Jurisdiction: civil
Date: 2014-03-13 00:00:00

Позивач, звернувшись до суду з позовом до КС «Таврія-Добробут», просить стягнути з відповідача борг за депозитним договором №13/2009/04 від 01 квітня 2009 року в сумі 5750 грн. та відсотки у сумі 334,24 грн. В обґрунтування позовних вимог зазначив, що між ним та відповідачем був укладений Договір депозитного внеску, згідно якого банк прийняв від нього кошти в сумі 8000 грн. терміном з 01 квітня 2009 року по 01 липня 2009 року під 25.00 %. Після закінчення зазначеного терміну дії договору депозиту відповідач кошти у зазначеній сумі не повернув та не виплатив відсотки за користування депозитом, що спонукало позивача звернутися до суду. В судовому засіданні позивач позов підтримав, просив його задовольнити за обставинами, викладеними у позовній заяві. Представник відповідача у судове засідання не зявився, про час та місце судового розгляду повідомлявся належним чином. Вислухавши пояснення позивача, дослідивши матеріали справи, суд прийшов до висновку, що слід ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, а позов задоволити з наступних підстав. Судом установлено, що 01 квітня 2009 року між позивачем [PERSON] та відповідачем КС «Таврія - Добробут» було укладено Договір депозитного внеску №13/2009/04, терміном дії до 01 липня 2009 року. Відповідно до вказаного договору, спілка прийняла від члена спілки грошову суму на строк 3 місяці і зобов»язалася виплачувати 25,00% річних на умовах, встановлених договором. Статтею 526 ЦК України передбачено, що зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. У відповідності до ст.625 ЦК України, боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання. У відповідності до ст.23 Закону України «Про кредитні спілки», внески (вклади) членів кредитної спілки на депозитні рахунки, а також нарахована на такі кошти та пайові внески плата (проценти) належать членам кредитної спілки на праві приватної власності. Кожний член кредитної спілки має право одержати належні йому кошти, зазначені в частині першій цієї статті, у порядку і строки, які визначені відповідно до частини сьомої статті десятої цього Закону, статуту кредитної спілки або укладеними з членом кредитної спілки договорами. Згідно наданої довідки № 20 віл 05.02.2014р., станом на 05.02.2014 року заборгованість по виплаті депозитного внеску згідно депозитного договору № 13/2009/04 від 01.04.2009р. складає 5750,00 грн.; заборгованість по виплаті відсотків - 334,24 грн. Приймаючи до зазначені обставини, суд вважає, що Кредитна спілка «Таврія-Добробут» до теперішнього часу умови депозитного договору не виконала, грошові кошти та нараховані відсотки не повернула, тому їх слід стягнути на користь позивача. Крім того, відповідно до ст.88 ЦПК України, стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею та документально підтверджені судові витрати. Стягненню з відповідача підлягає 244 грн. сплаченого судового збору , що підтверджується квитанцією № 13015.40.1 від 13.02.2014р.

Outcome: approved