Jurisdiction: civil
Date: 2019-07-01 00:00:00

Позивач звернулась до Полтавського районного суду Полтавської області з позовом до відповідача про збільшення розміру аліментів на неповнолітню дитину, стягнення неустойки (пені) за кожен день прострочення аліментів та додаткових витрат, посилаючись на те, що [PERSON] , [INFO] , уклала шлюб з [PERSON] , [INFO] , який зареєстрували у 2001 році у Відділі державної реєстрації актів громадянського стану Полтавського обласного управління юстиції, про що зроблений актовий запис № 492. У шлюбі народився син [PERSON] , 2001 р.н. Шлюб між сторонами розірвано у 2005 році. Рішенням Київського районного суду м. Полтави від 01.03.2005 р. присуджено стягувати з відповідача - [PERSON] , [INFO] , на користь позивача на утримання неповнолітнього сина [PERSON] , [INFO] в розмірі 1/4 частини заробітку (доходу) щомісяця до досягнення сином повноліття, починаючи з 16.12.2004 р. Відповідач подав Апеляційну скаргу на зменшення розміру аліментів на утримання неповнолітнього сина [PERSON] , [INFO] . Рішенням Апеляційного суду м. Полтави від 09.06.2005 р. присуджено зменшити розмір стягнених з відповідача - [PERSON] , [INFO] , на користь позивача на утримання неповнолітнього сина [PERSON] , [INFO] з 1/4 частини до 1/6 частини всіх видів заробітку щомісяця до досягнення сином повноліття, починаючи з 16.12.2004 р., мотивуючи що відповідач вже сплачує аліменти в розмірі 1/4 частини всіх видів заробітку першій дружині [PERSON] на утримання сина [PERSON] [INFO] , якому вже 23 роки. Аліментні зобов`язання стосовно сина [PERSON] припиняються. Позивач самостійно виховую спільного з відповідачем сина - [PERSON] , 2001 р.н. Дитина проживає разом з позивачем. Позивач декілька років отримує субсидію, яка залежить виключно від доходів сім`ї. Для навчання в школі - купівлі одягу, взуття, шкільного приладдя відповідач коштів не надає. Такі витрати вона несе самостійно. Крім цього дитина розвивається, їй цікаво читати нові книги, журнали, відвідувати музеї, галереї і т.д. Відповідач ці витрати не оплачує, хоча дитина потребує і духовного розвитку та завданням батьків є забезпечити розвиток талантів, здібностей дитини, її духовних та культурних потреб. За останній час потреби дитини значно зросли. Він навчається у 11 класі Полтавського міського багатопрофільного ліцею № 1 ім. І. П. Котляревського, навчається додатково англійській мові та додатково поглиблено вивчає з репетиторами інші предмети по підготовці до ЗНО. Один місяць навчання коштує 2500 грн. Також потрібні додаткові витрати на випускний та останній дзвоник - це 3000 грн. Потрібно також купити одяг та взуття на випускний (приблизно 5000 грн.). У дитини останнім часом погіршується стан здоров`я, що вимагає додаткових витрат на лікування, санаторне лікування, масаж, потрібно постійно носити корсет, ортопедичне взуття та брекет системи. На все це потрібні кошти, (копії консультативних заключень та викопіювання з медичної картки дитини додаються). Допомоги у вихованні дитини, догляді за нею, витратах на лікування відповідач не бере. Крім того, з часу винесення судом рішення значно зросли витрати на комунальні послуги, які позивач оплачує самостійно. Хоча електроенергія, газ та теплопостачання потрібні для проживання дитини. Також значно зросла вартість продуктів харчування. У зв`язку з вищенаведеним є очевидним, що витрати необхідні для виховання та прожиття дитини збільшились. Постійно збільшується прожитковий мінімум для дитини від 6 до 18 років. Відповідач має змогу сплачувати аліменти у більшому розмірі оскільки звільнився з лав ЗСУ (військова частина [NUMBER] ) 06.10.2018р. за власним бажанням (не за станом здоров`я) та отримав грошові виплати при звільнені, які регламентується Інструкцією про порядок виплати грошового забезпечення військовослужбовцям Збройних Сил України та деяким іншим особам, затвердженою наказом Міністра оборони України від 11.06.2008 №260 (а саме матеріальну допомогу для вирішення соціально-побутових питань, грошову компенсацію за невикористані дні щорічної основної відпустки, грошову допомогу для оздоровлення) з яких не утримуються аліменти на дитину. Відповідач отримав приблизно 200 тисяч гривень. Він має об`єкт нерухомості 3-х кімнатну квартиру 78,3 м кв.. Також відповідач має загальний дохід - відсотки, нараховані на суму вкладу, є доходом (прибутком) вкладника. За 2016 рік, як це вказано в декларації відповідача, він отримав 34434 грн. як проценти, а на банківському рахунку в ПАО КБ Приватбанк знаходилось 45562 грн.. За 2017 рік, як це вказано в декларації відповідача, він отримав 19093 грн. як проценти, а на банківському рахунку в ПАО КБ Приватбанк знаходилось 8000 та 212066 валюти USD (згідно декларації відповідача, яка додається). Відповідно Рішення апеляційного суду м. Полтави від 09.06.2005 р. присуджено стягувати з відповідача - [PERSON] , [INFO] , на користь позивача на утримання неповнолітнього сина [PERSON] , [INFO] в розмірі 1/6 частини всіх видів заробітку(доходу) щомісяця до досягнення сином повноліття, починаючи з 16.12.2004 р. Але, відсотки, нараховані на суму вкладу, є доходом (прибутком) вкладника. З них теж повинно бути зроблено утримання аліментів. Відповідач приховував цей дохід. Таким чином прохає зобов`язати [PERSON] виплатити 1/6 частину з відсотків, нарахованих на суму вкладу починаючи з 16.12.2004 р. Він не бере участі у додаткових витратах на дитину. Та з жовтня 2018р. відповідач не сплачує аліменти на неповнолітнього сина. Заборгованість виникла з вини відповідача. В зв`язку з невиплатою аліментів, матеріальне становище позивача значно погіршилось, вона не має змоги самостійно утримувати та забезпечувати належний матеріальний стан сім`ї, тому, враховуючи ці обставини, змушена звертатись до суду про збільшення розміру аліментів на дитину та стягнення з відповідача неустойки за прострочення сплати аліментів до повного погашення заборгованості. В подальшому позивач подала заяву про збільшення позовних вимог, в якій вказує що, аліментні зобов`язання, так як їх стягнення викликане саме необхідністю дитини у харчуванні, одязі та забезпеченні елементарних умов життя, а додаткові витрати заявляються саме у зв`язку з розвитком здібностей дитини. Помітивши схильність дитини до музики, позивачем було запропоновано пройти прослуховування в музичній школі для подальшого навчання. За результатами конкурсного відбору його було обрано та зачислено до музичної школи (копії квитанцій та свідоцтво про закінчення Полтавської дитячої музичної школи № 1 ім. П.І.Майбороди додаються). Також син постійно вивчає англійську мову. Один місяць навчання в англійській школі в 2018-2019 навчальному році коштує 600 грн.; в 2017-2018 - 500 грн., в 2016-2017 - 450 грн. (копії договорів надані раніше до позовної заяви) За 2018-2019 навчальний рік позивач заплатила 5250грн., за 2017-2018 н. р. - 4500грн., за 2016-2018 н. р. - 4050грн. Разом 6900 грн. Витрати пов`язані з розвитком здібностей дитини за останні три роки: 6900+2690= 9590 грн. Участь у додаткових витратах батьки повинні брати у рівних частинах, тому позивач звернувся до суду з метою стягнення половини даних витрат з батька від суми 9590 грн. дорівнює 4795 грн. За розрахунками позивача за період з липня 2015 року по січень 2018 року сума неустойки (пені), яку відповідач зобов`язаний сплатити на її користь, складає 8921,00 грн. і інфляційні втрати в розмірі 2104,96 грн. В судовому засіданні позивач позов підтримала та прохала його задовольнити давши пояснення ідентичні тим, що зазначені в позовних вимогах . Відповідач в судовому засіданні позов визнав частково , а саме погодився із збільшенням розміру стягуваних аліментів та стягненням на користь позивачки аліменти розмір яких зазначений в позові та додаткові витрати на дитину в розмірі 4795 грн. Заперечив щодо стягнення з нього неустойки за несвоєчасність сплати аліментів та стягнення на користь дитини аліментів з відсотків від суми вкладу з урахуванням інфляції. В своїх запереченнях зокрема вказав, що після звільнення зі збройних сил в жовтні 2018 року мав проблеми зі здоров`ям та коштами на даний час а саме 01.04.2019 року працевлаштувався викладачем у військовий коледж та матиме стабільний дохід а тому позивачка буде отримувати відповідні аліменти. Також вказав, що до нього жодного разу не звертався державний виконавець з питанням щодо заборгованості по аліментам а тому вважає в даному випадку питання щодо виниклої заборгованості є неналежне виконання державним виконавцем своїх повноважень. Оскільки лише після того як дана справа почала розглядатись в суді він сам почав з`ясовувати питаня щодо суми його заборгованості і це не була ініціатива державного виконавця. Суд, заслухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, прийшов до висновку про часткове задоволення позову. Так, судом встановлено, що [PERSON] , [INFO] , уклала шлюб з [PERSON] , [INFO] , який зареєстрували у 2001 році у Відділі державної реєстрації актів громадянського стану Полтавського обласного управління юстиції, про що зроблений актовий запис № 492. У шлюбі [INFO] народився син [PERSON] . Шлюб між сторонами розірвано у 2005 році. Рішенням Київського районного суду м. Полтави від 01.03.2005 р. присуджено стягувати з відповідача - [PERSON] , [INFO] , на користь позивача на утримання неповнолітнього сина [PERSON] , [INFO] в розмірі 1/4 частини заробітку (доходу) щомісяця до досягнення сином повноліття, починаючи з 16.12.2004 р. Ухвалою Апеляційного суду м. Полтави від 09.06.2005 р. рішення суду змінено та присуджено зменшити розмір стягнених з відповідача - [PERSON] , [INFO] , на користь позивача на утримання неповнолітнього сина [PERSON] , [INFO] з 1/4 частини до 1/6 частини всіх видів заробітку щомісяця до досягнення сином повноліття, починаючи з 16.12.2004 р.. Мотивуючи своє рішення Апеляційний суд зазначив ту обставину, що на дату розгляду справи відповідач вже сплачує аліменти в розмірі 1/4 частини всіх видів заробітку першій дружині [PERSON] на утримання сина [PERSON] [INFO] . Станом на 06.04.2019 року сину відповідача від першого шлюбу [PERSON] виповнилось 23 роки а тому аліментні зобов`язання стосовно сина [PERSON] у відповідача припинились. Позивач самостійно виховую спільного сина - [PERSON] , 2001 р.н., який проживає разом з позивачем. [PERSON] декілька років отримує субсидію, яка залежить виключно від доходів сім`ї. Для навчання в школі - купівлі одягу, взуття, шкільного приладдя відповідач коштів не надає. Такі витрати позивачка несе самостійно. Крім цього дитина розвивається, їй цікаво читати нові книги, журнали, відвідувати музеї, галереї і т.д. Відповідач ці витрати не оплачує, хоча дитина потребує і духовного розвитку та завданням батьків є забезпечити розвиток талантів, здібностей дитини, її духовних та культурних потреб. За останній час потреби [PERSON] значно зросли. Він навчається у 11 класі Полтавського міського багатопрофільного ліцею № 1 ім. І. П. Котляревського, навчається додатково англійській мові та поглиблено вивчає з репетиторами інші предмети по підготовці до ЗНО. За результатами конкурсного відбору [PERSON] було обрано та зачислено до музичної школи (копії квитанцій та свідоцтво про закінчення Полтавської дитячої музичної школи № 1 ім. П.І.Майбороди додані до позову). Також син постійно вивчає англійську мову. Один місяць навчання в англійській школі в 2018-2019 навчальному році коштує 600 грн.; в 2017-2018 - 500 грн., в 2016-2017 - 450 грн. (копії договорів надані раніше до позову). За 2018-2019 навчальний рік позивач заплатила 5250грн., за 2017-2018 н. р. - 4500грн., за 2016-2018 н. р. - 4050грн. Разом 6900 грн. Витрати пов`язані з розвитком здібностей дитини за останні три роки 2016-2019 роки становлять: 6900+2690= 9590 грн. Половина додаткових витрат понесених позивачем на утримання дитини від суми 9590 грн. складає 4795 грн. У Максима останнім часом погіршується стан здоров`я, що вимагає додаткових витрат на лікування, санаторне лікування, масаж, потрібно постійно носити корсет, ортопедичне взуття та брекет системи. На все це потрібні кошти, (копії консультативних заключень та викопіювання з медичної картки дитини додані до матеріалів позову). Допомоги у вихованні дитини, догляді за нею, витратах на лікування відповідач не бере. Крім того, з часу винесення судом рішення по стягненню аліментів у 2005 році значно зросли витрати на комунальні послуги, які позивач оплачує самостійно. Також значно зросла вартість продуктів харчування. У зв`язку з вище наведеним є очевидним, що витрати необхідні для виховання та прожиття дитини збільшились. . Відповідач має змогу сплачувати аліменти у більшому розмірі оскільки звільнився з лав ЗСУ (військова частина [NUMBER] ) 06.10.2018р. за власним бажанням (не за станом здоров`я) та отримав грошові виплати при звільнені, які регламентується Інструкцією про порядок виплати грошового забезпечення військовослужбовцям Збройних Сил України та деяким іншим особам, затвердженою наказом Міністра оборони України від 11.06.2008 №260 (а саме матеріальну допомогу для вирішення соціально-побутових питань, грошову компенсацію за невикористані дні щорічної основної відпустки, грошову допомогу для оздоровлення) з яких не утримуються аліменти на дитину. Також відповідач має об`єкт нерухомості 3-х кімнатну квартиру 78,3 м кв.. Також відповідач має загальний дохід - відсотки, нараховані на суму вкладу, є доходом (прибутком) вкладника. За 2016 рік, як це вказано в декларації відповідача, він отримав 34434 грн. як проценти, а на банківському рахунку в ПАО КБ Приватбанк знаходилось 45562 грн.. За 2017 рік, як це вказано в декларації відповідача, він отримав 19093 грн. як проценти, а на банківському рахунку в ПАО КБ Приватбанк знаходилось 8000 та 212066 валюти USD (згідно декларації відповідача, яка додається). 01.04.2019 року відповідач прийнятий на роботу на посаду старшого викладача за строковим трудовим договором з 01.04.2019 року по 31.08.2019 року Військового коледжу сержантського складу Військового інституту телекомунікацій та інформатизації Наказ № 65 від 01.04.2019 року. Відповідач не бере участі у додаткових витратах на дитину. З жовтня 2018р. відповідач не сплачує аліменти на неповнолітнього сина. В зв`язку з невиплатою аліментів, матеріальне становище позивача значно погіршилось, вона не має змоги самостійно утримувати та забезпечувати належний матеріальний стан сім`ї. Згідно ст. 180 Сімейного кодексу України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно ст. 181 ч. 3 Сімейного кодексу України за рішенням суду кошти на утримання дитини /аліменти/ присуджуються у частці від доходу її матері, батька і /або/ у твердій грошовій сумі. Згідно ст. 182 Сімейного кодексу України обставини, при визначенні розміру аліментів суд враховує:1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Відповідно до ст..183 Сімейного кодексу України частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Якщо стягуються аліменти на двох і більше дітей, суд визначає єдину частку від заробітку (доходу) матері, батька на їх утримання, яка буде стягуватися до досягнення найстаршою дитиною повноліття. Якщо після досягнення повноліття найстаршою дитиною ніхто з батьків не звернувся до суду з позовом про визначення розміру аліментів на інших дітей, аліменти стягуються за вирахуванням тієї рівної частки, що припадала на дитину, яка досягла повноліття.Той із батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина, має право звернутися до суду із заявою про видачу судового наказу про стягнення аліментів у розмірі на одну дитину - однієї чверті, на двох дітей - однієї третини, на трьох і більше дітей - половини заробітку (доходу) платника аліментів, але не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку на кожну дитину. Відповідно до ст..184 Сімейного кодексу України суд за заявою одержувача визначає розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Розмір аліментів, визначений судом або за домовленістю між батьками у твердій грошовій сумі, підлягає індексації відповідно до закону. Той із батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина, має право звернутися до суду із заявою про видачу судового наказу про стягнення аліментів у розмірі 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Відповідно ст. 191 ч. 1 Сімейного кодексу України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову. Відповідно до ч. ст. 192 СК України розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Згідно зі ст. 51 Конституції України, батьки зобов`язані утримувати дітей до їх повноліття. Сім`я, дитинство, материнство і батьківство охороняється державою. Статтями 18, 27 Конвенції про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України №789X11 (78912) від 27 лютого 1991 року та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, встановлено, що батьки несуть основну відповідальність за виховання і розвиток дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування. Кожна дитина має право на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку. Батьки, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Відповідно до ст. 150 Сімейного Кодексу України батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток, забезпечити здобуття дитиною повної загальної освіти, готувати її до самостійного життя. Відповідно до ч.1, 2 ст.179 СК України, аліменти, одержані на дитину, є власністю дитини. Той із батьків або інших законних представників дитини, на ім`я якого виплачуються аліменти, розпоряджається аліментами виключно за цільовим призначенням в інтересах дитини. Згідно з ч. 1 ст. 196 Сімейного кодексу України при виникненні заборгованості з вини особи, яка зобов`язана сплачувати аліменти за рішенням суду, одержувач аліментів має право на стягнення неустойки (пені) у розмірі одного відсотка від суми несплачених аліментів за кожен день прострочення від дня прострочення сплати аліментів до дня їх повного погашення або до дня ухвалення судом рішення про стягнення пені, але не більше 100 відсотків заборгованості. З урахуванням правової природи пені, яка є дієвим стимулом належного виконання обов`язку та виходячи з того, що аліменти призначаються та виплачуються (стягуються) щомісячно, за змістом ст. 196 СК України пеня нараховується на суму заборгованості за той місяць, в якому не проводилось стягнення аліментів. Як роз`яснив Верховний Суд України в постанові від 16.03.2016 р. у справі \~ \~ \~ \~№6-300цс16 неустойка (пеня) за один місяць рахується наступним чином: заборгованість за аліментами за місяць помножена на 1 % пені і на кількість днів місяця, в якому виникла заборгованість, а загальна сума неустойки (пені) визначається шляхом додавання нарахованої пені за кожен із прострочених платежів (за кожен місяць). За змістом статті 549ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання. Виходячи з аналізу норм глави 49ЦК України неустойка (пеня) це вид забезпечення виконання зобов`язання. Її завдання є сприяти належному виконанню зобовязання, стимулювати боржника до належної поведінки. Отже, з урахуванням правової природи пені як дієвого стимулу належного виконання обов`язку та виходячи з того, що аліменти призначаються та виплачуються (стягуються) щомісячно, за змістом статті 196СК України пеня нараховується на суму заборгованості за той місяць, у якому не проводилось стягнення аліментів. При цьому сума заборгованості зі сплати аліментів за попередні місяці не додається до заборгованості за наступні місяці, а кількість днів прострочення обчислюється виходячи з того місяця, в якому аліменти не сплачувались. Правило про стягнення неустойки (пені) в розмірі одного відсотка від суми несплачених аліментів за кожен день прострочення полягає в тому, що при обчисленні загальної суми пені за прострочення сплати аліментів враховується сума несплачених аліментів та кількість днів прострочення. З огляду на те, що аліменти нараховуються щомісячно, строк виконання цього обов`язку буде різним, а отже, кількість днів прострочення сплати аліментів за кожен місяць також буде різнитись. Тобто неустойка (пеня) за один місяць обчислюється так: заборгованість зі сплати аліментів за місяць помножена на 1% пені і помножена на кількість днів місяця, в якому виникла заборгованість. Загальна сума неустойки (пені) визначається шляхом додавання нарахованої пені за кожен з прострочених платежів (за кожен місяць). Аліменти призначаються та повинні сплачуватися щомісячно, тому розмір неустойки необхідно розраховувати не із загальної суми боргу, накопиченого щомісячно в арифметичній прогресії, а із щомісячної заборгованості за аліментами помноженої на кількість днів місяця, в якому виникла заборгованість, а загальна сума неустойки (пені) визначається шляхом додавання нарахованої пені за кожен з прострочених платежів (за кожен місяць). Статтею 185 СК України встановлений обов`язок батька брати участь у додаткових витратах на дитину, викликаних розвитком її здібностей в певній сфері. У відповідності з ч.2 ст.185 СК України «додаткові витрати можуть фінансуватися наперед або покриватися після їх фактичного понесення разово, періодично або постійно». У відповідності з п. 18 Постанови Пленуму Верховного суду України № 3 від 15.05.2006 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» у випадках стягнення додаткових витрат мова йде про фактично зазнані або передбачувані витрати, тому їх необхідно визначати у твердій грошовій сумі. Отже, виходячи з аналізу статті 185 СК України, додаткові витрати присуджуються на дитину за наявності в одного з батьків, з яким проживає дитина, додаткових витрат, викликаних особливими обставинами, зокрема, необхідністю в розвитку дитини за наявності в неї здібностей, талантів, у зв`язку з її хронічною хворобою, лікуванням, каліцтвом тощо. Наявність таких витрат має довести особа, що заявляє позовні вимоги про стягнення додаткових витрат. Ці кошти є додатковими, на відміну від коштів, які отримуються одним з батьків на утримання дитини. З огляду на встановлені обставини та зважаючи на те, що відповідач погодився з позовними вимогами щодо збільшення з нього розміру стягуваних аліментів а тому суд вважає, що позов в цій частині підлягає до задоволення та з відповідача підлягають до стягнення аліменти на утримання дитини сина [PERSON] , [INFO] , у розмірі 1/4 частини всіх видів його заробітку (доходу), але не менше 50% прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку щомісячно і до досягнення повноліття. Позивачем належним чином підтверджено понесення додаткових витрат на дитину, а тому в цій частині позов підлягає до задоволення, та стягнення з відповідача половину суми додаткових витрат понесених [PERSON] за 2016-2019 роки на утримання сина [PERSON] [INFO] , що складає 4795 грн. Враховуючи те, що наявна заборгованість виникла не з вини відповідача, а позивачем не доведено умисне ухилення позивача від виконання рішення суду та несплати аліментів, суд вважає за необхідне відмовити в цій частині в задоволенні позову. Також суд вважає безпідставними та такими , що не підлягають до задоволення позовні вимоги щодо стягнення з відповідача на користь дитини аліментів з отриманих ним процентів від вкладу з урахуванням інфляції. Витрати по сплаті судового збору підлягають стягненню з відповідача, згідно ст. 141 ЦПК України пропорційно до задоволених позовних вимог. На підставі викладеного, ст. ст..12,13, 30, 78-80, 141, 258 268, 280-283, 284, 352 ЦПК України,

Outcome: partial