про право власності від 28 жовтня 1994 року є співвласником квартири № [ADDRESS], що підтверджується копією вказаного свідоцтва. У вказаній квартирі зареєстрований і відповідач по справі. Стаття 405 ЦК України визначає, що члени сім'ї власника житла, які проживають разом з ним, мають право на користування цим житлом відповідно до закону. Житлове приміщення, яке вони мають право займати, визначається його власником. Член сім'ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім'ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом. За позовом позивач зазначає, що з 2008 року до теперішнього часу відповідач не мешкає за вищевказаною адресою. І у суду немає підстав не довіряти таким поясненням позивача, оскільки вони узгоджуються із дослідженим судом актом про не проживання, виданим ТОВ «Керуючи компанія «Мрія» від 26.02.2018 року. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2020-01-19 00:00:00

Позивач звернулась до суду з вищевказаним позовом, де вказує, що на підставі свідоцтва про право власності на житло від 14.09.2004 року позивачці та її доньці [PERSON] на праві спільної часткової власності у розмірі 77/100 належить квартира [ADDRESS] , [INFO] [PERSON] померла. У 2004 році за згоди позивача у вказаній квартирі був зареєстрований відповідач [PERSON] , з яким позивач мешкала однією сім`єю без реєстрації шлюбу і який фактично у спірній квартирі не проживає з 2017 року і по теперішній час. Своєю реєстрацією відповідач порушує право позивача, як власника майна, оскільки остання вимушена нести додаткові витрати на утримання житла, за комунальні послуги. На підставі викладеного позивач просить суд визнати відповідача таким, що втратив право користування спірним житловим приміщенням. Вищевказана справа була призначена до судового розгляду, проте у судове засідання учасники справи не явилися. У порядку ч.2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Через ненадання відповідачами, які не мають статусу підприємця, інформації щодо їх адреси відповідні судові повістки були їм надіслані за останньою відмовою адресою їх місця проживання, зареєстрованою у встановленому законом порядку. Крім того, відповідач викликався до суду через відповідне оголошення на офіційному веб-сайті судової влади України. При цьому відповідач про причини своєї неявки не повідомив, не подавав відзив, а сторона позивача не висловила заперечень проти вирішення справи у порядку заочного розгляду, тому суд ухвалив провести заочний розгляд вищевказаної справи. Всебічно з`ясувавши обставини справи, вивчивши її матеріали, дослідивши надані у справі докази у сукупності, суд дійшов до висновку, що заявлений позов підлягає задоволенню на підставі встановлених фактичних обставин справи та відповідних їм правовідносин. Судом встановлено та матеріалами справи підтверджується, що на підставі свідоцтва про право власності на житло від 14.09.2004 року позивачці та її доньці [PERSON] на праві спільної часткової власності у розмірі 77/100 належить квартира [ADDRESS] , що підтверджується копією витягу з реєстру прав власності на нерухоме майно. [INFO] [PERSON] померла. У 2004 році за згоди позивача у вказаній квартирі був зареєстрований відповідач [PERSON] , з яким позивач мешкала однією сім`єю без реєстрації шлюбу. Стаття 405 ЦК України визначає, що члени сім`ї власника житла, які проживають разом з ним, мають право на користування цим житлом відповідно до закону. Житлове приміщення, яке вони мають право займати, визначається його власником. Член сім`ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім`ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом. За позовом позивач зазначає, що з 2017 року до теперішнього часу відповідач не мешкає за вищевказаною адресою. І у суду немає підстав не довіряти таким поясненням позивача, оскільки вони узгоджуються із дослідженим судом актом про непроживання від 23.09.2019 року. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2020-07-20 00:00:00

Позивач звернулась до суду з вищевказаним позовом до відповідача. В обґрунтування позову вказує, що 01.02.2008 року між сторонами був укладений шлюб Відділом реєстрації актів цивільного стану Оболонського районного управління юстиції м.Києва, актовий запис № 87. Від шлюбу сторони мають двох дітей: [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] . Спільне життя у сторін не склалося, оскільки вони мають різні погляди на сімейне життя та обов`язки. Головною причиною припинення шлюбних відносин слугувало несумісність характерів та поглядів на життя.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2019-02-18 00:00:00

Позивач звернулась до суду з вищевказаним позовом до відповідача. В обґрунтування позову вказує, що 01.09.2007 року між сторонами був укладений шлюб відділом реєстрації актів цивільного стану Оболонського районного управління юстиції в м.Києві, актовий запис № 1345. Від шлюбу сторони мають малолітнього сина: [PERSON], [INFO]. Спільне життя у сторін не склалося, оскільки вони мають різні погляди на сімейне життя та обов'язки. Головною причиною припинення шлюбних відносин слугувало несумісність характерів та поглядів на життя.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2020-02-24 00:00:00

Позивач звернулась до суду з вищевказаним позовом до відповідача. В обґрунтування позову вказує, що 01 листопада 2003 року між сторонами був укладений шлюб Відділом реєстрації актів громадянського стану Оболонського районного управління юстиції у м.Києві, актовий запис №1676. Від шлюбу сторони мають двох малолітніх дітей: [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] . Спільне життя у сторін не склалося, оскільки вони мають різні погляди на сімейне життя та обов`язки. Головною причиною припинення шлюбних відносин слугувало несумісність характерів та поглядів на життя.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2019-01-22 00:00:00

Позивач звернулась до суду з вищевказаним позовом до відповідача. В обґрунтування позову вказує, що 02.09.2005 року між сторонами був укладений шлюб Відділом реєстрації актів цивільного стану Оболонського районного управління юстиції в м.Києві, актовий запис № 1274. Від шлюбу сторони мають двох малолітніх дітей: [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO]. Спільне життя у сторін не склалося, оскільки вони мають різні погляди на сімейне життя та обов'язки. Головною причиною припинення шлюбних відносин слугувало несумісність характерів та поглядів на життя.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2020-11-26 00:00:00

Позивач звернулась до суду з вищевказаним позовом до відповідача. В обґрунтування позову вказує, що 02.09.2009 року між сторонами був укладений шлюб Відділом реєстрації актів цивільного стану Оболонського районного управління юстиції у м.Києві, актовий запис №1215. Від шлюбу сторони мають трьох малолітніх дітей: [PERSON] , [INFO] , [PERSON] [INFO] та [PERSON] , [INFO] . Спільне життя у сторін не склалося, оскільки вони мають різні погляди на сімейне життя та обов`язки. Головною причиною припинення шлюбних відносин слугувало несумісність характерів та поглядів на життя.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2020-07-21 00:00:00

Позивач звернулась до суду з вищевказаним позовом до відповідача. В обґрунтування позову вказує, що 02 березня 1994 року між сторонами був укладений шлюб Відділом реєстрації актів громадянського стану Мінського районного управління юстиції у місті Києві, актовий запис № 326. Від шлюбу сторони дітей не мають. Спільне життя у сторін не склалося, оскільки вони мають різні погляди на сімейне життя та обов`язки, спільно не проживають. Головною причиною припинення шлюбних відносин слугувало несумісність характерів та поглядів на життя.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2020-10-26 00:00:00

Позивач звернулась до суду з вищевказаним позовом до відповідача. В обґрунтування позову вказує, що 03.07.1965 року між сторонами був укладений шлюб Київським міським відділом державної реєстрації шлюбів Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Київ), актовий запис № 4813. Спільне життя у сторін не склалося, оскільки відповідач зраджує позивачеві, вигнав її на вулицю зі спільного будинку в с. Щасливе, знаючи що вона має значні проблеми зі здоров`ям, забрав усі правовстановлюючі документи на нерухоме майно, яке було набуте за час шлюбу, а також не дав змоги забрати інші документи, речі та цінності. Головною причиною припинення шлюбних відносин слугувала зрада відповідача.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2019-11-25 00:00:00

Позивач звернулась до суду з вищевказаним позовом до відповідача. В обґрунтування позову вказує, що 03 грудня 2005 року між сторонами був укладений шлюб Відділом реєстрації актів цивільного стану Оболонського районного управління юстиції м.Києва, актовий запис №2011. Від шлюбу сторони мають малолітнього сина: [PERSON] , [INFO] . Спільне життя у сторін не склалося, оскільки вони мають різні погляди на сімейне життя та обов`язки. Головною причиною припинення шлюбних відносин слугувало несумісність характерів та поглядів на життя.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2019-06-30 00:00:00

Позивач звернулась до суду з вищевказаним позовом до відповідача. В обґрунтування позову вказує, що 03 червня 2016 року між сторонами був укладений шлюб Оболонським районним у м.Києві відділом державної реєстрації актів цивільного стану ГТУЮ у м.Києві, актовий запис № 586. Від шлюбу сторони мають малолітнього сина: [PERSON] , [INFO] . Спільне життя у сторін не склалося, оскільки вони мають різні погляди на сімейне життя та обов`язки. Головною причиною припинення шлюбних відносин слугувало несумісність характерів та поглядів на життя.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2019-10-22 00:00:00

Позивач звернулась до суду з вищевказаним позовом до відповідача. В обґрунтування позову вказує, що 04.06.2003 року між сторонами був зареєстрований шлюб Відділом реєстрації актів громадянського стану Оболонського районного управління юстиції у місті Києві, актовий запис №565. Від шлюбу сторони мають дитину: [PERSON] , [INFO] . Спільне життя у сторін не склалося, оскільки вони мають різні погляди на сімейне життя та обов`язки. Головною причиною припинення шлюбних відносин слугувало несумісність характерів та поглядів на життя. Ке руючись ст.ст.110, 112 СК України, позивач просила шлюб розірвати. Позивач в судове засідання не з`явилась, про розгляд справи судом повідомлялась належним чином, подаладо суду клопотання з проханням розглядати справу за її відсутності, позовні вимоги підтримала в повному обсязі. Відповідач в судове засідання не з`явився, про дату, місце та час судового засідання повідомлений належним чином, направив до суду клопотання про розгляд справи за його відсутності, проти розірвання шлюбу не заперечує. Суд вважає за можливе провести розгляд справи без участі сторін. Суд, дослідивши письмові докази по справі, прийшов до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Відповідно до ч.3 ст.200 ЦПК України, за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Враховуючи те, що відповідач подав заяву про визнання позову, суд вважає за можливе ухвалити рішення в підготовчому судовому засіданні. Судом встановлено, що сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі з 04.06.2003 року (а.с.4). Від шлюбу сторони мають неповнолітню дитину: [PERSON] , [INFO] (а.с.5). Спільне життя у сторін не склалось, оскільки вони мають різні погляди на сімейне життя та обов`язки та не підтримують подружні стосунки, спільно не проживають. Втратили почуття любові та поваги один до одного. Головною причиною припинення шлюбних відносин слугувало несумісність характерів та поглядів на життя. Наміру зберігати шлюб сторони не мають. Згідно ст. 51 Конституції України та ст. 24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді дружини і чоловіка, примус до шлюбу не допускається. Із змісту ст. 112 СК України вбачається, що суд з`ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, що мають істотне значення. Згідно зі ч. 2 ст. 104 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання. Шлюб підлягає розірванню, оскільки встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу стали неможливими. На підставі викладеного та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2019-10-08 00:00:00

Позивач звернулась до суду з вищевказаним позовом до відповідача. В обґрунтування позову вказує, що 04.11.2011 року між сторонами був укладений шлюб Відділом реєстрації актів цивільного стану Печерського районного управління юстиції у м.Києві, актовий запис №1784. Від шлюбу сторони мають доньку [PERSON] , [INFO] . Спільне життя у сторін не склалося, оскільки вони мають різні погляди на сімейне життя та обов`язки. Головною причиною припинення шлюбних відносин слугувало несумісність характерів та поглядів на життя. Ке руючись ст.ст.110, 112 СК України, позивач просила шлюб розірвати. Позивач в судове засідання не з`явилась, про розгляд справи судом повідомлялась належним чином, направила до суду клопотання з проханням розглядати справу за її відсутності, позовні вимоги підтримала в повному обсязі. Відповідач в судове засідання не з`явився, про дату, місце та час судового засідання повідомлений належним чином, направив до суду клопотання про розгляд справи за його відсутності, проти розірвання шлюбу не заперечує. Суд вважає за можливе провести розгляд справи без участі сторін. Суд, дослідивши письмові докази по справі, прийшов до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Відповідно до ч.3 ст.200 ЦПК України, за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Враховуючи те, що відповідач подав заяву про визнання позову, суд вважає за можливе ухвалити рішення в підготовчому судовому засіданні. Судом встановлено, що сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі з 04.11.2011 року (а.с.5). Від шлюбу сторони мають доньку [PERSON] , [INFO] (а.с.6). Спільне життя у сторін не склалось, оскільки вони мають різні погляди на сімейне життя та обов`язки та не підтримують подружні стосунки, спільно не проживають з квітня 2019 року. Втратили почуття любові та поваги один до одного. Головною причиною припинення шлюбних відносин слугувало несумісність характерів та поглядів на життя. Наміру зберігати шлюб сторони не мають. Згідно ст. 51 Конституції України та ст. 24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді дружини і чоловіка, примус до шлюбу не допускається. Із змісту ст. 112 СК України вбачається, що суд з`ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, що мають істотне значення. Згідно зі ч. 2 ст. 104 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання. Шлюб підлягає розірванню, оскільки встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу стали неможливими. На підставі викладеного та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2019-05-01 00:00:00

Позивач звернулась до суду з вищевказаним позовом до відповідача. В обґрунтування позову вказує, що 04 березня 2016 року між сторонами був укладений шлюб Відділом державної реєстрації актів цивільного стану Деснянського районного управління юстиції в м.Києві, актовий запис № 208. Від шлюбу сторони мають малолітнього сина: [PERSON] , [INFO] . Спільне життя у сторін не склалося, оскільки вони мають різні погляди на сімейне життя та обов`язки. Головною причиною припинення шлюбних відносин слугувало несумісність характерів та поглядів на життя.

Outcome: approved