Jurisdiction: civil
Date: 2016-06-01 00:00:00

Позивач звернувся із вищезазначеним позовом, в обґрунтування якого зазначив, що 07.08.2014 року між сторонами був укладений кредитний договір №910.26603,\~відповідно до якого відповідач отримав кредит в сумі 78015,78 грн. зі сплатою відсотків за ставкою 21,99 % та сплатою всіх інших обовязкових платежів по договору на купівлю транспортного засобу HYUNDAI H-1, 2007 року випуску, колір чорний, номер шасі (кузова, рами) NLJWVH7Z081141, реєстраційний №ВЕ2767ВН, який належить відповідачу на праві приватної власності відповідно до свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу зі строком користування кредитними коштами до 07.08.2017 року. В забезпечення виконання кредитних зобовязань між сторонами було укладено договір застави транспортного засобу . У зв'язку з тим, що відповідач належним чином зобов'язання не виконує, станом на 13.10.2015 року виникла заборгованість за кредитом у розмірі 77800,72 гривень. Позивач просить вилучити у відповідача та звернути стягнення на предмет застави в рахунок погашення кредитних зобовязань, а також стягнути судові витрати по справі. Представник позивача у судове засідання не зявився, до його початку подав суду заяву про розгляд справи за відсутності представника банку, відповідного до якої підтримав позовні вимоги у повному обсязі, наполягав на їх задоволенні та не заперечував проти заочного розгляду справи. Відповідач у судове засідання не зявився, про дату, час та місце розгляду предявленого до нього позову був повідомлений у встановлено му законом порядку. З урахуванням заяви позивача про відсутність заперечень щодо заочного розгляду справи, відповідно до вимог ст. 169 ч. 4, ст. 224 ЦПК України, суд вважає можливим прийняти заочне рішення на підставі доказів, що є у справі. \~ Дослідивши матеріали страви, суд приходить до наступного. Згідно зі ст. 10 ЦПК України обставини цивільних справ встановлюються судом за принципом змагальності. Суд, зберігаючи обєктивність і неупередженість, створює необхідні умови для всебічного і повного дослідження обставин справи. Згідно зі ст. 11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи в межах заявлених вимог і на підставі наданих сторонами доказів. Згідно зі ст. 60 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Відповідно до статті 526 ЦК України, зобовязання має виконуватися належним чином, відповідно до умов договору та вимог Цивільного кодексу, інших актів цивільного законодавства. Відповідно до ч. 1 ст. 611 ЦК України у разі порушення зобов*язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом. Згідно з частиною першою статті 625 Цивільного кодексу України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобовязання, а за правилами частини першої статті 610 Цивільного кодексу України порушенням зобовязання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобовязання (неналежне виконання). Однією із загальних засад цивільного законодавства, зокрема, є свобода договору, що підтверджується п. 3 ч. 1 ст. 3 ЦК України, а в ч. 1 ст. 626 ЦК України законодавець зазначає, що договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обовязків. Статтею 627 ЦК України передбачено, що відповідно до ст. 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладанні договору, виборі контрагента та визначені умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв\~ ділового обороту, вимог розумності та справедливості. Отже, свобода договору означає право громадян або юридичних осіб вступати чи утримуватися від вступу у будь-які договірні відносини. Свобода договору проявляється також у можливості, наданій сторонам визначити умови такого договору. Статтею 1054 ЦК України передбачено, що за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобовязується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобовязується повернути кредит та сплатити проценти. Згідно зі ст. 1055 ЦК України, кредитний договір укладається у письмовій формі. Відповідно до ст. 10561 ЦК України, розмір процентів та порядок їх сплати за договором визначаються в договорі залежно від кредитного ризику, наданого забезпечення, попиту і пропозицій, які склалися на кредитному ринку, строку користування кредитом, розміру облікової ставки та інших факторів. Відповідно до ст. 572 ЦК України в силу застави кредитор (заставодержатель) має право у разі невиконання боржником (заставодавцем) зобов'язання, забезпеченого заставою, одержати задоволення за рахунок заставленого майна переважно перед іншими кредиторами цього боржника, якщо інше не встановлено законом (право застави). Статтею 574 ЦК України визначено підстави виникнення застави, зокрема: застава виникає на підставі договору, закону або рішення суду; до застави, яка виникає на підставі закону, застосовуються положення цього Кодексу щодо застави, яка виникає на підставі договору, якщо інше не встановлено законом. Згідно з ч. 1 ст. 576 ЦК України предметом застави може бути будь-яке майно (зокрема річ, цінні папери, майнові права), що може бути відчужене заставодавцем і на яке може бути звернене стягнення. Відповідно до ч. 2 ст. 577 ЦК України \~застава рухомого майна може бути зареєстрована на підставі заяви заставодержателя або заставодавця з внесенням запису до Державного реєстру обтяжень нерухомого майна. Статею 589 ЦК України визначено правові наслідки невиконання зобов'язання, забезпеченого заставою, а саме: у разі невиконання зобов'язання, забезпеченого заставою, заставодержатель набуває право звернення стягнення на предмет застави. За рахунок предмета застави заставодержатель має право задовольнити в повному обсязі свою вимогу, що визначена на момент фактичного задоволення, включаючи сплату процентів, неустойки, відшкодування збитків, завданих порушенням зобов'язання, необхідних витрат на утримання заставленого майна, а також витрат, понесених у зв'язку із пред'явленням вимоги, якщо інше не встановлено договором. Відповідно до ч. 1, 2 ст. 590 ЦК України звернення стягнення на предмет застави здійснюється за рішенням суду, якщо інше не встановлено договором або законом. Заставодержатель набуває право звернення стягнення на предмет застави в разі, коли зобов'язання не буде виконано у встановлений строк (термін), якщо інше не встановлено договором або законом. Згідно\~зі ст. 19 Закону України «Про заставу»\~визначено, що\~за рахунок заставленого майна заставодержатель має право задовольнити свої вимоги в повному обсязі,\~що визначається на момент фактичного задоволення, включаючи проценти, відшкодування збитків, завданих прострочкою виконання (а у випадках, передбачених законом чи договором, - неустойку), необхідні витрати на утримання заставленого майна, а також витрати на здійснення забезпеченої заставою вимоги, якщо інше не передбачено договором застави. Частинами 1, 6 ст. 20 Закону України «Про заставу»\~визначено, що\~Заставодержатель набуває право звернення стягнення на предмет застави в разі, якщо в момент настання терміну виконання зобовязання, забезпеченого заставою, воно не буде виконано, якщо інше не передбачено законом чи договором. Звернення стягнення на заставлене майно здійснюється за рішенням суду або третейського суду, на підставі виконавчого напису нотаріуса, якщо інше не передбачене законом або договором застави. Звернення стягнення на заставлене майно державного підприємства (підприємства, не менше п'ятдесяти відсотків акцій (часток, паїв) якого є у державній| власності) здійснюється за рішенням суду. Відповідно до ч. 7\~статті 20 Закону України «Про заставу»\~реалізація заставленого майна, на яке звернено стягнення, провадиться\~державним виконавцем на підставі виконавчого листа суду або наказу господарського суду, або виконавчого напису нотаріусів у встановленому порядку,\~якщо інше не передбачено цим Законом чи договором. Стаття 27 Закону України «Про заставу»\~регламентує, що\~застава зберігає силу,\~якщо\~за однією з підстав, зазначених в законі, майно або майнові права, що складають предмет\~застави, переходять у власність іншої особи.\~Застава зберігає силу і у випадках, коли у встановленому законом порядку відбувається уступка заставодержателем забезпеченої заставою вимоги іншій особі або переведення боржником борг), який виник із забезпеченої заставою вимоги, на іншу особу. Відповідно до ч. 1\~ст. 10 Закону України «Про забезпечення вимог кредиторів та реєстрацій обтяжень», у разі відчуження рухомого майна боржником, який не мав права його відчужувати, особа, що придбала це майно за відплатним договором, вважається його добросовісним набувачем згідно зі\~статтею 388 Цивільного кодексу України\~за умови відсутності в Державному реєстрі обтяжень рухомого майна (далі - Державний реєстр) відомостей про обтяження цього рухомого майна. Добросовісний набувач набуває право власності на таке рухоме майно без обтяжень. Частиною 2 ст.10 ст. 10 Закону України «Про забезпечення вимог кредиторів та реєстрацій обтяжень» передбачено, що у разі передачі рухомого майна в забезпечення боржником, який не мав на це права, таке забезпечення є чинним, якщо в Державному реєстрі немає відомостей про попереднє обтяження відповідного рухомого майна. Згідно зі\~ст. 25 Закону України «Про забезпечення вимог кредиторів та реєстрацію обтяжень», у разі задоволення судом позову про звернення стягнення на предмет забезпечувального обтяження в рішенні суду зазначаються, зокрема, заходи щодо забезпечення збереження предмета забезпечувального обтяження або передачі його в управлінні на період до його реалізації, якщо такі необхідні, зокрема, спосіб реалізації предмета забезпечувального обтяження шляхом проведення публічних торгів або із застосуванням однієї з процедур, передбачених\~ст. 26 цього Закону, положеннями якої\~передбачено такий спосіб звернення стягнення на предмет застави як передача рухомого майна, що\~є предметом забезпечувального обтяження, у власність обтяжувача в рахунок виконання забезпечувального обтяженням зобовязання. Судом встановлено, що 07.08.2014 р. між сторонами був укладений кредитний договір №910.26603, відповідно до якого відповідач тримав кредит у сумі 78015,78 грн на строк 36 місяців.\~ Відповідно до п. 2 розділу 3 Кредитного договору за користування кредитом відповідач сплачує проценти, виходячи зі ставки 21,99 % річних. Відповідно до п. 2 розділу 1 Кредитного договору кредит надано на наступні потреби: фінансування купівлі позичальником транспортного засобу марки HYUNDAI H-1, 2007 року випуску, колір чорний, номер шасі (кузова, рами) NLJWVH7Z081141 в сумі 73599,79; фінансування страхового платежу за договором добровільного страхування транспортного засобу; фінансування страхового платежу за договором страхування життя позичальника в сумі 4415,99 грн. Вказаний договір укладений з урахуванням волевиявлення відповідача, оскільки підписи на договорі є доказом того, що сторони погодилися з його умовами, в тому числі і з видами штрафних санкцій, їх розміром, порядком нарахування. Позивач свої зобовязання за кредитним договором виконав 08.07.2014 року, надавши відповідачу кредит у сумі 73599,79 грн., що підтверджується меморіальним ордером від 08.07.2014 року № 516_7. Пунктом 1 розділу 4 Кредитного договору передбачено, що забезпеченням виконання зобовязань за договором є застава транспортного засобу, вказаного в п. 2 розділу 1 Кредитного договору, згідно з договором застави транспортного засобу, який укладається між сторонами. 07 серпня 2014 року між ПАТ «Ідея Банк» та [PERSON] було укладено договір застави транспортного засобу, відповідно до п. 1 розділу 1 якого передбачено, що для забезпечення виконання зобовязань за Кредитним договором №910.26603 від 07.08.2014 року, заставодавець передав у заставу заставодержателю наступне майно: транспортний засіб марки HYUNDAI, модель H-1, 2007 року випуску, тип вантажний фургон маломонтажний В, номер шасі (кузова, рами) NLJWVH7Z081141, реєстраційний №ВЕ2767ВН, зареєстрований Центром ДАІ 4801 6.8.2014 р. Транспортний засіб належить застовадержателю на підставі свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу серії СХХ, номер 237067, виданого Центром ДАІ 4801 6.8.2014 р. Предмет застави знаходиться за адресою: [ADDRESS]. Договір застави посвідчено нотаріусом. Згідно витягу про реєстрацію в Державному реєстрі обтяжень рухомого майна від 08.08.2014 року обєктом обтяження є автомобіль легковий, HYUNDAI, H-1, номер обєкта: NLJWVH7Z081141, номер державної реєстрації: ВЕ2767ВН, СХХ 237067, 2007 рік випуску, вантажний фургон маломонтажний В, колір чорний; обтяжувачем є ПАТ «Ідея Банк», боржником [PERSON], підстава обтяження: договір застави транспортного засобу 462, 07.08.2014 року; строк виконання зобовязання до 07.08.2017 року. У звязку з тим, що відповідач належним чином зобовязання не виконує, станом на\~13.10.2015 року виникла заборгованість за кредитом у розмірі 11800,72, що підтверджується довідкою-розрахунком, наданою позивачем. Розмір вказаної суми заборгованості за кредитом та правильність його розрахунку у судовому засіданні оспорені не були. Згідно з п. 1 параграфу 3 договору застави транспортного засобу заставодержавтель має право вилучити предмет застави, разом з документами та ключами до нього, в заставодавця та/або в третіх осіб, де б та в кого б він не знаходився, й передати його на зберігання на майданчик застоводержавтеля або сторонньої організації (особи) - зберігача, та/або зняти реєстраційні номери з ТЗ, у разі настання будь-якої з обставин, передбачених п. 1 параграфу 5 договору та/або у випадках порушення заставодавцем вимог п. 5 параграфу 5 договору, а також управляти ним та зберігати його за рахунок заставодавця та до усунення порушень чи обставин, які стали підставою вилучення предмету застави. Відповідно до п. 1 розділу 2 Договору Застави від 07.08.2014 року визначено, що\~у разі невиконання Заставодавцем зобовязань за кредитним договором, Заставодержатель має право одержати задоволення своїх вимог за рахунок предмету застави переважно перед іншими кредиторами. Таким чином є підстави для звернення стягнення на майно, та виконання рішення суду стосовно звернення стягнення на предмет застави шляхом надання права безпосереднього продажу покупцю неможливо без фактичного знаходження предмету застави у володінні ПАТ «Ідея Банк», а відтак його необхідно вилучити у відповідача та передати його позивачу У задоволенні позовних вимог ПАТ «Ідея Банк» про вилучення предмету застави у третіх осіб слід відмовити. Відповідно до ч. 1 ст. 88 ЦПК України, у звязку із задоволенням позовних вимог з відповідача на користь позивача підлягають стягненню\~ судовий збір в сумі 1218 грн. На підставі викладеного та

Outcome: partial