Jurisdiction: civil
Date: 2020-03-16 00:00:00

Позивач звернулась до суду з позовом до відповідача про позбавлення його батьківських прав, в якому вказала, що є опікуном малолітнього [PERSON] , мати якого померла [INFO] . Дитина поживає разом з позивачем майже з народження та перебуває на її утриманні. [PERSON] здійснює догляд та виконує батьківські обов`язки по відношенню до дитини. Посилаючись на те, що відповідач ухиляється від виконання своїх батьківських обов`язків відносно дитини, не утримує дитину, не забезпечує його потреби, не спілкується з дитиною, позивач просить суд позбавити відповідача батьківських прав відносно малолітнього [PERSON] . Позивач в судовому засіданні позовні вимоги підтримала в повному обсязі та просила задовольнити. Відповідач в судовому засіданні визнав позовні вимоги та проти їх задоволення не заперечував. Вказав, що дійсно самоусунувся від виконання батьківських обов`язків відносно своєї дитини [PERSON] , немає з ним ніякого контакту в силу життєвих обставин. Представник третьої особи у судовому засіданні позовні вимоги підтримав та просив прийняти законне рішення в інтересах дитини. Крім того, при винесенні рішення просив врахувати висновок про доцільність позбавлення відповідача батьківських прав відносно його сина [PERSON] , [INFO] . Заслухавши пояснення учасників, повно та всебічно дослідивши наявні в матеріалах справи докази у їх сукупності, суд вважає встановленими наступні обставини та відповідні їм правовідносини. Як убачається із матеріалів справи, 22.07.2005 відділом реєстрації актів цивільного стану Оболонського районного управління юстиції м. Києва між [PERSON] та [PERSON] було зареєстровано шлюб, про що зроблено відповідний актовий запис №940 (а.с. 25). [INFO] у [PERSON] та [PERSON] народився син [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про народження серія [NUMBER] , виданим 24.02.2006 відділом реєстрації актів цивільного стану Деснянського районного управління юстиції у м. Києві, актовий запис №483 (а.с. 12). Відповідно до свідоцтва про розірвання шлюбу серія [NUMBER] , виданого 11.01.2007 відділом реєстрації актів цивільного стану Деснянського районного управління юстиції у м. Києві, 11.01.2007 шлюб між [PERSON] та [PERSON] розірвано (а.с. 25, зворот). [INFO] [PERSON] померла, що підтверджується свідоцтвом про смерть серія [NUMBER] , виданим 11.05.2018 відділом державної реєстрації смерті Головного територіального управління юстиції у м. Києві, актовий запис №8098 (а.с. 13). Із свідоцтва про народження серія [NUMBER] , виданого 14.08.1973 міським відділом РАЦС м. Севастополя та свідоцтва про народження серія [NUMBER] , виданого 29.07.1975 міським відділом РАЦС м. Севастополя вбачається, що [PERSON] є рідним братом [PERSON] (а.с. 21). Згідно свідоцтва про шлюб серія [NUMBER] , виданого 21.11.2007 відділом реєстрації актів цивільного стану Деснянського районного управління юстиції у м. Києві, позивач [PERSON] є дружиною [PERSON] , тобто є тіткою малолітнього [PERSON] , [INFO] (а.с. 20). У відповідності до Акту обстеження житлово-побутових умов, складеного депутатом Переяслав-Хмельницької міської ради [PERSON] від 15.11.2018 за №377 дитина [PERSON] проживає за адресою: [ADDRESS] , разом із позивачем у будинку, що належить [PERSON] на праві власності. (а.с.26). За Інформаційною довідкою, видано. 17.12.2018 загальноосвітньою школою І-ІІІ ступенів №2 Переяслв-Хмельницької міської ради Київської області [PERSON] навчається у 7 класі, знаходиться на утримання [PERSON] . Саме [PERSON] часто відвідує школу, цікавиться шкільним життям та навчанням дитини, відвідує батьківські збори. Дитина завжди одягнута охайно, має сезонне взуття та одяг. Батько [PERSON] - [PERSON] жодного разу до школи не з`являвся (а.с. 41). Із довідки Переяслав-Хмельницького відділу поліції ГУНП у Київській обл. від 25.09.2018 за №2629/109/1010/14/01-18 вбачається, що відповідач [PERSON] притягувався до кримінальної відповідальності Оболонським УП ГУНП у м. Києві (а.с. 14). Крім того, рішенням Деснянського районного суду м. Києва від 13.04.2017 з [PERSON] стягнуто аліменти на користь [PERSON] на утримання дитини [PERSON] у розмірі 3000,00 грн щомісячно до досягнення дитиною повноліття. На виконання вказаного рішення 24.04.2017 Деснянським районним судом м. Києва видано виконавчий лист №754/8376/16-ц (а.с. 18). Разом з тим, згідно відомостей Автоматизованої системи виконавчого провадження від 17.12.2018 виконавче провадження про примусове виконання рішення суду, де боржником є [PERSON] , в органах виконавчої служби не перебуває (а.с. 19). Згідно висновку органу опіки та піклування Переяслав-Хмельницької міської ради як органу опіки та піклування від 27.11.2018 за №432-22 про доцільність позбавлення батьківських прав [PERSON] відносно сина [PERSON] , [INFO] , орган опіки та піклування рекомендує позбавити батьківських прав [PERSON] відносно малолітньої дитини [PERSON] (а.с. 34-35). Відповідно до ст. 164 СК України підставами для позбавлення батьківських прав батьків є: якщо мати, батько не забрали дитину з пологового будинку або з іншого закладу охорони здоров`я без поважної причини і протягом шести місяців не виявляли щодо неї батьківського піклування; ухиляються від виконання своїх обов`язків з виховання дитини; жорстоко поводяться з дитиною; є хронічними алкоголіками або наркоманами; вдаються до будь-яких видів експлуатації дитини; засуджені за вчинення умисного злочину щодо дитини. Пунктом 16 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 30.03.2007 №3 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» зазначається, що особи можуть бути позбавлені батьківських прав лише щодо дитини, яка не досягла вісімнадцяти років, і тільки з підстав, передбачених ст. 164 СК України. Ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками. В матеріалах справи відсутні докази невинуватості відповідача у невиконанні ним своїх батьківських обов`язків, що свідчить про його винні дії. Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 164 СК України, мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він ухиляються від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини. Статтею 165 СК України визначено, що право на звернення до суду з позовом про позбавлення батьківських прав мають один з батьків, опікун, піклувальник, особа, в сім`ї якої проживає дитина, заклад охорони здоров`я, навчальний або інший дитячий заклад, в якому вона перебуває, орган опіки та піклування, прокурор, а також сама дитина, яка досягла чотирнадцяти років. В судовому засіданні відповідач в повній мірі визнав заявлений позов, вказував на те, що в силу життєвих обставин, не має можливості виконувати свої батьківські обов`язки та піклуватися про свою дитину. Таким чином, враховуючи визнання [PERSON] позову, суд приходить до висновку про те, що відповідач дійсно не виконує свого батьківського обов`язку по утриманню та вихованню його малолітньої дитини, а тому позовні вимоги щодо позбавлення відповідача батьківських прав підлягають задоволенню. За приписами ч. 3 ст. 166 СК України при задоволенні позову щодо позбавлення батьківських прав суд одночасно приймає рішення про стягнення аліментів на дитину. Разом з тим, із матеріалів справи убачається, що рішенням Деснянського районного суду м. Києва від 13.04.2017 №754/8376/16-ц з [PERSON] стягнуто аліменти на користь [PERSON] на утримання дитини [PERSON] у розмірі 3000,00 грн щомісячно до досягнення дитиною повноліття. Таким чином, судом встановлено, що питання про стягнення аліментів уже було вирішено та додаткового вирішення не потребує, у зв`язку із відсутністю відповідної вимоги. Судові витрати підлягають розподілу на підставі ст. 141 ЦПК України. Інші наявні в матеріалах справи докази висновків суду не спростовують. На підставі викладеного та

Outcome: approved