Jurisdiction: civil
Date: 2020-10-11 00:00:00

Позивач звернулась до Орджонікідзевського міського суду із позовом, в якому просить суд розірвати договір купівлі-продажу квартири [ADDRESS] , укладений 12.05.2012 року між нею та [PERSON] , повернути їй право власності на квартиру [ADDRESS] та стягнути з відповідача на її користь судові витрати. Свої позовні вимоги обґрунтовує тим, що 12.05.2012 року між позивачем та відповідачем було укладено договір купівлі-продажу квартири [ADDRESS] ) з розстрочкою платежів до 12.05.2016 року. Зазначений договір було посвідчено приватним нотаріусом Орджонікідзевського міського округу Бойко Л.П. 12.05.2012 року за №1064. Виконання відповідачем вищезазначеного договору здійснювалось у межах та строках визначених договором, між ними питань або непорозумінь не виникало. За сплачені кошти відповідач щомісячно отримував від позивача розписку. Останній платіж відповідач повинен був здійснити до 12.05.2016 року, але він його не здійснив. Позивачу не зрозуміло з якої причини відповідач не здійснив останній платіж, оскільки порядок розрахунку встановлений п. 3 вищевказаного договору, згідно якого: «Сума заборгованості буде сплачуватися Покупцем Продавцю шляхом перерахування на розрахунковий рахунок Продавці, або готівкою особисто Продавцю». Умови договору не змінювалися, тобто має місце невиконання стороною покупця (відповідача) своїх зобов`язань за договором, що є підставою для розірвання договору купівлі-продажу квартири. Відповідачем подано до суду клопотання про закриття провадження у справі на підставі п.3 ч.1 ст. 255 ЦПК України, обґрунтоване тим, що позивач [PERSON] в 2016 р. вже зверталась до Орджонікідзевського міського суду Дніпропетровської області з позовом про розірвання договору купівлі - продажу квартири [ADDRESS] , укладеного між [PERSON] та [PERSON] , та з цього приводу є судові рішення у справі №184/13/16-ц, що набрали законної сили, якими відмовлено у задоволенні позовних вимог позивачу [PERSON] . Остання у судовому засіданні заперечувала проти закриття провадження, оскільки позовні вимоги у справі № 184/1028/19 заявлені нею з підстави істотного порушення договору другою стороною, а підставою звернення до суду у справі №184/13/16-ц з позовною заявою про розірвання договору, строк виконання якого на той час не настав, у зв`язку з істотною зміною обставин. Протокольною ухвалою Орджонікідзевського місцевого суду у справі № 184/1028/19 відмовлено відповідачу у задоволенні клопотання про закриття провадження у справі на підставі п.3 ч.1 ст. 255 ЦПК України, оскільки суд прийшов до висновку про заявлення позовних вимог з інших підстав, ніж у справі № №184/13/16-ц. Третя особа [PERSON] в свою чергу надала письмові пояснення щодо позову, згідно яких вона вважає, що позовні вимоги є безпідставними та необґрунтованими, а тому задоволенню не підлягають з наступних підстав. Частинами 1-3 ст. 692 ЦК України передбачено, що покупець зобов`язаний оплатити товар після його прийняття або прийняття товаророзпорядчих документів на нього, якщо договором або актами цивільного законодавства не встановлений інший строк оплати товару. Покупець зобов`язаний сплатити продавцеві повну ціну переданого товару. Договором купівлі-продажу може бути передбачено розстрочення платежу. У разі прострочення оплати товару продавець має право вимагати оплати товару та сплати процентів за користування чужими грошовими коштами. В даному випадку, на думку позивача, відповідач не сплатив 10800,00 грн., що складає 15% від загальної суми договору 72 000,00 грн., тобто не є істотним порушенням. Отже, істотних порушень стороною договору не допущено, підстави для розірвання договору купівлі-продажу спірної квартири відсутні. Згідно з умовами спірного договору, відповідач набув право власності на квартиру з моменту підписання договору, а саме з 12.05.2012 року. На час розгляду справи відповідач не є власником спірної квартири. В силу вимог ст. 388 ЦК України спірна квартира у подальшому не може бути витребувана у [PERSON] , оскільки відповідач на час продажу квартири мав право на її відчуження, а [PERSON] придбала майно за плату та є добросовісним набувачем. Крім того, як вбачається з п. 3 оскаржуваного договору купівлі-продажу від 12.05.2012 р. відповідач повинен був здійснити останній платіж до 12.05.2016 року, але на думку позивача його не здійснив. Тобто право на звернення до суду у позивача виникло з наступного дня після несплати відповідачем оплати, а саме з 13.05.2016 року. Таким чином, останнім днем для звернення з відповідним позовом для захисту своїх прав у позивача був 13.05.2019 року. Як вбачається зі штампу вхідної кореспонденції вказаний позов позивачем подано до суду 16.05.2019 року, тобто позивачем пропущено строк позовної давності, про причини пропуску строку позовної давності не зазначено, питання про його поновлення не порушено. Позивач не надала суду жодних доказів в обґрунтування позовних вимог, у тому числі тих, які б підтверджували несплату відповідачем платежу в сумі 10800,00 грн., направлення позивачем на адресу відповідача претензій щодо необхідності їх сплати, що в свою чергу, свідчить про безпідставність та надуманість позовних вимог. Позивач у судовому засіданні позовні вимоги підтримала та пояснила, що у п.3 нотаріально посвідченого договору купівлі-продажу квартири [ADDRESS] ), укладеного між нею (продавцем) та відповідачем (покупцем), визначено порядок і строки розрахунку по вказаному договору, а саме покупець зобов`язувався сплатити решту грошей по договору в сумі 63 990,00 грн. терміном до 12.05.2016 року, про що буде надана відповідна заява нотаріусу; зазначена сума заборгованості буде сплачуватися покупцем продавцю шляхом перерахування на розрахунковий рахунок продавця або готівкою особисто продавцю. Проте, останній платіж у розмірі 10800,00 грн. відповідач у визначений строк і у визначеному порядку не здійснив. Перерахування коштів несплаченого залишку за договором у сумі 9 790,00 грн. шляхом електронного переказу через «УКРПОШТА» ЦПЗ №6 на адресу позивача, і який вона (продавець) отримала лише 18.05.2016 року, свідчить про порушення відповідачем порядку і розрахунку за договором, фактично змінено і коло сторін за договором, шляхом одностороннього включення «УКРПОШТИ». Крім того, нею не подавалась відповідна заява нотаріусу про остаточний розрахунок між сторонами. Зазначені дії призвели до завдання їй шкоди у виді упущеної вигоди, враховуючи зміну валютного курсу протягом цих років. Разом з тим, позивачем не заперечується отримання від відповідача різниці грошових коштів між розміром останнього платежу у сумі 10800,00 грн. та розміром отриманого нею електронного переказу в сумі 9 790,00 грн. Відповідач у судове засідання не з`явився, був належним чином повідомлений про дату, час і місце розгляду справи через свого представника. Представник відповідача у судовому засіданні проти задоволення позову заперечувала, оскільки договір купівлі-продажу квартири був укладений з відстрочкою, а не з розстрочкою як стверджує позивач. Оскільки позивач ніде не зазначила свій розрахунковий рахунок та у подальшому уникала будь-якого спілкування із відповідачем, останній на виконання умов договору купівлі-продажу квартири перерахував грошові кошти у розмірі 9 790,00 грн. електронним переказом через «УКРПОШТА» ЦПЗ№6 04.05.2016 року, про що свідчить копія квитанції, наявної в матеріалах справи. Відповідач у свою чергу перед позивачем виконав умови договору у повному обсязі. Крім того, представник відповідача вважає, що позивачем пропущено строк позовної давності. [PERSON] та її представник у судовому засіданні проти задоволення позову заперечували, посилаючись на встановлену ст. 204 ЦК України презумпцію правомірності правочину. Крім того, зі сторони відповідача істотних порушень договору не допущено, підстави для розірвання договору купівлі-продажу спірної квартири відсутні. На час розгляду справи відповідач не є власником спірної квартири. В силу вимог ст. 388 ЦК України спірна квартира у подальшому не може бути витребувана у [PERSON] , оскільки відповідач на час продажу квартири мав право на її відчужування. Відповідно до укладеного договору купівлі - продажу квартири від 12.05.2012 р. відповідач набув права власності на квартиру до повної сплати коштів за неї Крім того, посилання позивача на отримані збитки, внаслідок зміну курсу долара до гривні, є не обґрунтованими, оскільки валютою договору є національна валюта України - гривня, а не долар США, а отже всі грошові зобов`язання повинні здійснюватись у національній валюті. позивачем пропущено строк позовної давності. Приватний нотаріус Покровського міського нотаріального округу Бойко Л.П. у судове засідання не з`явилась, проте надала письмову заяву згідно якої просить суд розглянути справу без її участі. Суд, заслухавши позивача, представника відповідача, третю особу та її представника, дослідивши матеріали справи приходить до наступного висновку. Судом встановлено, що 12 травня 2012 року між [PERSON] (продавець) та [PERSON] (покупець) було укладено договір купівлі - продажу квартири [ADDRESS] . Вказаний договір посвідчений приватним нотаріусом Орджонікідзевського міського нотаріального округу Бойко Л.П. за №1064 (далі - Договір від 12.05.2012 р.) (а.с. 4). Відповідно до п. 3 вказаного Договору продаж зазначеної квартири вчиняється за ціною 72 000,00 грн. Продавець одержала від покупця гроші у сумі 8010,00 грн.. до підписання цього договору. Покупець, зобов`язується сплатити решту грошей у сумі 63 990,00 грн. за їх домовленістю має відбутись терміном до 12.05.2016 року, про що буде надана відповідна заява нотаріусу. Сума заборгованості буде сплачуватись покупцем продавцю шляхом перерахування на розрахунковий рахунок продавця, або готівкою особисто продавцю. Зазначену в цьому договорі ціну продажу продавець і покупець вважають прийнятною і вигідною для себе, її розмір повністю їх задовольняє і вони не мають один до одного будь-яких претензій фінансового характеру. Відповідно до п.11 Договору від 12.05.2012 р. підставою виникнення права власності у Покупця є нотаріальне посвідчення цього договору та його державна реєстрація. В подальшому, 21.12.2018 р. [PERSON] уклав із [PERSON] договір купівлі - продажу вищезазначеної квартири. Вказаний договір посвідчений приватним нотаріусом Покровського міського нотаріального округу Бойко Л.П. за №3927. В матеріалах справи міститься копія квитанції електронного переказу, здійсненого 04.05.2016 року «УКРПОШТА» ЦПЗ №6 на суму 9 790,00 грн. на ім`я [PERSON] (а.с.165). Рішенням Орджонікідзевського міського суду Дніпропетровської області від 22.03.2016 р. у справі №184/13/16-ц, залишеним без змін ухвалою апеляційного суду Дніпропетровської області від 18.05.2016 р та ухвалою Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 14.12.2016 р., було відмовлено в задоволенні позовних вимог [PERSON] до [PERSON] , [PERSON] , третя особа - приватний нотаріус Орджонікідзевського міського нотаріального округу Бойко Л.П. про розірвання договору купівлі - продажу квартири [ADDRESS] . При цьому, судом встановлено, що купівля - продаж зазначеної квартири була здійснена на умовах відстрочки платежу на суму 63990 грн. до 12.05.2016 р., а не на умовах розстрочки; на виконання умов Договору [PERSON] було сплачено позивачу грошову суму у розмірі 62210 грн.; несплачений залишок у сумі 9790 грн. [PERSON] сплатив 04.05.2016 р. шляхом електронного переказу на ім`я позивача. Суд звертає увагу на приписи ч.4 ст. 82 ЦПК України, відповідно до яких обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом. Крім того, при вирішенні цивільного спору, суд керується наступним. Відповідно до ч. 1 ст. 626 ЦК України, договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Відповідно до ст. 655 ЦК України за договором купівлі-продажу одна сторона (продавець) передає або зобов`язується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобов`язується прийняти майно (товар) і сплатити за нього певну грошову суму. Згідно до ч. 1 ст. 632 ЦК України, ціна в договорі встановлюється за домовленістю сторін. Відповідно до пункту 1 частини 1 статті 611 ЦК України у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема припинення зобов`язання внаслідок односторонньої відмови від зобов`язання, якщо це встановлено договором або законом, або розірвання договору. Згідно до ч. ч. 1, 2 ст. 651 ЦК України зміна або розірвання договору допускається лише за згодою сторін, якщо інше не встановлено договором або законом. Договір може бути змінено або розірвано за рішенням суду на вимогу однієї із сторін у разі істотного порушення договору другою стороною та в інших випадках, встановлених договором або законом. Істотним є таке порушення стороною договору, коли внаслідок завданої цим шкоди друга сторона значною мірою позбавляється того, на що вона розраховувала при укладенні договору. Отже, однією з підстав розірвання договору є істотне порушення стороною цього договору. Істотним є таке порушення стороною договору, коли внаслідок завданої цим шкоди друга сторона значною мірою позбавляється того, на що вона розраховувала при укладенні договору (що відповідає правовій позиції, викладеній у постанові Верховного Суду від 22.01.2019 у справі № 927/877/17). Таким чином, звертаючись із позовними вимогами щодо розірвання договору, на позивача покладається обов`язок зазначити істотні порушення умов спірного договору та шкоду, яка завдана відповідачем. Однак, позивач належним чином не обґрунтувала, в чому полягає істотність порушення умов договору купівлі-продажу, що в подальшому може потягнути його розірвання. Перерахування коштів несплаченого залишку за договором у сумі 9 790,00 грн. шляхом електронного переказу через «УКРПОШТА» ЦПЗ №6 на адресу позивача, а не на її розрахунковий рахунок (реквізити якого відсутні у тексті Договору від 12.05.2012 р. та в інших документах, долучених до справи) або особисто готівкою, як передбачено у п.3 вказаного Договору, на думку суду не носить характеру істотного порушення, враховуючи те, що зазначені кошті були перераховані відповідачем 04.05.2016 р. на адресу позивачки, тобто до закінчення строку, визначеного сторонами у договорі, що встановлено в ухвалі апеляційного суду Дніпропетровської області від 18.05.2016 р. у справі №184/13/16-ц, та отримані позивачкою, що не заперечувалось останньою у судовому засіданні. Посилання позивача на те, що нею не подавалась відповідна заява нотаріусу про остаточний розрахунок між сторонами і вказана обставина є істотним порушенням, судом оцінюється критично, оскільки в п.3 вказаного Договору не вказано, хто із сторін Договору мав право (обов`язок) подати відповідну заяву нотаріусу. Крім того, позивач належним чином не обґрунтувала, в чому полягає шкода, завдана у зв`язку з невиконанням покладеного на відповідача порядку розрахунку за Договором від 12.05.2012 р., передбаченого п. 3 вказаного Договору. Усні пояснення позивачки у судовому засіданні щодо завдання їй шкоди у формі упущеної вигоди внаслідок зміну валютного курсу, суд вважає безпідставними, оскільки в якості валюти розрахунку за Договором від 12.05.2012 р. сторонами погоджена національна валюта, без прив`язки до курсу гривні до будь - якої іншої іноземної валюти. Таким чином, під час розгляду справи, позивач не навела відповідних аргументів, на підставі яких можна було дійти висновку про наявність підстав для розірвання договору. Враховуючи вищевикладене,

Outcome: dismissed