Jurisdiction: civil
Date: 2014-03-24 00:00:00

Позивач звернувся у Рівненський районний суд Рівненської області з позовною заявою до [PERSON] про усунення перешкод у користуванні власністю, стягнення моральної та матеріальної шкоди. В обґрунтування позовних вимог посилається на те, що він володіє на праві приватної власності земельною ділянкою площею 0,15 га, яка розташована по [ADDRESS]. Відповідач [PERSON] самовільно заволодів його власністю, зайняв та використовує земельну ділянку площею 0,275 га, влаштував насип для проїзду до свого будинку та зробив тверде покриття, чим унеможливлює використання земельної ділянки за призначенням. Своїми діями відповідач порушує права позивача щодо користування приватною власністю, в зв`язку з чим позивач звернувся до суду. Позивач в судове засідання не з`явився, уповноважив представляти свої інтереси в суді адвоката [PERSON]. Представник позивача в судовому засіданні позов підтримала повністю, посилаючись на обставини викладені в позовній заяві, не заперечила проти заочного розгляду справи. Відповідач, будучи належним чином повідомленим про час та місце розгляду справи в судове засідання не з'явився, уповноважив представляти свої інтереси адвоката [PERSON]. Представник відповідача в судовому засіданні повідомив, що його довіритель позовні вимоги не визнає, оскільки вони є недоведеними та безпідставними. Заслухавши пояснення представника позивача, представника відповідача оцінивши дослідженні в судовому засіданні докази, суд приходить до переконання, що позов підлягає до задоволення частково. Свідок [PERSON] будучи допитаним в судовому засідані повідомив, що під час проведення перевірки за заявою позивача ним було встановлено факт самовільного зайняття [PERSON] земельної ділянки [PERSON], про що було складено акти обстеження, протоколи про вчинення відповідачем адміністративного правопорушення, приписи та винесено постанови про притягнення останнього до адміністративної відповідальності. Будучи допитаними в якості свідків [PERSON] та [PERSON] вказали, що їм відомо з слів відповідача, що саме він зайняв частину земельної ділянки позивача та використовує її як проїзд до своєї земельної ділянки. Так, позивач [PERSON] володіє на праві приватної власності земельною ділянкою площею 0,15 га, яка розташована по [ADDRESS], що підтверджується державним актом № 11945 від 22.05.2002 року. Відповідач, [PERSON] використовує частину земельної ділянки позивача як дорогу для проїзду до подвір'я будинку в якому проживає в [ADDRESS], що підтверджується актами перевірки дотримання вимог земельного законодавства Управління Держкомзему у Рівненському районі Рівненської області № 107 від 03.09.2010 року, № 4 від 02.02.2011 року, № 36 від 22.03.2011 року та № 64 від 18.05.2011 року; постановою Управління Держкомзему у Рівненському районі Рівненської області №1 від 23.03.2011 року про накладення адміністративного стягнення на відповідача; приписами Управління Держкомзему у Рівненському районі Рівненської області №000001 від 02.02.2011 року та № 000021 від 22.03.2011 року та показами свідків [PERSON], [PERSON] і [PERSON]. Згідно вимог ст.212 Земельного кодексу України самовільно зайняті земельні ділянки підлягають поверненню власникам землі або землекористувачам без відшкодування затрат, понесених за час незаконного користування ними. Приведення земельних ділянок у придатний для використання стан, включаючи знесення будинків, будівель і споруд, здійснюється за рахунок громадян або юридичних осіб, які самовільно зайняли земельні ділянки. Враховуючи, що [PERSON] використовуючи земельну ділянку, яка належить [PERSON] на праві приватної власності, як дорогу для проїзду до подвір'я будинку в якому він проживає в [ADDRESS], чинить перешкоди останньому у користуванні належною земельною ділянкою, суд вважає за необхідне зобов'язати відповідача усунути перешкоди позивачу у користуванні вищевказаною земельною ділянкою шляхом її звільнення та приведення у придатний для використання стан. Враховуючи, що звільнення відповідачем самовільно зайнятої земельної ділянки позивача та приведення її у придатний для використання стан усуне заподіяну ним шкоду, суд приходить до переконання про відсутність підстав стягнення з останнього матеріальної шкоди. Згідно ст. 1167 ЦК України, моральна шкода завдана фізичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала. Враховуючи, що неправомірними діями відповідача позивачу завдано моральну шкоду, яка полягала у душевних стражданнях, яких він зазнав у зв`язку з порушенням його законного права приватної власності, суд вважає, що позовні вимоги в частині стягнення моральної шкоди підлягають до часткового задоволення, в розмірі 1500,00 грн.. В силу вимог ст. 88 ЦПК України з відповідача підлягають до стягнення на користь позивача понесені і документально підтвердженні судові витрати по справі пропорційно до розміру задоволених позовних вимог. На підставі ст.ст. 22, 23, 1166, 1167 ЦК України, ст.212 Земельного кодексу України,

Outcome: approved