Jurisdiction: civil
Date: 2015-08-17 00:00:00

Позивач звернулась до суду з позовною заявою, в якій просить усунути перешкоди у користуванні будинком [ADDRESS] та визнати [PERSON] такою, що втратила право користування ним. В обґрунтування позову позивач зазначила, що 26.02.2013 року за проханням відповідача [PERSON], яка є її знайомою, прописала її у свій будинок. Відповідач ніколи у будинок [PERSON] на заселялась та в ньому не проживала. На теперішній час відповідач виїхала з м. Маріуполя у невідомому напрямку, при цьому не виписалась з будинку позивача, що унеможливлює оформити субсидію позивачеві. У зв'язку з цим позивач просить визнати [PERSON] такою, що втратила право користування житловим приміщенням. Позивач [PERSON] надала суду заяву про розгляд справи за її відсутності, наполягала на задоволенні позову. Не заперечувала проти ухвалення у справі заочного рішення. Відповідач в судове засідання не з'явилась, оскільки повідомити її про час розгляду справи належним чином не виявилося можливим. Відповідно до вимог ст. 224 ЦПК України суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи зі згоди позивача та без фіксації судового процесу технічними засобами відповідно до ч. 2 ст. 197 ЦПК України. Суд, дослідивши докази у справі, вважає, що позовна заява підлягає задоволенню з наступних підстав. Відповідно до договору купівлі-продажу від 06.12.2007 року [PERSON] є власником житлового будинку [ADDRESS] Донецької області. Згідно з відомостями домової книги для прописки громадян, що проживають в [ADDRESS], [PERSON], [INFO], зареєстрована за вказаною адресою з 26.02.2013 року постійно по теперішній час. Як вбачається з акту КСН «Правий берег» від 01.07.2015 року № 39 [PERSON] з 26.02.2013 року зареєстрована за адресою: [ADDRESS], проте ніколи не проживала за зазначеною адресою. Відповідно до ч. 1 ст. ст. 3,4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів, який здійснюється судом у спосіб, визначений законами України. При вирішенні справи суд відповідно до вимог ст. 214 ЦПК України повинен визначити зміст позовних вимог, предмет позову та його підставу з метою з'ясування наявності і характеру спірних правовідносин між сторонами, виявлення заінтересованих осіб у справі, правильного застосування матеріальної норми права до цих правовідносин та застосування необхідного способу захисту порушеного права, а також для визначення й дослідження кола питань і заходів, необхідних для ухвалення законного та обґрунтованого рішення. Відповідно до ч. 1 ст. 321 ЦК України, право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Відповідно до ст. 391 ЦК України, власник має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном. Відповідно до ч. 2 ст. 405 ЦК України член сім'ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім'ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом. Таким чином, судом встановлено, що відповідач не проживає за адресою: [ADDRESS], з моменту реєстрації за вказаною адресою - 26.02.2013 року, тобто понад рік без поважних причин, що підтверджується актом КСН «Правий берег» та довідкою від 01.07.2015 року № 203, де зазначено, що [PERSON], [INFO], не проживає за зазначеною адресою з 26.02.2013 року по теперішній час. У зв'язку з цим суд вважає, що [PERSON] підлягає визнанню такою, що втратила право користування житловим будинком [ADDRESS] Донецької області. Донецької області. На підставі ст.ст. 16, 391, 386, 405 ЦК України,

Outcome: approved