Jurisdiction: civil
Date: 2019-04-14 00:00:00

Позивач звернулась до суду з позовом до [PERSON], третя особа без самостійних вимог щодо предмета спору Грушанська сільська рада про визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини. [PERSON] позовні вимоги обґрунтувала тим, що 14.12.2009 року помер її брат [PERSON], після смерті якого відкрилась спадщина на земельну ділянку площею 2,56 га, яка знаходиться на території Грушанської сільської ради. Позивач пропустила встановлений законом строк подання до нотаріальної контори заяви про прийняття спадщини за законом, оскільки тривалий час хворіла та через складні сімейні обставини не мала можливості це зробити. Посилаючись на зазначені обставини, [PERSON] просила суд визначити їй додатковий строк для подання заяви про прийняття спадщини [PERSON], який помер 14.12.2009 року, тривалістю три місяці з моменту набрання рішенням законної сили. Ухвалою Могилів-Подільського міськрайонного суду від 17.12.2018 року позовну заяву [PERSON] передано до Вінницького міського суду Вінницької області у зв'язку з непідсудністю справи Могилів-Подільському міськрайонному суду Вінницької області. Ухвалою Вінницького міського суду Вінницької області від 11.03.2019 року позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі. 27.03.2019 року від відповідача до суду надійшов відзив на позовну заяву, відповідно до змісту якого [PERSON] визнає позовні вимоги та просить суд їх задовольнити. У відзиві [PERSON] вказала, що являється двоюрідною сестрою [PERSON] Такий же ступінь споріднення існував між нею та рідним братом позивача спадкодавцем [PERSON], який помер 14.12.2009 року. Після смерті [PERSON] відкрилась спадщина на дві земельних ділянки площею 2,56 га та 2,49 га розташованих на території Грушанської сільської ради Могилів-Подільського р-н, Вінницької обл. За життя померлий заповіт не склав, тому єдиними його спадкоємцями є позивач та відповідач. Від спадщини після смерті брата позивач не відмовилась, однак через тривалу хворобу та складні життєві обставини не здійснювала дій по прийняттю спадкового майна, тому пропустила строк для подання заяви про прийняття спадщини з поважних причин. Позивач до судового засідання не з'явилась, однак її представник подала до суду клопотання в якому просила розгляд даної справи по суті здійснювати без участі представника позивача, за наявними у справі матеріалами. Відповідач до судового засідання не з'явилась, однак до суду подала заяву, згідно якої просила розглянути справу у її відсутність, позовні вимоги визнала та не заперечувала проти їх задоволення. Представник третьої особи до судового засідання не з'явився, однак до суду подав заяву в якій просив розглянути справу без участі представника Грушанської сільської ради, при цьому підтримавши позовні вимоги. Судом встановлено, що 14.12.2009 року помер [PERSON], після смерті якого відкрилась спадщина на належне йому майно, а саме: земельну ділянку площею 2,56 га розташована на території Грушанської сільської ради (на 11, 12-13 а.с.). [PERSON] являється рідною сестрою [PERSON] та відповідно до ст. 1262 ЦК України є спадкоємцем другої черги за законом (на 19-21 а.с.). Постановою приватного нотаріуса Станично-Луганського районного нотаріального округу [PERSON] від 09.11.2018 року [PERSON] відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом в порядку спадкування після смерті 14.12.2009 року брата [PERSON], у зв'язку з пропуском строку для прийняття спадщини (на 23-25 а.с.). З 2006 року позивачу встановлено третю групу інвалідності та з того часу вона перебуває на диспансерному обліку в лікарні м. Алчевська Луганської області, оскільки має ускладнення та супутні захворювання (ІХС, стенокардія стабільна, кардіосклероз постітфарктний, цукровий діабет), що підтверджується довідкою до акта огляду МСЕК від 15.09.2006 року, пенсійним посвідченням та довідкою лікаря від 08.09.2018 року (на 26-27 а.с.). 15.09.2009 року позивач перенесла операцію: грижосеченіе, пластика поліпропіленовою сіткою, лапароскопіччна холецистектомія та перебувала на стаціонарному лікуванні з 07.09.2009 року по 13.10.2009 року (виписка з історії хвороби на 28 а.с.). У травні 2010 року позивач перенесла м/х операцію на очах: факоемульсифікація з імплантацією ІОЛ й повторно аналогічну операцію - у липні 2010 році, що підтверджується, виписками з історії хвороби та копією медичної картки амбулаторного хворого (на 29-32 а.с.). З 03.02.2013 року по 15.02.2013 року [PERSON] знаходилася на стаціонарному лікуванні в неврологічному відділенні для хворих з порушенням кровообігу КУ «АЦГБ» (виписка з історії хвороби на 33 а.с.). З 11 грудня 2017 [PERSON] взята на облік як внутрішньо переміщена особа, про що свідчить копія довідки № 18669 (на 34 а.с.). Згідно з частинами першою, другою статті 1220 ЦК України спадщина відкривається внаслідок смерті особи, а часом відкриття спадщини є день смерті особи; для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. Відповідно до частини першої статті 1269, частини першої статті 1270 ЦК України спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати до нотаріальної контори заяву про прийняття спадщини. Для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. Частиною третьою статті 1272 ЦК України передбачено, що за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини. Аналіз вищезазначеної норми закону свідчить про те, що поважними причинами пропуску строку для прийняття спадщини є ті, які пов'язані з об'єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій. Отже, правила частини третьої статті 1272 ЦК України можуть бути застосовані, якщо: 1) у спадкоємця були перешкоди для подання такої заяви; 2) ці обставини визнані судом поважними. При вирішенні питання про поновлення пропущеного строку для звернення із заявою про прийняття спадщини слід звернути увагу, що ключовими принципами статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод є верховенство права та належне здійснення правосуддя. Ці принципи також є основоположними елементами права на справедливий суд. Статтею 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» вбачається, що «суди застосовують при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини та основоположних свобод та практику Європейського суду з прав людини як джерело права». Відповідно до рішення Європейського суду з прав людини по справі «Ілхан проти Туреччини» від 27 червня 2000 року вбачається, що при вирішення питання пропуску строку на вчинення дій має застосовуватись правило встановлення всіх обставин з певною гнучкістю: без надзвичайного формалізму, воно не застосовується автоматично і не має абсолютного характеру. Тривала хвороба позивача, обмежувала спадкоємця у реалізації своїх спадкових прав. Наявні в матеріалах справи докази у своїй достатності дають змоги дійти висновку, що [PERSON] пропустила строк для прийняття спадщини з поважних причин. За таких підстав, при наданні судом додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини позивачу буде відновлена справедливість на отримання нею того, на що вона мала право, однак з обєктивних причин не змогла це право своєчасно та належним чином здійснити. Суд, дослідивши матеріали справи, оцінивши докази у їх сукупності приходить до висновку про задоволення позову, оскільки позовні вимоги є обґрунтованими, факти, викладені в ньому знайшли своє підтвердження в ході розгляду справи по суті, що підтверджується описаними вище доказами. Відповідно до ст. 141 ЦПК України з відповідача підлягає стягнення 704,80 грн на користь позивача в рахунок відшкодування судових витрат. На підставі викладеного та

Outcome: approved