Jurisdiction: civil
Date: 2017-12-18 00:00:00

Позивач звернулась до суду з позовом, в якому просила розірвати шлюб між сторонами, зареєстрований 27.04.2010 року та стягувати з відповідача аліменти на утримання неповнолітнього сина [PERSON], [INFO], в розмірі 1/3 частини від усіх видів доходів відповідача, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно до досягнення дитиною повноліття. В обгрунтування вимоги про розірвання шлюбу позивач посилається на те, що сторони припинили спільне проживання та між сторонами відсутнє взаємопорузміння, почуття любові та поваги, шлюбні відносини припиненні, спільне проживання та збереження шлюбу неможливе. Щодо вимоги про стягнення аліментів, позивач посилається на те, що вона не має можливості повноцінно утримувати сина у звязку з невеликими доходами, відповідач має можливість надавати матеріальну допомогу. Від позивача надійшла заява про розгляд справи без її участі. Позовні вимоги підтримала та просила задовольнити (а.с. 17). Відповідач направив на адресу суду нотаріально посвідчену заяву, в якій не заперечував проти позовних вимог [PERSON] (а.с. 14). Враховуючи те, що в матеріалах справи зібрано достатньо доказів про взаємовідносини сторін, суд вважає за можливе розглянути справу у їх відсутності. Встановлено, згідно свідоцтва про шлюб серії 1-БП №051962, що сторони перебувають у шлюбі, зареєстрованому 27.04.2010 року виконкомом Угроїдської селищної ради Краснопільського району Сумської області, про що в Книзі реєстрації шлюбів зроблено відповідний актовий запис №01. Статтею 55 СК України\~ передбачено, що дружина та чоловік зобов'язані спільно піклуватись про побудову сімейних відносин між собою та іншими членами сім'ї на почуттях взаємної любові, поваги, дружби, взаємодопомоги. Чоловік зобов'язаний утверджувати в сім'ї повагу до матері. Дружина зобов'язана утверджувати в сім'ї повагу до батька. Дружина та чоловік відповідальні один перед одним, перед іншими членами сім'ї за свою поведінку в ній. Відповідно до ч. 3\~ ст. 56 СК України\~ кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до збереження шлюбних відносин є порушенням права чоловіка, дружини на свободу та особисту недоторканість. Згідно ч. 3\~ ст. 105 СК України\~ шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до\~ ст. 110 цього Кодексу. Оскільки сторони не бажають зберегти шлюб, клопотання про надання строку на примирення від сторін не надходило, суд приходить до висновку, що подальше збереження шлюбу суперечитиме інтересам сторін, а тому позов у цій частині підлягає до задоволення. Судом також встановлено, сторони є батьками неповнолітнього сина [PERSON], [INFO]. Положення статей 180, 181 СК України визначають, що \~батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Способи виконання батьками обов'язку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними. \~За домовленістю між батьками дитини той із них, хто проживає окремо від дитини, може брати участь у її утриманні в грошовій і (або) натуральній формі. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються Відповідно до ч. 1 ст. 183 СК України частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Згідно ч. 2 ст. 182 СК України розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Відповідно до ст. 191 СК України аліменти на дитину присуджуються від дня предявлення позову. Згідно п. 1 ч. 1 ст. 430 ЦПК України суд допускає негайне виконання рішень у справах про стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць. Враховуючи, що сторони не досягнули згоди щодо порядку утримання дитини, оскільки відповідач є батьком дитини і нарівні з матір'ю зобовязаний утримувати її до досягнення повноліття, суд вважає за можливе задовольнити позов та стягувати аліменти з відповідача у розмірі 1/3 від усіх видів його доходів. Згідно ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Відповідно до ч. 6 ст. 141 ЦПК України якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, які їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог, а інша частина компенсується за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. Якщо обидві сторони звільнені від оплати судових витрат, вони компенсуються за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. З урахуванням положень ст. 141 ЦПК України, суд стягує з відповідача на користь позивача судовий збір у розмірі 640,00 грн. та на користь держави судовий збір у розмірі 640,00 грн.

Outcome: approved