Jurisdiction: civil
Date: 2014-12-04 00:00:00

Позивач, звернувшись до суду, свої вимоги мотивував тим, що 29 жовтня 2013 року між ним та ПП «Обрій» був укладений договір купівлі-продажу нерухомого майна, згідно якого відповідач зобов'язувався продати йому будівлі і споруди ремонтної майстерні тракторної бригади, що належали ПП «Обрій», а позивач зобов'язувався сплатити за вказане майно 35 000 грн . Свої зобов'язання за договором позивач виконав, внісши в касу підприємства кошти у вказаній сумі, а відповідач за актом прийому-передачі передав відповідачу нерухоме майно. Після цього позивач у встановленому законом порядку звернувся за реєстрацією належного йому майна, в чому йому відмовили, посилаючись на те, що договір не посвідчено нотаріально. Оскільки відповідач відмовився від нотаріального посвідчення договору, позивач був змушений звернутися до суду та прохав визнати дійсним договір купівлі-продажу ремонтної майстерні і допоміжних споруд, розташованих на території тракторної бригади приватного підприємства «Обрій» по [ADDRESS], укладений 29 жовтня 2013 року між ним та відповідачем по справі, а також визнати за ним право власності на: ремонтну майстерню, склад запчастин, сарай, будинок механізаторів (їдальня), кузню, артезіанську свердловину, паркан, розташовані на території тракторної бригади ПП «Обрій» по [ADDRESS]. В судовому засіданні позивач та його представник позовні вимоги підтримали в повному обсязі, посилаючись на обставини, викладені в позовній заяві. Позивач пояснив, що на час укладення договору він не знав про обов'язковість його нотаріального посвідчення. Коли йому було відмовлено у реєстрації права власності на придбане нерухоме майно та необхідність посвідчення договору нотаріусом, він неодноразово прохав директора ПП «Обрій» про посвідчення договору, але той відмовився йти до нотаріуса, зазначивши, що раз це йому (позивачу) треба, то нехай він цим і займається. Позивач бажає займатись розведенням худоби, з цією метою він і придбав споруди, але використовувати їх без підтвердження його права власності на це майно не має можливості. Також позивач та його представник пояснили, що технічний паспорт на вказані споруди виготовлено з зазначенням юридичної адреси підприємства, а фактично ці споруди знаходяться в [ADDRESS]. Представник відповідача по справі - директор ПП «Обрій» -Тимошик А. П. - в судові засіданні жодного разу не з'явився, повідомлявся належним чином, надав заяву, в якій прохав здійснювати розгляд справи без його участі, проти задоволення позову не заперечував.( а.с. 45) Заслухавши позивача та його представника, дослідивши по справі докази, суд дійшов наступного висновку: Згідно договору купівлі-продажу ремонтної майстерні і допоміжних споруд від 29.10.2013 року ПП «Обрій» в особі директора Тимошик А. П. (Продавець) та [PERSON] (Покупець) уклали договір за яким Продавець зобов'язується продати будівлі ремонтної майстерні і допоміжних споруд, що знаходяться на її території, огородженої бетонним парканом, загальною вартістю 35 000 грн, а саме: ремонтну майстерню, склад запчастин, сарай, будинок механізаторів (їдальню), кузню, огорожу, артезіанську свердловину. Договір підписаний Тимошиком А. П. та [PERSON] (а.с. 4) Актом прийму-передачі основних засобів від 25.03.2003 р. підтверджується, що спірні споруди належали на час продажу ПП «Обрій» ( а.с. 49-54) Квитанцією від 29 жовтня 2013 року підтверджується, що позивач сплатив 35 000 грн на виконання договору. ( а.с. 8) Згідно акту прийому-передачі ПП «Обрій» передало, а [PERSON] прийняв у власність вказані споруди ( а.с. 9) З технічного паспорту вбачається, що на території ПП «Обрій» розташовані: підсобне приміщення (кузня), позначене літерою «А», будинок механізаторів, позначений літерою «Б», ремонтна майстерня, позначена літерою «В», гараж (склад запчастин), позначений літерою «Г», навіс (сарай), позначений літерою «Д», огорожа, позначена N1-3 ( а.с. 10-26) Статтею ст. 203 ЦК України встановлені загальні вимоги, додержання яких є необхідним для чинності правочину, а саме: 1. Зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також інтересам держави і суспільства, його моральним засадам. 2. Особа, яка вчиняє правочин, повинна мати необхідний обсяг цивільної дієздатності. 3. Волевиявлення учасника правочину має бути вільним і відповідати його внутрішній волі. 4. Правочин має вчинятися у формі, встановленій законом. 5. Правочин має бути спрямований на реальне настання правових наслідків, що обумовлені ним. 6. Правочин, що вчиняється батьками (усиновлювачами), не може суперечити правам та інтересам їхніх малолітніх, неповнолітніх чи непрацездатних дітей. Відповідно до ст. 204 ЦК України правочин є правомірним, якщо його недійсність прямо не встановлена законом або якщо він не визнаний судом недійсним. Згідно із 220 ЦК України у разі недодержання сторонами вимоги закону про нотаріальне посвідчення договору такий договір є нікчемним. Якщо сторони домовилися щодо усіх істотних умов договору, що підтверджується письмовими доказами, і відбулося повне або часткове виконання договору, але одна із сторін ухилилася від його нотаріального посвідчення, суд може визнати такий договір дійсним. У цьому разі наступне нотаріальне посвідчення договору не вимагається. Відповідно до ст. 657 ЦК України договір купівлі-продажу земельної ділянки, єдиного майнового комплексу, житлового будинку (квартири) або іншого нерухомого майна укладається у письмовій формі і підлягає нотаріальному посвідченню, крім договорів купівлі-продажу майна, що перебуває в податковій заставі. Відповідно до ч. 3,4 ст. 334 ЦК України право власності на майно за договором, який підлягає нотаріальному посвідченню, виникає у набувача з моменту такого посвідчення або з моменту набрання законної сили рішенням суду про визнання договору, не посвідченого нотаріально, дійсним. Права на нерухоме майно, які підлягають державній реєстрації, виникають з дня такої реєстрації відповідно до закону. Дослідженими доказами по справі підтверджується, що сторони домовились щодо істотних умов договору (об'єкта продажу, ціни) та повністю виконали договір: ПП «Обрій» передало [PERSON] визначні договором об'єкти і споруди, а [PERSON] сплатив обумовлену договором ціну. Зважаючи на вказане, та визнання відповідачем позову, що не суперечить закону та не порушує прав, свобод та інтересів інших осіб, суд приходить до висновку про можливість задоволення позовної вимоги про визнання дійсним договору купівлі-продажу ремонтної майстерні і допоміжних споруд, укладеного між позивачем та відповідачем 29 жовтня 2013 року. Оскільки договір визнано судом дійсним, в подальшому визнанні за позивачем права власності на будівлі і споруди не має потреби, в зв'язку з відсутністю спору про право позивача на вказане нерухоме майно.

Outcome: partial