Jurisdiction: civil
Date: 2016-03-10 00:00:00

Позивач звернулась до суду з позовом до відповідача про стягнення аліментів на утримання малолітньої дитини. В обґрунтування своїх вимог посилається на те, що 23 жовтня 2010 року між нею та відповідачем укладено шлюб, від якого вони мають сина [PERSON], [INFO]. На даний час нею подано позов про розірвання шлюбу. Оскільки відповідач зобов'язаний утримувати сина, який буде проживати з нею, та за своїм матеріальним становищем та станом здоров'я може це робити, позивач просить стягнути з відповідача на її користь на утримання сина аліменти у розмірі 1/4 частини всіх видів доходів відповідача щомісячно, починаючи від дня пред'явлення позову і до досягнення сином повноліття. В судовому засіданні позивач позов підтримала. Додатково суду пояснила, що проживає з відповідачем в одній квартирі, проте шлюбні стосунки з ним не підтримує близько 1, 5 роки, спільне господарство не ведеться. Після розірвання шлюбу позивач планує через півтора місяці на літній період поїхати проживати з дитиною до свого приватного будинку, який знаходиться в [ADDRESS] Можливо вирішиться питання про розмін квартири, і вона з дитиною буде проживати окремо. Зазначила, що сину зараз 5 років, він ходить в дитячий садочок, за який необхідно сплачувати 1500 грн. на місяць на харчування, охорону, в батьківський комітет. Син є інвалідом ІІІ групи, в нього захворювання кишечника - доліхоколон, позивач отримує пенсію по інвалідності сина в розмірі 1113 грн., сама позивач здорова. Також позивач вказала, що вона має вищу освіту, проте не працює з народження дитини, оскільки син часто хворіє простудними захворюваннями і їй немає з ким його залишити, проте вона має намір шукати роботу. Відповідач працює в ПАТ «Юнекс Банк», проте, на якій посаді та точний розмір його заробітку вона не знає, можливо, начальником відділу кредитування. Колись відповідач їй казав, що отримує близько 13000 грн. в місяць. Це його постійна робота останні 4 роки. Вказала, що відповідач виділяє їй кошти на харчування та на ліки, сам також купує продукти харчування, платить за квартиру, на одяг дитини дає батько відповідача. Тобто відповідач фактично утримує дитину, але повідомив позивача, що якщо шлюб буде розірвано, то він утримувати її з дитиною не буде. Крім того, позивач зазначила, що відповідач здоровий, непрацездатних осіб на утриманні немає, інших дітей ні в кого з них немає. Власником квартири, у якій вони проживають, є батько відповідача [PERSON] Відповідач, який належним чином повідомлений про день, час та місце розгляду справи, в судове засідання не з'явився, причини неявки суду не повідомив. Відповідно до ст. 224 ЦПК України суд ухвалив провести заочний розгляд справи за відсутності відповідача. Позивач проти проведення заочного розгляду справи не заперечувала. Заслухавши пояснення позивача, дослідивши матеріали справи, суд прийшов до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Згідно зі ст. 180 Сімейного кодексу України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до ст.ст. 181, 182 Сімейного кодексу України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються в частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі, і не можуть бути меншими, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Стягнення аліментів у твердій грошовій сумі відповідно до ст. 184 Сімейного кодексу України здійснюється у тому випадку, коли платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід або частину доходу отримує в натурі. Судом встановлено, що рішенням Оболонського районного суду м. Києва від 10 березня 2016 року шлюб між сторонами розірвано. Від шлюбу сторони мають малолітнього сина [PERSON], [INFO]. На даний час сторони з сином проживають в одній квартирі, проте з пояснень позивача вбачається, що вона з сином планує проживати окремо від відповідача. Позивач на даний час не працює, займається вихованням сина та забезпеченням його усім необхідним. З пояснень позивача вбачається, що допомога, яку відповідач надає на утримання дитини, є нерегулярною та визначається відповідачем на власний розсуд. З урахуванням повідомлених позивачем обставин, наданих доказів, матеріального становища позивача та відповідача, суд вважає можливим стягнути з відповідача на користь позивача на утримання сина аліменти у розмірі 1/4 частини всіх видів доходів відповідача, від дня пред'явлення позову до досягнення дитиною повноліття, але не менше ніж 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. На підставі ст. ст. 180-184, 191 Сімейного кодексу України,

Outcome: approved