Jurisdiction: civil
Date: 2018-06-07 00:00:00

Позивач звернулась до суду з вимогою про визнання зобов'язання за кредитним договором виконаним в повному обсязі. В обґрунтування заявлених вимог посилається на те, що рішенням Деснянського районного суду м. Києва від 09.10.2009 року стягнуто з неї заборгованість за кредитним договором № 1029-007/07Р від 10.08.2007 року, укладений між нею та АКБ «Правекс-Банк». Посилаючись на те, що постановою державного виконавця від 25.10.2016 року провадження щодо стягнення заборгованості за вказаним рішенням закінчено у зв'язку з його виконанням, позивач просить визнати виконаним в повному обсязі зобов'язання за кредитним договором. Разом з цим, підставою для звернення до суду стало те, що ТОВ «Фінансова компанія «Довіра та Гарантія» звернулась до позивача з вимогою сплатити заборгованість за кредитним договором. 09.02.2018 року суд відкрив провадження у цій справі та з урахуванням ч. 4 ст. 19 ЦПК України вирішив її розглянути у порядку спрощеного провадження. Сторони не подавали клопотання про розгляд справи у загальному позовному провадженні чи призначення судового засідання у спрощеному провадженні. Відповідач у встановлений судом строк не подав відзиву на позов, у зв'язку з чим суд вирішив розглянути справу на підставі наявних у справі доказів. Розглянувши наявні у справі документи і матеріали, суд дійшов наступних висновків. Відповідно до ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. До відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору. Особливості регулювання відносин за договором про надання споживчого кредиту встановлені законом. Судом установлено, що рішенням Деснянського районного суду м. Києва від 09.10.2009 року стягнуто з [PERSON] заборгованість за кредитним договором № 1029-007/07Р від 10.08.2007 року, укладений між нею та АКБ «Правекс-Банк». Постановою державного виконавця Деснянського районного ВДВС м. Київ ГТУЮ у м. Києві винесено постанову від 25.10.2016 року про закінчення виконавчого провадження за вказаним судовим рішенням. Як вбачається з матеріалів справи, позивач отримала фінансову вимогу від ТОВ «Фінансова компанія «Довіра та гарантія» про стягнення заборгованості за зобов'язанням у сумі 305 738,87 грн. з яким позивач не згодна, що і стало підставою для звернення до суду. Згідно із ст. 509 ЦК України зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від вчинення певної дії (негативне зобов'язання), а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку. Зобов'язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 цього Кодексу. Зобов'язання має ґрунтуватися на засадах добросовісності, розумності та справедливості. Статтею 526 ЦК України визначено, що зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Виконання зобов'язань, реалізація, зміна та припинення певних прав у договірному зобов'язанні можуть бути зумовлені вчиненням або утриманням від вчинення однією із сторін у зобов'язанні певних дій чи настанням інших обставин, передбачених договором, у тому числі обставин, які повністю залежать від волі однієї із сторін. Підстави для припинення зобов'язання визначено у главі 50 ЦК України (статті 598-609 ЦК України). Відповідно до ст. 611 ЦК України, у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: 1) припинення зобов'язання внаслідок односторонньої відмови від зобов'язання, якщо це встановлено договором або законом, або розірвання договору; 2) зміна умов зобов'язання; 3) сплата неустойки; 4) відшкодування збитків та моральної шкоди. Положення ст. ст. 526, 598-609, 611 ЦК України не дають підстав для визнання кредитного договору припиненим у зв'язку з закінченням виконавчого провадження за судовим рішенням, яким стягнуто заборгованість за кредитним договором. Крім того законодавством не передбачено визнання зобов'язання за кредитним договором виконаним тільки з тих підстав, що можливо новий кредитор надіслав листа про стягнення заборгованості. Відповідно до ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті, обставини на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. З огляду на викладене, підстави для визнання кредитного договору припиненим - відсутні, тому в задоволенні позову необхідно відмовити.

Outcome: dismissed