Jurisdiction: civil
Date: 2016-12-05 00:00:00

позивач звернулась до суду з позовом до [PERSON] та просить стягнути з відповідача аліменти на утримання неповнолітніх дітей [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO] в розмірі 1/3 частини всіх видів заробітку (доходу) щомісяця до її повноліття, починаючи з дня подання позовної заяви. Позовні вимоги мотивувала тим, що сторони, хоча і проживають разом, але ведуть окреме господарство, добровільної угоди щодо сплати аліментів між сторонами не досягнуто та останнім часом відповідач припинив надавати допомогу на утримання дітей. Позивач позовні вимоги в судовому засіданні підтримала та просила їх задовольнити. Відповідач позовні вимоги не визнав, повідомив про те, що здійснює придбання для дітей продуктів харчування та деяких речей, сплачує рахунки за квартиру, а тому відсутні підстави для задоволення позову. Судом встановлені такі факти і відповідні їм правовідносини. Шлюб між сторонами розірваний рішенням Деснянського районного суду м. Чернігова від 09 вересня 2016 року (а.с. 4) Від шлюбу сторони мають двох неповнолітніх дітей [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO], які зареєстровані з обома сторонами за однією адресою. Позивач звернулась з позовом, оскільки на свою заробітну плату не може утримувати обох дітей, батько дітей допомогу надає нерегулярно, продукти купляв час від часу. Крім того, сторони не доходять згоди щодо раціону харчування дітей, позивач вважає, що відповідач пропонує для вживання дітям продукти не корисні для них. З огляду на це, а також враховуючи, що діти перебувають на утриманні матері та сторони не дійшли згоди щодо добровільної сплати аліментів, між сторонами існує спір. Заперечення відповідача щодо недоцільності стягнення аліментів, так як позивач може витрачати на свої потреби стягнуті кошти, суд не приймає до уваги, оскільки це є припущенням з боку відповідача, крім того, відповідно до частин 1 ст. 186 СК України, за заявою платника аліментів або за власною ініціативою орган опіки та піклування перевіряє цільове витрачання аліментів. За змістом ст. 18 Конвенції про права дитини, суд повинен докласти всіх можливих зусиль для того, щоб забезпечити визнання принципу загальної та однакової відповідальності обох батьків за виховання і розвиток дитини. Батьки несуть основну відповідальність за виховання та розвиток дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування. Статтею 8 Закону України «Про охорону дитинства» визначено, що кожна дитина має право на рівень життя достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного та соціального розвитку. Стаття 27 Конвенції Про права дитини дає кожній дитині право на рівень життя, необхідній для її фізичного, розумового, духовного, морального та соціально розвитку. Батьки або інші особи які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Як зазначено у ст. 182 Сімейного кодексу України при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров'я та матеріальне становище дитини; стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, за винятком випадків, передбачених статтею 184 цього Кодексу. Згідно зі ст.183 Сімейного Кодексу України, частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватись як аліменти на дитину, визначається судом. Якщо стягуються аліменти на двох і більше дітей, суд визначає єдину частку від заробітку (доходу) матері, батька на їх утримання, яка буде стягуватися до досягнення найстаршою дитиною повноліття. Відповідно до ч. 1 ст. 184 СК України, якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, частину доходу одержує в натурі, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення, суд за заявою платника або одержувача може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Відповідно до частин 1 та 2 статті 191СК України, аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову. На підтвердження факту надання допомоги на утримання дітей, відповідач надав квитанції про сплату рахунків за комунальні платежі, однак доказів на підтвердження придбання продуктів, речей, шкільного приладдя тощо суду не надав. Враховуючи, що батьки повинні утримувати неповнолітніх дітей, що відповідач є працездатним, може надавати матеріальну допомогу, суд вважає за необхідне стягнути аліменти з відповідача на користь позивача на утримання їх неповнолітніх дітей в розмірі 1/3 частини всіх видів заробітку щомісяця, до досягнення ними повноліття. Також з відповідача на користь держави належить стягнути судовий збір в сумі 551 грн 20 коп, відповідно до ч. 3 ст. 88 ЦПК України.

Outcome: approved