Jurisdiction: civil
Date: 2016-10-03 00:00:00

позивач звернулась до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу та стягнення аліментів на утримання неповнолітніх дітей, посилаючись на те, що перебуває з відповідачем у шлюбі, зареєстрованому 20 вересня 1997 року у виконавчому комітеті Часовоярської міської ради м.Бахмут Донецької області, проте подружні відносини між ними не склалися, останнім часом вони припинили шлюбні відносини, спільного господарства не ведуть. Від шлюбу мають доньок [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO], які проживають з позивачем. Вважає, що її спільне з відповідачем життя, як подружжя, є неможливим, оскільки сімя фактично розпалася, зберегти її неможливо, шлюб між ними носить лише формальний характер. Просить шлюб розірвати. Крім того, просить суд винести рішення про стягнення з відповідача на її користь аліментів на утримання їхніх неповнолітніх дітей у розмірі 33% з усіх видів заробітку (доходу) щомісяця, починаючи з дня предявлення позову до досягнення дітьми повноліття. Позивач у судове засідання не зявилася, надала заяву про зменшення позовних вимог. Просить суд стягувати з відповідача аліменти лише на утримання неповнолітньої доньки [PERSON], [INFO], в розмірі ? частки з усіх видів заробітку (доходу) щомісяця,оскільки [PERSON], [INFO], вже виповнилось 18 років, та вона має намір звернутися до суду з позовом про стягнення аліментів на утримання повнолітньої дитини, яка продовжує навчання. Просить проводити розгляд справи за її відсутності. Відповідач у судове засідання не зявився, подавши заяву про розгляд справи у його відсутності. Проти задоволення уточнених позовних вимог не заперечує. Відповідно до ст.169 Цивільного процесуального кодексу України суд вважає за можливе проводити розгляд справи у відсутності сторін, від яких надійшли відповідні заяви, на підставі наявних у справі доказів, які вважає достатніми. З урахуванням ч.2 ст.197 Цивільного процесуального кодексу України, у звязку з неявкою всіх осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом установлено, що між [PERSON] та [PERSON] (дошлюбне прізвище Тарасенко) [PERSON], укладено шлюб, який зареєстрований 20 вересня 1997 року виконавчим комітетом Часовоярської міської ради м.Бахмут Донецької області, про що складено відповідний актовий запис № 66 та видано повторно свідоцтво про шлюб серії І-НО №449395 (а.с.11). Згідно зі свідоцтвом про народження серії І-НО №235058, виданим 6 червня 2001 року Часовоярським виконкомом Артемівської міської ради Донецької області (а.с.9), сторони є батьками [PERSON] вікторії Володимирівни, [INFO]. Дитина проживає з матірю [PERSON] Спору про її місце проживання немає. Відповідно до ч.1 ст.24 Сімейного кодексу України (далі СК України) шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. У відповідності до положень ч.2 ст.104, ч.3 ст.105, ч.1 ст.110 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду. Згідно з ч.2 ст.114 СК України у разі розірвання шлюбу судом шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу. Крім того, ст.180 СК України передбачено, що батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Статтею 182 СК України передбачено, що при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров'я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 4) інші обставини, що мають істотне значення. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, за винятком випадків, передбачених статтею 184 цього Кодексу. У відповідності до ч.1 ст.183 СК України, частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Відповідно до ч. 1 ст.191 СК України, аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня предявлення позову. Таким чином, оскільки сторони подружніх відносин не підтримують, спільного господарства не ведуть, суд приходить до висновку, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу є неможливим та суперечить інтересам сторін. Окрім того, з урахуванням обставин, що мають істотне значення, суд приходить до висновку, що з відповідача на користь позивача підлягають присудженню аліменти на утримання їхньої неповнолітньої доньки від дня предявлення позову до досягнення нею повноліття, в частці від заробітку (доходу) відповідача, але не менше розміру, визначеного ч.2 ст.182 СК України. З огляду на викладене, суд вважає позов підставним та таким, що підлягає задоволенню.

Outcome: approved