Jurisdiction: civil
Date: 2020-12-06 00:00:00

Позивач звернулась до суду з позовом до відповідача про стягнення аліментів на утримання повнолітньої дочки [PERSON] , [INFO] , посилаючись на те, що вона перебуває на її утриманні і продовжує навчатися у КЗ КОР «Білоцерківський гуманітарно-педагогічний фаховий коледж», термін навчання до червня 2021 р., денної форми навчання. Позивачу зі своїх доходів самій тяжко утримувати дочку та забезпечувати її навчання, тому вона просить суд стягнути з відповідача аліменти на навчання дочки в розмірі 1/4 частки з усіх виді його заробітку, починаючи з дня пред`явлення позову і до закінчення навчання. Ухвалою Васильківського міськрайонного суду Київської області від 23.09.2020 року дану цивільну справу призначено до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження без виклику сторін за наявними у справі матеріалами. На виконання вимог вищевказаної ухвали, відповідачу судом надсилалася копія позовної заяви з копіями доданих документів та роз`яснено право подати в зазначений строк письмові пояснення з приводу визнання позовних вимог чи заперечення проти позовних вимог з посиланням на докази, якими вони обґрунтовуються. Відповідач, в установлений ухвалою суду термін, відзиву на позовну заяву чи клопотань про розгляд справи в судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін та заперечень щодо розгляду справи в порядку спрощеного провадження не подав, тому суд вважає за можливе ухвалити рішення на підставі наявних у справі доказів. На підставі ст. 280 ЦПК України, суд ухвалив провести заочний розгляд справи. Враховуючи, що сторони по справі в судове засідання не з`явились, відповідно до ст.247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Дослідивши письмові докази по справі у їх сукупності, суд приходить до наступних висновків. Судом достовірно встановлено, що [PERSON] народилась [INFO] , батьками їх є сторони у справі [PERSON] та [PERSON] . Як вбачається з довідки №127 від 06.08.2020 р., виданої Комунальним закладом Київської обласної ради Білоцерківський гуманітарно-педагогічний фаховий коледж», [PERSON] дійсно є студентом групи 41 ПО курсу 4 спеціальності «початкова освіта» вказаного закладу освіти , навчається за державним замовленням із 01.09.2017 р. на денній формі навчання, не перебуває ні на повному, ні на неповному державному утриманні. Навчання закінчує в червні 2021 року. Відповідно до довідки виконавчого комітету Дослідницької селищної ради №198/02-37 від 10.08.2020 р., на утриманні [PERSON] перебувають її діти: [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] . Таким чином, в судовому засіданні достовірно встановлено, що [PERSON] , дочка сторін у справі, яка проживає з позивачем і перебуває на її утриманні, продовжує навчання, і у зв`язку з цим потребує матеріальної допомоги. Відповідно до ч. 1 ст. 199 СК України якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов`язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Згідно ст.199 Сімейного кодексу України батьки повинні утримувати повнолітню дитину, яка продовжує навчання та потребує матеріальної допомоги до досягнення двадцяти трьох років за умови, що мають можливість надавати матеріальну допомогу. Частиною 3 ст. 199 Сімейного кодексу України визначено, що право на звернення до суду з позовом про стягнення аліментів має той з батьків, з ким проживає дочка, син, а також самі дочка, син, які продовжують навчання. Згідно ст. 200 Сімейного кодексу України суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у статті 182 цього Кодексу. При визначенні розміру аліментів з одного з батьків суд бере до уваги можливість надання утримання другим з батьків, своїми дружиною, чоловіком та повнолітніми дочкою, сином. Частиною 1 статті 182 Сімейного кодексу України передбачено, що при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення. Частиною 1 ст. 3 Конвенції про права дитини від 20.11.1959 року, підписаною Україною 21.02.1990 року, ратифікованою Україною 27.02.1991 року, встановлено, що в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Відповідно до ст. 18 Конвенції про права дитини, держави-учасниці докладають всіх можливих зусиль до того, щоб забезпечити визнання принципу загальної й однакової відповідальності обох батьків за виховання і розвиток дитини. Батьки або у відповідних випадках законні опікуни несуть основну відповідальність за виховання і розвиток дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування. Відповідно до роз`яснень п.17 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року №3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів», вирішуючи питання щодо розміру аліментів, суд повинен урахувати: стан здоров`я та матеріальне становище дитини і платника аліментів; наявність в останнього інших неповнолітніх дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, повнолітніх дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж зазначений у ч.2 ст. 182 СК України. Визначаючи розмір аліментів на утримання повнолітньої [PERSON] , суд враховує матеріальне становище позивача, перебування на її утриманні ще однієї дитини та значний розмір витрат, які вона несе по утриманню і забезпечення умов проживання дітей. При цьому, суд приймає до уваги роз`яснення, викладені в 20. Постанови Пленуму Верховного суду України від 15.05.2006 р. N3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів», яким передбачено обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчатися після досягнення повноліття (незалежно від форми навчання), виникає за обов`язкової сукупності таких юридичних фактів: досягнення дочкою, сином віку, який перевищує 18, але є меншим 23 років; продовження ними навчання; потреба у зв`язку з цим у матеріальній допомозі; наявність у батьків можливості надавати таку допомогу. Суд вважає, що з урахуванням принципу співмірності, потреб повнолітньої дочки на час її навчання, дійсної участі батьків в її утриманні, стягненню підлягають аліменти у заявленому позивачем розмірі - 1/4 частини від всіх видів його заробітку. Згідно ст.430 ч.1 п.1 ЦПК України рішення про стягнення аліментів в межах суми платежу за один місяць підлягає негайному виконанню. На підставі п.3 ст.5 Закону України «Про судовий збір» від сплати судового збору звільняються позивачі за подання позовів про стягнення аліментів. Відповідно до ст.ст. 133, 141 ЦПК України з відповідача підлягає стягненню судовий збір на користь держави в сумі 840грн. 80 коп.

Outcome: approved