Jurisdiction: civil
Date: 2019-01-22 00:00:00

Позивач звернулась до суду з позовом, в якому просить визнати відповідача таким, що втратив право користування житловим приміщенням, а саме: квартирою №24 в будинку №5 по вул. Л.Курбаса в м. Стебник Львівської області. В обґрунтування позову посилається на те, що 26 вересня 2013 вона придбала квартиру [ADDRESS], тобто є одноосібним власником даної квартири. Через деякий час у вказаній квартирі стали проживати донька разом з чоловіком відповідачем у справі. Їхня сімя розпалась і рішенням Дрогобицького міськрайонного суду від 05.10.2016 шлюб між ними розірвано, а відповідно останній виселився з квартири. Станом на даний час їй не відомо місце його проживання. При зустрічах просила його знятись з реєстрації, однак, крім обіцянок, такий не вчинив жодних дій. Реєстрація відповідача створює певні незручності, зокрема, спричиняє матеріальні збитки, оскільки вона сплачує комунальні послуги в залежності від кількості зареєстрованих людей. Крім цього, реєстрація відповідача у квартирі позбавляє право одержати субсидію на оплату комунальних послуг. 17.12.2018 року направлено запит до Відділу АДР Головного управління Державної міграційної служби України у Львівській області щодо реєстрації місця проживання відповідача, що містяться в картотеці реєстраційного обліку, відповідь на який судом отримано та підтверджено місце реєстрації останнього у квартирі [ADDRESS]. Ухвалою від 24.12.2018 у зазначеній справі відкрито провадження та постановлено розглядати дану справу в порядку спрощеного провадження 23.01.2019 з повідомленням (без виклику) сторін, встановлено відповідачу пятнадцятиденний строк з дня вручення даної ухвали для подання відзиву на позовну заяву. Також позивачу встановлено пятиденний строк з дня отримання відзиву для подання відповіді на відзив, а відповідачу пятиденний строк з дня отримання відповіді на відзив для подання заперечення. Відповідно до ч. 5 ст.\~279\~ЦПК України суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше. Клопотання про розгляд справи за участю сторін від учасників судового процесу не надходило. Відповідачем відзиву на позовну заяву суду не надано. У відповідності до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд, дослідивши матеріали справи, встановив наступні факти та відповідні їм правовідносини. Згідно договору купівлі-продажу від 26.09.2013, посвідченого приватним нотаріусом [PERSON] , зареєстрованого в реєстрі за № 1039, [PERSON] придбала квартиру [ADDRESS]. З копії будинкової книги на квартиру № 24 у будинку № 5 на вул. Л.Курбаса в м. Стебник Львівської області вбачається, що відповідач [PERSON] зареєстрований у даній квартирі з 07.02.2014. З рішення Дрогобицького міськрайонного суду від 05.10.2016 вбачається, що шлюб між [PERSON] та [PERSON] розірвано. Після розірвання шлюбу прізвище позивача [PERSON] змінено на «Дашко». З акту, складеного ОСББ «Моноліт» 09.10.2018 за № 653 вбачається, що [PERSON] не проживає у [INFO]. Відповідно до ч. 1\~ст. 319 ЦК України\~власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Згідно із ч. 1\~ст. 321 ЦК України\~право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. За змістом ч. 1\~ст. 16 ЦК України\~кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Відповідно до ч. 1\~ст. 156 ЖК України\~з урахуванням положень ч. 1\~ст. 405 ЦК України\~члени сім'ї власника житла, які проживають разом з ним у будинку (квартирі), що йому належить, користуються жилим приміщенням в обсязі, визначеному відповідно до угоди з власником. Член сім'ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім'ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом. За змістом ч. 4\~ст. 156 ЦК України, до членів сім`ї власника будинку (квартири) належать особи, зазначені в частині другій\~ст. 64 цього Кодексу. Відповідно до\~ст. 3 Сімейного кодексу України сім'ю складають особи, які спільно проживають, пов'язані спільним побутом, мають взаємні права і обов'язки. Відповідно до ч. 2\~ст. 405 ЦК України\~член сім'ї (в тому числі колишній член сім'ї) власника житла втрачає право на користування житлом у разі відсутності його без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником будинку або законом. Як зазначено у Постанові Верховного Суду від 17.10.2018 у справі №521/17805/16-ц, положення\~статті 405 ЦК України\~регулює взаємовідносини власника жилого приміщення та членів його сім'ї, у тому числі у випадку втрати права власності власником, припинення з ним сімейних відносин або відсутності члена сім'ї власника без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом. Беручи до уваги наведене, а також те, що відповідач фактично добровільно залишив спірне житло і у ньому не проживає понад встановлені законом терміни, його особисте майно у будинку відсутнє, не бере участі в утриманні житла, має інше постійне місце проживання, суд дійшов висновку, що такі його дії свідчать про втрату інтересу до вказаного житла. Окрім цього, будь-яких доказів щодо наявності домовленостей щодо порядку користування квартирою між позивачем та відповідачем не здобуто, а з наданих доказів вбачається, що відповідач самостійно залишив жиле приміщення і протягом тривалого часу не намагався вселитись у таке, тому його слід визнати таким, що втратив право користування спірним житлом. Відповідно до п. 6 ст. 264 ЦПК України під час ухвалення рішення суд вирішує питання, як слід розподілити між сторонами судові витрати, а тому згідно з вимогами ст. 141 ЦПК України з відповідача слід стягнути 704,80 грн. судового збору в користь позивача.

Outcome: approved