overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2015-06-02 00:00:00

Позивач звернулась до суду з зазначеним позовом до відповідача, вказуючи, що в зареєстрованому шлюбі з відповідачем перебуває з 06.05.2011 року. Шлюб зареєстрований Амур-Нижньодніпровським відділом РАЦС Дніпропетровського міського управління юстиції, актовий запис № 234. Від спільного життя мають малолітню дитину - сина [PERSON], [INFO]. Подружні стосунки припинені з березня 2015 року, з тієї причини, що вони не можуть знайти порозуміння з відповідачем, останній систематично вживає алкогольні напої, ображає її, навіть застосовує фізичну силу. Зараз вона проживає у своїх батьків в місті Дніпропетровську, дитина знаходиться разом з нею. На примирення вона не згодна, просить шлюб між нею та відповідачем розірвати. Сторони в судове засідання не з'явилися, але завчасно сповістили суд про неявку та можливість розгляду справи за їхньої відсутності. Позивач надала заяву, в якій просить позов задовольнити та шлюб розірвати, а справу розглянути без її участі. Відповідач також завчасно сповістив суд про неявку, просив суд розірвати шлюб, а справу розглянути без його участі. У відповідності до ч. 2 ст. 197 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Суд, дослідивши письмові докази у справі, вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню, виходячи з наступного. Судом встановлено, що 06.05.2011 року Амур-Нижньодніпровським відділом РАЦС Дніпропетровського міського управління юстиції між сторонами було зареєстровано шлюб, актовий запис № 234. Від шлюбу в сторін народилася дитина - син [PERSON], [INFO]. Подружні стосунки сторони припинили з березня 2015 року з причини відсутності взаєморозуміння, різні характери та погляди на сімейне життя, небажання мати шлюб один з одним. З цього часу сторони проживають окремо, дитина знаходиться з позивачем. Спору про поділ майна сторони не мають, а спір про участь у вихованні дитини сторони будуть вирішувати окремо. За таких обставин суд вважає, що подальше сумісне життя сторін та збереження сім'ї неможливе. Шлюб між сторонами підлягає розірванню. Згідно ч. 1 ст. 24 Сімейного кодексу України шлюб ґрунтується на вільній згоді дружини та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Відповідно до ч. 3 ст. 56 Сімейного кодексу України кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. З огляду на ч. 1 ст. 55 СК України дружина та чоловік зобов'язані спільно піклуватися про побудову сімейних відносин між собою та іншими членами сім'ї на почуттях взаємної любові, поваги, дружби та взаємодопомоги. Відповідно до статті 112 Сімейного Кодексу України шлюб розривається, якщо судом буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Відповідно до ст. 88 ЦПК України судові витрати підлягають стягненню з відповідача на користь позивача.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-08-09 00:00:00

Позивач звернулась до суду з зазначеним позовом до відповідача, вказуючи, що в зареєстрованому шлюбі з відповідачем перебуває з 06.09.2013 року. Шлюб зареєстрований відділом РАЦС Київського районного управління юстиції в м. Донецьку, актовий запис № 565. Від спільного життя мають малолітню дитину: сина [PERSON], [INFO]. Подружні стосунки припинені з лютого 2014 року, з тієї причини, що між ними часто виникають сварки з різних причин, в результаті чого відповідач застосовує до неї фізичне насильство. На примирення вона не згодна, просить шлюб між нею та відповідачем розірвати. Спору про поділ майна та виховання дитини поки не виникає. В судовому засіданні позивач підтримала позовні вимоги та просила їх задовольнити. Відповідач позовні вимоги визнав, вказуючи, що шлюбні відносини припинені з лютого 2014 року у звязку з тим, що позивач весь час перебуває в депресії, свариться, кидається до нього битися. Просив шлюб розірвати. Суд, вислухавши сторін, дослідивши письмові докази у справі, вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню, виходячи з наступного. Судом встановлено, що 06.09.2013 року відділом РАЦС Київського районного управління юстиції в м. Донецьку між сторонами було зареєстровано шлюб, актовий запис № 565 (а.с. 20). Від шлюбу мають дитину сина [PERSON], [INFO] (а.с. 9). Подружні стосунки сторони припинили з лютого 2014 року у \~звязку з тим, що між ними часто виникали сварки з різних причин, у результаті чого вони втратили почуття любові та поваги один до одного. З цього часу сторони проживають окремо, дитина знаходиться з позивачем. Спору про поділ майна та виховання дитини між сторонами поки немає. На примирення сторони не згодні. За таких обставин суд вважає, що подальше сумісне життя сторін та збереження сімї неможливе. Шлюб між сторонами підлягає розірванню. Згідно ч. 1 ст. 24 Сімейного кодексу України шлюб ґрунтується на вільній згоді дружини та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Відповідно до ч. 3 ст. 56 Сімейного кодексу України кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. З огляду на ч. 1 ст. 55 СК України дружина та чоловік зобовязані спільно піклуватися про побудову сімейних відносин між собою та іншими членами сім'ї на почуттях взаємної любові, поваги, дружби та взаємодопомоги.\~ Відповідно до статті 112 Сімейного Кодексу України шлюб розривається, якщо судом буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Відповідно до ст. 88 ЦПК України судові витрати підлягають стягненню з відповідача на користь позивача в розмірі 243,60 грн.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-06-02 00:00:00

Позивач звернулась до суду з зазначеним позовом до відповідача, вказуючи, що в зареєстрованому шлюбі з відповідачем перебуває з 08.08.2008 року. Шлюб зареєстрований Жовтневим відділом РАЦС Дніпропетровського міського управління юстиції, актовий запис № 560. Від спільного життя мають двох малолітніх дітей: сина [PERSON], [INFO] та доньку [PERSON], [INFO]. Подружні стосунки припинені з 03 березня 2015 року, з тієї причини, що вони не можуть знайти порозуміння з відповідачем, останній систематично ображає її, навіть застосовує фізичну силу. Зараз вона проживає у своїх батьків в місті Дніпропетровську, діти знаходяться разом з нею. На примирення вона не згодна, просить шлюб між нею та відповідачем розірвати та повернути їй дошлюбне прізвище «[PERSON]». Відповідач позовні вимоги визнав у повному обсязі, просив задовольнити позовні вимоги позивача. Суд, вислухавши сторін, дослідивши письмові докази у справі, вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню, виходячи з наступного. Судом встановлено, що 08.08.2008 року Жовтневим відділом РАЦС Дніпропетровського міського управління юстиції між сторонами було зареєстровано шлюб, актовий запис № 560. Від шлюбу в сторін народилося двоє дітей - син [PERSON], [INFO] та донька [PERSON], [INFO]. Подружні стосунки сторони припинили з 03.03.2015 року з причини відсутності взаєморозуміння, різні характери та погляди на сімейне життя, небажання мати шлюб один з одним. З цього часу сторони проживають окремо, діти знаходяться з позивачем. Спору про поділ майна між сторонами немає, питання щодо утримання та виховання дітей вирішено в добровільному порядку. На примирення сторони не згодні. За таких обставин суд вважає, що подальше сумісне життя сторін та збереження сім'ї неможливе. Шлюб між сторонами підлягає розірванню, при розірванні шлюбу позивачеві слід повернути дошлюбне прізвище «[PERSON]». Згідно ч. 1 ст. 24 Сімейного кодексу України шлюб ґрунтується на вільній згоді дружини та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Відповідно до ч. 3 ст. 56 Сімейного кодексу України кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. З огляду на ч. 1 ст. 55 СК України дружина та чоловік зобов'язані спільно піклуватися про побудову сімейних відносин між собою та іншими членами сім'ї на почуттях взаємної любові, поваги, дружби та взаємодопомоги. Відповідно до статті 112 Сімейного Кодексу України шлюб розривається, якщо судом буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Відповідно до ст. 88 ЦПК України судові витрати підлягають стягненню з відповідача на користь позивача.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-06-22 00:00:00

Позивач звернулась до суду з зазначеним позовом до відповідача, вказуючи, що в зареєстрованому шлюбі з відповідачем перебуває з 11.06.2010 року. Шлюб зареєстрований відділом РАЦС по місту Красноармійську Красноармійського міськрайонного управління юстиції Донецької області, актовий запис № 161. Від спільного життя мають малолітню дитину: сина [PERSON], [INFO]. Подружні стосунки припинені з травня 2015 року, з тієї причини, що вони не можуть знайти порозуміння з відповідачем, між ними повністю втрачено почуття любові, поваги й довіри. Після розірвання шлюбу спільна дитина залишиться проживати із нею. Спір про розподіл майна між ними відсутній. На примирення вона не згодна, просить шлюб між нею та відповідачем розірвати. Сторони в судове засідання не з'явилися, але завчасно сповістили суд про неявку та можливість розгляду справи за їхньої відсутності. Позивач надала заяву, в якій просить позов задовольнити та шлюб розірвати. Відповідач також надав заяву, в якій позовні вимоги визнав та просив суд розірвати шлюб. Суд, дослідивши письмові докази у справі, вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню, виходячи з наступного. Судом встановлено, що 11.06.2010 року відділом РАЦС по місту Красноармійську Красноармійського міськрайонного управління юстиції Донецької області між сторонами було зареєстровано шлюб, актовий запис № 151 (а.с. 7). Від шлюбу в сторін народилася дитина син [PERSON], [INFO] (а.с. 8). Подружні стосунки сторони припинили з травня 2015 року з причини відсутності взаєморозуміння, різні характери та погляди на сімейне життя, небажання мати шлюб один з одним.\~ З цього часу сторони проживають окремо, дитина знаходиться з позивачем. Спору про поділ майна між сторонами немає. На примирення сторони не згодні. За таких обставин суд вважає, що подальше сумісне життя сторін та збереження сімї неможливе. Шлюб між сторонами підлягає розірванню. Згідно ч. 1 ст. 24 Сімейного кодексу України шлюб ґрунтується на вільній згоді дружини та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Відповідно до ч. 3 ст. 56 Сімейного кодексу України кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. З огляду на ч. 1 ст. 55 СК України дружина та чоловік зобовязані спільно піклуватися про побудову сімейних відносин між собою та іншими членами сім'ї на почуттях взаємної любові, поваги, дружби та взаємодопомоги.\~ Відповідно до статті 112 Сімейного Кодексу України шлюб розривається, якщо судом буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Відповідно до ст. 88 ЦПК України судові витрати підлягають стягненню з відповідача на користь позивача в розмірі 243,60 грн.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-02-17 00:00:00

Позивач звернулась до суду з зазначеним позовом до відповідача, вказуючи, що в зареєстрованому шлюбі з відповідачем перебуває з 12.07.2003 року. Шлюб зареєстрований Індустріальним відділом РАЦС Дніпропетровського міського управління юстиції, актовий запис № 340. Від шлюбу мають неповнолітнього сина [PERSON], [INFO]. Подружні стосунки між ними припинені через відсутність взаєморозуміння та різні погляди на сімейне життя. Спір про поділ майна та виховання дитини між ними відсутній. Просила шлюб між ними розірвати. Позивач в судове засідання не зявилася, завчасно надала заяву, в якій просила позов задовольнити та шлюб розірвати, а справу розглянути без її участі. Проти заочного розгляду справи не заперечувала (а.с. 17). Відповідач в судове засідання не зявився, на адресу суду повернулося рекомендоване повідомлення про вручення йому судової повістки на 18.02.2016 року (а.с. 16). За таких обставин, суд вважає відповідача належним чином повідомленим та можливим, за згодою позивача, розглянути справу на підставі наявних доказів, заочно. Суд, дослідивши письмові докази у справі, вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню, виходячи з наступного. Судом встановлено, що 12.07.2003 року Індустріальним відділом РАЦС Дніпропетровського міського управління юстиції між сторонами було зареєстровано шлюб, актовий запис № 340 (а.с. 18). Від шлюбу сторони мають неповнолітнього сина [PERSON], [INFO] (а.с. 5). Подружні стосунки між сторонами припинені, спільне господарство не ведеться. Спору про поділ майна та виховання дитини між сторонами немає. За таких обставин суд вважає, що подальше сумісне життя сторін та збереження сімї неможливе. Шлюб між сторонами підлягає розірванню. Згідно ч. 1 ст. 24 Сімейного кодексу України шлюб ґрунтується на вільній згоді дружини та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. З огляду на ч. 1 ст. 55 СК України дружина та чоловік зобовязані спільно піклуватися про побудову сімейних відносин між собою та іншими членами сім'ї на почуттях взаємної любові, поваги, дружби та взаємодопомоги. Відповідно до ч. 3 ст. 56 Сімейного кодексу України кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини.\~ Відповідно до статті 112 Сімейного Кодексу України шлюб розривається, якщо судом буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Враховуючи викладене, суд приходить до висновку, що поміж сторонами відсутня згода щодо перебування у шлюбі, їхня сім'я розпалася та існує формально, а подальше спільне життя їхнього подружжя і збереження шлюбу суперечило б їхнім інтересам, інтересам дитини, а тому шлюб слід розірвати. Відповідно до ст.. 88 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягає стягненню судовий збір у розмірі 487,20 грн. та судовий збір в дохід держави у розмірі 64,00 грн.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-08-12 00:00:00

Позивач звернулась до суду з зазначеним позовом до відповідача, вказуючи, що в зареєстрованому шлюбі з відповідачем перебуває з 12 вересня 1992 року. Шлюб зареєстрований відділом реєстрації актів громадянського стану виконкому Індустріального району м. Дніпропетровська, актовий запис № 598. Від спільного життя мають двох синів: повнолітнього [PERSON], [INFO], та неповнолітнього [PERSON], [INFO]. Подружні стосунки припинені з грудня 2014 року, з тієї причини, що відповідач зловживав спиртними напоями, систематично вчиняв сварки, тривалий час не працював і не піклувався по добробут сім'ї, внаслідок чого між ними повністю втрачено почуття любові та поваги один до одного. Спір про розподіл майна між ними відсутній. На примирення вона не згодна, просить шлюб між нею та відповідачем розірвати. Позивач в судове засідання не з'явилася, завчасно надала заяву, в якій просила позов задовольнити та шлюб розірвати, а справу розглянути без її участі (а.с. 15). Відповідач в судове засідання не з'явився, надав на адресу суду заяву, в якій просив шлюб розірвати, а справу розглянути за його відсутності (а.с. 17). Суд, дослідивши письмові докази у справі, вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню, виходячи з наступного. Судом встановлено, що 12 вересня 1992 року відділом реєстрації актів громадянського стану виконкому Індустріального району м. Дніпропетровська між сторонами було зареєстровано шлюб, актовий запис № 598 (а.с. 5). Від шлюбу мають двох синів: [PERSON], [INFO], та неповнолітнього [PERSON], [INFO]. Подружні стосунки сторони припинили з грудня 2014 року з причини тієї причини, що відповідач зловживав спиртними напоями, систематично вчиняв сварки, тривалий час не працював і не піклувався по добробут сім'ї, внаслідок чого між сторонами повністю втрачено почуття любові та поваги один до одного. Спору про поділ майна між сторонами немає. За таких обставин суд вважає, що подальше сумісне життя сторін та збереження сім'ї неможливе. Шлюб між сторонами підлягає розірванню. Згідно ч. 1 ст. 24 Сімейного кодексу України шлюб ґрунтується на вільній згоді дружини та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Відповідно до ч. 3 ст. 56 Сімейного кодексу України кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. З огляду на ч. 1 ст. 55 СК України дружина та чоловік зобов'язані спільно піклуватися про побудову сімейних відносин між собою та іншими членами сім'ї на почуттях взаємної любові, поваги, дружби та взаємодопомоги. Відповідно до статті 112 Сімейного Кодексу України шлюб розривається, якщо судом буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Відповідно до ст. 88 ЦПК України судові витрати підлягають стягненню з відповідача на користь позивача у розмірі 243,60 грн.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-06-21 00:00:00

Позивач звернулась до суду з зазначеним позовом до відповідача, вказуючи, що в зареєстрованому шлюбі з відповідачем перебуває з 14.12.2007 року. Шлюб зареєстрований Індустріальним відділом РАЦС Дніпропетровського міського управління юстиції, актовий запис № 1209. Від спільного життя мають малолітню дитину: доньку [PERSON], [INFO]. Подружні стосунки припинені з травня 2015 року, з тієї причини, що вони не можуть знайти порозуміння з відповідачем, між ними повністю втрачено почуття любові, поваги й довіри. Після розірвання шлюбу спільна дитина залишиться проживати із нею. Спір про розподіл майна між ними відсутній, питання щодо утримання та виховання дитини вони будуть вирішувати окремо. На примирення вона не згодна, просить шлюб між нею та відповідачем розірвати. Сторони в судове засідання не з'явилися, але завчасно сповістили суд про неявку та можливість розгляду справи за їхньої відсутності. Позивач надала заяву, в якій просить позов задовольнити та шлюб розірвати. Відповідач також надав заяву, в якій позовні вимоги визнав та просив суд розірвати шлюб. Суд, дослідивши письмові докази у справі, вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню, виходячи з наступного. Судом встановлено, що 14.12.2007 року Індустріальним відділом РАЦС Дніпропетровського міського управління юстиції між сторонами було зареєстровано шлюб, актовий запис № 1209 (а.с. 5). Від шлюбу в сторін народилася дитина донька [PERSON], [INFO] (а.с. 4). Подружні стосунки сторони припинили з травня 2015 року з причини відсутності взаєморозуміння, різні характери та погляди на сімейне життя, небажання мати шлюб один з одним.\~ З цього часу сторони проживають окремо, дитина знаходиться з позивачем. Спору про поділ майна між сторонами немає, питання щодо утримання та виховання дитини сторони будуть вирішувати окремо. На примирення сторони не згодні. За таких обставин суд вважає, що подальше сумісне життя сторін та збереження сімї неможливе. Шлюб між сторонами підлягає розірванню. Згідно ч. 1 ст. 24 Сімейного кодексу України шлюб ґрунтується на вільній згоді дружини та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Відповідно до ч. 3 ст. 56 Сімейного кодексу України кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. З огляду на ч. 1 ст. 55 СК України дружина та чоловік зобовязані спільно піклуватися про побудову сімейних відносин між собою та іншими членами сім'ї на почуттях взаємної любові, поваги, дружби та взаємодопомоги.\~ Відповідно до статті 112 Сімейного Кодексу України шлюб розривається, якщо судом буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Відповідно до ст. 88 ЦПК України судові витрати підлягають стягненню з відповідача на користь позивача в розмірі 243,60 грн.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-08-09 00:00:00

Позивач звернулась до суду з зазначеним позовом до відповідача, вказуючи, що в зареєстрованому шлюбі з відповідачем перебуває з 14 лютого 2004 року. Шлюб зареєстрований Індустріальним відділом реєстрації актів цивільного стану Дніпропетровського міського управління юстиції, актовий запис № 33. Від спільного життя мають неповнолітню дитину: доньку [PERSON], [INFO]. Подружні стосунки припинені з січня 2011 року, з тієї причини, що у них різні погляди на сімейне життя, через що постійно виникали сварки, вони втратили почуття любові і поваги один до одного. Спір про розподіл майна між ними відсутній. На примирення вона не згодна, просить шлюб між нею та відповідачем розірвати. Позивач в судове засідання не з'явилася, завчасно надала заяву, в якій просила позов задовольнити та шлюб розірвати, а справу розглянути без її участі (а.с. 11). Відповідач в судове засідання не з'явився, надав на адресу суду заяву, в якій просив шлюб розірвати, а справу розглянути за його відсутності (а.с. 13). Суд, дослідивши письмові докази у справі, вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню, виходячи з наступного. Судом встановлено, що 14 лютого 2004 року Індустріальним відділом реєстрації актів цивільного стану Дніпропетровського міського управління юстиції між сторонами було зареєстровано шлюб, актовий запис № 33 (а.с. 4). Від шлюбу мають неповнолітню дитину: доньку [PERSON], [INFO] (а.с. 3). Подружні стосунки сторони припинили з січня 2011 року, з тієї причини, що у них різні погляди на сімейне життя, через що постійно виникали сварки, вони втратили почуття любові і поваги один до одного. Спору про поділ майна між сторонами немає. Дитина залишиться проживати з позивачем. За таких обставин суд вважає, що подальше сумісне життя сторін та збереження сім'ї неможливе. Шлюб між сторонами підлягає розірванню. Згідно ч. 1 ст. 24 Сімейного кодексу України шлюб ґрунтується на вільній згоді дружини та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Відповідно до ч. 3 ст. 56 Сімейного кодексу України кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. З огляду на ч. 1 ст. 55 СК України дружина та чоловік зобов'язані спільно піклуватися про побудову сімейних відносин між собою та іншими членами сім'ї на почуттях взаємної любові, поваги, дружби та взаємодопомоги. Відповідно до статті 112 Сімейного Кодексу України шлюб розривається, якщо судом буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Відповідно до ст. 88 ЦПК України судові витрати підлягають стягненню з відповідача на користь позивача у розмірі 243,60 грн.

Outcome: approved