Jurisdiction: civil
Date: 2018-01-03 00:00:00

Позивач звернулась до суду з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання неповнолітніх дітей, посилаючись на те, що вона перебувала з відповідачем в зареєстрованому шлюбі. Сторони мають двох спільних неповнолітніх дітей: [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO]. Заочним рішенням Полтавського районного суду Полтавської області був розірваний шлюб між сторонами. Діти проживають разом з позивачем за місцем її реєстрації. Відповідач не приймає участі у вихованні дітей, матеріально їх не підтримує, добровільно аліменти не сплачує, за винятком нечастого спілкування з дітьми та незначних матеріальних витрат на їх утримання. Донька [PERSON] навчається у 8 класі середньої школи № 22 м. Полтави, син [PERSON]- учень Полтавського вищого професійного училища ім. А.О. Чепіги. Враховуючи, що з 01.05.2017 року прожитковий мінімум для дітей віком від 6 до 18 років складає 1777 гривень, а з 01.12.2017 року складатиме 1860 гривень - на одну дитину - за викладених обставин позивач наполягала на стягнути з відповідача аліменти на утримання дітей: дочки [PERSON] в твердій грошовій сумі 2500 гривень щомісячно, сина [PERSON] - 3000 гривень щомісячно, а всього 5500 гривень щомісячно, що не суперечить вимогам ст. ст. 181, 184 СК України, оскільки відповідач, на її думку, має нерегулярний, мінливий дохід від здійснюваної підприємницької діяльності та частку доходу в натурі від ведення домашнього підсобного господарства, що належить йому на праві особистої приватної власності. Позивач в судовому засіданні позовні вимоги підтримала в повному обсязі з викладених в позовній заяві підстав, просила суд задовольнити позов в повному обсязі. Відповідач в судовому засіданні позовні вимоги не визнав, посилаючись на те, що він немає постійного доходу, став на облік в центр зайнятості, отримує періодичний дохід за рахунок підсобного господарства. Стверджував, що періодично надає матеріальну допомогу безпосередньо дітям в середньому розмірі біля 1000 гривень на місяць, та вважав можливим стягнення з нього аліментів в зазначеному розмірі. Суд, заслухавши позивача та відповідача, дослідивши письмові докази, що є в матеріалах справи, повно з'ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, проаналізувавши надані докази, вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що [PERSON] та [PERSON] мають спільних дітей - [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO], що підтверджується копіями свідоцтв про народження (а.с. 6-9) Заочним рішенням Полтавського районного суду Полтавської області від 11.11.2014 року розірваний шлюб, укладений 05.09.1998 року між [PERSON] та [PERSON] (а.с. 4, 5). Згідно ст. 51 Конституції України, ст.180 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до ст.182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров'я та матеріальне становище дитини, стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Згідно ч. 1 ст. 184 СК України суд за заявою одержувача визначає розмір аліментів у твердій грошовій сумі. З 15.12.2017 року набрав законної сили Закон України «Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України та інших законодавчих актів (Розділи 1-3)» № 2147-VIII від 3.10.2017 року. Відповідно до п.11 Перехідних положень ЦПК України (в ред. 15.12.2017 року) справи у судах першої та апеляційної інстанцій, провадження у яких відкрито до набрання чинності цією редакцією Кодексу, розглядаються за правилами, що діють після набрання чинності цією редакцією Кодексу; Згідно ч.ч. 1-4 ст. 12 ЦПК України ( в ред. 15.12.2017 року) цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов'язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов'язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій. На підставі викладеного, суд вважає, що позивач довів обґрунтованість позовних вимог шляхом наведення в судовому засіданні обґрунтування розміру аліментів на утримання неповнолітніх дітей в твердій грошовій сумі, надання суду письмових доказів, які підтверджують розмір витрат на утримання дітей, оренду житла, а саме: довідки з місця проживання (а.с. 16, 17), з місця навчання (а.с. 18), фіскальних чеків на підтвердження витрат на придбання продуктів харчування та побутових речей (а.с. 39-59), витрат на секції для дітей (а.с. 61-63). В той же час, надані в судовому засіданні відповідачем пояснення, а також письмові докази - відомості з Пенсійного фонду України (а.с. 68-69), витяг з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань з відміткою про припинення підприємницької діяльності (а.с. 70-71), копія розвороту трудової книжки з відміткою про те, що з 20.11.2017 року відповідачу розпочато виплату допомоги по безробіттю не спростовують наведені позивачем підстави для стягнення аліментів на утримання неповнолітніх дітей в розмірі, визначеному позовними вимогами. Згідно ч.3 ст. 13 ЦПК України (в ред. 15.12.2017 року) учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. Таким чином, з урахуванням вищевикладеного, досліджених безпосередньо в судовому засіданні доказів, наданих учасниками справи в обґрунтування своїх вимог та заперечень, суд визнає такими, що підлягають задоволенню позовні вимоги про стягнення з відповідача аліментів в твердій грошовій сумі на утримання неповнолітніх дітей. Крім того, відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 430 ЦПК України (в ред. 15.12.2017 року) , суд допускає негайне виконання рішень у справах про стягнення аліментів - у межах суми платежу за один місяць. На підставі викладеного, ст. 51 Конституції України, ст.180, 182, 184 СК України,

Outcome: approved