Jurisdiction: civil
Date: 2015-12-14 00:00:00

Позивач звернулась до суду з позовом, в якому просить стягнути з відповідача на свою користь грошові кошти за Договором № 17649/10 від 23.12.2013 року в наступному розмірі: 50000,00 гривень основного боргу, відсотки в розмірі 7500,00 гривень та за прострочку виплати в розмірі 4375,00 гривень, а всього 61875,00 гривень. Крім того, просить стягнути з відповідача на свою користь грошові кошти за Договором № 17718/10 від 04.02.2014 року в наступному розмірі: 40000,00 гривень основного боргу, відсотки в розмірі 6000,00 гривень та за прострочку виплати в розмірі 3500,00 гривень, а всього 49500,00 гривень. Також просить стягнути з відповідача на свою користь 90000,00 гривень в рахунок відшкодування моральної шкоди. В обґрунтовування позову зазначила, що 23.12.2013 року між нею та відповідачем було укладено [PERSON] № 17649/10, строком до 08.01.2015 року, з нарахуванням 15 % річних. По закінченню строку дії Договору їй було відмовлено в поверненні грошових коштів у звязку із складною політичною ситуацією, а також проведенням антитерористичної операції на території Луганської області. За умовами Договору відсоткова ставка на суму вкладу складає 15 % річних. Сума, яка була внесена позивачем за Договором № 17649/10 від 23.12.2013 року, складає 50000,00 гривень. 04.02.2014 року вона уклала з відповідачем [PERSON] № 17718/10 строком до 08.01.2015 року, з нарахуванням 15 % річних. Сума, яка була внесена нею за Договором № 17718/10 від 04.02.2014 року, склала 40000,00 гривень. Строк повернення грошових коштів по вищевказаним вкладам вже пройшов, відсотки по вкладу не виплачувались. У звязку з наведеним позивач звернулась до суду з дійсним позовом. Позивач та її представник в судове засідання 15.12.2015 року не зявились, про час та дату судового розгляду повідомлялись належним чином, надали заяву про розгляд справи за їх відсутності, позовні вимоги підтримали в повному обсязі, не заперечували проти ухвалення заочного рішення по справі. Відповідач в судове засідання не з'явився, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, про причини неявки суд не повідомив, заперечень проти позову, заяви про розгляд справи за його відсутності, суду не надав. Оскільки позивач не заперечував проти такого вирішення справи, суд проводить заочний розгляд справи та вирішує її на підставі наявних у ній доказів. Суд, дослідивши матеріали справи, встановив наступні факти та відповідні ним правовідносини. 23.12.2013 року між позивачем (Вкладником) та відповідачем (Банком) укладено договір № 17649/10 про строковий банківський вклад, відповідно до п. 1.1 якого Банк приймає на вкладний (депозитний) рахунок кошти на Умовах та в порядку, передбаченому цим Договором та відповідними підрозділами, пунктами та/або підпунктами Умов банківського обслуговування фізичних осіб ПАТ «Укркомунбанк», затверджених Наказом Голови Правління № 264 від 31.07.2013 року, або Умов, що затверджені на зміну вищезазначеним. Пунктом 1.2 Договору передбачено, що Банк приймає грошові кошти вкладника на вкладний (депозитний) рахунок № 26357121017649 в сумі 50000,00 гривень на термін дії Договору з моменту надходження коштів до Банку до 08.01.2015 року з нарахуванням 15,00 % річних. Згідно п. 1.4. Договору, дата одержання вкладу та процентів 09.01.2015 року. Крім того, 04.02.2014 року між позивачем (Вкладником) та відповідачем (Банком) було укладено договір № 17718/10 про строковий банківський вклад, відповідно до п. 1.1 якого Банк приймає на вкладний (депозитний) рахунок кошти на Умовах та в порядку, передбаченому цим Договором та відповідними підрозділами, пунктами та/або підпунктами Умов банківського обслуговування фізичних осіб ПАТ «Укркомунбанк», затверджених Наказом Голови Правління № 264 від 31.07.2013 року, або Умов, що затверджені на зміну вище зазначеним. Пунктом 1.2 Договору передбачено, що Банк приймає грошові кошти вкладника на вкладний (депозитний) рахунок № 26307121017718 в сумі 40000,00 гривень, на термін дії Договору з моменту надходження коштів до банку до 08.01.2015 року з нарахуванням 15,00 % річних. Згідно п. 1.4. Договору, дата одержання вкладу та процентів 09.01.2015 року. Як вбачається з листа Національного Банку України № 47-606/22908 від 06.04.2015 року, наданого у відповідь на скаргу позивача, зважаючи на те, що на території Луганської області склалася ситуація, яка унеможливлює роботу банківської системи у звичайному порядку, з метою забезпечення фінансування потреб держави та життєдіяльності населення постановою Правління НБУ від 23.07.2014 року № 436 прийнято рішення про запровадження надзвичайного режиму роботи банківської системи та з метою запобігання загрози життю і здоровю працівників та клієнтів банків, забезпечення стабільності банківської системи постановою Правління НБУ від 06.08.2014 року № 466 «Про призупинення здійснення фінансових операцій» призупинено здійснення банками усіх видів фінансових операцій у населених пунктах, які не контролюються українською владою. Також прийнято рішення, що після переходу району/міста обласного значення Луганської області під контроль української влади банки мають відновити свою діяльність. На сьогоднішній день призупинено здійснення всіх видів фінансових операцій ПАТ «Укркомунбанк» в цілому, як юридичної особи, оскільки він зареєстрований і розміщений за адресою: м. Луганськ, вул. Шевченка, буд. 18-А, тобто на території, яка не контролюється українською владою. Також, на інтернетсайті ПАТ «Укркомунбанк» розміщено інформацію про те, що в результаті військових дій відділення банку опинились відрізаними від головного офісу в Луганську, а також про те, що банк вимушений призупинити свою роботу. Як встановлено судом з доводів позовної заяви, вклад позивачу повернутий не був. Згідно ч. 1 ст. 1058 ЦК України, за договором банківського вкладу (депозиту) одна сторона (банк), що прийняла від другої сторони (вкладника) або для неї грошову суму (вклад), що надійшла, зобов'язується виплачувати вкладникові таку суму та проценти на неї або дохід в іншій формі на умовах та в порядку, встановлених договором. Частиною першою ст. 1061 ЦК України передбачено, що банк виплачує вкладникові проценти на суму вкладу в розмірі, встановленому договором банківського вкладу. Відповідно до ч. 3 ст. 1060 ЦК України, за договором банківського строкового вкладу банк зобовязаний видати вклад та нараховані проценти за цим вкладом із спливом строку, визначеного у договорі банківського вкладу. Згідно ч. 2 ст. 1060 ЦК України за договором банківського вкладу незалежно від його виду банк зобов'язаний видати вклад або його частину на першу вимогу вкладника, крім вкладів, зроблених юридичними особами на інших умовах повернення, які встановлені договором. Умова договору про відмову від права на одержання вкладу на першу вимогу є нікчемною. Згідно ст. 629 ЦК України договір є обов'язковим для виконання сторонами. Статтею 509 ЦК передбачено, що зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку. Зобов'язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 Кодексу. Відповідно до ст. 526 ЦК України, зобовязання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог ЦК України, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Згідно ч. 1 ст. 530 ЦК України, якщо в зобовязанні встановлений строк його виконання, то воно підлягає виконанню в цей строк. Відповідач зобов'язання щодо повернення вкладів та виплати процентів позивачу у строк, передбачений в договорах, а саме 09.01.2015 року, не виконав. Як вбачається з доводів позовної заяви, позивач просить стягнути з відповідача суму вкладів за вказаними вище договорами, проценти по вкладам за період строку дії договорів, а також проценти за період прострочення відповідачем виконання зобов'язання щодо повернення вкладу та процентів за 7 місяців, а саме за період з 08.01.2015 року по 08.08.2015 року. За таких обставин суд приходить до висновку щодо обґрунтованості позовних вимог щодо стягнення з відповідача на користь позивача заборгованості за Договором № 17649/10 від 23.12.2013 року в наступному розмірі: 50000,00 грн. - сума вкладу; 11875,00 грн. - проценти по вкладу станом на 08.08.2015 року, всього в сумі 61875,00 грн., а також заборгованості за Договором № 17718/10 від 04.02.2014 року в наступному розмірі: 40000,00 грн. - сума вкладу; 9500,00 грн. - проценти по вкладу станом на 08.08.2015 року, всього в сумі 49500,00 грн. Враховуючи наведене, суд задовольняє позов в цій частині та стягує з відповідача на користь позивача грошові кошти в загальному розмірі 111375,00 грн. Вирішуючи питання щодо позовних вимог в частині відшкодування моральної шкоди, суд виходить з наступного. Згідно ст. 23 ЦК України особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода полягає в тому числі у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв'язку із з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім'ї чи близьких родичів. Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості. Моральна шкода відшкодовується незалежно від майнової шкоди, яка підлягає відшкодуванню, та не пов'язана з розміром цього відшкодування. Частиною 1 ст. 1167 ЦК України передбачено, що моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини, крім випадків, встановлених частиною другою цієї статті. Таким чином, умовою відшкодування моральної шкоди є наявність вини особи, до якої пред'явлено відповідні вимоги. У вказаному вище листі НБУ № 47-606/22908 від 06.04.2015 року в тому числі зазначено, що на сьогоднішній день призупинено здійснення всіх видів фінансових операцій ПАТ «Укркомунбанк» в цілому, як юридичної особи, оскільки він зареєстрований і розміщений за адресою: м. Луганськ, вул. Шевченка, буд. 18-А, тобто на території, яка не контролюється українською владою. Також, на інтернетсайті ПАТ «Укркомунбанк» розміщено інформацію про те, що в результаті військових дій відділення банку опинились відрізаними від головного офісу в Луганську, а також про те, що банк вимушений призупинити свою роботу. За таких обставин суд приходить до висновку, що позивачем всупереч вимог ст. 10, 60 ЦПК України не доведено наявність вини відповідача у несвоєчасній виплаті вкладу, в зв'язку з чим суд відмовляє в задоволенні позовних вимог щодо відшкодування моральної шкоди. Оскільки позивач звільнений від сплати судового збору, суд на підставі ст. 88 ЦПК України стягує з відповідача в дохід держави судовий збір в розмірі 1113,75 грн.

Outcome: partial