Jurisdiction: civil
Date: 2016-12-26 00:00:00

Позивач звернулась до суду з позовом до відповідача про розірвання шлюбу. Позов мотивовано тим, що між сторонами по справі 14 листопада 2014 року було зареєстровано шлюб, з січня 2016 року сторони разом не проживають, спільного господарства не ведуть, причиною розладу є відсутність взаєморозуміння та різні погляди на принципи сімейного та соціального життя, від шлюбу дітей немає, проте відповідач не бажає розірвати шлюб за взаємною згодою в позасудовому порядку. Ухвалою Малиновського районного суду м.Одеси від 26.09.2016 року сторонам було призначено строк для примирення три місяці до 26 грудня 2016 року( а.с.17-18) Позивач в судовому засіданні позовні вимоги підтримала, просила суд задовольнити їх в повному обсязі, додатково пояснила, що відповідач проживає окремо, відновлювати шлюбні відносини позивач не бажає, протягом наданого судом строку сторони не примирились. Відповідач в судовому засіданні заперечував проти позову, пояснив суду, що при укладенні шлюбу мав намір створити сімю, в теперішній час дійсно проживає окремо, проте вважає, що остаточно почуття любові не втрачено, проте його спроби примиритись з позивачем виявились безрезультатними. Дослідивши матеріали справи суд приходить до висновку про задоволення позову з огляду на наступне. Відповідно до ч.1 ст. 24 Сімейного кодексу України, шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Добровільність шлюбу одна з основних його засад. Відповідно до ст. 21 СК України, шлюб це сімейний союз чоловіка та жінки, при цьому слово сімейний засвідчує, що шлюб створює сім ю, а слово союз, підкреслює договірну природу шлюбу, яка зумовлює його добровільний характер. Шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Шлюб припиняється внаслідок його розірвання. Розірвання шлюбу засвідчує стійкий розлад подружніх стосунків. Позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя.\~ Для поваги до права дружини або чоловіка на пред'явлення вимоги про розірвання шлюбу потрібен прояв другим із подружжя власної гідності, поваги до себе. Позивач скористувався даним правом та звернувся до суду з цим позовом і наполягає на розірванні шлюбу. Збереження шлюбу можливе на паритетних засадах, на почуттях взаємної любові та поваги, взаємодопомоги та підтримки, тобто на тому, що є моральною основою шлюбу, а позивач не має наміру зберігати шлюб з відповідачем. Відповідно до ст. 16 Загальної декларації прав людини від 10 грудня 1948 року чоловіки і жінки користуються однаковими правами щодо одруження, під час шлюбу та під час його розірвання. Відповідно до ч. 2\~ ст. 112 СК України\~ суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя, збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Судом встановлено, що сторони по справі перебувають в зареєстрованому шлюбі з 14 листопада 2014 року, що підтверджується оригіналом свідоцтва про шлюб (а.с.4), дітей від шлюбу немає, сторони проживають окремо, спільного господарства не ведуть, на момент розгляду справи між сторонами існують неприязні стосунки, що визнано сторонами в судовому засіданні, З пояснень позивача вбачається, що вона не має наміру зберігати шлюб з відповідачем, розлад подружніх стосунків є стійким, почуття взаємної любові та поваги відсутні. Враховуючи викладене, суд доходить висновку, причини, які спонукають позивача наполягати на розірванні шлюбу, є обґрунтованими і подальше спільне життя подружжя та збереження шлюбу суперечило б інтересам позивача, правовій природі шлюбу, що є підставою для задоволення позову. Відповідно до ст. 88 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягає стягненню судовий збір в сумі 551 грн. 20 коп.

Outcome: approved