Jurisdiction: civil
Date: 2014-09-03 00:00:00

Позивач звернулась в суд із вищезазначеним позовом мотивуючи його тим, що 27.11.2003 року на підставі договору купівлі-продажу придбала у відповідача житловий будинок незакінченого будівництва, що знаходиться в [ADDRESS], що розташований на земельній ділянці площею 450 кв.м та виділена відповідачу рішенням Кіровоградської міської ради № 572 від 29.10.1919 року для індивідуального житлового будівництва. Відповідно до умов договору вона внесла за придбаний об»єкт нерухомості кошти в сумі 6 000 грн., сторони склали та посвідчили акт прийому-передачі. Вона свою частину договору виконала в повному обсязі, але відповідач ухиляється від нотаріального посвідчення даного договору, чим порушує її права, як власника, а тому вона вимушена звернутись в суд з даним позовом. Посилаючись на вказані обставини, норми діючого законодавства, просить задовольнити позов, визнати дійсним договір купівлі-продажу від 27 листопада 2003 року житлового будинку незакінченого будівництва, що знаходиться в [ADDRESS], укладеного між нею та відповідачем та визнати за нею право власності на вказаний об»єкт нерухомості. В судовому засіданні позивачка позов підтримала, посилаючись на обставини, що в ньому зазначені та просила позов задовольнити. Відповідач в судове засідання не з»явився, про час та місце слухання справи повідомлений, надав суду заяву, в які просив розглянути справу у його відсутності та не заперечує проти задоволення позову. Заслухавши пояснення позивачки, дослідивши матеріали справи, суд встановив такі факти та відповідні їм правовідносини. Судом встановлено, що 27 листопада 2003 року між [PERSON] та [PERSON] було укладено договір купівлі-продажу, відповідно до умов якого продавець зобов»язується передати у власність покупцю житловий будинок незакінченого будівництва загальною площею 450 кв.м, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] і належить йому на праві владності, що підтверджується рішенням Кіровоградського міськвиконкому про надання земельної ділянки для будівництва житлового будинку від 29.10.1991 року № 572, а покупець зобов»язаний прийняти та оплатити за нього ціну відповідно до умов, що визначені в цьому договорі (п. 1.1 договору). Умовами договору, а саме п. 2.1, позивач зобов»язалась внести за придбаний будинок кошти в сумі 6 000 грн., а п. 3.1 договору визначено, що передача об»єкта продавцем та прийняття об»єкта покупцем посвідчується актом прийому-передачі, який підписується сторонами. Вимогами статті 655 ЦК України передбачено, що за договором купівлі-продажу одна сторона (продавець) передає або зобов»язується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає та зобов»язується прийняти майно (товар) і сплатити за нього певну грошову суму. На виконання умов договору сторонами було складено акт приймання-передачі від 27.11.2003 року згідно якого [PERSON] передав, а [PERSON] прийняла у приватну власність житловий будинок незакінченого будівництва, загальною площею 450 кв.м, що знаходиться в [ADDRESS]. Зауважень та претензій сторони одна до одної не мають. Факт отримання відповідачем коштів не сопорюється ним і вважається судом встановленим. Згідно довідки ОКП «Кіровоградське обласне об»єднане бюро технічної інвентаризації» № 1 від 11.01.2007 року відсоток готовності даного об»єкта незавершеного будівництва становить 7%. Частиною 2 ст. 47 Цивільного кодексу України в редакції 1960 року, який діяв на момент укладення договору купівлі-продажу визначено, якщо одна із сторін повністю або частково виконала договір, який потребує нотаріального посвідчення, а інша сторона ухиляється від нотаріального посвідчення договору, суд має право на вимогу сторони, яка виконала договір визнати договір дійсним. В цьому випадку нотаріальне посвідчення договору не вимагається. Вказане кореспондується і ч.2 ст. 220 ЦК України відповідно до норм якої, якщо сторони домовилися щодо істотних умов договору, що підтверджується письмовими доказами, і відбулося повне або часткове виконання договору, але одна із сторін ухилилася від його нотаріального посвідчення, суд може визнати такий договір дійсним. Суд приймає до уваги пояснення позивачки про те, що відповідач ухиляється він нотаріального посвідчення даного договору, мотивуючи це тим, що ним вже отримані кошти і він не має змоги звертатись до нотаріуса. Враховуючи викладене та виходячи з положень цивільного законодавства, суд дійшов висновку, що даний позов є доведеним і обгрунтованим, базується на чинному законодавстві, а тому підлягає задоволенню і договір укладений між сторонами має бути визнано дійсним. Відповідно до вимог ст. 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Враховуючи вищевикладені обставини, суд приходить до висновку про наявність підстав для задоволення позову і в частині визнання за позивачкою права власності на вказаний об»єкт нерухомості. Відповідно до вимог ст. 88 ЦПК України суд вважає судові витрати по справі фактично понесеними за рахунок позивачки. На підставі викладеного і ст. 47 УК УРСР (редакція 1960 року), ст. ст. 220, 328, 655 ЦК України,

Outcome: approved