Jurisdiction: civil
Date: 2021-12-08 00:00:00

Позивач звернулась до суду з позовом до відповідача про розірвання шлюбу, зареєстрованого 28 вересня 2014 року у Козилівській сільській раді Корюківського району Чернігівської області, актовий запис №04. Від шлюбу є троє малолітніх дітей: дочка [PERSON] , [INFO] , дочка [PERSON] , [INFO] , син [PERSON] , [INFO] . В період подружнього життя між сторонами почали виникати конфлікти, причиною яких є несумісність характерів та нерозуміння один одного. На даний час сторони припинили сімейно-шлюбні відносини та ведення спільного господарства. Відновлювати розірвані відносини позивач не має наміру, сторони проживають за різними адресами. За таких обставин подальше подружнє життя з відповідачем і збереження сім`ї вважає неможливим, тому просить шлюб розірвати, після розірвання шлюбу залишити їй прізвище « [PERSON] ». Позивач в судове засідання не з`явилась, надала заяву про розгляд справи без її участі, позовні вимоги підтримала, судові витрати просила залишити за нею. Відповідач в судове засідання не з`явився, також надав заяву про можливість розгляду справи за його відсутності, позов визнав у повному обсязі. В засідання учасники процесу не з`явились, будучи належним чином повідомленими, що не перешкоджає слуханню спірного питання відповідно до вимог ЦПК України. Відповідно до ч. 2 ст. 247 Цивільного процесуального кодексу України (далі ЦПК України), у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі, якщо відповідно до положень ЦПК розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд, вивчивши матеріали справи, вважає за необхідне позов задовольнити за наступних підстав. По справі встановлено, що сторони зареєстрували шлюб 28 вересня 2014 року у Козилівській сільській раді Корюківського району Чернігівської області, актовий запис №04, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER] від 28.09.2014 року. Від шлюбу є троє малолітніх дітей: дочка [PERSON] , [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] від 16.02.2015 року, дочка [PERSON] , [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] від 30.05.2019 року, син [PERSON] , [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] від 22.10.2020 року. Діти проживають з позивачкою та знаходяться на її утриманні. В період подружнього життя між сторонами почали виникати конфлікти, причиною яких є несумісність характерів та нерозуміння один одного. На даний час сторони припинили сімейно-шлюбні відносини та ведення спільного господарства. Відновлювати розірвані відносини позивач не має наміру, сторони проживають за різними адресами. За таких обставин подальше подружнє життя з відповідачем і збереження сім`ї вважає неможливим, тому просить шлюб розірвати, після розірвання шлюбу залишити їй прізвище « [PERSON] ». Відповідач позовні вимоги визнав. Визнання відповідачем позову не суперечить закону, не порушує права, свободи та інтереси інших осіб. Відповідно до чинного сімейного законодавства шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, що має істотне значення. У разі розірвання шлюбу судом шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу. За таких обставин шлюб сторін носить формальний характер і його слід розірвати. Після розірвання шлюбу прізвище позивачці залишити « [PERSON] ». Згідно положень ч. 1 ст. 142 ЦПК України у разі укладення мирової угоди до прийняття рішення у справі судом першої інстанції, відмови позивача від позову, визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті суд у відповідній ухвалі чи рішенні у порядку, встановленому законом, вирішує питання про повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову. Аналогічне положення щодо повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову, також передбачено ч. 3 ст. 7 Закону України «Про судовий збір». Оскільки відповідачем позов визнано до початку розгляду справи по суті, позивачу необхідно повернути з державного бюджету 50% відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову, що становить 454,00 гривень. Решту судових витрат залишити за позивачем за її проханням.

Outcome: approved