Jurisdiction: civil
Date: 2016-04-26 00:00:00

позивач звернулась до суду з позовом, в якому, з урахуванням поданих уточнень, просить стягувати з відповідача в свою користь аліменти на утримання неповнолітніх дітей: [PERSON], 25.03.2004р.н. та [PERSON], 02.04.2010р.н. у твердій грошовій сумі в розмірі 3000 грн., щомісячно, починаючи з дня звернення до суду з позовом і до досягнення дітьми повноліття. В обгрунтування позову покликається на те, що з червня 2003 року перебуває з відповідачем у цивільному шлюбі, від якого у них 25.03.2004р. народився син [PERSON], а 02.04.2010р. син [PERSON], які проживають з матірю та перебувають на її утриманні. Відповідач проживає окремо та не надає належної матеріальної допомоги на утримання дітей, хоча зобовязаний і може її надавати. В звязку із наведеним, та неможливістю на сьогоднішній день самостійно здійснювати утримання дітей, просить позов задоволити. В судовому засіданні позивач позов з уточненнями підтримала, дала пояснення аналогічні змісту позовної заяви та заяві про уточнення позовних вимог, просить позов задоволити. Відповідач та його представник в судовому засіданні позов визнали частково, зокрема відповідач пояснив, що не заперечує свого обовязку по утриманню дітей, та по можливості такий виконує шляхом купівлі дітям усіх необхідних речей, одягу, продуктів та оплачує послуги харчування в садку та школі, медичне страхування, спортивні заняття, а тому вважає, що визначений позивачем розмір аліментів безпідставно завищений, сплачувати такий розмір аліментів він немає змоги, оскільки офіційно не працює, отримує нерегулярний, мінливий дохід, а тому просить погодити розмір аліментів у розмірі 1600 грн. Заслухавши пояснення сторін, зясувавши дійсні обставини справи та перевіривши їх доказами, суд приходить до висновку, що позов слід задоволити частково з наступних підстав. Відповідно до ст.180 Сімейного кодексу України батьки зобовязані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. При цьому, вказаний обовязок утримання дитини покладений на обох батьків та є однаковим для них обох. За змістом ч.3 ст.181 СК України, аліменти на дитину присуджуються в частці від заробітку (доходу) її матері, батька (ст.183 СК) або в твердій грошовій сумі (ст.184 СК) і виплачуються щомісячно. Як вбачається з матеріалів справи, відповідач являється батьком неповнолітніх дітей: [PERSON], 25.03.2004р.н. (свідоцтво про народження серії 1-СГ № 336947, видане 15.06.2004р.) та [PERSON], 02.04.2010р.н. (свідоцтво про народження серії 1-СГ № 243067, видане 28.04.2010р.), відтак, зобовязаний утримувати їх до досягнення ними повноліття. Враховуючи відсутність домовленості сторін щодо виконання відповідачем обовязку по утриманню дітей, суд приходить до висновку, що з нього слід стягувати аліменти на утримання спільних дітей сторін до досягнення ними повноліття. При визначенні розміру аліментів, суд враховує стан здоровя дітей, матеріальне становище дітей, вік та потреби на її утримання (з врахуванням прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку встановлений Законом України «Пpo Державний бюджет на 2016 рік»), матеріальне становище платника аліментів, який офіційно не працює, отримує нерегулярний, мінливий дохід, стан його здоровя - задовільний, відсутність на його утриманні інших утриманців, часткове визнання ним позову та приходить до висновку, що з відповідача в користь позивача на утримання неповнолітніх дітей слід щомісячно стягувати аліменти у твердій грошовій сумі в розмірі по 800 грн. щомісячно на кожну дитину, починаючи з часу подачі позову до суду, тобто з 29.03.2016р. до досягнення дітьми повноліття. Крім того, вирішуючи питання стягнення судових витрат, суд приходить до висновку, що на підставі ст.88 ЦПК України з відповідача в дохід держави слід стягнути судовий збір в розмірі 551,20 грн., від сплати якого позивача звільнено при подачі такого позову до суду.

Outcome: partial