Jurisdiction: civil
Date: 2017-09-28 00:00:00

Позивач звернулась до суду з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів, обґрунтованим тим, що у сторін є малолітня донька - [PERSON], [INFO]. Відповідач жодним чином не допомагає в утриманні та забезпеченні їхньої дитини, а тому позивач просить стягувати з [PERSON] на її користь аліменти на утримання доньки в розмірі 1000 грн. щомісячно. Позивач в судове засідання не з'явилась, подала заяву про розгляд справи у її відсутність, зазначила, що позовні вимог підтримує та просить суд задоволити. Також зазначила, що не заперечує проти винесення заочного рішення у разі неявки в судове засідання належним чином повідомленого відповідача. Відповідач, будучи у встановленому законом порядку про час та місце розгляду справи повідомленим шляхом публікації оголошення про його виклик до суду в газеті «Вінниччина», в судове засідання за невідомих суду причин повторно не з'явився. З огляду на викладене, суд, в порядку статті 169 ЦПК України, враховуючи відсутність відповідних заперечень позивача, ухвалив слухати справу за відсутності відповідача, що не з'явився, у порядку заочного розгляду справи. Суд, дослідивши матеріали справи та наявні в ній докази в їх сукупності та співставленні, дійшов наступного висновку. Судом встановлено, що сторони перебували з липня 2004 року проживали разом у цивільному шлюбі. За час спільного проживання у сторін народилася донька [PERSON], [INFO], що підтверджується свідоцтвом про її народження серії [NUMBER]. Як стверджується довідкою, виданою виконкомом Бабчинецькоїї сільської ради Чернівецького району Вінницької області 26 липня 2017 року за №2342, дитина проживає з позивачем та перебуває на її утриманні. Стаття 180 СК України передбачає, що батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до ст.181 СК України способи виконання батьками обов`язку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними і той із батьків хто проживає окремо від дитини може брати участь у її утриманні в грошовій і (або) натуральній формі. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Згідно ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує стан здоров'я та матеріальне становище дитини, стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів, наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка дружини, батьків, дітей та інші обставини, що мають істотне значення. Згідно із ст. 27 Конвенції про права дитини, прийнятої 44-ю сесією Генеральної Асамблеї ООН 20.11.1989 року, батько або (і) інші особи, що виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здатностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Батьки зобов'язані утримувати своїх дітей незалежно від того, перебувають вони в шлюбі чи шлюб між ними розірвано. Разом з тим, постановою Пленуму Верховного суду України від 15.05.2006 №3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» роз'яснено, що вирішуючи питання щодо розміру аліментів, суд повинен ураховувати: стан здоров'я, матеріальне становище дитини та платника аліментів; наявність у останнього інших неповнолітніх дітей, непрацездатної дружини, батьків, повнолітніх дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. Відповідно до ст. 191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову. Враховуючи наведене, суд приходить до висновку про стягнення з відповідача на користь позивача аліментів на утримання малолітньої доньки в твердій грошовій сумі, а саме 1000 гривень щомісячно, починаючи з дня пред'явлення позову і до досягнення дитиною повноліття з індексацією відповідно до закону. Відповідно до ч.1 ст.367 ЦПК України допустити рішення до негайного виконання в частині стягнення суми платежу за один місяць. Вирішуючи питання про розподіл судових витрат, суд виходить з наступного. Відповідно до статті 88 ЦПК України, стороні на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Відповідно до ч.1 ст.4 Закону України «Про судовий збір», судовий збір справляється у відповідному розмірі від прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року, в якому відповідна заява або скарга подається до суду, у відсотковому співвідношенні до ціни позову або у фіксованому розмірі. Відповідно до статті 7 Закону України «Про державний бюджет України на 2017 рік» з 1 січня 2017 року прожитковий мінімум для працездатних осіб встановлено у розмірі 1600 гривень. Відтак, ставка судового збору за подання до суду заяви, зокрема про стягнення аліментів становить 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб - 640 грн. Відповідно до пункту 3 частини 1 статті 5 Закону України «Про судовий збір», від сплати судового збору звільняються позивачі - за подання позовів про стягнення аліментів. Тому, у відповідності до статті 88 ЦПК України, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь держави судовий збір за подання позивачем позову про стягнення аліментів в розмірі 640,00 грн. На підставі ст., ст. 180, 182, 184 СК України,

Outcome: approved