Jurisdiction: civil
Date: 2014-12-24 00:00:00

позивач звернувся із позовом до відповідача про стягнення заборгованості за кредитним договором від 29 березня 2007 року № KF42348 в розмірі 137655 грн. 32 коп., судові витрати; звернення стягнення на предмет застави - автомобіль, легковий седан-В, марки «Opel», модель «Vektra», 2007 року випуску, кузов [NUMBER], державний реєстраційний номер [NUMBER], що належить відповідачу на підставі свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу серії [NUMBER], виданого 29.03.2007 року РЕВ 1-го МРВ ДАІ при УМВС України у Львівській області, шляхом продажу легкового автомобіля ТОВ «КУА «Прімоколект-Капітал» будь-якій особі покупцю за ціною, визначеною на момент реалізації, з правом укладання ТОВ «Прімоколект-Капітал» від імені [PERSON] договору купівлі-продажу будь-яким способом з іншою будь-якою особою-покупцем, а кошти від реалізації скерувати для погашення заборгованості [PERSON] перед ТОВ «КУА «Прімоколект-Капітал» за кредитним договором від 29 березня 2007 року № KF42348 та судових витрат (з правом зняття вказаного автомобілі з обліку в органах МРЕВ ДАІ України, виготовлення а отримання дублікатів реєстраційних документів на даний автомобіль, здійснення будь-яких платежів за продавця необхідних для здійснення такого продажу). В процесі розгляду справи позивач подав заяву про зменшення позовних вимог від 24.10.2014 року, просить задоволити вимоги кредитора щодо стягнення заборгованості за кредитним договором виключно шляхом звернення стягнення на предмет застави. Свої вимоги мотивує тим, що 29.03.2007 року між ВАТ «Електрон банк» (правонаступником всіх прав і обов'язків якого є ПАТ «Фольксбанк») та [PERSON] було укладено кредитний договір № KF42348 відповідно до умов якого банк надав позичальнику кредит в сумі 21947 доларів США на строк до 28.03.2014 року зі сплатою 10,99% річних. Крім цього, зазначив, що сторонами договору було передбачено, що у випадку виникнення простроченої заборгованості за кредитом або частиною кредиту та/або процентами, процент за користування кредитом встановлюється в розмірі 13,99% річних. Після повного погашення простроченої заборгованості процентна ставка встановлюється в розмірі 10,99% річних. В забезпечення виконання кредитних зобов'язань, 29.03.2007 року між ВАТ «Електрон банк» та [PERSON] укладено договір застави автомобіля, легковий седан-В, марки «Opel», модель «Vektra», 2007 року випуску, кузов [NUMBER], державний реєстраційний номер [NUMBER], що належить відповідачу на підставі свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу серії [NUMBER], виданого 29.03.2007 року РЕВ 1-го МРВ ДАІ при УМВС України у Львівській області. Відповідно до п.2.1 договору сторонами передбачено, що заставодержатель має право на звернення стягнення на предмет застави та одержання відшкодування з вартості предмета застави переважно перед іншими кредиторами, у випадку невиконання чи неналежного виконання умов кредитного договору або цього договору. Однак відповідачем взяті на себе кредитні зобов'язання виконувалися не належним чином, станом на 20.08.2014 року утворилася заборгованість по кредиту та відсотках. Зазначив, що з врахуванням того, що відповідно до умов договору відступлення прав вимоги від 23.03.2012 року №23/02-12, акту приймання передачі від 23.02.2012 року, до нього перейшло право грошової вимоги за кредитними зобов'язаннями, в тому числі відповідача, і відповідач в добровільному порядку їх відмовляється виконувати, а тому просить позов задоволити. В судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримав, дав пояснення аналогічні вище наведеним. Відповідач в судове засідання не з'явився повторно, причин неявки суду не повідомив. Оскільки судові повістки про виклик у судове засіданні відповідачу не були вручені через поштове відділення за зареєстрованим місцем проживання останнього та повернулися суду за закінченням терміну зберігання, відповідач про час та місце розгляду справи був повідомлений відповідно до вимог ч.9 ст. 74 ЦПК України через оголошення в пресі. Зважаючи на те, що позивач не заперечує проти заочного розгляду справи, а належно повідомлений про розгляд справи відповідач в судове засідання не з'явився повторно, суд вважає, що відповідно до ст.224 ЦПК України, справу слід розглянути у його відсутності, постановивши заочне рішення. Заслухавши пояснення представника позивача, оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності, дослідивши та перевіривши усі обставини справи, суд позов задовольняє з таких підстав. Відповідно до ст.526 ЦК України, зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог ЦК України, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до ст.525 ЦК України, одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Відповідно до ст. 536 ЦК України, за користування чужими грошима, боржник зобов'язаний сплачувати проценти. Розмір процентів за користування чужими грошовими коштами встановлюється договором, законом або іншим актом цивільного законодавства. Відповідно до ст.530 ч.1 ЦК України, якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Відповідно до ч.2 ст.1050 ЦК України, встановлено, що якщо договором встановлений обов'язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то вразі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилась, та сплати процентів, належних йому відповідно до ст.1048 ЦК України. Судом встановлено, що 29.03.2007 року між ВАТ «Електрон банк» (правонаступником всіх прав і обов'язків якого є ПАТ «Фольксбанк») та [PERSON] було укладено кредитний договір № KF42348 відповідно до умов якого банк надав позичальнику кредит в сумі 21947 доларів США на строк до 28.03.2014 року зі сплатою 10,99% річних. У випадку виникнення простроченої заборгованості за кредитом або частиною кредиту та/або процентами, процент за користування кредитом встановлюється в розмірі 13,99% річних. Після повного погашення простроченої заборгованості процентна ставка встановлюється в розмірі 10,99% річних. Відповідно до п.6.2,6.3 договору за несвоєчасне (неналежне) повернення кредиту або його частини, позичальник сплачує банку пеню в розмірі подвійної облікової ставки Національного банку України, що діяла у період, за який сплачується пеня, обрахованої від суми боргу за кожен день прострочення виконання. За несвоєчасну (неналежну) сплату процентів за користування кредитом, позичальник сплачує банку пеню в розмірі подвійної облікової ставки Національного банку України, що діяла у період, за який сплачується пеня, обрахованої від суми боргу за кожен день прострочення виконання. Як вбачається з наявного в матеріалах справи договору відступлення права вимоги від 23.02.2012 року №23/02-12 укладеного між ПАТ «Фольксбанк» та ТзОВ «Компанія з управління активами «Прімоколект-Капітал» (а.с.27-31) та акту приймання-передачі реєстру боржників від 23.02.2012 року, до позивача, як нового кредитора, перейшло право грошової вимоги до [PERSON] за кредитним договором № KF42348 віл 29.03.2007 року. Крім цього судом встановлено, що в забезпечення виконання відповідачем кредитних зобов'язань, 29.03.2007 року між ВАТ «Електрон банк» (правонаступником всіх прав і обов'язків якого є ПАТ «Фольксбанк») та [PERSON] укладено договір застави (а.с.19-26) автомобіля, легковий седан-В, марки «Opel», модель «Vektra», 2007 року випуску, кузов [NUMBER], державний реєстраційний номер [NUMBER], що належить відповідачу на підставі свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу серії [NUMBER], виданого 29.03.2007 року РЕВ 1-го МРВ ДАІ при УМВС України у Львівській області. Відповідно до п.2.1 договору сторонами передбачено, що заставодержатель має право на звернення стягнення на предмет застави та одержання відшкодування з вартості предмета застави переважно перед іншими кредиторами, у випадку невиконання чи неналежного виконання умов кредитного договору або цього договору. Відповідно до ст.589 ЦК України у разі невиконання зобов'язання, забезпеченого заставою, заставодержатель набуває право звернення стягнення на предмет застави. За рахунок предмета застави заставодержатель має право задовольнити в повному обсязі свою вимогу, що визначена на момент фактичного задоволення, включаючи сплату процентів, неустойки, відшкодування збитків, завданих порушенням зобов'язання, необхідних витрат на утримання заставленого майна, а також витрат, понесених у зв'язку із пред'явленням вимоги, якщо інше не встановлено договором. Частиною 1 ст.591 ЦК України передбачено, що реалізація предмета застави, на який звернене стягнення, провадиться шляхом його продажу з публічних торгів, якщо інше не встановлено договором або законом. Порядок реалізації предмета застави з публічних торгів встановлюється законом. Статтею 26 Закону України «Про забезпечення вимог кредиторів та реєстрацію обтяжень» передбачено, що обтяжувач має право на власний розсуд обрати один із таких позасудових способів звернення стягнення на предмет забезпечувального обтяження, як продаж обтяжувачем предмета забезпечувального обтяження шляхом укладення договору купівлі-продажу з іншою особою-покупцем або на публічних торгах. Як встановлено в судовому засіданні відповідач свої зобов'язання по кредитному договору № KF42348 віл 29.03.2007 року виконував не належним чином, допустив утворення заборгованості по сплаті кредиту та відсотків по кредиту. Станом на 20.08.2014 року заборгованість відповідача за кредитним договором становила 137 655 грн. 32 коп., що складається з заборгованості по сплаті кредиту в сумі 116 320 грн. 51 коп., по сплаті відсотків в сумі 16934 грн. 81 коп. та штрафних санкцій в сумі 4400 грн. 00 коп. Оскільки відповідач добровільно взяв на себе зобов'язання щодо виконання умов кредитного договору № KF42348 віл 29.03.2007 року, однак такі не виконував належним чином, допустив утворення заборгованості, а позивач, як належний правонаступник права грошової вимоги за цим кредитним договором обрав спосіб захисту свого порушеного майнового права у виді стягнення заборгованості за кредитом шляхом звернення стягнення на предмет застави обравши один із способів звернення стягнення на предмет застави, передбачених ст.26 Закону України Про забезпечення вимог кредиторів та реєстрацію обтяжень», а тому суд приходить до переконання про те, що позовні вимоги є підставними та такими, що підлягають до задоволення. Судові витрати по справі слід покласти на відповідача.

Outcome: approved