Jurisdiction: civil
Date: 2019-03-12 00:00:00

Позивач звернулась до Мелітопольського міськрайонного суду Запорізької області із позовом, уточнюючи який, просила стягнути з відповідача аліменти на утримання дитини сина [PERSON], [INFO], в розмірі 1/4 частини усіх видів заробітку (доходу), але не менше 50% встановленого законом прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, щомісячно, починаючи з дня звернення до суду з позовною заявою і до повноліття сина. На обґрунтування позову зазначила, що відповідач добровільно не надає матеріальну допомогу на утримання дитини, хоча є працездатним та має можливість надавати таку допомогу. В судове засідання позивач не зявилась, від неї надійшла заява, в якій вона просить розглядати справу за її відсутності, наполягає на задоволенні уточнених позовних вимог. Відповідач у судове засідання не зявився, від нього надійшла заява, в якій він просить розглядати справу за його відсутності, позовні вимоги щодо стягнення з нього аліментів в розмірі 1/4 частини заробітку (доходу), визнає. Відповідно до ч.2 ст. 247 ЦПК України, в звязку з неявкою всіх учасників справи в судове засідання, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд, вивчивши матеріали справи, оцінивши зібрані у справі докази, вважає, що позов підлягає повному задоволенню по наступним підставам. Так, судом встановлено, що 10 серпня 2013 року Мелітопольським міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Запорізькій області між сторонами був зареєстрований шлюб, актовий запис № 566 /а.с.3/. Від спільного життя сторони мають дитину сина [PERSON], [INFO] /а.с. 4/. Рішенням Мелітопольського міськрайонного суду Запорізької області від 01 листопада 2018 року шлюб між сторонами було розірвано /а.с.5,6/. Згідно довідки голови квартального комітету № 60 від 05 листопада 2018 року, [PERSON] мешкає за адресою: Запорізька область, м. Мелітополь, вул. Інтеркультурна, буд. 74/2, разом з нею проживає син [PERSON], [INFO] /а.с.7/. Отже, дитина знаходиться на утриманні матері, при цьому батько дитини матеріальну допомогу на утримання дитини надає, однак не в повному обсязі, хоча є працездатним, та має можливість надавати допомогу на утримання дитини. Відповідно до ст. 180 Сімейного Кодексу України батьки зобовязані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров'я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Згідно ст. 191 Сімейного Кодексу України аліменти присуджуються за рішенням суду від дня предявлення позову. За таких обставин, суд вважає можливим стягнути з відповідача на користь позивача аліменти на утримання дитини в розмірі 1/4 частини усіх видів заробітку (доходів) щомісячно, але не менше 50% прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, щомісячно, починаючи з дня подання позовної заяви і до досягнення дитиною повноліття.

Outcome: approved