Jurisdiction: civil
Date: 2014-12-02 00:00:00

Позивач звернулась до суду з позовом до відповідача про стягнення аліментів на неповнолітніх дітей та на утримання дружини. В своєму позові вона зазначила, що з відповідачем зареєструвала шлюб 06.11.2010 року. Від даного шлюбу мають неповнолітніх дітей: сина [PERSON], [INFO], та доньку [PERSON], [INFO], які проживають з позивачем. З 11.08..2014 року фактично шлюбні відносини між сторонами припинились та сторони почали проживати окремо, спільне господарство не ведуть. Діти проживають з позивачем та знаходяться на її утриманні, відповідач участі у вихованні дітей не приймає та аліментів не сплачує, тому позивач була вимушена звернутися з даним позовом до суду та просила суд постановити рішення, яким стягнути з відповідача на її користь аліменти на утримання неповнолітніх дітей в розмірі 50% від усіх видів заробітку (доходу) відповідача щомісячно та на її утриманні в розмірі 25% від усіх видів заробітку (доходу) відповідача. Позивач в судовому засіданні позов підтримала в повному обсязі, посилаючись на обставини, викладені в позовній заяві, та просила суд її задовольнити. Відповідач в судовому засіданні позовні вимоги визнав частково. Вислухавши сторони та дослідивши матеріали справи, суд прийшов до висновку, що позов підлягає частковому задоволенню, виходячи з наступного. Відповідно до свідоцтва про шлюб серії [NUMBER] сторони зареєстрували шлюб 06.11.2010 року. Він даного шлюбу у сторін народився син [PERSON], [INFO], свідоцтво серії [NUMBER] та донька [PERSON], [INFO], згідно свідоцтва серії [NUMBER]. Суд також приходить до висновку про часткове задоволення позову про стягнення аліментів, оскільки відповідач добровільно не надає матеріальної допомоги на утримання дітей, тому з нього слід стягнути аліменти в примусовому порядку. При визначенні розміру аліментів суд враховує стан здоров'я та матеріальне становище дитини; стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. Так, статтею 180 СК України передбачено, що батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до ст. 181 СК України кошти на утримання дитини (аліменти) можуть бути присуджені за рішенням суду у частці від доходу особи, зобов'язаної утримувати дитину або у твердій грошовій сумі. Згідно зі статтею 182 СК України, суд при визначенні розміру аліментів має врахувати стан здоров'я та матеріальне становище дитини та платника аліментів, наявність у платника аліментів інших дітей, інші обставини, що мають істотне значення, проте мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Статтею 184 СК України встановлено, якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення, суд за заявою платника або одержувача, може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі. В усіх інших випадках визначення розміру аліментів провадиться у частці від заробітку (доходу) матері (батька) дитини, відповідно до ст. 183 СК України. За правилами ст. 183 СК України частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Якщо стягуються аліменти на двох і більше дітей, суд визначає єдину частку від заробітку (доходу) матері, батька на їх утримання, яка буде стягуватися до досягнення найстаршою дитиною повноліття. Відповідно до ст. 191 СК України аліменти на утримання дитини присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову. Як встановлено в судовому засіданні та не оспорюється учасниками процесу, що неповнолітні діти проживають зі своєю матір'ю - позивачем по справі, відповідач не надає достатню матеріальну допомогу на утримання дітей, є працездатним, інших неповнолітніх дітей, чи непрацездатних членів сім'ї, яких він зобов'язаний утримувати, у відповідача немає, а тому згідно ст. 180 СК України він зобов'язаний утримувати своїх неповнолітніх дітей. Крім того, відповідно до ст. 84 СК України дружина, з якою проживає дитина, має право на утримання від чоловіка - батька дитини до досягнення дитиною трьох років. Згідно ст.ст. 79, 80 СК України, аліменти присуджуються одному із подружжя за рішенням суду від дня подання позовної заяви у частці від заробітку (доходу) другого з подружжя і (або) у твердій грошовій сумі. Ст. 70 ч. 4 Закону України «Про виконавче провадження» загальний розмір усіх відрахувань під час кожної виплати заробітної плати не може перевищувати п'ятдесят відсотків заробітної плати, що має бути виплачена працівнику, у тому числі в разі відрахування за кількома виконавчими документами. Це обмеження не поширюється на відрахування із заробітної плати в разі відбування боржником покарання у виді виправних робіт і стягнення аліментів на неповнолітніх дітей. У таких випадках розмір відрахувань із заробітної плати не може перевищувати сімдесяти відсотків. А тому суд приходить до висновку про неможливість його повного задоволення, так як їх розмір таких аліментів буде перевищувати 70 відсотків доходу (заробітку) відповідача. В зв'язку з цим слід стягнути аліменти на користь позивача на утримання неповнолітніх дітей: сина [PERSON], [INFO], та доньки [PERSON], [INFO], в розмірі 1/3 частини від усіх видів заробітку (доходу) відповідача, щомісячно до досягнення найстаршою дитиною повноліття та на утримання дружини [PERSON] в розмірі 1/6 частини від усіх видів заробітку (доходу) відповідача, оскільки такий розмір аліментів враховує інтереси батьків та дітей. Згідно ст. 10 ЦПК України сторони та інші особи, які беруть участь у справі, мають рівні права щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. В зв'язку із частковим задоволенням позову та звільненням позивача від його сплати з відповідача слід стягнути судові витрати на користь держави згідно ст. 88 ЦПК України. Виниклі правовідносини регулюються ст. ст. 79, 80, 84, 180, 181, 182, 183, 191 Сімейного кодексу України. На підставі викладеного та

Outcome: partial