Jurisdiction: civil
Date: 2021-02-25 00:00:00

позивач звернувся у суд із позовом до відповідача у якому просить розірвати шлюб, який укладений між сторонами 22 липня 1998 року та зереєстрований Томашівською сільською радою Ярмолинецького району Хмельницької області, про що в книзі реєстрації актів про одруження зроблено запис за № 6. В обґрунтування позовних вимог покликається на те, що з відповідачем перебуває у шлюбних відносинах з 1998 року. Від шлюбних відносин у сторін народився син. Підставами для розірвання шлюбу стали наступні обставини по відношення до позивачки із сторони відповідача: вчинення 09 грудня 2020 року домашнього насильства із застосуванням фізичного насильства, зловживання спиртними напоями, приниження. Всі ці обставини призвели до втрати любові до життя та постійному перебуванні у депресивному стані. Вважає, що шлюб набув фактичного характеру. Подальше спільне проживання та збереження шлюбу неможливе. Перебування у шлюбних відносинах суперечить її інтересам. У відповідності до ст. ст. 104, 110, 111, 112 Сімейного кодексу України просить позов задовольнити. Відповідачем подано до суду відзив, який містить заперечення на позов. Ухвалою суду від 26 лютого 2021 року відзив залишено без розгляду у зв`язку з відмовою у продовженні процесуального строку для подання відзиву на позов. 21 грудня 2020 року ухвалою суду прийнято позовну заяву до розгляду, відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження та призначено судове засідання, яке неодноразово відкладалось за клопотаннями відповідача. 26 лютого 2021 року ухвалою суду залишено без задоволення клопотання [PERSON] про перехід до розгляд справи за правилами загального позовного провадження. Відмовлено у клопотанні [PERSON] про надання сторонам строку для примирення. 19 лютого 2021 року на адресу суду від позивача надійшла заява про розгляд справи у його відсутності. Позовні вимоги підтримує повністю та просить такі задовольнити. 20 лютого 2021 року відповідачем направлено до суду клопотання про відкладення розгляду справи до закінчення встановленого Кабінетом Міністрів України карантину. Ухвалою суду, яка внесена до протоколу судового засідання від 26 лютого 2021 року, відмовлено у клопотанні відповідача про відкладення судового засідання з цієї підстави за необґрунтованістю такого. У судовому засіданні представник позивача підтримав позов повністю та просить такий задовольнити з підстав викладених у позовній заяві. Разом із тим, наполягає на розгляді справи у відсутності сторін. У судове засідання сторони не з`явились, хоча належним чином повідомлялись про дату, час та місце цього засідання, а тому з урахування поданих сторонами заяв та думки представника позивача, суд вирішив здійснювати розгляд справи у відсутності осіб, що не з`явились. Дослідивши матеріали справи, з`ясувавши її дійсні обставини, оцінивши докази в їх сукупності, суд прийшов наступного. Суд установив, 22 липня 1998 року сторони зареєстрували шлюб у приміщенні Томашівської сільської ради Ярмолинецього району Хмельницької області, про що в книзі реєстрації актів про одруження зроблено запис за № 6, що підтверджено оригіналом свідоцтва про одруження від 22 липня 1998 року серії [NUMBER] . Від шлюбних відносин у сторін народився [PERSON] , [INFO] , що підтверджено копією свідоцтва про народження серії [NUMBER] . У зв`язку із наявністю підстав для розірвання шлюбу, позивач звернувся в суду із позовом за захистом свого порушеного права. Таким чином, між сторонами виникли сімейні правовідносини та спір виник щодо відносин, які врегульовані нормами глави 11 (припинення шлюбу), зокрема статті 112 Сімейного кодексу України. Відповідно до ч. 2 ст. 112 Сімейного кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. При цьому, згідно з частини 1 статті 112 цього Кодексу, суд з`ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини з інвалідністю та інші обставини життя подружжя. Суд установив, що сторони міцної сім`ї не створили, не підтримують шлюбних відносин, у зв`язку із чим такі фактично припинились. Суд бере до уваги дійсні причини подання позову до суду про розірвання шлюбу, а саме перебування позивача разом із неповнолітнім сином [PERSON] у Кімнаті кризового реагування для осіб, що постраждали від домашнього насильства та/або насильства за ознакою статі Київського міського центру гендерної рівності, запобігання та протидії насильству з 10 грудня 2020 року по 19 грудня 2020 року, що підтверджено довідкою цього Центру від 31 грудня 2020 року № 051/043-57. Суд зазначає, що саме у період перебування у зазначеному Центрі позивач звернулась з позовом до суду про розірвання шлюбу. Також, суд враховує фактичні взаємини між подружжям, які склались між сторонами, обставини про які зазначено у позовній заяві. У судовому засіданні 26 лютого 2021 року суд допитав свідка [PERSON] , яка є рідною дочкою позивача. Свідок надав суду показання, що між сторонами часто виникали конфлікти, однак працівників поліції ніколи не викликали. З 09 грудня 2020 року мати із неповнолітнім братом не проживають за зареєстрованим місцем, а винаймають квартиру. З цього часу, сторони не підтримують шлюбних відносин. Всі ці обставини відомі свідку із слів матері, яка є позивачем у справі. Свідок ніколи не було безпосереднім очевидцем таких подій. Свідок не проживає із сторонами більше півтора року, у зв`язку із укладенням шлюбу. Суд прийшов до переконання, що показання свідка необхідно оцінювати критично, адже такі надані особою, яка перебуває у родинних відносин із позивачем. Показання свідка ґрунтуються на повідомленнях іншої особи, а саме позивача. Окрім цього, стороною позивача у відповідності до ст. 92 ЦПК України не заявлялись перед судом клопотання про допит позивача як особи, яка надала первинні повідомлення [PERSON] . Надані показання свідка не підтверджені іншими доказами наявними у справі. Відтак суд у відповідності до ч. 2 ст. 90 ЦПК України визнає надані показання свідка недопустимим доказом. Суд критично оцінює твердження позивача, щодо зловживання відповідачем спиртними напоям, що стало однією із підстав для припинення шлюбних відносин, адже такі дані не підтверджено жодними доказами у відповідності до ст. 76-80 ЦПК України. Відповідно до ч. 1 ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Згідно з ст. ст. 78, 79 цього Кодексу обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування. Достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи. Таким чином, аналізуючи відповідні положення норм права та враховуючи встановлене, суд дійшов до висновку, що оскільки шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка, подальше спільне проживання та збереження шлюбу неможливі; при обставинах, зазначених позивачем у позові та підтверджених у суді, в останнього відсутні які-небудь почуття до відповідача та збереження такого шлюбу суперечить його інтересам. Враховуючи наведене вище, суд прийшов до переконання, що порушене право позивача щодо припинення шлюбу, підлягає захисту, шляхом задоволення позову повністю. Суд застосовує спеціальну норму, які міститься у частині 2 статті 112 Сімейного кодексу України, беручи до уваги загальні норми права, на які посилалась позивач у позовній заяві, що містяться у ст. 104, 110 цього Кодексу. Відповідно до ч. 1 ст. 139 Цивільного процесуального кодексу України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. У відповідності до ч.1 ст.141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Позивачем при поданні позову до суд сплачено судовий збір у сумі 840,80 грн, що підтверджено квитанцією від, яка міститься у матеріалах справи. Таким чином, з відповідача на користь позивача необхідно стягнути судовий збір у сумі 840,80 грн.

Outcome: approved