Jurisdiction: civil
Date: 2018-05-17 00:00:00

Позивач звернулась до Мелітопольського міськрайонного суду Запорізької області із позовом про стягнення аліментів на утримання дітей - сина [PERSON], [INFO], доньки [PERSON], [INFO], в розмірі 1/3 частини усіх видів заробітку (доходу), але не менше 50% встановленого законом прожиткового мінімуму на кожну дитину відповідного віку, щомісячно, починаючи з дня звернення до суду з позовною заявою і до повноліття дітей. На обґрунтування позову зазначила, що відповідач добровільно не надає матеріальну допомогу на утримання дітей, хоча є працездатним та має можливість надавати таку допомогу. В судове засідання позивач не зявилась, від неї надійшла заява, в якій вона просить розглядати справу за її відсутності, наполягає на задоволенні позовних вимог. Відповідач у судове засідання не зявився з невідомих суду причин, про час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином, заяви про розгляд справи за його відсутності чи відзиву не надіслав. Тому суд визнає його неявку неповажною, та, зі згоди позивача, вважає можливим ухвалити заочне рішення за його відсутності на підставі наявних у справі доказів. Відповідно до ч.1 ст. 280 ЦПК України, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: 1) відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; 2) відповідач не зявився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; 3) відповідач не подав відзив; 4) позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України у звязку з неявкою в судове засідання всіх учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд, вивчивши матеріали справи, оцінивши зібрані у справі докази, вважає, що позов підлягає повному задоволенню по наступним підставам. Судом встановлено, що з 11 вересня 2004 року сторони перебували у зареєстрованому шлюбі /а.с.6/. Від спільного життя сторони мають дітей сина [PERSON], [INFO], доньку [PERSON], [INFO] /а.с.4,5/. Згідно довідки старшої по будинку № 145 по вул. Інтеркультурна в м. Мелітополь Запорізької області, посвідченої КП «Житломасив» від 28 березня 2018 року, [PERSON] проживає за адресою: [INFO], та з нею мешкають діти: [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO] /а.с.7/. Отже, діти знаходяться на утриманні матері, при цьому батько дітей матеріальну допомогу на утримання дітей не надає, хоча є працездатним та має можливість надавати допомогу на утримання дітей. Відповідно до ст. 180 Сімейного Кодексу України батьки зобовязані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно ст. 182 Сімейного Кодексу України при визначення розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоровя та матеріальне становище дитини; 2) стан здоровя та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 4) інші обставини, що мають істотне значення. Згідно ст. 191 Сімейного Кодексу України аліменти присуджуються за рішенням суду від дня предявлення позову. За таких обставин, суд вважає можливим стягнути з відповідача на користь позивача аліменти на утримання дітей в розмірі 1/3 частини усіх видів заробітку (доходів) щомісячно, але не менше 50% прожиткового мінімуму на кожну дитину відповідного віку, щомісячно, починаючи з дня подання позовної заяви і до досягнення дітьми повноліття.

Outcome: approved