Jurisdiction: civil
Date: 2015-07-01 00:00:00

Позивач звернулась до суду з позовом до відповідача, 3-тя особа: служба у справах дітей Дарницької районної у м. Києві державної адміністрації, служба у справах дітей Дарницької районної у м. Києві державної адміністрації про надання дозволу на виготовлення проїзного документу дитині, надання дозволу на тимчасовий виїзд дитини з України без згоди батька, в якому просила ухвалити рішення, яким надати [PERSON] дозвіл на виїзд [PERSON], [INFO], за кордон без дозволу (згоди) та супроводу батька дитини [PERSON] до повноліття дитини, дозволити [PERSON] або її офіційному представнику оформлювати документи для тимчасового виїзду або супроводу неповнолітнього [PERSON], [INFO], за межі України до країн ближнього та дальнього зарубіжжя до досягнення ним повноліття. Обґрунтовуючи позовні вимоги тим, що 01.08.1998 року між позивачем та відповідачем [PERSON] було укладено шлюб. Від цього шлюбу у них народилась дитина: [PERSON], [INFO], який проживає з матір'ю. Шлюб з відповідачем було розірвано 28.07.2004 року. Позивач зверталась до відповідача з метою отримання від останнього нотаріально посвідченого дозволу (згоди) на тимчасовий виїзд сина за кордон в туристичні подорожі та на відпочинок, що сприятиме розширенню світогляду дитини та добре позначиться на її духовному та інтелектуальному розвитку. Проте відповідач безпідставно та без будь-яких обґрунтувань категорично відмовляється надавати дозвіл на виїзд хлопчика за кордон разом з матір`ю. В судовому засіданні представник позивача [PERSON] позовні вимоги підтримала у повному обсязі, просила їх задовольнити з вищевказаних підстав. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явився, про час і місце розгляджу справи був повідомлений належним чином, з заявами чи клопотаннями про неможливість розгляду справи у його відсутність до суду не звертався (а.с.30-31; 33-34). Керівник третьої особи Служби у справах дітей Дарницької РДА у м. Києві надав суду заяву, в якій просив проводити розгляд справи у відсутність представника служби (а.с.15). Враховуючи викладене, суд вважає за можливе провести заочний порядок розгляду справи. Заслухавши пояснення представника позивача, дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню, виходячи з наступних підстав. В судовому засіданні встановлено, що 01.08.1998 року укладено, а 28.07.2004 року розірвано шлюб між [PERSON] та [PERSON], про що свідчить копія свідоцтва (повторне) про розірвання шлюбу серії [NUMBER], виданого 25.02.2013 року Відділом державної реєстрації актів цивільного стану Волочинського РУЮ у Хмельницькій області (а.с.5). Згідно свідоцтва про народження, [INFO] року народився [PERSON], батьками якого є позивач [PERSON] та відповідач [PERSON] ( а.с.4). Відповідно до ч. 4 ст. 29 ЦК України місцем проживання фізичної особи, яка не досягла десяти років, є місце проживання її батьків, або одного з них, з ким вона проживає. Після припинення фактичних шлюбних стосунків син проживає разом з позивачем за адресою: [ADDRESS], що не заперечувалося представником позивача у судовому засіданні. В судовому засіданні встановлено, що позивач зверталася до відповідача з метою отримання від останнього нотаріально посвідченого дозволу (згоди) на виїзд сина за кордон, однак відповідач такої згоди не надав та причин відмови не пояснив. Відповідно до ч. 2 ст. 313 ЦК України фізична особа, яка не досягла шістнадцяти років, має право на виїзд за межі України лише за згодою батьків та у їхньому супроводі, або у супроводі осіб, які ними уповноважені. Згідно зі ст. 2 Закону України «Про порядок виїзду з України і в'їзду в Україну громадян України» документами, що дають право на виїзд з України та посвідчують особу громадянина України під час перебування за її межами, є паспорт громадянина України для виїзду за кордон, проїзний документ дитини. У відповідності до вимог ст. 4 Закону України «Про порядок виїзду з України і в'їзду в Україну громадян України» оформлення проїзного документа дитини провадиться на підставі нотаріально засвідченого клопотання батьків або законних представників батьків. За відсутності згоди одного з батьків виїзд неповнолітнього громадянина за кордон може бути дозволено на підставі рішення суду. Пунктом 18 Правил оформлення та видачі паспортів громадянину України для виїзду за кордон та проїздних документів дитини, їх тимчасового затримання та вилучення, затверджених Постановою Кабінету Міністрів України № 231 від 31.03.1995 року передбачено, що оформлення паспорта/проїзного документа здійснюється на підставі заяви батьків (законних представників батьків чи дітей), а у разі, коли батьки не перебувають у шлюбі між собою, - того з них, з ким проживає дитина, справжність підпису яких засвідчено нотаріально. За наявності заперечень одного з батьків документ може бути оформлено на підставі рішення суду. Відповідно до ч. 2 ст. 150 СК України батьки зобов'язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток. За таких обставин, суд приходить до висновку, що поскільки дитина має право виїзду за кордон, для чого потрібно оформити проїзний документ, тому суд приходить до висновку надати дозвіл [PERSON], яка проживає за адресою [INFO], на тимчасове вивезення за межі України [PERSON], [INFO] р. н., без згоди і супроводу батька, таким чином, суд задовольняє позовні вимоги [PERSON] у повному обсязі.

Outcome: partial