Jurisdiction: civil
Date: 2019-04-15 00:00:00

Позивач звернулась до суду з позовною заявою до [PERSON], третя особа: Заплавська сільська рада Магдалинівського району Дніпропетровської області про визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням. В обґрунтування своїх позовних вимог позивач зазначила, що вона є власником будинку в с. Заплавка Магдалинівського району Дніпропетровської області, вул. Центральна, 38. Зазначений будинок належить їй згідно договору купівлі-продажу від 19.11.1990 року зареєстрованого нотаріусом 06.12.1990 року за № 152-1. З метою отримання субсидії на опалення будинку звернулась до відділу соціальної допомоги з питанням отримання субсидії, де їй роз?яснили, що поки не буде знятий з реєстрації відповідач надати субсидію їй не зможуть. На усне звернення позивача про зняття з реєстрації відповідач не реагував, посилаючись на різні причини. Відповідач за вище вказаною адресою не проживає. Його реєстрація за зазначеною адресою не дозволяє позивачу як власнику розпоряджатись будинком на власний розсуд, та значно обмежує законні права, а саме не може отримати субсидію. Тому відмова відповідача у добровільному порядку зняття з реєстрації змушує позивача звернутись до суду. У зв'язку з цим, позивач просить визнати відповідача [PERSON] таким, що втратив право користування житловим приміщенням в с. Заплавка Магдалинівського району Дніпропетровської області, вул. Центральна, 38. У судове засідання позивач [PERSON] не з'явилась, надала суду заяву про розгляд справи без її участі, позовні вимоги підтримує, проти постановлення заочного рішення не заперечує. Відповідач [PERSON] у судове засідання також не з'явився, причин свого неприбуття суду не повідомив, хоча належним чином був сповіщений про день, час і місце розгляду справи відповідно до вимог\~ст. 128 ЦПК України. Представник третьої особи\~Заплавської сільської ради Магдалинівського району Дніпропетровської області в судове засідання не з'явився, в матеріалах справи міститься заява, в якій представник прохає розглянути справу без їх участі, при вирішенні питання покладається на розсуд суду. Згідно ч.1\~ст.280 ЦПК України, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; відповідач не з'явився в судове засідання без поважних причин, або без повідомлення причин; відповідач не подав відзив; позивач не заперечує проти такого вирішення справи. За таких обставин суд вважає за можливе розглянути справу без участі сторін в заочному провадженні за згодою позивача та за наявними в справі доказами. Оскільки сторони по справі в судове засідання не з'явилися, фіксування судового процесу відповідно до ч. 2 ст.\~247\~ЦПК України за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Повно, всебічно та об'єктивно дослідивши наявні у справі докази та оцінивши їх у сукупності, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню, виходячи з наступних підстав. Судом встановлено, що позивач [PERSON] є власником будинка № 38 по вул.. Центральна в с. Заплавка Магдалинівського району Дніпропетровської області, що підтверджується договором купівлі-продажу житлового будинку, посвідченого 19.11.1990 року в нотаріальній конторі, зареєстровано в реєстрі № 56 (а. с. 10). У належному позивачу будинку зареєстрований, але не проживає [PERSON], відповідач по справі, що підтверджується довідкою виданою Заплавською сільською радою Магдалинівського району Дніпропетровської області № 105-02-12 від 18.03.2019р. (а. с. 41). Відповідно до\~ст. 316 ЦК України\~правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону своєю волею, незалежно від волі інших осіб. Згідно зі\~ст. 317 ЦК України\~власникові належать права володіння, користування та розпорядження своїм майном. Право користування полягає в тому, що власник має юридично закріплену можливість використовувати корисні якості речі (майна) для себе, здобувати з цього користь, вигоду. Право розпорядження означає юридично забезпечену можливість встановлювати, змінювати, припиняти юридичну долю речі (майна). Право розпорядження закріплює абсолютну владу власника над річчю (майном), яка може виражатися навіть у відчуженні або знищенні речі (майна). У відповідності до ст.ст.\~319,\~321 ЦК України\~власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Відповідно до частини першої\~статті 383 ЦК України\~власник житлового будинку має право використовувати помешкання для власного проживання, проживання членів своєї сім'ї, інших осіб. Статтею 386 ЦК України\~передбачено, що\~власник має право вимагати усунення будь-яких порушень права власності, вимагати усунення будь-яких перешкод з боку інших осіб, пов'язаних із здійсненням ним володіння, користування або розпорядження належним йому майном. Згідно зі\~ст. 391 ЦК України\~власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном. Гарантуючи захист права власності, закон надає власнику право вимагати усунення будь-яких порушень його права, хоч би ці порушення і не були поєднані з позбавленням володіння. Способи захисту права власності передбачені нормами ст.ст.\~16,\~386,\~391 ЦК України. Згідно з ч. 2 ст.\~405\~ЦК України член сім'ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім'ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом. Відповідно до п. 2 ч. 1\~ст. 7 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні»\~зняття з реєстрації місця проживання здійснюється на підставі судового рішення, яке набрало законної сили, про позбавлення права власності на житлове приміщення або права користування житловим приміщенням, про виселення, про визнання особи безвісно відсутньою або оголошення її померлою. Вказаний вище закон є спеціальним актом, який регулює правовідносини, пов'язані із зняттям з реєстрації місця проживання, положення ст. 7 даного закону підлягають застосуванню до всіх правовідносин, виникнення, зміна чи припинення яких пов'язана з юридичним фактом зняття з реєстрації місця проживання. Отже, у разі будь-яких обмежень у здійсненні права користування та розпорядження своїм майном власник має право вимагати усунення відповідних перешкод, зокрема, шляхом зняття особи з реєстрації місця проживання, пред'явивши водночас одну із таких вимог: про позбавлення права власності на житлове приміщення; про позбавлення права користування житловим приміщенням; про виселення; про визнання особи безвісно відсутньою; про оголошення фізичної особи померлою. Обраний позивачем спосіб захисту свого права шляхом визнання [PERSON] таким, що втратив право користуватись житловим приміщенням, не суперечить положенням статті\~391\~та ч. 2 ст.\~16 ЦК України. Відповідач [PERSON] не є власником або наймачем будинку, який належить на праві власності позивачу, в будинку не проживає. На підставі викладеного суд приходить до висновку, що відповідач без поважних\~причин не проживає у спірному будинку, особистих речей в будинку не має, а тому [PERSON] необхідно визнати таким, що втратив право користування жилим приміщенням, що знаходиться за адресою: будинок № 38 по вул. Центральна в с. Заплавка Магдалинівського району Дніпропетровської області. На підставі викладеного,

Outcome: approved