Jurisdiction: civil
Date: 2016-02-10 00:00:00

Позивач звернулась до суду з позовом до відповідача в якому, з урахуванням зменшення позовних вимог, просила стягнути з нього аліменти на свою користь на утримання неповнолітніх дітей [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO] р.н, в твердій грошовій сумі, що становить 2000,00 грн. на кожну дитину щомісяця починаючи стягнення від дня подачі позову і до досягнення дітьми повноліття. Свої вимоги обґрунтовує тим, що вона перебувала у шлюбі з відповідачем, який 03.08.2015 року був розірваний. Від даного шлюбу сторони мають неповнолітніх дітей: сина [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO] Зазначає, що неповнолітні діти проживають разом з нею та повністю перебувають на її утриманні, відповідач матеріальної допомоги на утримання дітей не надає. На підставі вищевикладеного просила позов задовольнити. Позивач та її представник в судовому засіданні позовні вимоги підтримали у повному обсязі та просили їх задовольнити. Відповідач та його представник в судовому засіданні проти задоволення позовних вимог заперечували, посилаючись на те, що вимоги є не обґрунтованими та розмір аліментів значно завищеним. Просили відмовити у задоволені позову. Вислухавши думку сторін та їх представників, дослідивши матеріали справи, суд вважає позов обґрунтованим та таким, що підлягає частковому задоволенню, виходячи з наступного. Встановлено, що сторони перебували у шлюбі. Від даного шлюбу сторони мають двох неповнолітній дітей, [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO] Рішенням Солом'янського районного суду м. Києва від 03.08.2015 року шлюб між сторонами було розірвано. Відповідно до ч. 3 ст. 61 ЦПК України обставини, встановлені судовим рішенням у цивільній, господарській або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини. Неповнолітні діти сторін проживають разом з позивачем та знаходяться на її утриманні, оскільки відповідач ухиляється від виконання своїх батьківських обов'язків. З довідки №К-Е00000081 від 14.08.2015 року вбачається, що позивач з 01.06.2005 року по 30.05.2015 року працювала в ТОВ «КОНТИНЕНТ-ТОРГ» на посаді комірника. Дохід за період з 01.12.2014 року по 31.05.2015 року склав 11275,81 грн. З довідки ТОВ «СОЛИЦЯ-ТОРГ» від 14.01.2016 року вбачається, що позивач працювала на посаді комірника у даному товаристві та її дохід за період з червня 2015 року по листопад 2015 року становив 8661,91 грн. З довідки ТОВ «НОВУС Україна» від 18.01.2016 року вбачається, що позивач працює у даному товаристві на посаді приймальник товарів. ЇЇ посадовий оклад становить 2900,00 грн. Дохід за період з 25.11.2015 року по 31.12.2015 року склав 8676,51 грн. З довідки Святошинського районного центру зайнятості від 10.12.2015 року №2857 вбачається, що відповідач є безробітним. Отже, встановлено, що відповідач [PERSON] має нерегулярний, мінливий дохід. В судовому засіданні відповідач підтвердив вказані обставини та зазначив, що має нерегулярний дохід від підробітку. Згідно ст.180 Сімейного кодексу України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно зі ст.181 Сімейного кодексу України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Згідно зі ст.182 Сімейного кодексу України при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров'я та матеріальне становище дитини; стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, за винятком випадків передбачених ст.184 цього Кодексу. Згідно ч.1 ст.184 Сімейного кодексу України якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, частину доходу одержує в натурі, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення, суд за заявою платника або одержувача може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі. З матеріалів справи вбачається, що відповідач страждає захворюванням - виразка 12-ти персної кишки, що підтверджується медичними довідками (а.с. 38-39). Враховуючи майновий стан сторін та те, що відповідач має нерегулярний мінливий дохід та зобов'язаний утримувати дітей і створювати необхідні передумови для розвитку і забезпечення організації їх життя нарівні з позивачем, а також передбачені законом обставини, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь позивача аліменти на утримання неповнолітніх дітей [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO] р.н, в розмірі 1750,00 грн. на кожну дитину щомісяця, але не менше ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку на одну дитину. При визначенні розміру аліментів суд враховує стан здоров'я відповідача, матеріальне становище та наявність на утриманні батьків похилого віку. Обставини на які посилався відповідач, а саме те, що він немає змоги сплачувати аліменти, оскільки є безробітним, не звільняє його від обов'язку утримувати дітей [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO] від шлюбу з позивачем та не впливає на розмір аліментів. Слід зазначити, що сім'я є первинним та основним осередком суспільства. Вона створюється на підставі шлюбу, а також на інших підставах, не заборонених законом і таких, що не суперечать моральним засадам суспільства. Законодавством України передбачено обов'язок батьків утримувати дитину до досягнення нею повноліття (18 років). Аліменти - це кошти на утримання дитини, які присуджуються за рішенням суду у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Розмір коштів на утримання дитини (аліменти) встановлюється судом. Стягнення аліментів за рішенням суду покладено на органи Державної виконавчої служби. Відповідно до ч. 8 ст. 7 СК України регулювання сімейних відносин має здійснюватись з максимально можливим врахуванням інтересів дитини, непрацездатних членів сім'ї. За змістом ст. 18 Конвенції про захист прав дитини, суд повинен докласти всіх можливих зусиль для того, щоб забезпечити визнання принципу загальної та однакової відповідальності обох батьків за виховання і розвиток дитини. Батьки несуть основну відповідальність за виховання та розвиток дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування. Згідно з ч. 1 ст. 12 Закону України «Про охорону дитинства» на кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. За аналізом наведених правових норм, враховуючи наведене вище та те, що відповідачем доказів на підтвердження відсутності можливості виплачувати аліменти на утримання неповнолітніх дітей [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO] не надано, суд приходить до висновку, що відповідач не довів тих обставин на які посилався як на підставу своїх заперечень проти вимог позивача. Відповідно до приписів вимог ст. ст. 27, 28, 29, 30 ЦПК України засобами доказування в цивільній справі є пояснення сторін і третіх осіб, показання свідків, письмові докази, речові докази і висновки експертів. Суд приймає до розгляду лише ті докази, які мають значення для справи. Обставини, які за законом повинні бути підтвердженні певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися ніякими іншими засобами доказування. Кожна сторона має довести ті обставини, на які посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Тобто, вказані принципи щодо обов'язковості доведення тих чи інших обставин є обов'язковими при з'ясуванні обставин справи по суті. З урахуванням викладеного, суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню. Згідно зі ст.191 Сімейного Кодексу України аліменти присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову. Відповідно до п.1 ч.1 ст.367 ЦПК України суд допускає негайне виконання рішення суду у справах про стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць. Згідно ч. 3 ст. 88 ЦПК України якщо позивача, на користь якого ухвалено рішення, звільнено від сплати судового збору, він стягується з відповідача в дохід держави пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог. На підставі вищевикладеного, суд приходить до висновку про стягнення з відповідача на користь держави 551,20 грн. судового збору.

Outcome: partial