Jurisdiction: civil
Date: 2015-08-16 00:00:00

Позивач звернувся з позовом про стягнення боргу за договором позики. Свої вимоги мотивує тим, що 12.11.2012 року між ним та відповідачем було укладено договір позики, відповідно до якого відповідач отримала від нього грошові кошти в сумі 62000 євро, що на момент передачі коштів в гривневому еквіваленті становило 629071 грн 47 коп. Позика надавалась на строк 6 місяців, тобто з 12.11.2012 року по 12.05.2013 року під 12% річних. Всупереч взятим на себе зобов'язанням відповідач суму позики у визначений строк не повернула. Просить стягнути з відповідача на його користь суму боргу в розмірі 1179302 грн, що становить еквівалент 62000 євро на день пред'явлення позову, та суму відсотків в розмірі 285746 грн 40 коп, що становить еквівалент 15022 євро 68 євроцентів, а всього 1465048 грн 40 коп, що становить еквівалент 77022 євро 68 євроцентів. В подальшому представником позивача було подано заяву про збільшення позовних вимог, в якій з урахуванням збільшення періоду прострочення сплати боргу та з урахуванням збільшення курсу валют просив стягнути з відповідача на користь позивача суму боргу в розмірі 1564322 грн, що становить еквівалент 62000 євро станом на 01.04.2015 року, та суму відсотків в розмірі 441265 грн, що становить еквівалент 17489 євро, а всього 2005587 грн, що становить еквівалент 79489 євро. В судовому засіданні представник позивача підтримав позовні вимоги з урахуванням їх збільшення і просить їх задовільнити. Відповідач в судове засідання не з`явилась повторно, про день розгляду справи повідомлялась належним чином. Причина її неявки суду не відома. Суд, заслухавши представника позивача та дослідивши матеріали справи, приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Матеріалами справи встановлено, що 12.11.2012 року між сторонами було укладено договір позики, відповідно до якого відповідач отримала від позивача грошові кошти в сумі 62000 євро строком на 6 місяців під 12% річних. Відповідно до ст. 1046 ЦК України за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов'язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Згідно ст.1048 ч.1 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюється договором. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики. Згідно зі ст.526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. За таких обставин, враховуючи, що відповідач у встановлений строк позику не повернула, суд вважає за необхідне на підставі ст.526 ЦК України стягнути з відповідача на користь позивача суму боргу в розмірі 62000 євро, що за курсом НБУ станом на 01.04.2015 року (25,231 грн за 1 євро) становить 1564322 грн. Також з відповідача слід стягнути на користь позивача суму відсотків за період прострочення повернення коштів з 13.11.2012 року по 01.04.2015 року, що становить 860 днів, в сумі 17489 євро, що за курсом НБУ станом на 01.04.2015 року (25,231 грн за 1 євро) становить 441265 грн. Всього з відповідача слід стягнути на користь позивача 79489 євро, що за курсом НБУ станом на 01.04.2015 року (25,231 грн за 1 євро) становить 2005587 грн. Відповідно до ст.88 ЦПК України з відповідача слід також стягнути на користь позивача сплачений останнім судовий збір в сумі 3654 грн. Враховуючи наведене та

Outcome: approved