Jurisdiction: civil
Date: 2017-06-21 00:00:00

Позивач звернулась до суду з позовом до відповідача про стягнення аліментів на утримання неповнолітньої доньки в розмірі 1/4 частини з заробітку відповідача щомісячно, оскільки відповідач добровільно матеріальну допомогу на утримання дитини, яка має хронічні захворювання, надає у недостатньому розмірі. Відповідач з позовом не погодився та зазначив, що дитина більшу частину часу проводить в КЗ «Кам»янська спеціальна загальносвітня шкода-інтернат» ЗОР , з матір»ю вона проживає лише на вихідні дні, він сам регулярно перераховує гроші на утримання доньки на користь позивачки, крім того, повнолітній син сторін по справі [PERSON] проживає з батьком та перебуває на його утриманні, крім того, у нього є інша жінка та її син, позивач також отримує на доньку інваліда соціальну державну допомогу. Він погодився б сплачувати аліменти на утримання доньки не більше 1000 грн. щомісячно. Вважає, що позивач може витрачати гроші, перераховані для дитини, на свої власні потреби. Пояснив суду, що сам не дзвонить дитині та не цікавиться її життям, але вважає. що позивач повинна йому дзвонити та повідомляти про події у житті дитини. Відповідачем був заявлений зустрічний позов про визначення місця проживання дитини, проте, після отримання висновку служби у справах дітей про доцільність визначення місця проживання дитини з матір»ю, заявив клопотання про залишення його позову без розгляду, та ухвалою суду від 22.06.2017 року зустрічні позовні вимоги [PERSON] були залишені без розгляду. Представник третьої особи просила суд винести рішення в інтересах дитини. У судовому засіданні встановлено, що сторони перебували у зареєстрованому шлюбі з 25.09.1998 року по 07.03.2014 року. Від шлюбу мають неповнолітню доньку [PERSON] [INFO], батьком якої в свідоцтві про її народження І-ЖС №038878 вказано відповідача. Дитина проживає разом з позивачкою та знаходиться на її утриманні. Дитина, згідно консультативного висновку лікаря-спеціаліста №273 від 15.11.2012 року, має хронічні захворювання. Дитина [PERSON] навчається в КЗ «Кам»янська спеціальна загальносвітня шкода-інтернат» ЗОР з 01.09.2014 року, має вади слуху та статус інваліда з дитинства. Згідно інформації з КЗ «Кам»янська спеціальна загальносвітня шкода-інтернат», харчування у закладі у період знаходження у школі здійснюється за державні кошти, але дитина не перебуває на повному державному забезпеченні. Мати [PERSON] бере активну участь у житті дитини, постійно відвідує усі загальношкільні заклади, забезпечує дитину усіма необхідними для навчання та перебування у школі речами, ліками. Батько [PERSON] участі у шкільному житті доньки не бере, до навчального закладу за два роки навчання там доньки з»явився лише 2 разі. Відповідач в добровільному порядку надає матеріальну допомогу на утримання дитини, що підтверджено наданими суду квитанціями з ПАТ КБ «ПриватБанк» за період з червня 2015 року по даний час про перерахування відповідачем на рахунок позивача по 500 грн. щомісячно. Відповідач має постійне місто роботи та заробіток, має іншу родину, із ним проживає повнолітній син позивачки та відповідача [PERSON], який навчається в ДНЗ «Запорізький політехнічний центр професійно-технічної освіти», кінець навчання 30.06.2017 року. Розпорядженням №289р від 22.06.2015 року голови районної адміністрації Запорізької міської Ради по Хортицькому району [PERSON] встановлений порядок побачень з донькою [PERSON] щосереди та щосуботи. Відповідач на хронічні захворювання не страждає, примусові стягнення з нього не здійснюються, крім неповнолітньої доньки інших непрацездатних утриманців не має. Свідок [PERSON] суду пояснила, що є знайомою позивачки, часто буває у неї вдома. Їй відомо, що донька позивачки [PERSON] проживає із мамою, навчається в інтернаті, де перебуває чотири дні на тиждень. Ліки для дитини позивач купує сама, готується до школи донька також з матір»ю, батько бачиться з донькою по суботах. Свідок [PERSON] мати позивачки, суду пояснила, що позивачка проживає разом з донькою [PERSON], а батько дитини бачиться із нею по суботах. Одяг, взуття, ліки купує дитині мати, батько лише іноді, і лише на прохання позивачки. Дитина любить і матір», і батька, і брата. Свідок [PERSON] дружина відповідача суду пояснила, що відповідач регулярно перераховує гроші на утримання доньки на рахунок позивачки, купує дитині речі, а сина відповідач утримує сам, позивачка не допомагає, а лише щось йому дарує на свята. Свідок [PERSON] син сторін по справі суду пояснив, що проживає із батьком, навчається у технікумі, утримує його батько, мати лише іноді допомагає йому. Батько регулярно надсилає гроші для сестри. У судовому засіданні заслухана малолітня [PERSON], яка пояснила, що проживає із мамою, зустрічається з батьком та братом, любить їх, з батьком гуляє та ходить у кіно, але бажає жити з мамою. Згідно висновку служби у справах дітей районної адміністрації Запорізької міської ради по Хортицькому району від 08.06.2017 року, дитина [PERSON] на даний час проживає з матір»ю [PERSON] та її чоловіком у орендованій квартирі, має усі необхідні умови, стосунки в родині добрі, тому доцільно визначити її місце проживання з матір»ю. Вислухавши сторони та вивчивши матеріали справи, суд приходить до висновку про необхідність задоволення позовних вимог, оскільки згідно ст. 141 СК України обидва батьки мають рівні обовязки щодо утримання неповнолітніх дітей, а згідно зі ст. 180-183 СК України батьки зобовязані утримувати свою дитину до досягнення нею повноліття, а розмір аліментів може бути визначений у частці від доходу платника, з урахуванням всіх істотних обставин. Суд не бере до уваги доводи відповідача про те, що отримані аліменти позивачка буде витрачати на свої власні потреби, оскільки відповідач не надав суду жодних доказів в обгрунтування вказаних обставин. Не бере суд до уваги і його доводи про те, що ? частина від його заробітку це дуже велика сума для аліментів, оскільки [PERSON] є його дитиною та має право на належне забезпечення від свого батька саме у частці від його доходу, крім того, вона є інвалідом з дитинства, має вади слуху, у зв»язку з чим потребує забезпечення, крім іншого, відповідною слуховою апаратурою, чого відповідач не оспорює. За таких підстав суд приходить до висновку про те, що відповідача на утримання дитини можливо стягнути аліменти в розмірі 1/4 частини з його заробітку /доходу/ щомісячно. Крім того, з відповідача на користь держави має бути стягнута сума судового збору.

Outcome: approved