Jurisdiction: civil
Date: 2016-04-25 00:00:00

Позивач звернулась в суд з позовом до Луцької міської ради про визнання права власності на спадкове майно в порядку спадкування за законом. Свій позов мотивує тим, що 22.08.2015 року помер її чоловік [PERSON]. Після його смерті відкрилась спадщина, яка складається з кооперативної квартири №93 в будинку №13 по вул. б-р Дружби Народів, в м. Луцьку. Вказує, на те що вона (позивач) є спадкоємцем першої черги. Спадщину після смерті чоловіка [PERSON] прийняла шляхом звернення з відповідною заявою до нотаріуса. Однак, їй було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину через відсутність правовстановлюючих документів. А тому, просить визнати за нею право власності на спадкове майно після смерті [PERSON], який помер 22.08.2015 року, а саме на кооперативну квартиру № 93 в будинку №13 по вул. б-р Дружби Народів, в м. Луцьку. Позивач [PERSON] до початку розгляду справи подала суду заяву про розгляд справи у її відсутності, позов підтримує в повному обсязі. Представник відповідача в судове засідання не зявилась, подала суду заяву про розгляд справи у її відсутності, зазначила, що при вирішенні даного спору права та законні інтереси територіальної громади м. Луцька, в особі якої діє Луцька міська рада порушені не будуть, оскільки даний спір стосується приватного майна фізичних осіб. Розгляд справи здійснювався за відсутності осіб, які беруть участь у справі, без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу, що відповідає вимогам ч. 2 ст.197 ЦПК України. Дослідивши письмові докази в справі, суд приходить до висновку, що позов підставний та підлягає до задоволення. Як вбачається з свідоцтва про смерть серії 1-ЕГ № 175581 (а.с. 4), спадкодавець [PERSON] помер 22 серпня 2015 року. Після смерті [PERSON] відкрилась спадщина на належне йому майно. Позивач [PERSON] є дружиною останнього. Даний факт підтверджується свідоцтвом про одруження, серії І-ЕГ № 268220, копія якого міститься в матеріалах справи (а.с.6). Відповідно до вимог ст. 1217 ЦК України, спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Судом встановлено, що на випадок своєї смерті спадкодавець [PERSON] заповіту не оформляв. Відповідно до ст.1261 ЦК України, у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. З матеріалів справи вбачається, що інші спадкоємці, що претендують на спадкове майно відсутні. Згідно ст.1297 ЦК України спадкоємець, який прийняв спадщину, у складі якої є нерухоме майно, зобов'язаний звернутись до нотаріуса за видачею йому свідоцтва про право на спадщину на нерухоме майно. У відповідності до ст.1298 ЦК України позивач в установлений законом строк звернулась до нотаріуса з заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину після смерті матері [PERSON], а саме кооперативну квартиру №93 в будинку №13 по вул. б-р Дружби Народів, в м. Луцьку. Однак, отримати свідоцтво про право власності на спадщину - позивач не має можливості, оскільки відсутні правовстановлюючі документи на вказане майно. Даний факт стверджується копією постанови про відмову у вчинені нотаріальної дії від 25 лютого 2016 року (а.с. 8). Статтею 1296 ч.3 ЦК України передбачено, що відсутність свідоцтва про право на спадщину не позбавляє спадкоємця права на спадщину. Проаналізувавши зібрані і досліджені в судовому засіданні докази, суд приходить до висновку про те, що позов слід задовольнити та визнати за позивачем право власності, в порядку спадкування за законом, на спадкове майно, а саме: кооперативну квартиру № 93 в будинку №13 по вул. б-р Дружби Народів, в м. Луцьку, Волинської області, після смерті [PERSON], який помер 22 серпня 2015 року.

Outcome: approved