Jurisdiction: civil
Date: 2014-02-12 00:00:00

Позивач звернулась до суду з позовом до відповідача про визнання договору позики недійсним, з тих підстав, що, згідно до умов договору про отримання коштів, позичальник зобов'язаний був надати позикодавцю розписку. Позивач стверджує, що таку розписку вона не надавала, кошти не отримувала, а розписка на оригіналі документу здійснена іншою особою. У судовому засіданні представник позивача підтримав позовні вимоги в повному обсягу, просив позов задовольнити з підстав, викладених у позові. Представник відповідача проти позову заперечував, зазначив що позивач отримала кошти в повному обсягу про що є відповідна розписка викладена на договорі займу, тому підстав для задоволення позову немає. Суд, заслухавши пояснення сторін, вивчивши матеріали справи, вважає, що позов не підлягає задоволенню, виходячи з наступного. Відповідно до матеріалів справи 08 червня 2010 року між [PERSON], як позикодавцем, та [PERSON], як позичальником, укладено договір позики на суму 158 420,00 грн. (а.с.57) Згідно до п.4.1 Договору, позичальник зобов'язаний повернути позику в національний валюті України в сумі еквівалентній 20000,00 доларів США на день повернення до 01 вересня 2013 року. На підставі до п.3.1 Договору, позикодавець передає суму позики в готівковому порядку в день підписання цього договору, а позичальник видає позикодавцю розписку про отримання грошових коштів. Відповідно до п.4.3 Договору, повернення позики підтверджується розпискою Позикодавця. Згідно до матеріалів справи, позичальник отримав 20000,00 доларів США, про що зроблено відповідний надпис на оригінали договору позики. Позивач стверджував, що зазначена надпис вчинена іншою особою, що є підставою для визнання договору позики недійсним. Ухвалою суду у справи була призначена судова, почеркознавча експертиза, обов'язок сплатити яку було покладено на позивача. За клопотанням експерта, позивача було зобов'язано надати вільні зразки почерку та підпису для проведення експертизи. Однак, виходячи з того, що зразки суду не надані та експертиза позивачем не сплачена, на думку суду, позивач ухиляється від проведення експертизи. Відповідно до ст. 526, 527 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Боржник зобов'язаний виконати свій обов'язок, а кредитор - прийняти виконання особисто, якщо інше не встановлено договором або законом, не випливає із суті зобов'язання чи звичаїв ділового обороту. Кожна із сторін у зобов'язанні має право вимагати доказів того, що обов'язок виконується належним боржником або виконання приймається належним кредитором чи уповноваженою на це особою, і несе ризик наслідків непред'явлення такої вимоги. Відповідно до ст.14 ЦК України цивільні обов'язки виконуються у межах, встановлених договором або актом цивільного законодавства. Особа не може бути примушена до дій, вчинення яких не є обов'язковим для неї. Виконання цивільних обов'язків забезпечується засобами заохочення та відповідальністю, які встановлені договором або актом цивільного законодавства. Відповідно до ст.16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Способами захисту цивільних прав та інтересів можуть бути: визнання права; визнання правочину недійсним; припинення дії, яка порушує право; відновлення становища, яке існувало до порушення; примусове виконання обов'язку в натурі; зміна правовідношення; припинення правовідношення; відшкодування збитків та інші способи відшкодування майнової шкоди; відшкодування моральної (немайнової) шкоди; визнання незаконними рішення, дій чи бездіяльності органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим або органу місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб. Суд може захистити цивільне право або інтерес іншим способом, що встановлений договором або законом. Відповідно до ст.57-59 ЦПК України доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються на підставі пояснень сторін, третіх осіб, їхніх представників, допитаних як свідків, показань свідків, письмових доказів, речових доказів, зокрема звуко- і відеозаписів, висновків експертів. Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування. Відповідно до ст.60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Позивач не надала належних та допустимих доказів, що вона не вчиняла напису про отримання коштів, від проведення експертизи ухилилася, тому позов не обґрунтований та задоволенню не підлягає. В силу ст. 88 ЦПК судові витрати відшкодуванню не підлягають. На підставі ст.ст. 14, 16, 526, 527 ЦК Ураїни,

Outcome: dismissed