Jurisdiction: civil
Date: 2021-09-07 00:00:00

Позивач звернулась до суду з вказаним позовом. Свої вимоги обґрунтовувала тим, що 06 серпня 2019 року між ТОВ «ОНІКС БІЛД», в особі директора Пальонка О.М., [PERSON] та [PERSON] , в інтересах якої діяла [PERSON] , на підставі витягу із розпорядження Солом`янської районної в місті Києві державної адміністрації № 605 від 2 серпня 2019 року про надання дозволу на укладення договорів, укладено тристоронню угоду про заміну сторін у зобов`язанні, яке виникло на підставі договору купівлі-продажу майнових прав на квартиру № 10/1-2-КД від 17 листопада 2016 року. Відповідно до умов зазначеної угоди [PERSON] , в інтересах якої діяла законний представник [PERSON] , приймає на себе всі права та обов`язки покупця, як сторони зазначеного вище договору купівлі-продажу майнових прав. 17 листопада 2016 року між ТОВ «ОНІКС БІЛД», в особі директора Пальонка О.М., та [PERSON] , укладено договір № 10/1-2-КД купівлі-продажу майнових прав; об`єктом майнових прав за відповідним договором є квартира, як складова і невід`ємна частина об`єкта будівництва по [ADDRESS] . 31 липня 2018 року між ТОВ «ОНІКС БІЛД», в особі директора Пальонка О.М., [PERSON] , та [PERSON] , укладено тристоронню угоду про заміну сторін у зобов`язанні, яке виникло на підставі договору купівлі-продажу майнових прав № 10/1-2-КД від 17 листопада 2016 року. Відповідно до умов зазначеної угоди [PERSON] передає, а [PERSON] приймає на себе всі права та обов`язки покупця, як сторони зазначеного вище договору. Пунктом 6 відповідної угоди визначено, що [PERSON] сплатив [PERSON] грошові кошти в сумі 264900 грн. В подальшому, 2 квітня 2019 року між ТОВ «ОНІКС БІЛД», в особі директора Пальонко О.М., (продавець) та [PERSON] (покупець) підписано попередній Акт № 1 прийому-передачі квартири для проведення ремонтних робіт та об`єкті за будівельною адресою: [ADDRESS] (будівельний номер) загальною площею 26,40 кв. м., на третьому поверсі другої секції будинку, відповідно до якого продавець передає, а покупець приймає квартиру, що вказана з договорі купівлі-продажу майнових прав № 10/1-2-КД від 17 листопада 2016 року. Крім того, 2 квітня 2019 року між ТОВ «ОНІКС БІЛД» в особі директора Пальонка О.М.,та [PERSON] укладено договір № 1-ЖК про участь у компенсації витрат замовника будівництва на підтримання належного стану житлового будинку та прибудинкової території, на підставі якого станом на даний час надходять платіжні доручення із вимогою [PERSON] сплатити кошти за отримані комунальні послуги за адресою: [ADDRESS] , які сплачені в повному обсязі впродовж всього періоду. В подальшому, в останній декаді січня 2021 року, під час здійснення нотаріальних дій, пов`язаних із прийняттям спадщини, [PERSON] стало відомо про факт реєстрації приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Войтовським В.С. 15.12.2020 права власності на квартиру [ADDRESS] , реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 2249179180000, за [PERSON] на підставі акту прийому-передачі майнових прав від 08.12.2020, договору купівлі-продажу майнових прав № 10/1-2-КД від 17.12.2016, виданого ТОВ «ОНІКС БІЛД», угоди про заміну сторін у зобов`язанні від 26.03.2018 року, довідки від 06.12.2020 року, тобто, зареєстровано право власності на квартиру, майнові права щодо якої належать малолітній [PERSON] [PERSON] , як законним представником [PERSON] щодо відповідного факту заволодіння майном до Шевченківського УП ГУНП в м. Києві подано заяву про вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ст. 190 КК України, відомості про що внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань 29.01.2021 року за № 12021100100000383. Враховуючи те, що документи, на підставі якого прийнято оскаржуване рішення не існують, підстави для реєстрації прав відсутні, а рішення реєстратора підлягає скасуванню. Ухвалою судді Солом`янського районного суду м. Києва від 05.02.2021 року відкрито спрощене позовне провадження. 08.02.2021 року від позивача надійшла заява про забезпечення позову. Ухвалою Солом`янського районного суду м. Києва від 11.02.2021 року задоволено заяву позивача про забезпечення позову. 22.02.2021 року від Служби у справах дітей та сім`ї Солом`янської районної в м. Києві державної адміністрації надійшли пояснення в яких Служба, з метою недопущення порушення прав та охоронюваних законом інтересів малолітньої [PERSON] , [INFO] , просила задовольнити позовні вимоги. 28.05.2021 року від представника третьої особи ТОВ «ОНІКС БІЛД» надійшли пояснення в яких він проти задоволення позову заперечував посилаючись на те, що у зв`язку введенням в експлуатацію об`єкта будівництва, працівниками ТОВ «ОНІКС БІЛД» було проведено інвентаризацію наявних угод щодо заміни сторін у зобов`язанні і з`ясовано, що саме з [PERSON] було укладено угоду про заміну сторін у зобов`язанні від 26 березня 2018 року, та, відповідно, було підписано Акт прийому-передачі від 08 грудня 2020 року майнових прав до Договору купівлі-продажу майнових на об`єкт нерухомості в будинку, розташованому на будівельною адресою: [ADDRESS] . На підставі Акту прийому-передачі від 08 грудня 2020 року майнових прав до договору купівлі-продажу майнових на об`єкт нерухомості в будинку, розташованому на будівельною адресою: [ADDRESS] , Договору №10/1-2-КД купівлі-продажу майнових прав на квартиру від 17.11.2016 року, Угоди про заміну сторін у зобов`язанні від 26.03.2018 року, 09.12.2020 року реєстратором - приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Войтовським В.С. було прийнято рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень (з відкриттям розділу) від 15 грудня 2020 року №55710311 на квартиру [ADDRESS] за [PERSON] . Підписана у наступному, тобто 31 липня 2018 року, між [PERSON] та [PERSON] угода про заміну сторін у зобов`язанні, яке виникло на підставі договору №10/1-2-КД купівлі-продажу майнових прав на квартиру від 17.11.2016 року, не спричинила виникнення у [PERSON] майнових прав на указану квартиру, так як раніше було вчинено Угоду про заміну сторін у зобов`язанні від 26.03.2018 року. У свою чергу, оскільки [PERSON] на підставі угоди про заміну сторін у зобов`язанні від 31 липня 2018 року не набув майнові права на спірну квартиру, то і укладена 06.08.2019 року між [PERSON] та [PERSON] , від імені якої діяла [PERSON] , угоду про заміну сторін у зобов`язанні не спричинила правового наслідку у вигляді переходу прав покупця за договором №10/1-2-КД купівлі-продажу майнових прав на квартиру від 17.11.2016 року. На підставі викладеного просив відмовити у задоволенні позову. 15.06.2021 року від позивача надійшла відповідь на відзив в якій вона заперечувала проти факту введення в експлуатацію об`єкта будівництв по [ADDRESS] , оскільки в мережі інтернет на сайті [INFO] за посиланням [INFO] наявна інформація від 25.05.2021 про відмову у видачі сертифікату про прийняття в експлуатацію закінчених будівництвом об`єктів ( [ADDRESS] ) з підстав неподання документів, необхідних для прийняття рішення про видачу сертифікату, а саме: акти випробування устаткування, інженерних систем, мереж та обладнання, інша документація, передбачена нормативними документами на виконання конкретного виду будівельних робіт відповідно до п. 4.8 ДБН А.3.1-5:2016 «Організація будівельного виробництва». Також, є невідповідність об`єкта проектній документації на будівництво такого об`єкта та/або вимогам будівельних норм, стандартів і правил, а саме: на об`єкті не виконані всі передбачені проектною документацією згідно з будівельними нормами, стандартами і правилами роботи, не змонтоване обладнання, яке впливає на експлуатацію будівлі, зокрема й через що реєстрація права власності на інвестовані інвесторами об`єкти здійснюється лише конкретним приватним нотаріусом 15.07.2021 року від представника третьої особи ТОВ «ОНІКС БІЛД» надійшло клопотання про залучення третьої особи та розгляд справи за правилами загального позовного провадження. 06.09.2021 року від [PERSON] , яка діє в інтересах [PERSON] надійшло клопотання про розгляд справи за правилами загального позовного провадження. 26.07.2021 року від [PERSON] надійшли пояснення в яких він проти задоволення позовних вимог заперечував посилаючись на те, що підписана 31 липня 2018 року, між [PERSON] та [PERSON] угода про заміну сторін у зобов`язанні, яке виникло на підставі договору №10/1-2-КД купівлі-продажу майнових прав на квартиру від 17.11.2016 року, не спричинила виникнення у [PERSON] майнових прав на вказану квартиру, так як раніше було вчинено угоду про заміну сторін у зобов`язанні між [PERSON] та ним від 26.03.2018 року, яка є чинною. Ухвалою судді Солом`янського районного суду м. Києва від 08.09.2021 року у задоволенні клопотання про залучення третьої особи та розгляд справи за правилами загального позовного провадження відмовлено. Оскільки розгляд справи відбувається в порядку спрощеного позовного провадження учасники справи в судове засідання не викликались. Суд, вивчивши та дослідивши матеріали справи, приходить до наступного висновку. Судом встановлено, що 17 листопада 2016 року між ТОВ «ОНІКС БІЛД», в особі директора Пальонка О.М., та [PERSON] укладено договір № 10/1-2-КД купівлі-продажу майнових прав; об`єктом майнових прав за відповідним договором є квартира, як складова і невід`ємна частина об`єкта будівництва по [ADDRESS] . 31 липня 2018 року між ТОВ «ОНІКС БІЛД», в особі директора Пальонка О.М., [PERSON] , та [PERSON] , укладено тристоронню угоду про заміну сторін у зобов`язанні, яке виникло на підставі договору купівлі-продажу майнових прав № 10/1-2-КД від 17 листопада 2016 року. Відповідно до умов зазначеної угоди [PERSON] передає, а [PERSON] приймає на себе всі права та обов`язки покупця, як сторони зазначеного вище договору. Пунктом 6 відповідної угоди визначено, що [PERSON] сплатив [PERSON] грошові кошти в сумі 264900 грн. До договору долучено довідку про 100% сплати вартості майнових прав на об`єкт нерухомості. В подальшому, 2 квітня 2019 року між ТОВ «ОНІКС БІЛД», в особі директора Пальонка О.М., (продавець) та [PERSON] (покупець) підписано попередній Акт № 1 прийому-передачі квартири для проведення ремонтних робіт та об`єкті за будівельною адресою: [ADDRESS] (будівельний номер) загальною площею 26,40 кв. м., на третьому поверсі другої секції будинку, відповідно до якого продавець передає, а покупець приймає квартиру, що вказана з договорі купівлі-продажу майнових прав № 10/1-2-КД від 17 листопада 2016 року. Крім того, 2 квітня 2019 року між ТОВ «ОНІКС БІЛД» в особі директора Пальонка О.М.,та [PERSON] укладено договір № 1-ЖК про участь у компенсації витрат замовника будівництва на підтримання належного стану житлового будинку та прибудинкової території, на підставі якого станом на даний час надходять платіжні доручення із вимогою [PERSON] сплатити кошти за отримані комунальні послуги за адресою: [ADDRESS] , які сплачені в повному обсязі впродовж всього періоду. 06 серпня 2019 року між ТОВ «ОНІКС БІЛД», в особі директора Пальонка О.М., [PERSON] та [PERSON] , в інтересах якої діяла [PERSON] , на підставі витягу із розпорядження Солом`янської районної в місті Києві державної адміністрації № 605 від 2 серпня 2019 року про надання дозволу на укладення договорів, укладено тристоронню угоду про заміну сторін у зобов`язанні, яке виникло на підставі договору купівлі-продажу майнових прав на квартиру № 10/1-2-КД від 17 листопада 2016 року. Відповідно до умов зазначеної угоди [PERSON] , в інтересах якої діяла законний представник [PERSON] , приймає на себе всі права та обов`язки покупця, як сторони зазначеного вище договору купівлі-продажу майнових прав. З матеріалів позовної заяви вбачається, що в останній декаді січня 2021 року, під час здійснення нотаріальних дій, пов`язаних із прийняттям спадщини, [PERSON] стало відомо про факт реєстрації приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Войтовським В.С. 15.12.2020 права власності на квартиру [ADDRESS] , реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 2249179180000, за [PERSON] на підставі акту прийому-передачі майнових прав від 08.12.2020, договору купівлі-продажу майнових прав № 10/1-2-КД від 17.12.2016, виданого ТОВ «ОНІКС БІЛД», угоди про заміну сторін у зобов`язанні від 26.03.2018, довідки від 06.12.2020, тобто, зареєстровано право власності на квартиру, майнові права щодо якої належать малолітній [PERSON] . Позивач просила скасувати рішення реєстратора - приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Войтовського В.С. про державну реєстрацію прав та їх обтяжень (з відкриттям розділу) від 15.12.2020 року №55710311 на квартиру [ADDRESS] за [PERSON] (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 2249179180000) з виключенням запису про право власності 39713009 з державного реєстру речових прав на нерухоме майно. Вимоги обґрунтовані тим, що обміри для складання технічного паспорту, який є обов`язковим при первинній реєстрації права власності об`єкта нерухомого майна не проводились, довіреності діяти від імені [PERSON] та малолітньої [PERSON] не видавалися, відступлення права вимоги або інші правочини пов`язані із відповідним майном не вчинялися. Зазначила, що документи на підставі яких прийнято оскаржуване рішення не існують, а тому підстави для реєстрації були відсутні. Однак, суд не погоджується з такими твердженнями позивача з огляду на наступне. Згідно з п. 1 ч.1 ст. 512 ЦК України кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги)ю Відповідно до ч.1 ст. 514 ЦК України до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом. Згідно до ч.1 ст. 2 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» державна реєстрація речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень - офіційне визнання і підтвердження державою фактів набуття, зміни або припинення речових прав на нерухоме майно, обтяжень таких прав шляхом внесення відповідних відомостей до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно. У відповідності до ст. 11 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» державний реєстратор самостійно приймає рішення за результатом розгляду заяв у сфері державної реєстрації прав. Частиною 1 ст. 26 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» за результатом розгляду документів, поданих для державної реєстрації прав, державний реєстратор на підставі прийнятого ним рішення про державну реєстрацію прав вносить відомості про речові права, обтяження речових прав до Державного реєстру прав. Встановлено, що Товариство з обмеженою відповідальністю «ОНІКС БІЛД» здійснювало будівництво об`єкту нерухомості в будинку, розташованому на будівельною адресою: [ADDRESS] із залученням інвесторів будівництва і саме у результаті указаних дій було укладено 17 листопада 2016 року між Товариством з обмеженою відповідальністю «ОНІКС БІЛД» та [PERSON] було укладено договір №10/1-2-КД купівлі-продажу майнових прав на квартиру, відповідно до п. 1.2. якого було набуто майнові права на квартиру №247 (будівельний номер) у секції 2 на 3-му поверсі загальною площею 26,4 кв.м. Власником майнових прав на квартиру №247 (будівельний номер) у секції 2 на 3-му поверсі загальною площею 26,4 кв.м. після укладення договору №10/1-2-КД купівлі-продажу майнових прав на квартиру від 17.11.2016 року був [PERSON] , який був наділений виключним правом на розпорядження указаним майном. Встановлено, що [PERSON] уклав із [PERSON] угоду про заміну сторін у зобов`язанні від 26.03.2018 року, відповідно до якої уступив свої права як покупця за договором №10/1-2-КД купівлі-продажу майнових прав на квартиру від 17.11.2016 року. На підставі акту прийому-передачі від 08.12.2020 року майнових прав до договору купівлі-продажу майнових прав на об`єкт нерухомості в будинку, розташованому за будівельною адресою: [ADDRESS] , договору №10/1-2-КД купівлі-продажу майнових прав на квартиру від 17.11.2016 року, угоди про заміну сторін у зобов`язані від 26.03.2018 року, 09.12.2020 року реєстратором - приватним нотаріусом КМНО Войтовським В.С. було прийнято рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень (з відкриттям розділу) від 15.12.2020 року №55710311 на квартиру [ADDRESS] за [PERSON] . Підписана у наступному, тобто 31 липня 2018 року, між [PERSON] та [PERSON] угода про заміну сторін у зобов`язанні, яке виникло на підставі договору №10/1-2-КД купівлі-продажу майнових прав на квартиру від 17.11.2016 року, не спричинила виникнення у [PERSON] майнових прав на вказану квартиру, так як раніше було вчинено угоду про заміну сторін у зобов`язанні від 26.03.2018 року, яка є чинною. Третьою особою [PERSON] надано висновок експерта №1-16/06 за результатами проведення фізико-хімічної експертизи матеріалів документів від 16.06.2021 року, складений ТОВ «Український центр судових експертиз» відповідно до якого підпис від імені [PERSON] виконаний у період лютий-серпень 2018 року, що відповідає даті зазначеній в угоді про заміну сторін у зобов`язанні від 26.03.2018 року, укладеній між ТОВ «ОНІКС БІЛД» в особі директора Пальонка О.М. та [PERSON] та [PERSON] (до договору №10/1-2-КД від 17.11.2016 року), однак встановити конкретну дату виконання підпису (день, місяць) згідно методик проведення судових експертиз не уявляється можливим. Слід зазначити, що у даній справі не оспорюється вказаний договір, а тому вказаний висновок не стосується предмету спору. Оскільки [PERSON] на підставі угоди про заміну сторін у зобов`язанні від 31 липня 2018 року не набув майнові права на спірну квартиру, то і укладена 06.08.2019 року між [PERSON] та [PERSON] , від імені якої діяла [PERSON] , угода про заміну сторін у зобов`язанні не спричинила правового наслідку у вигляді переходу прав покупця за договором №10/1-2-КД купівлі-продажу майнових прав на квартиру від 17.11.2016 року. Отже, державний реєстратор - приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Войтовський В.С. правомірно прийняв оскаржуване позивачем рішення, так як чинними та дійсними є акт прийому-передачі від 08 грудня 2020 року майнових прав до договору купівлі-продажу майнових на об`єкт нерухомості в будинку, розташованому на будівельною адресою: [ADDRESS] , договір №10/1-2-КД купівлі-продажу майнових прав на квартиру від 17.11.2016 року, угода про заміну сторін у зобов`язанні від 26.03.2018 року. Підстав для скасування рішення державного реєстратора судом не встановлено. Посилання позивача на те, що об`єкт будівництва не було введено в експлуатацію не знайшли свого підтвердження при розгляді справи та спростовується інформацією наявною у справі стосовно видачі сертифіката про прийняття в експлуатацію закінчених будівництвом об`єктів реєстраційний номер ІУ123200825752. Національні суди мають вибирати способи такого тлумачення, які зазвичай можуть включати акти законодавства, відповідну практику, наукові дослідження тощо (VOLOVIK v. UKRAINE, Ns 15123/03, § 45, ЄСПЛ, від 06 грудня 2007року). Одним із фундаментальних аспектів верховенства права є принцип правової визначеності, який, між іншим, вимагає щоб при остаточному вирішенні справи судами їх рішення не викликали сумнівів (BRUMARESCUv. ROMANIA, N9 28342/95, § 61, ЄСПЛ, від 28 жовтня 1999 року). Стаття 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод містить три окремі норми: перша, що виражається в першому реченні першого абзацу та має загальний характер, закладає принцип мирного володіння майном. Друга норма, що міститься в другому реченні того ж абзацу, охоплює питання позбавлення права власності та обумовлює його певними критеріями. Третя норма, що міститься в другому абзаці, визнає право договірних держав, серед іншого, контролювати використання майна в загальних інтересах. Друга та третя норми, які стосуються конкретних випадків втручання у праве мирного володіння майном, повинні тлумачитися у світлі загального принципу, закладеного першою нормою. Перша та найбільш важлива вимога статті 1 Першого протоколу до Конвенції полягає у тому, що будь-яке втручання державного органу у право на мирне володіння майном повинно бути законним. Вимога щодо законності у розумінні Конвенції вимагає дотримання відповідних положень національного законодавства та відповідності принципові верховенства права, що включає свободу від свавілля. Будь-яке втручання державного органу у право на мирне володіння майном повинно забезпечити «справедливий баланс» між загальним інтересом суспільства та вимогами захисту основоположних прав конкретної особи. Необхідність досягнення такого балансу відображена в цілому в структурі статті 1 Першого протоколу. Необхідного балансу не вдасться досягти, якщо на відповідну особу буде покладено індивідуальний та надмірний тягар. Іншими словами, має існувати обґрунтоване пропорційне співвідношення між засобами, які застосовуються, та метою, яку прагнуть (EAST WEST ALLIANCE LIMITED v. UKRAINE, № 19336/04, § 166-168, ЄСПЛ, від 23 січня 2014 року). Оцінюючи можливість захисту права особи за ст. 1 Першого протоколу, ЄСПЛ загалом перевіряє доводи держави про те, що втручання в право власності відбулось у зв`язку з обґрунтованими сумнівами щодо законності набуття особою права власності на відповідне майно, зазначаючи, що існують відмінності між тією справою, в якій законне походження майна особи не оспорюється, і справами, в яких особи позбавлені права власності на майно, котре набуте злочинним шляхом або щодо котрого припускається, що воно було придбане незаконно (рішення ЄСПЛ у справах «Раймондо проти Італії» від 22.02.94, «Філліпс проти Сполученого Королівства» від 5.07.2001, «Аркурі та інші проти Італії» від 5.07.2001, «Ріела та інші проти Італії» від 4.09.2001, «Ісмаїлов проти Російської Федерації» від 6.11.2008). Отже, ст. 1 Першого протоколу гарантує захист права на мирне володіння майном особи, яка законним шляхом, добросовісно набула майно у власність. В оцінці дотримання справедливого балансу в питаннях позбавлення майна мають значення обставини, за яких майно було набуте у власність, поведінка особи, яка його набула. Згідно ч. 6 ст. 81 ЦПК України, доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. З урахуванням викладеного, суд приходить до висновку про те, що позивачем не надано жодних належних та допустимих доказів, у розумінні ст. 77-78 ЦПК України, на підтвердження своїх позовних вимог. Відповідно до ч. 4 ст. 10 ЦПК України, суд застосовує при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року і протоколи до неї, згоду на обов`язковість яких надано Верховною Радою України, та практику Європейського суду з прав людини як джерело права. Слід також зазначити, що однією із засад судочинства, регламентованих п. 4 ч. 3 ст. 129 Конституції України, є змагальність сторін та свобода в наданні ними до суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості. Згідно до положень п. 25 Рішення Європейського суду з прав людини у справі «Проніна проти України» (Заява N 63566/00) від 18 липня 2006 року суди зобов`язані оцінити кожен специфічний, доречний та важливий аргумент, а інакше вони не виконують свої зобов`язання щодо пункту 1 статті 6 Конвенції. У рішення Європейського суду з прав людини по справі «Бендерський проти України» (Benderskiy v. Ukraine) від 15 листопада 2007 року, заява № 22750/02, зазначено, що право може вважатися ефективним, тільки якщо зауваження сторін насправді «заслухані», тобто належним чином вивчені судом (див. «Дюлоранс проти Франції» (Dulaurans с. France), заява № 34553/97, п. 33, від 21 березня 2000; «Донадзе проти Грузії» заява № 74644/01, пп. 32 та 35, від 7 березня 2006). Рішенням Європейського суду з прав людини від 19 квітня 1993 року у справі «Краска проти Швейцарії» встановлено: «Ефективність справедливого розгляду досягається тоді, коли сторони процесу мають право представити перед судом ті аргументи, які вони вважають важливими для справи. При цьому такі аргументи мають бути «почуті», тобто ретельно розглянуті судом. Іншими словами, суд має обов`язок провести ретельний розгляд подань, аргументів та доказів, поданих сторонами». З урахуванням викладеного, суд приходить до висновку про відмову в задоволенні позову у повному обсязі.

Outcome: dismissed