Jurisdiction: civil
Date: 2015-10-28 00:00:00

Позивач звернувся із позовом до відповідача, що проживає у [INFO], про стягнення заборгованості за користування тепловою енергією, яка утворилась за період з 01 січня 2011 року по 01 серпня 2015 року у розмірі 9221 гривня 73 копійки, яка складається з основного боргу у розмірі 5712 гривень 57 копійок, суми інфляційних витрат у розмірі 3093 гривні 75 копійок та трьох відсотків річних у розмірі 415 гривня 41 копійка, а також судових витрат, посилаючись на ті обставини, що відповідач за послуги не сплачує та добровільно заборгованість не погашає З аналогічними вимогами позивач звертався до суду з заявою про видачу судового наказу, але ухвалою суду № 263/3508/15-ц від 30березня 2015 року було відмовлено у прийнятті вищевказаної заяви та розяснено право звернення до суду з тими самими вимогами у позовному порядку, у звязку з чим представник позивача був змушений звернутися до суду з даним позовом. Представник позивача надав суду письмову заяву про розгляд справи за його відсутності, заявлені вимоги підтримує та просить їх задовольнити у повному обсязі. Одночасно в заяві міститься вимога про розгляд справи заочно у звязку з повторною неявкою відповідачів. Відповідачка у судове засідання не зявилася, причини неявки суду не повідомила, про день та час розгляду справи була повідомлена у встановленому законом порядку. Суд вважає, що причини неявки відповідачки, належним чином повідомленої про час та місце розгляду справи, не є поважними, в звязку з чим, зі згоди позивача ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст.224 ЦПК України. Фіксування судового процесу технічними засобами не велась у відповідності з ч.2 ст.197 ЦПК України у зв'язку з розглядом справи за відсутності осіб, які беруть участь у справі. Дослідивши матеріали справи суд вважає, що позов підлягає задоволенню. Судом встановлені такі факти та відповідні їм відносини. Відповідач [PERSON] проживає у [INFO] та є наймачем вказаної квартири, що підтверджується довідкою №84, наданої ЖЕК. Відповідно до ст.68, ст.162 Житлового кодексу України, ст.20 Закону України «Про житлово-комунальні послуги», ст.17, ст.35 «Правил користування приміщенням жилих будинків та прибудинкової території», затверджених постановою кабінету міністрів України №572 від 08.10.1992 року, власники (наймачі) квартир зобовязані вчасно оплачувати квартплату й комунальні послуги. Відповідно до ст.64 ЖК України члени родини наймача квартири несуть із ним солідарну відповідальність по оплаті комунальних послуг і квартплати. В п.17 «Правил користування приміщеннями жилих будинків і прибудинковими територіями», затверджених Постановою Кабінету Міністрів України №572 від 08.10.1992 року, зазначено, що власники квартир багатоквартирних будинків зобовязані вносити на відповідний рахунок власника будинку плату за обслуговування і ремонт будинку. Платежі за комунальні і інші послуги власниками квартир вносяться щомісячно не пізніше 10 числа наступного місяця, якщо договором не встановлені інші строки. Наведені вимоги законодавства, а також ст.162, ст.179 ЖК України, вказують на те, що відповідач повинен сплачувати комунальні послуги, в т.ч. за користування тепловою енергією, за затвердженими в установленому порядку тарифами. Згідно з розшифровкою особистого рахунку ККП «Маріупольтепломережа» у відповідачки склалась заборгованість за користування тепловою енергією за період з 01.01.2011 року по 01.08.2015 року у розмірі 5712 гривень 57 копійок, сума інфляційних витрат складає 3093 гривні 75 копійок та три відсотки річних складають 415 гривень 41 копійка. Відповідно до вимог ч.2 ст.215, ч.2 ст.625 Цивільного кодексу України боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Одностороння відмова від зобовязання не звільняє винну сторону від відповідальності за порушення зобовязання. Таким чином, відповідачкою порушено зобовязання з оплати послуг за користування тепловою енергією, а отже з неї на користь ККП «Маріупольтепломережа» підлягає стягненню заборгованість за користування тепловою енергією за період з 01.10.2011 року по 01.08.2015 року, а також сума інфляційних витрат у розмірі та три відсотки річних. Частинами 3 та 4 статті 267 ЦК України передбачено, що позовна давність застосовується судом лише за заявою сторони у спорі, зробленою до винесення ним рішення. Сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові. Згідно зі ст. 88 ЦПК України підлягають стягненню з відповідача на користь позивача судові витрати у розмірі 243,60 гривень.

Outcome: approved