Jurisdiction: civil
Date: 2016-05-24 00:00:00

Позивач звернулась до суду з вказаним позовом, в обґрунтування якого зазначила, що 16 січня 2015 між нею та відповідачем ФОП [PERSON] було укладено договір на виготовлення ПВХ конструкцій на суму 20205грн. На час укладення вказаного договору представник відповідача мав з собою термінал і за допомогою її кредитної картки списав 8000грн., однак вона згоди на вчинення такої операції не давала і з виданого чеку позивач ніби то підтверджує зобов»язання по договору № 15011602052647 від 16.01.2015, погоджується на погашення заборгованості щомісячними платежами в сумі 472 грн. з щомісячною комісією 152грн. На такі умови позивач не погоджується і ніякого договору про погашення банківського боргу не підписувала та на вчинення такої банківської операції, яка визначена в чеку № 373462 від 16.01.2015 на сплату 8000грн. згоди не давала. Відповідно до ст. 1054 ЦК України передбачений кредитний договір за умовами якого банк або інша фінансова установа зобов»язується надати грошові кошти позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором а позичальник зобов»язується повернути кредит та сплатити проценти. Кредитний договір укладається у письмовій формі, як визначено ст. 1055 ЦК України та згідно з ч.2 цієї статті кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми є нікчемним. При цьому також порушено вимоги ст. 11 Закону України «Про захист прав споживачів», щодо умов надання споживчого кредиту. Будь - якого договору з банківською установою, який зазначений у чеку № 373462 від 16.01.2015 позивач не укладала, а відтак він є нікчемним. Позивач не має можливості оплатити вартість замовлення згідно укладеного 16.01.2015 договору на виготовлення ПВХ конструкцій, а тому просить цей договір розірвати і відповідно сплачені кошти в сумі 8000грн. підлягають поверненню позивачу. Про розірвання договору позивач в офісі відповідача 20.01.2015 написала відповідну заяву. В ході розгляду справи представником позивача подана заява про збільшення позовних вимог, яка прийнята судом до розгляду, в якій позивач просить визнати сплачену за договором від 16.01.2015 суму 8000грн. авансом та стягнути її з відповідача ФОП [PERSON], так як цими коштами проводилась попередня оплата по договору в якості авансу, щоб можливо було розпочати роботи. В судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримав, суду пояснив, що позивач не укладала кредитний договір 16.01.2015 на суму 8000грн., а тому він є нікчемним. Також сплатила відповідачу ФОП [PERSON] 8000грн. в якості авансу за договором на виготовлення ПВХ Конструкцій від 16.01.2015, а тому ці кошти підлягають поверненню. В подальшому подав заяву про розгляд справи без його участі, позовні вимоги підтримує, а тому суд продовжив розгляд справи без участі останнього. Представник відповідача ПАТ КБ «Приват Банк» позовні вимоги не визнав, суду пояснив, що позивач 17.06.2014 приєдналась до Умов та правил надання банківських послуг в ПраватБанку, підписавши анкету-заяву та погодилась і на таку банківську послугу як «Миттєва розстрочка», яка надається держателям платіжних карт «Універсальна» та «Універсальна GOLD» і рахунок спеціального платіжного засобу яким є карта відкривається індивідуально для кожного клієнта у момент авторизації операції. Транзакція через сервіс «Миттєва розстрочка» в терміналі Банку здійснена позивачем і підтверджена пін кодом, що прирівнюється до заяви на відкриття карткового рахунку для оплати операцій по сервісу «Миттєва розстрочка». В подальшому від представника позивача надійшла заява про розгляд справи без його участі, позовні вимоги не визнає а тому суд продовжив розгляд справи без участі останнього. Відповідач ФОП [PERSON] в судові засідання не з»являлась, повідомлялась належним чином, про причини неявки суд не повідомляла, клопотань про відкладення не надходило, а тому суд розглянув справу без участі останньої. Суд, заслухавши пояснення учасників процесу, дослідивши надані докази на засадах змагальності, в межах позовних вимог, вважає що позов не підлягає до задоволення. Як вбачається з матеріалів справи і було встановлено в судовому засіданні між позивачем та відповідачем ФОП [PERSON] 16 січня 2015 було укладено письмовий договір на виготовлення ПВХ конструкцій на суму 20205грн. Згідно п.2.2 вказаного договору завдаток складає 8000грн., який була сплачено позивачем 16.01.2015 за допомогою платіжної картки, що підтверджується чеком № 373462 від 16.01.2015. Позивач 17.06.2014 приєдналась до Умов та правил надання банківських послуг в ПраватБанку, підписавши анкету-заяву та погодилась і на таку банківську послугу як «Миттєва розстрочка» Відповідно до п. 1.1.1.129 «Умов та правил надання банківських послуг в ПриватБанку» сервіс «Миттєва розстрочка» - це послуга банку, яка надається держателям платіжних карт «Універсальна» та «Універсальна GOLD» на умовах терміновості, платності і зворотності. Терміновість кредиту визначається кількістю платежів, яку вибрав Клієнт, але не більше 24 платежів. Платність визначається комісією за користування кредитом, яка сплачується одночасно з погашенням кредиту рівними частинами з кожним платежем. Повернення визначається вимогою погасити кредит не більше, ніж за вибрану Клієнтом кількість платежів. Повернення кредиту з використанням сервісу «Миттєва розстрочка» здійснюється шляхом встановлення Клієнтом регулярного платежу з картки Клієна в розмірі щомісячного платежу по кредиту і проводиться Банком на підставі договірного списання. Відповідно до п. 2.7.6.4 «Умов та правил надання банківських послуг в «ПриватБанку» рахунок спеціального платіжного засобу яким є карта відкривається індивідуально для кожного клієнта у момент авторизації операції по сервісу «Миттєва розстрочка» в терміналі Банку в ТСП. Транзакція через сервіс «Миттєва розстрочка» в терміналі Банку здійснена позивачем і підтверджена пін кодом, що прирівнюється до заяви на відкриття карткового рахунку для оплати операцій по сервісу «Миттєва розстрочка». Відповідно до чеку № 373462 від 16.01.2015 у графі клієнт вказано «PIN OK», що підтверджує правильність введення пін коду. Також, у відповідності до п.2.1.3.5 та п. 2.1.3.5, п. 2.1.3.8 вищевказаних Правил карткою має право користуватись тільки власник картки. Держатель зобов»язується не повідомляти ПІН, постійний пароль, одноразові паролі і контрольну інформацію, - не передавати Картку (її реквізити) для здійснення операцій іншим особам, вживати необхідних заходів для запобігання втрати, пошкодження, розкрадання карти, нести відповідальність за операціями, здійсненими з використанням ПІНа, постійного пароля, одноразових паролів, операціями по зміні ПІНу. Держатель несе відповідальність за всі операції з карткою , вчинені по дату отримання Банком повідомлення від клієнта про втрату картки включно по дату одержання Банком такого повідомлення. Таким чином, виходячи з викладеного, то позивачем було сплачено 8000 грн. за допомогою платіжної картки з використанням сервісу «Миттєва розстрочка», про використання якої позивач надавала свою згоду, а тому вимоги позивача в частині визнання договору нікчемним задоволенню не підлягають. У відповідності до ч.1 ст. 570 ЦПК України завдатком є грошова сума або рухоме майно, що видається кредиторові боржником у рахунок належних з нього за договором платежів, на підтвердження зобов»язання і на забезпечення його виконання та ч. 2 ст. 570 ЦК України якщо не буде встановлено, що сума, сплачена в рахунок належних з боржника платежів, є завдатком, вона вважається авансом, а в даному випадку судом встановлено, що фактично договір між сторонами укладено у відповідній письмовій формі, в пункті 2.2. цього договору передбачено, що сума в 8000грн. є завдатком і відповідно вважати цю суму авансом немає підстав, а тому вимоги позивача щодо стягнення з відповідача 8000грн. задоволенню не підлягають. Вимоги позивача щодо розірвання договору від 16.01.2015 на виготовлення ПВХ конструкцій задоволенню не підлягають, оскільки останній фактично розірваний внаслідок не проведення оплати позивачем на підставі п. 4.1 Договору, що підтверджується листом ФОП [PERSON] від 04.02.2015. Враховуючи викладене,

Outcome: dismissed