Jurisdiction: civil
Date: 2017-05-04 00:00:00

Позивач звернулась до суду з вказаним позовом та просить визначити додатковий строк для подання заяви про прийняття спадщини після смерті [PERSON], який помер [INFO]. Позовні вимоги мотивує тим, що [INFO] помер батько позивача [PERSON], що був зареєстрований в [ADDRESS]. Після його смерті залишилася спадщина, яка склалась з права на земельну частку (пай), розміром 5.26 га, що знаходиться в КСП «Росія», [ADDRESS]. Крім позивача інших спадкоємців, згідно ст.. 1261 ЦК України немає. Спадкодавець на день смерті у зареєстрованому шлюбі не перебував. В установлений, ст.. 1270 ЦК України, шестимісячний строк позивач не звернулась з заявою до Щорської районної державної нотаріальної контори про видачу свідоцтва про право на спадщину, в силу своєї юридичної необізнаності та незнання порядку оформлення спадщини. В даний час нотаріус не може видати їй свідоцтво про право на спадщину, оскільки позивач пропустила строк для подачі заяви, зазначене стало підставою звернення до суду. 22.02.2017 року ухвалою Щорського районного суду Чернігівської області до участі у справі було залучено правонаступника Тихоновицької сільської ради Щорського району Чернігівської області - Сновську міську раду Сновського району Чернігівської області. В судовому засіданні позивач відсутня, в позовній заяві просить справу розглянути у її відсутності. Представник Сновської міської ради до суду не з?явився, про час та місце розгляду справи міська рада повідомлена належним чином. Причини неявки суду невідомі, заперечень та клопотань по справі до суду не надходило. Суд, дослідивши надані документи і матеріали, всебічно та повно з'ясувавши обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об'єктивно оцінивши в сукупності докази, які мають значення для розгляду справи, дійшов висновку, що позов не підлягає задоволенню. В судовому засіданні встановлено, що [INFO] помер [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про смерть серії [NUMBER] від 24.04.2012 року (а.с.11). За життя померлий [PERSON] набув право на земельну частку (пай) розміром 5,26 га. яка знаходиться на території [ADDRESS], що підтверджується сертифікатом серії [NUMBER] (а.с.9). Відповідно до частини 1 статті 1261 ЦК України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. Позивач являється спадкоємцем померлого за законом першої черги, оскільки являється його дочкою. Вказана обставина підтверджується доданим до матеріалів справи свідоцтвом про народження позивача серії [NUMBER] від 05.06.1974 року. За змістом норм статей 1268 - 1269 ЦК України порядок прийняття спадщини встановлюється залежно від того чи проживав постійно спадкоємець разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини. Спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини. Для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який розпочинається з часу відкриття спадщини, що передбачено статтею 1270 ЦК України. Статтею 1272 ЦК України визначено наслідки пропущення строку для прийняття спадщини, зокрема, якщо спадкоємець протягом строку, встановленого ст. 1270 ЦК України, не подав заяву про прийняття спадщини, він вважається таким, що не прийняв її. За письмовою згодою спадкоємців, які прийняли спадщину, спадкоємець, який пропустив строк для прийняття спадщини, може подати заяву про прийняття спадщини нотаріусу за місцем відкриття спадщини. За позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини. За положеннями п. 24 постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 30 травня 2008 року «Про судову практику у справах про спадкування», вирішуючи питання про визначення особі додаткового строку, суд досліджує поважність причини пропуску строку для прийняття спадщини. При цьому необхідно виходити з того, що поважними є причини, пов'язані з об'єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій. При розгляді цих справ слід перевіряти наявність або відсутність спадкової справи стосовно спадкодавця у державній нотаріальній конторі за місцем відкриття спадщини, наявність у матеріалах справи обґрунтованої постанови про відмову нотаріуса у вчиненні нотаріальної дії, зокрема відмови у видачі свідоцтва про право на спадщину. Відповідно до інформаційної довідки зі Спадкового реєстру №46464778 від 18.01.2017 року встановлено, що 22.10.2012 року Приватним нотаріусом Татьяненко Т.В. до майна померлого [INFO] [PERSON] заведено спадкову справу та видано чотири свідоцтва про право на спадщину. Відповідно до повідомлення Приватного нотаріуса Сновського районного нотаріального округу Чернігівської області Татьяненко Т.В. №96/01-16 від 21.03.2017 року встановлено, що позивач по справі 22.10.2012 року звернулась до нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини, в цей же день із заявою про прийняття спадщини до нотаріальної контори звернулась [PERSON]. 09.11.2012 року позивачу та [PERSON] видані свідоцтва про право на спадщину. Зазначене також підтверджується копією спадкової справи до майна померлого [INFO] [PERSON]. Відповідно до п. 4.9. та п.4.10 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженим наказом Міністерства юстиції України № 296/5 від 22 лютого 2012 року, свідоцтво про право на спадщину видається на підставі заяви спадкоємців, які прийняли спадщину, після закінчення шести місяців з дня відкриття спадщини, а у випадках, передбачених частиною другою статті 1270, статтею 1276 Цивільного кодексу України, - не раніше зазначених у цих статтях строків. Видача свідоцтва про право на спадщину спадкоємцям, які прийняли спадщину, ніяким строком не обмежена. Оцінюючи належність, допустимість і достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності, враховуючи те, що обставини, на які посилається позивач як на підставу для задоволення позову, не знайшли свого підтвердження в судовому засіданні, суд дійшов висновку, що позовні вимоги є недоведеними, в наслідок чого у задоволенні позову необхідно відмовити. На підставі викладеного, ст.ст. 1217, 1268, 1269, 1270, 1272 ЦК України, п. 24 постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 30 травня 2008 року «Про судову практику у справах про спадкування»,

Outcome: dismissed