Jurisdiction: civil
Date: 2020-10-21 00:00:00

Позивач звернулась до суду з позовом до [PERSON] про усунення перешкод в користуванні власністю. В позові зазначає, що у її власності перебуває житловий будинок, який розміщений по [ADDRESS] . До її будинку окрім неї також зареєстровані її дочка [PERSON] та онуки [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] . В жовтні 2011 року її дочка [PERSON] стала проживати у незареєстрованому шлюбі з [PERSON] . З її усного дозволу [PERSON] став періодично проживати в її будинку. Документально право його проживання ніяк оформлено не було, відповідач зареєстрований в будинку своїх батьків по [ADDRESS] . Позивач в позові вказує, що відповідач офіційно оформити шлюб з дочкою [PERSON] не забажав. Останні три роки поведінка [PERSON] різко змінилася. Хоча він зрідка появлявся у неї вдома, однак кожне з його появлень супроводжува\-лося скандалами та сварками. Вона заборонила відповідачу з`являтися в її будинку, останній її вимоги ігнорував, приходив до її будинку та вчиняв скандали. На підставі викладеного просить суд зобов`язати [PERSON] , [INFO] жителя села Шепіт Путильського району Чернівецької області не створювати їй перешкод у вільному користуванні своєю власністю, а саме житловим будинком з господарськими будівлями та спорудами, який знаходиться по [ADDRESS] , шляхом негайного звільнення житла і заборони йому з`являтися в її домоволодінні без її згоди, як власника нерухомого майна. В судовому засіданні позивач позовні вимоги підтримала та надала пояснення аналогічні позовній заяві, просила суд позов задовольнити. Відповідач в судовому засіданні позовні вимоги не визнав та пояснив суду, що дійсно він проживав в цивільному шлюбі з дочкою позивача, на даний час вони не проживають, але він має намір помиритись з нею та створити сім`ю. Також вказав, що за час спільного проживання вони побудували новий житловий будинок, який ще в експлуатацію не введений. Вважає, що позивач та її донька [PERSON] повинні йому компенсувати витрати за будівництво житлового будинку. В судовому засіданні свідок [PERSON] суду пояснила, що позивач [PERSON] є її матір`ю, вона зареєстрована та проживає в будинку своєї матері. В 2011 році вона почала зустрічатись, а подальшому проживати з відповідачем [PERSON] , оскільки вони не мали свого житла, у зв`язку з чим проживали в будинку її матері В подальшому вона та відповідач мали намір зареєструвати шлюб, але враховуючи те, що [PERSON] зловживав алкогольними напоями, хоча останніх десять місяців алкоголь не виживає, а також весь час вчиняв скандали, в тому числі через ревнощі, а тому вона з ним розірвала стосунки. [PERSON] без дозволу її матері, яка є власником будинку продовжує проживати в спірному будинку. Відповідно до ст.81 ЦПК України кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Як вбачається з матеріалів справи, позивач надала суду докази на підтвердження своїх доводів щодо позовної вимоги. Судом установлено що позивач [PERSON] є власником житлового будинку [ADDRESS] /а.с.5-7/. Згідно довідки, що видана Селятинською сільською радою за №1236 від 13 листопада 2019 року та акту обстеження житлово-побутових умов, в будинку [ADDRESS] зареєстрована позивач [PERSON] , як власник, а також її дочка [PERSON] та її діти /а.с.8,9/. Відповідач [PERSON] зареєстрований в [ADDRESS] /а.с.11,12,19/. Суд частково задовольняючи позовні вимоги [PERSON] до\~ [PERSON] про\~усунення перешкод\~в користуванні\~власністю виходить з наступного. Згідно зі статтею 47 Конституції України кожен має право на житло. Ніхто не може бути примусово позбавлений житла інакше як на підставі закону за рішенням суду. За змістом статті 150 ЖК УРСР громадяни, які мають у приватній власності будинок (частину будинку), квартиру, користуються ним (нею) для особистого проживання і проживання членів їх сімей і мають право розпоряджатися цією власністю на свій розсуд: продавати, дарувати, заповідати, здавати в оренду, обмінювати, закладати, укладати інші не заборонені законом угоди. Як передбачено частиною 1 статті 317 ЦК України власникові належать права володіння, користування та розпорядженням своїм майном. Власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд, має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону. Тобто, зміст права власності в цілому включає такі елементи: 1) право на власну поведінку (право на здійснення права власності на власний розсуд); 2) право вимагати «від усіх і кожного» не створювати перешкод у здійсненні права власності (не порушувати його); 3) право звернутися до суду за захистом порушеного права власності з речовим позовом - віндикаційним, негаторним тощо (стаття 319 ЦК). За частиною 1 статті 383 ЦК України власник житлового будинку, квартири має право використовувати помешкання для власного проживання, проживання членів своєї сім`ї, інших осіб і не має права використовувати його для промислового виробництва. Відповідно до ч. 2 ст. 64 ЖК УРСР до членів сім`ї наймача належать дружина наймача, їх діти і батьки. Членами сім`ї наймача може бути визнано й інших осіб, якщо вони постійно проживають разом з наймачем і ведуть з ним спільне господарство. З аналізу наведених норм слідує, що правом користування житлом, яке знаходиться у власності особи, мають члени сім`ї власника (подружжя, їх діти, батьки) та інші особи, які постійно проживають разом з власником будинку, ведуть з ним спільне господарство, якщо при їх вселенні не було іншої угоди про порядок користування цим приміщенням. За змістом частин першої та другої статті 321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Особа може бути позбавлена права власності або обмежена у його здійсненні лише у випадках і в порядку, встановлених законом. У разі порушення своїх прав власник згідно зі статтею 391 ЦК України має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном. Зазначена норма матеріального права передбачає право власника, у тому числі житлового приміщення або будинку, вимагати будь-яких усунень свого порушеного права від будь-яких осіб будь-яким шляхом, який власник вважає прийнятним. Визначальною для захисту права на підставі цієї норми права є наявність у позивача права власності та встановлення судом наявності перешкод у користуванні власником своєю власністю. Як вище встановлено судом [PERSON] є власником спірного житлового будинку та зареєстрована в ньому. Відповідач [PERSON] не зареєстрований у спірному будинку, місце реєстрації останнього в [ADDRESS] . Разом з тим, матеріали справи не містять жодного договору, укладеного між сторонами, на проживання відповідача чи його постійне користування цим майном. Аналогічно як і будь-яких відомостей про те, що він є членом сім`ї [PERSON] відповідно до частини другої статті 64 ЖК УРСР. Натомість, з матеріалів справи вбачається що між сторонами існують неприязні відносини, в тому числі і з приводу користування спірним житловим приміщенням, що підтверджується матеріалами перевірки Путильського ВП по зверненню [PERSON] . Виходячи з того, що [PERSON] перешкоджає [PERSON] у повній мірі реалізовувати своє право власності, права останньої підлягають захисту відповідно до статті 391 ЦК України. Твердження відповідача про те, що за час спільного проживання він разом з дочкою позивача побудували новий житловий будинок, який ще в експлуатацію не введений, а тому останні повинні йому компенсувати витрати за будівництво житлового будинку, суд не приймає до уваги, оскільки дані твердження не стосуються розгляду справи. Аналізуючи вищевикладене, дослідивши обставини справи, перевіривши їх доказами, оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, виходячи з принципів розумності, виваженості та справедливості, суд дійшов висновку, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню, а саме необхідно усунути перешкоди у користуванні власністю [PERSON] , а саме житловим будинком, що розташований в [ADDRESS] , шляхом виселення [PERSON] з будинку [ADDRESS] . Щодо позовних вимог [PERSON] про зобов`язати [PERSON] , не створювати їй перешкод у вільному користуванні своєю власністю, шляхом негайного звільнення житла і заборони йому з`являтися в її домоволодінні без її згоди, як власника нерухомого майна то суд вважає, що дана вимога не підлягає задоволенню, оскільки в норми ЦК України не передбачають такий спосіб захисту права власності. Враховуючи те, що позовні вимоги задоволенні, а тому понесені судові витрати по оплаті судового збору в сумі у відповідності до\~ст.141 ЦПК України \~підлягають стягненню з відповідача на користь позивача. На підставі наведеного та

Outcome: partial