Jurisdiction: civil
Date: 2019-01-17 00:00:00

Позивач звернулась в суд з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання повнолітньої дитини, яка продовжує навчання. Позовні вимоги обґрунтовує тим, що з відповідачем [PERSON] перебувала у зареєстрованому шлюбі, який на даний час розірваний. Від спільного подружнього життя у них народилося двоє дітей син [PERSON] [INFO] та дочка [PERSON] [INFO]. На даний час син [PERSON] досяг повноліття, однак продовжує навчання у Луцькому національному технічному університеті на першому курсі факультету будівництва та дизайну денної форми навчання за державним замовленням у зв'язку з чим потребує додаткових витрат на придбання літератури, канцелярських товарів, прожиття, харчування, витрати на транспорт. Просить стягувати з [PERSON] в її користь аліменти на утримання сина [PERSON] в розмірі 1000 грн. щомісячно, починаючи з дня подачі заяви до суду і до закінчення ним навчання, але не довше ніж до досягнення ним 23 річного віку. В судове засідання позивач подала заяву в якій зазначила, що позовні вимоги підтримує в повному обсязі та просить суд проводити розгляд справи у її відсутності. Відповідач в судове засідання не з'явився, однак від нього надійшла заява про розгляд справи у його відсутність, позовні вимоги визнає в повному обсязі та не заперечує щодо стягнення із нього на утримання сина аліментів. Враховуючи те, що в судове засіданні сторони не з'явились, тому згідно ч.2 ст. 247 ЦПК України розгляд справи здійснюється без фіксування технічними засобами. Дослідивши та оцінивши докази по справі в їх сукупності, суд приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення з наступних підстав. З дослідженого свідоцтва про народження серії [NUMBER] (а.с.4) встановлено, що [PERSON] є батьком [PERSON] [INFO]. Довідкою ректора Луцького національного технічного університету від 22 листопада 2018 року № 3770 стверджується, що [PERSON] з 01 вересня 2018 року зарахований до Луцького національного технічного університету і в даний час навчається на першому курсі факультету будівництва та дизайну денної форми навчання за державним замовленням (а.с.5). Відповідно до ст. 199 Сімейного кодексу України якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв'язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов'язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Згідно з ст. 200 Сімейного кодексу України суд визначає розмір аліментів на повнолітню дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у ст. 182 СК України. Відповідно до ч.1 ст. 182 СК України, при визначенні розміру аліментів суд враховує, зокрема, стан здоров'я та матеріальне становище дитини, стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів, наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина, наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів, інші обставини, що мають істотне значення. На судовий розгляд справи відповідач не надав суду доказів, котрі б підтверджували незадовільний стан здоров'я, наявність на його утриманні інших дітей, непрацездатної дружини, батьків та свідчили про неможливість надавати матеріальну допомогу на навчання сина. Враховуючи те, що повнолітній син продовжує навчання і у зв'язку з цим потребує матеріальної допомоги, а відповідач може надавати таку матеріальну допомогу, тому суд прийшов до висновку, що вимоги позивача є обґрунтованими, законними і такими, що підлягають до задоволення.

Outcome: approved