Jurisdiction: civil
Date: 2019-12-18 00:00:00

Позивач звернулась до суду з вказаним позовом, який обґрунтовує тим, що вона проживає за адресою: [ADDRESS] і є єдиним власником квартири. Разом з нею в будинку, на даний час зареєстрований відповідач, з яким вона не має жодних родинних стосунків. В 2006 році відповідач виїхав з країни разом з матір`ю і вже більше 13 років не проживає за адресою реєстрації. Відповідач фактично не приймає участі в утриманні будинку. Відповідачу відомо про те, що він має знятися з реєстраційного обліку. Однак через те, що відповідач зареєстрований у вказаній квартирі позивач не може вільно розпоряджатися своїм майном, не може оформити субсидію, до того ж кожного місяця вона фактично переплачує за спожиті комунальні послуги. Жодних фінансових зобов`язань по утриманню будинку відповідач не несе. Тому вона змушена звернутись до суду з даним позовом і просить визнати відповідача таким, що втратив право користування житловим приміщенням за адресою: [ADDRESS] . Ухвалою суду від 27.11.2019 року по справі відкрито спрощене позовне провадження без виклику сторін. Представник позивача [PERSON] у судовому засіданні позовні вимоги підтримав у повному обсязі, просив їх задовольнити. Відповідач [PERSON] у судове засідання не з`явився, згідно надісланої заяви позовні вимоги визнає, просить справу розглянути без його участі. Суд, дослідивши докази по справі, вважає, що позов підлягає задоволенню, з наступних підстав. Судом встановлено, що відповідно до договору купівлі-продажу квартири від 07.11.2019 року та витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності від 07.11.2019 року [PERSON] є власником квартири [ADDRESS] (а.с.7-8, 9) Як вбачається з довідки МЄІРЦ №348/11112019-30121899 за вказаною адресою зареєстровані: позивач [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] - відповідач по справі, з яким у позивача немає родинних відносин (а.с.6). Факт не проживання [PERSON] без поважних причин за місцем реєстрації за вищевказаною адресою, підтвердив і сам відповідач, зокрема з його заяви від 01.12.2019 року вбачається, що він виїхав разом з матір`ю закордон і більше 10 років не проживає у вказаній квартирі, проти заявлених позовних вимог не заперечує (а.с.17). Відповідно до положень ст.ст. 15, 16 ЦК України, кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Відповідно до положень ч.1 ст. 316 ЦК України, правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб. Частиною 1 ст.\~317\~ЦК України встановлено, що власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном. Статтею 319\~ЦК України передбачено, що власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. На підставі ст.\~321\~ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Відповідно до ст. 391 ЦК України, власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном. Таким чином, враховуючи положення наведених норм цивільного законодавства, позовні вимоги [PERSON] про визнання [PERSON] таким, що втратив право користування житловим приміщенням є обґрунтованими та підлягають задоволенню.

Outcome: approved