Jurisdiction: civil
Date: 2014-06-25 00:00:00

Позивач звернулась до суду з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання неповнолітнього сина [PERSON], [INFO], в розмірі 1/3 частини отримуваного ним заробітку (доходу) щомісячно, але не менше 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з дня подання позову і до повноліття дитини. Свій позов обґрунтовує тим, що сторони проживали однією сім'єю з 2009 року без реєстрації шлюбу, в якій [INFO] народився син [PERSON]. Спільне життя з відповідачем не склалось, сторони почали проживати окремо, син проживає разом з матір'ю та знаходиться на її повному утриманні. Як стверджує позивач в тексті позовної заяви, перший час після припинення сімейних відносин відповідач надавав кошти на утримання сина, проте з жовтня 2013 року останній припинив надавати будь-яку матеріальну допомогу на утримання їхньої спільної дитини. За таких обставин позивач звернулась до суду з вказаним позовом. Позивач до суду не з'явилась, про розгляд справи була повідомлена належним чином. До суду надала листа, в якому просила розглядати справу за її відсутності, позовні вимоги підтримує в повному обсязі Відповідач в судове засідання не з'явився, про розгляд справи був повідомлений належним чином, до суду надав заяву в якій просив розглядати справу за його відсутності, позовні вимоги визнає в повному обсязі та не заперечує проти їх задоволення. Таким чином, суд, вивчивши матеріали справи, повно і всебічно з'ясувавши обставини в справі, об'єктивно дослідивши докази, що мають юридичне значення для розгляду справи та вирішення спору по суті, знаходить позов таким, що підлягає задоволенню з наступних підстав. Згідно ст. 180-183 Сімейного Кодексу України батьки зобов'язані утримувати дітей до досягнення ними повноліття, при визначенні розміру аліментів суд враховує стан здоров'я та матеріальне становище дитини, стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів, наявність в платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина та інші обставини, що мають істотне значення. Частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. В ході розгляду справи судом встановлено, що сторони проживали однією сім'єю з 2009 року, в якій народився син [PERSON], [INFO]. На даний час сторони в зв'язку з погіршенням стосунків проживають окремо, неповнолітня дитина проживає з матір'ю та знаходяться на її повному утриманні, що не заперечувалось відповідачем в наданій ним заяві. Угоди про добровільну сплату аліментів між сторонами у справі не досягнуто. В ході розгляду справи судом встановлено, що відповідач є працездатним, не сплачує аліменти на утримання інших дітей, матеріально забезпечений, працює в компанії Опера Софтвеар Україна на посаді директора з продажів. Згідно ст.191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову. Аліменти за минулий час можуть бути присуджені, якщо позивач подасть суду докази того, що він вживав заходів щодо одержання аліментів з відповідача, але не міг їх одержати у зв'язку з ухиленням останнього від їх сплати. У цьому разі суд може присудити аліменти за минулий час, але не більш як за три роки. З огляду на вищевикладене, враховуючи те, що відповідач має стабільний постійний заробіток та визнав в поданій до суду заяві позовні вимоги в повному обсязі, суд прийшов до висновку, що стягненню з відповідача на користь позивача підлягають аліменти на утримання неповнолітнього сина в розмірі 1/3 частини з усіх видів заробітку (доходу) щомісячно, але не менше 30 % від прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з дня подання позову і до повноліття дитини.

Outcome: approved