overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2021-11-15 00:00:00

Позивач звернулась до суду з даним позовом, посилаючись на те, що вона та відповідач є батьками малолітньої доньки [PERSON] , [INFO] та уклали шлюб у встановленому законом порядку. У зв`язку з тим, що їх спільне життя не склалося, сторони не ведуть спільного господарства, проживають окремо, матеріальної допомоги на утримання дитини відповідач не надає тому позивач просить розірвати шлюб, та стягнути аліменти на утримання дитини в розмірі 1/4 частини всіх доходів відповідача щомісячно, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Сторони в судове засідання не з`явилися, позивач подала заяву про розгляд справи у її відсутність позовні вимоги підтримує. Відповідач подав заяву про розгляд справи у його відсутність, позов визнає повністю. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного висновку. Як встановлено у судовому засіданні, сторони зареєстрували шлюб 15.12.2016 року відповідно до свідоцтва про шлюб, виданого Житомирським міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Житомирській області, актовий запис № 2156. Позивач та відповідач є батьками малолітньої доньки [PERSON] , [INFO] . Сторони припинили спільне проживання та шлюбні стосунки. Спільне господарство не ведеться. Відносини, які склалися між позивачем та відповідачем привели до втрати почуття любові та поваги один до одного. Подальше спільне життя позивача та відповідача, як подружжя, і збереження шлюбу суперечило б інтересам позивача. Примирення між позивачем та відповідачем на даний час неможливе. Відповідач ухиляється від утримання дитини. Угоди про добровільну сплату аліментів між сторонами не досягнуто. Відповідно до ст. 112 СК України, суд, з`ясувавши фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя та постановлює рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Згідно зі ст.180 СК України батьки зобов`язані утримувати своїх дітей до повноліття. Відповідно до ч. 1 ст. 183 СК України частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Відповідно до ч.1 ст. 191 СК України, аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову. Враховуючи вищенаведене, приймаючи до уваги, що сімейне життя сторін не склалося у зв`язку з відсутністю взаємопорозуміння, що призвело до втрати взаємних почуттів, поваги та любові один до одного, відповідач добровільно матеріальної допомоги на утримання дитини не надає, суд вважає можливим задовольнити позов у повному обсязі. Також із відповідача підлягає стягненню судовий збір у дохід держави, так як позивач звільнена від сплати судового збору за подання до суду позову про стягнення аліментів, та на користь позивача, що відповідає правилам розподілу судових втрат, визначеним ст. 141 ЦПК України. На підставі вищенаведеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-06-10 00:00:00

Позивач звернулась до суду з даним позовом, посилаючись на те, що вона та відповідач є батьками малолітньої доньки [PERSON] та вони уклали шлюб у встановленому законом порядку. У зв'язку з тим, що їх спільне життя не склалося, сторони не ведуть спільного господарства, відповідач матеріальної допомоги на утримання дитини не надає, отримує за станом здоровя пенсійне забезпечення, а тому позивач просить розірвати її шлюб із відповідачем та стягнути з відповідача на її користь аліменти на утримання дитини в розмірі ? частини з усіх видів його заробітку(доходу), але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісяця. В судове засідання позивач не зявилася, надала заяву про розгляд справи без її участі, позов підтримує та просить його задовольнити. Відповідач в судове засідання не зявився, подав заяву з проханням справу слухати у його відсутність, проти задоволення позову не заперечує. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного висновку. Як встановлено у судовому засіданні, сторони зареєстрували шлюб 21.06.2003 року відповідно до свідоцтва про шлюб, виданого Міським відділом реєстрації актів цивільного стану Житомирського обласного управління юстиції, актовий запис № 776. Позивач та відповідач є батьками малолітньої доньки [PERSON], [INFO] Сторони припинили спільне проживання та шлюбні стосунки. Спільне господарство не ведеться. Відносини, які склалися між позивачем та відповідачем привели до взаємного відчуження, згуби любові та поваги один до одного. Подальше спільне життя позивача та відповідача, як подружжя, і збереження шлюбу суперечило б інтересам позивача. Примирення між позивачем та відповідачем неможливе. Відповідач ухиляється від утримання дитини, матеріальну допомогу добровільно не надає, отримує за станом здоровя пенсійне забезпечення. Угоди про добровільну сплату аліментів між сторонами не досягнуто. Позивач перебуває у відпустці по догляду за дитиною до трьох років, отримує соціальну допомогу та не працює. Відповідно до\~ст. 112 СК України, суд, з'ясувавши фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя та постановлює рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Згідно зі ст.ст.\~180,\~184 СК України\~батьки зобов'язані утримувати своїх дітей до повноліття. Враховуючи вищенаведене, приймаючи до уваги, що сімейне життя сторін не склалося у зв'язку з відсутністю взаємопорозуміння, що призвело до втрати взаємних почуттів, поваги та любові один до одного, відповідач добровільно матеріальної допомоги на утримання дитини не надає, суд вважає можливим задовольнити позов у повному обсязі. На підставі вищенаведеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-10-04 00:00:00

Позивач звернулась до суду з даним позовом, посилаючись на те, що вона та відповідач є батьками малолітньої дочки [PERSON] та вони уклали шлюб у встановленому законом порядку. У звязку з тим, що їх спільне життя не склалося, сторони не ведуть спільного господарства, відповідач матеріальної допомоги на утримання дитини не надає, вважає, що збереження шлюбу за цих обставин є неможливим і просить розірвати її шлюб із відповідачем та стягнути з відповідача на її користь аліменти на утримання дитини в розмірі 1/3 частини всіх видів доходу відповідача щомісячно. В судове засідання позивач та її представник не зявилися, представник надав суду заяву про розгляд справи без його участі. Відповідач в судове засідання не зявився, хоча про час, день та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, а тому суд вважає за можливе вирішити спір без участі відповідача на підставі наявних у справі даних та доказів згідно ч. 4 ст. 169 ЦПК України. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного висновку. Як встановлено у судовому засіданні, сторони зареєстрували шлюб 13.01.2010 року відповідно до свідоцтва про шлюб, виданого Відділом реєстрації актів цивільного стану Житомирського міського управління юстиції, актовий запис №15. Від шлюбу у сторін є малолітня дочка [PERSON], [INFO]. Сторони припинили спільне проживання та шлюбні стосунки. Спільне господарство не ведеться. Відносини, які склалися між позивачем та відповідачем привели до взаємного відчуження, згуби любові та поваги один до одного. Подальше спільне життя позивача та відповідача, як подружжя, і збереження шлюбу суперечило б інтересам позивача. Примирення між позивачем та відповідачем неможливе. Відповідач ухиляється від утримання дитини, матеріальну допомогу добровільно не надає. Угоди про добровільну сплату аліментів між сторонами не досягнуто. Відповідно до ст. 112 СК України, суд, зясувавши фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя та постановлює рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Згідно зі ст.ст. 180, 183 СК України батьки зобовязані утримувати своїх дітей до повноліття. Частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Враховуючи вищенаведене, приймаючи до уваги, що сімейне життя сторін не склалося у звязку з відсутністю взаємопорозуміння, що призвело до втрати взаємних почуттів, поваги та любові один до одного, відповідач добровільно матеріальної допомоги на утримання дитини не надає, суд вважає можливим задовольнити позов частково в частині розірвання шлюбу та стягнення аліментів в розмірі ? частини, оскільки підстав для стягнення аліментів в розмірі 1/3 частини на утримання однієї дитини, немає. На підставі вищенаведеного,

Outcome: partial
Jurisdiction: civil
Date: 2014-12-17 00:00:00

Позивач звернулась до суду з даним позовом, посилаючись на те, що вона та відповідач є батьками малолітньої дочки [PERSON] та вони уклали шлюб у встановленому законом порядку. У зв'язку з тим, що їх спільне життя не склалося, сторони не ведуть спільного господарства, відповідач матеріальної допомоги на утримання дитини не надає, вважає, що збереження шлюбу за цих обставин є неможливим і просить розірвати її шлюб із відповідачем та стягнути з відповідача на її користь аліменти на утримання дитини в розмірі 1/3 частини всіх видів доходу відповідача щомісячно та змінити її прізвище на дошлюбне. В судове засідання позивач не з»явилася, надала суду заяву про розгляд справи без її участі, не заперечувала щодо вирішення справи в заочному порядку. Відповідач в судове засідання не з'явився, хоча про час, день та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, а тому суд вважає за можливе вирішити спір без участі відповідача на підставі наявних у справі даних та доказів згідно ч. 4 ст. 169 ЦПК України. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного висновку. Як встановлено у судовому засіданні, сторони зареєстрували шлюб 29.10.2010 року відповідно до свідоцтва про шлюб, виданого Відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Житомирського міського управління юстиції у Житомирській області, актовий запис №1883. Позивач та відповідач є батьками малолітньої дочки - [PERSON], [INFO]. Сторони припинили спільне проживання та шлюбні стосунки. Спільне господарство не ведеться. Відносини, які склалися між позивачем та відповідачем привели до взаємного відчуження, згуби любові та поваги один до одного. Подальше спільне життя позивача та відповідача, як подружжя, і збереження шлюбу суперечило б інтересам позивача. Примирення між позивачем та відповідачем неможливе. Відповідач ухиляється від утримання дитини, матеріальну допомогу добровільно не надає. Угоди про добровільну сплату аліментів між сторонами не досягнуто. Відповідно до ст. 112 СК України, суд, з'ясувавши фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя та постановлює рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Згідно зі ст.ст. 180, 183 СК України батьки зобов'язані утримувати своїх дітей до повноліття. Частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Враховуючи вищенаведене, приймаючи до уваги, що сімейне життя сторін не склалося у зв'язку з відсутністю взаємопорозуміння, що призвело до втрати взаємних почуттів, поваги та любові один до одного, відповідач добровільно матеріальної допомоги на утримання дитини не надає, суд вважає можливим задовольнити позов у повному обсязі. На підставі вищенаведеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-05-11 00:00:00

Позивач звернулась до суду з даним позовом, посилаючись на те, що вона та відповідач є батьками неповнолітнього сина [PERSON] та вони уклали шлюб у встановленому законом порядку. У зв'язку з тим, що їх спільне життя не склалося, сторони не ведуть спільного господарства, відповідач матеріальної допомоги на утримання дитини не надає, офіційно не працює, має нерегулярний, мінливий дохід, а тому позивач просить розірвати її шлюб із відповідачем та стягнути з відповідача на її користь аліменти на утримання дитини в розмірі 643 грн. щомісяця. В судове засідання позивач не з»явилася, надала суду заяву про розгляд справи без її участі, не заперечувала щодо вирішення справи в заочному порядку. Відповідач в судове засідання не з'явився, хоча про час, день та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, а тому суд вважає за можливе вирішити спір без участі відповідача на підставі наявних у справі даних та доказів згідно ч. 4 ст. 169 ЦПК України. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного висновку. Як встановлено у судовому засіданні, сторони зареєстрували шлюб 22.09.2006 року відповідно до свідоцтва про шлюб, виданого Відділом реєстрації актів цивільного стану Житомирського міського управління юстиції, актовий запис №1818. Позивач та відповідач є батьками неповнолітнього сина - [PERSON], [INFO]. Сторони припинили спільне проживання та шлюбні стосунки. Спільне господарство не ведеться. Відносини, які склалися між позивачем та відповідачем привели до взаємного відчуження, згуби любові та поваги один до одного. Подальше спільне життя позивача та відповідача, як подружжя, і збереження шлюбу суперечило б інтересам позивача. Примирення між позивачем та відповідачем неможливе. Відповідач ухиляється від утримання дитини, матеріальну допомогу добровільно не надає, працює неофіційно, має нерегулярний, мінливий дохід. Угоди про добровільну сплату аліментів між сторонами не досягнуто. Відповідно до ст. 112 СК України, суд, з'ясувавши фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя та постановлює рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Згідно зі ст.ст. 180, 184 СК України батьки зобов'язані утримувати своїх дітей до повноліття. Якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, частину доходу одержує в натурі, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення, суд за заявою платник або одержувача може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Враховуючи вищенаведене, приймаючи до уваги, що сімейне життя сторін не склалося у зв'язку з відсутністю взаємопорозуміння, що призвело до втрати взаємних почуттів, поваги та любові один до одного, відповідач добровільно матеріальної допомоги на утримання дитини не надає, суд вважає можливим задовольнити позов у повному обсязі. На підставі вищенаведеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-06-23 00:00:00

Позивач звернулась до суду з даним позовом, посилаючись на те, що вона та відповідач є батьками неповнолітньої дочки [PERSON] та вони уклали шлюб у встановленому законом порядку. У зв'язку з тим, що їх спільне життя не склалося, сторони не ведуть спільного господарства, відповідач матеріальної допомоги на утримання дитини не надає, вважає, що збереження шлюбу за цих обставин є неможливим і просила розірвати її шлюб із відповідачем та стягнути з відповідача на її користь аліменти на утримання дитини в розмірі ? частини всіх видів доходу відповідача щомісячно. В судове засідання позивач не з»явилася, надала суду заяву про розгляд справи без її участі, не заперечувала щодо вирішення справи в заочному порядку. Відповідач в судове засідання не з'явився, хоча про час, день та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, а тому суд вважає за можливе вирішити спір без участі відповідача на підставі наявних у справі даних та доказів згідно ч. 4 ст. 169 ЦПК України. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного висновку. Як встановлено у судовому засіданні, сторони зареєстрували шлюб 12.01.1999 року відповідно до свідоцтва про одруження, виданого Відділом реєстрації актів громадянського стану Виконкому Житомирської міської Ради народних депутатів, актовий запис №15. Позивач та відповідач є батьками неповнолітньої дочки - [PERSON], [INFO]. Сторони припинили спільне проживання та шлюбні стосунки. Спільне господарство не ведеться. Відносини, які склалися між позивачем та відповідачем привели до взаємного відчуження, згуби любові та поваги один до одного. Подальше спільне життя позивача та відповідача, як подружжя, і збереження шлюбу суперечило б інтересам позивача. Примирення між позивачем та відповідачем неможливе. Відповідач ухиляється від утримання дитини, матеріальну допомогу добровільно не надає. Угоди про добровільну сплату аліментів між сторонами не досягнуто. Відповідно до ст. 112 СК України, суд, з'ясувавши фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя та постановлює рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Згідно зі ст.ст. 180, 183 СК України батьки зобов'язані утримувати своїх дітей до повноліття. Частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Враховуючи вищенаведене, приймаючи до уваги, що сімейне життя сторін не склалося у зв'язку з відсутністю взаємопорозуміння, що призвело до втрати взаємних почуттів, поваги та любові один до одного, відповідач добровільно матеріальної допомоги на утримання дитини не надає, суд вважає можливим задовольнити позов у повному обсязі. На підставі вищенаведеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-06-22 00:00:00

Позивач звернулась до суду з даним позовом, посилаючись на те, що вона та відповідач є батьками сина [PERSON], [INFO], та вони уклали шлюб у встановленому законом порядку. У зв'язку з тим, що їх спільне життя не склалося, сторони не ведуть спільного господарства, а тому позивач просить розірвати її шлюб із відповідачем та змінити прізвище на дошлюбне. В судове засідання позивач не зявилася, надала заяву про розгляд справи без її участі, позов підтримує та просить його задовольнити, проти заочного розгляду справи не заперечує. Відповідач, належним чином повідомлений про день, час та місце розгляду справи, в судове засідання не зявився, причин неявки суду не повідомив. Відповідно до вимог ст.ст. 169, 224 ЦПК України суд ухвалив провести заочний розгляд справи за відсутності відповідача на підставі наявних у справі даних та доказів. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного висновку. Як встановлено у судовому засіданні, сторони зареєстрували шлюб 16.07.1994 року відповідно до свідоцтва про шлюб, виданого Відділом державної реєстрації актів цивільного стану Житомирського міського управління юстиції, актовий запис № 1119. Позивач та відповідач є батьками сина [PERSON], [INFO] Сторони припинили спільне проживання та шлюбні стосунки. Спільне господарство не ведеться. Відносини, які склалися між позивачем та відповідачем привели до втрати почуття любові та поваги один до одного. Подальше спільне життя позивача та відповідача, як подружжя, і збереження шлюбу суперечило б інтересам позивача. Примирення між позивачем та відповідачем на даний час неможливе. Враховуючи вищенаведене, приймаючи до уваги, що сімейне життя сторін не склалося у зв'язку з відсутністю взаємопорозуміння, що призвело до втрати взаємних почуттів, поваги та любові один до одного, суд вважає можливим задовольнити позов у повному обсязі. На підставі вищенаведеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-01-16 00:00:00

Позивач звернулась до суду з даним позовом, посилаючись на те, що вона уклала шлюб з відповідачем від якого у них є двоє неповнолітніх дітей. У звязку з тим, що їх спільне життя не склалося, сторони не ведуть спільного господарства, відповідач матеріальної допомоги на утримання дітей не надає, вважає, що збереження шлюбу за цих обставин є неможливим і просить розірвати її шлюб із відповідачем та стягувати з відповідача на її користь аліменти на утримання дітей у твердій грошовій сумі в розмірі по 1000 грн. щомісячно на кожну дитину з моменту звернення до суду з позовом до досягнення ними повноліття. В судове засідання сторони не з»явилися, надали заяви про розгляд справи без їх участі, відповідач визнав позов. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного висновку. Як встановлено у судовому засіданні, сторони зареєстрували шлюб 03.02.2007 року відповідно до свідоцтва про шлюб, виданого Відділом реєстрації актів цивільного стану Житомирського міського управління юстиції, актовий запис №124. Від шлюбу вони мають двох неповнолітніх дітей [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO], які проживають разом з матірю. Відповідно до ст. 112 СК України, суд, зясувавши фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя та постановлює рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Згідно зі ст.ст. 180, 184 СК України батьки зобовязані утримувати своїх дітей до повноліття. Якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, частину доходу одержує в натурі, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення, суд за заявою платник або одержувача може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Відповідно до п.24 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про застосування норм цивільного законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції» від 12.06.2009р. № 2, у разі визнання відповідачем позову, яке має бути безумовним, і якщо таке визнання не суперечить закону й не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб (не відповідача), суд ухвалює рішення про задоволення позову, обмежившись у мотивувальній частині рішення посиланням на визнання позову без зясування і дослідження інших обставин справи. Враховуючи визнання відповідачем позову і таке визнання не суперечить закону й не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд ухвалює рішення про задоволення позову.

Outcome: approved