Jurisdiction: civil
Date: 2015-04-29 00:00:00

Позивач звернулась до суду з вищезазначеним позовом, в якому просить визнати відповідачів таким, що втратили право користування житловим приміщенням за адресою: [ADDRESS] та зняти останніх з реєстраційного обліку за адресою [ADDRESS]. В обґрунтування позову посилається на те, що відповідно до витягу про реєстрацію права власності на нерухоме майно [PERSON], є власником квартири [ADDRESS]. За вказаною адресою зареєстровані відповідачі [PERSON], [PERSON], але фактично за вказаною адресою не проживають з моменту їх реєстрації, оскільки виїхали на постійне місце проживання до Саудівської Аравії. Відповідачі, як зазначає позивач оплату за проживання в квартирі не здійснюють, не проживають та не з'являються за вищевказаною адресою. Позивач у судове засідання не з'явився надала заяву про слухання справи у її відсутність, позовні вимоги підтримала в повному обсязі, просила їх задовольнити. Відповідачі в судове засідання не з'явились, про час і місце судового засідання повідомлялись належним чином, про що свідчать конверти із судовими повістками, надісланими, за зареєстрованим місцем проживання відповідачів, всі були повернуті до суду з відміткою пошти «за закінченням терміну зберігання». За відсутністю заперечень позивача, суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, на підставі наявних в матеріалах справи доказів, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України, без фіксування технічними засобами в силу ст. 197 ЦПК України. Суд, перевіривши матеріали справи, оцінивши докази вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних обставин. Судом встановлені такі факти та відповідні їм правовідносини. Позивач [PERSON] згідно витягу про реєстрацію права власності на нерухоме майно №13446448 від 04.02.2007 року є власником квартири [ADDRESS].(а.с.5). Відповідно до довідки про склад сім'ї від 03.02.2015 року у вищевказаній квартирі зареєстровані відповідачі [PERSON] та [PERSON].(а.с.3). Як, зазначає позивач, у позовній заяві, з момменту реєстраці відповідачі фактично за адресою [ADDRESS] не проживали, оскільки виїхали на постійне місце проживання до Саудівської Аравії. Також відповідачі не здійснюють оплату за проживання в вищезазначеній квартирі. Вищезазначений факт підтвердили свідки [PERSON], [PERSON], надали свідчення кожен окремо, що вони є сусідами позивача тривалий час. Відповідачі в даному приміщенні особисто не з'являлись, будь-яких спорів, щодо користування житлом, перешкод у користуванні житла між сторонами не існувало. Згідно акту від 23.01.2015 року, який було складено комісією в складі начальника дільниці №66 КП «Жилкомсервіс», майстра дільниці та обробника інформаційного матеріалу про те, що [PERSON], [PERSON] зареєстровані за адресою: [ADDRESS] зі слів сусідів тривалий час не проживають та їх особистих речей в квартирі немає. (а.с.4) Статтею 64 ЖК України визначено, що члени сім'ї наймача, які проживають разом з ним, користуються нарівні з наймачем усіма правами і несуть усі обов'язки, що випливають з договору найму жилого приміщення. Повнолітні члени сім'ї несуть солідарну з наймачем майнову відповідальність за зобов'язаннями, що випливають із зазначеного договору. До членів сім'ї наймача належать дружина наймача, їх діти і батьки. Членами сім'ї наймача може бути визнано й інших осіб, якщо вони постійно проживають разом з наймачем і ведуть з ним спільне господарство. Якщо особи, зазначені в частині другій цієї статті, перестали бути членами сім'ї наймача, але продовжують проживати в займаному жилому приміщенні, вони мають такі ж права і обов'язки, як наймач та члени його сім'ї. Відповідно до ст. 405 ЦК України, члени сім'ї власника житла, які проживають разом з ним, мають право на користування цим житлом відповідно до закону. Житлове приміщення, яке вони мають право займати, визначається його власником. Член сім'ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім'ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом. Відповідно до ст.7 ЗУ «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні»: зняття з реєстрації місця проживання особи здійснюється на підставі: заяви особи, судового рішення, яке набрало законної сили, про позбавлення права власності на житлове приміщення або права користування житловим приміщенням, про виселення, про визнання особи безвісно відсутньою або оголошення її померлою Згідно ст.11 ЗУ «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні»: центральний орган виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у сфері реєстрації фізичних осіб, затверджує відповідно до закону порядок реєстрації місця проживання та місця перебування осіб в Україні, зразки документів, необхідних для реєстрації і зняття з реєстрації місця проживання та місця перебування. Зняття з реєстраційного обліку не входить до повноважень суду, у зв'язку з чим, в цій частині позовних вимог не підлягають задоволенню. Судом встановлено, що в квартирі за адресою: [ADDRESS], значиться зареєстрованими [PERSON], [PERSON], які фактично не проживають за вказаною адресою з 2013 року, що є підставою вважати їх такими, що втратили право користування житловим приміщенням. Матеріали справи не містять доказів поважності причин відсутності у даному житловому приміщенні понад встановлений законом строк. Враховуючи вищезазначене, суд вважає позовні вимоги позивача обґрунтованими.. На підставі вищевикладеного,

Outcome: partial