Jurisdiction: civil
Date: 2017-03-29 00:00:00

Позивач звернулась до суду з вказаним позовом, в якому просив визнати в порядку спадкування за нею, право власності на ? частку квартири [ADDRESS] та на ? частку квартири [ADDRESS]. Позовні вимоги обґрунтовувала тим, що [INFO] року помер батько позивача [PERSON], після смерті якого відкрилась спадщина у вигляді вищевказаного майна. Позивач звернулась з заявою про прийняття спадщини до Сьомої Київської державної нотаріальної контори, якою була заведена спадкова справа № 161/2015 до майна померлого [INFO] р. [PERSON]. Відповідач [PERSON] від прийняття спадщини на користь позивача. Таким чином, позивач є єдиним спадкоємцем після смерті [PERSON] Вказувала, що оригінали правовстановлюючих документів на вищевказані квартири знаходяться у відповідача [PERSON], який є братом спадкодавця, та який відмовляється надати їх позивачу. В зв'язку з тим, що у позивача відсутні оригінали правовстановлюючих документів на спадкове майно, вона не має можливості реалізувати своє право і прийняти спадщину, в зв'язку з чим звернувся до суду. В судове засідання позивач не з'явилась, але надала суду заяву в якій позовні вимоги підтримала в повному обсязі та просила розгляд справи провести за її відсутності, проти ухвалення заочного рішення не заперечувала. Відповідачі в судове засідання не з'явились та не надали суду письмових заперечень, хоча про дату, час та місце розгляду справи були повідомлені належним чином. Відповідно ст..224 ЦПК України у разі неявки в судове засідання відповідача, який був повідомлений належним чином і від якого не надійшло заяви про розгляд справи у його відсутність або якщо зазначені ним причини неявки визнані судом не поважними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Дослідивши матеріали справи, суд вважає встановленими наступні факти та відповідні їм правовідносини. Судом встановлено, що позивач є донькою [PERSON], який помер [INFO] року. Після його смерті відкрилась спадщина у вигляді на ? частку квартири [ADDRESS] та на ? частку квартири [ADDRESS]. Як вбачається зі свідоцтва про право власності від 04.10.1996 року, квартира, яка знаходиться за адресою: [ADDRESS] належить на праві приватної спільної сумісної власності [PERSON], [PERSON], [PERSON] та [PERSON] в рівних долях. Згідно свідоцтва про право власності на житло від 24.10.2005 року, квартира [ADDRESS] належить на праві спільної часткової власності [PERSON] та [PERSON] у рівних долях. 07.04.2015 року, позивач звернувся з заявою про прийняття спадщини до Сьомої київської державної нотаріальної контори 07.04.2015 року Сьомою київської державної нотаріальної конторою заведена спадкова справа № 161/2015 до майна померлого [INFO] року [PERSON]. Відповідач [PERSON], яка є матір'ю померлого [PERSON], в порядку ст. ст. 1273 та 1274 ЦК України, відмовилась від прийняття спадщини на користь позивача, що підтверджується матеріалами спадкової справи. Таким чином, позивач є єдиним спадкоємцем після смерті [PERSON] Разом з тим, постановою від 12.09.201 року № 1683/02-31, позивачу було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на ? частку квартири, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] та на ? частку квартири, що знаходиться за адресою: [ADDRESS], після померлого [INFO] року [PERSON], у звязку з тим, що спадкаємцем не надано правовстановлюючі документи на спадкове майно на ім'я померлого. Згідно письмових пояснень позивача, оригінали правовстановлюючих документів на вищевказані квартири знаходяться у відповідача [PERSON], який є братом померлого [PERSON]. Однак, відповідач [PERSON] відмовляється надати позивачу оригінали свідоцтв про право власності на спірні квартири, що позбавляє позивача реалізувати своє право на прийняття спадщини після смерті її батька. Згідно з ч. 1 ст. 1216 Цивільного кодексу України спадкування є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб «спадкоємців). Згідно ч. 4 ст. 1268 ЦК України незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. Відповідно до ч. 1 ст. 1296 Цивільного кодексу України спадкоємець, який прийняв спадщину, може одержати свідоцтво про право на спадщину. Згідно з ч. 3 ст. 1296 Цивільного кодексу України відсутність свідоцтва про право на спадщину не позбавляє спадкоємця права на спадщину. Згідно з ч. 1ст. 1297 Цивільного кодексу України спадкоємець, який прийняв спадщину, у складі якої є нерухоме майно, зобов'язаний звернутися до нотаріуса за видачею йому свідоцтва про право на спадщину на нерухоме майно. Згідно ч. 1 ст. 392 ЦК України власник майна може пред'явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Відповідно до п. 23 Постанови Пленуму ВСУ «Про судову практику у справах про спадкування» від 30 травня 2008 року № 7 свідоцтво про право на спадщину видається за письмовою заявою спадкоємців, які прийняли спадщину в порядку, установленому цивільним законодавством. За наявності умов для одержання в нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину вимоги про визнання права на спадщину судовому розглядові не підлягають. У разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження. Згідно статті 3 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленим цим Кодексом, звернутися до суду за захистом свої порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. На підставі вищевикладеного, суд приходить до висновку про можливість задоволення позовних вимог в повному обсязі, оскільки вони є доведеними та обґрунтованими.

Outcome: approved