Jurisdiction: civil
Date: 2014-12-11 00:00:00

Позивач звернулась в суд з позовом, у якому просить позбавити [PERSON] батьківських прав у відношенні малолітнього [PERSON], [INFO]. Позов обґрунтовує тим, що з відповідачем з 27.07.2004 року по 22.04.2010 року перебувала у шлюбі. Від спільного шлюбу мають малолітню дитину [PERSON], [INFO]. З моменту припинення шлюбних відносин, а саме з грудня 2009 року та по теперішній час дитина мешкає разом з позивачем яка знаходиться на її утриманні та вихованні. Відповідач матеріальної допомоги на утримання дитини не надає, участі у вихованні не приймає, з дитиною не спілкується. Син вже забув батька, оскільки дитина довгий час не проживає з ним, тому звернулася до суду з позовом по позбавлення батьківських прав. Від позивача надійшла заява з проханням розглянути справу у її відсутності, позов підтримала у повному обсязі. Відповідач у судовому засіданні присутній не був - надав на адресу суду завірену приватним нотаріусом Рудик С.В. Вінницького міського нотаріального округу Вінницької області заяву від 09.12.2014 року з проханням розглянути справу про позбавлення батьківських прав у його відсутності, позовні вимоги визнає повністю у зв'язку з відсутністю батьківських почуттів до сина. Представник третьої особи у судовому засіданні присутній не був - надав заяву з проханням розглянути справу у його відсутності, рішення просив прийняти з урахуванням прав та законних інтересів дитини. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню у повному обсязі, з наступних підстав. Судом встановлено, що [PERSON] та [PERSON] є батьками [PERSON], [INFO], що підтверджується свідоцтвом про народження дитини серії [NUMBER] виданого Жовтневим відділом реєстрації актів цивільного стану Маріупольського міського управління юстиції Донецької області 15.12.2008 року (а.с.6). Згідно з п.2 ч.1 ст.164 СК України мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він ухиляються від виконання своїх обов'язків по вихованню дитини. Відповідно до п.16 Постанови Пленуму Верховного Суду від 30.03.2007 р. №3 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавленні і поновлення батьківських прав» ухилення від виконання своїх обов'язків по вихованню дитини має місце, коли батьки не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїх обов'язків. Судом встановлено, що відповідач не спілкується із дитиною, участі у вихованні та утриманні дитини не приймає, відповідач зазначив, що батьківське почуття до дитини відсутнє, що свідчить про ухилення відповідача від виконання обов'язків по вихованню дитини. Згідно із ч. 4 ст. 19 СК України при розгляді судом спорів щодо участі одного з батьків у вихованні дитини, місця проживання дитини, позбавлення та поновлення батьківських прав, побачення з дитиною матері, батька, які позбавлені батьківських прав, відібрання дитини від особи, яка тримає її у себе не на підставі закону або рішення суду, управління батьками майном дитини, скасування усиновлення та визнання його недійсним обов'язковою є участь органу опіки та піклування. Орган опіки та піклування подає суду письмовий висновок щодо розв'язання спору на підставі відомостей, одержаних у результаті обстеження умов проживання дитини, батьків, інших осіб, які бажають проживати з дитиною, брати участь у її вихованні, а також на підставі інших документів, які стосуються справи (ч. 5 ст. 19 СК України). Відповідно висновку Маріупольської міської ради Жовтневої районної адміністрації від 12.12.2014 року №05-1146-13, орган опіки та піклування вважає доцільним позбавити [PERSON] батьківства відносно його малолітнього сина [PERSON], [INFO]. У відповідності до вимог ст.ст.7,155 Сімейного Кодексі України, дитина має бути забезпечена можливістю здійснення її прав, які встановлені Конституцією України та Конвенцією про права дитини, а батьківські права не можуть здійснюватися всупереч інтересам дитини. Відповідач у справі проти позбавлення його батьківських прав стосовно сина [PERSON], [INFO] не заперечує. Враховуючи, що позбавлення відповідача батьківських прав є способом захисту прав дитини та відповідає її інтересам, а відповідач ухиляється від виконання обов'язків по вихованню дитини та не проявляє батьківської турботи до нього, суд вважає доцільним позовні вимоги задовольнити. На розподілі судових витрат сторони не наполягали.

Outcome: approved