Jurisdiction: civil
Date: 2015-06-25 00:00:00

позивач звернулась до суду з позовом в якому просить стягнути з відповідача на її користь пеню за прострочення сплати аліментів на утримання доньки [PERSON], 10.01.2012р.н., за період з 01.06.2014р. по 31.01.2015р. в сумі 5350,00 грн., а також суму пені за прострочення сплати аліментів на утримання [PERSON], 16.06.1981р.н., за період з 01.06.2014р. по 31.01.2015р. в сумі 5350,00 грн. В обгрунтування своїх позовних вимог покликається на те, що відповідач неналежним чином виконує свої зобовязання за рішенням суду щодо сплати аліментів на утримання неповнолітньої доньки та її матері. Так, починаючи з 01.06.2014р. і по 31.05.2015р., виникла заборгованість по сплаті аліментів в загальному розмірі 4000 грн. на дитину та 4000 грн. на її матір, яка залишилась непогашеною по даний час, у звязку з чим просить стягнути неустойку (пеню) у розмірі одного відсотка від суми несплачених аліментів за кожен день прострочення в період часу починаючи з 01.06.2014р. по 31.01.2015р., що становить 5350,00 грн. щодо кожного зобовязання. Позивач подав до суду заяву за змістом якої позовні вимоги підтримує в повному обсязі, просить такі задоволити, а розгляд справи здійснювати у її відсутності на підставі наявних у справі доказів. Відповідач в судове засідання не зявився, хоча згідно ст.76 ЦПК України належним чином повідомлявся про час та місце розгляду справи, а тому, згідно ст.ст. 169, 224 ЦПК України, суд вважає за можливе розглядати справу заочно, у відсутності відповідача, на підставі наявних у справі доказів. У звязку з неявкою сторін та з врахуванням поданої позивачем заяви фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється відповідно до ч.2 ст.197 ЦПК України. Дослідивши матеріали справи, зясувавши дійсні обставини справи та перевіривши їх доказами, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Відповідно до ст.180 Сімейного кодексу України батьки зобовязані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Вказаний обовязок щодо утримання дитини покладений на обох батьків та є однаковим для них. Крім того, згідно ч.1 ст.75 СК України дружина, чоловік повинні матеріально підтримувати один одного. Право на утримання (аліменти) має той із подружжя, який є непрацездатним, потребує матеріальної допомоги, за умови, що другий із подружжя може надавати матеріальну допомогу. У відповідності до ч.2 ст.84 Сімейного кодексу України дружина, з якою проживає дитина, має право на утримання від чоловіка - батька дитини до досягнення дитиною трьох років. Як вбачається із свідоцтва про народження серії 1-СГ № 431971 від 11.11.2014р. (виданим повторно), сторони по справі являються батьками неповнолітньої [PERSON], [INFO], відтак, зобовязані утримувати її до досягнення нею повноліття. Дитина проживає з матірю та повністю перебуває на її утриманні та догляді. Рішенням Сихівського районного суду м.Львова від 05.08.2013 року задоволено позов [PERSON] до [PERSON] про стягнення аліментів, вирішено стягувати з [PERSON], 1971р.н., в користь [PERSON], 1981р.н., аліменти на утримання доньки - [PERSON], 10.01.2012р.н., в розмірі 500,00 грн. щомісячно, починаючи з 16 липня 2013р. і до досягнення дитиною повноліття; стягувати з [PERSON], 1971р.н., в користь [PERSON], 1981р.н., аліменти на її утримання в розмірі 500,00 грн. щомісячно, починаючи з 16 липня 2013р. і до досягнення дитиною - [PERSON], 10.01.2012р.н., трьохрічного віку. Відповідно до ч.5 ст.124 Конституції України судові рішення ухвалюються судами іменем України і є обовязковими до виконання на всій території України. Згідно зі ч.1 ст.196 СК України, при виникненні заборгованості з вини особи, яка зобовязана сплачувати аліменти за рішенням суду, одержувач аліментів має право на стягнення неустойки (пені) у розмірі одного відсотка від суми несплачених аліментів за кожен день прострочення. З складеного головним державним виконавцем Личаківського ВДВС ЛМУЮ розрахунку заборгованості за аліментами по виконавчому листу № 464/6855/13-ц від 11.10.2013р., щодо стягнення з [PERSON] аліментів на утримання [PERSON], вбачається, що розмір заборгованості станом на 02.02.2015р. складає 9500,00 грн. Аналогічна заборгованість, а саме 9500,00 грн., наявна у відповідача і по виконанню зобовязань, щодо сплати аліментів на утримання доньки [PERSON] (згідно окремого розрахунку за виконавчим листом № 464/6855/13-ц від 11.10.2013р.). Згідно з положеннями Сімейного кодексу України аліменти призначаються та виплачуються (стягуються) щомісяця, а неустойка нараховується на щомісячну заборгованість від суми несплачених аліментів за кожен день за весь час прострочення по день добровільного погашення боргу або на момент стягнення. З огляду на вищенаведене суд бере до уваги представлені розрахунки заборгованості по аліментах, затверджені гол.державним виконавцем Личаківського ВДВС ЛМУЮ та погоджується з методикою нарахування позивачкою неустойки (пені) за несвоєчасну сплату аліментів за правилами ст.196 СК України, з урахуванням загальної кількості днів починаючи з 01 червня 2014 року по 31 січня 2015 року, а саме: пеня за прострочення сплати аліментів на утримання [PERSON] за розрахований період складає 5350,00 грн. (додаток № 1 до позовної заяви від 06.05.2015р.); пеня за прострочення сплати аліментів на утримання [PERSON] за розрахований період також складає 5350,00 грн. (додаток № 2 до позовної заяви від 06.05.2015р.). Згідно розяснень, що містяться в п.22 Постанови Пленуму ВСУ «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» від 15.05.2006р. №3 передбачена ст.196 СК України відповідальність платника аліментів за прострочення їх сплати у виді неустойки (пені) настає лише за наявності вини цієї особи. На платника аліментів не можна покладати таку відповідальність, якщо заборгованість утворилася з незалежних від нього причин, зокрема, у звязку з несвоєчасною виплатою заробітної плати, затримкою або неправильним перерахуванням аліментів банками. В інших випадках, як вказано в п.22 зазначеної постанови, стягується неустойка за весь час прострочення сплати аліментів. Так як відповідач у судове засідання повторно не зявився, не представив суду свого письмового заперечення заявленим позивачкою вимогам, не підтвердив їх належними та допустими доказами, а тому із вищезазначених підстав суд вважає, що позовні вимоги [PERSON] є підставними і такими, що підлягають до задоволення. Крім того, вирішуючи питання стягнення судових витрат, суд приходить до висновку, що на підставі ст.88 ЦПК України з відповідача в дохід держави, відповідно до частини задоволених вимог, слід стягнути судовий збір в розмірі 243,60 грн., від сплати якого позивача звільнено при подачі такого позову до суду. На підставі Постанови Пленуму ВСУ «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» від 15.05.2006 року за № 3, ст.ст.75, 84, 180, 195, 196 Сімейного кодексу України, ст.ст.1, 3, 10, 11, 60, 88, 209, 212-215, 218, 224, 228 ЦПК України, суд, -

Outcome: approved