Jurisdiction: civil
Date: 2017-03-02 00:00:00

Позивач звернулась до суду з позовом до відповідача про відшкодування шкоди, завданої злочином. Свої позовні вимоги мотивує тим, що з відповідачкою [PERSON] знайомі біля одного року так, як вона часто приїжджала до її сусіда, а з вересня 2016 року вона почала заходити до позивача в господарство. Зазначає, що 14 листопада 2016 року відповідачка завітала до неї та певний час знаходились в житловому будинку.Скориставшись її відсутністю відповідач в приміщені житлового будинку і з шухляди шафи, яка знаходиться в спальній кімнаті таємно викрада три золоті коронки загальною масою 10 гр., та грошові кошти в сумі 400 грн., а годинник фірми „Луч викрала з шухляди шафи, яка знаходиться в кухні. Загальна вартість викраденого у майна становить - 9 550 грн.Викраденим майном відповідачка розпорядилась на власний розсуд. Крім цього зазначає, що вина [PERSON] у вчиненні крадіжки майна з житлового будинку доведена Жовківським районним судом, який 06 грудня 2016 року постановив вирок, яким затвердив угоду про примирення між позивачкою та відповідачкою, визнав її винною у вчинені кримінального правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 185 КК України та призначив її покарання у вигляді штрафу розміром 50 неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 850 грн. До цього часу відповідачка не повернула жодної копійки хоча обіцяла повернути кошти в найближчому часі. Вказує, що крім матеріальних збитків відповідачка [PERSON] своїми протиправними діями спричинила їй і моральну шкоду, що полягає у душевних стражданнях, постійних переживаннях з часу вчинення злочину, підчас досудового та судового розгляду. Крім цього вказує, що до цього часу перебуває у безсонні тощо. Позивач в судове засідання не з»явився, однак подала до суду заяву про розгляд справи у її відсутності. Позов підтримує в повному обсязі, просить такий задоволити. Відповідач в судове засідання не з»явився, однак подала до суду заяву про розгляд справи у її відсутності. Проти позову не заперечує. Дослідивши матеріали справи та перевіривши їх доказами, а відтак, зясувавши дійсні обставини справи, суд приходить до висновку, що позовні вимоги [PERSON] належить задовольнити частково з наступних підстав. Оскільки сторони в судове засідання не з'явились, відповідно до ч. 2 ст. 197 ЦПК України, фіксація судового засідання з допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Відповідно до ч. 1 ст. 3 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому законом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Судом встановлено, що Жовківським районним судом 06 грудня 2016 року постановлено вирок, яким затверджено угоду про примирення між позивачкою та відповідачкою. Вина [PERSON] у вчиненому злочину не підлягає доказуванню, так як відповідно до ст. 61 ч. 4 ЦПК України, вирок у кримінальній справі, що набрав законної сили, або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення обов'язкові для суду, що розглядає справу про цивільно-правові наслідки дій особи, стосовно якої ухвалено вирок або постанову суду, з питань, чи мали місце ці дії та чи вчинені вони цією особою. Відповідно до копії вироку Жовківського районного суду Львівської області від 06.12.2016 року, [PERSON] визнано винною у вчинені кримінального правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 185 КК України та призначено їй покарання у вигляді штрафу розміром 50 неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 850 грн Відповідно до ст. 4 ЦПК України, здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законами України. Відповідно до ч. 1 ст. 15 та п. 8 і 9 ч. 2 ст. 16 ЦК України, кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання чи оспорювання, а одними із способів захисту цивільного права є відшкодування збитків, інші способи відшкодування майнової шкоди та відшкодування моральної (немайнової) шкоди. Відповідно до п. 3 ч. 2 ст. 11 ЦК України, підставою виникнення цивільних прав та обов'язків є завдання майнової (матеріальної) та моральної шкоди іншій особі. Згідно ч. 1 ст. 23 ЦК України, особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Відповідно до п. 1, 2 ч. 2 ст. 23 ЦК України, моральна шкода полягає: у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв'язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров'я; у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв'язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім'ї чи близьких родичів. Відповідно з чинними положеннями Цивільного кодексу України та роз'ясненнями, що містяться у постанові Пленуму Верховного Суду України від 31 березня 1995 р. № 4 Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди (зі змінами, внесеними постановою Пленуму Верховного Суду України від 25 травня 2001 р. № 5) питання про розмір відшкодування моральної шкоди у справах про статеві злочини суди повинні вирішувати залежно від характеру та тривалості страждань (фізичних, душевних, психічних тощо), яких зазнала потерпіла особа, та з урахуванням інших обставин. Зокрема, суди повинні враховувати стан здоров'я потерпілої особи, необхідність лікування, вимушені зміни в її життєвих стосунках, час та зусилля, необхідні для відновлення попереднього стану тощо. З матеріалів справи вбачається, що відповідачка не повернула жодних коштів позивачу, хоча обіцяла повернути кошти в найближчому часі. Відповідно до п. 10 Постанови Пленуму Верховного Суду України Про судову практику у справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди № 4 від 31.03.1995 року, розмір відшкодування моральної шкоди може бути зменшений судом з урахуванням ступеня вини заподіювача і потерпілого та майнового стану відповідача (громадянина). Виходячи з наведеного, суд приходить до висновку, що позовна вимога [PERSON] про стягнення з [PERSON] матеріальної шкоди, завданої злочином підлягає до задоволення, та часткового в частині відшкодування моральної шкоди, оскільки позивачу завдано моральну шкоду, що полягає у душевних стражданнях, постійних переживаннях з часу вчинення злочину, підчас досудового та судового розгляду Відповідно до с. 88 ЦПК України, якщо позивача, на користь якого ухвалено рішення, звільнено від сплати судового збору, він стягується з відповідача в дохід держави пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог. А тому, суд вважає, що з відповідача в користь держави слід стягнути судовий збір в розмірі 640.00 грн. За таких обставин суд прийшов до переконання що позовні вимоги [PERSON] є підставними і підлягають до часткового задоволення. Зібрані по справі докази, оцінені судом належним чином кожен окремо на їх достовірність та допустимість, а також їх достатність та взаємний зв'язок у сукупності, встановлені судом обставини свідчать про те, що у суду є всі підстави для часткового задоволення позовних вимог [PERSON].

Outcome: approved