Jurisdiction: civil
Date: 2016-02-02 00:00:00

Позивач звернулась до суду з позовною заявою про стягнення з відповідача аліментів у розмірі 1/4 частини від усіх видів доходу на її користь на утримання повнолітнього сина [PERSON], [INFO] що продовжує навчання, щомісячно до закінчення навчання чи досягнення ним двадцяти трьох років. Сторони, належним чином повідомлені про час і місце розгляду справи, у судове засідання не з'явилися, подали заяви про розгляд справи без їх участі, а також повідомили: позивач - про підтримання позову, відповідач - про його визнання. За викладеними у заяві обставинами відповідач є батьком [PERSON], [INFO]. На даний час [PERSON] досяг повноліття, однак продовжує навчання у Хомутецькому ветеринарно-зоотехнічному технікумі Полтавської державної академії Міністерства освіти і науки України. Суд виходить з того, що права та обов'язки сторін регулюються ст. ст. 198-201 Сімейного кодексу України, згідно з якими, якщо повнолітні діти продовжують навчання і у зв'язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов'язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу, до способів виконання батьками обов'язку утримувати дитину, який визначається за домовленістю між сторонами, обставин, які при цьому враховуються судом при визначенні розміру аліментів, а саме: стан здоров'я та матеріальне становище дитини, платника аліментів, наявність у нього інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина, а також враховується можливість утримання другим з батьків, дружиною, чоловіком та повнолітніми дочкою та сином. У судовому засіданні досліджені: копія паспорта позивача [PERSON] (а.с.2); копія виписки з рішення Кегичівського районного суду Харківської області від 13 серпня 2010 року про розірвання шлюбу між [PERSON] та [PERSON] (а.с.3); довідка про те, що [PERSON] навчається на 4 курсі денної форми Хомутецького ветеринарно-зоотехнічного технікуму Полтавської державної аграрної академії Міністерства освіти і науки України, термін закінчення навчання 30 червня 2016 року (а.с.4); копія свідоцтва про народження [PERSON], [INFO], відповідно до якого його батьками є [PERSON], [PERSON] (а.с.5); копія паспорта [PERSON] (а.с.9); довідка, згідно з якою до складу сім'ї [PERSON] входить син [PERSON] (а.с.10), копія свідоцтва про шлюб укладений між [PERSON] та [PERSON], 04 січня 2011 року. Оскільки відповідач позов визнав, суд виходить з того, що таке визнання не суперечить закону й не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, підстав для відмови у прийнятті цього визнання не вбачає, а тому, відповідно до ч.4 ст. 174 ЦПК України, вважає позов таким, що підлягає задоволенню. Відповідно до п.24 Постанови № 2 Пленуму Верховного Суду України від 12 червня 2009 року, у разі визнання відповідачем позову, суд ухвалює рішення про його задоволення, обмежившись у мотивувальній частині рішення посиланням на визнання позову, без з'ясування і дослідження інших обставин справи. Витрати по сплаті судового збору, на підставі ч.3 ст. 88 ЦПК України, вважає правильним покласти на відповідача. На підставі п.1 ч.1 ст. 367 ЦПК України, суд вважає необхідним допустити негайне виконання цього рішення у частині стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць. На підставі викладеного,

Outcome: approved