Jurisdiction: civil
Date: 2015-12-21 00:00:00

Позивач звернулась до суду з вищезазначеним позовом посилаючись на те, що 09 серпня 2014 року, помер батько її малолітнього сина [PERSON]. Після його смерті залишилося спадкове майно у вигляді індивідуального житлового будинку № 5 по вул.. Пархоменка в с. Пилипча Білоцерківського району Київської області. Однак отримати свідоцтво про право на спадщину за законом позивач, як законний представник малолітнього, не має можливості, так як спадкодавець за життя не здійснив державної реєстрації права власності на майно, а тому позивач звернулась до суду з зазначеним позовом, яким просить суд визнати за її сином право власності в порядку спадкування за законом на вказаний будинок. В судове засідання позивач не зявилась, через канцелярію суду надала заяву про розгляд справи у її відсутність, підтримала позовні вимоги в повному обсязі. Представник відповідача [PERSON] сільської ради в судове засідання не зявився, надіславши до суду письмову заяву, в якій просить справу заслухати без участі представника. Виходячи з наведеного, суд вважає, що рішення по справі можливо постановити при проведенні даного судового засідання. Суд, вивчивши та дослідивши матеріали справи, дійшов висновку, що позов знайшов своє підтвердження в суді і підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що 09 серпня 2014 року, у віці 29 років, загинув батько малолітнього сина позивача [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про смерть І ОК № 313533. На день смерті [PERSON], відкрилась спадщина на належне йому майно: індивідуальний житловий будинок № 5 по вул.. Пархоменка в с. Пилипча Білоцерківського району Київської області. Право власності на будинок спадкодавець набув на підставі договору купівлі продажу від 16.03.2007 року, посвідченого приватним нотаріусом Білоцерківського нотаріального округу [PERSON] в реєстрі за № 1199. Спадкоємцем першої черги за законом являється малолітній син померлого [PERSON]. Інших спадкоємців першої черги немає, оскільки позивач, як дружина, із заявою про прийняття спадщини не зверталась. Оскільки син на момент смерті свого батька був і є малолітній, тому із заявою про прийняття спадщини звернулась позивач, як його законний представник. Згідно заяви позивача, державним нотаріусом Білоцерківської районної державної нотаріальної контори [PERSON], заведено спадкову справу за № 428/2014. Однак, оформити спадщину належним чином, шляхом одержання свідоцтва про право на спадщину за законом не представляється можливим, оскільки право власності спадкодавця на спадковий будинок по вул.. Пархоменка 5 в с. Пилипча Білоцерківського району, не зареєстровано у встановленому законом порядку. 18.02.2015 року державний нотаріус Білоцерківської районної державної нотаріальної контори із зазначених підстав винесла постанову про відмову у вчинені нотаріальних дій, що змусило позивача звернутись до суду з даним позовом. Наведені обставини у позовній заяві підтверджені письмовими доказами, а саме: копією паспорта позивача, копією свідоцтва про народження, копією свідоцтва про смерть спадкодавця, копією постанови про відмову у вчинені нотаріальних дій та іншими матеріалами справи. Спадкоємцем першої черги є малолітній син позивача і померлого батька. Позивач, як законний представник малолітнього, у шестимісячний строк звернулась із заявою до Білоцерківської районної державної нотаріальної контори для прийняття спадщини, однак отримати свідоцтво про право на спадщину не має можливості, так як спадковий будинок не зареєстрований у встановленому законом порядку. Відповідно до Постанови Пленуму Верховного суду України №7 від 30 травня 2008 року, у разі відмови нотаріуса у видачі свідоцтва про право на спадщину, право власності на спадкове майно визнається в судовому порядку. У відповідності до п.2.3, 3.3, Тимчасового положення про порядок реєстрації прав власності на нерухоме майно, затверджене наказом Міністерства юстиції України 28.01.2003 року № 6/5 та офіційного листа МЮУ № 19-32/319 від 21.02.2005 року щодо переліку оформлення документів в разі смерті власника нерухомого майна первинна реєстрація прав власності не була проведена і правовстановлюючий документ відсутній, питання належності майна попередньому чи наступному власнику (спадкоємцю) у випадку відсутності таких, вирішується в судовому порядку. Згідно ст. 1216 ЦК України спадкування є перехід прав та обовязків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). До складу спадщини, у відповідності до ст. 1218 ЦК України, входять усі права та обовязки, що належали спадкодавцю на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Відповідно до ст. 392 ЦК України власник майна може предявити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою. Таким чином, враховуючи, що факт прийняття спадщини позивачем, як законного представника малолітнього [PERSON], після смерті її чоловіка знайшов своє підтвердження в суді, позовні вимоги слід задовольнити і слід визнати право малолітнього сина [PERSON] на отримання у власність спадкового майна у вигляді зазначеного будинку. На підставі викладеного,

Outcome: approved