Jurisdiction: civil
Date: 2019-05-30 00:00:00

Позивач звернулась до Новоайдарського районного суду Луганської області з даним позовом до [PERSON] про позбавлення батьківських прав, третя особа - Орган опіки та піклування Новоайдарської районної державної адміністрації Луганської області. В обґрунтування позовних вимог позивач зазначила, що вона та відповідач [PERSON] є батьками неповнолітньої [PERSON] , [INFO] . Шлюб між сторонами зареєстровано 25.02.1995 року і розірвано за рішенням Новоайдарського районного суду Луганської області від 05.09.2013 року у цивільній справі № 419/1059/13-ц. Донька [PERSON] проживає разом з позивачем в [ADDRESS] . Після розірвання шлюбу відповідач змінив місце проживання, але до 2018 року був зареєстрований за цією ж адресою, в [ADDRESS] . Однак фактичне його місце проживання невідоме. Рішенням Новоайдарського районного суду Луганської області від 03.09.2018 року у цивільній справі № 419/1918/18 відповідача було позбавлено права користування житловим приміщенням. На підставі цього судового рішення [PERSON] знято з реєстрації за адресою [ADDRESS] . За рішенням Новоайдарського районного суду Луганської області від 03.09.2013 року у цивільній справі № 419/1092/13-ц з відповідача було стягнуто аліменти на користь позивача на утримання доньок [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] у розмірі однієї другої всіх видів заробітку (доходу) щомісячно, але не менш ніж 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Виконавчий лист № 419/1092/13-ц до цього часу знаходиться на виконанні у Новоайдарському районному відділі державної виконавчої служби. Після досягнення старшою донькою повноліття відповідач мав сплачувати за цим виконавчим листом аліменти у розмірі однієї четвертої всіх видів заробітку (доходу) на утримання молодшої доньки [PERSON] . Однак в період з червня 2014 року до цього часу відповідач аліменти не сплачував. Згідно довідки Новоайдарського РВ ДВС № 327 від 29.01.2019 року станом на 29.01.2019 року заборгованість [PERSON] по аліментам на утримання [PERSON] складає 70 155,28 грн. Отже, з червня 2014 року відповідач не бере ніякої участі у утриманні неповнолітньої доньки [PERSON] , всі витрати з її утримання несе позивач. Крім того, відповідач не бере ніякої участі у вихованні доньки, не цікавиться обставинами та умовами її життя та розвитку. Весь час позивач самостійно виховує дитину, забезпечує її всім необхідним. Відповідач не виконує батьківських обов`язків щодо виховання дитини, не забезпечує необхідного харчування, медичного догляду, лікування, що негативно впливає на її фізичний розвиток, як складову виховання. Відповідач є платником аліментів, тривалий час ухиляється від сплати останніх, має заборгованість зі сплати аліментних утримань. На підставі викладеного, позивач звернулась до суду з позовом про позбавлення батьківських прав відповідача. Позивач та її представник у судовому засіданні позовні вимоги підтримали, просили їх задовольнити в повному обсязі. Відповідач у жодне судове засідання не з`явився, заяву про розгляд справи за його відсутності суду не надав, про причини неявки не повідомив, хоча належним чином був сповіщений про час та місце розгляду справи, про що свідчить виклик до суду та рекомендоване відправлення, що повернулось на адресу суду з поміткою «За закінченням встановленого строку зберігання», які знаходяться в матеріалах цивільної справи. Представник третьої особи служби у справах дітей Новоайдарської РДА Труняков Є. С. у судовому засіданні проти задоволення позовних вимог не заперечував, надав суду висновок про можливість позбавлення батьківських прав [PERSON] відносно неповнолітньої доньки [PERSON] У зв`язку з повторною неявкою відповідача [PERSON] не підтвердженою належним чином, суд визнає причини неявки неповажними. Зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст.280 ЦПК України. Заслухавши позивача, представника позивача, представника третьої особи, дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку про те, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Судовим розглядом встановлені факти та відповідні їм правовідносини. Судовим розглядом встановлено, що позивач та відповідач [PERSON] є батьками неповнолітньої [PERSON] , [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про народження [PERSON] серія [NUMBER] , виданим 18.03.2004 року Бахмутівською сільською радою Новоайдарського району Луганської області, актовий запис № 4. Шлюб між сторонами зареєстровано 25.02.1995 року, що підтверджується свідоцтвом про укладення шлюбу [NUMBER] від 25.02.1995 року, та розірвано за рішенням Новоайдарського районного суду Луганської області від 05.09.2013 року у цивільній справі № 419/1059/13-ц. Неповнолітня [PERSON] проживає разом з позивачем у [ADDRESS] , що підтверджується довідкою № 117 від 01.02.2019 року, виданою виконавчим комітетом Бахмутівської сільської ради. Після розірвання шлюбу відповідач змінив місце проживання, до 2018 року був зареєстрований за адресою: [ADDRESS] . Фактичне місце проживання позивачу невідоме. Рішенням Новоайдарського районного суду Луганської області від 03.09.2018 року у цивільній справі № 419/1918/18 відповідача позбавлено права користування житловим приміщенням. На підставі судового рішення [PERSON] знято з реєстрації за адресою: [ADDRESS] , що підтверджується довідкою Бахмутівської сільської ради № 969 від 09.10.2018 року. За рішенням Новоайдарського районного суду Луганської області від 03.09.2013 року у цивільній справі № 419/1092/13-ц з відповідача стягнуто аліменти на користь позивача на утримання доньок [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] у розмірі однієї другої всіх видів заробітку (доходу) щомісячно, але не менш ніж 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Виконавчий лист № 419/1092/13-ц до цього часу знаходиться на виконанні у Новоайдарському районному відділі державної виконавчої служби. Після досягнення старшою донькою повноліття відповідач мав сплачувати за цим виконавчим листом аліменти у розмірі однієї четвертої всіх видів заробітку (доходу) на утримання молодшої доньки [PERSON] . Однак в період з червня 2014 року до цього часу відповідач аліменти не сплачував. Згідно довідки Новоайдарського РВ ДВС № 327 від 29.01.2019 року станом на 29.01.2019 року заборгованість [PERSON] по аліментам на утримання [PERSON] складає 70 155,28 грн. З акту, наданого депутатом Бахмутівської сільської ради від 01.02.2019 р. вбачається, що позивач самостійно виховує доньку, батько у вихованні дитини участі не приймає. З вищенаведеного можна зробити висновок про те, що відповідач [PERSON] дійсно ухиляється від виконання своїх батьківських обов`язків по відношенню до своєї доньки [PERSON] . Орган опіки та піклування Новоайдарської районної державної адміністрації надав висновок про доцільність позбавлення батьківських прав [PERSON] , з якого вбачається, що 13.02.2019 року відбулася комісія з питань захисту прав дитини, на якій було розглянуте дане питання. Відповідно до ч. 1 ст. 12 Закону України «Про охорону дитинства», на кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки або особи, які їх замінюють, мають право і зобов`язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров`я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці. Статтею 150 СК України, передбачено, що батьки зобов`язані виховувати дитину, піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток, забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя. Невиконання та ухилення від покладених на батьків обов`язків щодо виховання дитини є підставою для позбавлення батьків батьківських прав, як це передбачено ст. 164 СК України. Відповідно до ст. 164 Сімейного Кодексу України, мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вони ухиляються від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини. Відповідно до п. 16 Постанови Пленуму ВСУ «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав», ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками. На підставі приписів ст. 165 СК України право на звернення до суду з позовом про позбавлення батьківських прав мають один з батьків, опікун, піклувальник, особа, в сім`ї якої проживає дитина, заклад охорони здоров`я, навчальний або інший дитячий заклад, в якому вона перебуває, орган опіки та піклування, прокурор, а також сама дитина, яка досягла чотирнадцяти років. Судом достовірно встановлено, що відповідач [PERSON] є батьком неповнолітньої [PERSON] , [INFO] . Відповідач ухиляється від виконання своїх батьківських обов`язків, не цікавиться життям дитини, не дбає про її здоров`я, культурний та духовний розвиток. Неповнолітня дитина проживає з позивачем та перебуває на її повному утриманні, відповідач проживає окремо, не займається вихованням дитини, не піклується про її здоров`я, фізичний, духовний і моральний розвиток, дані факти є підставою для позбавлення [PERSON] батьківських прав відносно його неповнолітньої доньки. Висновки суду підтверджуються письмовими доказами, дослідженими у судовому засіданні. На підставі, ст. ст. 150, 164, 166 СК України,

Outcome: approved