Jurisdiction: civil
Date: 2016-04-19 00:00:00

Позивач звернулась до суду з даним позовом 29.09.2015 року мотивуючи тим, що перебуває з відповідачем в зареєстрованому шлюбі з 20.04.1996 року, від шлюбу мають двох дітей: [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO]. Причиною звернення до суду з даним позовом є те, що сімейне життя не склалось, в стосунках зникло почуття взаємної любові, поваги, взаєморозуміння і підтримки, протягом останніх 6 місяців не підтримують шлюбні стосунки і не ведуть спільного господарства, шлюб існує формально і його збереження є неможливим, тому просить розірвати шлюб. Позивач [PERSON] в судовому засіданні позов підтримала в повному обсязі, просила шлюб розірвати, залишити прізвище «[PERSON]», залишити судові витрати за нею та пояснила, що після надання судом строку для примирення нічого не змінилось, вона має стійке волевиявлення розірвати шлюб. Вони з відповідачем проживають за однією адресою, однак, в різних кімнатах, вже рік вони не підтримують шлюбних стосунків, шлюб існує формально і його збереження є недоцільним, оскільки примусити кохати неможливо. Відповідач [PERSON] в судовому засіданні позов не визнав, просив відмовити в позові та пояснив, що він протягом сімейного життя виконував усі свої обов'язки і на даний час сплачує комунальні послуги по будинку, оплачує навчання сина та допомагає донці. З травня 2015 року між ним та позивачем припинились шлюбні стосунки, вона почала заявляти про поділ майна і він, дізнавшись про укладені позивачем без його дозволу кредитні договори, перестав давати її кошти. Він допоміг сплатити кредитні кошти шляхом продажу автомобілів. З травня 2015 року позивач по відношенню до нього веде себе холодно, довго не буває дома і не пояснює свої від'їзди. Після надання судом строку на примирення намагався поговорити з позивачем 15-20 разів, однак, вона не йде на розмову. Суд, заслухавши осіб, які беруть участь у справі, дослідивши матеріали справи встановив наступні обставини та відповідні їм правовідносини. Судом встановлено, що сторони зареєстрували шлюб 20.04.1996 року у відділі РАГС Білоцерківського міськвиконкому Київської області, актовий запис № 305, від шлюбу мають двох дітей: [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO], протягом року сторони не підтримують подружніх стосунків та сімейних відносин, мають окремі бюджети, не ведуть спільного господарства, шлюб носить формальний характер, сім'я розпалась остаточно і подальше перебування сторін у шлюбі суперечить інтересам позивача, що підтверджено матеріалами справи та не заперечується відповідачем. Відповідно до ст. 111 СК України, ухвалою Білоцерківського міськрайоного суду Київської області від 20.10.2015 року сторонам було надано строк для примирення, однак позивач виявляє стійке волевиявлення спрямоване на припинення сімейних відносин оскільки в стосунках зникло почуття взаємної любові, поваги та взаєморозуміння. Відповідно до ст.ст. 11, 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. Відповідач не надав до суду належних, допустимих та переконливих доказів в підтвердження заперечень проти позову. Даючи оцінку встановленим обставинам та доказам в їх сукупності суд приходить до висновку, що позов обґрунтований і підлягає до задоволення. Згідно ст. 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати, однак позивач просить залишити судові витрати за нею. На підставі викладеного,

Outcome: approved