Jurisdiction: civil
Date: 2015-09-10 00:00:00

Позивач звернувся із позовом до відповідачки посилаючись на те, що він є власником квартири [ADDRESS], яка була набута ним за рішенням Святошинського районного суду м. Києва від 20.08.2012 року та зареєстрована у Державному реєстрі прав на н нерухоме майно. Позивав зазначав, що згідно довідки форми№3, в спірній квартирі зареєстрована відповідачка [PERSON]. Позивач зазначав, що відповідачка проживає у цій квартирі, не утримує її, не несе комунальні витрати, перешкоджає йому у користування його власністю. Позивач зазначав, що надсилав відповідачці листа, де повідомляв про своє право на спірну квартиру, отримання дублікату ключів від квартири. Позивач вказував, що відповідачка на його листи не відповідала, дублікати ключів на надала, а примусово потрапляти у спірну квартиру він не міг, оскільки у цій квартирі знаходилися речі відповідачки. А тому просить суд позов задовольнити, з урахуванням заяви про зміну предмету спору (а.с.51-56) вселити його у квартиру [ADDRESS], усунути перешкоди в користуванні житлом та здійсненні права власності на квартиру, шляхом виселення відповідача з вказаної квартири, стягнути з відповідача суму коштів в розмірі 6199,78 грн, та понесені судові витрати. У судовому засіданні представник позивача підтримала заявлені позовні вимоги та просила суд позов задовольнити. Відповідач належним чином повідомлений згідно ст. 74 ЦПУ України, у судове засідання не з»явився,( а.с.32-50,65-66) заяв про поважні причини неявки до суду не подала, а тому у відповідності до ст. ст. 169,224 ЦПК України, суд вважає за можливе слухати справу за відсутності відповідача та ухвалити по справі заочне рішення. Представник позивача проти цього не заперечував. Судом встановлено, що власником квартири [ADDRESS] яка була за рішенням Святошинського районного суду м. Києва від 20.08.2012 року та зареєстрована у Державному реєстрі прав на нерухоме майно належить [PERSON] ( а.с.6-8). Судом встановлено, що згідно довідки форми №3 від 10.06.2015 року, в спірній квартирі з 03.07.1997 року зареєстрована [PERSON] (а.с.23). Судом встановлено, що по вказаній квартирі [ADDRESS], позивачем сплачено заборгованість за житлово-комунальні послуги згідно квитанцій від 30.08.2014 року,30.04.2015 року, 30.04.2015 року,13.06.2015 року,13.06.2013 року ( а.с.57-60) на загальну суму 6199,78 грн. Правовідносини, що виникли між сторонами регулюються нормами Цивільного кодексу України, натомість як позивача вважає, що вказані правовідносини регулюються Житловим кодексом РСР. Згідно ч.1 ст. 319 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Згідно ст.391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном. Згідно ст. 405 ЦК України Члени сім'ї власника житла, які проживають разом з ним, мають право на користування цим житлом відповідно до закону. Житлове приміщення, яке вони мають право займати, визначається його власником. Член сім'ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім'ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом. Позивач не надав суду доказів, та не повідомив про підстави звільнення від доказування у порядку ст. 61 ЦПК України, що він користувався спірною квартирою, та був неправомірно виселений з неї, а тому відсутні підстави для його вселення, у порядку ст. 391 ЦК України. В решті позовних вимог на думку суду позов доведений та підлягає задоволенню, оскільки відповідачка зареєстрована у спірній квартирі [ADDRESS], на листи позивача щодо звільнення вказаної квартири не відповідає, у зв»язку із чим позивач не може безперешкодно потрапити у спірну квартиру, не порушуючи право відповідача на її особисті речі, які залишилися у спірній квартирі, а тому своїми діями або бездіяльністю чинить позивачу перешкоди у користування власністю, та підлягає виселенню. Судом встановлено, що відповідачка дійсно зареєстрована у спірний квартирі [ADDRESS], комунальні витрати нараховувались на одну зареєстровану особу, та фактично сплачені не були відповідачем,( а.с.57-60) у зв»язку із чим позивачем надано суду копії квитанцій про оплату в оригіналах про сплату боргу у розмірі 6199,78 грн, які підлягають стягненню з відповідача у порядку ст. 64 ЖК України. Судові витрати у порядку ст. 88 ЦПК України відшкодуванню підлягають судові витрати з відповідача, пропорційно до розміру задоволеної частини позовних вимог. На підставі наведеного, аналізуючи зібрані по справі докази в їх сукупності, та надані позивачем пояснення по справі, відповідно за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об»єктивному та безпосередньому досліджені наявних у справі доказів,

Outcome: partial