Jurisdiction: civil
Date: 2021-11-08 00:00:00

Позивач звернулась до суду з вищевказаним позовом, обґрунтовуючи свої вимоги тим, що сторони 03.08.2012 зареєстрували шлюб у Відділі державної реєстрації актів цивільного стану Вінницького міського управління юстиції Вінницької області, актовий запис №1468. За час спільного проживання у сторін народилась дитина - [PERSON] , [INFO] , яка проживає з позивачкою та перебуває на її утриманні. Рішенням Немирівського районного суду Вінницької області від 09.12.2016 шлюб між позивачем та відповідачем було розірвано. Позивач вказує, що під час перебування у шлюбі позивач з відповідачем проживали окремо, відповідач відвідував дитину по вихідних днях, за місцем проживання позивача. Після досягнення дитиною трьох річного віку відповідач повністю припинив спілкування з дочкою та не цікавився її життям. За зверненням відповідача, Виконкомом ВМР прийнято рішення №3057 щодо визначення способу участі батька (відповідача) у вихованні дитини та спілкуванні з нею, яке відповідач не виконував та не з`являвся на зустрічі, чим спричиняв дитині психологічні травми. Крім того позивач вказує, що при потребі виїзду за кордон дитини, що обумовлювало отримання нотаріальної згоди батька, відповідач чинив перешкоди. За вказаних обставин позивач просить суд визначити місце проживання дитини [PERSON] , [INFO] , з нею. Ухвалою Вінницького міського суду Вінницької області від 12.04.2021 відкрито провадження у даній справі в порядку загального позовного провадження та призначено підготовче засідання. Надано строк відповідачу для подання відзиву на позовну заяву, позивачу - відповіді на відзив та відповідачу на подання заперечення. (а.с. 28) Ухвалою Вінницького міського суду Вінницької області від 17.05.2021 було зобов`язано Службу у справах дітей Вінницької міської ради надати письмовий доказ - висновок щодо доцільності проживання дитини [PERSON] , [INFO] разом із матір`ю [PERSON] , [INFO] , за адресою: [ADDRESS] . (а.с. 41) 03.08.2021 Службою у справах дітей Вінницької міської ради, на виконання ухвали суду від 17.05.2021 надано висновок про доцільність визначення місця проживання малолітньої дитини, [PERSON] [INFO] з матір`ю, [PERSON] (а.с. 54-57) Ухвалою Вінницького міського суду Вінницької області від 22.09.2021 прийнято до розгляду заяву позивача [PERSON] , про уточнення позовних вимог у даній цивільній справі. (а.с. 71) В судовому засіданні [PERSON] та її представник - адвокат Ткаченко Т.В. позов підтримали, просили суд його задовольнити. Позивач додатково пояснила, що відповідач неодноразово погрожував забрати дитину до себе, внаслідок чого дитина переживала стресову ситуацію, що негативно відображалось на її здоров`ї. Позивач побоюється, що позивач реалізує свої погрози і забере дитину жити до себе. Відповідач у судове засідання не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлялась належним чином, однак подав відзив на позовну заяву, у якому просив позовні вимоги задовольнити та визначити місце проживання дитини з матір`ю. Крім того у відзиві відповідач зазначив, що він не заперечує проти проживання дитини разом з матір`ю, однак позивачка врегулювати даний спір в позасудовому порядку йому не пропонувала. (а.с.36) Представник третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору: Служба у справах дітей Вінницької міської ради у судове засідання також не з`явилася, надала суду заяву, у якій зазначила, що підтримує висновок виконавчого комітету Вінницької міської ради від 02.08.2021 №01-00-011-51883 та просила розглянути справу за її відсутності. Частиною 3 ст. 211 ЦПК України визначено, що учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності. Якщо таке клопотання заявили всі учасники справи, судовий розгляд справи здійснюється на підставі наявних у суду матеріалів. Дослідивши матеріали справи та оцінивши докази в їх сукупності, суд дійшов наступного висновку. Згідно ч. 4 ст. 206 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Так, судом встановлено наступні фактичні обставини справи. 03.08.2012 сторонами по справі було укладено шлюб, який зареєстровано у Відділі державної реєстрації актів цивільного стану Вінницького міського управління юстиції Вінницької області, актовий запис №1468, що підтверджується копією свідоцтва про шлюб, виданого 03.08.2012 Відділом державної реєстрації актів цивільного стану Вінницького міського управління юстиції Вінницької області. (а.с. 5) В шлюбі у сторін по справі народилася донька [PERSON] , [INFO] , що підтверджується копією свідоцтва про народження серія [NUMBER] , виданого 12.03.2013 Відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Немирівського районного управління юстиції Вінницької області. (а.с. 6). Відповідно до копії рішення Немирівського районного суду Вінницької області від 09.12.2016 шлюб між позивачем [PERSON] та відповідачем [PERSON] розірвано. (а.с. 7) Відповідно до копії витягу із договору купівлі-продажу квартири від 22.09.2017 [PERSON] на праві власності належить квартира, яка розташована за адресою: [ADDRESS] . (а.с.11) Згідно з копією довідки №01-26/34 виданої 17.02.2021 комунальним закладом «Загальноосвітньої школи І-ІІІ ступенів №10 Вінницької міської ради» [PERSON] працює у даному комунальному закладі на посаді вчителя англійської мови з 01.11.2017. (а.с. 12) Відповідно до копії довідки №30 виданої 22.02.2021 комунальним закладом «Загальноосвітньої школи І-ІІІ ступенів №10 Вінницької міської ради» [PERSON] за період з 01.01.2020 по 31.12.2020 нараховано заробітну плату у розмірі 198 386, 80 грн. (а.с. 13) Як вбачається з характеристики професійної діяльності вчителя англійської мови виданої 25.01.2021 комунальним закладом «Загальноосвітньої школи І-ІІІ ступенів №10 Вінницької міської ради» [PERSON] , працює у даному комунальному закладі учителем англійської мови з 2017, є учителем вищої категорії, має педагогічне звання «старший вчитель», має 24 роки педагогічного стажу, виконує обов`язки класного керівника, ініціативна, з творчою уявою, нестандартним мисленням, вимоглива до себе, колег, врівноважена, цілеспрямована, користується авторитетом серед колег, батьків, учнів. (а.с. 14) Відповідно до копії характеристики учениці КЗ «ЗОШ №10 І-ІІІ ступенів ВМР» мати [PERSON] приділяє велику увагу вихованню дитини, постійно бере активну учать у її житті, підтримує зв`язок з школою та класним керівником, систематично відвідує батьківські збори, створює належні умови для онлайн занять в періоди дистанційного навчання та всебічного розвитку доньки. (а.с. 16) Рішенням Виконавчого комітету Вінницької міської ради №3057 від 05.12.2019 [PERSON] визначено спосіб участі у вихованні дитини [PERSON] та спілкуванні з нею. (а.с. 17) З копії висновку за результатами інспекційного відвідування проведеною Службою у справах дітей Вінницької міської ради, щодо цільового витрачення аліментів [PERSON] , на дитину [PERSON] , вбачається, що одержувач аліментів забезпечує потреби дитини відповідно до суми коштів, сплачених на дитину платником аліментів, розмір яких становить понад два прожиткових мінімуми для дитини відповідного віку. (а.с. 18-20) Відповідно до висновку Виконавчого комітетету Вінницької міської ради від 02.08.2021 №01-00-011-51883 про доцільність визначення місця проживання малолітньої дитини, [PERSON] , [INFO] з матір`ю [PERSON] , орган опіки та піклування Вінницької міської ради вважає за доцільне визначити місце проживання малолітньої дитини [PERSON] [INFO] з матір`ю [PERSON] . (а.с. 55-57). Відповідно до ч.1 ст. 12 Закону України «Про охорону дитинства», на кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки або особи, які їх замінюють, мають право і зобов`язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров`я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці. Відповідно до положень ст. 157 СК України, питання виховання дитини вирішується батьками спільно. Той із батьків, хто проживає окремо від дитини, зобов`язаний брати участь у її вихованні і має право на особисте спілкування з нею. Той із батьків, з ким проживає дитина, не має права перешкоджати тому з батьків, хто проживає окремо, спілкуватися з дитиною та брати участь у її вихованні, якщо таке спілкування не перешкоджає нормальному розвиткові дитини. Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 141 СК України, мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини, крім випадку, передбаченого частиною п`ятою статті 157 цього Кодексу. Згідно з ч. 1 ст. 160 СК України, місце проживання дитини, яка не досягла десяти років, визначається за згодою батьків. Відповідно до положень ч. 1 ст. 161 СК України, якщо мати та батько, які проживають окремо, не дійшли згоди щодо того, з ким із них буде проживати малолітня дитина, спір між ними може вирішуватися органом опіки та піклування або судом. Під час вирішення спору щодо місця проживання малолітньої дитини беруться до уваги ставлення батьків до виконання своїх батьківських обов`язків, особиста прихильність дитини до кожного з них, вік дитини, стан її здоров`я та інші обставини, що мають істотне значення. Згідно з ч. 4 ст. 29 ЦК України, місцем проживання фізичної особи, яка не досягла десяти років, є місце проживання її батьків (усиновлювачів) або одного з них, з ким вона проживає, опікуна або місцезнаходження навчального закладу чи закладу охорони здоров`я, в якому вона проживає. Суд враховує, що при вирішенні спору про місце проживання дитини належить звертати особливу увагу на її вік та з`ясовувати, з ким із батьків вона бажає проживати. Вирішуючи спори між батьками, які проживають окремо, про те, з ким із них дитина залишається, суд, виходячи із рівності прав та обов`язків батька й матері щодо своїх дітей, повинен ухвалити рішення, яке відповідало б якнайкращим інтересам дитини. При цьому суд враховує, хто з батьків виявляє більшу увагу до дітей і турботу про них, їхній вік і прихильність до кожного з батьків, особисті якості батьків, можливість створення належних умов для виховання, маючи на увазі, що перевага в матеріально-побутовому стані одного з батьків сама по собі не є вирішальною умовою для передачі йому дітей. Європейський суд з прав людини зауважує, що між інтересами дитини та інтересами батьків повинна існувати справедлива рівновага і, дотримуючись такої рівноваги, особлива увага має бути до найважливіших інтересів дитини, які за своєю природою та важливістю мають переважати над інтересами батьків. (HUNT v. UKRAINE, № 31111/04, § 54, ЄСПЛ, від 07.12.2006). При визначенні основних інтересів дитини у кожному конкретному випадку необхідно враховувати дві умови: по-перше, у якнайкращих інтересах дитини буде збереження її зв`язків із сім`єю, крім випадків, коли сім`я виявляється особливо непридатною або явно неблагополучною; по-друге, у якнайкращих інтересах дитини буде забезпечення її розвитку у безпечному, спокійному та стійкому середовищі, що не є неблагополучним (MAMCHUR v. UKRAINE, № 10383/09, § 100, ЄСПЛ, від 16.07.2015). Аналіз практики ЄСПЛ дає підстави для висновку, що рівність прав батьків щодо дитини є похідною від прав та інтересів дитини на гармонійний розвиток та належне виховання, й у першу чергу повинні бути визначені та враховані інтереси дитини, виходячи із об`єктивних обставин спору, а вже тільки потім права батьків. Наведене узгоджується з правовим висновком викладеним Великою Палатою Верховного Суду у постанові від 17.10.2018 у справі № 402/428/16-ц. Крім того, Верховний Суд у складі колегії суддів Третьої судової палати Касаційного цивільного суду в постанові від 18.03.2021 у справі № 288/39/20 зазначив, що вирішуючи спори між батьками, які проживають окремо (в тому числі в одній квартирі), про те, з ким із них і хто саме з дітей залишається, суд виходячи із рівності прав та обов`язків батька й матері щодо своїх дітей повинен постановити рішення, яке відповідало б інтересам неповнолітніх. При цьому суд враховує, хто з батьків виявляє більшу увагу до дітей і турботу про них, їхній вік і прихильність до кожного з батьків, особисті якості батьків, можливість створення належних умов для виховання, маючи на увазі, що перевага в матеріально-побутовому стані одного з батьків сама по собі не є вирішальною умовою для передачі йому дітей. Проживання батьків за однією адресою не є підставою для відмови у задоволенні позову про визначення місця проживання дитини (дітей) разом з одним із них. Згідно із ч. 8 ст. 7 СК України, регулювання сімейних відносин має здійснюватися з максимально можливим урахуванням інтересів дитини, непрацездатних членів сім`ї. Відповідно до ч.ч. 4, 5 ст. 19 СК України, при розгляді судом спорів щодо участі одного з батьків у вихованні дитини обов`язковою є участь органу опіки та піклування, представленого належною юридичною особою. Орган опіки та піклування подає суду письмовий висновок щодо розв`язання спору на підставі відомостей, одержаних у результаті обстеження умов проживання дитини, батьків, інших осіб, які бажають проживати з дитиною, брати участь у її вихованні, а також на підставі інших документів, які стосуються справи. Орган опіки та піклування, представлений належною юридичною особою, а саме Службою у справах дітей Вінницької міської ради, вважає за доцільне визначити місце проживання малолітньої дитини [PERSON] , [INFO] з матір`ю [PERSON] . На підставі ст. ст. 76 - 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень належними, допустимими, достовірними та достатніми доказами, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідно до ст. 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Таким чином з урахуванням встановлених обставин справи, зокрема, ставлення матері та батька до своїх батьківських обов`язків, інтересів дитини, уваги і турботи батьків, розвитку дитини в спокійному та стійкому середовищі, в атмосфері любові, емоційної стабільності та матеріальної, достатньої забезпеченості, емоційного, психологічного, вікового та медичного чинників, виходячи із першочергового забезпечення найкращих інтересів дитини суд вважає, що визначення місця проживання [PERSON] , [INFO] , з матір`ю [PERSON] забезпечить якнайкраще її інтереси. При цьому, суд вважає, що визначення місця проживання її з матір`ю не впливатиме на взаємовідносини батька із донькою, оскільки таке визначення місця проживання дитини не позбавляє батька батьківських прав та не звільняє його від виконання своїх батьківських обов`язків. За таких обставин визнання відповідачем позову не суперечить закону, не порушує прав, свобод та інтересів інших осіб, що відповідає ч. 4 ст. 206 ЦПК України, в зв`язку з чим суд дійшов висновку про визначення місця проживання дитини разом із матір`ю, а тому позовні вимоги [PERSON] підлягають задоволенню. Відповідно доч.1 ст. 141 ЦПК України судові витрати по сплаті судового збору в розмірі 908 грн. 00 коп. слід стягнути з відповідача на користь позивача. На підставі викладеного та

Outcome: approved