Jurisdiction: civil
Date: 2021-02-21 00:00:00

Позивач звернулась до суду з вказаним позовом, мотивуючи заявлені вимоги тим, що [INFO] померла її мати [PERSON] , після її смерті відкрилась спадщина за законом, а саме на житловий будинок, що знаходиться за адресою [ADDRESS] . Позивач є спадкоємцем за законом. Звернувшись до нотаріуса для видачі свідоцтва про право на спадщину за законом, [PERSON] отримала відмову, оскільки на житловий будинок відсутні правовстановлюючі документи. Позивач просить суд визнати за нею право власності на житловий будинок з надвірними будівлями, який розташований за адресою: [ADDRESS] . Ухвалою судді Володарсько-Волинського районного суду Житомирської області від 25 серпня 2020 року цивільну справу прийнято до провадження та призначено підготовче судове засідання. У судове засідання представник позивача не з`явився, надіславши до суду заяву про розгляд справи без його участі, позовні вимоги підтримує в повному обсязі. Представник відповідача, Хорошівської селищної ради, в судове засідання не з`явився, селищний голова подав до суду заяву про проведення судового засідання за відсутності представника селищної ради, зазначив що проти задоволення позову не заперечує. Відповідно до ч. 3, 4 ст. 200 ЦПК України за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Ухвалення в підготовчому засіданні судового рішення у разі відмови від позову, визнання позову, укладення мирової угоди проводиться в порядку, встановленому статтями 206, 207 цього Кодексу. Відповідно до частини 4 ст. 206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Виходячи з наведеного, суд вважає, що рішення у справі можливо постановити при проведенні підготовчого судового засідання. Дослідивши письмові докази надані позивачем, суд вважає за необхідне позов задовольнити з наступних підстав. Судом встановлені такі факти та відповідні їм правовідносини. [INFO] померла [PERSON] , що підтверджується копією свідоцтва про смерть серії [NUMBER] , виданого 26.02.2007 року виконкомом Березівської сільської ради Володарсько-Волинського району Житомирської області (а.сп.6). Згідно з довідкою виконавчого комітету Хорошівської селищної ради №115 від 02.02.2019 року, згідно запису в погосподарській книзі №6 Березівської сільської ради за 2012-2016 роки житловий будинок та господарські будівлі, які знаходяться за адресою: [ADDRESS] рахуються за [PERSON] , [INFO] , яка померла [INFO] (а.сп.16). Відповідно до копії технічного паспорту, виготовленого КП «Житомирське обласне міжміське бюро технічної інвентаризації» Житомирської обласної ради, інвентаризаційна справа №15-5, замовником якого є [PERSON] , загальна площа приміщень житлового будинку [ADDRESS] складає 72,0 кв.м. (а.сп.9-14). Відповідно до довідки КП «Житомирське обласне міжміське бюро технічної інвентаризації» Житомирської обласної ради №128 від 22.05.2019, загальна інвентаризаційна вартість жилового будинку з надвірними будівлями, які знаходяться за адресою: [ADDRESS] складає 138 334 (сто тридцять вісім тисяч триста тридцять чотири) грн. (а.сп.15). Позивач є спадкоємцем померлої [PERSON] за законом, оскільки є її дочкою. Вказана обставина підтверджується даними свідоцтва про народження серії [NUMBER] , виданого 12.11.1949, та свідоцтва про одруження серії [NUMBER] , виданого 13.11.1971 (а.с.7,8). Постановою державного нотаріуса Сьомої Київської державної нотаріальної контори від 20.04.2019 року №2213/02-31, [PERSON] відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом, оскільки на житловий будинок відсутні правовстановлюючі документи (а.сп.5). Крім того, згідно данних зі спадкової справи №891/2007 до майна померлої [INFO] [PERSON] , єдиним спадкоємцем, який звернувся за отриманням свідоцтва про право на спадщину, є [PERSON] . Інший спадкоємець, [PERSON] , від належної йому частки спадщини, що залишилась після смерті [PERSON] , відмовивсь на користь [PERSON] (а.сп.53-82). Вказане свідчить про те, що інші особи не звертались за видачею свідоцтва про прийняття спадщини даного спадкодавця. Згідно ст. 1216 ЦК України спадкування є перехід прав і обов`язків від фізичної особи, яка померла (спадкодавця) до інших осіб (спадкоємців). Відповідно до ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинялися внаслідок його смерті. Згідно ст. 1217 ЦК України спадкування здійснюється за законом або заповітом. Згідно ст. 1220 ЦК України часом відкриття спадщини визнається день смерті спадкодавця. Як убачається з ч. 5 ст. 1268 ЦК незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. Право власності на нерухоме майно виникає у спадкоємця лише з моменту державної реєстрації цього майна (ч. 2 ст. 1299 ЦК України). Право власності на нерухоме майно може бути оформлене на ім`я особи, яка померла у разі наявності документів, які б підтвердили право власності на майно цієї особи. У випадку відсутності таких документів порушене питання вирішується у судовому порядку. Відповідно до вимог ст. 1297 ЦК України спадкоємець, який прийняв спадщину, у складі якої є нерухоме майно, зобов`язаний звернутись до нотаріуса за видачею йому свідоцтва про право на спадщину на нерухоме майно, тобто зміна власника майна, що підлягає державній реєстрації, неможлива без перереєстрації права власності. Тому свідоцтво про право на спадщину є обов`язковим, коли об`єктом спадкування є нерухоме майно, що підлягає обов`язковій державній реєстрації. В судовому засіданні встановлено, що позивач, як спадкоємець за законом, через відсутність правовстановлюючого документу на нерухоме майно, не може реалізувати своє право на спадкування після померлої [PERSON] . Відповідно до статті 1 першого Протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (далі - Конвенції) кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права. Відповідно до практики Європейського суду з прав людини під майном також розуміються майнові права. Згідно зі ст. 8 Конвенції, кожен має право на повагу до свого приватного та сімейного життя, до свого житла та кореспонденції. Органи державної влади не можуть втручатись у здійснення цього права, за винятком випадків, коли втручання здійснюється згідно із законом і є необхідним у демократичному суспільстві в інтересах національної та громадської безпеки чи економічного добробуту країни, для запобігання заворушенням чи злочинам, для захисту здоров`я чи моралі або для захисту прав і свобод інших осіб. Відсутність належним чином оформлених майнових прав за спадкодавцем, та як наслідок, неможливість їх успадкування має розцінюватися як невиправдане втручання в приватну сферу особи, є порушенням її прав, які потребують захисту в судовому порядку, а тому ефективним способом захисту, який є адекватним змісту порушеного права і не суперечить закону (ст. 5 ЦПК України), є саме визнання права власності на спірне нерухоме майно за позивачем в порядку спадкування за законом. Як спадкоємець, що прийняв спадщину, позивач має право на оформлення спадкових прав, тому позовні вимоги підлягають до задоволення, порушене право позивача підлягає судовому захисту. Визнання права власності за позивачем на нерухоме майно буде відповідати принципу пропорційності в питанні захисту права власності позивача, як спадкоємця. На підставі викладеного,

Outcome: approved