Jurisdiction: civil
Date: 2019-08-18 00:00:00

Позивач звернулась в суд із позовом, в якому зазначила, що внаслідок послідовного набуття 9/100 та 3/100 ідеальних частин житлового будинку [ADDRESS] , що за користуванням становило приміщення підвалу 1-1 площею 2,0 кв.м., коридору 1-2 площею 4,3 кв.м., кімнати 1-3 площею 11,8 кв.м., коридору 1-4 площею 10,1 кв.м., кімнати 1-5 площею 8.8 кв.м., веранди 1 площею 6,2 кв.м., Ѕ коридору 3-1 площею 2,4 кв.м., кімнати 3-2 площею 15,1 кв.м., а всього 60 кв.м., та подальшого відчуження 8/100 частини на користь іншої особи загальною площею 18 кв.м., вона є співвласником частини вищевказаного нерухомого майна у решті квадратних метрів. Оскільки площа будинку, якою фактично користується позивач, у пропорційному відношенні є більшою, ніж визначено правовстановлюючими документами, позивач, з урахуванням поданих уточнень, просить змінити розмір часток співвласників житлового будинку - [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] . Відповідачами [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] подано відзиви на позовну заяву аналогічних змістів, де особи вказують на правомірну належність їм відповідних часток у праві спільної часткової власності на майно та відсутність правових підстав для зміни таких часток. Комунальним підприємством «Житомирське обласне міжміське бюро технічної інвентаризації» Житомирської обласної ради подано пояснення, де зауважено на відсутності порушених або невизнаних прав позивача, а також звернуто увагу на тому, що згода всіх співвласників житлового будинку на зміну розміру часток у праві власності відсутня. За таких умов у Комунального підприємства «Житомирське обласне міжміське бюро технічної інвентаризації» Житомирської обласної ради, яке в своїй діяльності, окрім іншого, керується «Інструкцією щодо проведення поділу, виділу, розрахунку часток об`єктів нерухомого майна», затвердженою наказом Міністерства з питань житлово-комунального господарства України від 18.06.2007 року № 55, відсутні підстави для зміни часток. У поданій відповіді на відзив позивач вказує на те, що після відчуження 8/100 ідеальних частини спірного майна на користь відповідача [PERSON] , у володінні та розпорядженні [PERSON] залишилась 1/100 частини, що порушує права позивача. В судовому засіданні позивач позовні вимоги підтримала з вищевикладених підстав, додала, що просить визначити частки станом на 2005 рік. Відповідач [PERSON] заперечувала з приводу задоволення позову, вказала на те, що нею будь-які прибудови не здійснюються, при цьому інші співвласники проводять будівельні роботи. На думку учасника, дані обставини не повинні викликати зміну розміру часток у праві власності. Представник Комунального підприємства «Житомирське обласне міжміське бюро технічної інвентаризації» Житомирської обласної ради заперечувала з приводу задоволення позову. Зауважила, що розрахунок часток здійснювався не лише з огляду на площу будинку, але й площу, вартісну оцінку всіх наявних споруд у домоволодінні. Співвласниками будинку проводиться реконструкція, в тому числі самовільна. Судом встановлено наступні обставини. Сторонам по справі на праві спільної часткової власності належить житловий будинок [ADDRESS] у розмірах: -[PERSON] - 4/100 ід.ч., -[PERSON] - 14/100 ід.ч.; -[PERSON] - 17/100 ід.ч.; -[PERSON] 18/100 ід.ч.; -[PERSON] - 21/100 ід.ч.; -[PERSON] - 26/100 ід.ч. Позивач [PERSON] згідно договору дарування від 29.11.2005 року, укладеного між нею та [PERSON] , [PERSON] отримала в дар 9/100 ід. частини будинку [ADDRESS] . Належність особам нерухомого майна у вказаних частках підтверджено дослідженими в судовому засідання правовстановлюючими документами, інформацією з державного реєстру речових прав на нерухоме майно та реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна. Відповідно до ч.1 ст. 356 ЦК України власність двох чи більше осіб із визначенням часток кожного з них у праві власності є спільною частковою власністю. Поняття спільної часткової власності містив також Цивільний Кодекс УРСР (1963 року), відповідно до ст. 112 якого майно може належати на праві спільної власності двом або кільком колгоспам чи іншим кооперативним та іншим громадським організаціям, або державі і одному чи кільком колгоспам або іншим кооперативним та іншим громадським організаціям, або двом чи кільком громадянам. Розрізняється спільна власність з визначенням часток (часткова власність) або без визначення часток (сумісна власність). Згідно зі ст. 119 ЦК УРСР коли учасник спільної часткової власності на жилий будинок збільшить в ньому за свій рахунок корисну площу будинку шляхом прибудови, надбудови або перебудови, проведеної за згодою решти учасників і в установленому порядку, частки учасників у спільній власності на будинок і порядок користування приміщеннями в ньому підлягають відповідній зміні. Рішенням виконавчого комітету Житомирської міської ради № 99 від 22.02.1996 року надано дозвіл на будівництво прибудови - веранди 6.2 до будинку по [ADDRESS] , зокрема співвласнику [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] . Як зазначалось вище, договір дарування на користь позивача 9/100 ід. частини будинку укладено 29.11.2005 року. Позивачем не оспорюється укладений договір дарування, а також не спростовується правомірність набуття у власність відповідної частки будь-ким з інших співвласників. Суд зауважує, що з набуттям чинності ЦК України від 16 січня 2003 року, питання визначення часток при здійсненні добудови (прибудови) або іншого поліпшення майна зазнало змін. Так, у відповідності до ч.4 ст. 357 ЦК України співвласник житлового будинку, іншої будівлі, споруди може зробити у встановленому законом порядку за свій рахунок добудову (прибудову) без згоди інших співвласників, якщо це не порушує їхніх прав. Така добудова (прибудова) є власністю співвласника, який її зробив, і не змінює розміру часток співвласників у праві спільної часткової власності. Є необхідним звернути увагу, що з оглянутих в судовому засіданні технічних паспортів на житловий будинок, які складались станом на 2005 рік, 2015 рік, 2017 рік слідує, що співвласниками будинку здійснювалось самовільне будівництво, що підтверджується наявними штампами на відповідних документах з поміткою про вид приміщення, особу, яка провела будівництво. За положеннями ст. 105 ЦК УРСР (1963) громадянин, який збудував або будує жилий будинок, здійснив або здійснює його перебудову чи прибудову без встановленого дозволу, або без належно затвердженого проекту, або з істотними відхиленнями від проекту, або з грубим порушенням основних будівельних норм і правил, не вправі розпоряджатися цим будинком чи частиною його (продавати, дарувати, здавати в найом тощо). Не набуває особа у власність нерухоме майно в разі його самочинного зведення також згідно з ч.2 ст. 376 ЦК України. Згідно з ч.2 ст. 357 ЦК України якщо розмір часток у праві спільної часткової власності не встановлений за домовленістю співвласників або законом, він визначається з урахуванням вкладу кожного з співвласників у придбання (виготовлення, спорудження) майна. З огляду на вищевикладене, зауваження позивача про необхідність при визначенні часток враховувати лише показник площі будинку, та відповідно, площу, якою користується кожен зі співвласників, не відповідає наведеним положенням Закону, оскільки до уваги приймається саме вклад кожного зі співвласників у спільне майно. Оскільки судом не встановлено порушення прав позивача, підстави для задоволення позовних вимог відсутні.

Outcome: dismissed