Jurisdiction: civil
Date: 2018-08-13 00:00:00

Позивач звернувся із позовом до відповідача про стягнення заборгованості, в якому зазначив, що відповідно до укладеної Генеральної угоди про реструктуризацію заборгованості та приєднання до Умов та правил надання продукту кредитних карт №б/н від 04.02.2014 року [PERSON] отримала кредит у розмірі 6291,39 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 0,01% на рік на суму залишку заборгованості. Відповідач свої зобов'язання за договором не виконує, не здійснює платежів в рахунок погашення суми кредиту та нарахованих процентів, у зв'язку з чим утворилась заборгованість, яка станом на 18.12.2017 року складає 15 294,30 грн. Просить стягнути з відповідача вказану суму заборгованості, а також судові витрати по справі. В судове засідання позивач не з'явився, про день, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, представник позивача подав до суду заяву з проханням розглядати справу за його відсутності та за відсутності позивача, позовні вимоги підтримав в повному обсязі, просив їх задовольнити. Відповідач в судове засідання не з'явився, про час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином шляхом направлення поштової кореспонденції. Надав до суду відзив на позовну заяву, у якому вказав, що позовні вимоги не визнає в повному обсязі, вважає їх недоведеними та безпідставними, заявленими зі спливом строку позовної давності. Виходячи з цього просить відмовити у задоволенні позову та застосувати наслідки спливу строку позовної давності до вимог АТ КБ «ПриватБанк» про стягнення заборгованості. Дослідивши матеріали справи, суд вважає встановленими наступні обставини та відповідні їм правовідносини. Як убачається із матеріалів справи, відповідно до укладеного Генеральної угоди про реструктуризацію заборгованості та приєднання до Умов та правил надання продукту кредитних карт №б/н від 04.02.2014 року [PERSON] отримала кредит у розмірі 6291,39 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 0,01% на рік на суму залишку заборгованості. Відповідач підтвердив свою згоду на те, що підписана Генеральна угода разом з «Умовами та правилами надання банківських послуг», «Правилами користування платіжною карткою» та «Тарифами Банку» складає між ним та банкомдоговір, підтверджується підписом у заяві. Банк нараховує відсотки за користування кредитом в розмірі, встановленому «Тарифами Банку» з розрахунку 365/366 календарних днів на рік, що підтверджується п.2.1.1.12.6 «Правил користування платіжною карткою». Згідно п.2.1.1.5.5 «Умов та правил надання банківських послуг» позичальник зобов'язується погашати заборгованість за кредитом, відсотками за його використання, за перевитрати платіжного ліміту, а також оплачувати комісії на умовах, передбачених цим договором. У відповідності до п.2.1.1.5.6 «Умов та правил надання банківських послуг» у разі невиконання зобов'язань за договором, на вимогу банку виконати зобов'язання з повернення кредиту (у тому числі простроченого кредиту та Овердрафту), оплати винагороди банку. Згідно п.2.1.1.12.9 «Правил користування платіжною карткою» боржник доручає списувати з будь-якого рахунку відкритого в банку, зокрема з карткового рахунку грошові кошти для здійснення платежу з метою повного або часткового погашення боргових зобов'язань. Згідно п.2.1.1.3.5 «Умов та правили надання банківських послуг» клієнт доручає банку здійснювати списання грошових коштів з рахунків клієнта, відкритих в валюті кредитного ліміту, в межах сум, що підлягають сплаті банку за даним договором, при настанні строків платежів, а також списання грошових коштів з карткового рахунку у разі настання строків платежів за іншими договорами клієнта в межах, встановлених цими договорами (договірне списання), в межах платіжного ліміту карткового рахунку. Відповідно до п.2.1.1.12.6.1 «Умов та правил надання банківських послуг» у разі виникнення прострочених зобов'язань за борговими зобов'язаннями на суму від 100 грн. клієнт сплачує банку пеню відповідно до встановлених тарифів. Пеня нараховується в день нарахування процентів по кредиту. Відповідно до п.2.1.1.4.2 та п.2.1.1.4.6 «Правил користування платіжною карткою» банк має право вимагати дострокового виконання боргових зобов'язань в цілому або у встановленої банком долі в разі невиконання боржником своїх боргових та інших зобов'язань за цим договором. З матеріалів справи вбачається, що позивач свої зобов'язання виконав належним чином. Після укладення договору, відповідач своїх зобов'язань за вказаним договором не виконував, здійснював нерегулярні платежі в рахунок погашення суми кредиту та нарахованих процентів, у зв'язку з чим у відповідача утворилась заборгованість за вказаним договором, яка станом 18.12.2017 року становить 15 294,30 грн., та складається з: 5241,39 грн. - заборгованість за кредитом; 2,06 грн. - заборгованість за відсотками за користування кредитом, 6846,70 грн. - заборгованість за пенею та комісією; а також штрафи відповідно до пункту 2.2 Генеральної угоди - 3204,15 грн. Таким чином, виходячи із вищенаведеного суд прийшов до висновку про те, що позивач виконав всі умови договору належним чином, а відповідач ухиляється від виконання взятих на себе договором зобов'язань, на момент розгляду справи відповідач не сплатив зазначену суму заборгованості. Пунктом 2.1. генеральної угоди від 04.02.2014 року визначено, що відповідач, в рахунок погашення заборгованості щомісячно повинен сплачувати по 1048,57 грн.. З наданого розрахунку заборгованості убачається, що позивачем 20.10.2016 року було поповнено картковий рахунок на 520 грн., 28.10.2016 року на 300 грн. та 20.05.2017 року на 300 грн., в той час, коли щомісячний платіж повинен складати не менше 1048,57 грн.. Згідно ст. 257 ЦК України загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки. Частиною 1 ст. 261 ЦК України перебіг позовної давності починається від дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила. При цьому початок перебігу позовної давності пов'язується не стільки зі стоком дії договору, як з певними обставинами, які свідчать про порушення прав особи. Відповідно до ч. 1 ст. 264 ЦК України перебіг позовної давності переривається вчиненням особою дії, що свідчить про визнання нею свого боргу або іншого обов'язку. Після переривання перебіг позовної давності починається заново. До дій, що свідчать про визнання боргу або іншого обов'язку, можуть, з урахуванням конкретних обставин справи, належати, зокрема, часткова сплата боржником або з його згоди іншою особою основного боргу та/або сум санкцій. При цьому якщо виконання зобов'язання передбачалося частинами або у вигляді періодичних платежів і боржник вчинив дії, що свідчать про визнання лише певної частини (чи періодичного платежу), то такі дії не можуть бути підставою для переривання перебігу позовної давності стосовно інших (невизнаних) частин платежу. Аналогічна правова позиція викладена у Постанові ВСУ від 08.11.2017 року у справі №6-2891цс16, де вказано, що суди повинні дослідити графік погашення кредитної заборгованості та встановити чи передбачають умови кредитного договору виконання зобов'язання частинами або у вигляді періодичних платежів, і у випадку вчинення боржником оплати чергового платежу, чи не свідчить така дія про визнання лише певної частини боргу, а відтак така не може бути підставою для переривання перебігу позовної давності стосовно інших (невизнаних) частин платежу. Частиною 2 ст. 258 ЦК України визначено, що до вимог про стягнення неустойки (штрафу, пені) застосовується позовна давність в один рік. Як убачається із матеріалів справи, позивач надав відповідачу кредит з кінцевим терміном погашення 31.08.2014 року. З 31.03.2014 року виникла прострочена заборгованість за договором, яка щомісячно збільшувалась і станом на 18.12.2017 року склала 5 241,39 грн. Строк дії договору сплив 31.08.2014 року . Таким чином, перебіг позовної давності до вимог зі сплати тіла кредиту та процентів почався 31.08.2014 року і сплив 30.08.2017 року, а з позовом до суду позивач звернувся 16.01.2018 року, тобто після спливу позовної давності. Не заслуговує на увагу посилання представника позивача на те, що у зв'язку із поповненням карткового рахунку відповідачем, перебіг строку позовної давності переривається, оскільки кошти внесені в якості поповнення платіжної картки в розмірі, які є значно меншими ніж визначена сторонами сума щомісячного платежу не свідчать про визнання загальної суми боргу. Суд звертає увагу, що зі спливом строків позовної давності до основних вимог позивач втратив право на заявлення вимог про стягнення неустойки (штрафу) в судовому порядку. Частиною 4 ст. 267 ЦК України визначено, що сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові. Зважаючи на наявні в матеріалах справи докази, розрахунок розміру заборгованості, суд вважає, що відомості, які вони містять, відповідають дійсним обставинам справи. Отже, зважаючи на наведене вище, суд вважає, що у задоволенні позовних вимог слід відмовити у зв'язку із пропуском позивачем строків позовної давності. Інші наявні в матеріалах справи докази, висновків суду не спростовують. На підставі викладеного,

Outcome: dismissed