Jurisdiction: civil
Date: 2014-01-22 00:00:00

позивач звернувся із позовом до відповідачів, третьої особи про солідарне стягнення заборгованості по кредитному договору №11404 від 15.06.2010 року, що укладений між КС «Єднання» та [PERSON], та договором поруки №1404 від 15.06.2010 року, що укладено між КС «Єднання» та [PERSON], в сумі 16 075,32 грн., що складається із тіла кредиту - 8 772, 51 грн. та заборгованості по процентах - 7 302,81 грн. Позов мотивує тим, що 15.06.2010 року між позивачем та [PERSON] було укладено кредитний договір №11404, відповідно до умов якого позивач надав кошти в розмірі 20 000 грн. терміном кредиту на 10 фактичних місяців до 15.04.2011 року за умов сплати 59 % річних від суми залишку кредиту. В забезпечення виконання позивачем також було укладено договір поруки №1404 від 15.06.2010 року з [PERSON], згідно якого вона з боржником відповідають перед кредитором як солідарні боржники у разі порушення боржником зобов'язання. Проте відповідач [PERSON] свої зобов'язання по сплаті кредитку не виконав, у наслідок чого утворилась заборгованість в розмірі 16 075,32 грн. Оскільки відповідачами свої обов'язки за укладеними договорами виконані не було, тому просить стягнути заборгованість солідарно. В судовому засіданні представник позивача вимоги позовної заяви підтримав в повному обсязі, дав пояснення аналогічні наведеним вище. Представник відповідача [PERSON] - [PERSON] в судовому засіданні проти позову заперечив, зазначив, що під номером 11404 існує два кредитних договори, які датовані 15.06.2010 року та 03.12.2010 року. Вважає, що позивачем сфабриковано договір від 15.06.2010 року та касовий ордер від 15.06.2010 року, оскільки такий договір відповідачем [PERSON] не укладався та кошти 15.06.2010 року не надавались. Зазначив, що в касових ордерах зазначено різні номери документів та дати складання. Додав, що кошти надавались лише 03.12.2010 року. Окрім цього, при укладенні договору відповідачем [PERSON] не було отримано згоди його дружини. Враховуючи наведене вище, просить в задоволенні позову відмовити. Відповідач [PERSON] в судові засідання не з'явилась, про дату, час та місце розгляду справи була повідомлена у порядку встановленому положеннями ч.9 ст.74 ЦПК України через засоби масової інформації (а.с.65-72). Тому суд вважає, що справу слід розглянути у відсутності відповідача [PERSON] з врахуванням доказів, які є у матеріалах справи. Третя особа [PERSON] в судове засідання не з'явилась, про дату, час та місце була повідомлена належним чином, причин неявки суду не повідомила, пояснень чи заперечень до суду не подали, а тому суд вважає що справу слід розглянути у їх відсутності. Заслухавши пояснення представників сторін, дослідивши письмові докази у справі та оцінивши їх у сукупності, суд позов задовольняє з таких підстав. Відповідно до ст.526 ЦК України, зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог ЦК України, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Судом встановлено, що на підставі заяви [PERSON] про отримання кредиту (а.с.14) між КС «Єднання» та [PERSON] 15.06.2010 року було укладено кредитний договір №11404 (а.с.9-10). Відповідно до умов договору, зокрема п.1.1, позивачем було надано відповідачу [PERSON] кредитні кошти в розмірі 20 000 грн., що стверджується копією видаткового ордера від 15.06.2010 року (а.с.12). Статтею 536 ЦК України визначено, що за користування чужими грошовими коштами боржник зобов'язаний сплачувати проценти, якщо інше не встановлено договором між фізичними особами. Розмір процентів за користування чужими грошовими коштами встановлюється договором, законом або іншим актом цивільного законодавства. У відповідності до п.1.1 кредитного договору відповідач [PERSON] зобов'язався сплачувати проценти у розмірі 59% відсотків річних за користування коштами. Відповідно до ст.530 ч.1 ЦК України, якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Відповідно до п.1.2 кредитного договору кредит надавався на строк 10 місяців з 15 червня 2010 року по 15 квітня 2011 року. Судом встановлено, що свої обов'язки за кредитним зобов'язанням відповідач в повній мірі не виконав та з грудня 2010 року кошти не повертав, у наслідок чого перед позивачем утворилась заборгованість в розмірі 8 772,51 грн. по тілу кредиту та 7 302,81 грн. по сплаті відсотків за користування кредитом, що стверджується розрахунком заборгованості (а.с.53) Окрім цього, в забезпечення виконання кредитних зобов'язань, між КС «Єднання» та [PERSON] було укладено договір поруки №1404 від 15.06.2010 року, відповідно до умов якого у випадку, коли відповідачем [PERSON] не будуть виконуватись або будуть неналежним чином виконуватись зобов'язання за кредитним договором, поручитель та боржник несуть солідарну відповідальність перед кредитором. Згідно із ст.554 ЦК у разі порушення боржником зобов'язання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники, якщо договором поруки не встановлено додаткову відповідальність поручителя. Поручитель відповідає перед кредитором у тому ж обсязі, що і боржник, якщо інше не встановлено договором поруки. Суд не погоджується із доводами представника відповідача про безпідставність позову у зв'язку із наявність договорів з різними датами під одним номер, оскільки в судовому засіданні встановлено, що відповідачем [PERSON] укладалось декілька кредитних договорів згідно яких відповідач отримував кошти, що підтверджується копією договорів та видатковими касовими ордерами (а.с.9-12, 30). При цьому представник позивача пояснив, що за практикою, яка існувала у КС «Єднання» після укладення першого договору, всі послідуючі договори із однією особою реєструються під тим самим номером, проте відрізняється дата укладення, а також в підтвердження видачі коштів за конкретним договором вказує касовий ордер, який складається у день видачі коштів. Дійсно, з оглянутих касових ордерів (а.с.12 та 30) вбачається, що відповідач [PERSON] отримував кошти за кредитним договором від 15.06.2010 року № 11404 в сумі 20000 грн. згідно касового ордеру № 125 від 15.06.2010 року, а згідно кредитного договору від 03.12.2010 року №11404 згідно касового ордеру № 130 від 03.12.2010 року. А тому є доведеним, що відповідач [PERSON] отримав кошти за кредитним договором від 15.06.2010 року № 11404 в сумі 20000 грн. згідно касового ордеру № 125 від 15.06.2010 року. Крім цього, суд враховує, що ухвалою апеляційного суду Львівської області від 27.11.2013 року залишено в силі рішення Залізничного районного суду м. Львова від 14.06.2013 року, яким відмовлено в задоволенні позову [PERSON] про визнання недійсним кредитного договору. З врахуванням положень ч.3 ст.61 ЦПК України, суд вважає, що не підлягають доказуванню обставини, встановлені у вказаних рішеннях, зокрема, що кредитний договір є правочином щодо отримання коштів у власність та не стосується прав дружини. Таким чином, оскільки відповідачі взяті на себе зобов'язання за кредитним договором та договором поруки не виконували чином, у зв'язку з чим допустила утворення заборгованості по сплаті тіла кредиту та нарахованих відсотків, а тому суд вважає, що позов є підставним та підлягає до задоволення. При цьому, задовольняючи позов, у відповідності до ст.88 ЦПК України, з відповідачів на користь позивача слід стягнути понесені останнім і документально підтверджені судові витрати в розмірі 214,60 грн. (а.с.4-5)

Outcome: approved