Jurisdiction: civil
Date: 2018-09-26 00:00:00

Позивач звернулась до суду з позовом, в якому просила визнати [PERSON], [INFO] таким, що втратив право користування 10/100 частинами житлового будинку, що знаходиться за адресою: м. Житомир, вул. Короленко 12/6. В обгрунтування позову зазначено, що [PERSON] є власником 10/100 частин житлового що знаходиться за адресою: м. Житомир, вул. Короленко 12/6, де на даний момент зареєстрований відповідач. Оскільки відповідач у будинку фактично не проживає з 2015 року, не є членом сімї, на прохання позивача знятись з реєстраційного обліку добровільно не реагує, комунальних послуг не сплачує, прописка відповідача у будинку приносить позивачу незручності, як власнику, позивач просить визнати його таким, що втратив право користування будинком. В судовому засіданні 27.09.20187 року позивач свої вимоги підтримала та просила задовольнити. Відповідач в судові засідання не зявлявся, про час та місце розгляду справи повідомлявся шляхом направлення судових повісток за зареєстрованим місцем проживання проте, повістки повернулись на адресу суду не врученими з відміткою пошти «За закінченням строку зберігання». В судовому засіданні 27.09.2018 року було допитано свідків [PERSON] та [PERSON], які є сусідами позивача. Свідок [PERSON] пояснила, що [PERSON] не проживає в квартирі вже приблизно пять років. Свідок [PERSON] пояснила, що [PERSON] у квартирі не проживає та речі його у квартирі не зберігаються. Згідно ч. 1 ст.\~280\~ЦПК України у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання, без поважних причин або неповідомлення ним про причини неявки, не подав відзив, позивач не заперечує проти заочного вирішення справи, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів. Заслухавши пояснення позивача, свідків, дослідивши матеріали справи, на підставі ст. 280 УПК України, суд вважає за можливе ухвалити заочне рішення. Судом встановлено, що зі змісту з Договору дарування від 04.08.2006 року, Витягу з державного реєстру правочинів №2722118 від 04.09.2006 року та Витягу про реєстрацію права власності на нерухоме майно №11465344 від 07.08.2006 року - [PERSON] є власником 10/100 частин будинку, що знаходиться за адресою: м. Житомир, вул. Короленка, 12/6 (а.с. 5-7). Зі змісту довідки № 1180 від 06.07.2017 року, виданої КП «ВЖРЕП №5» Житомирської міської ради за адресою: м. Житомир, вул. Короленка, 12/6 зареєстровані [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO] (а.с. 8). Зареєстроване місце проживання відповідача [PERSON] за адресою: м. Житомир, вул. Короленка, 12/6 підтверджується і відомостями відділу обліку та моніторингу інформації про реєстрацію місця проживання УДМС України в Житомирській області (а.с. 20). Згідно акту від 12.09.2017 року, складеного паспортистом КП «ВЖРЕП №5» Житомирської міської ради [PERSON], юристом Ільченко Н.В., інженером [PERSON], сусідів, що проживають за адресою: [INFO] [PERSON], [PERSON], вбачається, що [PERSON] не проживає у квартирі №5 за вказаною адресою з 2015 року (а.с. 13). Відповідно до\~статті 321 ЦК України\~право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Особа може бути позбавлена права власності або обмежена у його здійсненні лише у випадках і в порядку, встановлених законом. Відповідно до ч. 1 ст. 383 ЦК України власник житлового будинку має право використовувати помешкання для власного проживання, проживання членів своєї сім'ї, інших осіб. Згідно ст. 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном. Згідно ч. 1 ст. 405 ЦК України члени сім'ї власника житла, які проживають разом з ним, мають право на користування цим житлом відповідно до закону. Відповідно до ч. 2 статті 405 ЦК України визначено, що член сімї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сімї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом. Згідно ч. 4 ст. 156 ЖК УРСР припинення сімейних відносин з власником будинку (квартири) не позбавляє їх права користування займаним приміщенням. У разі відсутності угоди між власником будинку (квартири) і колишнім членом його сім'ї про безоплатне користування жилим приміщенням до цих відносин застосовуються правила, встановлені статтею 162 цього Кодексу. Згідно ч. 1 ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Відповідно до ч.ч. 1-3 ст. 12 ЦПК України \~цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обовязків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідно\~ст. 129 Конституції України\~однією із засад судочинства є змагальність сторін та свобода в наданні ними суду своїх доказів і у доведеність перед судом їх переконливості. Виходячи із цього принципу, суд не може за власною ініціативою збирати докази або робити інші процесуальні дії, направлені на збирання доказів, а лише оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. З урахуванням викладених обставин, того, що власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном, відповідач, будучи зареєстрованим у будинку не проживає там понад один рік, поважності причин відсутності відповідача у вказаному будинку понад встановлені законом строки судом не встановлено, а тому позовні вимоги є обґрунтованими та підлягають до задоволення. На підставі ст. 141 ЦПК України з відповідача слід стягнути на користь позивача розмір сплаченого судового збору, що становить 640,00 грн.

Outcome: approved