Jurisdiction: civil
Date: 2016-06-12 00:00:00

Позивач звернулась до суду з позовом до [PERSON], який уточнила та просила суд стягувати з відповідача на її користь аліменти на утримання повнолітнього сина [PERSON], який продовжує навчання, у розмірі 1/4 частини від усіх видів його доходів, щомісяця, до досягнення сином 23-річного віку, за умови, що він буде продовжувати навчання та стягнути з відповідача на її користь суму додаткових витрат на оплату навчання сина за контрактом у твердій грошовій формі 497 00 грн., щомісяця, до досягнення сином 23 річного віку, за умови, що він буде продовжувати навчання. Позов обґрунтовується тим, що вона перебувала в зареєстрованому шлюбі з відповідачем, який розірвано 12.07.2002 року. Від шлюбу мають повнолітнього сина [PERSON], [INFO], який в теперішній час навчається на І-му курсі денного відділення електротехнічного факультету ДВНВ «Криворізький національний університет». Рішенням Криворізького районного суду Дніпропетровської області від 21.10.2013 року з відповідача на її користь на утримання повнолітнього сина стягнуто аліменти в розмірі 1/4 частини всіх видів його заробітку, щомісяця на період його навчання до 30.06.2015 року. Строк виплати аліментів закінчився 30.06.2015 року. З цього часу відповідач матеріальної допомоги на утримання сина не надає, а вона не має змоги забезпечувати всім необхідним для життя та навчання сина. Також, зазначила, що син навчається на контрактній основі, розмір оплати за 1 рік становить 11 929,00 грн., тому просить стягувати з відповідача оплату за навчання сина 497, 00 грн., щомісяця. Представник позивача - [PERSON] в судовому засіданні позовні вимоги позивача підтримав та просив позов задовольнити у повному обсязі. Представник відповідача [PERSON] в судовому засіданні позовні вимоги не визнав та пояснив, що він за рішенням суду сплачував аліменти на утримання повнолітнього сина у період його навчання у технікумі з 21.10.2013 року по 30.06.2015 року. Зазначає, що в теперішній час відповідач є пенсіонером, не працює та його пенсія складає 1 887, 59 грн., якої ледве вистачає на його утримання, про що також надав письмові заперечення (а.с. 32-33). Третя особа [PERSON] в судове засідання не зявився, надавши суду письмову заяву, в якій просив цивільну справу розглядати без його участі (а.с. 52). Суд, вислухавши учасників процесу, дослідивши матеріали справи вважає, що позовні вимоги обґрунтовані та підлягають частковому задоволенню з наступних підстав. У судовому засіданні встановлено, що сторони перебували в зареєстрованому шлюбі, який 12.07.2002 року розірвано (а.с. 10). Від шлюбу мають сина [PERSON], [INFO], що підтверджується свідоцтвом про його народження (а.с. 6). Рішенням Криворізького районного суду Дніпропетровської області від 21.10.2013 року з відповідача на користь позивача стягувались аліменти на утримання сина на період його навчання до 30.06.2015 року (а.с. 11), стягнення припинено. Повнолітній [PERSON] продовжує навчання в Державному вищому навчальному закладі «Криворізький національний університет» на 1-му курсі електротехнічного факультету на денному відділенні за контрактом (термін навчання з 01.09.2015 року по 30.06.2018 року), що підтверджується довідками з навчального закладу (а.с. 7,10). У звязку з навчанням сина позивач несе матеріальні затрати на придбання навчальної та методичної літератури, проїзд до учбового закладу, харчування в учбовому закладі та інші соціально-побутові потреби, тому потребує матеріальної допомоги, адже у звязку з денною формою навчання син не має можливості самостійно працювати та забезпечувати собі належні умови життя та розвитку. Відповідач добровільно не надає матеріальної допомоги позивачу на утримання сина. Відповідно до ч. 1 ст. 199 СК України якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у звязку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобовязані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Згідно зі ст.185 ч. 1 СК України, той з батьків, з кого присуджено стягнення аліментів на дитину, а також той з батьків, до кого вимога про стягнення аліментів не була подана, зобов'язані брати участь у додаткових витратах на дитину, що викликані особливими обставинами (розвитком здібностей дитини, її хворобою, каліцтвом тощо). Згідно зі ст. 200 СК України суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у статті 182 СК України. На підставі вище викладеного, суд приходить до висновку, що повнолітній [PERSON] потребує матеріальної допомоги у звязку з продовженням навчання, а його батько [PERSON] зобовязаний її надавати відповідно до ч. 1 ст. 199 СК України, відповідач з 30.06.2015 року аліментних зобовязань не має, є пенсіонером та отримує пенсію розмір, якої дозволяє сплачувати аліменти на утримання повнолітнього сина, який продовжує навчання. При визначенні розміру аліментів, що підлягають стягненню з відповідача на користь позивача на утримання повнолітнього сина, суд приймає до уваги те, що він навчається за денною формою навчання на контрактній основі, стипендію не отримує, не має можливості самостійно працювати та забезпечувати себе матеріально, доходів його матері недостатньо для належного утримання сина, а тому суд приходить до висновку, що відповідач зобовязаний та має можливість сплачувати аліменти на утримання свого повнолітнього сина, який продовжує навчання, в розмірі 1/4 частини від всіх видів його доходу. В свої позовній заяві позивач вказала, що відповідно до ст. 185 СК України той, з батьків, з кого присуджено стягнення аліментів на дитину, а також той, з батьків, до кого вимога про стягнення аліментів не була подана, зобов'язаний брати участь у додаткових витратах на дитину, що викликані особливими обставинами ( розвитком здібностей дитини, її хворобою, каліцтвом тощо). Однак суд вважає, що дана норма Сімейного кодексу України до правовідносин, які виникли між сторонами не може бути застосована, оскільки дана стаття 185 СК України може бути застосована лише до правовідносин про стягнення додаткових витрат на неповнолітню дитину, як це передбачено главою 15 ( ст.ст. 180-197) цього з Кодексу. Главою ж 16 СК України лише передбачено обов'язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчання. Тобто, Сімейним Кодексом України не передбачено стягнення додаткових витрат на повнолітню дитину, яка продовжує навчання, а отже визнання позову в цій частині не відповідає закону та згідно ст.174 ЦПК України судом не приймається. Враховуючі обставини по справі, суд вважає, що позовні вимоги в частині стягнення додаткових витрат задоволенню не підлягають, а тому і судовий збір сплачений позивачем в розмірі 551,20 грн. стягненню з відповідача не підлягає. Оскільки рішення в частині стягнення аліментів ухвалюється на користь позивача. яка звільнена від сплати судового збору, відповідно до Закону України «Про судовий збір», то у відповідності зі ст. 88 ЦПК України судовий збір в розмірі 551,20 грн. підлягає стягненню з відповідача.

Outcome: partial