Jurisdiction: civil
Date: 2015-11-19 00:00:00

Позивач звернулась до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу та стягнення аліментів, мотивуючи свої вимоги тим, що 02.09.2008 вона зареєструвала шлюб з відповідачем у відділі реєстрації актів цивільного стану Тульчинського районного управління юстиції Вінницької області, актовий запис № 103. Від даного шлюбу у них є син [PERSON], [INFO]. Спільне життя з відповідачем не склалося, відповідач не дає тривалий час належної матеріальної допомоги для сімї, з приводу чого він постійно вчиняє сварки. Шлюбні відносини між ними, а також спільне проживання фактично припинені з червня 2015 року. На даний час вона створила нову сімю. Також їй відомо те, що відповідач має намір створити свою нову сімю. Подальше її проживання з відповідачем та збереження шлю\-бу з ним неможливе, оскільки це суперечить її інтересам. Вона та від\-повідач ставляться до їхнього життя зовсім по різному, він у всіх на\-прямках життя безвідповідальна людина, яка для неї є сторонньою. Тривалий час вони з відповідачем не сумісні характерами. З питання щодо виховання їхньої спільної дитини спору немає, дитина залишається на її вихованні. В звязку з даними обставинами, вона змушена звернутися до суду з даним позовом. Просить розірвати шлюб між нею та відповідачем та стягнути з останнього на її користь аліменти на утримання сина в розмірі 30% від всіх видів його заробітку, але не менше 700 грн., починаючи з 21.09.2015 і до досягнення сином повноліття. В судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримав, посилаючись на викладені в позовній заяві обставини. Просить розірвати шлюб і на стягненні аліментів в заявленому розмірі наполягає. Відповідач в судовому засіданні позов визнав частково. Згоден на розірвання шлюбу. Згідний сплачувати аліменти в розмірі 400 грн. Суд, заслухавши сторін, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає частковому задоволенню, виходячи з наступних підстав. В судовому засіданні встановлено, що згідно свідоцтва про шлюб (а.с.5) сторони перебувають в зареєстрованому шлюбі. Відповідно до ч.3 ст.105 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду. Згідно з ч.2 ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них. Враховуючи, що сторони шлюбні відносини не підтримують, представник позивача наполягає на розірванні шлюбу, наміру зберегти сімю не має, а відповідач не заперечує, за таких обставин суд вважає, що подальше збереження їх сім'ї неможливе, а тому є підстави для розірвання шлюбу. Згідно ст. 180 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. В судовому засіданні встановлено, що сторони являються батьками [PERSON], [INFO], що підтверджується копією свідоцтва про народження серія І-АМ №184071 (а.с.8). Так як відповідач значиться його батьком, тому несе обов'язок щодо його утримання. Згідно ч. 2 та 3 ст. 181 СК України за домовленістю між батьками дитини той із них, хто проживає окремо від дитини, може брати участь у її утриманні в грошовій і (або) натуральній формі. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Відповідно до ст. 184 СК України, якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, частину доходу одержує в натурі, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення, суд за заявою платника або одержувача може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Судом встановлено, що дитина проживає з позивачем та знаходиться на її утриманні. Оскільки дитина проживає з матірю - позивачем по даній справі, що підтверджується довідкою Кирнасівської селищної ради №2807 від 19.10. 2015 року, то аліменти необхідно стягувати на її користь. Так як відповідач не має постійних заробітків, його дохід носить мінливий характер, а тому суд вважає доцільним стягувати аліменти на утримання дитини в твердій грошовій сумі. Вирішуючи питання про розмір аліментів, які підлягають стягненню з відповідача, суд враховує стан здоровя та матеріальне становище платника аліментів, який працездатний, за станом здоров'я може працювати, але на даний час здійснює догляд за хворим батьком [PERSON], який являється інвалідом першої групи і потребує стороннього догляду, що підтверджується рішенням виконкому Тульчинської міської ради № 39 від 18 лютого 2015 року, а тому вважає можливим стягнути з нього аліменти в розмірі 500 грн. щомісячно. Відповідно до ч. 1 ст. 191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову. В зв'язку з чим, вимоги позивача про стягнення аліментів з 21.09.2015, підлягають частковому задоволенню. Позовну заяву предявлено до суду 23.09.2015 року. Відповідно, починаючи з цієї дати суд присуджує аліменти. За п. 3 ст. 5 Закону України Про судовий збір, від сплати судового збору звільняються позивачі за подання позовів про стягнення аліментів. Таким чином з відповідача [PERSON] підлягає стягненню в дохід держави судовий збір в розмірі 487,20 грн. Відповідно до ч.1 ст.88 ЦПК України стороні на користь якої ухвалено судове рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Таким чином на користь позивача з відповідача підлягають стягненню понесені судові витрати по оплаті судового збору в розмірі 487,20 грн. ( а.с.1). На підставі викладеного,

Outcome: partial