Jurisdiction: civil
Date: 2015-05-26 00:00:00

Позивач звернувся з позовом до суду, який змінював та уточнював /а.с.118,119/., та в якому просить стягнути з відповідача ПрАТ СТ «Гарантія» 5023 гривень 00 коп. заборгованості та 1968 гривень 00 грн. витрат на проведення експертизи, а з відповідача [PERSON] 243 гривні 60 коп. судового збору. Свої вимоги мотивує тим, що 27.09.2012 року, близько 12.45 год., в м. Львові по вул. Ветеранів,5, [PERSON], керуючи мікроавтобусом Мерседес, д.н.з. [NUMBER], не вибрав безпечної швидкості руху, не дотримався безпечного інтервалу, внаслідок чого здійснив наїзд на автомобіль ВАЗ д.н.з. [NUMBER], який йому належить. Цивільна відповідальність водія автомобіля марки Мерседес, д.н.з. [NUMBER] на момент ДТП була застрахована в ПрАТ СТ «Гарантія», проте страхова компанія провела виплату страхового відшкодування лише частково в сумі 3473,26 грн., а відтак з відповідача слід стягнути, ще 5023 грн. (3809,98 грн. (невиплачені страхові виплати) + 146,30 грн. грн. (3% річних) + 948,69 грн. (інфляційні витрати за 2014р.) + 118,10 грн. (інфляційні витрати за 2015р.). У зв'язку з наведеним, просить позов задовольнити. У судовому засіданні представник позивача позов підтримав, згодом подав заяву в якій просить справу розглядати без його участі, уточнений позов задовольнити /а.с.128/. Представник відповідача ПрАТ СТ «Гарантія» подав до суду письмові заперечення /а.с.130-133/, в яких просить позов задовольнити частково, стягнути з їх товариства 3549,78 грн. заборгованості, в решті позову просить відмовити, справу просить розглядати без його участі /а.с.129/. Суд ухвалив справу розглядати справу без участі відповідача [PERSON] та третіх осіб, які без поважних причин до суду не зявилися, хоча були належним чином були повідомлені про час і місце судового засідання, письмових заперечень суду не надали, проте матеріалів справи достатньо для прийняття рішення по суті. Дослідивши матеріали справи, оглянувши матеріали цивільної справи № 462/9873/13-ц, суд прийшов до висновку, що позов підлягає частковому задоволенню з наступних підстав. Відповідно до ч. 1 ст. 979 ЦК України за договором страхування одна сторона (страховик) зобов'язується у разі настання певної події (страхового випадку) виплатити другій стороні (страхувальникові) або іншій особі, визначеній у договорі, грошову суму (страхову виплату), а страхувальник зобов'язується сплачувати страхові платежі та виконувати інші умови договору. Постановою Шевченківського районного суду м. Львова від 25 жовтня 2013 року [PERSON] було визнано винним у вчинені правопорушення передбаченого ст. 124 КУпАП, і на нього було накладене стягнення - у виді позбавлення права керування транспортними засобами строком на шість місяців. Зі змісту зазначеної постанови вбачається, що [PERSON] 27.09.2012 року, близько 12.45 год., в м. Львові по вул. Ветеранів,5, керуючи мікроавтобусом Мерседес, д.н.з. [NUMBER], не вибрав безпечної швидкості руху, не дотримався безпечного інтервалу, внаслідок чого здійснив наїзд на автомобіль ВАЗ д.н.з. [NUMBER], який був припаркований біля тротуару, завдавши йому технічних ушкоджень. Таким чином, [PERSON] порушив вимоги п. 13.1 Правил дорожнього руху /а.с.6/. Судом встановлено, що власником автомобіля марки є позивач [PERSON] Цивільна відповідальність водія автомобіля марки Мерседес, д.н.з. [NUMBER] на момент ДТП була застрахована в ПрАТ СТ «Гарантія», що підтверджується страховим полісом № АВ/3769316, зі змісту якого вбачається, що ліміт відповідальності страховика за шкоду, заподіяну майну потерпілого становить 25000 грн. на одного потерпілого, безумовна франшиза становить 510 грн. /а.с.7/. Відповідно до абз. 1 п. 22.1 ст. 22 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» у разі настання страхового випадку страховик у межах страхових сум, зазначених у страховому полісі, відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров'ю, майну третьої особи. 21 листопада 2012 року [PERSON] звернувся зі заявою до ПрАТ СТ «Гарантія» про виплату страхового відшкодування, на підставі якої 15 грудня 2012 року позивачу було проведено виплату страхового відшкодування в сумі 3473,26 грн. /а.с.33/. Відповідно до висновку судової автотоварознавчої експертизи № 4539 від 28.01.2015 року розмір матеріального збитку, що був нанесений [PERSON], внаслідок пошкодження автомобіля ВАЗ-21120, д.н.з. [NUMBER], станом на день ДТП - 27 вересня 2012 року, виходячи з даних про досліджуваний автомобіль, які встановлені з представлених матеріалів справи, становить 8038,98 грн. /а.с.77-83/. Беручи до уваги вищевказаний висновок, а також розрахунок позивача, який наведений позивачем у заяві про збільшення позовних вимог /а.с./, сума страхового відшкодування складає 7283,24 грн. (1763,грн. /вартість матеріалів/ + 4263,46 грн. /вартість нових деталей/ х 0,65 /коефіцієнт ПДВ/ + 3504,56 грн. /вартість робіт/ = 7283,24 грн.). Таким чином, ПрАТ СТ «Гарантія» провело позивачу виплату страхового відшкодування не в повному обсязі, тобто сума недоплати складає 3809,98 грн. (7283,24 грн. - 3473,26 грн. = 3809,98 грн.). Постановою Пленуму Верховного Суду України від 30.05.1997 року № 8 «Про судову експертизу в кримінальних і цивільних справах» у пункті 18 роз'яснено, що судам потрібно мати на увазі, що акти чи інші документи, в тому числі відомчі, де зазначаються обставини, встановлені із застосуванням спеціальних знань (наприклад, про причини аварії, вартість ремонту, розмір нестачі матеріальних цінностей), що не можуть розглядатися як висновок експерта та бути підставою для відмови в призначенні експертизи, навіть якщо вони одержані на запит суду, органу дізнання, слідчого або адвоката. Суд не бере до уваги акт оцінки № 1069 від 14 жовтня 2012 року автотоварознавчого дослідження транспортного засобу, виготовленого ТОВ «Солвіс», згідно з даними якого вартість відновлювального ремонту автомобіля ВАЗ-21120, д.н.з. [NUMBER], складає 4779,91 грн., оскільки такий спростовується висновком судової автотоварознавчої експертизи № 4539 від 28.01.2015 року, який є належним та допустимим доказом в силу ст. 66 ЦПК України. Відповідно до ч. 1 ст. 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Постановою Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ від 01.03.2013 року № 4 «Про деякі питання застосування судами законодавства при вирішенні спорів про відшкодування шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки» у пункті 21 роз'яснено, що при безпідставній відмові у виплаті страхового відшкодування, крім наслідків, передбачених договором, страховик, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу страхувальника зобов'язаний сплатити йому суму страхової виплати з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом (стаття 526, частина друга статті 625 ЦК). З матеріалів справи, а також з матеріалів цивільної справи № 462/9873/13-ц убачається, що позивач неодноразово звертався до ПрАТ СТ «Гарантія» протягом 2013 - 2014 років з проханням виплатити йому суму страхового відшкодування у повному обсязі, проте відповідач безпідставно відмовляв йому у цьому, а відтак, суд приходить до висновку, що ПрАТ СТ «Гарантія» зобов'язано сплатити позивачу суму страхової виплати з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми. Як убачається з розрахунку, наданому позивачем, втрати від інфляції за прострочення виплати страхового відшкодування за 2014 року становлять 948,69 грн., за 2015 рік - 118,10 грн., розмір 3 % річних за прострочення виплати страхового відшкодування за зазначений період становить 146,30 грн. Враховуючи наведене, суд вважає, що з відповідача на користь позивача слід стягнути суму заборгованості в розмірі, про який просить позивач у своєму позові, а саме 5023 грн. (3809,98 грн. (невиплачені страхові виплати) + 146,30 грн. грн. (3% річних) + 948,69 грн. (інфляційні витрати за 2014р.) + 118,10 грн. (інфляційні витрати за 2015р.) = 5023,07 грн.). Крім того, з відповідача ПрАТ СТ «Гарантія» необхідно стягнути на користь позивача судові витрати, які складаються зі судового збору у розмірі 243,60 грн. /а.с.11/ та витрат на проведення експертизи в розмірі 1968,00 грн. /а.с.76/. Щодо вимоги про стягнення судових витрат з відповідача [PERSON], то у задоволенні такої слід відмовити за безпідставністю, оскільки ніяких позовних вимог до вказаного відповідача, враховуючи зміст уточнених вимог, позивачем не пред'являлося, а відтак відсутні правові підстави для стягнення зі зазначеного відповідача будь-яких судових витрат.

Outcome: partial