Jurisdiction: civil
Date: 2016-03-08 00:00:00

Позивач звернулась до суду з позовною заявою про стягнення аліментів на час навчання дитини. Позовні вимоги мотивовано тим, що з 4 серпня 1995 року сторони перебували у зареєстрованому шлюбі, мають повнолітню дочку [PERSON], [INFO], яка навчається у вищому навчальному закладі. 24 листопада 2010 р. сторони в судовому порядку розірвали шлюб, мешкають окремо. Відповідач матеріальну допомогу на навчання дочки не надає, в зв'язку з чим позивач просить суд стягнути з відповідача аліменти на її утримання у розмірі 1/4 частини усіх видів доходу на період навчання в навчальному закладі. Позивач в судове засідання не з'явилась, надавши суду заяву про розгляд справи за її відсутності, наполягаючи на задоволенні позову. Відповідач, будучи належним чином повідомлений про час та місце розгляду справи, в судове засідання повторно не з'явився, заяву про розгляд справи за його відсутності не надав, в зв'язку з чим суд у відповідності зі ст. 224 ЦПК України ухвалює заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, проти чого представник позивача не заперечує. Позов підлягає задоволенню з наступних підстав. В судовому засіданні належними документами встановлено, що 4 серпня 1995 р. сторони уклали шлюб у відділі реєстрації актів громадянського стану Комунарського району міста Запоріжжя, актовий запис №371. Від шлюбу сторони мають повнолітню дочку [PERSON], [INFO]. (а.с. 5) 24 листопада 2010 р. сторони розірвали шлюб в судовому порядку (а.с. 6), мешкають окремо. Згідно довідки Запорізького національного університету [PERSON] навчається у вказаному навчальному закладі, термін навчання з 1 вересня 2015 р. до 31 травня 2019 р. (а.с. 9) У відповідності зі ст. 199 СК України якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв'язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов'язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу; право на утримання припиняється у разі припинення навчання; право на звернення до суду з позовом про стягнення аліментів має той з батьків, з ким проживає дочка, син, а також самі дочка, син, які продовжують навчання. Оскільки в судовому засіданні встановлено, що повнолітня дочка сторін навчається й потребує матеріальної допомоги, проживає разом з матір'ю, суд вважає за необхідне стягнути з батька аліменти на утримання дочки на період навчання. При вирішення питання про розмір аліментів, які підлягають стягненню, суд враховує положення ст. 200 СК України, згідно яким суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у статті 182 цього Кодексу; при визначенні розміру аліментів з одного з батьків суд бере до уваги можливість надання утримання другим з батьків, своїми дружиною, чоловіком та повнолітніми дочкою, сином; та ст. 182 ч.2 СК України, згідно яким мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, за винятком випадків, передбачених статтею 184 цього Кодексу. Враховуючи викладене, суд приходить до переконання, що стягненню з відповідача підлягають аліменти у розмірі 1/4 частини усіх видів доходу на період навчання дочки в навчальному закладі. Так як задоволена основна вимога позивача, яка була звільнена від сплати судового збору при подачі заяви, з відповідача повинен бути стягнений в дохід держави судовий збір. На підставі викладеного,

Outcome: approved