Jurisdiction: civil
Date: 2021-03-16 00:00:00

Позивач звернулась до суду з позовною заявою до [PERSON] про стягнення аліментів з [PERSON] на утримання неповнолітнього сина [PERSON] [INFO] у розмірі 3000 щомісяця, починаючи з дня подачі позову та досягнення дитиною повноліття, тобто до [INFO] . Від сумісного проживання у них [INFO] народився син [PERSON] . Рішенням Біляївського районного суду Одеської області від 13 липня 2018 року шлюб між сторонами розірвано. Дитина проживає разом з матір`ю та перебуває на її утриманні. Відповідач ухиляється від обов`язку утримувати сина, матеріальної допомоги добровільно не надає. Позивач знаходиться у важкому матеріальному становищі, на даний час є непрацевлаштованою, у зв`язку з чим змушена звернутись також з вимогою про стягнення аліментів з відповідача на утримання дитини до досягнення нею повноліття. Ухвалою суду від 13 серпня 2020 року відкрито провадження по справі в порядку спрощеного позовного провадження з викликом осіб та призначено судове засідання на 05 листопада 2020 року. Судове засідання 05 листопада 2020 року відкладено на 10 грудня 2020 року, з підстав знаходження судді на лікарняному. У судове засідання 05 листопада 2020 року сторони не з`явились, про час та місце розгляду справи повідомлялись належним чином. Від позивача до суду надійшла заява про розгляд справи за її відсутності, позовні вимоги підтримує та просить суд задовольнити їх у повному обсязі. Судове засідання відкладено на 10 лютого 2021 року. У судове засідання 10 лютого 2021 року сторони не з`явились, про час та місце розгляду повідомлялись належним чином. Судове засідання відкладено на 17 березня 2021 року. У судове засідання 17 березня 2021 року сторони не з`явились, про час та місце розгляду повідомлялись належним чином. Відповідач правом подачі відзиву на позовну заяву не скористався. До суду із заявою про розгляд справи за його відсутності не звертався. Дослідивши матеріали цивільної справи у їх сукупності, повно і всебічно з`ясувавши обставини справи, суд приходить до висновку, що позовні вимоги [PERSON] про стягнення аліментів підлягають задоволенню, виходячи з наступного. Судом встановлено, що 04 грудня 2014 року між [PERSON] та [PERSON] був зареєстрований шлюб. Від даного шлюбу сторони мають неповнолітнього сина - [PERSON] [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] виданим Відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Одеського міського управління юстиції від 21 травня 2015 року. Заочним рішенням Біляївського районного суду м. Одеси від 13 липня 2018 року шлюб між сторонами було розірвано. Після розірвання шлюбу дитина проживає разом з позивачем та перебуває на її утриманні, що підтверджується довідкою з місця проживання про склад сім`ї та реєстрацію виданою головою ОК « Асташкіна» Чербаджи О.С. від 23 липня 2020 року за № 23/07/02. Відповідач ухиляється від обов`язку утримувати неповнолітнього сина, добровільно не надає матеріальної допомоги. Позивач є непрацевлаштованою, самостійно утримувати дітини належним чином не в змозі. Відповідно до ч. 1 ст. 141 СК України гарантовано, що мати та батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Відповідно до положень ч. 1 ст. 3 Конвенції про права дитини, ратифікованої Постановою Верховної Ради Української РСР від 27 лютого 1991 р. N 789-XII, частин 7, 8 ст. 7 СК України регулювання сімейних відносин має здійснюватися з максимально можливим урахуванням інтересів дитини. В силу ст. 51 Конституції України, батьки зобов`язані утримувати дітей до їх повноліття. Згідно до ст. 8 Закону України «Про охорону дитинства» кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України. Відповідно до ч. 1 ст. 141 СК України гарантовано, що мати та батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Відповідно до ст. 180 СК України та роз`яснень, що надані у п.17 Постанови Пленуму Верховного Суду України №3 від 15.05.2006 року «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів», батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. У відповідності з ч. 1 ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів на інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. Згідно ст. 183 СК України розмір аліментів визначається у частці від заробітку (доходу) одного з батьків. Згідно до ч. 1 ст. 191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову. Згідно ч. 2 ст. 182 СК України мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, за винятком випадків, передбачених статтею 184 цього Кодексу. Відповідно до ст. 7 Закону України « Про Державний Бюджет на 2021 рік» передбачено, що у 2021 року прожитковий мінімум для дітей віком до 6 років: з 1 січня - 1921 гривня, з 1 липня - 2013 гривень, з 1 грудня - 2100 гривень; дітей віком від 6 до 18 років: з 1 січня - 2395 гривень, з 1 липня - 2510 гривень, з 1 грудня - 2618 гривень. Тому зважаючи на те, що неповнолітній син [PERSON] [INFO] , тривалий час проживає разом з матір`ю, а відповідач -не приймає участі в утриманні сина, ніякої матеріальної допомоги не надає, враховуючи те, що мати та батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, то суд вважає за можливе стягнути з [PERSON] на користь [PERSON] аліменти на утримання неповнолітнього сина [PERSON] [INFO] у розмірі - 3000, щомісяця, починаючи з 03 серпня 2020 року до досягнення сином повноліття, тобто до [INFO] . У відповідності до ст. 60 ЦПК України, кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених ст. 61 цього Кодексу. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 367 ЦПК України суд допускає негайне виконання рішень у справах про стягнення аліментів - у межах суми платежу за один місяць.

Outcome: approved