Jurisdiction: civil
Date: 2015-11-19 00:00:00

позивач звернулась до суду з позовом в інтересах малолітнього [PERSON] до [PERSON] про усунення перешкод у користуванні квартирою [ADDRESS], які чинить відповідач, шляхом її виселення. Позовні вимоги обґрунтовані тим, що позивач була призначено опікуном [PERSON], [INFO], на підставі розпорядження Оболонської районної у м.Києві державної адміністрації від 13.09.2006 р. Крім того, розпорядженням Оболонської районної в м.Києві державної адміністрації від 12.11.2008 р. № 1041 позивача зобов»язано здійснювати заходи щодо захисту та збереження житла малолітнього [PERSON] за адресою: [ADDRESS]. [PERSON] зареєстрований в [ADDRESS] і має право користування зазначеним жилим приміщення. На час звернення до суду в квартирі проживає [PERSON], яка не є членом сім»ї [PERSON], не має будь-якого права на користування зазначеним жилим приміщенням і чинить перешкоди у користуванні квартирою малолітньому [PERSON] Оскільки у іншій спосіб даний спір вирішити не можливо, позивач просить усунути перешкоди у користуванні малолітнім [PERSON] спірною квартирою шляхом виселення [PERSON] В ході судового розгляду позивач та її представник підтримали позовні вимоги і обґрунтування позову в повному обсязі та просили його задовольнити, захистивши майнові права малолітнього [PERSON], який зареєстрований у спірній квартирі, має право на користування нею, яке набув в зв»язку з тим, що в даній квартирі мешкала його мати, і як за дитиною-сиротою дане право за ним зберігається до повноліття. Також представник позивача просив виселити відповідача, оскільки у неї відсутнє право користування [ADDRESS], і вона вселилась в дану квартиру без відповідних правових підстав. Відповідач та її представник заперечували проти задоволення первісного позову і подали до суду зустрічну позовну заяву до [PERSON], яка діє в інтересах малолітнього [PERSON], Голосіївської районної в м.Києві державної адміністрації про визнання за [PERSON] право користування [ADDRESS], визнання недійсною реєстрацію малолітнього [PERSON], зобов»язання Голосіївської районної в м.Києві державної адміністрації укласти договір найму [ADDRESS] та визнання [PERSON] таким, що втратив право користування спірною квартирою. [PERSON] та її представник заперечували проти задоволеня зустрічного позову, посилаючись на його необґрунтованість і безпідставність. Представник Голосіївської районної в м.Києві державної адміністрації заперечувала проти задоволення вимог, пред»явлених до районної адміністрації, оскільки відсутні будь-які правові підстави для укладення договору найму квартири, зазначивши, що будинок [ADDRESS] не відноситься до сфери управління Голосіївської районної в м.Києві державної адміністрації. Представник Служби у справах дітей Голосіївської районної в м.Києві державної адміністрації підтримала вимоги за первісним позовом і заперечувала проти задоволення зустрічного позову, посилаючись на те, що [PERSON] має статус дитини-сироти після смерті його матері в 2006 році і в силу закону за ним зберігається право на користування жилим приміщенням. Представник зазначила, що позивач за зустрічним позовом перешкоджає надати доступ до квартири, посилаючись на наявність спору, який вирішується в судовому порядку, а також заперечує проти вселення малолітнього в квартиру. Представник прокуратури Голосіївського району м.Києва в судове засідання не з»явився, надавши письмові пояснення з приводу заявленого позову. Вислухавши осіб, які беруть участь у справі, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що первісний позов підлягає задоволенню, а у задоволені зустрічного позову необхідно відмовити з наступних підстав. Судом встановлено, що [ADDRESS] була виділена 21.031981 р. в порядку обміну житлової площі [PERSON] на сім»ю із трьох осіб у складі: [PERSON] та її дітей:доньки - [PERSON], та сина - [PERSON]. [PERSON] народився [INFO] року і його батьками відповідно до Свідоцтва про народження є: [PERSON] та [PERSON]. Відомості про батька були внесені до Свідоцтва про народження зі слів матері. Як встановлено судом, мати малолітнього [PERSON] відмовилась від нього у пологовому будинку і він знаходився на вихованні в Київському міському будинку дитини «Берізка». 13.09.2006 р. на підставі розпорядження № 892 Оболонської районної у м.Києві державної адміністрації [PERSON] було призначено опікуном малолітнього [PERSON], [INFO], оскільки мати покинула дитину, а батька у дитини не було. Мати [PERSON] померла [INFO] р., про що 03.11.2006 р. складено актовий запис про смерть № 20121, що підтверджується інформацією, наданою Відділом реєстрації смерті у м.Києві. Як встановлено судом, до смерті мати [PERSON] мешкає в квартирі [ADDRESS]. [PERSON], незважаючи на те, що мав статус дитини, побавленої батьківського піклування, мав право на користування квартирою, в якій проживала його мати. 07.11.2006 р. малолітній [PERSON] за заявою опікуна - [PERSON] був зареєстрований в [ADDRESS], за місцем проживання своєї матері. На підставі розпорядження № 1041 Оболонської районної в м.Києві державнох адміністрації [PERSON] зобов»язано здійснювати заходи щодо захисту та збереження житла малолітнього [PERSON] до досягнення ним повноліття, недопущення здійснення щодо житла за адресою: [ADDRESS] будь-яких правочинів без дозволу органу опіки та піклування. Відповідно до довідки ДП «Наш дім» в [ADDRESS] були зареєстровані: [PERSON] з 12.05.1981 р., знята з реєстрації 24.09.1999 р. в зв»язку з смертю; [PERSON] з 12.05.1981 р. - знята з реєстрації 03.11.2006 р. в зв»язку зі смертю; [PERSON] з 12.05.1981 р., знятий з реєстрації 16.07.2013 р. в зв»язку зі смертю, [PERSON] (син [PERSON]) з 03.02.2000 р., знятий з реєстрації 07.11.2006 р. в зв»язку зі смертю; [PERSON] (син [PERSON]) з 07.11.2006 р.. Був зареєстрований за місцем реєстрації покійної матері. Відповідно до ст.18 Закону України «Про охорону дитинства» діти - члени сім'ї наймача або власника жилого приміщення мають право користуватися займаним приміщенням нарівні з власником або наймачем. Згідно з ст.25 зазначеного Закону у разі передачі дітей-сиріт та дітей, позбавлених батьківського піклування, під опіку чи піклування, влаштування в будинки дитини, дитячі будинки, школи-інтернати, дитячі будинки сімейного типу та прийомні сім'ї жиле приміщення, в якому вони проживали, зберігається за дітьми протягом усього часу перебування їх в цих закладах, у опікунів чи піклувальників, дитячому будинку сімейного типу, прийомній сім'ї незалежно від того, чи проживають у жилому приміщенні, з якого вибули діти, інші члени сім'ї. Жиле приміщення, яке зберігається за дітьми, може бути передано в оренду іншим громадянам на строк до повернення дітей із зазначених закладів, від опікунів чи піклувальників, з прийомної сім'ї чи дитячого будинку сімейного типу. Порядок збереження і передачі в оренду жилого приміщення та іншого майна дитини затверджується Кабінетом Міністрів України. Держава забезпечує дітям-сиротам та дітям, позбавленим батьківського піклування, а також особам з їх числа, які до передачі під опіку чи піклування, влаштування в дитячі будинки сімейного типу, прийомні сім'ї, заклади для дітей-сиріт та дітей, позбавлених батьківського піклування, мали впорядковане житло, що зберігалося за ними, вселення їх у ці приміщення і повернення їм майна, що знаходилося в цих приміщеннях на день передачі дітей під опіку чи піклування, влаштування в дитячі будинки сімейного типу, прийомні сім'ї, заклади для дітей-сиріт та дітей, позбавлених батьківського піклування. Зазначені норми та також містяться в Законі Украни «Про забезпечення організаційо-правових умов соціального захисту дітей-сиріт та дітей, позбавлених батьківського піклування». Відповідно до ст.71 ЖК України жиле приміщення зберігається за тимчасово відсутнім наймачем або членами його сім'ї понад шість місяців у випадку влаштування дитини (дітей) на виховання до родичів, опікуна чи піклувальника, у прийомну сім'ю, дитячий будинок сімейного типу, заклад для дітей-сиріт та дітей, позбавлених батьківського піклування, - протягом усього часу їх перебування у родичів, опікуна чи піклувальника, прийомній сім'ї, дитячому будинку сімейного типу, закладі для дітей-сиріт та дітей, позбавлених батьківського піклування. Якщо з будинку, квартири (їх частини) вибула дитина (діти) і членів її (їх) сім'ї не залишилося, це житло може бути надано за договором оренди іншому громадянину до закінчення строку перебування дитини (дітей) у дитячому закладі або до досягнення нею (ними) повноліття і повернення від родичів, опікуна чи піклувальника, в окремих випадках - до закінчення навчання в загальноосвітніх навчальних закладах усіх типів і форм власності, у тому числі для громадян, які потребують соціальної допомоги та соціальної реабілітації, а також в професійно-технічних чи вищих навчальних закладах або до закінчення строку служби у Збройних Силах України та інших військових формуваннях; Відповідно до положень ст.3 Конвенції про права дитини в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересі дитини. Жодна дитина не може бути об»єктом свавільного або незаконного втручання в здійснення її права на особисте і сімейне життя, недоторканість житла, таємницю кореспонденції або незаконного посягання на її честь і гідність (ст.16 Конвенції). Судом встановлено, що на час розгляду справи в [ADDRESS] мешкає [PERSON], яка чинить перешкоди у вселенні малолітнього [PERSON] до спірної квартири. Зазначені обставини підтверджуються актами, складеними комісією ДП «Наш дім» від 24.04.2014 р., 12.06.2014 р. та матеріалами перевірки за заявою [PERSON] від 03.06.2014 р., проведеною Голосіївським РУ ГУ МВС України в м.Києві. [PERSON] при зверненні до суду з зустрічним позовом, а також в ході судового розгляду зазначила, що вона набула права користування [ADDRESS], як член сім»ї наймача квартири - [PERSON] і зазначені обставини підтверджуються рішенням Голосіївського районного суду м.Києва від 09.08.2013 р. про встановлення факту проживання однією сім»єю чоловіка та жінки без шлюбу, відповідно до якого суд встановив факт її проживання з [PERSON] однією сім»єю з січня 2009 р. Однак, як вбачається з рішення Голосіївського районного суду м.Києва від 09.08.2013 р., [PERSON] звернулась до суду з заявою про встановлення факту проживання однією сім»єю з метою оформлення в подальшому спадщини після смерті [PERSON], а саме на побутову техніку, придбану за кредитні кошти. Будь-яких інших юридичних наслідків зазначене рішення не несе, встановлення зазначених фактів не були підставою в 2013 році при зверненні до суду з заявою про встановлення факту проживання однією сім»єю чоловіка і жінки без укладення шлюбу для врегулювання житлових правовідносин щодо наявності права користування [ADDRESS], а тому відповідач за первісним позовом не може посилатись на дане рішення суду, як на встановлені судом обставини. Допитані в ході даного судового розгляду свідки [PERSON], [PERSON], на підставі показів яких 09.08.2013 р. Голосіївський районний суд м.Києва ухвалив рішення про встановлення факту проживання однією сім»єю [PERSON] та [PERSON], не змогли повідомити суду будь-яких обставин, які стосуються спільного життя [PERSON] та [PERSON], ведення ними господарства, розподілу бюджету, прав та обов»язків даних осіб під час спільного проживання, що дало б суду підстави зробити висновок, що на час спільного проживання [PERSON] та [PERSON] були сім»єю в розумінні ст.3 Сімейного кодексу України. Крім того, зазначені свідки не змогли повідомити суду точний період проживання [PERSON] в [ADDRESS]. Свідки [PERSON], [PERSON] повідомили суду, що [PERSON] знають з січня 2009 р., оскільки бачили її з [PERSON], який повідомив їм, що має намір одружитись з [PERSON] Однак, зазначені покази не можуть підтверджувати наявність у [PERSON] права користування спірною квартирою та правомірність її вселення і проживання в ній після смерті [PERSON] Натомість, свідки [PERSON] та [PERSON], допитані в ході судового розгляду зазначили, що, починаючи з літа 2012 р. [PERSON] передав квартиру [ADDRESS] в оренду, і [PERSON] не проживала з ним. З огляду на встановлені судом обставині і досліджені докази, суд приходить до висновку, що [PERSON] в порушення вимог ст..ст.10, 60 ЦПК України не надала суду доказів, які б підтверджували набуття нею права користування [ADDRESS]. Згідно з роз»ясненнями, які містяться в постанові Пленуму Верховного Суду України «Про деякі питання, що виникли в практиці застосування судами Житлового кодексу України», вирішуючи спори про право користування жилим приміщенням осіб, які вселилися до наймача, суд повинен з'ясувати, чи дотриманий встановлений порядок при їх вселенні, зокрема: чи була письмова згода на це всіх членів сім'ї наймача, чи приписані вони в даному жилому приміщенні, чи було це приміщення постійним місцем їх проживання, чи вели вони з наймачем спільне господарство, тривалість часу їх проживання, чи не обумовлювався угодою між цими особами, наймачем і членами сім'ї, що проживають з ним, певний порядок користування жилим приміщенням. Як зазначалось судом вище, [PERSON] не доведено в ході судового розгляду належними доказами, що [ADDRESS] було постійним її місцем проживання, починаючи з січня 2009 року і до моменту звернення до суду, що вона вела з наймачем квартири - [PERSON] в період з січня 2009 р. і по травень 2013 р. (до смерті останнього) спільне господарство і були сім»єю в розумінні ст..3 Сімейного кодексу України, не доведена тривалість їх проживання. Оскільки [PERSON] тимчасово проживала в [ADDRESS], правомірність користування нею спірною квартирою не доведена у встановленому законом порядку, то вона підлягає виселення без надання їй іншого жилого приміщення. З огляду на викладене, не є доведеним і право [PERSON] звертатись до суду з позовними вимогами про визнання реєстрації малолітнього [PERSON] в спірній квартирі неправомірною та визнання його таким, що втратив право користування жилим приміщення. Враховуючи викладені судом обставини, оцінюючи всі досліджені судом докази в їх сукупності, суд приходить до висновку, що вимоги [PERSON], яка діє в інтересах малолітнього [PERSON], за первісним позовом є обґрунтованими, доведеними і підлягають задоволенню в повному обсязі з метою захисту інтересів неповнолітньої дитини, яка має стату дитини-сироти, а зустрічний позов [PERSON] не підлягає задоволенню в зв»язку з його безпідставністю і недоведеністю. Питання щодо судових витрат суд вирішує на підставі положень ст..88 ЦПК України.

Outcome: approved