Jurisdiction: civil
Date: 2016-05-12 00:00:00

Позивач звернулась до суду з позовом, в якому просить суд визнати за нею право власності на 3/5 частин житлового будинку з господарськими будівлями, розташованого по вул. Шевченка №24 в с. Дибинці Богуславського району Київської області, а за відповідачем в свою чергу визнати право власності на 2/5 частини зазначеного житлового будинку, посилаючись на те, що під час спільного проживання у шлюбі з відповідачем за спільні кошти було придбано житловий будинок №24 по вул. Шевченка в с. Дибинці Богуславського району. Позивач [PERSON] в попереднє судове засідання не зявилась, але письмово повідомила суд про розгляд справи без її участі, свої позовні вимоги частково та просила суд розподілити житловий будинок між нею та відповідачем у рівних частках. Відповідач [PERSON] в попереднє судове засідання не зявився, але письмово повідомив суд про розгляд справи без його участі, змінені позовні вимоги [PERSON] про розподіл житловому будинку визнав та не заперечував проти їх задоволення. Виходячи з наведеного, суд вважає, що рішення у справі можливо постановити при проведенні попереднього судового засідання. Відповідно до ч.4 ст.130 ЦПК України при визнанні позову ухвалюється судове рішення в порядку, встановленому ст.174 цього ж Кодексу. Згідно з ч.4 ст.174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Матеріалами справи встановлено, що 14 грудня 2005 року [PERSON] придбав у [PERSON] житловий будинок з господарськими спорудами, що знаходяться на адресою: с.Дибинці вул. Шевченка №24 Богуславського району Київської області, інвентаризаційною вартістю 22965 грн., що підтверджується копією зазначеного договору купівлі-продажу будинку. Із копії витягу про реєстрацію права власності на нерухоме майно за №9926822 від 23.02.2006 року видно, що за [PERSON] зареєстроване право власності на житловий будинок №24 по вул. Шевченка в с. Дибинці Богуславського району Київської області на підставі договору купівлі-продажу від 14.12.2005 року. Із копії свідоцтва про шлюб серії І-БК №183115 вбачається, що [PERSON] та [PERSON] зареєстрували шлюб 20 жовтня 2001 року в виконавчому комітеті Дибинецької сільської ради Богуславського району Київської області, про що зроблено актовий запис за №5. Із копії рішення Богуславського районного суду Київської області від 26 липня 2013 року видно, що шлюб між [PERSON] та [PERSON], зареєстрований 20.10.2001 року, було розірвано та дружині змінено прізвище на «Масюк». Із копії технічного паспорта на житловий будинок від 02.12.2005 року вбачається, що в господарстві [PERSON]І, що знаходиться на адресою: с. Дибинці вул. Шевченка №24 Богуславського району Київської області, маються: житловий будинок загальною площею 74, 80 кв.м, погріб, два сараї, убиральня, колодязь питний та огорожа. Суд приходить до висновку, що до спільного майна подружжя слід віднести: житловий будинок з господарськими спорудами, який розташований в с.Дибинці по вул. Шевченка №24 Богуславського району Київської області. Відповідно до ч.1 ст.70 СК України вбачається, що у разі поділу майна, що є обєктом права спільної сумісної власності подружжя, частки дружини та чоловіка є рівними, якщо інше не визначено домовленістю між ними або шлюбним договором. Таким чином, визнання відповідачем предявленого позову не суперечить закону, не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, а тому є підстави для задоволення заявленого позову. З урахуванням цього, суд вважає за необхідне розподілити між позивачем та відповідачем їх спільне майно по 1/2 частки житлового будинку з господарськими спорудами кожному, які розташовані в с. Дибинці вул. Шевченка №24 Богуславського району Київської області. На підставі ст.ст.60, 69, 70, 71, 72 Сімейного Кодексу України,

Outcome: approved