Jurisdiction: civil
Date: 2021-11-17 00:00:00

Позивач звернулась до суду з вищевказаним позовом, обґрунтовуючи позовні вимоги тим, що [PERSON] є батьком неповнолітніх [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] ,та судовим накозом Червонозаводського районного суду м.Харкова від 23.01.2018 у справі №646/8460/17 вирішено стягнути з [PERSON] ( [INFO] , зареєстрований за адресою: [ADDRESS] ), на користь [PERSON] ( [INFO] , і.п.н. [NUMBER] , зареєстрована за адресою: [ADDRESS] ) аліменти на утримання синів [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , у розмірі 1/3 частки усіх видів його заробітку (доходу), але не менше 50 відсотків мінімального прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісяця, починаючи з 06.12.2017 і до досягнення дітьми повноліття. Аліменти в розмірі 1/3 частки усіх видів його заробітку (доходу), але не менше 50 відсотків мінімального прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, визначені судовим наказом Червонозаводського районного суду м.Харкова, в такому розмірі не є необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дітей - [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] . [PERSON] має нерегулярний, мінливий дохід, частину доходу отримує в натурі, та не має постійного працевлаштування, вважає за необхідне змінити спосіб стягнення аліментів на тверду грошову суму у розмірі 6000 грн., але не менше 100 % прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, на кожну дитину до досягнення дитиною повноліття, починаючи з 06.12.2017. На підставі вищевикладеного позивач і змушена звернутися до суду. Ухвалою судді Червонозаводського районного суду м.Харкова Єжова В.А. від 15.07.2021 провадження у справі відкрито в порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін. На підставі протоколу повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями та розпорядження керівника апарату суду №02-13/111 від 25.10.2021 про повторний авторозподіл справ, справа надійшла у провадження судді Теслікової І.І. 26.10.2021 ухвалою суду справа прийнята до провадження судді Теслікової І.І. та продовжено розгляд в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін. У встановлений судом строк, відповідач відзив на позовну заяву не подав, у зв`язку з чим суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає вимогам ст.280 ЦПК України. Суд, перевіривши матеріали справи, вважає, що позов підлягає частковому задоволенню з наступних підстав. Відповідно до ч.1 ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Статтею 13 ЦПК України передбачено, що суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Учасник справи розпоряджається своїми правами, щодо предмета спору на власний розсуд. Згідно копії свідоцтва про народження серії [NUMBER] , виданого 12 травня 2015 року Червонозаводським відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Харківського міського управління юстиції, батьками [PERSON] , [INFO] , є [PERSON] та [PERSON] . Згідно копії свідоцтва про народження серії [NUMBER] , виданого 12 травня 2015 року Червонозаводським відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Харківського міського управління юстиції, батьками [PERSON] , [INFO] , є [PERSON] та [PERSON] . Судовим наказом Червонозаводського районного суду міста Харкова від 23 січня 2018 року, у справі №646/8460/17, з [PERSON] ( [INFO] , зареєстрований за адресою: [ADDRESS] ), на користь [PERSON] ( [INFO] , і.п.н. [NUMBER] , зареєстрована за адресою: [ADDRESS] ) аліменти на утримання синів [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , у розмірі 1/3 частки усіх видів його заробітку (доходу), але не менше 50 відсотків мінімального прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісяця, починаючи з 06.12.2017 і до досягнення дітьми повноліття. Звертаючись до суду з позовом про зміну розміру та способу стягнення аліментів, позивач посилається на те, що [PERSON] має нерегулярний, мінливий дохід, частину доходу отримує в натурі, та не має постійного працевлаштування. Статтею 51 Конституції України та статтею 180 Сімейного кодексу України передбачено, що батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Крім того, відповідно до ч. 1 ст. 27 Конвенції ООН про права дитини та ст. 8 Закону України «Про охорону дитинства» кожна дитина має право на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, культурного, морального і соціального розвитку. Також, згідно з ч. 2 ст. 27 Конвенції ООН про права дитини батьки, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей, умов життя, необхідних для розвитку дитини. Згідно із статтею 183 СК України розмір аліментів визначається у частці від заробітку (доходу) матері, батька дитини. Частиною першою статті 184 СК України передбачено, що суд за заявою одержувача аліментів може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі, якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід або частину доходу одержує в натурі. Відповідно до ч. 3 ст. 181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Спосіб стягнення аліментів, визначений рішенням суду, змінюється за рішенням суду за позовом одержувача аліментів. В частині першій статті 192 СК України встановлено, що розмір аліментів, визначений за рішенням суду або за домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Згідно з п. 23 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України, при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» від 15.05.2006 р. №3, розмір аліментів, визначений судовим рішенням або за домовленістю між батьками, суд може змінити за позовом платника або одержувача аліментів у зв`язку зі зміною матеріального чи сімейного стану, погіршення чи поліпшення здоров`я когось із них. Відповідно до висновку ВС України щодо застосування ст.ст. 181-183, 192 СК України, викладеного у постанові від 05.02.2014 по справі № 6-143цс13, з огляду на відсутність імперативної заборони змінювати розмір аліментів шляхом зміни способу їх присудження, за положеннями статті 192 СК України зміна розміру аліментів може мати під собою й зміну способу їх присудження (зміна розміру аліментів, стягнутих за рішенням суду у частці від заробітку (доходу) матері, батька дитини на розмір аліментів у певній твердій грошовій сумі та навпаки). При розгляді позовів, заявлених з зазначених підстав, застосуванню підлягає не тільки стаття 192 СК України, але й низка інших норм, присвячених обов`язку батьків утримувати своїх дітей (стаття 182 СК України «Обставини, які враховуються судом при визначенні розміру аліментів», стаття 183 СК України «Визначення розміру аліментів у частці від заробітку (доходу) матері, батька дитини», стаття 184 СК України «Визначення розміру аліментів у твердій грошовій сумі»). До підстав визначення розміру аліментів у твердій грошовій сумі, що фактично є зміною розміру, стаття 184 СК України відносить: нерегулярний, мінливий дохід платника аліментів, одержання частини доходу в натурі та інші обставини, що мають істотне значення. Відповідно до частини першої статті 182 СК України, при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. Відповідно до ч. 3 ст. 12 та ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Позивач в обґрунтування заявлених позовних вимог, посилається на те, що відповідач має нерегулярний, мінливий дохід, частину доходу отримує в натурі, та не має постійного працевлаштування. Разом з тим, позивач більше не зазначає інших підстав для збільшення та зміни способу стягнення аліментів (матеріальне забезпечення, здоров`я дітей, витрати на дітей, тощо). Питання визначення видів доходів, які враховуються при формулюванні розміру аліментів, регулюється статтею 81 Сімейного кодексу України. Диспозиція частини 1 наведеної статті СК є бланкетною, оскільки вона відсилає до іншого нормативно-правового акту, а саме: Переліку видів доходів, які враховуються при визначенні розміру аліментів на одного з подружжя, дітей, батьків, інших осіб, затвердженому Постановою Кабінету Міністрів України від 26.02.1993 року № 146. Згідно з частини 1 Постанови КМУ № 146 утримання аліментів з працівників провадиться з усіх видів заробітку і додаткової винагороди як за основною роботою, так і за роботою за сумісництвом. Крім того, позивачем не надано жодного доказу, який би підтверджував майновий стан відповідача, що позбавляє суд можливості визначити чи відбулось покращення майнового стану [PERSON] за період після призначення аліментів на утримання дітей. Таким чином, суд приходить до висновку, що позивачем не долучено жодного належного та достовірного доказу, який би свідчив про збільшення у відповідача доходів і його реальної фінансової можливості сплачувати щомісячно по 6000 грн. на утримання кожної дитини. Адже це значна сума для сплати і має бути належним чином підтверджена та обґрунтована. Відповідно до ч. 3 ст. 181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Спосіб стягнення аліментів, визначений рішенням суду, змінюється за рішенням суду за позовом одержувача аліментів. Відповідно до ч.ч. 1,2 ст. 184 СК України, якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, частину доходу одержує в натурі, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення, суд за заявою платника або одержувача може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Розмір аліментів, визначений судом у твердій грошовій сумі, підлягає індексації відповідно до закону. Згідно ст. 7 Закону України «Про державний бюджет України на 2021 рік», встановлений прожитковий мінімум для дітей віком від 6 до 18 років: з 1 січня - 2395 гривень, з 1 липня - 2510 гривень, з 1 грудня - 2618 гривень. Водночас ч. 2 ст. 150 СК України передбачено, що батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток. При цьому в ст. 141 СК України зазначено, що мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини. Таким чином, аналіз вказаних правових норм приводить до висновку, що батьки з метою належного фізичного, духовного та морального розвитку дитини зобов`язані забезпечити її потреби у розмірі не менше визначеного чинним законодавством прожиткового мінімуму, який на даний час для дітей віком від 6 до 18 років - 2510,00 грн. Принцип рівності прав та обов`язків батьків щодо дитини обумовлює необхідність забезпечення кожним із батьків половини розміру вказаного прожиткового мінімуму, що становить 1255,00 грн. Таким чином, щомісячний розмір аліментів, які відповідач має виплачувати на дітей, має складати не менше 1255,00 грн. на кожну дитину. Положення ч. 1 ст. 3 Конвенції про права дитини та приписи ч.ч. 7, 8 ст. 7 СК України зобов`язують суд при вирішенні будь - яких питань щодо дітей виходити із якнайкращого забезпечення їх інтересів. Приймаючи до уваги встановлені обставини справи, обов`язок батьків утримувати дитину, зміни в законодавстві щодо порядку стягнення аліментів, суд приходить до висновку про наявність підстав для збільшення та зміни способу стягнення аліментів, які підлягають стягненню з відповідача на утримання дітей, а саме у твердій грошовій сумі у розмірі 2510 грн. 00 коп. грн. щомісячно, до досягнення ними повноліття, починаючи з дня набрання рішенням законної сили, з подальшою індексацією, відповідно до Закону України «Про індексацію грошових доходів населення». Пунктом 23 Постанови № 3 Пленуму Верховного суду України від 15 травня 2006 року «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України про розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» встановлено, що у новому розмірі аліментів сплачуються з дня набрання рішенням законної сили. Таким чином, вимога позивача щодо стягнення аліментів у зміненому способі їх стягнення з 06.12.2017 задоволенню не підлягає. В той же час, позивач в позовній заяві просить визначити аліменти не лише в твердій грошовій сумі, а й одночасно визначити, що такий розмір аліментів має бути призначений у сто відсотковому прожитковому мінімумі для дитини відповідного віку. Але така вимога позивача не підлягає задоволенню, оскільки вона суперечить змісту основної вимоги про стягнення аліментів в твердій грошовій сумі, тобто аліментів, розмір яких залишається незмінним та лише підлягає індексації у встановленому законом порядку. Положення ч. 2ст. 182 СК України щодо визначення мінімального гарантованого розміру аліментів на одну дитину у розмірі не менш, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, застосовується при визначенні розміру аліментів у частці від заробітку платника аліментів. На підставі викладеного, та

Outcome: partial