Jurisdiction: civil
Date: 2014-06-04 00:00:00

Позивач звернулась до суду з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання їхнього повнолітнього сина - [PERSON], [INFO], який продовжує навчання, в розмірі 1/4 частини від всіх видів його заробітку щомісячно, починаючи з дня подачі позовної заяви та до закінчення сином навчання. Свій позов обґрунтовує тим, що вона перебувала в зареєстрованому шлюбі з відповідачем, від шлюбу у них народився син [PERSON], [INFO], але спільне життя з відповідачем не склалось, 09 грудня 2011 року шлюб між сторонами розірвано. В даний час син [PERSON] навчається на першому курсі денної форми навчання Київського вищого професійного училища залізничного транспорту імені В.С. Кудряшова. [PERSON] матеріальної допомоги на утримання та навчання дитини не надає, а їй самій здійснювати належне матеріальне утримання дитини тяжко. Позивач в судовому засіданні уточнила позовні вимоги та просила суд стягнути з відповідача аліменти в розмірі 350 грн. 00 коп. щомісячно починаючи від дня пред'явлення позову до суду та до закінчення сином навчання. Відповідач в судовому засіданні позовні вимоги визнав в повному обсязі та не заперечував щодо їх задоволення. Таким чином, суд, вислухавши позивача, відповідача, повно і всебічно з'ясувавши обставини в справі, об'єктивно дослідивши докази, що мають юридичне значення для розгляду справи та вирішення спору по суті, знаходить позов таким, що підлягає задоволенню з наступних підстав. Відповідно до статті 180 Сімейного кодексу України (далі - СК України) батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно із статтею 199 СК України якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв'язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов'язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Право на утримання припиняється у разі припинення навчання. Право на звернення до суду з позовом про стягнення аліментів має той з батьків, з ким проживає дочка, син, а також самі дочка, син, які продовжують навчання. В ході розгляду справи судом встановлено, що відповідач є батьком [PERSON], [INFO], що підтверджується копією свідоцтва про народження серії [NUMBER], яке видане 16 квітня 1996 року (а.с.04) та не заперечувалось відповідачем в судовому засіданні. Зареєстрований шлюб між сторонами, розірвано 09 грудня 2011 року, що підтверджується копією свідоцтва про розірвання шлюбу ( а.с. 03). Повнолітній син сторін [PERSON] навчається на першому курсі денної форми навчання Київського вищого професійного училища залізничного транспорту імені В.С. Кудряшова, термін закінчення училища - 15 лютого 2015 року. Судом встановлено, що [PERSON] проживає з матір'ю та знаходиться на її повному матеріальному утриманні. За змістом статті 200 СК України суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у статті 182 цього Кодексу (а саме: 1) стану здоров'я та матеріального становища дитини; 2) стану здоров'я та матеріального становища платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 4) інших обставин, що мають істотне значення). Відповідач є працездатним, фізично здоровим, не сплачує аліменти на утримання інших дітей, матеріально забезпечений, стягнень за виконавчими листами не має, на даний час офіційно не працевлаштований. Згідно ч. 4 ст. 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Таким чином, враховуючи визнання позову відповідачем, яке суд вважає таким, що не суперечить закону і не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, позов позивача слід задовольнити.

Outcome: approved