Jurisdiction: civil
Date: 2019-07-29 00:00:00

Позивач звернулась до суду з даним позовом, у якому просить стягнути з відповідача на її користь заборгованість за аліментами стягнутих на утримання доньок: [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] з відповідача в розмірі 1/3 частки з усіх видів його доходів (заробітку), але не менше 30% прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку і до повноліття дітей, на підставі виконавчого листа №2-3355 від 23.12.2008 року виданого Іллічівським районним судом м. Маріуполь. Також зазначає, що з моменту видачі виконавчого листа відповідач ухиляється від сплати аліментів, у зв`язку з чим утворилась заборгованість по сплаті аліментів та просить її стягнути. Позивач у судове засідання не з`явилась, подала заяву, в якій просить розглянути справу за її відсутності, позовні вимоги підтримує в повному обсязі та просить позов задовольнити, у разі неявки відповідача не заперечує проти ухвалення заочного рішення. Відповідач у судове засідання не з`явився, належним чином був повідомлений про дату та місце розгляду справи, заяву про причину неявки суду не надав, тому суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст.ст.280-281 ЦПК України. Відзив відповідача на позовну заяву до суду не надходив. У відповідності до п.3, п.4 ч. 1 ст. 280 ЦПК України, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо відповідач не подав відзив та позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Враховуючи, що учасники справи та їх представники у судове засідання не з`явилися, відповідно до вимог ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. У зв`язку із тим, що відповідач своєчасно і належним чином повідомлений про час і місце судового розгляду справи, не використав наданого законом права на подачу відзиву на позовну заяву, тому суд, враховуючи згоду позивача, відповідно до положень частини першої статті 280 ЦПК України, вважає можливим провести заочний розгляд справи, вирішити справу за наявними в матеріалах доказами та ухвалити заочне рішення. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку про необхідність задоволення позовних вимог виходячи з такого. Судом встановлено, що шлюб між позивачем [PERSON] та відповідачем [PERSON] 10 серпня 2008 року розірвано, про що Іллічівським відділом реєстрації актів цивільного стану Маріупольського міського управління юстиції Донецької області в Книзі реєстрації розірвань шлюбів зроблено відповідний актовий запис за №321. Також судом встановлено, що позивач має доньок [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] . Відповідно довідки-розрахунку №16040 від 02.10.2018 року вбачається, що аліментів всього нараховано за період з 01.05.2012 року по 31.08.2018 року - 98800,19 грн.. Заборгованість станом на 31.08.2018 року становить 98800,19 грн. Відповідно до ч. 1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Таким чином, виходячи зі змісту норм ст.196 СК України суд, відповідно до вимог ст.214 ЦПК України, повинен встановити факт заборгованості за аліментами й наявність чи відсутність вини особи, яка зобов`язана сплачувати аліменти за рішенням суду, у її виникненні та залежно від цього вирішити питання про наявність чи відсутність у одержувача аліментів права на стягнення неустойки. Виходячи з того, що є рішення суду про стягнення аліментів, які стягуються з відповідача, враховуючи довідку державного виконавця щодо наявності заборгованості з виплати аліментів, суд вбачає факт заборгованості за аліментами. Доказів про те, що заборгованість по аліментам виникла внаслідок з незалежних від платника причин, зокрема несвоєчасної виплати заробітної плати, затримки або неправильного перерахування аліментів банками або по іншим поважним причинам, відповідач суду не надав. У частині 1 статті 20 СК України зазначено, що до вимог, які випливають із сімейних правовідносин, позовна давність не застосовується, крім випадків, передбачених ч.2 ст. 72, ч.2 ст. 129, ч.3 ст. 138, ч.3 ст. 139 цього Кодексу. Отже, строк позовної давності не застосовується до правовідносин, які регулюються статтями 194 - 197 СК України. Відповідно до ч.4 ст. 194 СК України заборгованість за аліментами стягується незалежно від досягнення дитиною повноліття. З урахуванням наведеного, суд дійшов висновку, що права позивачки порушені у зв`язку із несплатою аліментів відповідачем за період з 01.05.2012 року по 31.08.2018 року в розмірі 98800,19 грн., а тому вона має право на стягнення вказаної заборгованості з відповідача. У зв`язку з тим, що при зверненні до суду з позовною заявою позивач була звільнена від сплати судового збору та її вимоги задоволені, то ці витрати підлягають стягненню з відповідача. На підставі викладеного та

Outcome: approved