Jurisdiction: civil
Date: 2019-11-06 00:00:00

Позивач звернулась в суд з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання неповнолітніх дітей, мотивуючи тим, що вона перебуває у шлюбі з відповідачем. Під час шлюбу у них народилось двоє дітей: [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] . На даний час у провадженні суду перебуває справа про розірвання шлюбу між сторонами. Діти з моменту їх народження по даний час проживають з позивачкою і перебувають на її утриманні. Відповідач вже більше року проживає окремо від їхньої сім`ї з іншою жінкою. [PERSON] як батько дітей не надає систематично та періодично коштів на утримання дітей, на неодноразові зауваження позивачки щодо сплати аліментів, відповідач кілька останніх місяців надає по 2 тис. грн. на кожну дитину. Діти потребують значних витрат на їх утримання, зокрема старша дочка навчається у школі, відвідує гуртки, курси англійської та німецької мови, які оплачуються позивачкою. Тому позивачка не здатна сама цього забезпечити, оскільки перебуває у декретній відпустці по догляду за меншою дитиною та отримує 860 грн. державної допомоги, жодних додаткових коштів не отримує та не заробляє. Відповідач є працездатним та має можливість сплачувати кошти на утримання дітей. Тому позивачка вважає, що відповідач може сплачувати аліменти в розмірі по 3000 грн. на кожну дитину щомісячно. Позивачка в судове засідання не з`явилася, в прохальній частині позовної заяви озовні вимоги підтримала в повному обсязі та просила розглянути справу за її відсутності. Відповідач в судове засідання не з`явився, надав суду заяву, в якій позовні вимоги визнав у повному обсязі, просив розглянути справу за його відсутності. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши матеріали справи судом встановлено наступне. Згідно копії свідоцтва про шлюб серії [NUMBER] від 16.01.2007 року [PERSON] та [PERSON] зареєстрували шлюб 16.01.2007 року у відділі реєстрації актів цивільного стану Івано-Франківського міського управління юстиції, актовий запис № 49 (а.с.5). Під час шлюбу народилось двоє дітей: [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] (а.с.3, 4). Положеннями ст. 180 Сімейного кодексу України визначено, що батьки зобов`язані утримувати своїх неповнолітніх дітей до досягнення ними повноліття. Відповідно до ст. 1, 2 Закону України «Про охорону дитинства» батьки зобов`язані забезпечити дітям умови для достатнього фізичного, духовного та культурного розвитку. В силу дії ч. 3 ст. 181 Сімейного кодексу України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. За приписами ч. 2 ст. 182 цього кодексу мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, за винятком випадків, передбачених статтею 184 цього Кодексу. Відповідно до частин 1, 2 статті 27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована постановою Верховної Ради України № 789-ХІІ від 27 лютого 1991 року та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Статтею 182 СК України, встановлено, що при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Відповідно до статті 7 Закону України «Про державний бюджет України на 2019 рік» прожитковий мінімум для дітей віком до 6 років становить: з 1 січня 2019 року - 1626 гривень, з 1 липня - 1699 гривень, з 1 грудня - 1779 гривень; дітей віком від 6 до 18 років становить: з 1 січня 2019 року - 2027 гривень, з 1 липня - 2118 гривень, з 1 грудня - 2218 гривень. При визначенні розміру аліментів суд відповідно до ст. 182 Сімейного кодексу України враховує, що відповідач працює, визнання ним позову в повному обсязі. Враховуючи матеріальне становище сторін та те, що обов`язок утримувати дитину є рівною мірою обов`язком як матері, так і батька, інтереси дітей при визначенні розміру аліментів, виходячи з принципів розумності та справедливості, суд дійшов висновку, що позов слід задовольнити та стягувати з відповідача на користь позивача аліменти на утримання дітей в твердій грошовій сумі в розмірі по 3000 (три тисячі) гривень щомісячно на кожну дитину. Відповідно до вимог ст. 191 Сімейного кодексу України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову. Тому стягнення аліментів слід розпочати з дня коли позивач звернулась із позовом до суду - 09 жовтня 2019 року. Згідно із ч. 6 ст. 141 ЦПК України якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, які їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог. Тому з відповідача слід стягнути 768 гривні 40 коп. судового збору на користь держави. На підставі ст. 180-182, 191 СК України, ст. 1, 2 Закону України «Про охорону дитинства»

Outcome: approved