Jurisdiction: civil
Date: 2015-06-02 00:00:00

Позивач звернулась до суду з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання малолітніх дітей [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO] та [PERSON], 12.03.2014 року у твердій грошовій сумі в розмірі 500 грн. щомісячно на кожну дитину до досягнення дітьми повноліття. В обґрунтування позову [PERSON] зазначила, що відповідач являючись батьком їх спільних дітей, матеріальної допомоги на їх утримання не надає, хоча має змогу її надавати, адже працює не офіційно та має постійний дохід. Позивач в судове засідання не зявилася про час, день та місце розгляду справи повідомлялася у встановленому законом порядку. Представник позивача [PERSON] в судовому засіданні позовні вимоги підтримала із підстав викладених у позові та вказала, що не заперечує стосовно заочного розгляду справи. Відповідач в судове засідання не з'явився, про час, день та місце розгляду справи повідомлявся у встановленому законом порядку. Враховуючи думку представника позивача, яка не заперечувавала проти ухвалення заочного рішення та дослідивши докази належного повідомлення відповідача про дату та час розгляду справи, суд дійшов висновку про можливість розгляду справи за відсутності відповідача та постановлення заочного рішення по справі Суд, заслухавши позицію представника позивача, та повно,всебічно та обєктивно дослідивши матеріали справи, дійшов до переконання, що позов підлягає до задоволення, з наступних підстав. Судом встановлено, що сторони перебувають у шлюбі з 05.05.2011 року, що підтверджується повторним свідоцтвом по шлюб серії І-ГЮ № 104599 виданим Відділом ДРАЦС реєстраційної служби Костопільського районного управління юстиції у Рівненської області (а.с.3). Від шлюбу сторони мають неповнолітніх дітей: [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO], що посвідчується наявними в матеріалах справи свідоцтвами про народження останніх (а.с.4-6). Згідно ст. 180 СК України, батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Факт ненадання відповідачем матеріальної допомоги неповнолітнім дітям, суд вважає доведеним, оскільки вказаний факт [PERSON] не спростований. У відповідності до ч.1 ст. 182 СК України, при призначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоровя та матеріальне становище дитини, стан здоровя та матеріальне становище платника аліментів, наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружину, батьків, дочки, сина, інші обставини, що мають істотне значення . В судовому засіданні судом встановлено, що відповідач є здоровою, працездатною особою, офіційно не працевлаштований, має мінливий заробіток, на утриманні інших дітей та непрацездатних осіб не має. Відповідно до ч.2 ст. 182 СК України мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Законом України «Про державний бюджет України на 2015 рік», з 1 січня 2015 року затверджено прожитковий мінімум на одну особу в розрахунку на місяць для дітей віком до 6 у розмірі 1032 гривень. Відповідно до ст. 184 СК України, якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, частину доходу отримує в натурі, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення, суд за заявою платника або одержувача може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі. На підставі вищенаведеного, а також враховуючи те, що обовязок по утриманню дитини покладається на обох батьків (ч. 1 ст. 141 СК України), та те, що відповідач добровільно матеріальної допомоги на утримання дітей не надає, суд приходить до переконання, що щомісячний розмір аліментів слід призначити у розмірі 500 грн. на кожну дитину. Окрім того, згідно ч. 3 ст. 88 ЦПК України, якщо позивача, на користь якого ухвалено рішення, звільнено від сплати судового збору, він стягується з відповідача в дохід держави пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог. Враховуючи наведена з відповідача [PERSON] слід стягнути у дохід держави судовий збір у розмірі 243 грн. 60 коп.. На підставі викладеного,

Outcome: approved