Jurisdiction: civil
Date: 2019-09-22 00:00:00

Позивач звернулась до суду з вказаної позовною заявою та просить суд визнати за нею право власності на ? частину квартири [ADDRESS] , після померлого [INFO] її сина [PERSON] , зняти арешт з цієї квартири, накладеного на підставі постанов районного відділу ДВС Білоцерківського МРУЮ від 05.12.2007року, та від 18.10.2010року. Позивач в судовому засіданні підтримала позовні вимоги. Відповідач не направили в судове засідання свого представника, про день, час та місце розгляду справи повідомлені належно, причини неявки суду невідомі. Заслухавши пояснення позивача, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов не підлягає задоволенню з наступних підстав. Встановлено, що позивач є матір`ю [PERSON] , що підтверджено свідоцтвом про народження (а.с.9). Встановленим є те, що [INFO] помер [PERSON] , що підтверджено свідоцтвом про смерть (а.с.10). [PERSON] був співвласником квартири [ADDRESS] , його частка у праві власності становить 1\\4 частину. Встановлено, що позивач звернулась до нотаріуса для оформлення спадкових прав після померлого сина, однак їй було відмовлено у зв`язку із наявністю арешту, накладено на все майно [PERSON] на підставі постанови районного відділу ДВС Білоцерківського МРУЮ від 05 грудня 2007 року, реєстраційний номер обтяження 6213934 від 12 грудня 2007 року, та на підставі постанови районного відділу ДВС Білоцерківського МРУЮ від 18 жовтня 2010 року, реєстраційний номер обтяження 10372598 від 25 червня 2010 року. Позивач суду пояснила. що її син [PERSON] був засуджений за злочин та у вироку вказано про конфіскацію його майна. Квартира де проживає позивач була приватизована на сім`ю, і [PERSON] мав у власності 1\\4 частину цієї квартири. Позивач бажає привести в належність документи та виявилося, що її квартира під арештом, бо майно сина конфісковане. Встановлено, що в Білоцерківському районному відділі державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Київській області в переліку невиконаних виконавчих проваджень, де боржником значиться [PERSON] наявне рішення про конфіскацію його майна. Відповідно до ч. 1 ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Відповідно до ч. 1 ст. 1296 ЦК України спадкоємець, який прийняв спадщину, може одержати свідоцтво про право на спадщину. Згідно п. 23 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику у справах про спадкування» свідоцтво про право на спадщину видається за письмовою заявою спадкоємців, які прийняли спадщину в порядку, установленому цивільним законодавством. За наявності умов для одержання в нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину вимоги про визнання права на спадщину судовому розглядові не підлягають. У разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження. Згідно ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Згідно ч. 1 ст. 56 Закону України «Про виконавче провадження» арешт майна (коштів) боржника застосовується для забезпечення реального виконання рішення. За ч. 1 ст. 59 Закону України «Про виконавче провадження» особа, яка вважає, що майно, на яке накладено арешт, належить їй, а не боржникові, може звернутися до суду з позовом про визнання права власності на це майно і про зняття з нього арешту. Встановлено, що підстав для зняття виконавцем арешту з майна [PERSON] немає. Його майно є конфіскованим у відповідності до виконавчого листа № 1-619 від 21.08.2007 року, що виданий Білоцерківський міськрайонним судом Київської області. Майно не реалізоване. Отже, зважаючи, що на момент відкриття спадщини, майно [PERSON] було конфіскованим, тобто примусово безоплатно вилучено у власність держави, а тому є безпідставною вимога про визнання права власності на це майно за позивачем в порядку спадкування після смерті [PERSON] .

Outcome: dismissed