Jurisdiction: civil
Date: 2017-08-08 00:00:00

Позивач звернулась до суду з позовом до [PERSON] про надання дозволу на виїзд неповнолітньої дитини до тимчасово окупованої території Крим, зазначивши, що вона є матір'ю неповнолітнього [PERSON], [INFO], який народився в м.Євпаторія АР Крим, та мають зареєстроване місце проживання за адресою: [ADDRESS], однак фактично мешкають на окупованій території АР Крим; з батьком дитини у зареєстрованому шлюбі не перебувала, проте він визнав себе батьком дитини. На материковій Україні в с.Володимирівка проживає мати позивачки - бабуся сина. Спілкування з бабусею є дуже важливим для дитини, оскільки він ріс та виховався біля бабусі з немовляти, дуже її любить та бажає проводити з нею всі свої літні канікули. Батько дитини - відповідач по справі участі у вихованні та догляду за дитиною не приймає, розвитком дитини не цікавиться. Зокрема відповідач не надає дозвіл на виїзд малолітнього [PERSON] до Криму, оскільки його останнє місце проживання було за адресою: [ADDRESS], проте в даний час він там не проживає, аліментів на дитину не сплачує. В судове засідання представник позивача за довіреністю [PERSON] надала заяву про розгляд справи за її відсутності, просила позов задовольнити, не заперечувала проти ухвалення заочного рішення. Відповідач у судове засідання не з'явився, суд повідомити за останньою відомою адресою не має можливості, оскільки поштові відправлення УПППЗ «Укрпошта» з материкової частини України не приймаються поштою до АР Крим. Відомості про рух справи розміщенні на офіційному веб-сайті Доманівського районного суду Миколаївської області. Представник Органу опіки та піклування Володимирівської сільської ради Доманівського району Миколаївської області у судове засідання не з'явився, надіслали до суду заяву з проханням розглянути справу без участі представника, виключно з урахуванням прав та законних інтересів дитини, та надали до суду висновок про доцільність надання дозволу на виїзд до АР Крим неповнолітньої дитини [PERSON], [INFO] без дозволу батька в період з 20.08.2017р. по 31.05.2018р. Згідно вимог ст. 224 ЦПК України суд вважає за можливе ухвалити по цій справі заочне рішення на підставі доказів, що є в матеріалах справи, оскільки відповідач не повідомив суд про причини своєї неявки в судове засідання та не надав суду заяву про розгляд справи без його участі. Дослідивши докази у справі в їх сукупності, суд прийшов до висновку про необхідність задовольнити позовні вимоги з наступних підстав. Судом встановлено, що [PERSON] та [PERSON] доводяться батьками неповнолітнього [PERSON], [INFO], який народився в м.Євпаторія АР Крим, що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] від 27.10.2009 року. Згідно довідки №362 від 19.06.2017 року, виданої виконкомом Володимирівської сільської ради Доманівського району Миколаївської області, [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO], зареєстровані за адресою: [ADDRESS]. Відповідач добровільно згоди на виїзд дитини до АР Крим не надає. Відповідно до ст. 155 СК України здійснення батьками своїх прав та виконання обов'язків мають ґрунтуватися на повазі до прав дитини, батьківські права не можуть здійснюватись всупереч інтересам дитини. Згідно зі ст.ст.141, 153, ч.3 ст.157 СК України мати і батько мають рівні права та обов'язки щодо дитини. Розірвання шлюбу між батьками, проживання окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов'язків щодо дитини. Мати, батько та дитина мають право на безперешкодне спілкування між собою, крім випадків, коли таке право обмежене законом. Частиною 3 ст. 313 ЦК встановлено, що фізична особа, яка не досягла шістнадцяти років, має право на виїзд за межі України тільки за згодою батьків або в їх супроводі. Згідно ст. 2 Закону України «Про порядок виїзду з України і в'їзду в Україну громадян України» документами, що дають право на виїзд з України та посвідчують особу громадянина України під час перебування за її межами, є паспорт громадянина України для виїзду за кордон, проїзний документ дитини. Частиною 4 статті 4 даного Закону передбачено, що оформлення проїзного документа дитини провадиться на підставі нотаріально засвідченого клопотання батьків або законних представників батьків. За відсутності згоди одного з батьків виїзд неповнолітнього громадянина України за кордон може бути дозволено на підставі рішення суду. Відповідно до п. 3 Порядку в'їзду на тимчасово окуповану територію України та виїзду з неї, затвердженого Постановою КМУ № 367 від 04.06.2015 року, в'їзд на тимчасово окуповану територію України громадян України, які не досягли 16-річного віку, здійснюється через контрольні пункти за умови пред'явлення паспорта громадянина України, або паспорта громадянина України для виїзду за кордон, або проїзного документа дитини з дотриманням вимог, передбачених для таких осіб пунктами 3-6 Правил перетинання державного кордону громадянами України, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 27 січня 1995 р. № 57. Виїзд з тимчасово окупованої території України громадян України, які не досягли 16-річного віку, здійснюється через контрольні пункти за умови пред'явлення паспорта громадянина України, або паспорта громадянина України для виїзду за кордон, або проїзного документа дитини у супроводі одного з батьків (усиновлювачів), опікунів, піклувальників або інших законних представників чи в супроводі інших осіб, уповноважених одним із батьків (усиновлювачів), опікунів, піклувальників або інших законних представників. Згідно п.3 Правил перетинання державного кордону громадянами України, затверджених постановою КМУ від 27 січня 1995 р. № 57, виїзд з України громадян, які не досягли 16-річного віку, в супроводі одного з батьків або інших осіб, уповноважених одним з батьків за нотаріально посвідченою згодою, здійснюється без нотаріально посвідченої згоди другого з батьків у разі, зокрема, пред'явлення рішення суду про надання дозволу на виїзд з України громадянину, який не досяг 16-річного віку, без згоди та супроводу другого з батьків. Відповідно до ст. 9 Конвенції про права дитини, прийнятої Генеральною Асамблеєю ООН 20 листопада 1989 року - держави-учасниці поважають право дитини, яка розлучається з одним чи обома батьками, підтримувати на регулярній основі особисті відносини і прямі контакти з обома батьками, за винятком випадків, коли це суперечить найкращим інтересам дитини. Крім того, статтею 3 Конвенції про права дитини передбачено, що в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Враховуючи обставини справи та надані позивачем докази, суд приходить до висновку, що позовні вимоги є обґрунтованими, оскільки виїзд дитини за кордон, в тому числі на тимчасово окуповану територію, та в'їзд в Україну відповідає інтересам та бажанням дитини, не надання відповідачем нотаріальної згоди на виїзд дитини за кордон порушує права та інтереси неповнолітньої дитини. За таких обставин, суд приходить до висновку про те, що позовні вимоги є законними, обґрунтованими та підлягають задоволенню у повному обсязі.

Outcome: approved