Jurisdiction: civil
Date: 2018-01-14 00:00:00

Позивач звернулась до суду з позовом, в якому просить визначити місце проживання малолітніх дітей: [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO], з матір'ю дітей, залишивши їх на її утриманні та вихованні, посилаючись на те, що діти після розірвання шлюбу між сторонами проживають з позивачем, а відповідач створив нову сім'ю та проживає окремо, виховання та життям дітей не цікавиться і між сторонами виник спір з приводу місця проживання дітей. В судовому засіданні позивач та її представник позов підтримали та просили його задовольнити, проти заочного рішення суду не заперечували. Відповідач в судове засідання повторно не з'явився, хоча про час, день та місце розгляду справи був повідомлений належним чином, а тому суд вважає за можливе вирішити спір без участі відповідача на підставі наявних у справі даних та доказів згідно ч. 4 ст. 223 ЦПК України. В судовому засіданні представник третьої особи підтримав позов та просив його задовольнити. Вислухавши пояснення учасників справи та дослідивши матеріали справи, з урахуванням меж заявлених позовних вимог, суд приходить до наступного висновку. Судом встановлено, що сторони по справі є батьками малолітніх дітей: [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO]. Згідно ч.1 ст.160 СК України, місце проживання дитини, яка не досягла десяти років, визначається за згодою батьків. У відповідності до ст. 161 Сімейного Кодексу України, якщо мати та батько, які проживають окремо, не дійшли згоди щодо того, з ким із них буде проживати малолітня дитина, спір між ними може вирішуватися органом опіки та піклування або судом. При вирішення спору суд бере до уваги ставлення батьків до виконання своїх батьківських обов'язків, особисту прихильність дитини до кожного з них, вік дитини, стан її здоров'я та інші обставини, що мають істотне значення. Судом встановлено, що рішенням Богунського районного суду м. Житомира від 31.10.2016р. розірвано шлюб між сторонами, але місце проживання дітей не визначалося. Відповідно до рішення Богунського районного суду м. Житомира від 03.02.2017 року з відповідача на користь позивача стягуються аліменти на утримання дітей: [PERSON] та [PERSON] у твердій грошовій сумі в розмірі 677,50 грн. на кожну дитину, починаючи з 20.10.2016 року і до досягнення найстаршою дитиною повноліття. Відповідно до довідки-розрахунку Богунського ВДВС Головного територіального управління юстиції у Житомирській області від 29.11.2017 року загальна сума боргу відповідача по аліментам станом на 01.11.2017 року становить 10639,00 грн. Малолітній [PERSON] має виражені порушення психологічного розвитку, порушення поведінки в рамках аутистичного спектру внаслідок органічного ушкодження ЦНС. Згідно висновку органу опіки та піклування, затвердженого рішенням виконавчого комітету Житомирської міської ради від 20.12.2017р. №1247, [PERSON] проживає з дітьми в двокімнатній квартирі [ADDRESS], умови, які створені в помешканні, є абсолютно прийнятними для проживання та розвитку дітей і в матеріалах справи відсутні докази неналежного виконання матір'ю своїх материнських обов'язків чи аморальної поведінки, вад здоров'я, неможливості утримувати дітей чи приділяти достатню увагу їх вихованню, освіті та духовному розвитку. Орган опіки та піклування, виходячи з інтересів дітей, вважає за доцільне визначити місце проживання малолітніх [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO], з матір'ю - [PERSON]. Враховуючи вищенаведене та приймаючи до уваги, що малолітні діти на даний час проживають в комфортних умовах, в психологічно здоровому кліматі, з урахуванням висновку органу опіки та піклування, суд, виходячи з інтересів дитини, вважає за доцільне визначити подальше місце проживання малолітніх дітей з матір'ю. В решті позовні вимоги не підлягають до задоволення, оскільки обов'язки по утриманню та вихованню дітей законом покладені в рівних обсягах на обох батьків та законом не передбачено покладення таких обов'язків лише на одного з батьків.

Outcome: partial