Jurisdiction: civil
Date: 2015-06-11 00:00:00

Позивач звернулась до суду з позовом, в якому вказує, що 17.09.2012р. між нею та відповідачем [PERSON] був укладений договір про надання юридичних послуг. 21.09.2012р. на імя відповідача була видана довіреність на представництво інтересів позивача у різних державних, громадських, господарських та інших організаціях з питань введення в експлуатацію, оформлення та реєстрації на імя позивача права власності на жилий будинок №99 по вул.Набережна в м.Бердянську. Згідно умов договору, відповідач зобовязався надати клієнту юридичні послуги з питань введення в експлуатацію самочинно зведених обєктів нерухомого майна, розташованих на території вказаного домоволодіння, провести технічну інвентаризацію та видати клієнту на руки свідоцтво на право власності на всі виявлені самочинно зведені будівлі. Позивач в свою чергу зобовязався при підписанні вказаного договору оплатити юридичні послуги в сумі 40000 грн. Позивач умови вказаного договору виконав, грошова сума в розмірі 40000 грн. відповідачу була сплачена. Відповідач в свою чергу умови укладеного договору не виконує, жодної юридичної дії на виконання своїх зобовязань відповідачем не здійснено. 15.07.2013р. позивачем на адресу відповідача була направлена письмова вимога про розірвання вказаного договору та повернення сплачених грошових коштів, яка повернулась до відправника з позначкою «за закінченням терміну зберігання». 09.07.2013р. відповідач особисто погодився повернути позивачу отримані грошові кошти, про що видав відповідну розписку. 01.08.2013р. позивачем була скасована довіреність на імя відповідача. На час звернення до суду позивачем особисто були здійснені всі дії, які зобовязувався здійснити відповідач за договором від 17.09.2012р. Тому в своєму позові позивач просить розірвати договір про надання юридичних послуг від 17.09.2012р. між [PERSON] та адвокатом [PERSON], а також стягнути з [PERSON] на користь [PERSON] грошові кошти в сумі 40000грн. До судового засідання представник позивача [PERSON] надав до суду заяву з проханням розглянути справу без його участі, позовні вимоги підтримав, проти винесення заочного рішення не заперечував. Відповідач [PERSON] до судового засідання не зявився, про час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином. В порядку ст.224 ЦПК України суд розглянув справу в заочному порядку. Вивчивши матеріали справи, суд доходить висновку про необхідність задоволення позову на підставі наступного. Суд вважає встановленим та доведеним наданими доказами, що 17.09.2012р. між позивачем [PERSON] та відповідачем [PERSON] був укладений договір про надання юридичних послуг. 21.09.2012р. на імя відповідача була видана довіреність на представництво інтересів позивача у різних державних, громадських, господарських та інших організаціях з питань введення в експлуатацію, оформлення та реєстрації на імя позивача права власності на жилий будинок №99 по вул.Набережна в м.Бердянську. Згідно умов договору, відповідач зобовязався надати клієнту юридичні послуги з питань введення в експлуатацію самочинно зведених обєктів нерухомого майна, розташованих на території вказаного домоволодіння, провести технічну інвентаризацію та видати клієнту на руки свідоцтво на право власності на всі виявлені самочинно зведені будівлі. Позивач в свою чергу зобовязався при підписанні вказаного договору оплатити юридичні послуги в сумі 40000 грн. Позивач умови вказаного договору виконав, грошова сума в розмірі 40000 грн. відповідачу була сплачена. Відповідач в свою чергу умови укладеного договору не виконує, жодної юридичної дії на виконання своїх зобовязань відповідачем не здійснено. 15.03.2013р. позивачем на адресу відповідача була направлена письмова вимога про розірвання вказаного договору та повернення сплачених грошових коштів, яка повернулась до відправника з позначкою «за закінченням терміну зберігання». 09.07.2013р. відповідач особисто погодився повернути позивачу отримані грошові кошти, про що видав відповідну розписку. 01.08.2013р. позивачем була скасована довіреність на імя відповідача. Відповідно до ч.2 ст.651 ЦК України, договір може бути змінено або розірвано за рішенням суду на вимогу однієї із сторін у разі істотного порушення договору другою стороною та в інших випадках, встановлених договором або законом. Істотним є таке порушення стороною договору, коли внаслідок завданої цим шкоди друга сторона значною мірою позбавляється того, на що вона розраховувала при укладенні договору. В даному випадку відповідач на протязі значного проміжку часу не здійснив жодної дії по виконанню своїх обовязків за договором, що безумовно є істотним порушенням договору, що в свою чергу є підставою для розірвання цього договору, тому позовні вимоги в цій частині підлягають задоволенню.. Відповідно до ч.5 ст.653 ЦК України, якщо договір змінений або розірваний у звязку з істотним порушенням договору однією із сторін, друга сторона може вимагати відшкодування збитків, завданих зміною або розірванням договору. В даному випадку просить стягнути з відповідача розмір сплаченого відповідачу гонорару за договором, що не виконаний відповідачем, тому це безумовно є збитками позивача, які підлягають поверненню йому. Згідно розписки від 09.07.2013р., відповідач особисто погодився з цими вимогами позивача. Тому позовні вимоги і в цій частині підлягають задоволенню. На підставі викладеного,

Outcome: approved