Jurisdiction: civil
Date: 2016-09-15 00:00:00

Позивач звернувся з цим позовом до суду і вказав, що 29 червня 2016 року він звернувся за рекламним оголошенням до відповідача з метою придбання трактора МТЗ 892 2013 року випуску. Представником позивача йому було розяснено, що такий трактор йому може бути надано за договором фінансового лізингу вартістю 174\~000 гривень. Для укладення договору фінансового лізингу, а саме в той час, поки він буде готуватись та роздруковуватись, йому було запропоновано здійснити авансовий платіж на рахунок ТОВ «ЛК»Ваш Авто» в розмірі 36500 грн. згідно наданого йому рахунку. Також представник ТОВ «ЛК Ваш Авто» наголосила, що трактор буде переданий йому протягом тижня після здійснення першого платежу та підписання договору, а у випадку прострочення передачі трактора йому будуть повернуті внесені грошові кошти. Він здійснив авансовий платіж за квитанцією № 8 від 29.06.2016 року розмірі 36500 грн, в якій зазначено призначення платежу авансовий платіж за договором фінансового лізингу № 004553 від 29.06.2016 р. Після надання представник відповідача квитанції про внесення авансового платежу йому був наданий для підпису договір фінансового лізингу № 004553 від 29.06.2016 року та Додаток № 1 і Додаток № 2 до нього, який він підписав. Через тиждень після сплати авансового платежу в розмірі 36500 гривень і підписання договору він зателефонував до представника ТОВ «ЛК «Ваш Авто» з питання передачі йому трактора, на що вона повідомила, що при підготовці трактора до передачі йому виникли технічні проблеми, його передача неможлива, тому він має написати до центрального офісу ТОВ ЛК «Ваш Авто» заяву про розірвання договору та повернення сплачених коштів, що і було ним зроблено. У відповідь на його заяву щодо розірвання Договору лізингу № 004553 від 29.06.2016 року вх..№ 326 від 01.08.2016 р., та повернення 36500 грн., відповідач листом за вих. № 152 від 18.08.016 року повідомив, що відповідно до даного Договору ним сплачені кошти в розмірі 36500 гривень, які згідно п.9.7 зараховані як Адміністративний платіж, який не повертається. Також його було повідомлено, що на підставі його заяви договір лізингу № 004553 від 29.06.2016 року вважається розірваним з 01.08.2016 року. Вважав, що вищевказаний договір лізингу має бути визнаний недійсним, виходячи з положень ч.9 ст.18, ч.5 ст.18, ч.2 ст.18, ч.6 ст.19 Закону України «Про захист прав споживачів», оскільки умови договору є несправедливими, що всупереч принципу добросовісності його наслідком є істотний дисбаланс договірних прав та обовязків на шкоду споживачу. Крім того, на його думку, не зазначення в квитанції дійсного призначення платежу «адміністративний платіж» дає йому підстави вважати, що дії відповідача були нечесними та недобросовісними і вчинені умисно, щоб привабити його та схилити до укладання договору. Крім того, в Договорі фінансового лізингу відсутнє чітке визначення предмету договору лізингу, зокрема відсутні технічні та індивідуальні характеристики транспортного засобу, рік його випуску, продавець, комплектація, обєм двигуна, ціна у грошовій одиниці України. В додатку до договору вказано зовсім інший транспортний засіб ніж той, що він мав намір купити. Дійсний транспортний засіб ним було зазначено у заяві, яку відповідач запропонував написати коли [PERSON] відмовився від писання договору. Позивач [PERSON] в судовому засіданні підтримав свої позовні вимоги в повному обсязі та просив їх задовольнити з підстав викладених у позові. Представник позивача [PERSON] в судовому засіданні позовні вимоги позивача підтримав в повному обсязі та просив їх задовольнити з підстав викладених у позові. Додатково зазначив, що відповідач діяв недобросовісно, в рахунку на оплату зазначено «авансовий платіж», а не адміністративні витрати так як зазначає відповідач, в додатку до договору зазначили не той транспортний засіб, який бажав придбати позивач. Представник відповідача вдруге в судове засідання не з'явився, надав суду заяву про розгляд справи без участі представника.( а.с.43) Суд, вислухавши пояснення, позивача, представника позивача, дослідивши матеріали справи дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню. Судом встановлено, що 29 червня 2016 року між [PERSON] та ТОВ «Лізинговакомпанія «Ваш Авто» було укладено Договір № 004553 фінансового лізингу з додатками. (а.с.08-17). Відповідно до умов договору відповідач(лізингодавець) бере на себе зобов'язання придбати предмет лізингу у власність та передати предмет лізингу у користування лізингоодержувачу /позивачеві/ на строк та на умовах, передбачених договором. Згідно п.4.1 Договору Лізингодавець передає у користування Предмет Лізингу Лізингоодержувачу не пізніше 30 робочих днів з дати отримання на поточний рахунок Лізингодавця наступних плетжів Адміністративного платежу;- Авансового платежу;-Комісії за передачу предмета лізингу»-у разі наявності. У додатку № 2 до Договору предметом лізингу визначено: марка FOTON , модель FТ454 4х4 , у кількості 1, вартістю 14600,00 доларів США. Таке визначення предмету лізингу не відповідає поняттю індивідуально визначеної речі (рік випуску, колір, об'єм двигуна, індивідуальних технічних характеристик, індивідуальної комплектації тощо), не містить вимог щодо якості предмету лізингу відповідно до ДСТУ, класифікаторів технічних умов, тощо. Як вбачається із наведеного, у спірному договорі відсутня обов'язкова умова щодо індивідуальної визначеності предмета лізингу, прямо передбачена законодавством про фінансовий лізинг, що є порушенням ст. 203 ЦК України. Також розділ Договору «Додатки до даного Договору містить наступні пункти: № 1-Графік сплати Авансового платежу, Вхідна інформація, Погашення вартості предмета лізингу ( в доларах). Відповідно до ч.2 ст.806 ЦК України до договору лізингу застосовуються загальні положення про найм(оренду) з урахуванням особливостей, встановлених цим параграфом та законом. До відносин, повязаних з лізингом, застосовуються загальні положення про купівлю-продаж та положення про договір поставки, якщо інше не встановлено законом. Також, виходячи з аналізу норм чинного законодавства за своєю правовою природою є змішаним договором та містить елементи договору оренди(найму) та договору купівлі-продажу транспортного засобу, що випливає зі змісту договору відповідно до статті 628 ЦК України. Згідно статті 799 ЦК України договір найму транспортного засобу укладається у письмовій формі; договір найму транспортного засобу за участю фізичної особи підлягає нотаріальному посвідченню. Відповідно до ч.1 ст.220 ЦК України у разі недодержання сторонами вимоги закону про нотаріальне посвідчення договору, такий договір є нікчемним. Згідно ст..6 Закону України «Про фінансовий лізинг» Договір лізингу має бути укладений у письмовій формі. Істотними умовами договору лізингу є: предмет лізингу; строк , на який лізингоодержувачу надається право користування предметом лізингу(строк лізингу); розмір лізингових платежів; інші умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. За змістом ч. 1 ст. 2 Закону України «Про фінансовий лізинг», відносини, що виникають у зв'язку з договором фінансового лізингу, регулюються положеннями Цивільного кодексу України про лізинг, найм (оренду), купівлю-продаж, поставку з урахуванням особливостей, що встановлюються цим Законом. Відповідно до норми ч. 1 ст. 806 ЦК України, за договором лізингу одна сторона (лізингодавець) передає або зобов'язується передати другій стороні (лізингоодержувачеві) у користування майно, що належить лізингодавцю на праві власності і було набуте ним без попередньої домовленості із лізингоодержувачем (прямий лізинг), або майно, спеціально придбане лізингодавцем у продавця (постачальника) відповідно до встановлених лізингоодержувачем специфікацій та умов (непрямий лізинг), на певний строк і за встановлену плату (лізингові платежі). Згідно із ч. 2 ст. 6 Закону України «Про фінансовий лізинг», істотними умовами договору лізингу є: предмет лізингу; строк, на який лізингоодержувачу надається право користування предметом лізингу (строк лізингу); розмір лізингових платежів; інші умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. У ст. 16 Закону України «Про фінансовий лізинг» передбачено, що сплата лізингових платежів здійснюється в порядку, встановленому договором. Лізингові платежі можуть включати: а) суму, яка відшкодовує частину вартості предмета лізингу; б) платіж як винагороду лізингодавцю за отримане у лізинг майно; в) компенсацію відсотків за кредитом; г) інші витрати лізингодавця, що безпосередньо пов'язані з виконанням договору лізингу. Відповідно по положень ч.1ст.18 Закону України «Про захист прав споживачів продавець (виконавець, виробник ) не повинен включати договори із споживачем умови , які є несправедливими . \~\~\~\~\~\~ Визначення поняття «несправедливі умови договору» закріплено в ч.2 ст.18 цього Закону - умови договору є несправедливими, якщо всупереч принципу добросовісності його наслідком є істотний дисбаланс договірних прав та обов'язків на шкоду споживача. Умови договору , які можуть бути несправедливими визначено у ч. 3 ст. 18 цього закону . Для кваліфікації умов договору несправедливими необхідна наявність одночасно таких ознак: по-перше , умови договору порушують принцип добросовісності (п.6 ч.1 ст. 3 , ч.3 ст. 509 ЦК України ; по-друге , умови договору призводять до істотного дисбалансу договірних прав та обов'язків сторін ; по-третє умови договору завдають шкоди споживачеві. Відповідно до ст..21 Закону України «Про захист прав споживачів» права позивача вважаються в будь-якому разі порушеними, якщо порушується принцип рівності сторін договору, учасником якого є споживач. Судом встановлено, що згідно пунктів 3.3.2, 12.14 договору лізингоодержувач не має права відмовитись від запропонованого та повинен пристати на пропозицію відповідача , у разі відмови договір може бути розірваний. У такому випадку Лізингодавець не повертає Лізингоодержувачу сплачені ним на виконання даного договору кошти. Крім того, на лізингоодержувача накладаються додаткові фінансові санкції. А отже, за невиконання договірного зобовязання лізингодавець не несе відповідальності перед лізингоодержувачем, а навпаки одержує від нього вигоду у розмірі 36500,00 гривень. Відповідно до п.6 ч.1 ст.3, ч.3 ст.509 ЦК України, зобов'язання має ґрунтуватися на засадах добросовісності, розумності та справедливості. Аналізуючи положення п.3.3.2,ст..3 п.12.1,2.14 ст.12 договору лізингу, суд вважає, що умови договору лізингу, передбачені у даному пункті, не ґрунтуються на засадах цивільного законодавства щодо добросовісності та справедливості, призводять до істотного дисбалансу договірних прав та обов'язків сторін і завдають істотної шкоди споживачеві, оскільки надають можливість продавцю (виконавцю, виробнику) не повертати сплачені споживачем кошти у значному розмірі. Одержання плати продавцем (виконавцем, виробником) за послуги, які фактично споживачеві не надаються, суперечить принципам добросовісності та справедливості. Виходячи з наведеного, суд вважає доведеним і встановленим у судовому засіданні включення відповідачем ТОВ «Лізингова компанія «ВАШ Авто» до договору лізингу, укладеного сторонами 29 червня 2016 року, несправедливих умов (п.3.3.2,ст..3 п.12.1,2.14 ст.12). Оцінивши досліджені у судовому засіданні докази в їх сукупності, враховуючи, що договір № 004553 фінансового лізингу, укладений 29 червня 2016 року між ТОВ «Лізингова компанія «ВАШ АВТО» і [PERSON], містить несправедливі умови, договір нотаріально не посвідчений, суд дійшов висновку, що договір підлягає визнанню недійсним, а сплачені позивачем кошти стягненню на його користь. На виконання договору позивач [PERSON] сплатив згідно копії квитанції № 8 від 29.06.2016 року на рахунок отримувача ТОВ «Лізингова компанія «ВАШ Авто» авансовий платіж в розмірі 36500,00 гривень, які за умови недійсності правочину в порядку ст. 216 ЦК України мають бути повернуті позивачу. А задоволення позову у відповідності із ст. 88 ЦПК України покладає на відповідача обов'язок по сплаті судових витрат, які складаються із витрат на сплату судового збору в сумі 551,20 гривень та правову допомогу в сумі 3480,00 гривень (а.с.40).

Outcome: approved