Jurisdiction: civil
Date: 2019-04-23 00:00:00

Позивач звернулась до суду з позовом до [PERSON] , треті особи без самостійних вимог: Виконавчий комітет Кам`янсько- Дніпровської міської ради Кам`янсько- Дніпровського району Запорізької області, [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] про визнання особи такою, що втратила право на користування житловим приміщенням, вказуючи, що на праві спільної сумісної власності їй належить житловий будинок, який знаходиться за адресою: [ADDRESS] . Позивач по справі має сина - [PERSON] , який перебував у зареєстрованому шлюбі з [PERSON] .З дозволу власників житла остання оселилася та зареєструвала своє місце проживання у будинку [PERSON] . На початку жовтня 2014 року [PERSON] зібрала всі речі, що належали їй та виїхала на постійне місця проживання до Криму, куди само позивачу невідомо. 13 жовтня 2015 року рішенням Кам`янсько- Дніпровського районного суду Запорізької області шлюб між сином позивача - [PERSON] та відповідачем - [PERSON] було розірвано. Станом на сьогодні у будинку позивача зареєстрована її колишня невістка - [PERSON] . З моменту, коли відповідач виїхала з житлового будинку, вона жодного разу там не з`явилась. Ніяких перешкод у праві користуватися житлом з боку позивача та її родини не створювалося. Позивач намагалася встановити контакт з колишньою невісткою та вирішити питання добровільного зняття з реєстрації місця проживання останньої у її будинку. Однак всі спроби виявилися невдалими: відповідач не виходить на контакт. Факт реєстрації місця проживання відповідача створює для власників житлового будинку зайві перешкоди у реалізації їх права саме як власників житлового будинку. Відповідач не приймає участі у сплаті комунальних платежів, які нараховуються на склад зареєстрованих у житловому будинку осіб і весь тягар утримання несе на собі позивач. На сьогодні позивач та її родина бажає розпорядитися своїм майном - належним їм на праві власності. Однак, той факт, що місце проживання відповідача зареєстроване за адресою будинку, яке належить [PERSON] та її родини і є їх особистою власністю, створює для останньої перешкоди. Просить суд визнати [PERSON] такою, що втратила право користування житловим будинком [ADDRESS] . Ухвалою суду від 28.11.2018 року провадження по справі відкрито. В судове засідання позивач та її представник адвокат Шипілова С.В. не з`явилися, надали суду заяви про розгляд справи у їх відсутність, позовні вимоги підтримують в повному обсязі, просять задовольнити. Відповідач в судове засідання не з`явився, про час та місце розгляду справи повідомлялась своєчасно та належним чином за зареєстрованим місцем її проживання, документів на підтвердження поважності причин неявки суду не надано, від неї не надійшло повідомлення про розгляд справи у її відсутність, відзив на позов не подано. Третя особа, представник Виконавчого комітету Кам`янсько- Дніпровської міської ради Кам`янсько- Дніпровського району Запорізької області в судове засідання не з`явився, надав суду заяву в якій просить справу розглядати у його відсутність, проти задоволення позову не заперечує. Треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору: [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] в судове засідання не з`явилися надали суду нотаріально засвідчені заяви про розгляд справ у їх відсутність, не заперечують проти задоволення позовних вимог. У зв`язку з неявкою в судове засідання відповідача, суд, ухвалює рішення при заочному розгляді справи, на підставі наявних в справі доказів, що відповідає положенням ст. 280 ЦПК України. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Судом встановлені такі факти та відповідні правовідносини. Як вбачається з копії реєстраційного посвідчення від 25.04.1994 року № 699 [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] є власниками житлового будинку [ADDRESS] на підставі договору міни від 19.11.1993 року зареєстрованого в реєстрі за № 1746 та посвідченого держаним нотаріусом Кам`янсько- Дніпровської державної нотаріальної контори Запорізької області Чайкою Т.П. Як вбачається з копії довідки від квартального, посвідчена заступником міського голови Козульковою О .В ., вказано, що [PERSON] дійсно зареєстрована за адресою: [ADDRESS] , але фактично не проживає за місцем своєї реєстрації з жовтня 2014 року оскільки виїхала на постійне проживання до Криму. Відповідно ст. 41 Конституції України кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю. Право приватної власності набувається в порядку, визначеному законом. Ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним. Згідно ч. 1 ст. 316 ЦК України правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб. Частиною 1ст. 317 ЦК України визначено, що власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном. За приписами ч. 2 ст. 317 ЦК України на зміст права власності не впливають місце проживання власника та місцезнаходження майна. Відповідно ст. 319 ЦК України власник володіє користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Відповідно ст. 321 ЦК України ніхто не може бути протиправно позбавлений права приватної власності чи обмежений у його здійснені. Згідно ст. 383 ЦК України - власник має право використовувати помешкання для власного проживання, проживання своєї родини, інших осіб. При цьому згідно до ст.391 ЦК України власник має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування і розпоряджання своїм майном. Відповідно до ст. 155 ЖК України жилі будинки (квартири), що є у приватній власності громадян, не може бути в них вилучено, власника не може бути позбавлено права користування жилим будинком (квартирою), крім випадків, установлених законодавством. За правилами ст. 150 ЖК України громадяни, які мають у приватній власності будинок (частину будинку), квартиру користуються ним для особистого проживання і проживання членів їх сімей і мають право розпоряджатися цією власністю на свій розсуд: продавати, дарувати, заповідати, здавати в оренду обмінювати, закладати, укладати інші не заборонені законом угоди. Відповідно до ч. 4 ст. 156 ЖК України до членів сім`ї власника будинку (квартири) належать особи, зазначені в частині другій ст. 64 цього Кодексу, а саме дружина, їх діти і батьки. Членами сім`ї може бути визнано й інших осіб, якщо вони постійно проживають разом з наймачем і ведуть з ним спільне господарство. За матеріалами справи відповідач не є членом сім`ї позивача. Згідно ст. 158 ЖК України наймач користується жилим приміщенням у будинку (квартирі), що належить громадянинові на праві приватної власності, відповідно до договору найму жилого приміщення. Договір найму жилого приміщення укладається між власником будинку (квартири) і наймачем у письмовій формі з наступною реєстрацією у виконавчому комітеті місцевої народних депутатів або в органі управління, що ним утворюється. Договір повинен містити вказівку на предмет договору, строк, на який він укладається, визначати права і обов`язки наймодавця і наймача та інші умови найму. Таким чином, враховуючи ті обставини, що між сторонами по справі договір найму не укладався, відповідач не є наймачем житлового будинку за адресою: [ADDRESS] . Відповідно до Першого протоколу до конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, до якої Україна приєдналася 17 липня 1997 року відповідно до Закону України від 17 липня 1997 року №475/97 «Про ратифікацію Конвенції про захист прав людини 1950 року та основоположних свобод, Першого протоколу та протоколів № 2, 4, 7, 11 до Конвенції», закріплено принцип непорушності права приватної власності, який означає право особи на безперешкодне користування своїм майном та закріплює право власника володіти, користуватися та розпоряджатися своїм майном, на власний розсуд вчиняти щодо свого майна будь-які угоди, відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб. Таким чином, відповідач будучи зареєстрованим у будинку позивача, не будучі членом його сім`ї, наймачем в житловому будинку, що належить позивачу на праві сумісної власності із третіми особами по справі, не проживає в цьому будинку, чим порушує права та законні інтереси позивача та третіх осіб, чинить їм перешкоди як власників на свій розсуд володіти, користуватися і розпоряджатися належним майном, а тому відсутні підстави для проживання відповідача в будинку, що належить позивачу та третім особам на праві спільної сумісної приватної власності. На підставі викладеного та

Outcome: approved