Jurisdiction: civil
Date: 2014-04-23 00:00:00

Позивач звернулась до суду з позовною заявою про визнання в порядку спадкування права власності на частину квартири [ADDRESS]. Позовні вимоги мотивовані тим, що вказана квартира на підставі свідоцтва про право власності належить по 1/2 частині позивачеві та її бабусі [PERSON] [INFO]. [PERSON] померла, заповіту не залишила. Після її смерті відкрилась спадщина, до складу якої увійшла 1/2 частина квартири. Єдиним спадкоємцем після смерті бабусі є позивач, як дочка померлої [INFO]. матері [PERSON], яка є дочкою померлої [PERSON] Позивач стверджує, що прийняла спадщину, постійно мешкаючи у спірній квартирі, однак нотаріальна контора відмовила їй у видачі свідоцтва про право на спадщину, оскільки вона зареєстрована за іншою адресою. З наведених підстав позивач просить суд визнати за нею право власності на 1/2 частину спірної квартири в порядку спадкування за законом. В судовому засіданні позивач підтвердила позовні вимоги та їх обґрунтування, наполягаючи на задоволені позову. Відповідач позов визнав, в судовому засіданні підтвердив пояснення позивача. Суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. В судовому засіданні встановлено, що на підставі свідоцтва про право власності на квартиру, виданого 15 січня 1999 р. представництвом Фонду державного майна України в м. Донецьку, квартира [ADDRESS] на праві спільної часткової власності належала [PERSON] та [PERSON] у розмірі по 1/2 частині. (а.с. 5, 8) [INFO]. співвласник зазначеної квартири [PERSON] померла (а.с. 14), заповіту не залишила, в зв'язку з чим відкрилась спадщина, до складу якої увійшла 1/2 частина вказаної квартири. У відповідності зі ст. 1223 ЦК у разі відсутності заповіту право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261-1265 цього Кодексу. Згідно зі ст. 1261 ЦК у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, той з подружжя, який його пережив, та батьки. В судовому засіданні встановлено, що померла мала дочку [PERSON], яка померла [INFO]. (а.с. 20) Дочкою [PERSON] є позивач [PERSON] (а.с. 5) Згідно зі ст. 1266 ч.1 ЦК внуки, правнуки спадкодавця спадкують ту частку спадщини, яка належала б за законом їхнім матері, батькові, бабі, дідові, якби вони були живими на час відкриття спадщини. Оскільки на час відкриття спадщини дочка спадкодавця [PERSON] вже померла, її дочка позивач [PERSON] у відповідності зі ст. 1266 ч.1 ЦК спадкує за правом представництва. Відповідно до ст. 1268-1270 ЦК спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її; незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини; спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини; для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. За даними Спадкового реєстру після смерті [PERSON] позивач із заявою про прийняття спадщини у встановлений законом строк не звернулась, але у відповідності зі ст. 1268 ч.3 ЦК вважається такою, що прийняла спадщину, оскільки на час відкриття спадщини постійно проживала разом із спадкодавцем у спірній квартирі. Таким чином, після смерті [PERSON] позивач успадкувала 1/2 частину спірної квартири, що є підставою для визнання за нею права власності на цю частку квартири. На підставі викладеного,

Outcome: approved