Jurisdiction: civil
Date: 2015-02-24 00:00:00

Позивач звернулась до суду з вказаним позовом, в обґрунтування якого зазначає, що згідно договору дарування від 04.12.2007 р. є власником житлового будинку № 8, що по проїзду Цюрупи у м. Житомирі, а також належної до нього земельної ділянки. При цьому, крім неї у будинку ще зареєстровані [PERSON] і [PERSON]. Свої вимоги мотивувала тим, що реєстрація відповідачів у будинку позбавляє її можливості у повному обсязі реалізувати свої права власника, тому з урахуванням заяви представника позивача від 25.02.2015 р. щодо уточнення позовних вимог, [PERSON] просить визнати відповідачів такими, що втратили право користування жилим приміщенням. У судове засідання 25.02.2015 р. сторони не зявились. При цьому, від уповноваженого представника позивача до суду надійшла заява про розгляд справи без його особистої участі. При цьому, уточнені вимоги свого довірителя підтримав повністю та просив їх задовольнити. /а.с. 39, 40-41/ Відповідачі про час і місце розгляду даної справи завчасно повідомлялись судом у відповідності до вимог статей 74-76 ЦПК України, що підтверджується наявними матеріалами справи. Заперечень на позов не надходило, щодо поважності причин неявки суд не повідомлено. Третя особа, що не заявляє самостійних вимог на предмет спору про час і місце розгляду справи повідомлялось належним чином, причини неявки суду невідомі. За таких обставин, зі згоди позивача, суд ухвалює рішення у заочному порядку за відсутності сторін, без фіксування судового процесу звукозаписувальним засобом, що відповідає положенням, які передбачені ч. 2 ст. 158, ч. 4 ст. 169, ч. 2 ст. 197 та ст. 224 ЦПК України. /а.с. 42/ Суд, дослідивши матеріали справи, оцінивши докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на повному і обєктивному розгляді всіх обставин справи в їх сукупності, прийшов до висновку, що позов підлягає задоволенню, виходячи із наступних підстав. Згідно ст. 57 ЦПК України доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Згідно до наявної копії витягу № 16942523 про реєстрацію права власності на нерухоме майно власником житлового будинку, що розташований за адресою: місто Житомир, проїзд Цюрупи, 8, є [PERSON]. /а.с. 11/ Актом комісії посадових осіб КП ВЖРЕП № 1 ЖМР від 18.11.2013 р. встановлено, що у будинку № 8 по проїзду Цюрупи у м. Житомирі ніхто не проживає, а сама будівля перебуває в стадії підготовки до реконструкції. /а.с. 19/ Відповідно до ч. 1 ст. 319 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Пунктом першим ч. 1 ст. 346 цього ж Кодексу встановлено, що право власності припиняється у разі відчуження власником свого майна. За змістом ч. 1 ст. 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Згідно п. 3 Інформаційного листа № 24-150/4-13 ВССУ з розгляду цивільних і кримінальних справ від 28.01.2013 р. Про практику застосування судами законодавства під час розгляду цивільних справ про захист права власності та інших речових прав при розгляді справ про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням, судам необхідно розрізняти правовідносини, які виникають між власником та колишнім власником житла, і правовідносини, які виникають між власником житла та членами його сімї, колишніми членами його сімї, а також членами сімї колишнього власника житла. У першому випадку власник житла має право вимагати визнання колишнього власника таким, що втратив право користування, та зняття його з реєстрації. При цьому втрата права користування житловим приміщенням є наслідком припинення права власності на житлове приміщення у колишнього власника житла. За наведених вище обставин, враховуючи те, що відповідачі у згаданому вище житловому будинку були зареєстровані колишнім власником, позовні вимоги щодо визнання їх такими, що втратили право користування жилим приміщенням, є обґрунтованими та підлягають задоволенню. Згідно ч. 1 ст. 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати.

Outcome: approved