Jurisdiction: civil
Date: 2019-09-22 00:00:00

Позивач звернулась до суду з позовом до [PERSON] та просить стягнути з відповідача аліменти на утримання неповнолітньої дитини [PERSON] , [INFO] в розмірі 1/3 частини заробітку (доходу) щомісячно, але не менше 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з дати подачі позовної заяви та до досягнення дитиною повноліття. Позовна заява мотивована тим, що з 20 серпня 2005 року по 25 червня 2018 року вона перебувала у шлюбі з відповідачем, від якого в них народилася донька - [PERSON] , [INFO] . Відповідно до рішення суду від 25 червня 2018 року шлюб між нею та відповідачем розірвано. Відповідач [PERSON] проживає від позивача та спільної дитини окремо. Останнім часом, не в повному обсязі забезпечує утримання спільної дитини, матеріальну допомогу надає не в повному обсязі. Просить врахувати, що неповнолітня [PERSON] є дитиною, яка потребує додаткового матеріального забезпечення, оскільки дитина дуже талановита, відвідує гуртки різного направлення, додатково, окрім навчання, займається з репетиторами, витрати на що становлять близько 1500 грн. на місяць. Вказує, що відповідач є працездатною особою, має добрий стан здоров`я, не має на утриманні інших дітей та не працездатних осіб, а тому вважає, що він зможе сплачувати аліменти в розмірі 1/3 частини заробітку (доходу) щомісячно. Ухвалою суду від 13.11.2018 року відкрито провадження по вищевказаній справі, вирішено розглядати справу за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням сторін. Через канцелярію суду 09.09.2019 відповідач надав відзив на позовну заяву, відповідно до якого позов визнає частково та просить стягнути з нього аліменти на утримання доньки в розмірі 1/4 частини усіх доходів, але не менше 50% прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку. В обґрунтування своєї позиції, відповідач зазначає, що має на утриманні непрацездатну матір, яка наразі потребує лікування. Він особисто також має захворювання. Крім того, вказує, що в добровільному порядку весь час допомагав їх з позивачем спільній дитині, середньомісячна сума на утримання дитини становила 1500 грн. на підтвердження чого надав копії квитанцій. Це є максимальний розмір, який він в змозі надавати дитині. 13.09.2019 на адресу суду надійшла відповідь на відзив на позовну заяву. До початку слухання справи представник позивача надав заяву про слухання справи без його участі. Представник відповідача надав заяву про відкладення розгляду справи, у зв`язку з його перебуванням у відрядженні. Враховуючи що справу було відкрито за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням сторін, сторонами до суду надано процесуальні документи, в яких вони виклали свої аргументи щодо позову, суд вважає можливим розглянути справу без участі сторін та їх представників. У відповідності до ч.2 ст.247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Дослідивши матеріали цивільної справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню, виходячи з наступного. Судом встановлено, що сторони перебували в шлюбі з 20 серпня 2005 року, який рішенням Новозаводського районного суду м. Чернігова від 25 червня 2018 року розірвано ( а.с. 13). В період шлюбу сторони народили дитину - [PERSON] , [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про народження дитини (а. с. 10). Неповнолітня [PERSON] , [INFO] проживає разом з позивачем, що підтверджується довідкою Управління адміністративних послуг ЧМР ( а.с. 11). Відповідач є фізичною особою-підприємцем, має на утриманні матір [PERSON] , [INFO] яка за станом здоров`я потребує медичного лікування, на підтвердження чого відповідачем були надані відповідні медичні документи. Крім того, сам відповідач [PERSON] також має хронічні захворювання, що підтверджено випискою-епікризом Згідно зі ст. 180 Сімейного кодексу України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до ч.3 ст.181 СК України: за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Спосіб стягнення аліментів, визначений рішенням суду, змінюється за рішенням суду за позовом одержувача аліментів. Відповідно до ч. 2 ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення. 2. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів. Згідно з положеннями ч. 1 ст. 3 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України № 789ХІІ (78912) від 27 лютого 1991 року та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, ч. ч. 7, 8 ст. 7 СК України при вирішенні будь-яких питань щодо дітей суд повинен виходити з якнайкращого забезпечення інтересів дітей і, тим більше, при захисті одного із основних прав дитини - права на утримання, яке кореспондується з конституційним обов`язком батьків утримувати дітей до їх повноліття. Відповідно до ст.81 ЦПК України: кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Оцінивши в сукупності встановлені по справі обставини, з врахуванням віку неповнолітньої дитини та потреб для забезпечення гармонійного розвитку дитини, враховуючи принцип розумності та справедливості, з урахуванням того, що: -обов`язок утримувати дітей до досягнення ними повноліття покладається на обох батьків, тобто в рівних частках як на відповідача, так і на позивача; - відповідно до Закону України «Про державний бюджет України на 2019 рік» прожитковий мінімум для дітей віком від 6 до 18 років становить: з 1 липня становить 2118 гривень; -мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, тобто з 1 липня 2018 року - не може бути меншим, ніж 1059 грн. 00 коп., -враховуючи наявні в матеріалах справи дані про стан здоров`я та матеріальне становище відповідача, наявність на його утриманні непрацездатної матері, суд дійшов висновку про те, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню, шляхом стягнення з відповідача на користь позивача аліментів на утримання неповнолітньої дитини [PERSON] , [INFO] , в розмірі 1/4 частини заробітку (доходу) щомісячно, але не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку та не менше ніж 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 05.08.2019 та до досягнення дитиною повноліття. Відповідно до п.1. ч.1 ст. 430 ЦПК України, суд допускає негайне виконання рішень у справах про стягнення аліментів - у межах суми платежу за один місяць. Судові витрати, відповідно до ст. 141 ЦПК України, покласти на відповідача.

Outcome: partial