Jurisdiction: civil
Date: 2017-05-14 00:00:00

Позивач звернулась до суду з позовом до [PERSON], треті особи: Центр надання адміністративних послуг Дніпровської районної в м. Києві державної адміністрації, [PERSON] про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням посилаючись на те, що вона є власником [ADDRESS]. З відповідачем вони були одружені до 24 жовтня 1985 року. В кінці жовтня 1986 року відповідач пішов з квартири та вказав, що буде проживати в квартирі іншої жінки. Реєстрація відповідача у зазначеній квартирі є такою, що порушує права позивача. Тому просить суд визнати відповідача таким, що втратив право користування спірною квартирою та зняти його з реєстрації. Позивач, представник позивача в судовому засіданні позов просять задовольнити, проти винесення заочного рішення не заперечують. Відповідач в судове засідання не з'явився, хоча про день, час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, а тому по справі необхідно постановити заочне рішення, відповідно до ст. 224 ЦПК України через неявку відповідача в судове засідання. Треті особи в судове засідання не з`явились, про день, час та місце розгляду справи повідомлялись належним чином, причини неявки суду не повідомили. Суд, вислухавши пояснення представника позивача, позивача, допитавши свідків, дослідивши матеріали справи, приходить до наступного висновку. Як вбачається з пояснень та матеріалів справи, 24 жовтня 1985 року між [PERSON] та [PERSON] було розірвано шлюб. (а.с. 7) Позивач зазначає, що вона є власником [ADDRESS], на підтвердження чого надано копії відповідних документів. (а.с.11,12,13) Однак, документа про право власності на вказану квартиру суду надано не було. Довідкою Форма № 3 підтверджується, що на даний час в квартирі зареєстровано три особи: [PERSON], [PERSON], [PERSON] (а.с.5) Позивач в судовому засіданні пояснила, що відповідач після розлучення (1986 рік) забрав свої речі та пішов жити до іншої жінки, після чого в квартирі ніколи не проживав та не намагався це зробити. Однак з реєстраційного обліку він не знявся. Актами про не проживання, показами свідків [PERSON] та [PERSON] також підтверджується факт не проживання [PERSON] за адресою: [ADDRESS]. (а.с.8,9,10) Відповідно до вимог ст. 383 ЦК України передбачено, що власник житлового будинку, квартири має право використовувати помешкання для власного проживання, проживання членів своєї сім`ї, інших осіб і не має права використовувати його для промислового виробництва. Відповідно до вимог ч.1 ст. 391 ЦК України, власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном. Також у статті 41 Конституції України вказано, що кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності. Таким чином, суд приходить до висновку, що реєстрація відповідача у спірній квартирі, дійсно перешкоджає позивачу здійснювати її право власності, а позивач має право вимагати усунути перешкоди в користуванні та розпорядженні своїм майном, у зв'язку з чим, суд, вважає за необхідне визнати відповідача таким, що втратив право користування квартирою [ADDRESS]. Статтею 88 ЦК України передбачено, що стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Якщо позивача, на користь якого ухвалено рішення, звільнено від сплати судового збору, він стягується з відповідача в дохід держави пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог. Отже, підлягає стягненню з відповідача на користь позивача 640 грн. 00 коп. судового збору. На підставі викладеного,

Outcome: approved