Jurisdiction: civil
Date: 2015-06-09 00:00:00

Позивач звернулась до суду з вищевказаним позовом, яким просила стягнути з відповідачки суму авансу у розмірі 22452,00 грн. Позов обґрунтовано тим, що 07.02.2015 року між ними було укладено попередній договір про зобовязання в майбутньому укласти договір купівлі-продажу 42/100 частин домоволодіння №47 по вулиці Загородній в м. Харкові. За даним договором позивачка мала придбати у [PERSON] вищевказане домоволодіння у власність за ціною 15000,00 доларів США, а також вони домовились укласти основний договір купівлі-продажу 42/100 частин домоволодіння №47 по вул. Загородній в м. Харкові в нотаріальній формі до першого березня 2015 року. На виконання даної домовленості нею було передано [PERSON] грошові кошти в розмірі 1000,00 доларів США, про що свідчить відповідний запис та підпис [PERSON] та [PERSON] на попередньому договорі. Згідно підписаного попереднього договору відповідачка зобовязувалась підготувати за свій рахунок та в строк до укладання основного договору документи, необхідні для нотаріального посвідчення договору купівлі-продажу частини домоволодіння. Однак, як стало відомо, відповідачка не змогла оформити право власності, оскільки не мала правовстановлюючий документ, а саме договір купівлі-продажу лише на 42/100 частини домоволодіння №47 по вул. Загородній в м. Харкові, а земельна ділянка, на якій знаходиться вищевказане домоволодіння, їй не належить. 28.02.2015 року ПН ХМНО [PERSON] виніс постанову про відмову у посвідченні договору купівлі-продажу 42/100 частини домоволодіння № 47 по вул. Загородній в м. Харкові. 01.03.2015 року [PERSON] звернулась до відповідачки з вимогою повернення сплачені нею грошові кошти в розмірі 1000,00 доларів США в рахунок суми за основним договором, однак остання відмовилась в добровільному порядку повертати суму коштів. Оскільки [PERSON] добровільно відмовилась повернути сплачені нею грошові кошти, позивачка змушена звернутись за захистом своїх прав до суду. В судовому засіданні позивачка підтримав позовні вимоги та підтвердила фактичні обставини, викладені у позові, проти ухвалення заочного рішення по справі не заперечувала. Відповідач у судове засідання не з'явилась, про час і місце судового засідання повідомлялась належним чином, про причини\~\~своєї не явки суду не повідомила. Зі згоди позивача, суд вважає за можливе ухвалити рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України. Вислухавши пояснення позивачки, з'ясувавши обставини справи та перевіривши їх доказами, суд встановив такі факти та відповідні їм правовідносини. Як вбачається з попереднього договору, укладеного між [PERSON] та [PERSON] 07.02.2015 року, остання сплатила [PERSON] забезпечувальний платіж в сумі 1000,00 доларів США, а [PERSON] зобовязалась підготувати за свій рахунок та в строк до укладання основного договору купівлі-продажу 42/100 часток домоволодіння №47 по вул. Загородній в м. Харкові документи, необхідні для нотаріального посвідчення договору купівлі-продажу вищевказаної частки домоволодіння за 15000,00 доларів США (а. с. 7). Відповідно до постанови про відмову у посвідченні Договору купівлі-продажу 42/100 часток домоволодіння від 28.02.2015 року Вих. № 5/01-16 в задоволенні прохання [PERSON] для оформлення договору купівлі-продажу 42/100 часток домоволодіння № 47 по вул. Завгородній в м. Харкові відмовлено, у звязку з відсутністю правовстановлюючого документу на земельну ділянку (її частину), який би свідчив про належність цієї земельної ділянки (її частини) [PERSON] (а. с. 8) Відповідно до державного акту на право власності на земельну ділянку серія АБ № 201401 власником земельної ділянки площею 0,0667 га за адресою: м. Харків, вул. Завгородня, 47 є [PERSON] та [PERSON] (а. с. 10) Статтею 626 ЦК України\~передбачено, що договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків. При цьому сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цьогоКодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості (ст.ст.\~6,\~\~\~627 ЦК України). Згідно з ч. 1\~ст. 638 ЦК України, договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору, тобто умов про предмет договору, умов, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усіх тих умов, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Стаття 635 ЦК України\~визначає, що попереднім є договір, сторони якого зобов'язуються протягом певного строку (у певний термін) укласти договір в майбутньому (основний договір) на умовах, встановлених попереднім договором. Істотні умови основного договору, що не встановлені попереднім договором, погоджуються у порядку, встановленому сторонами у попередньому договорі, якщо такий порядок не встановлений актами цивільного законодавства. Попередній договір укладається у формі, встановленій для основного договору, а якщо форма основного договору не встановлена, - у письмовій формі. Сторона, яка необгрунтовано ухиляється від укладення договору, передбаченого попереднім договором, повинна відшкодувати другій стороні збитки, завдані простроченням, якщо інше не встановлено попереднім договором або актами цивільного законодавства. Зобов'язання, встановлене попереднім договором, припиняється, якщо основний договір не укладений протягом строку (у термін), встановленого попереднім договором, або якщо жодна із сторін не направить другій стороні пропозицію про його укладення. Згідно ч.2\~ст.570 ЦК України\~якщо не буде встановлено, що сума, сплачена в рахунок належних з боржника платежів, є завдатком, вона вважається авансом. Тобто у тих випадках, коли сторони домовились укласти договір, але відповідно його не оформили, сплачені в рахунок виконання договору платежі визнаються авансовими і повертаються в тому розмірі, в якому вони надавалися. Таку правову позицію містить ухвала судової палати в цивільних справах Верховного Суду України від 26.02.2004 р., ухвала судової палати в цивільних справах Верховного Суду України від 21.06.2006 р. Необґрунтоване ухилення однієї із сторін від укладення основного договору, передбаченого попереднім договором, може бути підставою для відшкодування другій стороні збитків, завданих простроченням, якщо інше не встановлено попереднім договором або актами цивільного законодавства (частина друга\~статті 635 ЦК України). Вирішуючи спір про повернення авансу та відшкодування збитків, завданих одній із сторін попереднього договору, суду слід встановити причину не укладення основного договору, чи мало місце необґрунтоване ухилення однієї із сторін від укладення договору, а також з'ясувати умови відповідальності,\~\~які були встановлені попереднім договором. Якщо це визначено умовами попереднього договору, то сума передоплати (авансу) залишається у продавця лише у разі невиконання умов цього договору з вини покупця. \~\~\~\~\~\~\~\~\~\~Така правова позиція висловлена Верховним Судом України у Постанові від 24.10.2012р. у справі №6-119цс12 щодо неоднакового застосування судом касаційної інстанції одних і тих самих норм матеріального права, зокрема,\~статті 635 ЦК України. \~\~\~\~\~\~\~\~\~\~Таким чином, враховуючи всі вищевикладені обставини, а також те, що в судовому засіданні не було доведено, що неукладення договору купівлі-продажу сталося з вини покупця (позивача), суд приходить до висновку, що аванс, сплачений позивачем на користь відповідачки у сумі 22452,00 грн. згідно з умовами попереднього, підлягає повергненню відповідачкою позивачу. На підставі викладеного,

Outcome: approved