Jurisdiction: civil
Date: 2015-02-09 00:00:00

Позивач звернулась до Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська з вищезазначеним позовом. В обґрунтування заявлених вимог позивач [PERSON] зазначила, що 17 листопада 2000 року між позивачем та відповідачем відділом реєстрації актів громадянського стану Амур-Нижньодніпровської районної ради м.Дніпропетровська був зареєстрований шлюб. Рішенням Амур-Нижньодніпровського районного суду м.Дніпропетровска шлюб укладений між [PERSON] та [PERSON] був розірваний. Від шлюбу сторони мають неповнолітнього сина [PERSON], [INFO]. Відповідач участі у вихованні та утриманні дитини не приймає, тому позивач просила суд стягнути пеню за несвоєчасну сплату аліментів з відповідача в розмірі 439267,10 гривень. Позивач надала заяву з проханням справу розглянути без її участі, заявлені вимоги підтримала, проти заочного розгляду справи не заперечувала. Відповідач, належним чином повідомлений про час та місце розгляду справи, у судове засідання не з'явився, тому суд за згодою позивача проводить заочний розгляд справи. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного. Згідно частин 1-3 ст. 10 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Сторони та інші особи, які беруть участь у справі, мають рівні права щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Згідно ст. 11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. У відповідності до ст.60 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі, і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може ґрунтуватись на припущеннях. Судом встановлено, що 17 листопада 2000 року між позивачем та відповідачем був зареєстрований шлюб, що підтверджується свідоцтвом про одруження від 17 листопада 2000 року виданого відділом реєстрації актів громадянського стану Амур-Нижньодніпровської районної ради м. Дніпропетровська, про що в книзі реєстрації актів про одруження зроблено запис №798 (а. с. 13). Рішенням Амур-Нижньодніпровського районного суду м.Дніпропетровська від 07 липня 2005 року між [PERSON] та [PERSON] шлюб був розірваний, що підтверджується копією зазначеного рішення наявної в матеріалах справи (а. с. 14). Сторони від вказаного шлюбу мають неповнолітнього сина - [PERSON], [INFO], що підтверджується копією свідоцтва про народження наявної в матеріалах справи (а. с. 12). Рішенням Жовтневого районного суду м.Дніпропетровська від 13 грудня 2005 року на користь позивача було стягнуто з відповідача аліменти на утримання їх неповнолітньої дитини [PERSON], [INFO], у розмірі 200,00 гривень на місяць, але не менше 30% прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку (а. с. 15). Рішенням Жовтневого районного суду м.Дніпропетровська від 24 березня 2009 року розмір аліментів, що підлягають стягненню з [PERSON] на утримання сина - [PERSON], [INFO], до досягнення ним повноліття на користь матері дитини [PERSON] - збільшено до 700,00 гривень на місяць, але е менше 30% прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку (а. с. 16). На підставі виконавчих листі за рішеннями Жовтневого районного суду м.Дніпропетровська від 13 грудня 2005 року та 24 березня 2009 року Жовтневим відділом державної виконавчої служби Дніпропетровського міського управління юстиції відкрито виконавче провадження. Відповідно до довідки-розрахунку від 14 жовтня 2014 року, виданої Жовтневим відділом державної виконавчої служби Дніпропетровського міського управління юстиції, заборгованість [PERSON] по сплаті аліментних платежів становить 45033,96 гривень. (а.с.18). Відповідно до ст. ст. 180, 182, 183 СК України, батьки зобов'язані утримувати своїх неповнолітніх дітей, а розмір щомісячних аліментів визначається судом і в жодному разі не може бути меншим, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, за винятком випадків, передбачених статтею 184 СК України. Статтею 194 Сімейного Кодексу України передбачено стягнення заборгованості по аліментам за минулий час. Згідно з ч. 1 ст. 196 Сімейного кодексу України при виникненні заборгованості з вини особи, яка зобов'язана сплачувати аліменти за рішенням суду, одержувач аліментів має право на стягнення неустойки (пені) у розмірі одного відсотка від суми несплачених аліментів за кожен день прострочення. За розрахунком позивачки, у зв'язку з невиконанням рішення Жовтневого районного суду м.Дніпропетровська від 24 березня 2009 року відповідач має сплатити пеню у розмірі одного відсотка від суми несплачених аліментів за кожен день прострочення за період з 01 червня 2009 року по 14 жовтня 2014 року, розмір якої становить - 439267,10 гривень, що підтверджується розрахунком (а. с. 2-11) Відповідно до ст. 625 ЦК України боржник е звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Вирішуючи вимоги позивача щодо стягнення неустойки (пені) по заборгованості зі сплати аліментів суд приходить до висновку, що дані вимоги грунтуються на вимогах закону та підлягають задоволенню. Згідно ст. 88 ЦПК України з відповідача слід стягнути на користь позивача судовий збір в розмірі 3654,00 гривень. На підставі викладеного,

Outcome: approved