Jurisdiction: civil
Date: 2017-01-04 00:00:00

Позивач звернулась до суду 02.12.2016 року з позовом до відповідача про стягнення аліментів на утримання дитини та на утримання дружини до досягнення дитиною трирічного віку, посилаючись на те, що з [PERSON] вона перебуває у зареєстрованому шлюбі з 20.11.2015 року. Від даного шлюбу вони мають малолітнього сина - [PERSON], [INFO], який проживає разом з нею та знаходиться на її повному утриманні. Відповідач жодної матеріальної допомоги на утримання сина та на її утримання не надає. Однак він працездатний,тому має можливість сплачувати аліменти. В зв»язку з вищевикладеним позивач звернулась з позовом, в якому просить суд стягнути з відповідача на її користь аліменти на утримання малолітнього сина, в розмірі ? частини його заробітку(доходу),щомісячно починаючи з дня подачі в суд позовної заяви і до досягнення дитиною повноліття та на її утримання у розмірі ? частини з усіх видів його заробітку (доходу) щомісячно, починаючи з дня звернення до суду і до досягнення дитиною трирічного віку. У судове засідання позивач не з'явилася, надала заяву, в якій прохає справу розглядати за її відсутності. Крім того, уточнила позовні вимоги в частині стягнення аліментів на своє утримання, а саме: прохала стягнути з відповідача на своє утримання аліменти, в розмірі 1/6 частини всіх видів його заробітку (доходу),щомісячно до досягнення сином трирічного віку. В іншій частині позовні вимоги залишила без змін(а.с.27). Відповідач у судове засідання не з'явився, надав заяву, в якій прохає справу слухати за його відсутності, не заперечує проти задоволення уточнених позовних вимог позивача(а.с.28). Згідно з ч. 4 ст. 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. У зв»язку з неявкою в судове засідання осіб, які беруть участь у справі, відповідно до положень ч.2 ст.197 ЦПК України, суд розглянув цивільну справу без здійснення фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного запису. Матеріалами справи встановлено, що з 20.11.2015 року сторони перебувають в зареєстрованому шлюбі. Від даного шлюбу вони мають малолітнього сина - [PERSON] [INFO], батьком якого являється і зареєстрований відповідач по справі, що підтверджується копією свідоцтва про народження дитини (а.с. 8). На даний час сторони проживають окремо, позивач не працює, знаходиться у відпустці по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку, а тому потребує матеріальної допомоги з боку батька дитини. Дитина мешкає з позивачем та знаходиться на її повному утриманні. Угоду про добровільну сплату аліментів між сторонами не досягнуто. Відповідач працездатний, тому суд вважає, що він має можливість надавати допомогу позивачу. Відповідно до ст. 75 Сімейного кодексу України, дружина, чоловік повинні матеріально підтримувати один одного. На підставі ст.80 Сімейного кодексу України аліменти присуджуються одному з подружжя у частці від заробітку (доходу) другого з подружжя і (або) у твердій грошовій сумі. Розмір аліментів одному з подружжя суд визначає з урахуванням обставин, що мають істотне значення. Згідно ч.2 ст. 84 Сімейного кодексу України дружина, з якою проживає дитина, має право на утримання від чоловіка - батька дитини до досягнення дитиною трьох років. Відповідно до ч. 4 ст. 84 СК України, право на утримання вагітна дружина, а також дружина, з якою проживає дитина, має незалежно від того, чи вона працює, та незалежно від її матеріального становища, за умови, що чоловік може надавати матеріальну допомогу. Суд з урахуванням потреб позивача, всіх обставин по справі у їх сукупності, того, що аліменти, спрямовані на утримання дружини, повинні бути достатніми і, разом з тим, співрозмірними з урахуванням мети аліментного зобов'язання, виходячи з того, що відповідач визнав, що може сплачувати аліменти на дружину до досягнення дитиною 3-х років у розмірі 1/6 частини з усіх видів його заробітку (доходу) щомісячно, приходить до висновку про стягнення з відповідача на користь позивача аліментів до досягнення дитиною трьох років у розмірі 1/6 частини з усіх видів його заробітку(доходу) щомісячно, починаючи з дня звернення до суду та до досягнення дитиною трирічного віку. Крім того, згідно ст. 180 Сімейного кодексу України, батьки повинні утримувати своїх неповнолітніх дітей до досягнення ними повноліття. При визначенні розміру аліментів на утримання малолітньої дитини суд враховує обставини, передбачені ст.182 СК України, зокрема те, що відповідач є працездатним, позивач не працює, перебуває у відпустці по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку, її доходу не достатньо для належного забезпечення матеріального становища дитини, тому відповідно до ч.1 ст.183 Сімейного Кодексу України суд вважає за необхідне визначити розмір стягуваних аліментів на утримання малолітньої дитини у розмірі 1/4 частини з усіх видів заробітку(доходу)відповідача, але не менше 30% прожиткового мінімуму, встановленого для дитини відповідного віку,щомісячно і до досягнення дитиною віку повноліття, вважаючи, що саме такий їх розмір буде достатнім і, разом з тим, співрозмірним з урахуванням мети аліментного зобов'язання. У відповідності до Закону України « Про судовий збір» та ст. 88 ЦПК України суд стягує з відповідача витрати, пов`язані зі сплатою судового збору в розмірі 1102,40 грн. На підставі п. 1 ч. 1 ст. 367 ЦПК України суд допускає негайне виконання рішення в частині стягнення аліментів в межах суми платежу за один місяць.

Outcome: approved