Jurisdiction: civil
Date: 2020-09-01 00:00:00

Позивач звернулась до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, мотивуючи позовну заяву тим, що 10.11.2012 року сторони зареєстрували шлюб у Відділі державної реєстрації актів цивільного стану Вінницького міського управління юстиції Вінницької області, про що зроблено відповідний актовий запис №2738. Від шлюбу сторони мають неповнолітніх доньок: [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] . Спільне життя у сторін не склалось через відсутність взаєморозуміння між ними та різних поглядів на сімейні відносини та обов`язки, внаслідок чого шлюб існує формально. В судове засідання позивач не з`явилась, проте до суду нею було подано заяву в якій вона зазначила, що позовні вимоги підтримує та просить шлюб розірвати. Справу просила розглядати у її відсутність. Також зазначила, що примирення між ними не можливе, з березня 2020 року вони проживають окремо та не підтримують жодних стосунків. Відповідач в судове засідання не з`явився, подав до суду заяву в якій зазначив, що просить відкласти розгляд справи, оскільки він перебуває на самоізоляції та у зв`язку із карантинними заходами, які запроваджені до 01.11.2020 року. Суд не приймає до уваги вказану заяву, тому що відповідачем не було надано суду доказів перебування ним на самоізоляції, а також через його повторну неявку,що узгоджується з ч.3 ст.223 ЦПК України. З надісланого відповідачем відзиву вбачається, що він позов не визнає та вважає його немотивованим та необґрунтованим. Доводи позивача є безпідставними, оскільки весь час в сім`ї була доброзичлива атмосфера, сім`я мала середній достаток, а дружина та діти були забезпечені всім необхідним. Відповідач зазначає, що на протязі п`яти років він утримував свою дружину, яка перебувала в декретній відпустці. У [PERSON] , після смерті матері, виникла психотравма, а страх за батька, який залишився один, змусила її переїхати до будинку, де він проживає. Батько дружини наполягає на розірванні шлюбу між ними. Просив відмовити [PERSON] в задоволенні позову. Згідно із ч. 3 ст. 211 ЦПК України, учасник справи має право заявляти клопотання про розгляд справи за його відсутності. Суд, дослідивши матеріали цивільної справи, оцінивши докази в їх сукупності, дійшов висновку про те, що позов слід задовольнити з таких підстав. Матеріалами справи встановлено, що 10.11.2012 року сторони зареєстрували шлюб у Відділі державної реєстрації актів цивільного стану Вінницького міського управління юстиції Вінницької області, про що зроблено відповідний актовий запис №2738 (а.с. 5). Після укладення шлюбу позивач змінила своє дошлюбне прізвище « [PERSON] » на « [PERSON] ». Від шлюбу сторони мають неповнолітніх доньок: [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] (а.с. 6, 7). Спільне життя у сторін не склалось через відсутність взаєморозуміння між ними, розходження поглядів на сімейні відносини та обов`язки. Шлюб існує лише формально, а тому збереження шлюбу буде суперечити інтересам позивача. Відповідно до ст. 112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Виниклі правовідносини регулюються ст.ст. 110, 112 СК України. Відповідно до ст. 141 ЦПК України, витрати на оплату судового збору в розмірі 840,80 грн. слід стягнути з відповідача на користь позивача. На підставі викладеного та

Outcome: approved