Jurisdiction: civil
Date: 2021-03-17 00:00:00

Позивач звернулась до суду з позовом до [PERSON] про встановлення додаткового строку на прийняття спадщини, мотивуючи позовні вимоги тим, що 26.04.2002 року [PERSON] отримала свідоцтво про право на спадщину за заповітом від своєї матері [PERSON] , померлої [INFO] на 2/3 частини житлового будинку з відповідною часткою господарських будівель, що знаходиться в [ADDRESS] . 08.11.2006 року за договором дарування від батька [PERSON] позивачка набула право власності на 1/6 частку цього ж будинку по [ADDRESS] з відповідною часткою господарських будівель. Таким чином [PERSON] на праві особистої власності належить 5/6 частин житлового будинку з відповідною часткою господарських будівель, розташованого за адресою [ADDRESS] , що підтверджується довідкою КП «ВМБТІ». 1/6 частина цього будинку зареєстрована за [PERSON] , який помер [INFO] . Після його смерті відкрилась спадщина на зазначену частину будинку, однак його спадкоємці спадщину не прийняли, заяву до нотаріальної контори ні про прийняття спадщини, ні про відмову від неї не подавали. Про ці обставини позивачці стало відомо в 2020 році, коли вона намагалась приватизувати земельну ділянку виділену для користування та обслуговування будинку. З проханням оформити право на спадкове майно позивачка звернулась до сина померлого власника частини будинку - [PERSON] , було повідомлено, що він не зацікавлений у спадковому майні та не бажає займатися його оформленням. Позивачка є племінницею померлого власника частини будинку, відноситься до спадкоємців п`ятої черги. Батько позивачки [PERSON] помер [INFO] , на два роки раніше ніж його рідний брат [PERSON] . Спадкоємець [PERSON] фактично відмовився від спадщини - 1/6 частини будинку про що позивачці стало відомо в жовтні 2020 року. Просила суд, визначити додатковий строк для подачі [PERSON] до нотаріальних органів заяви про прийняття спадщини за законом після смерті [PERSON] , померлого [INFO] , терміном в один місяць. В судове засідання позивачка [PERSON] не з`явилась, надала суду заяву про розгляд справи у її відсутність, позовні вимоги підтримала у повному обсязі, просила суд їх задовольнити. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явився, надав суду заяву про розгляд справи у його відсутність, позовні вимоги визнав. Суд вважає за можливе розглянути справу у відсутність сторін, на підставі наявних в справі доказів. Дослідивши матеріали справи, проаналізувавши докази в їх сукупності, суд приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення. Судом встановлено наступні фактичні обставини у справі. 26.04.2002 року [PERSON] отримала свідоцтво про право на спадщину за заповітом від своєї матері [PERSON] , померлої [INFO] на 2/3 частини житлового будинку з відповідною часткою господарських будівель, що знаходиться в [ADDRESS] (а.с.7). 08.11.2006 року за договором дарування від батька [PERSON] позивачка набула право власності на 1/6 частку цього ж будинку по [ADDRESS] з відповідною часткою господарських будівель (а.с.6). Таким чином [PERSON] на праві особистої власності належить 5/6 частин житлового будинку з відповідною часткою господарських будівель, розташованого за адресою [ADDRESS] , що підтверджується довідкою КП «ВМБТІ» (а.с.8). 1/6 частина цього будинку зареєстрована за [PERSON] , який помер [INFO] (а.с.5). Після його смерті відкрилась спадщина на зазначену частину будинку, однак його спадкоємці спадщину не прийняли, заяву до нотаріальної контори ні про прийняття спадщини, ні про відмову від неї не подавали. Позивачка [PERSON] є племінницею [PERSON] , що підтверджується копією свідоцтва про народження серії [NUMBER] (а.с.12), копією свідоцтва про шлюб серії [NUMBER] (а.с.14), копією свідоцтва про смерть [PERSON] серії [NUMBER] (а.с.10). За загальними положеннями про спадкування право на спадщину виникає в день відкриття спадщини; спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою; для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини (статті1220,1222,1270 ЦК України). Спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини (частина перша статті 1269 ЦК України). Як зазначалося, відповідно до ч.1 ст.1269 ЦК України, спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини. Тобто, за загальними правилами, право на спадщину виникає з моменту її відкриття, і закон зобов`язує спадкоємця, який постійно не проживав зі спадкодавцем, у шестимісячний строк подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини. Відповідно до ч.3 ст.1272 ЦК України за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини. За змістом цієї статті поважними причинами пропуску строку для прийняття спадщини є причини, пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій. Правила частини третьої 1272ЦК України про надання додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини можуть бути застосовані, якщо: 1) у спадкоємця були перешкоди для подання такої заяви; 2) ці обставини суд визнав поважними. Відповідно до статті 63 Закону України «Про нотаріат» нотаріус або в сільських населених пунктах - посадова особа органу місцевого самоврядування, уповноважена на вчинення нотаріальних дій, отримавши від спадкоємців повідомлення про відкриття спадщини, зобов`язана повідомити про це тих спадкоємців, місце проживання або роботи яких відоме. Нотаріус або посадова особа органу місцевого самоврядування, уповноважена на вчинення нотаріальних дій, також може зробити виклик спадкоємців шляхом публічного оголошення або повідомлення у пресі. Згідно з пунктами 2.2 та 3.2 Глави 10 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 22 лютого 2012 року № 296/5 та зареєстрованого в Міністерстві юстиції України за № 282/20595, при заведенні спадкової справи нотаріус за даними Спадкового реєстру перевіряє наявність заведеної спадкової справи, спадкового договору, заповіту. Щоб не допустити пропуску шестимісячного строку для прийняття спадщини, нотаріус роз`яснює спадкоємцям право подачі заяви про прийняття спадщини чи про відмову від її прийняття. При цьому, вирішуючи питання поважності причин пропущення шестимісячного строку, визначеного статтею 1270 ЦК України, для прийняття спадщини, суд мас враховувати, що такі причини визначаються в кожному конкретному випадку з огляду на обставини справи. Принцип «пропорційності» тісно пов`язаний із принципом верховенства права: принцип верховенства права є фундаментом, на якому базується принцип «пропорційності», натомість принцип «пропорційності» є умовою реалізації принципу верховенства права і водночас його необхідним наслідком. Прецедентна практика Європейського суду з прав людини розглядає принцип «пропорційності» як невід`ємну складову та інструмент верховенства права, зокрема й у питаннях захисту права власності. Дотримання принципу «пропорційності» передбачає, що втручання в право власності, навіть якщо воно здійснюється згідно з національним законодавством і в інтересах суспільства, все одно буде розглядатися як порушення статті 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, якщо не було дотримано розумної пропорційності між втручанням у право особи та інтересами суспільства. Ужиті державою заходи мають бути ефективними з точки зору розв`язання проблеми суспільства, і водночас пропорційними щодо прав приватних осіб. Оцінюючи пропорційність, слід визначити, чи можливо досягти легітимної мети за допомогою заходів, які були б менш обтяжливими для прав і свобод заінтересованої особи, оскільки обмеження не повинні бути надмірними або такими, що є більшими, ніж необхідно для реалізації поставленої мети. Тому оцінюючи пропуск строку позивачем, суд враховує принцип пропорційності між застосованим заходом та переслідуваною метою, якою є захист порушених прав заявника в аспекті статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод та статті 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, а також правову позицію Верховного Суду, викладену в постанові від 17 жовтня 2018 року по справі №681/203/17. Відповідно до приписів ч.4 ст.206 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Враховуючи викладене, оцінивши наявні у справі докази, суд дійшов висновку, що позивач з поважних причин, а саме через необізнаність, що спадщину не прийнято сином померлого, пропустила строк для прийняття спадщини після смерті [PERSON] , а тому позов підлягає задоволенню та суд вважає достатнім визначити строк для прийняття спадщини тривалістю один місяць. На підставі викладеного,

Outcome: approved