Jurisdiction: civil
Date: 2018-01-11 00:00:00

Позивач звернулась до суду з позовом до відповідача про відшкодування матеріальної та моральної шкоди завданої внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, посилаючись на те, що в результаті дорожньо-транспортної пригоди, яка мала місце 19 грудня 2013 року о 20 год. 20 хв. був пошкоджений її автомобіль. Особою, винною у даній ДТП визнано відповідача, який згідно з Постановою Соснівського районного суду м. Черкаси притягнутий до адміністративної відповідальності у вигляді штрафу. У звязку із пошкодженням автомобіля вона звернулась до страхової компанії «СК Арсенал страхування», яка виплатила страхове відшкодування в межах ліміту відповідальності, а саме 50\~000 грн. Різницю в страховому відшкодуванні, а саме 55 тис.470 грн. просить стягнути з відповідача. Дана сума визначена висновком за результатами експертного автотоварознавчого дослідження від 25 лютого 2014 року проведеного ФОП [PERSON] на замовлення страхової компанії. Крім того, винними діями з боку винуватця ДТП [PERSON] їй завдана моральна шкода, яка проявилась у душевних стражданнях, яких вона зазнала у звязку зі значним пошкодженням свого цінного майна, нервовим потрясінням, зміною звичного способу свого життя через відсутність засобу пересування. Завдану моральну шкоду оцінює в 10 000 грн. В судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримав та просив суд стягнути з відповідача на користь позивача завдану матеріальну шкоду в сумі 55\~470,04 грн. грн. моральну шкоду в розмірі 10 000 грн. та судові витрати. Представник відповідача в судовому засіданні позовні вимоги не визнав, надав письмові заперечення в який вказував, що заявлені позовні вимоги є необгрунтованими, а існуючий висновок спеціаліста неналежним, недопустимим та недостовірним доказом. Відповідно до п.3 розділу Х11 «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України від 02.06.2016 року №1402-У111 «Про судоустрій та статус суддів», районні, міжрайонні, районні у містах, міські, міськрайонні суди продовжують здійснювати свої повноваження до утворення та початку діяльності місцевого окружного суду, юрисдикція якого розповсюджується на відповідну територію. У звязку з цим справа підлягає розгляду в порядку, передбаченому Цивільним процесуальним кодексом України, який вступив в дію 15.12.2017 року Суд, заслухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, встановив наступні факти та відповідні їм правовідносини, які регулюються нормами цивільного законодавства. В судовому засіданні встановлено, що 19 грудня 2015 року 20 години 20 хвилин [PERSON], керуючи автомобілем [NUMBER], який на праві власності належить [PERSON], не виконав вимогу дорожнього знаку 2.1, не дав дорогу автомобілю [NUMBER], що належить позивачу на праві власності, під керуванням водія [PERSON], що рухався по головній дорозі вул. Благовісної, скоїв з ним зіткнення, чим порушив п. 2.36, 16.11 Правил дорожнього руху України. Внаслідок дорожньо-транспортної пригоди автомобілі отримали механічні ушкодження з матеріальними збитками. Постановою Соснівського районного суду м. Черкаси у справі про адміністративне правопорушення від 14 лютого 2014 року [PERSON] визнано винним у вчиненні правопорушення, передбаченого ст. 124 КпАП України, та застосовано адміністративне стягнення у вигляді штрафу в сумі 400 гривень. За змістом частини шостої\~статті 82\~\~ЦПК України\~\~вирок суду у кримінальному провадженні, ухвала\~\~про закриття кримінального провадження і звільнення особи від кримінальної відповідальності або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення, які набрали законної сили, є обовязковими для\~\~суду, що розглядає справу про правові наслідки двій чи бездіяльності особи, стосовно якої\~\~ухвалено вирок, ухвалу або постанову суду, лише з питань, чи мали місце ці дії (бездіяльність) та чи вчинені вони цією особою. Згідно пп. 8, 9 ч. 2 ст. 16 ЦК України способами захисту цивільних прав та інтересів можуть бути відшкодування збитків та інші способи відшкодування майнової шкоди. Відповідно до ст. 22 ЦК України, особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Збитками є витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки). Збитки відшкодовуються у повному обсязі Статтею 1166 ЦК України передбачено, що майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Особа, яка завдала шкоди, звільняється від її відшкодування, якщо вона доведе, що шкоди завдано не з її вини. Водночас, Верховним судом України в п. 2 Постанови Пленуму «Про практику розгляду судами цивільних справ за позовами про відшкодування шкоди» від 27 березня 1992 року за № 6 (з подальшими змінами та доповненнями) розяснив судам, що розглядаючи позови про відшкодування шкоди, суди повинні мати на увазі, що шкода, заподіяна особі і майну громадянина, підлягає відшкодуванню в повному обсязі особою, яка її заподіяла, за умови, що дії останньої були неправомірними, між ними і шкодою є безпосередній причинний зв'язок та є вина зазначеної особи. Вину [PERSON] було доведено в суді. Відповідно до висновку за результатами експертного авто-товарознавчого дослідження від 25 лютого 2014 року № 43, виконаного судовим експертом авто товарознавцем [PERSON] на замовлення ПАТ Страхова компанія «Арсенал» для цілей страхового відшкодування, вартість матеріальних збитків, заподіяних при ДТП власнику автомобіля [NUMBER], без урахування втрати товарної вартості складає 105 470 гривень 04 копійки. Страховою компанією ПАТ «Страхова компанія «Арсенал страхування» було виплачено позивачу 50 000 гривень відшкодування майнової шкоди, що підтверджується листом ПАТ «Страхова компанія «Арсенал страхування» від 22 серпня 2014 року за № 2208/14. Відповідно до ст. 1194 ЦК України особа, яка застрахувала свою цивільну відповідальність, у разі недостатності страхової виплати (страхового відшкодування) для повного відшкодування завданої нею шкоди зобовязана сплатити потерпілому різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням). Невідшкодованою залишилась різниця між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою в розмірі 55\~470,04 грн., яка підлягає до стягнення з відповідача на користь позивача. Відповідно до ст. 23 ЦК України особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода полягає: у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у звязку із знищенням чи пошкодженням її майна. Статтею 1167 ЦК України передбачено, моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини, крім випадків встановлених ч. 2 цієї статті. Представник позивача просить відшкодувати позивачу моральну шкоду, пов'язану із тим, що внаслідок ДТП, остання зазнала душевні страждання, у звязку зі значним пошкодженням свого цінного майна, нервовим потрясінням, зміною звичного способу свого життя через відсутність засобу пересування. Разом з тим доказів на підтвердження таких обставин суду не надано. Усі доводи про які зазначає представник позивача в частині відшкодування моральної шкоди обмежуються загальними фразами властивими для обґрунтування вимог щодо моральної шкоди, проте при визначенні чи була дійсно спричинена така шкода особі та її розміру необхідно також подавати докази та вказувати на конкретні обставини, зокрема негативні наслідки, що спричинили душевні страждання. Таким чином, суд вважає, що вимоги про відшкодування моральної шкоди свого підтвердження в судовому засіданні не знайшли. Оцінюючи належність, допустимість, достовірність доказів окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності, суд приходить до висновку про те, що позов підлягає до часткового задоволення. Враховуючи вище наведене та

Outcome: approved