Jurisdiction: civil
Date: 2018-06-26 00:00:00

Позивач звернулась до суду з позовною заявою про зміну розміру аліментів, які сплачує відповідач [PERSON] на утримання неповнолітнього сина [PERSON], [INFO]. При цьому зазначила, що за рішенням суду відповідач сплачує аліменти в розмірі ? частини всіх видів доходів щомісячно, але не менше 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Вказуючи на те, що після винесення рішення визначена сума не може задовольнити збільшені повсякденні потреби дитини, витрати на навчання, пов»язані з придбанням одягу, продуктів харчування, канцтоварів, з врахуванням відвідування дитиною гуртку іноземної мови, додаткових витрат на лікування, просить змінити розмір аліментів, стягувати з відповідача ? частину всіх видів доходів, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. В судовому засіданні позивач позовні вимог підтримала з підстав, наведених у позові. Відповідач просив відмовити у задоволенні позову та зауважив, що ним сплачується заборгованість по аліментах, що, з урахуванням збільшеного розміру аліментів призведе до його утрудненого матеріального становища. Зауважив, що дитина навчається на безоплатній основі, а витрати за комунальні послуги не можуть покладатись на нього як батька. Звернув увагу, що дитина будь-яке лікування не отримує, за особисті кошти відповідача вони спільно з дитиною їздили на відпочинок. Заслухавши пояснення учасників, дослідивши матеріали справи, суд встановив. Рішенням Корольовського районного суду м. Житомира від 02.07.2010 року з [PERSON] стягуються аліменти на користь [PERSON] на утримання неповнолітнього сина [PERSON], [INFO], в розмірі ? частини всіх видів заробітку (доходу) щомісячно, але не менше 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. У відповідності до ч. 1 ст. 192 СК України розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров'я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. За положеннями ч.2 ст. 182 СК України (в редакції, чинній на день розгляду справи) розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Відповідно до ч.1 ст. 12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Суд приходить до висновку про обґрунтованість вимог позивача з огляду на збільшену потребу у матеріальному забезпеченні дитини, а також вимог чинного законодавства про мінімальний розмір аліментів, які можуть стягуватись на утримання дитини. Суд погоджується з доводами позивача про зміну її матеріального становища як отримувача аліментів, що пов»язано зі збільшеними витратами з часу ухвалення рішення на забезпечення потреб дитини, зокрема на придбання одягу, продуктів харчування, забезпечення навчання. Зазначена позивачем потреба у витратах на лікування, відвідування гурктів не є підставою збільшення розміру аліментів, оскільки відносяться до додаткових витрат, передбачених положеннями ст. 185 СК України. З приводу оплати з боку відповідача заборгованості по аліментах суд зауважує, що відповідно до ч.3 ст. 195 СК україни розмір заборгованості за аліментами обчислюється державним виконавцем, приватним виконавцем, а в разі виникнення спору - судом.

Outcome: approved