Jurisdiction: civil
Date: 2014-01-27 00:00:00

Позивач звернулась до суду з позовом до [PERSON], в якому просила суд стягнути на її користь неустойку за прострочення сплати аліментів у розмірі 3 043 (три тисячі сорок три) гривень 92 копійки та судові витрати. При цьому посилалась на те, що 13 грудня 2012 року Приморським районним судом м. Одеси ухвалено рішення по справі №2-1522/6850/12, відповідно до якого з відповідача на користь позивача стягнуто аліменти у розмірі 1/6 частини з усіх видів заробітку (доходу) щомісячно, починаючи з 21.03.2012 року і до смерті позивача, а також додаткові витрати на її утримання у розмірі 203, 25 гривень, судові витрати у розмірі 85, 21 гривень. 01 липня 2013 року Приморським районним судом м. Одеси був виданий виконавчий лист № 1522/6850/12 на виконання зазначеного рішення суду. Постановою державного виконавця Семенової К.О. від 16.07.2013 року відкрите виконавче провадження № 39116070 по примусовому виконанню рішення суду. Однак зобов'язання по сплаті аліментів відповідач належним чином не виконує, тому у останнього станом на 01 серпня 2013 року утворилась заборгованість у розмірі 10 125, 77 гривень. Таким чином, за розрахунками позивача сума неустойки, яку відповідач зобов'язаний сплатити на її користь, складає 3 043, 92 гривень. Представник позивача у судове засідання з'явився, позовні вимоги підтримав та просив задовольнити у повному обсязі, проти заочного розгляду справи не заперечував. Відповідач у судове засідання не з'явився, про причини неявки у суд не повідомив, про час та місце розгляду справи був належним чином сповіщений, тому суд вважає за можливе, у відповідності до ст. 224 ЦПК України, розглянути позов за його відсутністю та ухвалити заочне рішення. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що рішенням Приморським районним судом м. Одеси від 13 грудня 2012 року по справі №2-1522/6850/12 з відповідача на користь позивача стягнуто аліменти у розмірі 1/6 частини з усіх видів заробітку (доходу) щомісячно, починаючи з 21.03.2012 року і до смерті позивача, а також додаткові витрати на її утримання у розмірі 203, 25 гривень, судові витрати у розмірі 85, 21 гривень. Однак відповідач належним чином обов'язки по сплаті аліментів не здійснює, у зв'язку з чим у останнього виникла заборгованість по виплаті аліментів, яка згідно довідки-розрахунку, складеної державним виконавцем Семеновою К.О. від 02.09.2013 року, станом на 01 серпня 2013 року складає 10 125, 77 гривень. Згідно ч.1 ст.196 СК України, при виникненні заборгованості з вини особи, яка зобов'язана сплачувати аліменти за рішенням суду, одержувач аліментів має право на стягнення неустойки (пені) у розмірі одного відсотка від суми несплачених аліментів за кожен день прострочення. Відповідно до п. 22 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 3 від 15.05.2006 року «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів», передбачена ст. 196 СК відповідальність платника аліментів за прострочення їх сплати у виді неустойки (пені) настає лише за наявності вини цієї особи. На платника аліментів не можна покладати таку відповідальність, якщо заборгованість утворилася з незалежних від нього причин, зокрема, у зв'язку з несвоєчасною виплатою заробітної плати, затримкою або неправильним перерахуванням аліментів банками. В інших випадках стягується неустойка за весь час прострочення сплати аліментів. Згідно розрахунку, наданого позивачем, розмір неустойки (пені) за прострочення сплати аліментів за період з 21.03.2012 року по 01.08.2013 року складає 3 043, 92 гривень. Доказів, які б спростовували доводи позивачки, суду не надано, відповідачем також не надані заперечення проти розрахунку суми пені, наданого позивачем, у зв'язку з чим суд користується саме її розрахунком як належним. Таким чином, враховуючи вищевикладене, суд вважає, що позов [PERSON] слід задовольнити. Крім того, у відповідності до ч.1 ст. 79 ЦПК України, судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов'язаних з розглядом справи. Відповідно до п.3 ч.3 даної статті, до витрат, пов'язаних з розглядом судової справи, належать витрати сторін та їх представників, що пов'язані з явкою до суду. Згідно до ч. 1 ст. 85 ЦПК України, витрати, пов'язані з переїздом до іншого населеного пункту сторін та їх представників, а також найманням житла, несуть сторони. Таким чином, судом приймаються до уваги доводи представника позивача, що внаслідок невиконання відповідачем обов'язків по сплаті аліментів, він поніс додаткові витрати, пов'язані з неодноразовим переїздом з м. Києва до м. Одеси для явки у судові засідання, які, відповідно до ст. 88 ЦПК України, підлягають стягненню з відповідача на користь позивача. На підставі викладеного і

Outcome: approved