Jurisdiction: civil
Date: 2020-05-27 00:00:00

Позивач звернулась до суду з позовом, вимоги по якому збільшила протягом судового розгляду, про збільшення розміру аліментів, присуджених на утримання дитини, а також стягнення з відповідача додаткових витрат на утримання неповнолітньої [PERSON] , [INFO] , зумовлених хворобою і розвитком здібностей дитини. В позові в редакції від 14.01.2020 року (а. с. 98-100) зазначила, що [PERSON] є донькою сторін, яка після розірвання між ними шлюбу мешкає з нею. З відповідача стягуються аліменти на утримання дитини. Після стягнення з відповідача на утримання дитини аліментів, визначених рішенням Шевченківського районного суду м. Запоріжжя від 15.11.2006 року, погіршився стан здоров`я дитини, яка набула статусу дитини-інваліда, страждає на такі захворювання (патологічний стан): вроджена аномалія розвитку кінцівок, черепно-ключичний дізостоз, (синдром, хвороба [PERSON] ) та супутні хвороби: сколіоз, мальформація сонних хребетних артерій з вираженим, стійким порушенням функції, плоскостопість П ступеню, міопія. Вказані захворювання були виявлені в 2012 році і з того часу донька постійно перебуває під наглядом лікарів, отримуючи лікування в закладах охорони здоров`я. Відновлення здоров`я дитини потребує значних фінансових витрат, які вже понесла і продовжує нести позивач. Оскільки означені видатки характеризуються систематичністю їх сплати, позивач постійно потребує значну суму грошей для підтримання здоров`я доньки, тому аліментів, що визначені рішенням суду, недостатньо для організації життєдіяльності та підтримки стану здоров`я дитини на належному рівні. У зв`язку з викладеним позивач просить збільшити розмір аліментів на утримання дитини сторін з 30/100 частин заробітку відповідача до Ѕ частини у зв`язку із зміною стану здоров`я дитини. Окрім забезпечення повсякденних потреб дитини, позивач несе додаткові витрати, що викликані як хворобою доньки, так і розвитком її творчих здібностей. Зокрема, витрати з лікування становлять 5999 грн. 53 коп., з придбання ліків 829 грн. 41 коп., на розвиток здібностей дівчини під час навчання доньки у комп`ютерній академії «ШАГ» позивач витратила 15844 грн. 36 коп., на набуття зимового одягу для дитини 4826 грн. Загальна сума витрат на зазначені цілі становить 27499 грн., Ѕ частину яких в сумі 13749 грн. 50 коп. просить присудити їй з батька дитини. Ухвалою судді від 12.11.2019 року позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження в справі за правилами спрощеного позовного провадження з викликом сторін. Заходи забезпечення позову, доказів в справі не приймалися. З відзиву на позов випливає, що відповідач повністю не визнає позовні вимоги, виходячи з такого. Відповідач є працевлаштованою особою, яка отримує регулярний заробіток, не ухиляється від участі в утриманні дитини, розмір сплачених ним на утримання доньки аліментів за період з квітня 2019 року по лютий 2020 року становить 12728 грн. 80 коп. Він створив нову сім`ю, бере участь в утриманні бабки своєї дружини, яка має статус особи з інвалідністю першої А групи з виключно високим ризиком втрати здоров`я, підтримання стабільного самопочуття якої потребує значних видатків. У зв`язку з викладеним розмір аліментів, які він сплачує на утримання доньки, є співрозмірним як його майновому стану, а також іншим обставинам, що мають значення при вирішенні цього питання, так і потребі доньки в утриманні. В усякому випадку розмір утримання, що стягується з нього на користь позивача є не меншим ніж законодавчо встановлений мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину. Що стосується витрат на дитину, що, за твердженнями позивача, зумовлені хворобами дитини та розвитком її творчих здібностей, позивачем не доведено, що означені суми спрямовані нею в русло видатків на дитину, оскільки з більшості чеків та квитанцій, наданих позивачем на підтвердження витрат на утримання доньки, неможливо вивести, яким є призначення платежу, посилання про надання медичних послуг не містить будь-яких коментарів щодо змісту цих послуг. Оскільки позивач спрямовує позовні вимоги в русло доводів про стягнення витрат, які викликані хворобою дитини, в силу змагальності цивільного судочинства вона повинна надати допустимі докази того, що дитина страждає на певне захворювання (діагноз, встановлений лікарем відповідної кваліфікації); що саме у зв`язку з певним захворюванням дитині призначені певні медичні препарати та певні процедури; що мати понесла витрати на підставі належних розрахункових документів. Таких доказів, зазначено у відзиві, позивач не надала, так як посилання на захворювання дитини в переважній більшості випадків не містять зазначення кваліфікації лікаря, підписи лікарів не скріплені печаткою медичного закладу; відсутні докази на обґрунтування необхідності певних обстежень; рекомендації лікарів, призначення лікарів щодо необхідності певних досліджень, а також набуття певних ліків та отримання послуг не свідчать про те, що ці ліки та послуги пов`язані з захворюванням дівчини. Самі по собі чеки про набуття медичних препаратів не свідчать на користь їхнього використання з ув`язку з лікуванням дитини, оскільки жодних доказів про причинний зв`язок між набутими ліками та показаннями до їх придбання позивач не надала. Що стосується розвитку здібностей доньки в комп`ютерній академії «ШАГ», позивачем не надано доказів того, що навчання здійснюється за призванням доньки, тобто воно є вкрай важливим для розкриття її особистості та розвитку здібностей, а самі видатки не підтверджені жодними фактичними даними; позивачем наданий лише графік погашення платежів, а чи здійснює вона ці платежі фактично, об`єктивних відомостей про це суду не надано. Відшкодуванню за рахунок відповідача не підлягають і витрати з набуття товарів для школи, оскільки вони не є витратами в розумінні ст. 185 СК України, що пов`язані з лікуванням дитини і розвитком її здібностей, а мають покриватися за рахунок аліментів, а також грошових коштів позивача, яка має такий самий обов`язок, що і відповідач, з утримання дитини. Не є додатковими витратами в сенсі ст. 185 СК України і сплачені [PERSON] 1440 грн. благодійного внеску, а також видатки з набуття зимового одягу. В судовому засіданні позивач і її представник підтримали вимоги позову. Просять про його повне задоволення. Відповідач та його представник просять про відмову у задоволенні позову. Вислухавши пояснення учасників справи, з`ясувавши обставини справи та перевіривши їх доказами, суд знаходить позов обґрунтованим і таким, що підлягає частковому задоволенню, в частині вимог про притягнення батька до участі в додаткових витратах і не вбачає підстав для ухвалення рішення на користь вимог позову в частині збільшення розміру аліментів. Судом встановлено, що сторони перебували в зареєстрованому шлюбі (а. с. 9). Мають дитину [PERSON] , [INFO] , на утримання якої з [PERSON] рішенням Шевченківського районного суду м. Запоріжжя стягнуто аліменти в розмірі тридцяти сотих частини заробітку на користь позивача (а. с. 14). Вирішуючи вимоги позову про збільшення розміру аліментів суд виходить з такого Можливість зміни розміру аліментів, присуджений на утримання дитини, внормована статтею 192 СК України, відповідно до якої розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось з них. З наведеного положення закону випливає, що лише зміни майнового, сімейного стану або стану здоров`я платника або одержувача аліментів можуть зумовити зміну розміру утримання на дитину. Між тим передумовою для такого збільшення позивач зазначає захворювання дитини, проте донька сторін не є одержувачем аліментів зміни у стані здоров`я якого за законом можуть бути підставою для зміни розміру аліментів. Більш того, як встановлено судом, дитина сторін страждає на уроджені захворювання, про існування яких батьки були обізнані з перших днів її життя, а набуття нею статусу дитини-інваліда лише в 2012 році, що залежить від низки певних соціальних причин, не знаменує раптове погіршення здоров`я доньки. При вирішення цієї вимоги суд враховує і ту обставину, що хоча сімейним законодавством і не встановлено певні розміри утримання в залежності від кількості дітей, проте визначений рішенням суду від 15.11.2006 року розмір аліментів є відмінним від розміру, що з урахуванням усіх істотних обставин зазвичай стягується на утримання однієї дитини і наближається до розміру аліментів, що присуджуються на утримання двох дітей. Законом України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо посилення захисту права дитини на належне утримання шляхом вдосконалення порядку стягнення аліментів» № 2037-19 від 17.05.2017 року, який набрав законної сили 8 липня 2017 року, встановлений мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину, який не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку (ч. 2 ст. 182 СК України). Мінімальний рекомендований\~розмір аліментів\~на одну\~дитину становить\~розмір прожиткового\~мінімуму для\~дитини відповідного\~віку і\~може бути\~присуджений судом\~у разі\~достатності заробітку\~(доходу)\~платника аліментів\~(ч.\~2\~ст.\~182\~СК України\~в редакції\~Закону№ 2475-УШ\~від 03.07.2018\~року). Як випливає з наведеної норми сімейного законодавства, мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину може бути присуджений судом лише у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів. Разом з тим розмір сплачуваних відповідачем аліментів, як встановлено судом, повністю покриває цей показник. Підсумовуючи наведені міркування, суд констатує відсутність передумов для зміни розміру аліментів в бік їх збільшення. Вирішуючи вимоги про притягнення відповідача до участі в додаткових витратах на дитину, суд виходить з такого. Згідно із ст. 185 СК України той з батьків, з якого присуджено стягнення аліментів, а також той з батьків, до якого вимога про стягнення аліментів не була пред`явлена, зобов`язані брати участь в додаткових витратах на дитину, що викликані особливими обставинами, зокрема, хворобою дитини. Надані позивачем докази переконують суд в ґрунтовності вимог про стягнення додаткових коштів на утримання дитини, оскільки вони свідчать про захворювання дитини, які потягли необхідність коштовного лікування, а також про те, що позивач понесла певні видатки для відновлення здоров`я доньки. При цьому суд не бере до уваги твердження представника відповідача про те, що всупереч вимог цивільного процесуального законодавства позивач не довела зазначені нею обставини як підставу для висування вимог позову, виходячи з такого. Предметом доказування при вирішенні цього спору є наявність у дитини сторін хвороб, лікування яких пов`язано з витратами у певній сумі. Той факт, що дитина страждає такими захворюваннями, як: вроджена аномалія розвитку кінцівок, черепно-ключичний дізостоз, (синдром, хвороба [PERSON] ) та супутні хвороби: сколіоз, мальформація сонних хребетних артерій з вираженим, стійким порушенням функції, плоскостопість П ступеню, міопія, підтверджений матеріалами наданої суду для огляду амбулаторної карти дитини, копії сторінок якої долучені до матеріалів справи, консультативними висновками, довідками, картами призначень, наслідками досліджень, щоденником лікування (а. с. 18-78). Вказані джерела надані суду позивачем для огляду у тому вигляді, в якому отримані в медичних закладах різної форми власності, тому піддавати сумніву відомості, що зазначені в них, лише з мотивів відсутності печатки або посилання на фах лікаря у суду немає підстав. Крім того, відповідач і його представник, вважаючи ці докази недопустимими з точки зору формальних вимог для документів, не спростовують, а, навпаки, - визнають наявність вказаних проблем зі здоров`ям у доньки сторін, тому суд вважає, що ці обставини визнаються сторонами. Що стосується витрат, здійснених позивачем у зв`язку з відновленням здоров`я доньки, позивач надала докази того, що вона фактично понесла ці витрати (а. с. 79-87, 100-106), а вказані в чеках, квитанціях медичні препарати та послуги відповідають наявним у доньки сторін захворюванням та медичним призначенням. Частково задовольняючи позовні вимоги, суд погоджується з твердженнями представника відповідача про те, що вимоги про стягнення витрат на набуття одягу, взуття для дитини, оплата її шкільного приладдя є неналежними до предмету цього спору, тому відшкодуванню не підлягають. Суд погоджується і з грунтовністю вимог про відшкодування витрат, зумовлених навчанням в закладі, що не є загальноосвітнім, а надає знання в певній сфері та розвиває певні навички та здібності, яким є комп`ютерна академія «ШАГ», оскільки ці витрати охоплюються диспозицією статті 185 СК України. Про потяг дитини та її здібності в означеній сфері знань дала пояснення позивач, і суд вважає, що за умови наявності у дівчини низки тяжких захворювань, що потребують постійного підтримання її стабільного стану, заняття в академії, які відповідають її покликам, є певною компенсацією емоційних та фізичних страждань, а також засобом сприяння розкриттю її особистості, і ролі цих занять не може не оцінювати найближча дитині людина, яким є батька дівчинки. Таким чином, суд знаходить підтвердженими витрати, які пов`язані з лікуванням та навчанням в спеціальному навчальному закладі, у сумі 19428 грн. 94 коп. (6828 грн. 94 коп. витрат на лікування + 12600 грн. витрат на навчання), про стягнення яких в суді просить позивач. Виходячи з рівного обсягу обов`язків батьків в утриманні дитини, частка цих витрат, що припадає на відповідача, становить 9714 грн. 47 коп. (19428 грн. 94 коп.: 2). При вирішення питання про покладення на відповідача понесених позивачем витрат, зумовлених хворобами дитини та розвитком її здібностей, суд керується вимогами частини другої статті 185 СК України про необхідність врахування обставин, що мають істотне значення, при визначенні розміру додатково стягуваних коштів. До таких обставин, на думку суду, відносяться майновий стан відповідача (а. с. 115), про що свідчить розмір його середньомісячного заробітку в сумі 4220 грн., наявність у нього нової сім`ї та утриманців (а. с. 116-1189). З огляду на наведене суд вважає, що стягненню з відповідача в рахунок участі у витратах з лікування та розвитку здібностей дитини належать 8000 грн., які, на думку суду, є домірними як його фінансовим можливостям, так і потребі позивача в отриманні цих коштів. Судовий збір, від сплати якого звільнено позивача, підлягає стягненню з відповідача у доход держави.

Outcome: partial