Jurisdiction: civil
Date: 2016-02-24 00:00:00

Позивач звернувся з цим позовом до суду до відповідача, в якому просить стягнути з останнього на свою користь заборгованість за кредитним договором в загальній сумі 201738,12 грн., яка складається з заборгованості за кредитом 30119,79 грн.; заборгованості за відсотками 10718,91 грн.; заборгованості за комісією 13125,00 грн.; плати за пропуск платежів 147774,42 грн.. Обґрунтовуючи свій позов позивач вказав на те, що [PERSON], отримавши кредит у вигляді відкличної не відновлювальної лінії в сумі 50000,00 грн. за кредитним договором № ВLаЖГА00080388 від 27.09.11 р., не виконав належним чином зобовязання за ним, внаслідок чого станом 31.07.15 р. утворилась заборгованість на вказану вище суму. Від представника позивача до початку судового засідання надійшла заява про розгляд справи за її відсутності, в якій вона була не проти розгляду справи в заочному порядку у випадку неявки до суду відповідача. Відповідач в судове засідання не зявився, хоча про час і місце розгляду справи був повідомлений належним чином, про причини неявки суд не повідомив, заяв про розгляд справи за його відсутності не надходило, тому суд вважав можливим розглянути справу за його відсутності у заочному порядку. Дослідивши матеріали справи, суд вважає позов таким, що підлягає частковому задоволенню з наступних підстав. Відповідно до ст.ст. 526, 530, 610, 611 ЦК України зобовязання повинні виконуватись належним чином в строки встановлені договором або законом. У разі невиконання, або неналежного виконання зобовязань в односторонньому порядку, сторона винна в порушенні зобовязання повинна нести цивільну відповідальність відповідно умов договору або закону. Судом встановлено, що між позивачем та відповідачем 27 вересня 2011 року дійсно був укладений кредитний договір № ВLаЖГА00080388, за умовами якого відповідач отримав кредит у формі відкличної не відновлювальної лінії в сумі 50000,00 грн. зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 17,00 % річних та терміном повернення кредиту не пізніше 27 вересня 2014 року. Відповідно до п. 2.5.1 кредитного договору відповідач зобовязувався повертати кредит згідно графіку рівними платежами по 2658 грн. на місяць. Із розрахунку заборгованості за кредитним договором станом на 31.07.15 р. вбачається, що відповідач перестав виконувати свої зобовязання стосовно повернення кредиту у серпні 2013 року. У звязку з невиконанням відповідачем умов договору, у нього перед позивачем виникла заборгованість за кредитом 30119,79 грн., заборгованість за відсотками 10718,91 грн. та заборгованості за комісією 13125,00 грн.. Суд вважає вимоги позивача щодо стягнення зазначених сум заборгованості за кредитом обґрунтованою, оскільки вони передбачені умовами договору. Що стосується вимоги позивача щодо стягнення з відповідача плати за пропуск платежів, яка за своєю сутністю є неустойкою та штрафними санкціями, суд вважає необхідним зазначити таке. Положеннями ст. 2 Закону України «Про тимчасові заходи на період проведення антитерористичної операції» передбачено, що на час проведення антитерористичної операції забороняється нарахування пені та/або штрафів на основну суму заборгованості із зобовязань за кредитними договорами та договорами позики з 14 квітня 2014 року громадянам України, які зареєстровані та постійно проживають або переселилися у період з 14 квітня 2014 року з населених пунктів, визначених у затвердженому Кабінетом Міністрів України переліку, де проводилася антитерористична операція, а також юридичним особам та фізичним особам - підприємцям, що провадять (провадили) свою господарську діяльність на території населених пунктів, визначених у затвердженому Кабінетом Міністрів України переліку, де проводилася антитерористична операція. Банки та інші фінансові установи, а також кредитори зобовязані скасувати зазначеним у цій статті особам пеню та/або штрафи, нараховані на основну суму заборгованості із зобовязань за кредитними договорами і договорами позики у період проведення антитерористичної операції. Відповідач мешкає у населеному пункті, внесеному до переліку, на території якого проводиться антитерористична операція (див. розпорядження КМУ №1053 від 30.10.14 р.) Як вбачається із розрахунку заборгованості за кредитним договором позивач нарахував відповідачу плату за пропуск платежів вже після 14 квітня 2014 року. За таких обставин, нарахування відповідачу зазначеної плати на суму 147774,42 грн. не відповідає наведеній вище вимозі закону, а тому в задоволенні позову на цю суму позивачу слід відмовити. Наведене свідчить, що позов позивача слід задовольнити на загальну суму 53963,70 грн. (53963,70 грн. = 30119,79 грн. + 10718,91 грн. + 13125,00 грн.). Відповідно до ч. 1 ст. 88 Цивільного процесуального кодексу України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Якщо позов задоволено частково, судові витрати присуджуються позивачеві пропорційно до розміру задоволених позовних вимог, а відповідачеві - пропорційно до тієї частини позовних вимог, у задоволенні яких позивачеві відмовлено. Враховуючи, що позов позивача задоволений частково, з відповідача на користь позивача слід стягнути понесені останнім судові витрати пропорційно розміру задоволених вимог. Оскільки позивач був звільнений від сплати судового збору за подання цього позову, його слід стягнути з відповідача на користь держави пропорційно до задоволеної частини вимог.

Outcome: partial