Jurisdiction: civil
Date: 2019-04-07 00:00:00

Позивач звернулась до суду з позовом до відповідача про збільшення розміру аліментів, на обґрунтування вказавши, що з відповідачем вона перебувала в зареєстрованому шлюбі з 21.11.2018 року, за час якого у них народилося двоє спільних дітей донька [PERSON], [INFO] та син [PERSON], [INFO] На даний момент шлюб між ними розірвано. Рішенням Луцького міськрайонного суду Волинської області від 01.09.2016 року, з відповідача на її користь стягуються аліменти на утримання неповнолітніх дітей в розмірі 1379,50 грн. щомісячно. Однак, стягувана сума аліментів на [PERSON] та [PERSON] на даний час є недостатньою, оскільки витрати на дітей суттєво збільшились. Крім того, як їй стало відомо, відповідач працює, а тому просить суд збільшити розмір аліментів, які стягуються з відповідача на її користь на утримання неповнолітніх дітей доньки [PERSON], [INFO] та сина [PERSON], [INFO], шляхом зміни їх способу стягнення до 1/3 частини від заробітку (доходу) щомісячно та до досягнення дітьми повноліття. 29.03.2019 року відповідачем було подано до суду відзив на позовну заяву у якому останній зазначив, що твердження позивача щодо його працевлаштованості не відповідають дійсності. На даний час він не працює та не отримує регулярний дохід, а тому його матеріальне становище вкрай скрутне. На його утриманні перебуває мати [PERSON], яка є пенсіонеркою. Крім того, у нього тривалий час наявні проблеми зі здоровям. Вказує, що він стабільно сплачує аліменти у визначеному рішенням суду розмірі, а при можливості надає додаткову матеріальну допомогу дітям. Враховуючи викладене, вважає за доцільне визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі та стягувати з нього кошти на утримання неповнолітніх дітей в розмірі 50% прожиткового мінімуму на дітей відповідного віку щомісячно на кожну дитину (а.с. 50-52). В судовому засіданні представник позивачки пояснив, що аліментів, які стягуються з відповідача на утримання дітей [PERSON], [INFO] та сина [PERSON], [INFO], розмір яких визначений рішенням Луцького міськрайонного суду Волинської області від 01.09.2016 року, недостатньо для належного забезпечення останніх, а доходи позивачки не дають їй змоги в повному обсязі забезпечити дітей належним чином. Зазначив, що визначити спосіб стягнення аліментів є правом позивача. Також вказав, що ціни на продовольчі товари значно зросли. Крім того, діти часто хворіють, що призводить до додаткових витрат на їх лікування. Так, малолітній [PERSON] останніх чотири місяці не відвідує дошкільний заклад, оскільки у нього з грудня 2018 року зявився поствакцинальний синдром. Заявлені позовні вимоги підтримав у повному обсязі. Відповідач в судовому засіданні позовні вимоги [PERSON] визнав частково з підстав, які викладені у відзиві на позовну заяву. Додатково пояснив, що він перебуває на обліку в медичному закладі з діагнозом гепатит, однак з 2015 року лікування з даного приводу не проходить. Розмір його щомісячних заробітків становить 3000-4000 грн. У звязку з його станом здоровя він позбавлений можливості працювати на роботі, повязаній з навантаженнями. Також на його утриманні перебуває його мати, оскільки розмір її пенсії складає 1750 грн. Погоджується на збільшений розмір аліментів на утримання [PERSON], [INFO] та сина [PERSON], [INFO] в розмірі 50% прожиткового мінімуму на дітей відповідного віку щомісячно на кожну дитину. Вислухавши пояснення учасників справи, дослідивши письмові докази по справі, суд приходить до наступного. Судом встановлено, що сторони перебували у зареєстрованому шлюбі, за час якого у них народилося двоє дітей донька [PERSON], [INFO] та син [PERSON], [INFO], що підтверджується відповідними копіями свідоцтва про народження серії І-ЕГ № 117303 та серії І-ЕГ № 191493. Їх батьком є відповідач [PERSON], матірю позивач [PERSON] (а.с. 4-5). Неповнолітні діти проживають разом з матірю позивачкою [PERSON] Інших неповнолітніх, непрацездатних дітей відповідач [PERSON]Є не має. Заочним рішенням Луцького міськрайонного суду Волинської області від 01.09.2016 року, з [PERSON] на користь [PERSON] стягуються аліменти на утримання двох дітей - [PERSON], [INFO] та сина [PERSON], [INFO], в твердій грошовій сумі в розмірі 1379,50 грн. щомісячно, починаючи з 27.06.2016 року, і до досягнення старшою дитиною повноліття (а.с. 6-7). Згідно вимог ст. 180 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно ч. 3 ст. 181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини аліменти присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Відповідно до п. 23 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справи щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» розмір аліментів, визначений судовим рішенням або за домовленістю між батьками, суд може змінити за позовом платника або одержувача аліментів у зв'язку зі зміною матеріального чи сімейного стану, погіршення чи поліпшення здоров'я когось із них. Відповідно до ч. 1 ст. 192 Сімейного кодексу України розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров'я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Аналіз вищевказаних норм законодавства свідчить про те, що за позовом одержувача аліментів суд може збільшити їх розмір лише за наявності поважних причин, а саме: зміни його матеріального чи сімейного стану; погіршення його здоров'я та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Даний перелік обставин, які можуть слугувати підставою для зменшення розміру аліментів є вичерпним і розширеному тлумаченню не підлягає. Обов'язок доказування наявності наведених обставин покладається на позивача. Відповідно до ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Суд вважає доведеним, що у звязку з підвищенням цін на продовольчі та непродовольчі товари, підвищенням рівня прожиткового мінімуму на дітей відповідного віку, матеріальний стан позивача погіршився, розмір аліментів, що стягуються з відповідача не відповідає звичайним потребам неповнолітньої дитини. Діти мають потребу в соціальному розвитку та навчанні, на що необхідні матеріальні витрати, якими позивач не може забезпечити дитину в повній мірі. За вищевказаних обставин слід зробити висновок, що з часу присудження первісної суми аліментів заочним рішенням суду від 01.09.2016 року, матеріальне становище позивачки погіршилось. Судом також встановлено, що відповідач офіційно не працює, розмір його середньомісячного заробітку становить 3000-4000 грн. Відповідач [PERSON] хворіє на хронічний гепатит «С», однак з даного приводу ані амбулаторне, ані стаціонарне лікування не проходить, витрати у звязку з лікуванням не несе. Як вбачається з наданої відповідачем довідки ДУ «Інститут епідеміології та інфекційних хвороб ім. Л.В. Громашевського НАМН України» № 321/13 від 25.03.2019 року, відповідач з 17.04.2015 року по 25.09.2015 року з приводу захворювання отримував противірусне лікування (а.с. 53), з чого слід зробити висновок, що таке лікування було разовим та не мало постійного характеру. Жодних доказів того, що за станом здоровя відповідач [PERSON] є непрацездатним, або у звязку з наявним у нього захворюванням, обмеженим у працевлаштуванні, відповідачем суду не надано. Доводи відповідача про наявність на його утриманні непрацездатної матері судом до уваги не приймаються з огляду на наступне. Так, судом встановлено, що мати відповідача [PERSON] є пенсіонером за віком, отримує пенсію, проживає окремо від відповідача разом зі своєю донькою. Будь-які докази, які підтверджують надання матері постійної допомоги, відповідач суду не надав. Відповідно до ч. 3 ст. 181 СК України спосіб стягнення аліментів, визначений рішенням суду, змінюється рішенням суду за позовом одержувача аліментів. Отже визначитися з тим чи отримувати аліменти у твердій грошовій сумі, чи у частці від заробітку відповідача, є правом позивача, наданим законом. Вирішуючи питання зміни розміру та способу стягнення аліментів, суд враховує правову позицію Верховного суду України, яка викладена у постанові № 6-143цс13 від 05.02.2014 року де вказано, що право вимагати заміни розміру аліментів шляхом зміни способу присудження аліментів не може заперечуватися, адже можливість вибору способу присудження аліментів з огляду на мінливість життєвих обставин, зазначених ст. ст. 182-184 СК України, не може обмежуватися разовим її здійсненням. З огляду на відсутність імперативної заборони змінювати розмір аліментів шляхом зміни способу їх присудження, за положеннями ст. 192 СК України зміна розміру аліментів може мати під собою зміну способу їх присудження (зміна розміру аліментів, стягнутих за рішенням суду у частці від заробітку (доходу) матері, батька дитини на розмір аліментів, визначений у певній твердій грошовій сумі та навпаки). Отже, у спірних правовідносинах підлягає застосуванню не тільки ст. 192 СК України, але й низка інших норм, присвячених обов'язку батьків утримувати своїх дітей (ст. 182 «Обставини, які враховуються судом при визначенні розміру аліментів», ст. 183 «Визначення розміру аліментів у частці від заробітку (доходу) матері, батька дитини», ст. 184 «Визначення розміру аліментів у твердій грошовій сумі»). Враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку, що сума стягуваних аліментів на утримання [PERSON], [INFO] та сина [PERSON], [INFO], не є достатньою, а тому заявлені вимоги [PERSON] до [PERSON] про збільшення розміру аліментів на неповнолітніх дітей підлягають задоволенню. Відповідно до розяснень Пленуму Верховного суду України 15.05.2006 року № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів (п. 23) відповідно до ст. 192 СК розмір аліментів, визначений судовим рішенням або за домовленістю між батьками, суд може змінити за позовом платника або одержувача аліментів у зв'язку зі зміною матеріального чи сімейного стану, погіршення чи поліпшення здоров'я когось із них. У новому розмірі аліменти сплачуються з дня набрання рішенням законної сили. Таким чином, аліменти у зміненому розмірі на користь позивача підлягають стягненню з моменту набранням даним рішенням законної сили. Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 5 ЗУ «Про судовий збір» від сплати судового збору звільняються позивачі у справах про стягнення аліментів, оплату додаткових витрат на дитину, стягнення неустойки (пені) за прострочення аліментів, індексацію аліментів чи зміну способу їх стягнення. Оскільки позивач за даною категорією справ звільнена від сплати судового збору, відповідно до ч. 6 ст. 141 ЦПК України, з відповідача на користь держави необхідно стягнути судовий збір в сумі 704 грн. 80 коп. На підставі ст.ст. 180, 181, 182, 191 СК України,

Outcome: approved