Jurisdiction: civil
Date: 2016-08-21 00:00:00

Позивач звернулась до суду з вказаним позовом 25.05.2016 року обґрунтовуючи тим, що перебуває з відповідачем у зареєстрованому шлюбі з 08.11.2003 року, від шлюбу мають двох неповнолітніх дочок: [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO]. Сімейне життя не склалось по причині того, що вони з відповідачем різні по характеру люди, по різному відносяться до життя, у їхніх стосунках зникло взаєморозуміння і почуття любові, спільне господарство та сумісне проживання між ними припинено, тому просить шлюб розірвати, при реєстрації розірвання шлюбу залишити їй прізвище «[PERSON]». Позивач [PERSON] в судовому засіданні 22.07.2016 року позов підтримала та пояснила, що близько 5 років в сім'ї постійно виникають непорозуміння та сварки. Вони з відповідачем не можуть знайти спільної мови, мають різні погляди на життя, різні бюджети та не ведуть спільного господарства, кожен живе сам для себе, відповідач вживає алкогольні напої, приходить додому в нетверезому стані, що її дуже нервує, а він, в свою чергу, не бажає змінювати свій спосіб життя. 22.08.2016 року подала до суду заяву про розгляд справи без її участі та зазначила, що наданий судом строк для примирення позитивного результату не дав, тому просить шлюб розірвати, прізвище залишити «[PERSON]», судові витрати залишити за нею. Відповідач [PERSON] в судовому засіданні 22.07.2016 року позов не визнав та пояснив, що непорозуміння у сім'ї почались після того, як дружина з квітня 2016 року влаштувалась на роботу, почала пізно приходити зі зміни, не приділяє належної уваги господарству та дітям, все лягло на його плечі, просив надати строк для примирення, оскільки бажає зберегти сім'ю. 22.08.2016 року відповідач до суду не з'явився, про дату, час та місце судового засіданні повідомлений належним чином, причини неявки суд не повідомив. Суд, заслухавши осіб, які беруть участь у справі, дослідивши матеріали справи, прийшов до висновку, що позов обґрунтований і підлягає задоволенню з наступних підстав. Згідно ч. 1 ст. 24 Сімейного кодексу України, шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушення жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Згідно ч. 3 ст. 105 Сімейного кодексу України, шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до статті 110 цього Кодексу. Згідно до ст. 110 Сімейного кодексу України, позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя. Згідно ст. 111 СК України, суд вживає заходів щодо примирення подружжя, якщо це не суперечить моральним засадам суспільства. Відповідно до ст. 112 СК України, суд з'ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Судом встановлено, що сторони зареєстрували шлюб 08 листопада 2003 року у Відділі реєстрації актів цивільного стану Білоцерківського міського управління юстиції Київської області, актовий запис № 1553, від шлюбу мають двох неповнолітніх дітей: дочку - [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO], протягом тривалого часу сімейно - шлюбні стосунки не підтримують, не ведуть спільного господарства, сім'я розпалась остаточно і подальше перебування сторін у шлюбі суперечить інтересам позивача. Відповідно до ст. 111 СК України, ухвалою Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 22.07.2016 року сторонам було надано строк для примирення, однак позивач виявляє стійке волевиявлення спрямоване на припинення сімейних відносин. Відповідно до ст.ст. 11, 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. Відповідач не надав до суду заперечень проти позову з належними, допустимими та переконливими доказами в їх підтвердження. Відповідно до ст. 113 СК України, особа, яка змінила своє прізвище у зв'язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Відповідно до ч. 2 ст. 114 СК України, у разі розірвання шлюбу судом шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу. На підставі вище викладеного суд приходить до висновку, що позов [PERSON] до [PERSON], про розірвання шлюбу, підлягає до задоволення. Згідно ст. ст. 79, 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Позивач сплатила при подачі позову до суду 551,20 грн., однак заявила клопотання про залишення судових витрат за нею.

Outcome: approved