Jurisdiction: civil
Date: 2019-03-18 00:00:00

Позивач, звернувшись до суду із цим позовом та уточнивши свої вимоги 25 липня 2018 р. просив стягнути з відповідача на свою користь суму гонорару адвоката у розмірі 40 500 гривень, за договором про надання правової допомоги від 15 травня 2018 р., та судові витрати по справі у розмірі 704 гривень. В судовому засіданні позивач позов підтримав, просив задовольнити повністю на підставах викладених у позові, не заперечував проти заочного розгляду справи. Відповідач у судове засідання не з`явився, повідомлявся належним чином, згідно положень п.1 ч.6 ст.128 ЦПК України, але про причини своєї неявки суд не повідомив, заяву на розгляд справи у його відсутності або відзив не подавав. За таких обставин суд приймає рішення у заочному розгляду справи, відповідно до положень ст.ст.280-282 ЦПК України. У судовому засіданні встановлено наступне. З квітня 2018 р. позивачем була розпочата робота з надання правової допомоги [PERSON] , який являється засновником Товариства з обмеженою відповідальність «Укрзерно трейд». 15 травня 2018 р. між сторонами був укладнений договір про надання правової допомоги, відповідно до п.2.3. якого, клієнт зобов`язаний оплатити гонорар адвокату у розмірі, передбаченому договором. Пунктом 4.1. вказаного договору передбачено, що гонорар складає 40 500 гривень щомісячно, протягом дії договору. Пунктом 4.2. договору передбачено, що оплата за договором здійснюється шляхом авансового перерахування 100% суми щомісячного гонорару 20-го числа кожного місяця. Проте, відповідач не виконує прийняті на себе зобов`язання, що і змусило позивача звернутися до суду з позовом про стягнення з відповідача суми гонорару у розмірі 40 500 грн. та судових витрат у розмірі 704 грн. Вивчивши матеріали справи, на підставі представлених сторонами доказах, та доведення перед судом їхньої переконливості суд дійшов до висновку про задоволення позову виходячи з наступного. Згідно ч.1 ст.526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно ст.30 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту. Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги. При встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час. Як встановлено у судовому засіданні позивач, як адвокат, виконував обов`язки з надання необхідної правової допомоги, а відповідач був зобов`язаний оплатити адвокату гонорар у розмірі, передбаченому п.4.1. договору про надання правової допомоги від 15 травня 2018 р. в сумі 40 500 гривень. Згідно ч.1 ст.610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Згідно ст.525 ЦК України одностороння відмова від зобов`язання, або одностороння зміна умов договору не допускається. Згідно ст.526 ЦК України зобов`язання повинно виконуватись належним чином відповідно умов договору, вимог Цивільного Кодексу України, інших актів цивільного законодавства. Відповідно до ч.1 ст.530 ЦПК України, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Зобов`язання, строк (термін) виконання якого визначений вказівкою на подію, яка неминуче має настати, підлягає виконанню з настанням цієї події. Як свідчить зі змісту позовної заяви, на багаточисленні запити стосовно виплати гонорару, відповідач запевняв позивача в тому, що кошти обов`язково будуть виплачені, також було надіслано офіційний лист з вимогою про виплату суми гонорару, проте відповіді надано не було, та жодних дій, які б свідчили про те, що відповідач має намір виконати вказане зобов`язання, не послідувало. Таким чином, суд вважає що відповідач своїм невиконанням умов договору порушив прийняті на себе зобов`язання, а згідно ст.610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання. Згідно ст.611 ЦК України у разі порушення зобов`язання виникають правові наслідки встановлені договором або законом, зокрема: припинення зобов`язання, зміна умов зобов`язання, сплата неустойки, відшкодування збитків та моральної шкоди. Суд, дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, прийшов до висновку, що позов [PERSON] до [PERSON] «Про стягнення суми гонорару» підлягає задоволенню. Згідно п.1 ч.2 ст.141 ЦПК України з відповідача на користь позивача повинно бути стягнуто судові витрати пропорційно задоволеним вимогам.

Outcome: approved