Jurisdiction: civil
Date: 2019-11-06 00:00:00

Позивач звернулась до суду з позовом, в якому просить суд позбавити права проживання та виселити [PERSON] з житлового приміщення, яке розташоване за адресою: [ADDRESS] , також просить стягнути з відповідача витрати по сплаті судового збору в розмірі 768. 40 грн. В обгрунтування позову посилається на те, що вона є власницею квартири [ADDRESS] , відповідно до свідоцтва про право власності. Крім неї, співвласниками зазначеної квартири є [PERSON] - чоловік, [PERSON] - донька, [PERSON] - син, [PERSON] - онук. Усі вони зареєстровані та мешкають в зазначеному житловому приміщенні. В 1991 році донька позивача зареєструвала шлюб з відповідачем по справі [PERSON] , який є власником ізольованої двокімнатної квартири, яка розташована за адресою: [ADDRESS] . Відповідач по справі [PERSON] постійно влаштовує сварки, виловлюється на її адресу та її чоловіка нецензурною лайкою, погрожує фізичною розправою та періодично застосовує фізичне насильство. Позивач неодноразово з цього приводу зверталась до працівників поліції. Проживання разом з відповідачем для неї та її чоловіка є нестерпним, вони люди похилого віку, офіційно отримують невелику пенсію, відповідач не приймає участі в утриманні квартири, її ремонті, оплаті комунальних послуг. На прохання переїхати в свою квартиру та спроби вирішити питання мирним шляхом відповідає відмовою, тому вона вимушена звернутись із зазначеним позовом до суду. Ухвалою Орджонікідзевського районного суду м. Харкова від 05.02.2019 року зазначену позовну заяву залишено без руху. Ухвалою Орджонікідзевського районного суду м. Харкова від 21.02.2019 року позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження у зазначеній справі. 13.03.2019 року відповідач [PERSON] через канцелярію суду надав відзив на позов. 03.04.2019 року позивач [PERSON] через канцелярію суду надала відповідь на відзив. Ухвалою Орджонікідзевського районного суду м. Харкова від 16.04.2019 року закрито підготовче провадження по справі та призначено до розгляду в судове засідання. Позивач в судовому засіданні позовні вимоги підтримала в повному обсязі, просила позов задовольнити, посилаючись на те, що проживання відповідача в їх квартирі позбавляє її, її чоловіка та їх сина вільно та без перешкод користуватись власним житлом. Представник позивача - адвокат Любима Н.А. в судовому засіданні позовні вимоги підтримала в повному обсязі, просила позов задовольнити. Відповідач в судовому засіданні позовні вимоги не визнав, просив відмовити в задоволенні позову, посилаючись на те, що позовні вимоги є незаконними та необгрунтованими. Він є чоловіком доньки позивача, в свою чергу його дружина та син є співласниками спірної квартири, тому мешкає в зазначеному житловому приміщенні, як член сім`ї співвласників. Ніяких дій, які б порушували права позивача, як співвласника квартири він не порушував. Між ним та позивачем дійсно мають місце конфлікти, які викликані бажанням позивача виселити його та членів його сім`ї зі спірного житла, а не його поведінкою. Представник відповідача - адвокат Каленська Н.В. в судовому засіданні просила відмовити в задоволенні позову, посилаючись на те, що позивачем [PERSON] , всупереч процесуального обов`язку, не було доведено, що відповідачем допущені порушення правил співжиття, або те, що відповідач вчиняє якісь дії, що перешкоджають їй у здійсненні нею правом користування та розпорядження своїм майном - квартирою. Третя особа - [PERSON] в судовому засіданні позовні вимоги підтримав, просив позов задовольнити, вважає, що вони з дружиною є людьми похилого віку та заслуговують на повагу та спокійне життя у власній квартирі, а не на погрози та образи з боку зятя, який в свою чергу має власне житло. Третя особа [PERSON] в судовому засіданні позовні вимоги підтримав, просив позов задовольнити, пояснив, що він є сином позивача по справі, в їх родині постійно відбуваються сварки, ініціатором яких є відповідач [PERSON] Мама почала викликати поліцію. Зі слів матері знає, що відповідач [PERSON] підіймав на матір руку. Майже рік потому він змушений був покинути власне житло та переїхати з орендовану квартиру, оскільки постійні сварки не дають змоги спокійно мешкати у власній квартирі. Третя особа - [PERSON] в судовому засіданні просила відмовити в задоволенні позову, посилаючись на те, що відповідач по справі її чоловік, вона є співвласницею спірної квартири та її чоловік мешкає в даному приміщенні на законних підставах, ніяких сварок її чоловік не вчиняє. Третя особа - [PERSON] в судовому засіданні просив відмовити в задоволенні позову, посилаючись на те, що відповідач по справі є його батьком та мешкає в спірному приміщенні, як член родини. Суд, вивчивши матеріали справи, вислухавши поясснення учасників процесу, свідків [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , і вважає, що даний позов підлягає частковому задоволенню із наступних підстав. Відповідно до ч. 3 ст. 12, ч.1 ст.81 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Згідно до ч. 1 ст. 80 ЦПК України, достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Як вбачається з положень ч. 1 ст. 89 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Судом встановлено, що відповідно до свідоцтва про право власності на житло від 09 січня 2002 року реєстраційний номер [NUMBER] , яке видане Відділом приватизації житлового фонду Управління комунального майна та приватизації Головного управління економіки та комунального майна Виконавчого комітету Харківської міської ради, [PERSON] та члени його сім`ї [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] мають на праві спільної сумісної власності квартиру, яка знаходиться за адресою: [ADDRESS] (а.с. 38). [PERSON] та [PERSON] зареєстрували шлюб 14.12.1991 року, після укладення шлюбу подружжю присвоєно прізвище - [PERSON] , що підтверджується копією свідоцтва про укладення шлюбу (а.с. 58). Як вбачається з довідки Індустріального ВП ГУНП в Харківській області від 27.11.2018 року до Індустріального ВП ГУНП в Харківській області 18.11.2018 року надійшло повідомлення «102» про те, що за адресою: [ADDRESS] зять вчинив сварку. [PERSON] по прибуттю наряда поліції звернулась з заявою з проханням вжити заходів у відношенні свого зятя [PERSON] . В подальшому за даним фактом перевірку закінчено, оскільки незалежних свідків, очевидців виявлено не було (а.с. 39). Відповідно довідки Індустріального ВП ГУНП в Харківській області від 13.12.2018 року до Індустріального ВП ГУНП в Харківській області 06.12.2018 року з заявою звернулась [PERSON] з проханням вжити заходи у відношенні зятя [PERSON] , який на протязі тривалого часу вчиняє сварки. В подальшому за даним фактом перевірку закінчено, [PERSON] попереджено про неприпустимість, в разі виникнення конфліктів, порушення діючого законодавства України (а.с. 41). Згідно довідки Індустріального ВП ГУНП в Харківській області від 31.01.2018 року до Індустріального ВП ГУНП в Харківській області 28.12.2018 року з заявою звернулась [PERSON] з проханням вжити заходи у відношенні зятя [PERSON] . В подальшому перевірку за даним фактом закінчено, з учасниками події провести профілактичну бесіду про недопущення домашнього насильства (а.с. 75). Постановою Орджонікідзевського районного суду м. Харкова від 17.12.2018 року провадження по справі про адміністративне правопорушення у відношенні [PERSON] за ст.173 КУпАП закрито у зв`язку з відсутністю події та складу адміністративного правопорушення (а.с. 42). Відповідно до частин четвертої та п`ятої статті 9 ЖК Української РСР ніхто не може бути виселений із займаного жилого приміщення або обмежений у праві користування жилим приміщенням інакше як з підстав і в порядку, передбачених законом. Житлові права охороняються законом, за винятком випадків, коли вони здійснюються в суперечності з призначенням цих прав чи з порушенням прав інших громадян або прав державних і громадських організацій. Статтею 157 ЖК Української РСР визначено, що членів сім`ї власника жилого будинку (квартири) може бути виселено у випадках, передбачених частиною першою статті 116 цього Кодексу. Виселення провадиться у судовому порядку без надання іншого жилого приміщення. Відповідно до частини першої статті 116 ЖК Української РСР, якщо наймач, члени його сім`ї або інші особи, які проживають разом з ним, систематично руйнують чи псують жиле приміщення, або використовують його не за призначенням, або систематичним порушенням правил соціалістичного співжиття роблять неможливим для інших проживання з ними в одній квартирі чи в одному будинку, а заходи запобігання і громадського впливу виявились безрезультатними, виселення винних на вимогу наймодавця або інших заінтересованих осіб провадиться без надання іншого жилого приміщення. Згідно роз`яснень, викладених у пункті 17 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 2 від 12 квітня 1985 року «Про деякі питання, що виникли в практиці застосування судами Житлового кодексу України», при вирішенні справ про виселення на підставі статті 116 ЖК Української РСР осіб, які систематично порушують правила співжиття і роблять неможливим для інших проживання з ними в одній квартирі або будинку, слід виходити з того, що при триваючій антигромадській поведінці виселення винного може статися і при повторному порушенні, якщо раніше вжиті заходи попередження або громадського впливу не дали позитивних результатів. Приймаючи до уваги той факт, що відповідач [PERSON] є членом сім`ї співвласника, тобто зятем [PERSON] , систематично порушує правила співжиття, вжиття заходів та попередження не дали позитивних результатів, суд вважає, що позовні вимоги в частині виселення [PERSON] з квартири [ADDRESS] підлягають задоволенню. Що стосується іншої частини позовних вимог щодо позбавлення права проживання [PERSON] житловим приміщенням, яке розташоване за адресою: [ADDRESS] , то суд відмовляє в задоволенні позову в цій частині, посилаючись на наступне. Згідно до вимог ст.391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном. Проте, відповідно до вимог ст.405 ЦК України члени сім`ї власника житла, які проживають разом з ним, мають право користування цим житлом відповідно до закону. Житлове приміщення, яке вони мають право займати, визначається його власником. Член сім`ї власника житла втрачає право користування цим житлом у разі відсутності члена сім`ї без поважних причин понад рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом. Оскільки [PERSON] та [PERSON] є співвласниками вищезазначеної квартири, [PERSON] є членом їх сім`ї, отже він має право користування даним житлом. Так як, підстав передбачених ст.405 ЦК України позивачем в позовній заяві не зазначено, суд вважає за можливе відмовити у задоволенні позовних вимог в цій частині. Відповідно до ст. 141 ЦПК України з відповідача слід стягнути на користь позивача судові витрати по справі в розмірі 768. 40 грн. Виходячи з викладеного та

Outcome: partial