Jurisdiction: civil
Date: 2020-01-30 00:00:00

Позивач звернулась до суду з вищевказаним позовом, де вказує, що згідно свідоцтва про право власності на спадщину від 10.12.2019 року за законом та заповітом позивачу належить 2/3 частин житлового будинку [ADDRESS] , 1/3 частина належить [PERSON] Зазначений житловий будинок в натурі не поділений, в ньому проживає позивач, яка самостійно сплачує комунальні послуги з урахуванням не проживаючої особи. Відповідач по справі є племінником позивача який був зареєстрований у спірному житловому будинку батьками позивача ще у 1992 року, але не проживає в ньому з 2006 року. Позивачу відомо, що [PERSON] є громадянином Російської Федерації, але фактичне місце його перебування позивачу не відомо. Своєю реєстрацією відповідач порушує право позивача, як власника майна, оскільки остання вимушена нести додаткові витрати на утримання житла, за комунальні послуги. На підставі викладеного позивач просить суд визнати відповідача таким, що втратив право користування спірним житловим приміщенням. Вищевказана справа була призначена до судового розгляду, проте у судове засідання учасники справи не явилися. У порядку ч.2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Через ненадання відповідачами, які не мають статусу підприємця, інформації щодо їх адреси відповідні судові повістки були їм надіслані за останньою відмовою адресою їх місця проживання, зареєстрованою у встановленому законом порядку. Крім того, відповідач викликався до суду через відповідне оголошення на офіційному веб-сайті судової влади України. При цьому відповідач про причини своєї неявки не повідомив, не подавав відзив, а сторона позивача не висловила заперечень проти вирішення справи у порядку заочного розгляду, тому суд ухвалив провести заочний розгляд вищевказаної справи. Всебічно з`ясувавши обставини справи, вивчивши її матеріали, дослідивши надані у справі докази у сукупності, суд дійшов до висновку, що заявлений позов підлягає задоволенню на підставі встановлених фактичних обставин справи та відповідних їм правовідносин. Судом встановлено та матеріалами справи підтверджується, що згідно свідоцтва про право власності на спадщину від 10.12.2019 року за законом та заповітом позивачу належить 2/3 частин житлового будинку [ADDRESS] , 1/3 частина належить [PERSON] , що підтверджується копію вказаного свідоцтва. Зазначений житловий будинок в натурі не поділений, в ньому проживає позивач, яка самостійно сплачує комунальні послуги з урахуванням не проживаючої особи. Відповідач по справі є племінником позивача який був зареєстрований у спірному житловому будинку батьками позивача ще у 1992 року, але не проживає в ньому з 2006 року. Стаття 405 ЦК України визначає, що члени сім`ї\~власника житла,\~які проживають\~разом з\~ним,\~мають право\~на користування\~цим житлом\~відповідно до\~закону.\~Житлове приміщення,\~яке вони\~мають право\~займати,\~визначається його\~власником. Член сім`ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім`ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом. За позовом позивач зазначає, що з 2006 року до теперішнього часу відповідач не мешкає за вищевказаною адресою. І у суду немає підстав не довіряти таким поясненням позивача, оскільки вони узгоджуються із дослідженим судом актом про непроживання від 26.10.2019 року. На підставі викладеного,

Outcome: approved