Jurisdiction: civil
Date: 2015-04-23 00:00:00

Позивач звернулась до суду з позовом до [PERSON], третя особа: відділ по Шевченківському району служби (управління) у справах дітей Запорізької міської ради про стягнення аліментів на неповнолітню дитину, коштів на утримання та встановлення місця проживання дитини. Під час розгляду справи від позовних вимог в частині встановлення місця проживання дитини позивач відмовилась. В позові зазначила, що з 07 вересня 2013 року вона з відповідачем по справі перебуває в зареєстрованому шлюбі. Від даного шлюбу вони мають неповнолітню доньку [PERSON], [INFO], яка проживає з позивачем і знаходиться на її утриманні. На теперішній час шлюбні відносини сторони припинили, відповідач проживає окремо та відмовляється добровільно надавати кошти на утримання дитини, тому вона змушена звернутися з даним позовом до суду. Позивач просить стягнути з відповідача аліменти на її користь на утримання їх доньки щомісячно, в розмірі 1/4 частини із всіх видів його заробітку, але не менше ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дітей відповідного віку до досягнення донькою повноліття, та кошти на її утримання щомісячно по 1/4 частині із всіх видів заробітку до досягнення донькою [PERSON] трирічного віку. Ухвалою суду від 01.04.2015 року позовні вимоги в частині встановлення місця проживання дитини залишені без розгляду за заявою позивача. В судовому засіданні позивач позов підтримала, просила його задовольнити. В подальшому надала заяву про розгляд справи без її участі. Відповідач в судовому засіданні надав письмові заперечення (а.с.37-39), позов визнав частково в частині стягнення аліментів на утримання дитини в розмірі 800 грн. та зазначив, що на даний час офіційно не працює, постійного заробітку не має. В частині позовних вимог щодо стягнення коштів на утримання дружини просив відмовити, пославшись, що дружина неофіційно працює і має кошти на своє утримання. В подальшому в судове засідання не з'явився, хоча був належним чином повідомлений. Представник третьої особи: відділу по Шевченківському району служби (управління) у справах дітей Запорізької міської ради, повідомлений належним чином про час та місце розгляду справи, в судове засідання не з'явився , надав суду заяву, в якій просить розглядати справу за відсутності представника, рішення ухвалити на розсуд суду. Вивчивши надані письмові докази у сукупності, заслухавши сторони, суд дійшов висновку, що заявлений позов є законним, обґрунтованим та підлягає частковому задоволенню на підставі встановлених фактичних обставин справи та відповідних їм правовідносин. Судом встановлено, що сторони перебувають у шлюбі з 07 вересня 2013 року (а.с.3) і є батьками неповнолітньої дитини - [PERSON], [INFO] (а.с.4), яка проживає з позивачем і знаходиться на її утриманні. Сторони проживають окремо з січня 2015 року. Позивач знаходиться в декретній відпустці по догляду за дитиною, перебуває на обліку в Шевченківському УПСЗН і отримує щомісячну одноразову допомогу при народжені дитини (а.с.59). Відповідач офіційно не працює, що підтверджується копією трудової книжки (а.с.40-41), оригінал якої було оглянуто судом в судовому засіданні та має нерегулярний дохід. Дані обставини повністю підтверджуються дослідженими в судовому засіданні доказами. Згідно зі ст.84 СК України, дружина, з якою проживає дитина, має право на утримання від чоловіка - батька дитини до досягнення дитиною трьох років. Згідно зі ст.180 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до ст.181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Згідно з п.3 ст.182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина. Відповідно до ч.2 ст.182 СК України мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Відповідно до ч.ч.1,2 ст.184 СК України, якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, частину доходу отримує в натурі, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення, суд за заявою платника або одержувача агентів може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Розмір аліментів, визначений у твердій грошовій сумі, підлягає індексації відповідно до закону. Відповідач молода, працездатна особа, офіційно не працює і постійного доходу не має, інших аліментних зобов'язань не має, тому має можливість сплачувати аліменти на утримання дитини та з урахуванням положень ст.184 СК України, аліменти на утримання неповнолітньої доньки підлягають стягненню у твердій грошовій сумі. Відповідно до ст.7 Закону України «Про Державний бюджет України на 2015 рік» від 28.12.2014 р. № 80-VIII, у 2015 році розмір прожиткового мінімуму на дитину віком до 6 років становить 1032 грн. Враховуючи відсутність у відповідача постійної роботи та згоду відповідача на оплату аліментів на утримання доньки у розмірі 800 грн., суд вважає за можливе стягнути аліменти на утримання дитини у твердій грошовій сумі у розмірі 800 грн. щомісячнодо досягнення дитиною повноліття, забезпечити їй не тільки необхідні кошти для існування, але і зберегти той рівень життя, які дитина мала при сумісному проживанні з обома батьками. В обґрунтування заперечень на вимоги позивача про стягнення коштів на її утримання, відповідач посилався, що його дружина неофіційно працює і має можливість себе забезпечити, але жодним чином дану обставину не довів. Враховуючи, що позивач не працює, знаходиться в декретній відпустці по догляду за дитиною та відповідно до вимог ст. 84 СК України має право на отримання коштів, тому суд вважає за можливе стягнути з відповідача кошти на утримання дружини у розмірі 300 грн. Згідно зі ст.191 аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову. При ухваленні рішення суд також враховує, що під час розгляду справи відповідачем на адресу позивача на утримання дитини було перераховано 14.02.2015 року - 495,51 грн., 20.02.2015 р. - 396,01 грн., 05.03.2015 р. - 1000 грн., що підтверджується матеріалами справи (а.с.45-46) і не заперечувалось позивачем, та приходить до висновку, що з відповідача підлягають стягненню аліменти з урахуванням раніше сплачених коштів у лютому-березні 2015 року. Відповідно до ч. 3 ст. 88 ЦПК України з відповідача підлягають стягненню судові витрати на користь держави.

Outcome: partial