Jurisdiction: civil
Date: 2020-07-05 00:00:00

Позивач звернулась до суду з вказаним позовом, в якому просила визнати виконавчий напис №6323 від 18 березня 2019 року, виданий приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Хара Н.С., щодо стягнення з позивача заборгованості в сумі 16291,93 грн. на користь ПАТ «Перший український міжнародний банк», таким, що не підлягає виконанню, а також просит суд зобов`язати відповідача повернути позивачу стягнене за виконавчим провадженням №58800713 з виконання виконавчого напису №6323 від 18.03.2019. Позовні вимоги обґрунтовані тим, що 02.05.2019 позивач отримала постанову приватного виконавця виконавчого округу м.Києва Вольф Т.Л. про відкриття виконавчого провадження ВП №58800713 від 09.04.2019 на підставі виконавчого напису №6323, вчиненого 18.03.2019 приватним нотаріусом Київського МНО Харою Н.С., щодо стягнення з [PERSON] на користь АТ «ПУМБ» боргу у сумі 16291,93 грн. Позивач вважає, що зазначений виконавчий напис є таким що не підлягає виконанню. Позивач зазначає, що на її адресу не надходила вимога про усунення порушень виконання зобов`язань, що виключає безспірність вимог. Позивач вважає, що сума боргу є завищеною, а нарахування відсотків встановлюється відповідно до договору комплексного банківського обслуговування фізичних осіб, який нотаріусу наданий не був. Позивач зазначає, картковий рахунок № [NUMBER] у АТ «ПУМБ» вона не відкривала. У графіку платежів зазначений інший рахунок, на який позивачем перераховувалися кошти для погашення заборгованості за кредитним договором GP 4506030 від 14.05.2013, що був наданий АТ «Банк Ренесанс Капітал». Позивач сплачувала кошти АТ «Банк Ренесанс Капітал» за кредитним договором, поки існував даний банк в м.Полтава та поки інші банківські установи приймали щомісячний платіж. АТ «ПУМБ» не надав документів на підтвердження наявності рахунку № [NUMBER] . 18.03.2019 приватним нотаріусом Київського МНО Харою Н.С. вчинено виконавчий напис №6323, за яким звернуто стягнення з позивача на користь АТ «ПУМБ» заборгованості у розмірі 16291, 93 грн., що складається із: простроченої заборгованості за сумою кредиту, простроченої заборгованості за комісією, простроченої заборгованості по процентам , строкової заборгованості за комісією та строкової заборгованості за сумою кредиту, строкової заборгованості за комісією та строкової заборгованості за процентами. Стягнення заборгованості проводилося за період з 12.03.2018 по 12.03.2019. Приватним виконавцем виконавчого округу міста Києва Вольф Т.Л. у виконавчому провадженні ВП №58800713 винесено постанову про звернення стягнення на заробітну плату, пенсію, стипендію та інші доходи позивача від 25.04.2019 на загальну суму 18324,39 грн. Копію даної постанови позивачем отримано 16.08.2019 в Управлінні з питань виплати пенсій. Дана постанова була повернута без виконання. 17.05.2019 було отримано вимогу приватного виконавця про те, що грошові суми, стягнуті з боржника перераховувати на зазначений рахунок приватного виконавця Вольф Т.Л. 16.08.2019 позивач отримала з Управління з питань виплати пенсій довідку про те, що 01.09.2019 буде проводитися стягнення боргу. Позивач вважає, що приватний нотаріус вчинив виконавчий напис на підставі неповного переліку документів, встановлених ст.88 Закону України «Про нотаріат», які б підтверджували безспірність заборгованості боржника перед стягувачем. Позивач в судове засідання не з`явилась. Від неї мається заява про розгляд справи за її відсутності, проти заочного розгляду справи не заперечує. Представник відповідача в судове засідання повторно не з`явився, хоча про час, дату та місце розгляду справи було повідомлено у встановленому законом порядку. Клопотання про розгляд справи за його відсутності до суду не надходило. Віздзиву на позов не було подано. Тому суд, за письмової згоди позивача, ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає вимогам ст. ст. 280-281 ЦПК України. Треті особи в судове засідання не з`явились, про день, час та місце розгляду справи повідомлено у встановленому законом порядку. Дослідивши письмові докази, суд вважає позов таким, що підлягає частковому задоволенню з наступних підстав. Встановлено, що позивачем було оформлено кредит у АТ «Банк Ренесанс Капітал» та згідно графіку платежів зобов`язалася перераховувати кошти на рахунок № [NUMBER] у АТ «Банк Ренесанс Капітал» (а.с.27,28). 09.04.2019 постановою приватного виконавця виконавчого округу м.Києва Вольф Т.Л., відкрито виконавче провадження ВП №58800713, щодо примусового виконання виконавчого напису №6323, вчиненого приватним нотаріусом КМНО Хара Н.С. 18.03.2019 (а.с.25), про стягнення з [PERSON] на користь АТ «Перший Український Міжнародний Банк» заборгованості у розмірі 16291,93 грн. (а.с.19). 25.04.2019 приватним виконавцем виконавчого округу міста Києва Вольф Т.Л. у виконавчому провадженні ВП №58800713 винесено постанову про звернення стягнення на заробітну плату, пенсію, стипендію та інші доходи позивача на загальну суму 18324,39 грн.(а.с.29-30), що складається з суми боргу - 16291,93 грн., яку позивача зобов`язано перераховувати на рахунок № [NUMBER] , отримувач АТ «ПУМБ»; та основної винагороди приватного виконавця у розмірі 1629,19 грн. Начальником відділу з питань виплати пенсії №6, вищевказану постанову від 25.04.2019 було повернуто приватному виконавцю Вольф Т.Л., оскільки вона не відповідає нормам статті 69 ЗУ «Про виконавче провадження», якою визначено, що відрахування із заробітної плати, пенсії, стипендії та інших доходів боржника і перераховують кошти на відповідний рахунок органу державної виконавчої служби, рахунок приватного виконавця (а.с.33).У відповідь, приватним виконавцем Вольф Т.Л. на адресу Управління було направлено вимогу з зазначенням реквізитів для перерахунку коштів з боржника (а.с.34). 16.08.2019 позивачу було видано довідку Управлінням з питань виплати пенсій про те, що 01.09.2019 буде проводитися стягнення боргу за виконавчим провадженням ВП №58800713 від 25.04.2019 у розмірі 20% доходу боржника. Сума боргу - 18324,39 грн. ( а.с.35). Не погоджуючись з виконавчим написом нотаріуса, про який позивачка дізналась, отримавши копію постанови приватного виконавця про його виконання, позивачка звернулась до суду з даним позовом. За результатами аналізу вищенаведеного, суд приходить до наступних висновків. Вчинення нотаріусом виконавчого напису - це нотаріальна дія, яка полягає в посвідченні права стягувача на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна. При цьому нотаріус здійснює свою діяльність у сфері безспірної юрисдикції і не встановлює прав або обов`язків учасників правовідносин, не визнає і не змінює їх, не вирішує по суті питань права. Тому вчинений нотаріусом виконавчий напис не породжує права стягувача на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна, а підтверджує, що таке право виникло у стягувача раніше. Мета вчинення виконавчого напису - надання стягувачу можливості в позасудовому порядку реалізувати його право на примусове виконання зобов`язання боржником. Отже, відповідне право стягувача, за захистом якого він звернувся до нотаріуса, повинно існувати на момент звернення. Так само на момент звернення стягувача до нотаріуса із заявою про вчинення виконавчого напису повинна існувати й, крім того, також бути безспірною, заборгованість або інша відповідальність боржника перед стягувачем. Безспірність заборгованості чи іншої відповідальності боржника - це обов`язкова умова вчинення нотаріусом виконавчого напису (ст. 88 Закону України «Про нотаріат»). Однак характер правового регулювання цього питання дає підстави для висновку про те, що безспірність заборгованості чи іншої відповідальності боржника для нотаріуса підтверджується формальними ознаками - наданими стягувачем документами згідно з Переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів. Захист прав боржника в процесі вчинення нотаріусом виконавчого напису відбувається шляхом надіслання банком письмової вимоги боржнику про усунення порушень. Таким чином, вчинення нотаріусом виконавчого напису відбувається за фактом подання стягувачем документів, які згідно із відповідним Переліком є підтвердженням безспірності заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем. З огляду на наведене та з урахуванням приписів ст. ст. 15, 16, 18 ЦК України, статей 50, 87, ст. 88 Закону України «Про нотаріат», захист цивільних прав шляхом вчинення нотаріусом виконавчого напису полягає в тому, що нотаріус підтверджує наявне у стягувача право на стягнення грошових сум. Це право існує, поки суд не встановить зворотного. Тобто, боржник, який так само має право на захист свого цивільного права, в судовому порядку може оспорювати вчинений нотаріусом виконавчий напис: як з підстав порушення нотаріусом процедури вчинення виконавчого напису, так і з підстав неправомірності вимог стягувача (повністю чи в частині розміру заборгованості або спливу строків давності за вимогами в повному обсязі чи їх частині), з якими той звернувся до нотаріуса для вчиненням виконавчого напису. Тому суд, при вирішенні спору про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, не обмежується лише перевіркою додержання нотаріусом формальних процедур і факту подання стягувачем документів на підтвердження безспірної заборгованості боржника згідно з Переліком документів, а перевіряє доводи боржника в повному обсязі й встановлює, чи справді на момент вчинення нотаріусом виконавчого напису боржник мав безспірну заборгованість перед стягувачем, тобто чи існувала заборгованість взагалі, чи була заборгованість саме такого розміру, як зазначено у виконавчому написі, та чи не було невирішених по суті спорів щодо заборгованості або її розміру станом на час вчинення нотаріусом виконавчого напису. Разом із тим, законодавством не визначений виключний перелік обставин, які свідчать про наявність спору щодо заборгованості. Ці обставини встановлюються судом відповідно до загальних правил цивільного процесу за наслідками перевірки доводів боржника та оцінки наданих ним доказів. Вказана правова позиція висловлена Верховним Судом України у справі №6-887цс17. Оскільки, відповідачем не було подано відзиву на позов з відповідними доказами, суд позбавлений можливості перевірити безспірність вимог банку до позивача, а тому вважає, що відповідачем не доведено цих обставин. За таких обставин, виконавчий напис №6323 від 18 березня 2019 року, виданий приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Хара Н.С. про стягнення з позивача заборгованості в сумі 16291,93 грн. на користь ПАТ «Перший український міжнародний банк» необхідно визнати таким, що не підлягає виконанню. Відповідно до ст.76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів, показаннями свідків. Відповідно до ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень. Позивачем заявлено вимогу про повернення стягнутого за виконавчим написом, але нею не надано жодного документу на підтвердження відрахування з неї суми боргу, за вказаним вище виконавчим провадженням на підставі спірного виконавчого напису. Тому, у задоволенні позову в цій частині слід відмовити за недоведеності. З урахуванням подоження до ст.141 ЦПК України, оскільки суд задовольняє позов частково, а у даному випадку вимогу пропорційності розподілу судових витрат при частковому задоволенні позову точно визначити неможливо, то судові витрати слід розподілити між сторонами порівну та з відповідача на користь позивача половину сплаченого судового збору у розмірі 384,20 грн. На підставі викладеного,

Outcome: partial