Jurisdiction: civil
Date: 2019-07-14 00:00:00

Позивач звернулась до суду з позовом до відповідача про визнання за нею права власності в порядку спадкування за законом після померлої [INFO] [PERSON] на 2/3 частки квартири [ADDRESS] , яка в цілому складається з трьох житлових кімнат, загальною площею 65,8 кв.м., в тому числі житловою 38,0 кв.м., обґрунтовуючи свої вимоги тим, що вона у встановлений законом строк, як донька померлої та спадкоємець першої черги за законом звернулась до приватного нотаріуса для прийняття спадщини, проте їй було відмовлено, оскільки під час реєстрації заяви про прийняття спадщини та відкриття спадкової справи проведеною нотаріусом перевіркою в спадковому реєстрі виявлено збіг прізвища, імені та по-батькові заповідача на ім`я « [PERSON] » на території Херсонської області та на території Автономної республіки Крим без зазначення додаткових відомостей, необхідних для ідентифікації особи, що унеможливлює її встановлення та запропоновано звернутися до суду із позовом. Позивач у судове засідання не з`явилась, надавши суду заяву про підтримання позовних вимог та слухання справи за її відсутності. Відповідач про час та місце розгляду справи був сповіщений належним чином, що підтверджується відповідним поштовим повідомленням, наявним у матеріалах справи, проте до судового засідання не з`явився, причини неявки суду не повідомив. За таких обставин, суд вважає можливим розглянути справу у порядку заочного провадження, у відповідності до вимог ст.ст.280-281 ЦПК України. Вивчивши та дослідивши матеріали справи в їх сукупності, суд вважає, що позов підлягає задоволенню у повному обсязі з наступних підстав. [INFO] померла мати позивача - [PERSON] , [INFO] . Після її смерті відкрилася спадщина за законом, до складу якої входить 1/3 частки квартири [ADDRESS] , яка за життя належала на праві приватної власності спадкодавцю внаслідок її приватизації в 1996 році та 1/3 частки цієї ж квартири, яка за життя в 2009 році успадкована [PERSON] після смерті її чоловіка, батька позивача, [PERSON] Інша 1/3 частки квартири [ADDRESS] на теперішній час належить позивачці на праві приватної власності внаслідок її приватизації в 1996 році. [PERSON] звернулась з заявою про прийняття спадщини до приватного нотаріуса Одеського міського нотаріального округу Гребенюк І.М., на підставі якої та доданих до неї документів відкрита спадкова справа за номером № 26/2018. Під час реєстрації заяви про прийняття спадщини та відкриття спадкової справи, проведеною нотаріусом перевіркою в спадковому реєстрі виявлено збіг прізвища, імені та по-батькові заповідача на ім`я « [PERSON] » на території Херсонської області та на території Автономної республіки Крим без зазначення додаткових відомостей, необхідних для ідентифікації особи, що унеможливлює її встановлення. Після спливу шестимісячного строку позивач повторно звернулася до нотаріуса Гребенюк І.М., де їй було повідомлено, що вона єдина хто прийняла спадщину, однак їй було відмовлено у вчиненні нотаріальних дій, посилаючись на тонкощі законодавства, пов`язані із тимчасовою окупацією української території, що унеможливлюють документальне формування нотаріальної справи, що в свою чергу унеможливлює видачу позивачці свідоцтва про право на спадщину. Відповідно до ст.1217 ЦК України, спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Згідно зі ст.1269 ЦК України, спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини. Відповідно до ч.1 ст.1276 ЦК України, якщо спадкоємець за заповітом або за законом помер після відкриття спадщини і не встиг її прийняти, право на прийняття належної йому частки спадщини, крім права на прийняття обов`язкової частки у спадщині, переходить до його спадкоємців (спадкова трансмісія). Пунктом 23 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 30.05.2008 року № 7 «Про судову практику у справах про спадкування» передбачено звернення до суду за правилами позовного провадження осіб, яким нотаріус відмовив в оформленні права на спадкування. Згідно зі ст. 392 ЦК України, власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою. Відповідно до ст. 1216, 1218 ЦК України, спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). До складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Відповідно до ч. 4 ст. 1266 ЦК України, двоюрідні брати та сестри спадкодавця спадкують ту частку спадщини, яка належала б за законом їхнім матері, батькові (тітці, дядькові спадкодавця), якби вони були живими на час відкриття спадщини. Відповідно до ч. 1 ст. 1269 ЦК України, спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини. Судом визнається доведеною належність спірної частини квартири померлій особі на момент смерті. Позивач вправі на свій розсуд скористатися одним із передбачених законом способів захисту свого порушеного (невизнаного) права, оскільки позбавлений правової можливості оформити спадщину в загальному порядку нотаріусом. Так дійсно, Законом України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» від 16.05.2013 року не передбачено порядок реєстрації правовстановлюючого документу про право власності на майно померлої особи. Оскільки [PERSON] у відповідності до законодавства подано заяву про прийняття спадщини, інших спадкоємців не встановлено, суд вважає за можливе позовні вимоги задовольнити, визнавши за нею право власності на 2/3 частки квартири у порядку спадкування за законом.

Outcome: approved