Jurisdiction: civil
Date: 2021-05-10 00:00:00

Позивач звернулась до Орджонікідзевського міського суду Дніпропетровської області з позовом до відповідача, в якому просить розірвати шлюб, зареєстрований 13.06.2015 року відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Орджонікідзевського міського управління юстиції у Дніпропетровській області, про що був зроблено актовий запис №95 та про що видане свідоцтво про шлюб серії [NUMBER] , між нею та відповідачем. Позивач в судове засідання не з`явилась, проте надала письмову заяву згідно якої просить суд розглянути справу без її участі, позов підтримує в повному обсязі та просить їх задовольнити. Відповідач в судове засідання не з`явився, проте до початку судового засідання надав письмову заяву, згідно якої просить суд розглянути справу без його участі, позовні вимоги визнає та просить їх задовольнити. У зв`язку з неявкою в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Суд, дослідивши матеріали справи і оцінивши їх в сукупності, прийшов до висновку, що заявлені позовні вимоги обґрунтовані та підлягають задоволенню. Як вбачається з позовної заяви, 13.05.2021 року між позивачем та відповідачем відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Орджонікідзевського міського управління юстиції у Дніпропетровській області, зареєстровано шлюб, про що був зроблено актовий запис №95 та про що видане свідоцтво про шлюб серії [NUMBER] (а.с.8). Від даного шлюбу сторони дітей не мають. З кінця лютого місяця 2021 року між позивачем та відповідачем припинені шлюбні відносини, спільне господарство ними не ведеться. Сумісне життя позивача з відповідачем не склалось. Шлюб виявився не вдалим, між позивачем та відповідачем відсутнє взаєморозуміння та повага один до одного. У відповідача з`явилась інша жінка та поновлювати колишні подружні та сімейні стосунки позивач із відповідачем не мають наміру. Позивач вважає, що їхня сім`я вже розпалася. Тому позивач остаточно вирішила розірвати шлюб. Тому позивач звернулась до суду із даним позовом. Відповідно до ч.2 ст.112 Сімейного кодексу України (далі - СК України) суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Відповідно до ч.2 ст.24 Сімейного кодексу України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушення жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Таке положення національного законодавства України відповідає ст.16 Загальної декларації прав людини, прийнятої Генеральною Асамблеєю ООН 10 грудня 1948 року, згідно з якою чоловіки і жінки, які досягли повноліття, мають право без будь-яких обмежень за ознакою раси, національності або релігії одружуватися і засновувати сім`ю. Вони користуються однаковими правами щодо одруження під час шлюбу та під час його розірвання. Позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя (ст. 110 СК України). Оскільки позивач наполягає на розірванні шлюбу, то відповідно відмова в розірванні шлюбу буде примушенням до шлюбу та шлюбним відносинам, що є неприпустимим. Дружина та чоловік за змістом ст. 55 СК України зобов`язані спільно піклуватись про побудову сімейних відносин між собою та іншими членами сім`ї на почуттях взаємної любові, поваги, дружби, взаємодопомоги. Чоловік зобов`язаний утверджувати в сім`ї повагу до матері. Дружина зобов`язана утверджувати в сім`ї повагу до батька. Дружина та чоловік відповідальні один перед одним, перед іншими членами сім`ї за свою поведінку в ній.

Outcome: approved