Jurisdiction: civil
Date: 2019-07-07 00:00:00

Позивач звернулась до суду з позовом до відповідача про розірвання шлюбу, який був зареєстрований 15.12.2015 Вінницьким міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Вінницькій області, актовий запис № 3945. В позові позивач вказує, що вони мають спільну дитину - сина [PERSON] , [INFO] . Причиною розірвання шлюбу називає те, що останнім часом їх шлюбні відносини не складались через різні погляди на спільне життя, виховання дитини та ведення побуту, в результаті чого виникали непорозуміння, та як наслідок з жовтня 2018 року вони припинили спільне проживання, шлюбних відносин не підтримують, дитину разом не виховують, господарства спільно не ведуть. Позивач вважає, що шлюб існує формально, а його збереження суперечить його інтересам, що стало підставою для звернення до суду. У визначений судом строк відповідач до суду відзиву не подала, однак у заяві поданій до суду зазначила, що вимоги визнає, не заперечує щодо їх задоволення, а розгляд справи просила проводити за її відсутності, залишити для подальшого іменування прізвище набуте, у зв`язку із реєстрацією шлюбу. У підготовче судове засідання позивач не з`явився, однак направив до суду заяву, в якій позовні вимоги підтримав, просив їх задовольнити, а розгляд справи проводити за його відсутності. З огляду на викладене, суд не вбачає підстав для відкладення розгляду справи, тому проводить його за результатами підготовчого судового засідання, в порядку ст.ст. 200, 206 ЦПК України, на підставі наявних у справі матеріалів, при цьому не здійснюючи фіксування судового засідання технічними засобами. Суд, вивчивши та дослідивши матеріали цивільної справи, повно з`ясувавши обставини справи та перевіривши їх зібраним у справі доказами, встановив, що сторони перебувають в зареєстрованому шлюбі з 15.12.2015, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER] . Мають спільну дитину [PERSON] , [INFO] , на що вказує свідоцтво про народження сері [NUMBER] . Сторони не мають наміру на примирення, виявили стійке волевиявлення спрямоване на припинення сімейних відносин і розірвання шлюбу. Відповідно до ст.ст. 105,110,112 СК України, шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного із подружжя на підставі рішення суду, відповідно до статті 110 цього Кодексу. Позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя (ч.1 ст.110 СК України). Згідно зі ст.112 СК України, суд з`ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність дитини та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них. Зважаючи на те, що сторони наполягали на розлученні, мають стійке волевиявлення до розірвання шлюбу, суд вважає, що шлюб сторін втратив ознаки сім`ї, тому подальше збереження шлюбу буде суперечити інтересам сторін та їх дитини, отож позов слід задовольнити. Крім цього, відповідач позов визнала. Враховуючи те, що визнання відповідачем позову не суперечить закону та не порушує права, свободи та інтереси третіх осіб, суд приймає визнання відповідачем позову та виносить рішення про його задоволення. На вимогу відповідача, відповідно до ст.113 СК України, суд залишає їй призвище набуте, у зв`язку із реєстрацією шлюбу. Вирішуючи питання судових витрат, суд керується Главою 8 ЦПК України. На підставі ст.ст. 105, 110, 112 СК України,

Outcome: approved