Jurisdiction: civil
Date: 2020-10-15 00:00:00

Позивач звернулась до суду з позовом до відповідача [PERSON] про розірвання шлюбу. Позов мотивує тим, що 05.07.2014 між нею та відповідачем укладено шлюб. У них народився син [PERSON] , [INFO] . Однак, сімейне життя зруйнувалось і припинилось у липні 2020 року. Причиною стало те, що з 2016 року відповідач захопився азартними іграми і кошти, які призначаються на утримання сім`ї, витрачає на своє захоплення. Численні прохання змінити поведінку не дали результату. Як наслідок, перестали розуміти один одного, усвідомили, що жодних почуттів між ними не існує, погляди на спільне сімейне життя абсолютно різні. На даний час вона проживає окремо із сином. Вважає, що надалі шлюб існувати не може. Спільного майна у них немає, а збереження шлюбу суперечить їхнім інтересам. Просить позов задоволити. У судове засідання позивач не з`явилась, подавши суду заяву з проханням розглядати справу без її участі. Позовні вимоги підтримала у повному обсязі. Відповідач у судове засідання не з`явився, подавши суду заяву про розгляд справи у його відсутності. Щодо задоволення позовних вимог не заперечив. Відповідно до вимог ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Як вбачається зі свідоцтва про одруження серії [NUMBER] , [PERSON] уклав шлюб з [PERSON] , який зареєстровано відділом державної реєстрації актів цивільного стану по місту Дрогобичу реєстраційної служби Дрогобицького міськрайонного управління юстиції у Львівській області, актовий запис №246. Прізвище дружини після державної реєстрації шлюбу визначено як « [PERSON] ». Згідно копії свідоцтва про народження серії [NUMBER] , у сторін [INFO] народився син [PERSON] . Відповідно до ст.16 Загальної декларації прав людини від 10 грудня 1948 року чоловіки і жінки користуються однаковими правами щодо одруження під час шлюбу та під час його розірвання. У відповідності до вимог ч.1 ст.110 та ст. 112 СК України позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. Позивач скористалась даним правом та звернулась до суду з цим позовом, наполягає на розірванні шлюбу, проти чого не заперечує відповідач. Відповідно до п.10 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб,розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя» проголошена Конституцією України охорона сім`ї державою полягає, зокрема, в тому, що шлюб може бути розірвано в судовому порядку лише за умови, якщо встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечитиме інтересам одного з них чи інтересам їх дітей. Із цією метою суди повинні уникати формалізму при вирішенні позовів про розірвання шлюбу, повно та всебічно з`ясовувати фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, враховувати наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя, забезпечувати участь у судовому засіданні, як правило, обох сторін, вживати заходів до примирення подружжя. У статті 112 СК України регламентовано, що суд з`ясовує фактичні взаємини подружжя,дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини - інваліда та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Відтак, перевіривши матеріали справи, беручи до уваги те, що сторони не підтримують подружніх відносин, проживають окремо, їхній шлюб існує формально, примирення між ними неможливе, подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить інтересам сторін, суд дійшов висновку, що є всі підстави для задоволення позову.

Outcome: approved