Jurisdiction: civil
Date: 2021-12-23 00:00:00

Позивач звернулась до суду з позовом, в якому просить стягнути з відповідача на її користь аліменти на утримання сина [PERSON] , [INFO] , у розмірі 1/4 частини з усіх видів заробітку (доходу), але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи стягнення з моменту пред`явлення цього позову і до досягнення сином повноліття. В обґрунтування своїх вимог позивач в позовній заяві зазначила, що 23.11.2013 року вона з відповідачем зареєстрували шлюб, від якого у них народився син - [PERSON] , [INFO] . Рішеннм Дніпровського районного суду м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області від 09.09.2021 року, шлюб між [PERSON] та [PERSON] розірвано. Син мешкає з нею та знаходиться на її утриманні. Відповідач добровільно не допомагає, участі у вихованні дитини не приймає, угоди про добровільну сплату аліментів між ними не досягнуто, тому вона звернулась до суду за захистом своїх та дитини прав. 01.12.2021 року справу було призначено до судового розгляду за правилами спрощеного позовного провадження. Позивач у судове засідання не з`явилася, надала суду заяву з клопотанням про розгляд справи за її відсутності, позовні вимог просила задовольнити. Відповідач у судове засідання не з`явився, надав суду заяву з клопотанням про розгляд справи у його відсутність, позовні вимоги визнав повністю. В порядку ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Вивчивши матеріали справи, дослідивши письмові докази, суд вважає позов таким, що підлягає задоволенню за наступних підстав. Судом встановлено, що сторони перебували у зареєстрованому шлюбі з 23.11.2013 року, від якого вони мають сина [PERSON] , [INFO] , що підтверджується копією свідоцтва про шлюб, актовий запис № 544 (а.с. 5) та копією свідоцтва про народження, актовий запис № 289 (а.с. 6). Рішенням Дніпровського районного суду м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області від 09.09.2021 року, шлюб між [PERSON] та [PERSON] розірвано. Після розірвання шлюбу прізвище [PERSON] змінено на дошлюбне « [PERSON] ». Малолітній [PERSON] зареєстрована разом з позивачем та знаходиться на її утриманні, що підтверджується довідкою про склад сім`ї № 001146299 від 12.11.2021 року (а.с. 12). Відповідно до ст. 180 Сімейного кодексу України (далі - СК України), батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно з ч. 1 ст. 182 СК України, при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення. Відповідно до ч. 3 ст. 181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Відповідно до ч. 2 ст. 182 СК України, розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Згідно із ч. 1 ст. 183 СК України, частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Проаналізувавши встановлені обставини по справі, суд приходить до висновку, що звернення позивача з позовом для вирішення питання про стягнення аліментів у судовому порядку жодним чином не порушує права відповідача, відповідач позовні вимоги визнав повністю, розмір частки від заробітку (доходів) відповідача, заявлений у позовних вимогах, є поміркованим та обґрунтованим, оскільки він повинен бути достатнім для забезпечення потреб дитини, тож позовні вимоги є законними та такими, що у повній мірі відповідають правам та інтересам малолітньої дитини. Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 430 ЦПК України, рішення суду в частині стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць підлягає негайному виконанню. Відповідно до вимог ч. 6 ст. 141 ЦПК України, з відповідача на користь держави необхідно стягнути судові витрати у справі.

Outcome: approved