Jurisdiction: civil
Date: 2021-08-01 00:00:00

Позивач звернулась до суду з вказаним позовом, мотивуючи заявлені вимоги тим, що [INFO] помер її батько [PERSON] . Після його смерті відкрилась спадщина за законом, а саме на житловий будинок, що знаходиться за адресою [ADDRESS] , та три земельні ділянки, які розташовані на території Хорошівської селищної ради Хорошівського району Житомирської області. Позивач є спадкоємцем за законом. Звернувшись до приватного нотаріуса для видачі свідоцтва про право на спадщину за законом, отримала відмову у зв`язку з відсутністю правовстановлюючих документів на нерухоме майно. Позивач просить суд визнати за нею право власності на спадкове майно за законом, а саме: на житловий будинок, який знаходиться за адресою: [ADDRESS] ; на земельну ділянку загальною площею 0.25 га, яка розташована на території Хорошівської селищної ради за адресою: [ADDRESS] ; на земельну ділянку загальною площею 0.60 га, яка розташована на території Хорошівської селищної ради за адресою: [ADDRESS] ; на земельну ділянку загальною площею 1.33 га, яка розташована на території Хорошівської селищної ради Хорошівського району Житомирської області. Ухвалою судді\~від 07.10.2020\~року позовну заяву [PERSON] до Хорошівської селищної ради про визнання права власності на спадкове майно\~ залишено\~без руху. Встановлено позивачу строк для усунення виявлених недоліків, що не перевищує 10 (десяти) днів з моменту отримання копії ухвали. 22.10.2020 року, на виконання вимог ухвали суду про залишення позову без руху, позивачем були усунуті недоліки виявлені в позовній заяві. Ухвалою судді Володарсько-Волинського районного суду Житомирської області від 29 жовтня 2020 року відкрито провадження в справі та призначено підготовче судове засідання. Ухвалою Володарсько-Волинського районного суду Житомирської області від 15 лютого 2021 року закрито підготовче провадження у справі та призначено судовий розгляд по суті. В судовому засіданні позивач позовні вимоги підтримала та просила їх задовольнити з підстав наведених у позові. Представник відповідача, Хорошівської селищної ради, в судове засідання не з`явився,\~селищний голова подав до суду заяву про проведення судового засідання за відсутності представника селищної ради, зазначив що позовні вимоги визнає. Стаття 263 ЦПК України, регламентує, що судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні. Згідно зі статтями\~12,\~13 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін, при цьому суд розглядає цивільні справи не інакше як в межах заявлених вимог і на підставі наданих учасниками справи доказів. Відповідно до\~статті 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків встановлених\~статтею 82 цього Кодексу, тобто тягар доказування лежить на сторонах цивільно-правового спору. Згідно зі\~статтями 76-79 ЦПК України, доказуванню підлягають обставини (факти), які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у учасників справи, виникає спір. Доказування по цивільній справі, як і судове рішення не може ґрунтуватися на припущеннях. Європейський суд справ людини вказав, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (Серявін та інші проти України, № 4909/04, § 58, ЄСПЛ, від 10 лютого 2010 року). Заслухавши позивача, дослідивши та оцінивши письмові докази у справі в їх сукупності, суд приходить до наступного висновку. Встановлено, що [INFO] помер [PERSON] , що підтверджується копією свідоцтва про смерть серії [NUMBER] , виданого 26.06.2018 року Хорошівським районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Житомирській області (а.сп.6). Згідно з довідкою виконавчого комітету Хорошівської селищної ради №78 від 07.02.2019 року, згідно записів по господарської книги №1, особовий рахунок [NUMBER] , будинок, розташований в [ADDRESS] , дійсно рахується за [PERSON] , який помер [INFO] (а.сп.13). Відповідно до копії технічного паспорту, виготовленого КП «Житомирське обласне міжміське бюро технічної інвентаризації» Житомирської обласної ради, інвентаризаційна справа №71, замовником якого є [PERSON] , загальна площа приміщень житлового будинку [ADDRESS] складає 55,4 кв.м., інвентаризаційна вартість 95576 грн. (а.сп.15-17). Відповідно до довідки КП «Житомирське обласне міжміське бюро технічної інвентаризації» Житомирської обласної ради №1161 від 15.02.2019, згідно наявних даних, що знаходяться в матеріалах інвентаризаційної справи №71, станом на 31.12.2012 року за адресою: [ADDRESS] , право власності на нерухоме майно не зареєстровано (а.сп.14). Відповідно до архівних довідок виданих архівним сектором Хорошівської районної державної адміністрації Житомирської області за №91, №92 від 12.08.2019 року на підставі рішення ІІІ сесії XXІІ скликання Грушківської сільської ради народних депутатів Володарсько-Волинського району Житомирської області, протокол засідання від 07 квітня 1995 року, в списку громадян, яким передаються земельні ділянки у приватну власність значиться [PERSON] /в га/, а саме: -0,25 га /в тому числі по вгіддях: рілля/ для будівництва, обслуговування житлового будинку та господарських приміщень; -0,60 га /в тому числі по вгіддях: рілля/ для ведення особистого підсобного господарства (а.сп.11,12). Відповідно до архівної довідки виданої архівним сектором Хорошівської районної державної адміністрації Житомирської області за №93 від 12.08.2019 року на підставі рішення ІІІ сесії XXІІ скликання Грушківської сільської ради народних депутатів Володарсько-Волинського району Житомирської області, протокол засідання від 07 квітня 1995 року, в списку громадян, яким надаються земельні ділянки у постійне користування значиться [PERSON] площа земельної ділянки становить 1,33 га /в тому числі по вгіддях: рілля 1.33/ (а.сп.10). Позивач є спадкоємцем померлого [PERSON] за законом першої черги, оскільки є його дочкою. Вказана обставина підтверджується даними свідоцтва про народження серії\~\~ [NUMBER] , виданого 29.04.1976, та свідоцтва про одруження серії [NUMBER] , виданого 03.11.1995 (а.с. 8,9). Звернувшись до приватного нотаріуса Хорошівського районного нотаріального округу для видачі свідоцтва про право на спадщину за законом, [PERSON] отримала відмову, оскільки на нерухоме майно відсутні правовстановлюючі документи (а.сп.7). Крім того, відповідно до листів приватного нотаріуса Хорошівського районного нотаріального округу Косинського С.О. №104/02-14 від 19.06.2019 та №4/01-16 від 05.01.2021, після смерті [PERSON] заведено спадкову справу за №183/2018, єдиний спадкоємець по даній справі за законом є дочка - [PERSON] , [INFO] (а.сп.7, 34). Згідно\~ст. 1216 ЦК України\~спадкування є перехід прав і обов`язків від фізичної особи, яка померла (спадкодавця) до інших осіб (спадкоємців). Відповідно до\~ст. 1218 ЦК України\~до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинялися внаслідок його смерті. Згідно\~ст. 1217 ЦК України\~спадкування здійснюється за законом або заповітом. Згідно\~ст. 1220 ЦК України\~часом відкриття спадщини визнається день смерті спадкодавця. Як убачається з ч. 5\~ст. 1268 ЦК\~незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. Право власності на нерухоме майно виникає у спадкоємця лише з моменту державної реєстрації цього майна (ч. 2\~ст. 1299 ЦК України). Право власності на нерухоме майно може бути оформлене на ім`я особи, яка померла у разі наявності документів, які б підтвердили право власності на майно цієї особи. У випадку відсутності таких документів порушене питання вирішується у судовому порядку. Відповідно до вимог\~ст. 1297 ЦК України\~спадкоємець, який прийняв спадщину, у складі якої є нерухоме майно, зобов`язаний звернутись до нотаріуса за видачею йому свідоцтва про право на спадщину на нерухоме майно, тобто зміна власника майна, що підлягає державній реєстрації, неможлива без перереєстрації права власності. Тому свідоцтво про право на спадщину є обов`язковим, коли об`єктом спадкування є нерухоме майно, що підлягає обов`язковій державній реєстрації. В судовому засіданні встановлено, що позивач, як спадкоємець за законом, через відсутність правовстановлюючих документів на нерухоме майно, не може реалізувати своє право на спадкування після померлого [PERSON] . Щодо задоволення позовних вимог в частині визнання права власності в порядку спадкування за законом після померлого\~ [INFO] \~ [PERSON] на житловий будинок, який знаходиться за адресою: [ADDRESS] , то в цій частині, на думку суду, позовні вимоги позивача є обґрунтованими та забезпеченими належними та допустимими доказами, у зв`язку з чим підлягають до задоволення. Вирішуючи питання щодо задоволення позовних вимог в частині визнання права власності в порядку спадкування на земельні ділянки: -загальною площею 0.25 га, яка розташована на території Хорошівської селищної ради за адресою: [ADDRESS] ; -загальною площею 0.60 га, яка розташована на території Хорошівської селищної ради за адресою: [ADDRESS] ; -загальною площею 1.33 га, яка розташована на території Хорошівської селищної ради Хорошівського району Житомирської області, то суд виходить з наступного. В силу\~ст.116 ЗК України\~громадяни набувають право власності на земельні ділянки із земель державної або комунальної власності за рішенням органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування в межах їх повноважень. Відповідно до\~ст.125 ЗК України\~право власності на земельну ділянку, а також право постійного користування та право оренди земельної ділянки виникають із моменту державної реєстрації цих прав. Право власності на земельну ділянку посвідчується державним актом (ст.126 ЗК України). Статті\~81,131 ЗК України\~передбачають, що громадяни мають право набувати у власність земельні ділянки на підставі прийняття спадщини, міни, дарування, успадкування та інших цивільно-правових угод. Набуття права власності на земельну ділянку та перехід права власності на земельну ділянку в порядку спадкування має місце за наявності наступних юридичних фактів: ухвалення рішення компетентного органу про передачу у власність земельної ділянки спадкодавцю, укладення спадкодавцем правочинів щодо набуття права власності на земельні ділянки; виготовлення технічної документації на земельні ділянки; визначення меж земельної ділянки в натурі; погодження із суміжними землевласниками та землекористувачами; одержання у встановленому порядку Державного акта на землю; реєстрація права власності на земельну ділянку. Визнання права власності на спадкове майно в судовому порядку є винятковим способом захисту, що має застосовуватися, якщо існують перешкоди для оформлення спадкових прав у нотаріальному порядку. Встановлено , що на обгрунтування позовних вимог в частині визнання права власності в порядку спадкування на земельні ділянки позивач надає лише архівні довідки, в яких зазначається, що на підставі рішення ІІІ сесії XXІІ скликання Грушківської сільської ради народних депутатів Володарсько-Волинського району Житомирської області, протокол засідання від 07 квітня 1995 року, в списку громадян, яким передаються земельні ділянки у приватну власність значиться [PERSON] . У відповідності до\~ст.79 ЗК України, земельна ділянка - це частина земної поверхні з установленими межами, певним місцем розташування, з визначеними щодо неї правами. У відповідності до\~ст.79-1 ЗК України,формування земельної ділянки полягає у визначенні земельної ділянки як об`єкта цивільних прав. Формування земельної ділянки передбачає визначення її площі, меж та внесення інформації про неї до Державного земельного кадастру. Формування земельних ділянок здійснюється: у порядку відведення земельних ділянок із земель державної та комунальної власності; шляхом поділу чи об`єднання раніше сформованих земельних ділянок; шляхом визначення меж земельних ділянок державної чи комунальної власності за проектами землеустрою щодо впорядкування територій населених пунктів, проектами землеустрою щодо впорядкування території для містобудівних потреб, проектами землеустрою щодо приватизації земель державних і комунальних сільськогосподарських підприємств, установ та організацій; шляхом інвентаризації земель у випадках, передбачених законом; за проектами землеустрою щодо організації території земельних часток (паїв). Сформовані земельні ділянки підлягають державній реєстрації у Державному земельному кадастрі. Земельна ділянка вважається сформованою з моменту присвоєння їй кадастрового номера. Формування земельних ділянок (крім випадків, визначених у частинах шостій - сьомій цієї статті) здійснюється за проектами землеустрою щодо відведення земельних ділянок. Відповідно до\~ст. 1 Закону України «Про державний земельний кадастр»\~Державний земельний кадастр (далі ДЗК) - це єдина державна геоінформаційна система відомостей про землі, розташовані в межах державного кордону України, їх цільове призначення, обмеження у їх використанні, а також дані про кількісну і якісну характеристику земель, їх оцінку, про розподіл земель між власниками і користувачами. Кадастровий номер земельної ділянки - це індивідуальний цифровий код (номер) земельної ділянки, який присвоюється земельній ділянці під час її державної реєстрації і зберігається за нею протягом усього часу існування. Обов`язковою умовою при переході права власності на земельну ділянку та об`єктів нерухомого майна, розташованих на ній (купівля-продаж, спадщина, оренда тощо) є наявність кадастрового номера. Земельна ділянка може бути об`єктом цивільних прав винятково з моменту її формування (крім випадків суборенди, сервітуту щодо частин земельних ділянок) та державної реєстрації права власності на неї (ч. 9 та 10\~ст. 79-1 Земельного кодексу). Формування земельної ділянки передбачає визначення її площі, меж та внесення інформації про неї до Державного земельного кадастру. Державна реєстрація речових прав на земельні ділянки здійснюється після державної реєстрації земельних ділянок у Державному земельному кадастрі (ч. 1 та 9\~ст. 791 Земельного кодексу). Перевіркою доказів наявності об`єкту переходу права власності встановлено, що позивачем не надано жодних доказів щодо формування земельних ділянок з визначенням їх меж, конкретного місця розташування та присвоєння їм кадастрових номерів з відповідною реєстрацією в Державному земельному кадастрі. Крім того, земельна ділянка площею 1,33 га, відповідно до архівної довідки виданої архівним сектором Хорошівської районної державної адміністрації Житомирської області за №93 від 12.08.2019 року на підставі рішення ІІІ сесії XXІІ скликання Грушківської сільської ради народних депутатів Володарсько-Волинського району Житомирської області, протокол засідання від 07 квітня 1995 року, передана спадкодавцю [PERSON] у постійне користування, а не в приватну власність (а.сп.10). Таким чином суд приходить до висновку про відмову в задоволенні позовних вимог в частині визання права власності в порядку спадкування на земельні ділянки, оскільки доказів, які б підтвердили наявність спадкового майна оформленого у встановленому законодавством порядку за спадкодавцем на час звернення до суду позивач не надав. В інший спосіб ідентифікувати спірні земельні ділянки не можливо. На підставі викладеного,

Outcome: partial