Jurisdiction: civil
Date: 2018-07-11 00:00:00

Позивач звернулась\~до суду\~з позовом\~до [PERSON] про розірвання шлюбу, мотивуючи позовну заяву тим, що 15 січня 2016 року сторони зареєстрували шлюб у відділі державної реєстрації актів цивільного стану Шаргородського районного управління юстиції у Вінницькій області, актовий запис № 2. Від даного шлюбу мають дитину дочку [PERSON], [INFO]. На протязі останніх 2 років сімейне життя між подружжям поступово погіршувалось, що в кінцевому результаті призвело до фактичного припинення між ними шлюбних відносин. Кожен з них має діаметрально протилежні погляди на шлюб, сімю. На даний момент ведення між позивачем та відповідачем спільного господарства та сумісне проживання припинено, відповідач живе окремо від дружини та дитини. З огляду на зазначене вище позивач звернулась до суду з даною позовною заявою. Позивач [PERSON] до судового засідання не зявилась, про час, дату та місце розгляду справи повідомлялась судом у встановленому законом порядку. Однак, при зверненні до суду із позовною заявою зазначила в останній, що просить розгляд справи проводити за її відсутності та задовольнити вимоги позову у повному обсязі. Відповідач [PERSON] до судового засідання не зявився, про час, дату та місце розгляду справи повідомлявся судом у встановленому законом порядку. На адресу суду надав заяву, у якій просить суд розгляд справи проводити за його відсутності та зазначив, що вимоги позову визнає у повному обсязі та не заперечує щодо розірвання шлюбу. Відповідно до ст.\~247\~ЦПК України фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося, оскільки сторони не зявилися у судове засідання. Суд, дослідивши матеріали справи, надавши належну оцінку усім доказам, що є у справі, дійшов висновку про задоволення вимог позовної заяви з наступних підстав. Судом встановлено, що 15 січня 2016 року сторони зареєстрували шлюб у відділі державної реєстрації актів цивільного стану Шаргородського районного управління юстиції у Вінницькій області, про що складено відповідний актовий запис № 2, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії І-АМ № 181921, видане 20 липня 2016 року Шаргородським районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Вінницькій області (а.с. 4). Від даного шлюбу сторони мають дитину дочку [PERSON], [INFO], що підтверджується свідоцтвом про народження серії І-АМ № 351334, видане 11 жовтня 2016 року Шаргородським районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Вінницькій області (а.с. 27). На протязі останніх 2 років сімейне життя між подружжям поступово погіршувалось, що в кінцевому результаті призвело до фактичного припинення між ними шлюбних відносин. Кожен з них має діаметрально протилежні погляди на шлюб, сімю. На даний момент ведення між позивачем та відповідачем спільного господарства та сумісне проживання припинено, відповідач живе окремо від дружини та дитини. Шлюб існує лише формально, а тому збереження шлюбу буде суперечити інтересам позивача. Згідно ст. 24 СК України, шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка, примушування до шлюбу не допускається. Дружина та чоловік зобовязані спільно піклуватися про побудову сімейних відносин між собою та іншими членами сімї на почуттях взаємної любові, поваги, дружби, взаємодопомоги. Відповідно до ст. 55 СК України, чоловік зобовязаний утверджувати в сімї повагу до матері. Дружина зобовязана утверджувати в сімї повагу до батька. Дружина та чоловік відповідальні один перед одним, перед іншими членами сімї за свою поведінку в ній. Згідно ч.ч. 3, 4 ст. 56 СК України, кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження, в тому числі примушування до статевого звязку за допомогою фізичного або психічного насильства, є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканість і може мати наслідки, встановлені законом. Відповідно до ст. 112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Згідно з ст. 113 СК України, особа, яка змінила своє прізвище у зв'язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Відповідно до ст. 206 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову суд, за наявності для того законних підстав, ухвалює рішення про задоволення позову. З огляду на те, що відповідач визнав позов та

Outcome: approved