Jurisdiction: civil
Date: 2017-05-21 00:00:00

Позивач звернулась до Новоайдарського районного суду Луганської області з даним позовом до [PERSON] про позбавлення батьківських прав, третя особа: Служба у справах дітей Новоайдарської районної державної адміністрації. В обґрунтування позовних вимог позивач зазначила, що вона перебувала у зареєстрованому шлюбі з відповідачем [PERSON] Від шлюбу сторони мають малолітню дитину - сина [PERSON] [INFO]. 04.12.2008 року шлюб між сторонами розірвано Жовтневим відділом реєстрації актів цивільного стану Луганського міського управління юстиції. Після розірвання шлюбу батько сина не відвідує, навіть не намагається спілкуватися з ним, не цікавиться його здоров'ям, вихованням. Весь час позивачка самостійно виховує сина, забезпечує його всім необхідним. Відповідач не виконує батьківських обов'язків щодо виховання малолітньої дитини, не забезпечує необхідного харчування, медичного догляду, лікування, що негативно впливає на його фізичний розвиток, як складову виховання. На підставі викладеного, позивач [PERSON] звернулась до суду з позовом про позбавлення батьківських прав відповідача [PERSON] Представник позивача - [PERSON] у судовому засіданні позовні вимоги підтримав, просив їх задовольнити в повному обсязі. Відповідач - [PERSON] у судове засідання не з`явився, заяву про розгляд справи за його відсутності суду не надав, про причини неявки не повідомив, хоча належним чином був сповіщений про час та місце розгляду справи, про що свідчить виклик до суду, опублікований у ЗМІ «Урядовий кур`єр» № 92 (5961) від 20 травня 2017 року (а.с. 44-45). Представник третьої особи служби у справах дітей Новоайдарської РДА - Труняков Є. С. у судовому засіданні позовні вимоги підтримав, просив задовольнити в повному обсязі. Прокурор у судовому засіданні позовні вимоги підтримала, просила позбавити [PERSON] батьківських прав по відношенню до його малолітнього сина: [PERSON], [INFO]. У зв'язку з повторною неявкою відповідача[PERSON] не підтвердженою належним чином, суд визнає причини неявки неповажними. Зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України. Заслухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку про те, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Судовим розглядом встановлені факти та відповідні їм правовідносини. Судовим розглядом встановлено, що позивач [PERSON] перебувала у зареєстрованому шлюбі з відповідачем [PERSON] Від шлюбу сторони мають малолітню дитину - сина [PERSON] [INFO], що підтверджується копією свідоцтва про народження (а.с. 8). 04.12.2008 року шлюб між сторонами розірвано Жовтневим відділом реєстрації актів цивільного стану Луганського міського управління юстиції, що підтверджується копією свідоцтва про розірвання шлюбу (а.с. 7). Після розірвання шлюбу батько сина не відвідує, навіть не намагається спілкуватися з ним, не цікавиться його здоров'ям, вихованням. Весь час позивачка самостійно виховує сина, забезпечує його всім необхідним. Відповідач не виконує батьківських обов'язків щодо виховання малолітньої дитини, не забезпечує необхідного харчування, медичного догляду, лікування, що негативно впливає на його фізичний розвиток, як складову виховання. Факт того, що [PERSON], [INFO], є сином [PERSON] підтверджується копією свідоцтва про народження, де в графі «батько» зазначено «[PERSON]» (а.с. 8). З актів, наданих депутатом Щастинської міської ради вбачається, що позивач [PERSON] самостійно виховує сина [PERSON], батько у вихованні дитини участі не приймає. Дитина забезпечена всім необхідним для життя та розвитку (а.с. 11, 12). З характеристики, наданої учню 1-А класу КЗ «ЛСЗШ І-ІІІ ст. № 46» [PERSON], вбачається, що мати [PERSON] цікавиться навчанням сина, відповідально ставиться до його виховання, надає допомогу класному керівнику, регулярно відвідує батьківські збори (а.с. 13). Відповідач [PERSON] є платником аліментів, та станом на 15.05.2014 року мав заборгованість зі сплати аліментів (а.с. 9). Служба у справах дітей Новоайдарської РДА надала висновок № 15/3085, відповідно до якого комісія з питань захисту прав дитини встановила, що з червня 2014 року і до теперішнього часу [PERSON] участі у вихованні дитини не приймає, аліменти не сплачує, матеріальної допомоги не надає, з дитиною не спілкується, не цікавиться її станом здоров'я та успіхами у навчанні. Вихованням дитини займається мати - [PERSON], яка забезпечує сина всім необхідним для виховання та розвитку. Працівники служби у справах дітей Новоайдарської РДА не мали можливості спілкуватися з [PERSON] особисто, щоб з'ясувати причини, за якими він не виконує батьківські обов'язки в повному обсязі, через відсутність інформації щодо місця його перебування та зв'язку з ним. Згідно з ч. 1 ст. 12 Закону України «Про охорону дитинства», ч. 2, 3 ст. 150 та ст. 180 Сімейного кодексу України, кожна дитина має право на піклування батьків, а батьки мають право та зобов'язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров'я, фізичний, духовний та моральний розвиток, створювати належні умови для розвитку її здібностей та несуть відповідальність за невиконання та ухилення від виконання батьківських обов'язків. Тому, відповідно до п. 2 ст. 164 Сімейного кодексу України, [PERSON] може бути позбавлений батьківських прав щодо його малолітнього сина. Враховуючи викладене, Новоайдарська районна державна адміністрація, як орган опіки та піклування вважала за доцільне залишити вирішення питання щодо позбавлення батьківських прав [PERSON] відносно його малолітнього сина - [PERSON], [INFO], на розсуд суду з урахуванням інтересів дитини (а.с. 46). З вищенаведеного можна зробити висновок про те, що відповідач - [PERSON] дійсно ухиляється від виконання своїх батьківських обов`язків по відношенню до свого малолітнього сина - [PERSON], [INFO]. Відповідно до ч. 1 ст. 12 Закону України «Про охорону дитинства», на кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки або особи, які їх замінюють, мають право і зобов'язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров'я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці. Статтею 150 СК України, передбачено, що батьки зобов'язані виховувати дитину, піклуватися про здоров'я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток, забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя. Невиконання та ухилення від покладених на батьків обов'язків щодо виховання дитини є підставою для позбавлення батьків батьківських прав, як це передбачено ст. 164 СК України. Відповідно до ст. 164 Сімейного Кодексу України, мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вони ухиляються від виконання своїх обов'язків по вихованню дитини. Відповідно до п. 16 Постанови Пленуму ВСУ «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав», ухилення батьків від виконання своїх обов'язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов'язками. На підставі приписів ст. 165 СК України право на звернення до суду з позовом про позбавлення батьківських прав мають один з батьків, опікун, піклувальник, особа, в сім'ї якої проживає дитина, заклад охорони здоров'я, навчальний або інший дитячий заклад, в якому вона перебуває, орган опіки та піклування, прокурор, а також сама дитина, яка досягла чотирнадцяти років. Судом достовірно встановлено, що відповідач - [PERSON] є батьком малолітнього [PERSON], [INFO], що підтверджується копією свідоцтва про народження, де в графі «батько» зазначено «[PERSON]» (а.с. 8). Відповідач ухиляється від виконання своїх батьківських обов`язків, не цікавиться життям малолітньої дитини, не дбає про його здоров'я, культурний та духовний розвиток. Малолітній [PERSON] проживає з позивачем та перебуває на її повному утриманні, відповідач проживає окремо, не займається вихованням дитини, не піклується про його здоров`я, фізичний, духовний і моральний розвиток, дані факти є підставою для позбавлення [PERSON] батьківських прав відносно його малолітнього сина [PERSON] Висновки суду підтверджуються письмовими доказами, дослідженими у судовому засіданні. На підставі, ст. ст. 150, 164, 166, 180, 181, 182, 183, 243, 244 СК України, ст. 60 ЦК України,

Outcome: approved