Jurisdiction: civil
Date: 2014-05-21 00:00:00

Позивач звернулась до суду з вищезазначеним позовом, в обґрунтування якого зазначила, що у вересні 2013 року вона звернулась до ПАТ «Приватбанку» у м.Кривому Розі з метою придбати грошову кредитну картку, але їй було відмовлено без будь-яких пояснень. 03.10.2013 року вона по пошті отримала лист-претензію, що її колишній чоловік [PERSON], [INFO] 15 січня 2006 року уклав з ПАТ КБ «Приватбанк» кредитний договір DNI4KP40740433 на суму 5319,60 гривень, які банк видав, а позичальник прийняв на себе зобов'язання повністю погасити кредит. Станом на 03.10.2013 року на [PERSON] нарахована заборгованість в сумі 15 093,95 гривень. Позивач про цей кредит нічого не знала, так як з січня 2003 року не проживала зі своїм чоловіком, та він знаходився їй не відомо. Все це вона виклала у листі у відповідь на лист - претензію. Тому просить вимоги Публічного акціонерного товариства комерційний банк «Приватбанк» щодо повернення споживчого кредиту, строк давності якого минув визнати неправомірними. У судовому засіданні позивач позов підтримала у повному обсязі та просила його задовольнити. Представник позивача позов підтримав, надав пояснення відповідно змісту позовної заяви, а також надав письмовий відзив на заперечення відповідача. Представник відповідача позов не визнав, надав письмові заперечення, а також пояснення згідно змісту заперечення. Вислухавши пояснення сторін, дослідивши письмові матеріали справи суд приходить до наступного. Як встановлено у судовому засіданні та не заперечувалась сторонами позивач перебувала у шлюбі з [PERSON], який 15.01.2006 року уклав кредитний договір з ПАТ КБ «Приватбанк» на суму 5319,60 грн. [PERSON] зобов'язання по кредиту не виконав, та [INFO] помер (а.с.12). Після смерті [PERSON] позивач разом з сином успадкували будинок [PERSON](а.с.30). Як видно зі справи, то позивач не є споживачем банківських послуг, так як саме вона не зверталась до банку за отриманням вищезазначеного кредиту, тому її посилання на положення Закону України «Про захист прав споживачів» є безпідставними. Згідно зі ст.. 1282 ЦК України спадкоємці зобов'язані задовольнити вимоги кредитора повністю, але в межах вартості майна, одержаного у спадщину. Відповідно до ч.2 ст.1281 ЦК України кредитору спадкодавця належить протягом шести місяців з дня, коли він дізнався, або міг дізнатися про відкриття спадщини, пред'явити свої вимоги до спадкоємців, які прийняли спадщину, незалежно від настання строку вимоги. У відповідності до ст..1282 ЦК України спадкоємці зобов'язані задовольнити вимоги кредитора повністю, але в межах вартості майна, одержаного у спадщину. Кожен із спадкоємців зобов'язаний задовольнити вимоги кредитора особисто, у розмірі, що відповідає його частці у спадщині. Вимоги кредитора спадкоємці зобов'язані задовольнити шляхом одноразового платежу, якщо домовленістю між спадкоємцями та кредитором інше не встановлено. У разі відмови від одноразового платежу суд за позовом кредитора накладає стягнення на майно, яке було передане спадкоємцям у натурі. Відповідно до вимог ст..ст.608,1218,1219 ЦК України, у зв'язку зі смертю боржника припиняються лише ті зобов'язання, які нерозривно пов'язані з його особою і не можуть бути виконані іншою особою, у той час як у результаті спадкування до спадкоємця переходять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцю на час відкриття спадщини й не припинялися у наслідок його смерті. У разі смерті фізичної особи, боржника за зобов'язанням у правовідносинах, що допускають правонаступництво в порядку спадкування, обов'язки померлої особи (боржника) за загальним правилом переходять до іншої особи - її спадкоємців; таким чином відбувається передбачена законом заміна боржників за зобов'язанням. Згідно з вимогами ч.1, 4 ст. 60 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, передбачених ст. 61 ЦПК України. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Позивач не надав суду належні та допустимі докази про неправомірні вимоги публічного акціонерного товариства комерційний банк «Приватбанк» щодо повернення споживчого кредиту. З огляду на наведене та розглядаючи позов в межах заявлених позовних вимог та підстав, на які посилається позивач у позові, суд дійшов до висновку, що позовні вимоги є необґрунтованими та такими, що не підлягають задоволенню.

Outcome: dismissed