Jurisdiction: civil
Date: 2021-09-27 00:00:00

Позивач звернулась до суду з позовом до [PERSON] про захист честі, гідності та ділової репутації, посилаючись на те, що в провадженні Південно-західного апеляційного господарського суду перебувала справа №916/178/20, в матеріалах якої міститься пояснення, підписане зокрема відповідачем, яке розповсюджує недостовірну інформацію стосовно позивача. Позивач в судове засідання не з`явилась, подала до суду заяву, відповідно до якої позовні вимоги підтримала, просила суд їх задовольнити, розглянути справу за її відсутності. Відповідач в судове засідання не з`явилась, про дату, час та місце розгляду справи повідомлена належним чином. Відповідно до ч. 1\~ст. 280 ЦПК України,\~суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: 1) відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; 2) відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин;\~\~3) відповідач не подав відзив;\~\~4) позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Дослідивши матеріали справи, суд встановив, що рішенням Господарського суду Одеської області від 27.10.2020 року у справі № 916/178/20 [PERSON] поновлено на посаді голови правління Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку „Весна-Новоселів 53. Постановою Південно-західного апеляційного господарського суду від 14.04.2021 року рішення суду від 27.10.2020 року залишено без змін. В матеріалах згаданої справи міститься пояснення, під яким стоїть зокрема підпис відповідача [PERSON] , відповідно до змісту якого, [PERSON] , будучи на посаді голови правління ОСББ «Весна-Новоселів 53» з 2015 ро по 2016 року не виконувала свої посадові обов`язки, розтрачала кошти ОСББ, тощо Відповідно до пункту 15\~постанови Пленуму Верховного Суду України від 27.02.2009 року № 1 «Про судову практику у справах про захист гідності та честі фізичної особи, а також ділової репутації фізичної та юридичної особи»\~(далі - Постанова) юридичним складом правопорушення, наявність якого може бути підставою для задоволення позову, є сукупність таких обставин: а) поширення інформації, тобто доведення її до відома хоча б одній особі у будь-який спосіб; б) поширена інформація стосується певної фізичної чи юридичної особи, тобто позивача; в) поширення недостовірної інформації, тобто такої, яка не відповідає дійсності; г) поширення інформації, що порушує особисті немайнові права, тобто або завдає шкоди відповідним особистим немайновим благам, або перешкоджає особі повно і своєчасно здійснювати своє особисте немайнове право. Згідно з пунктом 19\~Постанови, вирішуючи питання про визнання поширеної інформації недостовірною, суди повинні визначати характер такої інформації та з`ясовувати, чи є вона фактичним твердженням, чи оціночним судженням. Положеннями\~ст. 62 Конституції України\~закріплено один із основоположних принципів - презумпція невинуватості, а також відповідно до вимог\~ст. 68 Конституції України\~кожен зобов`язаний неухильно додержуватися\~Конституції\~та законів України, не посягати на права і свободи, честь і гідність інших людей, праву кожної особи на свободу думки і слова, на вільне вираження своїх поглядів і переконань відповідає обов`язок не поширювати про іншу особу/осіб недостовірну інформацію. Частиною 2\~ст. 302 ЦК України\~передбачено обов`язок особи, яка поширює інформацію, переконатися в її достовірності.\~ Згідно з ч. 7\~ст. 277 ЦК України,\~спростування недостовірної інформації здійснюється у такий же спосіб, у який вона була поширена. Враховуючи результат розгляду господарської справи «916/178/20, суд вбачає недостовірність інформації стосовно позивача, викладеної в поясненні від 29 січня 2021 року, тому дійшов висновку задовольнити позовні вимоги в частині зобов`язання [PERSON] протягом одного місяця спростувати недостовірну та неправдиву інформацію відносно [PERSON] . Способами захисту цивільних прав та інтересів у відповідності до ч. 2\~ст. 16 ЦК України, серед іншого, є припинення дії, яка порушує право; відновлення становища, яке існувало до порушення; відшкодування збитків та інші способи відшкодування майнової шкоди; відшкодування моральної (немайнової) шкоди тощо. Статтею 23 ЦК України\~встановлено, що особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її права, яка полягає у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з каліцтвом або іншими ушкодженнями здоров`я; у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім`ї чи близьких родичів. Моральна шкода відшкодовується грішми, іншим майном або в інший спосіб. Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вона є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості. Суд враховує те, що оприлюднена відповідачем стосовно позивача інформація не відповідає дійсності, її розповсюдження широкому колу осіб, порушило права позивача та відобразились на її репутації, оскільки вона змушена доказувати протилежне. Позивач є інвалідом ІІ групи. У зв`язку з поширенням недостовірної інформації вона відчула душевні страждання, оскільки безпідставні висловлювання відповідача дали негативну оцінку її особистим якостям. Суд звертає увагу на те, що будь-які негативні відомості про особу призводять до хвилювань особи, до змін в організації її життя при спілкуванні із оточуючими, необхідністю додаткових пояснень тощо. Ці хвилювання і зміни організації життя позивача мають причинно-наслідковий зв`язок. Таким чином, суд доходить висновку про стягнення з відповідача на користь [PERSON] моральної шкоди у розмірі 3000 гривень. Відповідно до висновку Великої Палати Верховного Суду (постанова від 6 квітня 2021 року у справі № \~910/10011/19), обрання позивачем неналежного способу захисту своїх прав\~є самостійною підставою для відмови в позові. Суд відмовляє позивачу в задоволенні вимоги щодо зобов`язання відповідача звернутись до Південно-західного апеляційного господарського суду за вилученням оспорюваного пояснення з господарської справи, оскільки не існує такої процесуальної можливості.

Outcome: partial