Jurisdiction: civil
Date: 2017-07-10 00:00:00

позивач звернулась до суду з позовом до відповідача [PERSON] про розірвання шлюбу в якому просить шлюб зареєстрований між нею та відповідачем у міським відділом реєстрації актів цивільного стану Львівського обласного управління юстиції 19 червня 2003 року, про що в Книзі реєстрації актів про одруження 19 червня 2003 року зроблено відповідний актовий запис за №1055 розірвати. Покликуючись на те, що за час подружнього життя в них народились діти: донька та син. На протязі останніх 3 років сімейні стосунки між позивачкою та відповідачем поступово погіршувалися, що в кінцевому результаті призвело до фактичного припинення між ними шлюбних відносин. За переконанням позивачки сенсу підтримувати сімейні відносини немає, оскільки кожен з них має діаметрально протилежні погляди на шлюб, сім'ю. Відповідач постійно нехтує сімейними цінностями, між нами постійно виникають сварки, свідком яких нерідко стають їхні діти, що негативно впливає на їх психічний стан та кожен раз спричиняє душевні страждання. Відповідач поводиться егоїстично, не підтримує нормальної моральної атмосфери в сім'ї, не піклується про побудову сімейних відносин між членами сім'ї на почуттях взаємної любові, поваги, дружби, взаємодопомоги. Зазначає, що з 02 вересня 2016 року по 07 квітня 2017 року позивачка та відповідач проживають окремо. 15 вересня 2016 року позивачкою подавався позов про розірвання шлюбу, надавався 6-місячний строк для примірення. Позивачка намагалась використати шанс, наданий судом, просила залишити позов без розгляду. Однак це не призвело до фактичного примирення між нею та відповідачем, чим викликане її повторне звернення до суду. Таким чином, подальше наше спільне життя і збереження шлюбу суперечить її інтересам та інтересам їхніх дітей. Позивач в судове засідання не з'явилась, подала заяву з клопотанням про слухання справи у її відсутності, позов підтримала. Просить такий задовольнити, після розірвання шлюбу залишити прізвище «Мартинець». Відповідач в судове засідання не з'явився, подав до суду заяву про розгляд справи за його відсутності, відповідач позов визнав, проти розірвання шлюбу не заперечив, зазначив, що примирення з позивачкою є неможливе, шлюб існує формально, просить позов задовільнити. Суд, у відповідності до вимог ст.169 КПК України, вважає, що справу слід розглядати у відсутності позивача та відповідача на підставі наявних у справі доказів. Згідно ч. 2 ст. 197 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі якщо відповідно до положень ЦПК України розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Враховуючи, що у справі наявно достатньо матеріалів, які свідчать про права і взаємовідносини сторін, суд вважає, що заслуховувати їх особисті пояснення потреби немає, а тому розгляд справи слід провести у відсутності сторін без фіксування судового процесу. Відповідно до ст. 174 ЦПК України, позивач може відмовитися від позову, а відповідач визнати позов протягом усього часу судового розгляду, зробивши усну заяву. Якщо відмову позивача від позову, визнання позову відповідачем викладено в адресованих суду письмових заявах, ці заяви приєднуються до справи. У разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд. Судом встановлено, що 19.06.2003 року між позивачем [PERSON] та [PERSON] укладено шлюб, що стверджується свідоцтвом про одруження серії - 1-СГ №156006, виданого міським відділом реєстрації актів цивільного стану Львівського обласного управління юстиції 19 червня 2003 року і про що в Книзі реєстрації актів про одруження 19 червня 2003 року зроблено відповідний актовий запис за №1055. За час подружнього життя народились діти: донька [PERSON], [INFO], що стверджується свідоцтвом про народження серії 1-СГ №336887, виданим міським відділом реєстрації актів цивільного стану Львівського обласного управління юстиції 12.06.2004 року, про що в Книзі реєстрації народжень 12.06.2004 року зроблено відповідний актовий запис за №3075 та син [PERSON], [INFO], що стверджується свідоцтвом про народження серії 1-СГ №236128, видане міським відділом реєстрації актів цивільного стану Львівського міського управління юстиції 24.02.2010 року, про що в Книзі реєстрації народжень 24.02.2010 року зроблено відповідний актовий запис за №1008. Визнання відповідачем позову не суперечить вимогам чинного законодавства та не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, наслідки визнання позову відповідачу відомі та зрозумілі. Дослідивши матеріали справи у їх сукупності, суд вважає, що позов слід задовольнити. Відповідно до вимог ч.2 ст.112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне житія подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, що мають істотне значення. Згідно з ч.2 ст.140 Сімейного кодексу України, шлюб припиняється внаслідок його розірвання. Відповідно до ст. 112 Сімейного кодексу України, суд з'ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них. що мають істотне значення. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до переконання, що позов слід задовольнити, оскільки шлюб існує лише формально, подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить інтересам сторін. З наведених міркувань та

Outcome: approved