Jurisdiction: civil
Date: 2016-10-25 00:00:00

Позивач звернулась до суду з позовом до відповідача про визнання права власності в порядку спадкування за законом на нерухоме майно, обґрунтовуючи позовні вимоги зазначив, що після померлої матері відкрилася спадщина, що складається з нерухомого майна. Позивач, як єдиний спадкоємець звернувся до Полтавської районної державної нотаріальної контори з заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину на спадкове майно, але йому було відмовлено в видачі свідоцтва про право на спадщину в зв'язку з відсутністю правовстановлюючого документу на спадкове нерухоме майно. В судове засідання представник позивача не з'явилась попередньо надавши до суду заяву про розгляд справи без його участі, зазначивши, що позовні вимоги підтримує в повному обсязі та просить їх задовольнити. Від відповідача Пальчиківської (Кіровської) сільської ради Полтавського району та області до суду надійшла письмова заява про розгляд справи без участі їх представника, не заперечуючи проти задоволення позовних вимог. Від третьої особи: Полтавської районної державної нотаріальної контори до суду надійшла заява про розгляд справи без участі їх представника, зазначивши, що при винесенні рішення покладаються на розсуд суду. Відповідно до ч.4 ст.130 ЦПК України, при визнанні відповідачем позову ухвалюється судове рішення в порядку, встановленому ст.174 цього Кодексу. Згідно ч.4 ст.174 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Враховуючи подані заяви, що визнання відповідачем позову не суперечить закону й не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного висновку. Згідно ст. 16 ЦК України, кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Способом захисту цивільних прав та інтересів може бути зокрема визнання права. Відповідно ст. 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом і вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Згідно до положень ст. 392 ЦК України, власник майна може пред'явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Відповідно до 529 ЦК Української PCP, при спадкоємстві за законом спадкоємцями першої черги є, в рівних частках, діти (у тому числі усиновлені), дружина і батьки (усиновителі) померлого. Згідно ст. 548 ЦК Української PCP, для прийняття спадщини необхідно, щоб спадкоємець її прийняв. Відповідно до ст. 1216 ЦК України спадкування є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця) до інших осіб ( спадкоємців). Ст. 1218 Цивільного кодексу України визначено, що до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент спадщини і не припинились внаслідок смерті. Відповідно до ч. 1 ст. 1268 ЦК України, спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. У відповідності до ч. 3 ст.1296 ЦК України передбачено, що відсутність свідоцтва про право на спадщину не позбавляє спадкоємця права на спадщину. Судом встановлено, що [INFO] року померла мати позивача, - [PERSON], про що видано свідоцтво про смерті, серії [NUMBER] та зроблено запис з книзі реєстрації актів про смерть за №37. В межах визначеного ч. 2 ст. 549 ЦК УРСР строку, спадкоємиць, - [PERSON], 18.04.2003р., звернувся до Полтавської районної державної нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини після своєї матері. За фактичним оформленням права на спадщину та отриманням свідоцтва про право на спадщину спадкоємиць за законом звернувся до нотаріальної контори через свого представника в липня місяці 2016 року. Зокрема, 11 липня 2016 року, позивач - [PERSON], отримав свідоцтво про право на спадщину за законом на земельну ділянку площею - 2,5406 га, що входила до складу спадкового майна. 19 вересня 2016 року, позивач звернувся до нотаріальної контори із заявою про оформлення права на інше спадкове майно, а саме: житловий будинок з господарськими спорудами, що знаходиться в [ADDRESS] та належав померлій, - [PERSON]. Після подачі відповідних документів позивачем для оформлення свідоцтва про право на спадщину нотаріальна контора видала постанову про відмову у вчиненні нотаріальної дії № 02-31/1426, так як відсутній правоустановчий документ на житловий будинок з господарськими будівлями, який знаходиться в [ADDRESS]. Спадкове майно згідно технічного паспорту КП «Бюро технічної інвентаризації та містобудування Полтавського району» станом на 01.09.2016 р складається з: житловий будинок «А-1,а» загальною площею 55 м. кв., погріб під частиною будівлі «б1», сарай «б», сарай «Б», убиральня «В», ворота №1, огорожа №2, колодязь №3. Отже, встановлено, що відсутність правовстановлюючого документу, що засвідчує право власності спадкодавця на житловий будинок з господарськими будівлями позбавляє позивача, як спадкоємця можливості відповідно до вимог чинного законодавства оформити свої спадкові права на нього та одержати свідоцтво про право на спадщину. Згідно довідки виконкому Кіровської сільської ради від 28.09.2016 р. № 1038, встановлено факт того, що [PERSON] була власником житлового будинку з господарськими будівлями в [ADDRESS] Полтавського району Полтавської області. Відповідно довідки виконкому Кіровської сільської ради від 03.08.2016 р. № 728, що видана на підставі запису в по господарській книзі №1 позивач є головою домогосподарства в [ADDRESS] після смерті своєї матері. Земельна ділянка для обслуговування житлового будинку в [ADDRESS] не приватизована. За даних обставин, суд вважає, що позовні вимоги є обґрунтованими та підлягають задоволенню в повному обсязі. На підставі викладеного,

Outcome: approved