Jurisdiction: civil
Date: 2015-07-19 00:00:00

позивач звернулась в суд з позовом до відповідачів про визнання права власності на житловий будинок, розташований за № 62 по вул. Жовтневій в с. Карабіївка Теофіпольського району Хмельницької області в порядку спадкування за заповітом, мотивуючи його тим, що 21 липня 2014 року у с. Карабіївка, Теофіпольського районну Хмельницької області помер його батько [PERSON], спадкоємцем якого за заповітом є він. За життя батько збудував, проживав та вільно користувався будинком за № 62, що розташований по вул. Жовтневій в с. Карабіївка Теофіпольського району, однак до смерті, як власник житлового будинку правовстановлюючого документу на нього отримати не встиг. Після смерті батька, йому у видачі свідоцтва про право на спадщину на житловий будинок було відмовлено через відсутність правовстановлюючого документа на нього. Позивач про час та місце розгляду справи повідомлений вчасно, в суд не зявився, подав заяву про підтримання позовних вимог та розгляд справи у його відсутності. Відповідач [PERSON] вчасно повідомлена про час та місце розгляду справи, у суд не зявилась, подала заяву про визнання позовних вимог та розгляд справи у її відсутності. Відповідач [PERSON] вчасно повідомлена про час та місце розгляду справи, у суд не зявилась, подала заяву про визнання позовних вимог та розгляд справи у її відсутності. Суд вважає за можливе проводити розгляд справи за відсутності сторін. Вивчивши матеріали справи, суд прийшов до висновку про те, що позов підлягає задоволенню. Судом встановлено, що [PERSON] є сином [PERSON] Цей факт підтверджується свідоцтвом про народження серії І ЯК № 912331. Згідно Технічного паспорту в с. Карабіївка по вул. Жовтнева в 1968 році побудовано будинок за № 62. Відповідно до свідоцтва про шлюб серії І БВ № 310491, [PERSON] уклав шлюб з [PERSON], яка змінила прізвище на «Дорош» 28 лютого 1976 року, тобто вказаний будинок не є спільною сумісною власністю подружжя. Із витягу з погосподарської книги Карабіївської сільської ради встановлено, що [PERSON] проживав у будинку і був головою двору, що знаходиться за адресою вул. Жовтнева, буд. 62, с. Карабіївка Теофіпольського району Хмельницької області з 1967 року по день смерті. Відповідно до довіди Карабіївської сільської ради від 22.06.2015 року [PERSON] до дня смерті батька [PERSON] проживав разом з ним та вели спільне господарство. Згідно довідки цієї ж ради від 22.06.2015 року житлови будинок № 62, що розташований по вул. Жовтневій в с. Карабіївка Теофіпольського району не є обєктом комунальної власності територіальної громади Карабіївської сільської ради. Згідно довідки Теофіпольської державної нотаріальної контори № 122/02-14 від 02 лютого 2015 року позивачу відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом після смерті батька у звязку із відсутністю правовстановлюючого документу. Згідно ст.2 ЗУ «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» N 1952-IV від 01.07.2004 р., державна реєстрація речових прав на нерухоме майно - офіційне визнання і підтвердження державою фактів виникнення, переходу або припинення прав на нерухоме майно, обтяження таких прав шляхом внесення відповідного запису до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно. Судом встановлено, що за життя [PERSON] через свою юридичну необізнаність не отримав свідоцтво про право власності на свій житловий будинок. Відповідно до положень ч.3 п.23 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 30.05.2008 року №7 «Про судову практику у справах про спадкування» у разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження. Згідно заповіту від 03.08.2011 року [PERSON] заповів земельну ділянку, яка знаходиться на території Карабіхвської сільської ради [PERSON], все інше майно де б воно не знаходилось заповів в рівних долях [PERSON] та [PERSON] Відповідно ст.. ст.. 1216 1218 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обовязків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців) а спадкування здійснюється за заповітом або законом і до складу спадщини входять усі права та обовязки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Згідно статті 1233 ЦК України заповітом є особисте розпорядження фізичної особи на випадок своєї смерті. Частиною 1 статтею 1235 ЦК України визначено, що заповідач може призначити своїми спадкоємцями одну або кілька фізичних осіб, незалежно від наявності у нього з цими особами сімейних, родинних відносин, а також інших учасників цивільних відносин. Оцінюючи докази у їх сукупності, суд дійшов до висновку, що на момент смерті, тобто на момент відкриття спадщини, спадкодавцеві [PERSON] належало право приватної власності на житловий будинок № 62, по вул. Жовтневій в с. Карабіївка Теофіпольського району Хмельницької області. Відповідачі позовні вимоги [PERSON] визнали повністю та не претендують на вищевказане спадкове майно. Інших спадкоємців судом не встановлено. Виходячи з наведеного,

Outcome: approved