Jurisdiction: civil
Date: 2020-04-07 00:00:00

Позивач звернувся з позовом про стягнення заборгованості за договором про споживчий кредит. В обґрунтування позовних вимог посилається на те, що між ПАТ «Державний ощадний банк України» та фізичною особою [PERSON] 20.06.2018 року був укладений Договір про споживчий кредит № 454/55 про надання останньому кредиту в сумі 22000,00 зі сплатою відсотків за користування кредитом в розмірі 56 % річних, з терміном остаточного погашення кредиту не пізніше 19.06.2021 року. Банк перед позичальником зобов`язання за кредитним договором виконав у повному обсязі. Однак, в порушення вимог кредитного договору, відповідачем належним чином не виконуються взяті на себе зобов`язання за договором та станом на 04.12.2019 року виникла заборгованість у розмірі 19559,42 грн. Тому, просить суд стягнути з відповідача на користь позивача заборгованість в розмірі 19559,42 грн. та судовий збір. Ухвалою від 03.02.2020 року суд вирішив питання про розгляд справи в порядку спрощеного позовного провадження. Відповідачем отримано копію ухвали та позовну заяву з додатками 28.02.2020 року. Станом на 08.04.2020 року відповідачем відзиву не надано, а також клопотань про розгляд справи у судовому засіданні з повідомленням сторін, учасниками справи не подавались. Відповідно до ч. 8 ст. 178 ЦПК України, у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами. Згідно з ч. 5 ст. 279 ЦПК України, суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше. За клопотанням однієї із сторін або з власної ініціативи суду розгляд справи проводиться в судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін.. Положеннями ч. 13 ст. 7 ЦПК України передбачено, що розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання не проводиться. Суд, дослідивши письмові докази цивільної справи, вважає позов таким, що підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що 20.06.2018 року між ПАТ «Державний ощадний банк України» в особі філії Дніпропетровське обласне управління АТ «Ощадбанк» та [PERSON] , укладено Договір про споживчий кредит №454/55, відповідно якого надано кредитні кошти у розмірі 22000,00 грн. зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 56 % річних, з терміном остаточного погашення кредиту не пізніше 19.06.2021 року (а.с. 9-18). Згідно з п. 2.1 Договору банк зобов`язується надати позичальнику на умовах цього договору, позичальник має право отримати та зобов`язується належним чином використати і повернути в передбачені цим договором строки кредит, сплатити проценти за користування кредитом та інші платежі. Відповідно до п.4.2.1, 4.2.2 Договору банк має право вимагати від позичальника належного виконання останнім взятих на себе зобов`язань за цим договором. При виникненні простроченої заборгованості за основною сумою боргу за кредитом та процентами більше ніж на один місяць, а також в інших випадках, передбачених цим договором, вимагати дострокового повернення кредиту, сплати нарахованих процентів і інших платежів за цим договором та стягнути заборгованість за цим договором в примусовому порядку. Згідно розрахунку, наданого позивачем, заборгованість за договором споживчого кредиту №454/55 від 20.06.2018 року у [PERSON] станом на 04.12.2019 року складає 19559,42 грн., яка складається з наступного: заборгованість за основним боргом (кредитом) в сумі 15189,41 грн.; проценти за користування кредитом в сумі 2223,61 грн.; пеня за несвоєчасне погашення основного боргу та процентів в умі 1898,97 грн.; 3% річних за несвоєчасне погашення основного боргу (кредиту) в сумі 149,80 грн.; 3% річних за несвоєчасне погашення процентів за користування кредитом в сумі 30,56 грн.; втрати від інфляції за несвоєчасне погашення основного боргу в сумі 56,22 грн.; втрати від інфляції за несвоєчасне погашення процентів за користування кредитом в сумі 10,85 грн. (а.с. 53-54). Відповідно до ч. 1 ст. 509, ч. 1 ст. 525 ЦК України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку; одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. За визначеннями ч. 1 ст. 626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Відповідно до ст. ст. 1054, 1055 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти; до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави Кодексу, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору. Кредитний договір укладається у письмовій формі. Частинами 1,2 ст. 1056-1 ЦК України встановлено, що процентна ставка за кредитом може бути фіксованою або змінюваною; тип процентної ставки визначається кредитним договором. Розмір процентів, тип процентної ставки (фіксована або змінювана) та порядок їх сплати за кредитним договором визначаються в договорі залежно від кредитного ризику, наданого забезпечення, попиту і пропозицій, які склалися на кредитному ринку, строку користування кредитом, розміру облікової ставки, інших факторів на дату укладення договору. Договір є обов`язковим для виконання сторонами (ст. 629 ЦК України). Згідно з вимогами ст. 526, ч. 1 ст. 527, ч. 1 ст. 530 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Боржник зобов`язаний виконати свій обов`язок, а кредитор - прийняти виконання особисто, якщо інше не встановлено договором або законом, не випливає із суті зобов`язання чи звичаїв ділового обороту. Якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). За користування чужими грошовими коштами боржник зобов`язаний сплачувати проценти, якщо інше не встановлено договором між фізичними особами; розмір процентів за користування чужими грошовими коштами встановлюється договором, законом або іншим актом цивільного законодавства (ст. 536 ЦК України). Статтею 610 ЦК України встановлено, що порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). За змістом ст. 611 ЦК України в разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема сплата неустойки (п. 3 ч. 1 ст. 611 ЦК України). За визначеннями ст. 549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання; пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання. Крім того, відповідно до положень ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання; боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити, зокрема, три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Одностороння відмова від зобов`язання не звільняє винну сторону від відповідальності за порушення зобов`язання (ч. 2 ст. 615 ЦК України). Згідно ч. 2 ст. 1050 та ч. 2 ст. 1054 ЦК України наслідками порушення боржником зобов`язання щодо повернення чергової частини суми кредиту є право позикодавця достроково вимагати повернення всієї суми кредиту та сплати процентів. Зважаючи на викладене та встановлені судом обставини, суд вважає, що відповідач порушив умови договору та не виконав взяті на себе зобов`язання за названим договором, відтак позов є обґрунтованим і таким, що підлягає задоволенню. Відповідно до вимог ст. 141 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягає також стягненню судовий збір у розмірі 1921,00 гривень. На підставі викладеного,

Outcome: approved