Jurisdiction: civil
Date: 2020-02-03 00:00:00

Позивач звернулась до суду з позовом, в якому просить визнати [PERSON] , [INFO] , таким, що втратив право користування житлом за адресою: [ADDRESS] . В обґрунтування позову зазначено, що позивач є власником вказаної квартири. В належній позивачу квартирі зареєстровані позивач, її донька та відповідач [PERSON] . Відповідач не проживає в житловому приміщенні понад одного року без поважних причин. [PERSON] не сплачує комунальні платежі, в утриманні житла участі не бере, особистих речей не має і взагалі жодного інтересу до вказаної квартири не виявляє. Жодних перешкод в користуванні квартирою відповідачу не чинилися. [PERSON] в 2015 році виїхав за кордон та з 07.08.2015 року є громадянином Російської Федерації. Позивач зазначала, що реєстрація відповідача у будинку не дає їй можливості реалізовувати своє право власності належним чином. Відповідно до ухвали суду від 18.09.2019 року провадження у справі відкрито та справу призначено до розгляду в порядку спрощеного позовного провадження з викликам сторін. Позивач в судове засідання не з`явилася, подала заяву про розгляд справи за відсутності, позовні вимоги підтримала та просила їх задовольнити. Відповідач в судове засідання не з`явився, надав до суду заяву про розгляд справи за його відсутності, проти задоволення позовних вимог не заперечує. Суд, допитавши свідків, дослідивши надані докази в їх сукупності, встановив наступні факти та відповідні їм правовідносини. Відповідно до договору дарування квартири № 1884 від 03.11.2009 року та Витягу про реєстрацію прав власності на нерухоме майно № 24922193 від 25.12.2009 року, власником квартири [ADDRESS] є [PERSON] . Згідно Довідки про зареєстрованих у житловому приміщенні осіб від 11.09.2019 року та від 18.09.2019 року, за адресою: [ADDRESS] зареєстровані: [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] . Відповідно до листа Управління організаційно-аналітичного забезпечення та оперативного реагування ГУНП в Харківській області № 7088/119-25/03/2019 від 05.12.2019 року [PERSON] , 1977 р.н., з заявами щодо перешкоджання користування житловим приміщенням за адресою [ADDRESS] не звертався. Відповідно до листа Комунального некомерційного підприємства «Міська поліклініка № 25» Харківської міської ради № 01/0.33-1388/0/536-19 від 25.11.2019 року, [PERSON] , [INFO] , з питанням про укладання декларації на медичне обслуговування не звертався. В судовому засіданні в обґрунтування позовних вимог судом були допитані свідки, яких було приведено до присяги та попереджене про відповідальність за дачу завідомо неправдивих показань та відмову від дачі показань [PERSON] та [PERSON] . Допитана у якості свідка [PERSON] , яка зареєстрована та постійно мешкає за адресою: [ADDRESS] повідомила, що [PERSON] проживає в Російській Федерації. Допитана у якості свідка [PERSON] , яка проживає та зареєстрована за адресою [ADDRESS] , повідомила, що відповідача з 2014 року з позивачем не проживає, речей його вона не бачила, останній раз бачила [PERSON] півтора роки тому, та повідомив, що він зареєстрував новий шлюб та у нього від шлюбу є дитина. Згідно ч. 1 ст.317 ЦК України власникові належать права володіння, користування та розпорядження своїм майном. Частиною 1 ст.319 ЦК України передбачено, що власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Відповідно до ст. 391 ЦК України, власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном. З ч. 2 ст.405 ЦК України вбачається, що член сім`ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім`ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом. На підставі наданих доказів, суд вважає доведеним, що відповідач втратила право користування жилою площею за адресою реєстрації, тому що не проживає в квартирі понад 1 рік без поважних причин, що підтверджується наданими доказами. Наявних даних, що позивач порушив права відповідача на проживання, суду не надано, в зв`язку з чим суд приходить до висновку про задоволення позову в повному обсязі. Згідно ст. 7 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місце проживання в України», зняття з реєстрації місця проживання особи здійснюється на підставі: судового рішення, яке набрало законної сили, про позбавлення права власності на житлове приміщення або права користування житловим приміщенням, про виселення, про визнання особи безвісно відсутньою або оголошення її померлою.

Outcome: approved