Jurisdiction: civil
Date: 2019-12-05 00:00:00

Позивач звернулась до суду з позовом в якому просить суд стягнути з відповідача на її користь на утримання спільної доньки [PERSON] , [INFO] яка продовжує навчання аліменти в розмірі 2500 грн. на місяць до закінчення нею навчання. Позовну заяву мотивує тим, що донька після розірвання шлюбу проживає з нею в с. Припруття, Новоселицького району та на даний час вона продовжує навчання та є студентом другого курсу денної форми навчання дошкільного відділення педагогічного коледжу в ЧНУ імені Ю.Федьковича . Відповідач з 2008 року по теперішній час знаходиться на заробітках за кордоном достатньо заробляє однак після досягнення доньки повноліття він не надає ніякої допомоги на її утримання. Позивач вважає, що оскільки відповідач спроможній надавати допомогу тому просить суд стягнути з нього на її користь 2500 грн.. Відповідно до ч. 4 ст. 19 ЦПК України, спрощене позовне провадження призначене для розгляду малозначних справ, що виникають з трудових відносин, справ незначної складності та інших справ, для яких пріоритетним є швидке вирішення справи. Загальне позовне провадження призначене для розгляду справ, які через складність або інші обставини недоцільно розглядати у спрощеному позовному провадженні. Відповідно до ч. 1 ст. 274 ЦПК України, у порядку спрощеного позовного провадження може бути розглянута малозначна справа. Ухвалою судді від 28 жовтня 2019 року у справі відкрито провадження і справа призначена до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами. У наданий в ухвалі час відповідач подав до суду відзив на позовну заяву в якому зазначив, що позовні вимоги не визнає в повному обсязі, він ніде не працює, на даний час тяжко хворіє та за кордоном не працював. Ухвалою суду від 18 листопада 2019 року вирішено в подальшому справу розглянути з викликом сторін. В судовому засіданні представник позивача позов підтримав в повному обсязі суду додатково пояснив, що відповідач тривалий період часу працював за кордоном, на даний час у нього на утриманні інших осіб не має та він має матеріальну можливість надати матеріальну допомогу. Представник відповідача в судовому засіданні суду пояснив, що відповідач позов не визнає, він перебуває в іншому шлюбі на його утримання перебуває малолітній син [PERSON] , [INFO] , на даний час із-за погіршення здоров`я не працює, вважає, що посилання позивача що відповідач працює за кордоном є голослівними нічім не підтверджується та в обґрунтуванні надав копії закордонного паспорту відповідно до якого він за кордоном не виїжджав. Наданими сторонами доказами судом встановлено, що відповідно до свідоцтва про народження серії [NUMBER] від 11 вересня 2001 року [PERSON] , народилась [INFO] її батьками є [PERSON] та [PERSON] . Відповідно до свідоцтва про розірвання шлюбу від 27 серпня 2008 року серії [NUMBER] шлюб між [PERSON] та [PERSON] розірваний. 03.10.2008 року [PERSON] зареєструвала шлюб з [PERSON] , що вбачається з свідоцтва про реєстрацію шлюбу від 03 жовтня 2008 року серії [NUMBER] та змінила своє прізвище після реєстрації шлюбу на [PERSON] . Відповідно до договору №67 від 13 серпня 2018 року між педагогічним коледжем ЧНУ імені Ю.Федьковича та [PERSON] , остання поступила на платне навчання та розмір плати за рік складає 17563 грн.. Згідно з ст..201 СК України, до відносин між батьками і дочкою, сином щодо надання їм утримання застосовується норми статей 187, 189-192 і 194-197 цього Кодексу. Відповідно до ст..199 СК України, якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов`язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Згідно з ст..200 СК України, суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у статті 182 цього Кодексу. При визначенні розміру аліментів з одного з батьків суд бере до уваги можливість надання утримання другим з батьків, своїми дружиною, чоловіком та повнолітніми дочкою, сином. Суд оцінюючи надані сторонами докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів, з врахуванням того, що жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили, оцінюючи їх належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності з врахуванням зазначених правових норм, дійшов висновку, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню. Отже суд вважає, що оскільки обов`язок утримувати свою повнолітню доньку, яка продовжує навчатися після досягнення повноліття,незалежно від форми навчання, покладається на обох батьків, враховуючи можливість відповідача надавати матеріальну допомогу суд вважає за можливим стягнути з відповідача на аліменти на утримання повнолітньої доньки яка продовжує навчання з врахуванням принципу розумності та справедливості та вимог ст.. 182, 187, 189-192 і 194-197 СК України в розмірі 1250 грн. з дня звернення до суду з позовною заявою. Представник відповідача на уточнюючи запитання головуючого чи є в користуванні у відповідача автомобіль, якої марки, та скільки витрачає на його утримання, скільки витрачає відповідач на утримання будинку, та другої дитини від другого шлюбу суду відповіді не були надані. Тому суд вважає, що позиція представника відповідача та відповідача яка зазначена у відзиві не ґрунтується на доказах яких можна вважати належними та допустимими які би спростували можливість надавати матеріальне утримання повнолітній дитині яка продовжує навчання. Відповідно до вимог ст..141 ЦПК України судові витрати підлягають стягненню з відповідача в дохід держави в сумі 768 грн. 80 коп..

Outcome: partial