Jurisdiction: civil
Date: 2017-03-28 00:00:00

Позивач звернулась до суду з позовом до [PERSON], в якому просить стягнути аліменти на свою користь на утримання сина [PERSON], [INFO], який продовжує навчання в розмірі ? частини заробітної сплати щомісяця, починаючи з дати подання позову до суду та до закінчення навчання чи до досягнення ним 23-х річного віку; стягнути з відповідача на свою користь додаткові витрати на оплату навчання дитини [PERSON], який продовжує навчання в розмірі ? витрат на навчання, згідно договору про надання освітніх послуг до закінчення навчання чи до досягнення ним 23-х річного віку. На обґрунтування позову вказала, що відповідач є батьком [PERSON], [INFO], який є студентом Кіровоградського національного технічного університету. Оскільки, позивач зі своїх доходів не може повністю забезпечити навчання сина, звернулася до суду для стягнення аліментів на утримання з відповідача та стягнення додаткових витрат. Позивач в судовому засіданні позовні вимоги підтримала у повному обсязі, посилаючись на обставини, викладені у позовній заяві, просила задовольнити, не заперечила проти винесення заочного рішення по справі. Відповідач у судове засідання не з'явився, про час та дату судового засідання повідомлявся судом за місцем його реєстрації, а тому суд вважає, що відповідач належним чином повідомлений про день розгляду справи, причини неявки суду не повідомив, заяви про перенесення розгляду справи суду не надіслав, заяви про розгляд справи у його відсутність до суду не надходило. Третя особа [PERSON] в судове засідання не з»явився, повідомлявся судом про час та місце розгляду справи належним чином, причини неявки суду невідомі. Суд вважає за можливе постановити заочне рішення суду відповідно до ст. 224 ЦПК України, про що позивач не заперечила. \~ Судом встановлено, що [PERSON] є батьком [PERSON], [INFO], про що свідчить копія свідоцтва про народження серії І-ОЛ №004141, виданого Новенською селищною радою Кіровського району міста Кіровограда 02 березня 1999 року /а.с. 6/. Згідно довідки №6/17 від 17.01.2017 року, [PERSON] є студентом І курсу Кіровоградського національного технічного університету факультету сільськогосподарського машинобудування, денна форма навчання. Навчається з 01.09.2016 року по 30.06.2020 року /а.с. 7/. Відповідно до ст. 199 Сімейного Кодексу України, якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв'язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов'язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Право на утримання припиняється у разі припинення навчання. Право на звернення до суду з \~позовом про стягнення аліментів має той з батьків, з ким проживає дочка, син, а також самі дочка, син, які продовжують навчання. Згідно ст. 200 Сімейного Кодексу України, суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у статті 182 цього Кодексу. При визначенні розміру аліментів з одного з батьків суд бере до уваги можливість надання утримання другим з батьків, своїми дружиною, чоловіком та повнолітніми дочкою, сином. Судовим розглядом беззаперечно встановлено, що [PERSON], [INFO] навчається та потребує матеріальної допомоги. Як роз'яснено в п. 20 Постанови Пленуму Верховного суду України від 15 травня 2006 року N 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів», обов'язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчатися після досягнення повноліття (незалежно від форми навчання), виникає за обов'язкової сукупності таких юридичних фактів: досягнення дочкою, сином віку, який перевищує 18, але є меншим 23 років; продовження ними навчання; потреба у зв'язку з цим у матеріальній допомозі; наявність у батьків можливості надавати таку допомогу. Оскільки термін закінчення навчання зазначено в довідці учбового закладу 30.06.2020 року, тому суд стягує аліменти на утримання [PERSON] до 30.06.2020 року. Згідно ч. 1 ст. 185 СК України, той з батьків, з кого присуджено стягнення аліментів на дитину, а також той з батьків, до кого вимога про стягнення аліментів не була подана, зобов'язані брати участь у додаткових витратах на дитину, що викликані особливими обставинами (розвитком здібностей дитини, її хворобою, каліцтвом тощо). На відміну від правовідносин щодо участі батьків у додаткових витратах, правовідносини обовязку батьків утримувати повнолітніх дочку, сина на період навчання регулюються главою 16 СК України, яка зокрема, передбачає обовязок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчання і у звязку з цим потребують матеріальної допомоги, у спосіб сплати аліментів (статті 199, 200, 201 цього Кодексу). У визначенні розміру аліментів слід враховувати вартість навчання, підручників, проїзду до навчального закладу, проживання за місцем його знаходження. Норми цієї глави не встановлюють самостійного, окремого від аліментних зобовязань, обовязку батьків брати участь у додаткових витратах на дочку, сина, що викликані особливими обставинами. Таким чином, у випадках, коли дитина потребує матеріальної допомоги у звязку з навчанням до досягнення нею двадцяти трьох років, правила статті 185 СК України не застосовуються, зазначені правовідносини регулюються статтею 199 цього Кодексу. Такий правовий висновок викладений у постанові Верховного Суду України від 24 лютого 2016 року. За вказаного, позовні вимоги підлягають до часткового задоволення. У відповідності до ст. 88 ЦПК України суд стягує з [PERSON]судовий збір на користь держави в розмірі 640 грн.

Outcome: partial