Jurisdiction: civil
Date: 2017-04-12 00:00:00

Позивач звернулась до суду з позовом до [PERSON], в якому просить стягнути аліменти на свою користь на утримання неповнолітньої доньки [PERSON], [INFO], у розмірі 1/3 частини з усіх видів його заробітку /доходів/, але не менше ніж 30% від прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно і до досягнення дитини повноліття. Крім того просе стягнути на її користь на її утримання аліменти в розмірі 1/6 частини від усіх видів заробітку , щомісячно до досягнення дитиною трьох років. В судове засідання 24.02.2017 року позивач надала заяву про зменшення розміру позовних вимог і поре стягнути на утримання неповнолітньої доньки аліменти в розмірі ? частини з усіх видів заробітку ,а на своє утримання в розмірі 1/11 частини з усіх видів заробітку (а.с.57). На обґрунтування позову вказала, що відповідач на утримання доньки та на її утримання допомоги не надає. Позивач надала до суду заяву про розгляд справи за її відсутності, позовні вимоги підтримала в повному обсязі. Відповідач та третя особа яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача позовні вимоги визнали в повному обсязі, про що подали до суду відповідні заяви. Відповідно до ч. 2 ст. 197 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного запису не здійснюється. Суд, дослідивши матеріали справи, дійшов висновку, що позов підлягає повному задоволенню. Судом встановлено, що сторони перебували в незареєстрованому шлюбі, згідно копії свідоцтва про народження [PERSON], 21.03. [INFO] в графі батько записаний [PERSON](а.с.7). Відповідно до ст. 180 Сімейного Кодексу України батьки зобовязані утримувати дитину до досягнення нею повноліття, проте відповідач від виконання свого батьківського обовязку ухиляється і матеріальної допомоги на утримання сина не надає. Згідно ч. 1 ст. 183 Сімейного Кодексу України \~суд стягує з відповідача аліменти у розмірі ? частини з усіх видів його заробітку /доходів/, але не менше 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно. Відповідно до ч.2,4 ст.84 Сімейного кодексу України дружина, з якою проживає дитина має право на утримання від чоловіка - батька дитини до досягнення дитиною трьох років .Право на утримання дружини ,з якою проживає дитина має незалежно від того чи вона працює, та незалежно від її матеріального становища, за умови ,що чоловік може надавати матеріальну допомогу. Позивачка не працює має на утриманні малолітню дитину , а відповідач взмозі надавати допомогу, оскільки працює, тому суд стягує аліменти на утримання позивачки з урахуванням другої сімї у відповідача в розмірі 1/11 частини з усіх видів його заробітку. Відповідно до ч.4 статті 174 Цивільного процесуального кодексу України, у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд. Судом з'ясовано, що визнання позову відповідачем не суперечить закону та не порушує права, свободи та інтереси інших осіб. Відповідно до ст. 191 Сімейного кодексу України аліменти присуджуються від дня предявлення позову. Згідно ст.88 ЦПК України суд стягує з відповідача на користь держави судовий збір. Відповідно до п.1 ч.1 ст. 367 ЦПК України допускає негайне виконання рішення про стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини в межах суми платежу аліментів за один місяць. На підставі ст.ст. 84,180-183 Сімейного Кодексу України,

Outcome: approved