Jurisdiction: civil
Date: 2018-12-26 00:00:00

Позивач звернулась до суду з позовною заявою до Роздорської селищної обєднаної територіальної громади про визнання договору купівлі-продажу житлового будинку дійсним та визнання права власності на житловий будинок. В обґрунтування своїх позовних вимог позивач зазначила, що [PERSON] на підставі договору купівлі-продажу 11.05.1989 року, посвідченого секретарем Роздорської селищної Ради народних депутатів Синельниківського району, Дніпропетровської області [PERSON], зареєстрованого в реєстрі за № 37, була власником житлового будинку з господарськими будівлями, розташованого за адресою: Дніпропетровська область, Синельниківський район, с. Роздори, вул. Горького, 37. Після укладення вищевказаного договору купівлі-продажу житлового будинку, а саме 11.05.1989 року, [PERSON] склала заповіт в якому на випадок своєї смерті заповіла належний їй жилий будинок з усіма господарчими будівлями, що до нього належать, розташовані в селищі Роздори, вул. Горького, 37, Синельниківського району, Дніпропетровської області [PERSON] (після шлюбу - [PERSON]) [PERSON]. Вказаний заповіт посвідчений секретарем Роздорської селищної Ради народних депутатів Синельниківського району, Дніпропетровської області [PERSON] і зареєстровано в реєстрі за № 38. 30.09.1997 року [PERSON] померла. Відповідно до ст. 549 ЦК УРСР 1963 року [PERSON] подала до Першої Синельниківської державної нотаріальної контори заяву про прийняття спадщини, тобто вчинила дії, що свідчать про прийняття спадщини після смерті [PERSON], але право власності на житловий будинок не зареєструвала. 28.02.2001 року позивач уклала з [PERSON] письмовий договір купівлі-продажу житлового будинку, розташованого за адресою: Дніпропетровська область, Синельниківський район, с. Роздори, вул. Горького, 37, при цьому, [PERSON] передала їй всі правовстановлюючі документи на житловий будинок, а позивач передала останній грошові кошти у розмірі 500 доларів США (дві тисячі шістсот грн.., на той час). [PERSON] зобовязалася на протязі року отримати свідоцтво про право власності в порядку спадкування за заповітом, зареєструвати за собою право власності на вказаний будинок та укласти з нею нотаріально посвідчений договір купівлі-продажу житлового будинку. Позивач з сином та матірю з 2001 року, тобто укладення договору купівлі-продажу житлового будинку, і по цей час мешкає у вищевказаному житловому будинку тобто добросовісно та відкрито володіє цим майном майже 17 років. Постійно сплачує комунальні послуги за цією адресою. Вказаний факт володіння цим майном з 2001 року по теперішній час підтверджується довідкою виконавчого комітету Роздорської селищної ради. По невідомим їй причинам [PERSON] вищевказаних дій по нотаріальному оформленню договору купівлі-продажу житлового будинку не виконала. Факт укладення письмового договору купівлі-продажу житлового будинку та передачі грошових коштів підтверджується розпискою від 28.02.2001 року. В 2018 році їй стало відомо, що 16.02.2013 року [PERSON] померла так і не виконавши свого зобовязання. Відповідно до ч. 2 ст. 47 ЦК УРСР 1963 року якщо одна з сторін повністю або частково виконала угоду, що потребує нотаріального посвідчення, а друга сторона ухиляється від нотаріального оформлення угоди, суд вправі за вимогою сторони, яка виконала угоду, визнати угоду дійсною. В цьому разі наступне нотаріальне посвідчення угоди не вимагається. У звязку з викладеним просить визнати договір купівлі-продажу житлового будинку з господарськими будівлями і спорудами, розташованого за адресою: Дніпропетровська область Синельниківський район с. Роздори, вул. Горького, 37, укладеного 28.02.2001 року між мною, [PERSON] та [PERSON], дійсним, визнати за нею, [PERSON] , право власності на житловий будинок з господарськими будівлями і спорудами, який розташований за адресою: Дніпропетровська область, Синельниківський район, с. Роздори, вул. Горького, 37. Позивач до початку судового засідання надав суду заяву, в якій просить розглядати справу без його участі, позовні вимоги підтримує у повному обсязі та просить задовольнити. Відповідач до початку підготовчого судового засідання надала заяву, якою просить розглянути справу за її відсутністю, позовні вимоги визнає повністю. Згідно вимог ч. 2\~ст. 247 ЦПК України, у разі не явки в судове засідання всіх учасників справи, розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи без фіксації судового засідання технічними засобами. Відповідно до ч.3 ст.200 ЦПК України- за результатами підготовчого засідання суд ухвалює рішення у випадку визнання відповідачем позову. Згідно ч.4 ст. 206 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Суд, дослідивши матеріали справи, надані письмові докази, та оцінивши їх в сукупності, дійшов наступного висновку. \~Судом встановлено, що 11.05.1989 року між [PERSON] та [PERSON] був укладений договір купівлі-продажу нерухомого майна житлового будинку розташованого в селищі Роздори, вул. Горького, 37, Синельниківського району, Дніпропетровської області (а.с.6). 11.05.1989 року [PERSON] склала заповіт в якому на випадок своєї смерті заповіла належний їй жилий будинок з усіма господарчими будівлями, що до нього належать, розташовані в селищі Роздори, вул. Горького, 37, Синельниківського району, Дніпропетровської області [PERSON] (після шлюбу - [PERSON]) [PERSON]. Вказаний заповіт посвідчений секретарем Роздорської селищної Ради народних депутатів Синельниківського району, Дніпропетровської області [PERSON] і зареєстровано в реєстрі за № 38 (.с. 12). Згідно з копіює свідоцтва про шлюб серії ІV-КИ виданого 20.10.1989 року, [PERSON] 20.10.1989 року уклала шлюб з [PERSON]. Після укладення шлюбу прізвище дружини [PERSON] (а.с.15). З копії свідоцтва про смерть серії І-КИ №129484 вбачається, що 30.09.1997 року [PERSON] померла. З копії розписки вбачається, що 28.02.2001 року позивачка уклала з [PERSON] письмовий договір купівлі-продажу житлового будинку, розташованого за адресою: Дніпропетровська область, Синельниківський район, с. Роздори, вул. Горького, 37, при цьому, [PERSON] передала їй всі правовстановлюючі документи на житловий будинок, а вона передала останній грошові кошти у розмірі 500 доларів США (дві тисячі шістсот грн.., на той час). [PERSON] зобовязалася на протязі року отримати свідоцтво про право власності в порядку спадкування за заповітом, зареєструвати за собою право власності на вказаний будинок та укласти з нею нотаріально посвідчений договір купівлі-продажу житлового будинку. Відповідно до копії свідоцтва про смерть серії І-КИ №502513, 22 лютого 2013 року [PERSON] померла. З довідки №1439 від 09.11.2018 року виданої Синельниківським МБТІ та копії технічного паспорта вбачається, що житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами розташований в с. Роздори, вулиця Горького, будинок 37 Синельниківського району, Дніпропетровської області зареєстрований за [PERSON]. З копії спадкової справи №79 до майна померлої 30.09.1997 року [PERSON] вбачається, що 20.03.1998 року [PERSON] звернулася до Другої синельниківської державної нотаріальної контори з заявою про прийняття спадщини за заповітом після смерті [PERSON], померлої 30.09.1997 року. Відповідно до довідки від 26.12.2018 року державного нотаріуса Першої синельниківської державної нотаріальної контори [PERSON], спадкова справа після померлої 15 лютого 2013 року [PERSON] заведена Четвертою дніпровською державною нотаріальною конторою. Відповідно до довідки від 22.12.2018 року державного нотаріуса Другої синельниківської державної нотаріальної контори [PERSON], спадкова справа після померлої 15 лютого 2013 року [PERSON] не заводилася. Зважаючи на те, що оспорюваний договір купівлі-продажу був укладений в 2001 році, тобто до набрання чинності\~Цивільним кодексом України 2003 року, тому до вказаних правовідносин належить застосувати положення чинного на той момент законодавства, зокрема\~ЦК УРСР\~в редакції 1963 року. Відповідно до ч. 2 ст. 12\~Закону України «Про власність», який діяв на момент укладення угоди, громадянин набуває права власності на майно, одержане внаслідок успадкування або укладення інших угод, не заборонених законом. Згідно ст.ст.\~128,\~153 ЦК УРСР, право власності у набувача майна за договором виникає з моменту передачі речі, якщо інше не передбачено законом або договором. Договір вважається укладеним, коли між сторонами в повній, у належних випадках формі, досягнуто згоди по всіх істотних умовах. Істотними є ті умови договору, які визнані такими за законом, або необхідні для договорів даного виду, а також всі ті умови, щодо яких за заявою однієї з сторін повинно бути досягнуто згоди. Відповідно до\~ст. 224 ЦК УРСР\~(1963 р.) за договором купівлі-продажу продавець зобов'язується передати майно у власність покупцеві, а покупець зобов'язується прийняти майно і сплатити за нього грошову суму. Відповідно до вимог\~ст. 227 цього ж Кодексу, договір купівлі-продажу житлового будинку має бути нотаріально посвідчений, якщо хоча б однією з сторін є громадянин. Недотримання цієї вимоги тягне недійсність договору. Також договір купівлі-продажу житлового будинку підлягає реєстрації у виконавчому комітеті місцевої Ради народних депутатів. При підписанні спірного договору між сторонами було досягнуто згоди по всіх істотних умовах договору, як те передбачає\~ст. 153 Цивільного кодексу УРСР\~в редакції 1963 року. Так, позивач сплатила продавцю [PERSON] грошові кошти у сумі 2600,00 грн. за житловий будинок розташований за адресою: Синельниківський район, с. Роздори, вул. Горького, 37, після чого [PERSON] прийняла предмет договору в своє володіння, користувалася предметом договору та користується до теперішнього часу. \~Відповідно до ч.2\~ст.47 ЦК УРСР\~в редакції 1963 року, який діяв на час виникнення спірних правовідносин, якщо одна з сторін повністю або частково виконала угоду, яка потребує нотаріального посвідчення, а інша сторона ухиляється від нотаріального посвідчення угоди, суд вправі за вимогою виконавчої сторони визнати угоду дійсною. В цьому разі подальше нотаріальне посвідчення угоди не потребується. Отже, як встановлено судом, позивач вчинив всі залежні від нього дії, спрямовані на посвідчення договору купівлі-продажу в нотаріальній конторі, однак у зв'язку з тим, що продавець [PERSON] після укладення договору ухилялася від його посвідчення, а в подальшому померла, здійснити цього позивач не має змоги, що порушує його майнові права та інтереси. Згідно\~ст. 41 Конституції України\~кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю. Право приватної власності є непорушним. Також, судом встановлено, що позивач, як сумлінний набувач, майже 17 років є власником житлового будинку, який знаходиться за адресою: Синельниківський район, с. Роздори, вул. Горького, 37, здійснює оплати пов'язані з володінням власністю, та за вказаною адресою зареєстрована. Статтею 392 діючого\~ЦК України\~передбачено право власника майна на пред'явлення позову\~\~про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою.

Outcome: approved