Jurisdiction: civil
Date: 2014-01-20 00:00:00

Позивач звернулась до суду з вказаним позовом в якому зазначила, що [INFO] року помер її батько [PERSON], [INFO]. Після його смерті відкрилась спадщина на майно. На час смерті спадкодавець був зареєстрований і проживав у своєму будинку по [ADDRESS]. Вказаний будинок належав [PERSON] на праві власності. Позивач являється єдиною спадкоємницею на спадкове майно померлого батька, вчасно звернулась до нотаріуса із заявою про прийняття спадщини та надала всі документи для отримання свідоцтва про право на спадщину. Проте державний нотаріус повідомив, що на майно [PERSON] накладено арешт Вінницькою районною державною нотаріальною конторою, і видача свідоцтва неможлива без ідентифікації іншого [PERSON] на майно якого накладено заборону на відчуження будинку з господарськими будівлями, який розташований по [ADDRESS] згідно ухвали Вінницького районного суду від 21.06.2001 року. Оскільки проведеними діями нотаріуса не можливо було встановити факт того що [PERSON], [INFO] та [PERSON], на майно якого накладено арешт, різні люди, що стало відмовою у видачі свідоцтва про право на спадщину, тому виникла необхідність звернутись до суду з вказаним позовом, яким просить суд зобов'язати державного нотаріуса Білоцерківської районної державної нотаріальної контори видати [PERSON] свідоцтво про право на спадщину [PERSON] [INFO], який помер [INFO] року, а саме на приватне домоволодіння із земельною ділянкою кадастровий номер 3220486501:03:008:0029 за адресою: [ADDRESS]. У судовому засіданні позивач та її представник позовні вимоги підтримали у повному обсязі, пославшись на обставини та підстави, викладені у позовній заяві, просять суд позовні вимоги задовольнити. Представник відповідача позовні вимоги визнала частково, надала суду копію спадкової справи та пояснила суду, що позивачу відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом у зв'язку із відомостями в реєстрі заборон відчуження об'єктів нерухомого майна на підставі ухвали Вінницького районного суду від 02.07.2001 року, які внесені Вінницькою районною державною нотаріальною конторою на майно, власником якого являється [PERSON]. У зв'язку з відсутністю даних щодо ідентифікації вказаної особи [PERSON], держаним нотаріусом Білоцерківської районної державної нотаріальної контори відмовлено [PERSON] у видачі свідоцтва про право на спадщину [PERSON], [INFO], який помер [INFO] року. При цьому представник не заперечує, що позивач являється єдиною спадкоємницею на спадкове майно померлого, яке розташоване в с. Сухоліси, Білоцерківського району і на яке відсутня будь-яка заборона. Заслухавши пояснення сторін і їх представників, вивчивши та дослідивши письмові матеріали справи, суд дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню виходячи з наступного. Судом встановлено, що фактично не заперечується сторонами у справі, 08 вересня 2011 року помер батько позивача [PERSON] - [PERSON], [INFO], що підтверджується свідоцтвом про смерть, про народження та шлюб ( а.с.17-20). Після його смерті відкрилась спадщина на майно, яке розташоване по [ADDRESS], де спадкодавець був зареєстрований і проживав. Позивач являється дочкою померлого [PERSON] і відповідно спадкоємницею першої черги за законом, вчасно звернулась із заявою до державного нотаріуса про прийняття спадщини, що підтверджується копією спадкової справи (а.с. 97-115). Згідно ст. 1216 ЦК України, спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). У відповідності до ст. 1218 ЦК України, до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Відповідно до ст. 1223 ЦК України, право на спадкування виникає у день відкриття спадщини. Після смерті [PERSON], [INFO], відкрилась спадщина на майно, а саме на будинок з господарськими спорудами по [ADDRESS], який на правових підставах належав спадкодавцю на праві власності, будь-які обтяження чи заборони на спадкове майно відсутні, що підтверджується письмовими доказами ( а.с. 83-95), а також вищезазначеною копією спадкової справи. Судом також встановлено, що позивачу відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом у зв'язку із відомостями в реєстрі заборон відчуження об'єктів нерухомого майна, які внесені в реєстр на підставі ухвали Вінницького районного суду від 02.07.2001 року Вінницькою районною державною нотаріальною конторою на майно, власником якого являється [PERSON] і у зв'язку з відсутністю даних щодо ідентифікації вказаної особи [PERSON], який мешкав на той час у [ADDRESS] та [PERSON], [INFO], який помер [INFO] року, який на час смерті проживав в [ADDRESS]. Цивільна справа, по якій винесена зазначена ухвала, залишена без розгляду на підставі ухвали того ж суду від 13.05.2002 року ( а.с.44,48). Відомості про зняття арешту та особу по справі [PERSON] відсутні. У відповідності до Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України затвердженого Наказом Міністерства юстиції України від 22.02.2012 №296/54.14. при видачі свідоцтва про право на спадщину нотаріус обов'язково перевіряє: факт смерті спадкодавця, час і місце відкриття спадщини, наявність підстав для закликання до спадкоємства, якщо має місце спадкування за законом, прийняття спадкоємцем спадщини у встановлений законом спосіб, склад спадкового майна, на яке видається свідоцтво про право на спадщину. На підтвердження цих обставин від спадкоємців витребовуються документи, які підтверджують вказані факти. Видача свідоцтва про право на спадщину на майно, яке підлягає реєстрації, проводиться нотаріусом після подання правовстановлюючих документів щодо належності цього майна спадкодавцеві та перевірки відсутності заборони або арешту цього майна. В п. 4.17. вказаного Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами, зазначено: якщо на спадкове майно накладено арешт судовим чи слідчими органами, видача свідоцтва про право на спадщину затримується до зняття арешту. Відповідно до ст.. 50 Закону України «Про нотаріат» нотаріальна дія або відмова у її вчиненні, нотаріальний акт оскаржуються до суду. Право на оскарження нотаріальної дії або відмови у її вчиненні, нотаріального акта має особа, прав та інтересів якої стосуються такі дії чи акти. Згідно роз'яснень Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику у справах про спадкування» від 30.05.2008 року №7, в п. 23 зазначено, що свідоцтво про право на спадщину видається за письмовою заявою спадкоємців, які прийняли спадщину в порядку, установленому цивільним законодавством. За наявності умов для одержання в нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину вимоги про визнання права на спадщину судовому розглядові не підлягають. У разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження. При розгляді справи судом достовірно встановлено, що спадкове майно: приватне домоволодіння із земельною ділянкою кадастровий номер 3220486501:03:008:0029 за адресою: [ADDRESS], яке належить спадкодавцю [PERSON], [INFO], не перебуває під обтяженням або під арештом. Згідно наданих доказів судом також встановлено, що спадкодавець [PERSON], [INFO] та [PERSON], прізвища ім'я та по батькові яких співпадають, який мешкав в [ADDRESS] є різними особами. При винесенні рішення, суд керується ст.11 ЦПК України щодо розгляду судом справ в межах заявлених вимог та на підставі доказів, наданих сторонами. Враховуючи викладене, дослідивши матеріали справи, оцінивши докази в їх сукупності, суд дійшов висновку щодо задоволення позовних вимог у повному обсязі. На підставі викладеного,

Outcome: approved