Jurisdiction: civil
Date: 2017-11-01 00:00:00

Позивач звернулась до суду з позовом до відповідача про розірвання шлюбу та стягнення аліментів, посилаючись на те, що 25.11.2011 року між ними у Виконавчому комітеті Горенської сільської ради Києво-Святошинського району Київської області було зареєстровано шлюб, про що в книзі реєстрації шлюбів зроблено запис за №33. Від шлюбу вони мають двох малолітніх дітей - [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO], які проживають з позивачкою і перебувають на її утриманні. Сімейне життя з відповідачем не склалось через відсутність взаєморозуміння, почуття кохання та поваги один до одного. Вважає подальше спільне життя з відповідачем та збереження сім'ї неможливим. З цих підстав, просила суд розірвати шлюб, укладений між нею та відповідачем, а також стягнути з відповідача на її користь на утримання дітей аліменти в твердій грошовій сумі в розмірі 1500 грн., щомісячно на кожну дитину, починаючи з дня пред'явлення позову і до досягнення дітьми повноліття. Представник позивача в судовому засіданні обставини викладенні в позові підтримав в повному обсязі, просив їх задовольнити. Під час судового розгляду справи не заперечував проти стягнення з відповідача аліментів у розмірі, на які погоджується відповідач Представник відповідача в судовому засіданні позовні вимоги визнав частково, не заперечивши проти розірвання шлюбу, однак при вирішенні питання про стягнення аліментів просив врахувати наявність на утриманні відповідача малолітньої доньки 2004 року народження та непрацездатної матері, які проживають разом з ним. Крім того, відповідач працевлаштований та працює на посаді техніка-електрика ТОВ «Пуща-Лісна», його щомісячний дохід складає 3 200 гривень. Просив визначити аліменти у розмірі 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку на кожну дитину. Вислухавши пояснення представника позивача, представник відповідача та дослідивши матеріали справи, оцінивши зібрані у справі докази, суд вважає, що позов підлягає частковому задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що 25.11.2011 року між сторонами у Виконавчому комітеті Горенської сільської ради Києво-Святошинського району Київської області було зареєстровано шлюб, про що в книзі реєстрації шлюбів зроблено запис за №33 (а.с.10) Від шлюбу вони мають двох малолітніх дітей - [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO] (а.с. 11-12) Діти проживають разом з матір'ю та перебувають на її утриманні. Угоди про добровільну сплату аліментів між сторонами не досягнуто. Відповідно до ст.112 Сімейного кодексу України, суд з'ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітніх дітей та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. З матеріалів справи вбачається, що сторони не проживають однією сім'єю, спільного господарства не ведуть, подальше спільне життя та збереження шлюбу неможливе, надання строку на примирення - недоцільне. Таким чином, суд дійшов висновку‚ що подальше спільне життя подружжя та збереження шлюбу є неможливим, що свідчить про обґрунтованість позовних вимог в частині розірвання шлюбу і необхідність їх задоволення судом. Згідно з ст.180 Сімейного кодексу України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття, при цьому батьки несуть спільний обов'язок по утриманню дитини. Статтею 182 СК України визначено, що при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров'я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 4) інші обставини, що мають істотне значення. Відповідно до ч.2 ст.182 СК України, розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Конвенцією про права дитини (стаття 3) передбачено, що в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Держави-учасниці зобов'язуються забезпечити дитині такий захист і піклування, які необхідні для її благополуччя, беручи до уваги права й обов'язки її батьків, опікунів чи інших осіб, які відповідають за неї за законом, і з цією метою вживають всіх відповідних законодавчих і адміністративних заходів. Аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову. (ст. 191 СК України) За приписами ст. 183 СК України частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Визначаючи розмір аліментів, суд виходить з того, що відповідач офіційно працює в ТОВ «Пуща-Лісна» на посаді техніка-електрика, з заробітною платою в розмірі 3200 гривень на місяць. Має на своєму утриманні доньку від першого шлюбу - [PERSON], [INFO] та матір - [PERSON], [INFO], які проживають разом з ним. За таких обставин, суд вирішує задовольнити позовні вимоги в частині стягнення аліментів частково та стягнути з відповідача на користь позивача аліменти на утримання неповнолітніх дітей у розмірі 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 11.08.2017 року і до досягнення дітьми повноліття (на кожну дитину). Відповідно до ст.88 ЦПК України стягненню з відповідача на користь позивача підлягає сплачений нею судовий збір в розмірі 640,00 грн. Відповідно до ст. 88 ЦПК України суд присуджує до стягнення з відповідача в дохід держави судовий збір у сумі 640,00 грн. Згідно з положеннями п.1 ч.1 ст.367 ЦПК України суд допускає негайне виконання рішення в межах суми платежу за один місяць. На підставі викладеного,

Outcome: partial