Jurisdiction: civil
Date: 2017-06-15 00:00:00

Позивач звернувся із позовом, в якому просить стягнути з відповідачів солідарно на користь позивача заборгованість за надані комунальні послуги в розмірі 2236,20 грн., інфляційні витрати в розмірі 6105,58 грн., 3 % річних в розмірі 8740,96 грн. В обґрунтування заявленого позову позивач посилається на те, що позивач у відповідності до рішення Новомосковської міської ради від 22 листопада 2003 року № 303 надає послуги мешканцям м. Новомосковська з вивозу та утилізації твердих побутових відходів в тому числі і споживачам послуг відповідачам у справі. Разом із відповідачами проживає їх неповнолітня донька [PERSON]І, [INFO]. Нарахування комунальних послуг проводиться на трьох чоловік. Станом на 31 грудня 2017 року, загальна вартість наданих комунальних послуг позивачем відповідачам за період з 2007 року по грудень 2017 року становить 2350,65 грн. Відповідачі, в порушення п.5 ч.3 ст.30 Закону України «Про житлово-комунальні послуги», ч.1 ст.526, п.1 ч.1, ч.2 ст.530 зобов`язання з оплати комунальних послуг не здійснюють у встановлені строки, внаслідок чого мають заборгованість зі сплати послуг з вивозу та утилізації твердих побутових відходів. 17 червня 2016 року на адресу відповідачів направлено вимогу про сплату заборгованості за надані комунальні послуги станом на 01 червня 2016 року в розмірі 2041,80 грн. Відповідачі вимогу позивача виконали частково, сплативши у січні 2017 року заборгованість в розмірі 150 грн. Станом на грудень 2017 року загальна сума боргу, що залишилася становить 2236,20 грн. Внаслідок викладеного, на підставі ч.2 ст.625 ЦК України позивачем відповідачам визначено окрім заборгованості зі сплати послуг інфляційні та 3% річних, яку позивач просить стягнути з відповідачів. У судове засідання представник позивача не з'явився, надав суду заяву у якій зазначив, що позовні вимоги підтримує в повному обсязі та просить суд про розгляд справи за його відсутності, проти заочного розгляду справи не заперечує. Відповідачі у судове засідання не з'явилися, про час і місце розгляду справи повідомлялися належним чином, причини неявки суду не повідомили, заяв про розгляд справи за їх відсутності не надавали. Згідно з ч.1 ст. 224 ЦПК України у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений про час і місце розгляду справи і від якого не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності або якщо повідомлені ним причини неявки визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. У зв'язку з тим, що сторони в судове засідання не з'явились фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. З урахуванням зазначених положень закону та думки позивача, який в наданій заяві не заперечував проти заочного розгляду справи, суд ухвалив провести заочний розгляд справи. Вивчивши матеріали справи, суд вважає за можливе задовольнити позовні вимоги з огляду на наступні обставини. Встановлено, що з 14 березня 2002 року у квартирі, розташованій за адресою: вул. Горького, 10/45, м. Новомосковськ Дніпропетровської області проживають [PERSON], [PERSON], [PERSON], [INFO]. Позивач у відповідності до рішення Новомосковської міської ради від 22 листопада 2003 року № 303 надає послуги мешканцям м. Новомосковська, згідно з тарифами, затвердженими рішеннями Виконавчого комітету Новомосковської міської ради № 1044 від 22 листопада 2006 року, № 480 від 25 червня 2008 року, № 93 від 23 лютого 2011 року, 308 від 27 серпня 2014 року з вивозу та утилізації твердих побутових відходів в тому числі і за адресою: вул. Горького, 10/45, м. Новомосковськ Дніпропетровської області. Згідно п.3 ст.20 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» від 24 червня 2004 року № 1875-IV (далі - Закон «Про житлово-комунальні послуги»), споживач зобовязаний зокрема: оплачувати житлово-комунальні послуги у строки, встановлені договором або законом. Ст.68 Житлового Кодексу України (далі - ЖК України) передбачено обов'язок наймача своєчасно вносити квартирну плату та плату за комунальні послуги. Як визначено в Постанові Судової палати у цивільних та господарських справах Верховного Суду України від 30 жовтня 2013 року у справі № 6-59цс13, «згідно зі статтею 13 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» залежно від функціонального призначення житлово-комунальні послуги поділяються на: 1) комунальні послуги (централізоване постачання холодної та гарячої води, водовідведення, газо- та електропостачання, централізоване опалення, а також вивезення побутових відходів тощо); 2) послуги з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій (прибирання внутрішньобудинкових приміщень та прибудинкової території, санітарно-технічне обслуговування, обслуговування внутрішньо будинкових мереж, утримання ліфтів, освітлення місць загального користування, поточний ремонт, вивезення побутових відходів тощо); 3) послуги з управління будинком, спорудою або групою будинків (балансоутримання, укладання договорів на виконання послуг, контроль виконання умов договору тощо); 4) послуги з ремонту приміщень, будинків, споруд (заміна та підсилення елементів конструкцій та мереж, їх реконструкція, відновлення несучої спроможності несучих елементів конструкцій тощо). Пунктом 1 частини першої статті 20 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» передбачене право споживача одержувати вчасно та відповідної якості житлово-комунальні послуги згідно із законодавством та умовами договору на надання житлово-комунальних послуг, при цьому, такому праву прямо відповідає визначений пунктом 5 частини третьої статті 20 цього Закону обов'язок споживача оплачувати житлово-комунальні послуги у строки, встановлені договором або законом. Таким чином, згідно із зазначеними нормами закону споживачі зобовязані оплатити житлово-комунальні послуги, якщо вони фактично користувалися ними. Відсутність договору на надання житлово-комунальних послуг сама по собі не може бути підставою для звільнення споживача від оплати послуг у повному обсязі». Доказів відсутності факту надання послуг, надання послуг в неналежному розмірі або неналежної якості суду не надано. З наданого суду розрахунку суми боргу, вбачається, що за період з січня 2007 року по січень 2017 року позивачами оплата послуг, наданих позивачем не здійснювалася, в січні 2017 року відповідачами на користь позивача сплачено 150,00 грн. загальна сума заборгованості становить 2236,20 грн. Відповідно до ст. 526 ЦК України, зобовязання має виконуватися відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу. Згідно з ч.2 ст. 625 ЦК України, боржник, який прострочив виконання грошового зобовязання, на вимогу кредитора зобовязаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений законом. Враховуючи вищенаведене, суд вважає, що позовні вимоги обґрунтовані та такі, що підлягають задоволенню. Також, перевіривши суму інфляційних втрат та 3% річних суд вважає правомірним розрахунок заборгованості, наданий позивачем, а тому, з урахуванням ч.2 ст. 625 ЦК України позов в цій частині вважає обґрунтованим та таким, що підлягає задоволенню На підставі ст. 88 ЦПК України, судовий збір, сплачений позивачем підлягає стягненню з кожного з відповідачів пропорційно.

Outcome: approved