Jurisdiction: civil
Date: 2018-10-24 00:00:00

Позивач звернулась до суду з позовом до відповідача про позбавлення батьківських прав в позовній заяві зазначила, що вона з 08 листопада 2008 року по 17 березня 2011 року перебувала у шлюбі з відповідачем, [PERSON] Від сумісного проживання сторони мають малолітнього сина, [PERSON], [INFO] На початку літа 2009 року відповідач покинув позивача з сином і почав жити своїм життям. 17 березня 2011 року шлюб між сторонами був розірваний офіційно. [PERSON] ухиляється від матеріального забезпечення сина, як батько не піклується про стан здоров'я, моральне, фізичне, психічне виховання, духовний розвиток спільної дитини. Відповідача не цікавлять матеріально-побутове забезпечення дитини, а також відповідач не навідував дитину, не маючи до цього поважних підстав і причин. Таким чином, позивач вважає, що є підстави позбавити батьківських прав відповідача, оскільки він ухиляється від виконання батьківських обов'язків по вихованню, догляду та утриманню своєї дитини, матеріальної допомоги на утримання не надає, тому позбавлення його батьківських прав буде доцільним, та відповідатиме інтересам дитини. Тому позивачка, на підставі ст. 164 СК України, приймаючи до уваги, що [PERSON] належним чином не виконує свої батьківські обов'язки по відношенню до малолітнього сина, права і інтереси, якого повинні бути захищені у встановленому зако\-ном порядку, просить позбавити [PERSON] батьківських прав відносно його малолітнього сина [PERSON]. Позивач у судове засідання не з'явилась. Представник позивача - [PERSON] подав клопотання, щодо слухання справи за відсутності позивача, позовні вимоги підтримує у повному обсязі. Відповідач у судове засідання не з'явився, подав клопотання, щодо слухання справи за його відсутності, позовні вимоги визнає у повному обсязі, не заперечує проти позбавлення його батьківських прав відносно [PERSON], [INFO]. Представник третьої особи у судове засідання не з'явився, про час і місце розгляду справи повідомлявся у встановленому законом порядку. Суд, у відповідності до ч. 3 ст. 200 ЦПК України, вважає можливим провести розгляд справи ту ухвалити рішення, у підготовчому судовому засіданні у зв'язку з визнанням позову відповідачем. Вивчивши матеріали справи, суд вважає позов таким, що підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що [PERSON], з 08 листопада 2008 року по 17 березня 2011 року перебувала у шлюбі з відповідачем, [PERSON]. Від сумісного проживання сторони мають малолітнього сина, [PERSON], [INFO].17 березня 2011 року шлюб між сторонами був розірваний офіційно. З трьох місяців і по теперішній час відповідач не приймає участі у житті сина, не займається його вихованням, підготовкою до самостійного життя. [PERSON] ухиляється від матеріального забезпечення сина. 21 грудня 2009 року Ленінський районним судом м. Запоріжжя по справі №2- 5517/2009 р. за позовом [PERSON] до [PERSON] про стягнення аліментів та коштів на утримання дружини ухвалив рішення. Цим рішенням суд стягнув з [PERSON], [INFO], аліменти на користь [PERSON] на утримання неповнолітнього сина [PERSON], [INFO], у розмірі 377,56 гривень щомісячно з індексацією відповідно до закону, починаючи з 18.11.2009 року і до досягнення дитиною повноліття або до зміни матеріального становища сторін. Крім того, цим рішенням суд стягнув з [PERSON], [INFO], аліменти на користь [PERSON] кошти на її утримання у розмірі 377,56 гривень щомісячно з індексацією відповідно до закону і до досягнення сином трирічного віку, починаючи з 18.11.2009 року і до [INFO] чи до зміни матеріального становища сторін. На цей час у провадженні Олександрівського відділу державної виконавчої служби міста Запоріжжя Головного територіального управління юстиції у Запорізькій області знаходиться виконавче провадження № 56647758 з виконання виконавчого листа №2-5517/2009, виданого 21.12.2009 року Ленінським районним судом м. Запоріжжя про стягнення з [PERSON] аліментів на користь [PERSON] на утримання неповнолітнього сина [PERSON], [INFO], у розмірі 377,56 гривень щомісячно з індексацією відповідно до Закону, починаючи з 18.11.2009 року і до досягнення дитиною повноліття або до зміни матеріального становища сторін. В рамках цього виконавчого провадження держвиконавцем була складена довідка із якої вбачається, що відповідач починаючи з 2009 року і до 2018 року аліменти не сплачував. Суму заборгованості по аліментам він погасив лише у 2018 році. [PERSON] навчається у 3-а класі Запорізького колегіуму «Блінт» Запорізької міської ради Запорізької області. Відповідно до довідки №400 від 20.08.2018 року, виданої учбовим закладом, відповідач в школі жодного разу не був, батьківські збори не відвідує, успіхами дитини не цікавиться, вихованням сина не займається. Відповідно до довідки №04-19/4-925 від 02.08.2017 року про реєстрацію місця проживання особи - [PERSON] зареєстрований за адресою: [ADDRESS] з 02.08.2017 року і по теперішній час. Головою квартального комітету №70 видана довідка №2 від 11.08.2018 року, яка підтверджує той факт, що [PERSON], не зареєстрований та не проживає за адресою: [ADDRESS] та не бере участі у вихованні дитини. КЗ «ЦПМСД №9» на відповідний запит повідомило, що на дільниці №21 (лікар-педіатр дільничний [PERSON]) педіатричної амбулаторії №10 за адресою: вул. Зернова, буд. 27-а спостерігається [PERSON], [INFO] Станом здоров'я хлопчика опікується мати [PERSON], яка і виконує призначення та рекомендації лікаря. Батько [PERSON] лікаря-педіатра з сином не відвідує. Відповідно до заяви від 25.10.2018 року, наданої суду, відповідач не заперечує проти позбавлення його батьківських прав відносно [PERSON], [INFO], що також свідчить про небажання відповідача приймати участь у вихованні своєї дитини. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності суд розцінює як свідоме нехтування відповідачем своїх батьківських обов'язків та характеризує [PERSON] з негативної сторони, як особу яка свідомо ухиляється від виконання своїх батьківських обов'язків. У відповідності до вимог ч.1 ст.12 ЗУ «Про охорону дитинства», виховання в сім'ї є першоосновою розвитку особистості дитини. На кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки, або особи, які їх замінюють, мають право і зобов'язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров'я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці. У відповідності до вимог п.2 ч.1 ст.164 СК України, мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він ухиляються від виконання своїх обов'язків по вихованню дитини. Відповідно до п.15 Постанови Верховного Суду України від 30.03.2007р. №3 «Про практику застосування законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав», позбавлення батьківських прав (тобто прав на виховання дитини, захист її інтересів, на відібрання дитини в інших осіб, які незаконно її утримують, та ін.), що надані батькам до досягнення дитиною повноліття і ґрунтуються на факті спорідненості з нею, є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківських обов'язків, а тому питання про його застосування слід вирішувати лише після повного, всебічного, об'єктивного з'ясування обставин справи, зокрема ставлення батьків до дітей. Відповідно до п.16 Постанови Верховного Суду України від 30.03.2007р. №3 «Про практику застосування законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав», ухилення батьків від виконання своїх обов'язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов'язками. Батько малолітнього [PERSON], відповідач - [PERSON] не піклується про фізичний і духовний розвиток дитини, у добровільному порядку не надає необхідного матеріального забезпечення для дитини, що негативно впливає на її розвиток, як складову виховання; не спілкується з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не виявляє інтересу до її внутрішнього світу, тому суд вважає за доцільне позбавити [PERSON] батьківських прав відносно його малолітнього сина [PERSON].

Outcome: approved