Jurisdiction: civil
Date: 2015-06-04 00:00:00

Позивач, звернувшись до суду із цим позовом, просила стягнути з відповідача щомісячно аліменти на її користь, на утримання дочки [PERSON], [INFO] у твердий грошовій сумі в розмірі 600 гривень щомісячно з дня звернення до суду і по досягненню дочкою повноліття та на її утримання по досягненню дитиною 3-х річного віку в сумі 600 гривень, також з дня звернення до суду і по досягненню дочкою 3-х річного віку. На обґрунтування поданого позову посилалась на те, що вони з відповідачем перебували у фактичних сімейних стосунках, від яких [INFO] народилась дочка [PERSON]. Відповідач визнав себе батьком, що підтверджується свідоцтвом про народження дитини. Але добровільно допомагати на утримання дочки не бажає. Також, відповідач не бажає допомагати їй по досягненню дочкою 3-х річного віку. Проте, вона доглядає за дитиною, не працює і позбавлена будь-яких доходів та джерел існування, крім соціальної допомоги на дитину якої не вистачає. Відповідач двічі повідомлявся на 02 червня 2015 р. і 05 червня 2015 р., згідно до положень ч.6 ст.74 ЦПК України, але до суду не з'явився, про причини неявки суд не повідомив, заяву на розгляд справ у його відсутності не подавав. За таких обставин суд вважає за можливе розглянути справу з винесенням заочного рішення, згідно положень ст. 224-226 ЦПК України. У судовому засіданні встановлено наступне. Позивач [PERSON] і відповідач [PERSON] перебували між собою у фактичних сімейних стосунках з червня 2014 р. В наслідок спільного проживання у сторін по справі народилась [INFO] дочка [PERSON], що було зареєстровано Відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби по Березівському району Березівського міжрайонного управління юстиції в Одеській області. а.з.№29 від 21 січня 2015 р. Свідоцтво про народження [NUMBER]. Її батьками були записані [PERSON] і [PERSON]. Дочка [PERSON] мешкає разом із позивачем [PERSON] по [ADDRESS] і перебуває на її утриманні. Дочка [PERSON] не хворіє на диспансерному обліку не перебуває. Відповідач [PERSON] мешкає у [ADDRESS] і добровільно допомогу на утримання доньки [PERSON] та дружини не надає. Відповідач є здоровим і працездатним, не хворіє і на диспансерному обліку не перебуває. Інші неповнолітні діти або особи, що перебувають на утриманні у відповідача відсутні. Будь-яких інших обставин які суттєво впливають на прийняття рішення у судовому засіданні не встановлено. Вивчивши матеріали справи, на підставі представлених доказів та доведення перед судом їхньої переконливості суд дійшов до висновку, що позов підлягає задоволенню частково виходячи з наступного. Згідно ст.180 СК України батьки зобов'язані утримувати своїх дітей до досягненню ними повноліття. Відповідно до положень ч.1 ст.182 СК України при визначенні розміру аліментів судом враховуються 1) стан здоров'я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 4) інші обставини, що мають істотне значення. Згідно ч. 3 ст. 181, та ст.184 СК України, у разі отримання відповідачем не регулярного та мінливого доходу, за рішенням суду кошти на утримання дітей присуджуються у твердий грошовій сумі, яка підлягає індексації. На думку суду утримання належного рівні життя і виховання своєї дочки є безпосереднім обов'язком для відповідача, як для батька дитини і саме він може і повинен знаходити таку діяльність яка б дала йому можливість забезпечувати її існування. Згідно ст.7 Закону України «Про державний бюджет України на 2014 р.» прожитковий мінімум на дітей віком до 6-ти років складає 1032 грн.. Таким чином для забезпечення належного рівня утримання дочки [PERSON] запропонована позивачем сума щомісячних аліментів у розмірі 600 гривень відповідає положенням ст.7 Закону України «Про державний бюджет України на 2015 р.». Згідно ч.2 ст.91 СК України жінка і чоловік які не перебувають у шлюбі між собою мають право на утримання в разі проживання з нею, ним їхньої дитини, відповідно до ч.ч. ст.2-4 ст.84 та ст.86 і 88 СК України. Виходячи з наведеною норми забезпечується юридична охорона материнства як шлюбного так і не шлюбного. При цьому дана норма має бланкетний характер, відсилаючи до інших правових норм, які розкривають сутність цих правовідносин. Згідно положень ч.ч.2,4 ст.84 СК України дружина, з якою проживає дитина, має право на утримання від чоловіка - батька дитини до досягнення дитиною трьох років. Право на утримання вагітна дружина, а також дружина, з якою проживає дитина, має незалежно від того чи вона працює та незалежно від її матеріального становища, за умови, що чоловік може надавати матеріальну допомогу. Виходячи з наведених норм умовами виникнення права жінки, що не перебуває у шлюбі і з якою мешкає спільна дитина, на утримання від чоловіка, який є батьком цієї дитини є: 1) Проживання спільною дитини разом із жінкою; 2) Можливість надання чоловіком, батьком дитини матеріальної допомоги. Як було встановлено у судовому засіданні позивач і відповідач перебували у фактичних сімейних стосунках від яких [INFO] народилась спільна дочка [PERSON]. Також, у судовому засіданні було встановлено, що спільна дочка [PERSON] мешкає разом із матір'ю, позивачем по справі та перебуває на її утриманні. За таких обставин є всі підстави для задоволення позову та стягнення з відповідача на утримання позивача матеріальної допомоги до досягненню спільною дочкою 3-х річного віку до [INFO]. Суд вважає, що така позиція є вірною, оскільки жінка проживає зі спільною дитиною, а тому, незважаючи на її дохід, чоловік має їй компенсувати втрату можливостей повноцінно себе реалізовувати у кар'єрному зростанні, громадському та світському житті. При цьому, як зазначалось вище ч.2 ст.91 СК України, яка передбачає право жінки на утримання, за своєю правовою конструкцію відсилає до інших норм СК України, зокрема ч.ч.2,4 ст.84 СК України, що передбачає право дружини на утримання від чоловіка по досягненню спільною дитиною 3-х річного віку. З огляду на вищенаведене суд вважає, що права позивача є невизнаними відповідачем, а тому підлягають відновленню, позивач - судовому захисту, а позов задоволенню. Стягнення слід проводити відповідно до положень ч.2 ст.77 СК України у грошовій формі та відповідно до ч.1 ст.79 СК України від дня подачі позовної заяви. Відповідно до ст. 367 ЦПК України суд допускає негайне виконання рішення у справах про стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць Згідно положень ч.1 ст.79, ст.191 СК України аліменти за рішенням суду стягуються з дня пред'явлення позову. Оскільки позивачка звільнена від сплати судового збору при зверненні до суду, то згідно ст.88 ЦПК України з відповідача у дохід держави повинні бути стягнено відповідні судові витрати.

Outcome: approved