Jurisdiction: civil
Date: 2017-01-17 00:00:00

Позивач звернулась до суду з вищевказаним позовом, посилаючись на те, що вона є власником 52/100 частини домоволодіння за адресою: [ADDRESS]. В будинку зареєстрована [PERSON], яка там не проживає з липня 2011 року. Відповідач не приймає участі в утриманні домоволодіння. Комунальні служби за свої послуги нараховують для сплати суми у відповідності не до кількості фактично проживаючих, а до кількості фактично зареєстрованих осіб, тому позивач несе додаткові витрати за користування водою, газом, теплом тощо. Крім того, реєстрація відповідача перешкоджає позивачу в користуванні житлом у повному обсязі, тому вона була вимушена звернутись до суду із вказаним позовом. Просить суд визнати відповідача такою, що втратила право на користування домоволодінням за адресою: [ADDRESS]. Представник позивача у судове засідання не з'явився, на адресу суду надав письмову заяву, згідно якої підтримав заявлені вимоги, просив суд їх задовольнити з підстав, викладених у позові та розглянути справу за його відсутності. Відповідач в судове засідання не з'явилась, про час і місце судового засідання повідомлена належним чином, причину неявки суду не повідомлено. Суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст.224 ЦПК України. Дослідивши матеріали справи, суд вважає заявлені вимоги законними та обґрунтованими, у зв'язку з чим вони підлягають задоволенню виходячи з наступного. Згідно ст. 41 Конституції України - кожен має право володіти, користуватись та розпоряджатись своєю власністю. У відповідності до ч.1 ст. 316 ЦК України правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб. Статтею 317 ЦК України передбачено, що власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном. На зміст права власності не впливають місце проживання власника та місцезнаходження майна. Згідно ст. 319 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним користування та розпоряджання своїм майном. Відповідно до ст. 71 ЖК України, при тимчасовій відсутності наймача або членів його сім'ї, за ними зберігається жиле приміщення протягом шести місяців. Відповідно до ст. 72 ЖК України, визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням внаслідок відсутності цієї особи понад встановлені строки, провадиться в судовому порядку. Судом встановлено, що [PERSON] на праві приватної власності належить 52/100 частини домоволодіння за адресою: [ADDRESS], на підставі рішення Дніпровського районного суду м. Херсона від 20.01.1982 року №2-95/1982. Відповідно до копії домової книги на домоволодіння та адресної довідки встановлено, що за адресою: [ADDRESS], відповідач прописана з 27.10.2010 року. З матеріалів справи встановлено що відповідач з липня 2011 року в даному домоволодінні не проживає, що підтверджує актом від 03.08.2015 року складеного сусідами позивача та підтверджено Виконавчим комітетом Антонівської селищної ради № 1626 від 06.08.2015 року. Враховуючи вищесказане, суд вважає, що позов підлягає задоволенню, оскільки в судовому засіданні встановлено, що відповідач участі у витратах по утриманню домоволодіння не приймає, за комунальні послуги не сплачує та не проживає у ньому тривалий час.

Outcome: approved