Jurisdiction: civil
Date: 2016-12-15 00:00:00

Позивач звернулась до суду з вищевказаним позовом. В обґрунтування своїх вимог посилається на те, що від шлюбу з відповідачем сторони мають двох доньок [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO]. Відповідач не надає коштів на утримання дітей. У звязку з зазначеним позивач просить суд стягнути на її користь аліменти на утримання кожної з двох дітей у твердій грошовій сумі в розмірі по 1\~531,00 грн. до досягнення ними повноліття. Позивач в судовому засіданні позовні вимоги підтримала в повному обсязі, просила їх задовольнити. Відповідач та його представник позовні вимоги визнали частково, а саме: не заперечували проти стягнення аліментів в розмірі по 765,50 грн. на кожну дитину. Дослідивши матеріали справи, суд дійшов до висновку, що заявлені вимоги є обґрунтованими та такими що підлягають частковому задоволенню з наступних підстав. Згідно ст. 3 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Відповідно до ст. 11 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненнями фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Особа, яка бере участь у справі, розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. Згідно ст. 10 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставі своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Згідно ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Відповідно до ст. 57 ЦПК України доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Згідно ст. 58 ЦПК України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Відповідно до ч. 2 ст. 124 Конституції України юрисдикція судів поширюється на всі правовідносини, що виникають у державі. Відповідно до ст. 180 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно до ч. 3 ст. 181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) в твердій грошовій сумі. У відповідності до ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує стан здоровя та матеріальне становище дитини та платника аліментів, наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина, інші обставини, які мають істотне значення. Як встановлено у судовому засіданні, позивач та відповідач є батьками малолітньої [PERSON], [INFO] та неповнолітньої [PERSON], [INFO]. Діти сторін перебувають на утриманні своєї матері та потребують матеріальної допомоги від відповідача. Відповідач матеріальну допомогу на утримання дочок не надає добровільно, а тому, враховуючи, що середньомісячний прожитковий мінімум для дітей віком від 6 до 18 років з 01 травня 2016 року становить 1531,00 грн., а з 01 грудня 2016 року 1637,00 грн., приймаючи до уваги, що обидва з батьків мають нести витрати на утримання дітей в рівних частках, суд вважає за можливе стягувати з відповідача на користь позивача аліменти на утримання їхніх малолітніх доньок в розмірі по 800,00 грн. щомісячно на кожну дитину до досягнення ними повноліття. Відповідно до ч.1 ст. 79 СК України аліменти присуджуються за рішенням суду від дня подання позовної заяви. Відповідно з ч. 1 ст. 191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня предявлення позову. Враховуючи вимоги ст. 79 та ст. 191 СК України, суд вважає необхідним стягувати аліменти з відповідача на користь позивача на утримання дітей з 18 листопада 2016 року. На підставі п. 7 ст. 214 ЦПК України під час ухвалення рішення суд вирішує чи є підстави допустити негайне виконання судового рішення. Відповідно до ст. 212 ЦПК України суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємозв'язок доказів у їх сукупності. Таким чином суд вважає, що позовні вимоги про стягнення аліментів на утримання дітей ґрунтуються на вимогах закону, а тому підлягають частковому задоволенню. Судові витрати розподілити на підставі ст. 88 ЦПК України. На підставі викладеного,

Outcome: partial