Jurisdiction: civil
Date: 2019-11-03 00:00:00

Позивач звернулась до Дніпровського районного суду м. Києва з позовною , в якій просить встановити факт проживання [PERSON] з 1998 року однією сім`єю з матір`ю, [PERSON] в квартирі [ADDRESS] до часу відкриття спадщини, а саме до [INFO] включно, також визнати за позивачем [PERSON] право власності в порядку спадкування за законом на квартиру [ADDRESS] , після смерті матері [PERSON] , яка померла [INFO] . Свої вимоги мотивує тим, що позивач доводиться рідною донькою [PERSON] , яка померла [INFO] . Похованням матері займалась особисто позивач. Так, з 1998 року позивач з матір`ю проживали разом у квартирі [ADDRESS] , у зв`язку із тяжкою хворобою геморагичний (мозку) інфаркт та потребувала постійного догляду за нею. Отже, ця квартира належить позивачу на праві власності. Так, матері позивача належала квартира [ADDRESS] . У цій квартирі з 1998 року проживав двоюрідний брат позивача зі своєю сім`єю до 2001 року. Батько, [PERSON] з позивачем [PERSON] та [PERSON] не проживав з 1965 року і помер [INFO] , позивач є єдиною дитиною. Так, 20 квітня 2018 року, [PERSON] звернулась до приватного нотаріуса КМНО Черповицького М.Ю. для оформлення спадщини, проте останній надав роз`яснення відповідно до якого видача свідоцтва про право на спадщину є неможливим, через те, що пропущений встановлений шестимісячний строк та відсутні правовстановлюючі документи. Виявилось, що замість оригіналу свідоцтва про право власності на житло, а саме квартиру [ADDRESS] є лише копії. Таким чином, після смерті матері [PERSON] є єдиною спадкоємицею та відповідно через те, позивач та її мати проживали разом і на момент смерті [PERSON] , позивач вважається такою. Що прийняла спадщину. У зв`язку із вище викладеним, позивач змушена була звернутись до суду з відповідним позовом. В судовому засіданні представник позивача підтримав позовні вимоги в повному обсязі та надав пояснення, аналогічні тим, що викладені в позовній заяві, додавши, що інших спадкоємців, крім позивача, після смерті спадкодавця немає, іншим шляхом, ніж за судовим рішенням, позивач не може захисти свої спадкові права. Представник відповідача, будучи у встановленому законом порядку повідомленим про час та місце розгляду справи, в судове засідання не з`явився. Про причини неявки суд не повідомив. Ухвалою Дніпровського районного суду м. Києва від 14 травня 2019 відкрито провадження в порядку загального позовного провадження та призначено підготовче судове засідання. Ухвалою Дніпровського районного суду м. Києва від 10 червня 2019 року клопотання представника позивача про витребування доказів задоволено. Витребувано з Десятої КДНК копію спадкової справи після смерті [PERSON] 26 червня 2019 року представник позивача подав клопотання про долучення до матеріалів цивільної справи копію матеріалів спадкової справи після смерті [PERSON] 26 червня 2019 року протокольною ухвалою задоволено клопотання представника позивача [PERSON] про виклик свідків, а саме [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] . Ухвалою Дніпровського районного суду м. Києва від 26 червня 2019 року клопотання представника позивача про витребування доказів з КП « Київське міське бюро технічної інвентаризації» задоволено. Витребувано інформацію, кому належить на праві власності квартира [ADDRESS] додавши копію правовстановлюючого документу на вказану квартиру. 26 червня 2019 року ухвалою суду закрито підготовче засідання та справу призначено до судового розгляду. 15 липня 2019 року представник позивача [PERSON] подав заяву про долучення до матеріалів справи відповідь з БТІ м. Києва. 04 листопада 2019 року представник позивача [PERSON] подав клопотання про долучення до матеріалів справи доказів, а саме оригінал акту про спільне проживання від 01 листопада 2019 року. Суд, вислухавши пояснення представника позивача, допитавши свідків, дослідивши письмові докази, оцінивши їх у сукупності, приходить до наступного висновку. Судом встановлено, що у відповідності до Свідоцтва про народження (повторне) [PERSON] серії [NUMBER] , виданого 03 квітня 2007 року, батьками позивача являлися [PERSON] та [PERSON] . [INFO] помер батько позивача - [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про смерть (повторно) від 24 квітня 2007 року серії [NUMBER] . [INFO] померла мати позивача - [PERSON] , відповідно до свідоцтва про смерть виданого 31 серпня 2010 року Відділом реєстрації актів цивільного стану Дніпровського районного управління юстиції у м. Києві, актовий запис № 790. 01 вересня 2010 року між позивачем та ритуальною службою СКП «Спеціалізований комбінат ПКПО» укладено договір - замовлення № 7.5653.3 на організацію та проведення поховання, а також [PERSON] підписаний Додаток №1 до вище вказаного договору, якому міститься найменування товару та послуг, а також їх вартість. Крім цього, позивачу [PERSON] , 01 вересня 2010 року видано довідку про поховання померлого громадянина на кладовищі м. Києва, з якої вбачається, зо саме позивач здійснила поховання своєї матері та оплатила всі необхідні послуги та товари пов`язані з її похованням. Відповідно до ст.1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця) до інших осіб (спадкоємців). Відповідно до статті 1223 ЦК України право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. У разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі не охоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261-1265 цього Кодексу. Право на спадкування виникає у день відкриття спадщини. Згідно ст.1258 ЦК України спадкоємці за законом одержують право на спадкування почергово. Кожна наступна черга спадкоємців за законом одержує право на спадкування, неприйняття ними спадщини або відмови від її прийняття, крім випадків, встановлених статтею 1259 цього Кодексу. Статтями 1261-1265 ЦК України встановлено, що у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. У другу чергу право на спадкування за законом мають рідні брати та сестри спадкодавця, його баба та дід як з боку батька, так і з боку матері. У третю чергу право на спадкування за законом мають рідні дядько та тітка спадкодавця. У четверту чергу право на спадкування за законом мають особи, які проживали зі спадкодавцем однією сім`єю не менш як п`ять років до часу відкриття спадщини. У п`яту чергу право на спадкування за законом мають інші родичі спадкодавця до шостого ступеня споріднення включно, причому родичі ближчого ступеня споріднення усувають від права спадкування родичів подальшого ступеня споріднення. 04 березня 2013 року [PERSON] звернулась до Десятої КДНК про прийняття спадщини та 05 березня 2013 року нотаріальна контора надала відповідь згідно якої позивачу рекомендовано звернутись до суду з позовною заявою про надання додаткового строку для прийняття спадщини, оскільки [PERSON] пропустила шестимісячний строк. 20 квітня 2018 року Приватним нотаріусом КМНО Черповицьким М.Ю. надано роз`яснення, яким повідомив [PERSON] , що у зв`язку з тим, що строк для прийняття спадщини пропущений та відсутні правовстановлюючі документи на квартиру, видача свідоцтва про право на спадщину не уявляється можливим. Згідно ст. 1268 ЦК України зазначено, що спадкоємець, який постійно проживав зі спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 Цивільного кодексу України, він не заявив про відмову від неї. Незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. У п. 5.1 Листа Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних справ від 16 травня 2013 року № 24-753/0/4-13 зазначено, що спадкоємець, який постійно проживав разом зі спадкодавцем на час відкриття спадщини, тобто на день смерті спадкодавця, вважається таким. Що прийняв спадщину. Доказом постійного проживання разом зі спадкодавцем можуть бути: довідка житлово-експлуатаційної організації, правління житлово-будівельного кооперативу, будинкова книга та інші документи, що підтверджують факт постійного проживання разом зі спадкодавцем. Так, тимчасово виконуючим обов`язків генерального директора ДП «Укржитлосервіс» [PERSON] складено акт про спільне проживання від 01 листопада 2019 року, відповідно до якого сусіди [PERSON] та [PERSON] підтвердили факт спільного проживання сім`ї у складі : [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] .. [PERSON] за адресою : [ADDRESS] в період з 1998 року по 2010 рік. Факт постійного проживання позивача з померлою [PERSON] однією сім`єю з 1998 року також підтверджується показами свідків [PERSON] , [PERSON] , та [PERSON] Покази свідків на підставі ст.76 ЦПК України є доказами по справі, на підставі яких встановлюються наявність або відсутність обставин, що мають значення для вирішення справи. Так, допитаний в судовому засіданні 19 серпня 2019 року, як свідок [PERSON] , пояснила, що є сусідкою померлої [PERSON] з кінця 1990 року. [PERSON] , яка є матір`ю позивача, була інвалідом, тому бачила її лише декілька разів. Її донька [PERSON] постійно за нею доглядала та проживала разом з нею. Свідок [PERSON] пояснила, що є сусідкою з 1998 року. В квартирі проживала [PERSON] , її мати [PERSON] та діти позивача. Мати хворіла і в 2010 році померла. Мати [PERSON] - [PERSON] не виходила на вулицю на вулицю та потребувала постійного догляду. Свідок [PERSON] є сусідкою позивача та померлої [PERSON] з 1998 року. Мати позивача дуже хворіла останнім часом. [PERSON] проживала разом зі своєю матір`ю та дітьми в одній квартирі. Здійснювала догляд за своєю матір`ю так як остання взагалі не виходила з дому. В 2010 році померла мати позивача [PERSON] . У суду не має підстав ставити під сумнів відомості, що повідомлені свідками, дані про їх заінтересованість відсутні, їх показання підтверджуються письмовими доказами у справі. Отже, будь-яких інших доказів, на підставі яких суд міг би встановити наявність або відсутність обставин, що мають значення для вирішення справи, сторонами не надано. Відповідно до позовних вимог, позивач просить встановити факт постійного проживання однією сім`єю з [PERSON] в квартирі [ADDRESS] з 1998 року по день смерті [PERSON] - 30 серпня 2010 року. Однак, на момент виникнення даних правовідносин діяв Цивільний кодекс УРСР від 18 липня 1968 року відповідно до якого, а саме п. 1 ч. 1 ст. 549 ЦК УРСР визнається, що спадкоємець прийняв спадщину, якщо він фактично вступив в управління бо володіння спадковим майном. Так, з позовної заяви вбачається, що позивач просить встановити факт постійного проживання [PERSON] з [PERSON] за адресою: [ADDRESS] в період з 1998 року по 30 серпня 2010 року та визнати право власності в порядку спадкування за законом на квартиру [ADDRESS] , отже виходячи з цього, суд не знаходить підстав для задоволення позовних про встановлення факту спільного проживання з 1998 року, оскільки позивач разом зі своєю матір`ю проживали за іншою адресою, а ніж тією за якою позивач просить визнати право власності в порядку спадкування за законом. Відповідно до п. 4 Прикінцевих та перехідних положень Цивільного кодексу України визначено, що Цивільний кодекс України застосовується до цивільних відносин, що виникли після набрання ним чинності. Щодо цивільних відносин, які виникли до набрання чинності Цивільним кодексом України, положення цього Кодексу застосовуються до тих прав і обов`язків, що виникли та продовжують існувати після набрання ним чинності. Виходячи із принципу незворотності дії у часі, встановленого ч. 1 ст. 58 Конституції України та ст. 5 ЦК України, на правовідносини, що виникли раніше дія вказаних нормативних актів не поширюється. На підставі викладеного, враховуючи наявні письмові докази у справі та покази свідків, суд приходить до висновку про доведеність факту спільного проживання [PERSON] однією сім`єю з матір`ю [PERSON] в квартирі [ADDRESS] в період з 01 січня 2004 року до часу відкриття спадщини, а саме до [INFO] включно, отже відповідно до ч. 3 ст. 1268 ЦК України від 16 березня 2003 року, вважається такою, що прийняла спадщину. Відповідно до ст.1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Відповідно до ч. 4 ст. 41 Конституції України, право власності є непорушним, ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Відповідно до ч. 5 ст. 11 ЦК України, цивільні права можуть виникати з рішення суду лише у випадках, встановлених актами цивільного законодавства. ЦК України передбачає можливість виникнення права власності на підставі рішення суду у випадках, прямо передбачених ст.ст. 335, 376, 392 цього Кодексу. На підставі ст.16 ч.2 п.1 ЦК України способом захисту цивільних справ є визнання права. Згідно ч.1 ст.328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом. Відповідно до ст. 392 ЦК України, власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Відповідно до п. 3.1 Листа Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ від 16 травня 2013 року № 24-753/0/4/-13 «Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування», право власності спадкоємця на спадкове майно підлягає захисту в судовому порядку шляхом його визнання у разі, якщо таке право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. 11 грудня 1995 року Виконавчим комітетом Дарницької районної Ради народних депутатів м. Києва на підставі розпорядження від 11 грудня 1995 року № 1822, [PERSON] видано свідоцтво про право власності на житло, відповідно до якого на праві приватної власності [PERSON] належить квартира [ADDRESS] загальною площею 31,7 кв.м. Разом зі свідоцтвом про право власності на квартиру надано технічний паспорт із зазначенням характеристики вище вказаної квартири. З позовної заяви та роз`яснення Приватного нотаріуса КМНО Черповицького М.Ю. вбачається, що у позивача відсутні оригінали правовстановлюючих документів на квартиру [ADDRESS] . Аналізуючи наявні в матеріалах справи докази в їх сукупності,

Outcome: partial