Jurisdiction: civil
Date: 2017-06-11 00:00:00

позивач звернувся із позовом, в якому просить стягнути з відповідача заборгованість за спожитий природний газ в розмірі 18529,77 грн. і витрати по сплаті судового збору на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Дніпропетровськгаз збут». В обґрунтування заявленого позову позивач посилається на те, що відповідач є мешканцем будинку 19 по вул. Комсомольська у с. Новоселівка Новомосковського району Дніпропетровської області. Згідно з п.3 ст.20 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» від 24 червня 2004 року № 1875-IV (далі - Закон «Про житлово-комунальні послуги»), споживач зобовязаний зокрема: оплачувати житлово-комунальні послуги у строки, встановлені договором або законом, а згідно п.п. 17, 29 Постанови КМУ № 2246 від 09 грудня 1999 р. «Про затвердження Правил надання населенню послуг з газопостачання» (далі - Правила) Споживач зобов'язаний своєчасно вносити плату за надані послуги з газопостачання, а саме не пізніше 10 числа наступного за розрахунковим місяця. Споживачі зобовязані оплатити житлово-комунальні послуги, якщо вони фактично користувалися ними. Відсутність договору на надання житлово-комунальних послуг сама по собі не може бути підставою для звільнення споживача від оплати послуг у повному обсязі». Внаслідок відокремлення функцій з постачання та розподілу природного газу, з 01 липня 2015 року постачання природного газу споживачам Дніпропетровської області здійснює газопостачальне підприємство ТОВ «Дніпропетровськгаз збут». Позивач постачав на адресу відповідача природний газ. Скарг від відповідача щодо якості наданих послуг не надходило. Відповідач систематично не виконує свої зобов`язання по оплаті наданих послуг, чим порушує норми законодавства та права позивача. 16 квітня 2015 року за адресою споживача було припинено газопостачання методом пломбування. 05 січня 2016 року за адресою споживача службовими особами позивача виявлено самовільне відновлення газопостачання, про що складено [PERSON] про порушення № 0074001. В період з липня 2015 року по січень 2016 року Боржник мав сплатити за послуги газопостачання суму в розмірі 18529,77 грн. У вказаний проміжок часу оплата послуг споживачем не проводилась. В результаті цього станом на серпень 2016 року загальна сума заборгованості за послуги газопостачання складала 18529,77 грн. Неодноразові нагадування боржнику з боку ТОВ «Дніпропетровськгаз збут» про необхідність погасити заборгованість за спожитий природний газ залишилися без реагування. У судовому засіданні представник позивача позов підтримала та просила його задовольнити, вказуючи на те, що відповідачем вчинено порушення Правил надання населенню послуг з газопостачання, заборгованість нараховано з огляду на період постачання газу та на кількість осіб, зареєстрованих в будинку. Службовими особами позивача підтверджено факт припинення газопостачання та самовільного відновлення постачання газу відповідачем. Відповідач у судовому засіданні просила відмовити в задоволенні позову. Пояснила суду, що після відключення газопостачання, яке відбулося в липні 2015 року за її відсутності, вона газ не використовувала. В листопаді 2015 року до неї прийшов працівник позивача для перевірки газових приладів, під час якої ним було встановлено, що газопостачання повністю не припинене та що через трубу газ іде, однак в невеликій кількості, що змусило її звернутися до позивача з даним питанням. Посадові особи позивача повідомили її, що направлять осіб для перевірки звернення. Вказала, що газ по господарству не використовувала, перейшовши на пічне опалення та використовуючи електроенергію. В січні 2016 року до неї прийшли працівники позивача та склали акт про порушення. Через три тижні року до неї додому знову приїхали працівники позивача та здійснили відключення від газопостачання. Вказала, що в будинку проживає дві особи, а не чотири, як зазначено в розрахунку заборгованості. Свідок [PERSON] показала, що була присутньою у відповідача після липня 2015 року та бачила, що позивач газ не використовувала, використовуючи пічне опалення. Їжу відповідач готує на електроплиті. [PERSON], будучи допитаною в якості свідка показала суду, що знає про припинення газопостачання відповідачу. Показала, що була присутньою у відповідача після липня 2015 року та бачила, що позивач газ не використовувала, використовуючи пічне опалення. Свідок [PERSON] показав суду, що працює водієм та слюсарем в ТОВ «Дніпропетровськгаз збут». 05 січня 2016 року за завданням керівництва позивача був направлений для проведення перевірки за адресою місця проживання відповідача. Оглянувши запірний кран газопостачання, який знаходився у дворі домоволодіння побачив, що риска на крані знаходиться у відкритому положенні. Пройшовши до приміщення та включивши газову плиту він побачив, що газ поступає до газового приладу. Свідок [PERSON] показав, що працює слюсарем в ТОВ «Дніпропетровськгаз збут» в квітні 2015 року він за завданням керівництва позивача приїхав до будинку 19 по вул. Комсомольська у с. Новоселівка Новомосковського району Дніпропетровської області, де здійснив примусове припинення газопостачання до житлового будинку шляхом перекриття крану вводу газу до будинку, що знаходився у дворі домоволодіння та здійснив опломбування крану. Зазначив, що під час опломбування крану вводу відповідач присутньою не була. Вивчивши матеріали справи, заслухавши пояснення сторін, показання свідків суд вважає за можливе задовольнити позовні вимоги з огляду на наступні обставини. Встановлено, що [PERSON] є споживачем послуг з газопостачання за адресою: вул. Комсомольська, 19, с. Новоселівка Новомосковського району Дніпропетровської області. На ім`я відповідача позивачем відкрито особовий рахунок № [NUMBER]. Договору про надання послуг з газопостачання між позивачем та відповідачем не укладено. Згідно п.3 ст.20 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» від 24 червня 2004 року № 1875-IV (далі - Закон «Про житлово-комунальні послуги»), споживач зобовязаний зокрема: оплачувати житлово-комунальні послуги у строки, встановлені договором або законом, а згідно п.п. 17, 29 Постанови КМУ № 2246 від 09 грудня 1999 року «Про затвердження Правил надання населенню послуг з газопостачання» (далі - Правила), Споживач зобов'язаний своєчасно вносити плату за надані послуги з газопостачання, а саме не пізніше 10 числа наступного за розрахунковим місяця. Ст.68 Житлового Кодексу України (далі - ЖК України) передбачено обов'язок наймача своєчасно вносити квартирну плату та плату за комунальні послуги. Як визначено в Постанові Судової палати у цивільних та господарських справах Верховного Суду України від 30 жовтня 2013 року у справі № 6-59цс13, «згідно зі статтею 13 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» залежно від функціонального призначення житлово-комунальні послуги поділяються на: 1) комунальні послуги (централізоване постачання холодної та гарячої води, водовідведення, газо- та електропостачання, централізоване опалення, а також вивезення побутових відходів тощо); 2) послуги з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій (прибирання внутрішньобудинкових приміщень та прибудинкової території, санітарно-технічне обслуговування, обслуговування внутрішньо будинкових мереж, утримання ліфтів, освітлення місць загального користування, поточний ремонт, вивезення побутових відходів тощо); 3) послуги з управління будинком, спорудою або групою будинків (балансоутримання, укладання договорів на виконання послуг, контроль виконання умов договору тощо); 4) послуги з ремонту приміщень, будинків, споруд (заміна та підсилення елементів конструкцій та мереж, їх реконструкція, відновлення несучої спроможності несучих елементів конструкцій тощо). Пунктом 1 частини першої статті 20 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» передбачене право споживача одержувати вчасно та відповідної якості житлово-комунальні послуги згідно із законодавством та умовами договору на надання житлово-комунальних послуг, при цьому, такому праву прямо відповідає визначений пунктом 5 частини третьої статті 20 цього Закону обов'язок споживача оплачувати житлово-комунальні послуги у строки, встановлені договором або законом. Таким чином, згідно із зазначеними нормами закону споживачі зобовязані оплатити житлово-комунальні послуги, якщо вони фактично користувалися ними. Відсутність договору на надання житлово-комунальних послуг сама по собі не може бути підставою для звільнення споживача від оплати послуг у повному обсязі». Внаслідок відокремлення функцій з постачання та розподілу природного газу, з 01 липня 2015 року постачання природного газу споживачам Дніпропетровської області здійснює газопостачальне підприємство ТОВ «Дніпропетровськгаз збут». Сторонами визнано, що позивач належним чином виконав свої зобовязання за договором та безперебійно надавав відповідачу послуги з газопостачання. 16 квітня 2015 року за адресою: вул. Комсомольська, 19, с. Новоселівка Новомосковського району Дніпропетровської області було припинено газопостачання шляхом закриття крану на вводі газопроводу та встановлення пломби заглушки № 18363394, що підтверджено [PERSON] № 71311. 05 січня 2016 року за адресою споживача службовими особами позивача виявлено самовільне відновлення газопостачання, про що складено [PERSON] про порушення та 28 січня 2016 року позивачем складено акт-розрахунок збитків, завданих позивачу, яким визначено, що в період з 05 липня 2015 року по 27 січня 2016 року Боржник повинен сплатити позивачу за послуги газопостачання суму в розмірі 18529,77 грн. з розрахунку норм споживання газу в опалювальний та не опалювальний період на сім`ю у складі 4 особи опалювальна площа 62,9 кв.м. Матеріали справи свідчать, що оплата послуг споживачем не проводилась. Відповідачу припинено газопостачання 27 січня 2016 року /а.с.7/. В результаті цього станом на серпень 2016 року загальна сума заборгованості за послуги газопостачання складала 4695,47 грн. /а.с.7/. У відповідності до пп.6, 7 Постанови КМУ № 2246 від 09 грудня 1999 року «Про затвердження Правил надання населенню послуг з газопостачання», газопостачання на обєкт та/або газові прилади і пристрої споживача припиняється у разі: проведення планово-профілактичного обслуговування та/або капітального ремонту систем газопостачання; ліквідації наслідків аварій, спричинених надзвичайними ситуаціями техногенного, природного або екологічного характеру, та проведення ремонтно-відновних робіт; несвоєчасної та/або не в повному обсязі оплати послуг з газопостачання з урахуванням вимог пункту 19 цих Правил; самовільного використання газу споживачем; самовільного підключення газових приладів і пристроїв споживача до системи газопостачання; зривання або пошкодження пломб на запірних пристроях, засувках на вводі в будинок, пошкодження або зняття інвентарних заглушок тощо; порушення споживачем Правил безпеки систем газопостачання, що створює загрозу виникнення аварійної ситуації; подання споживачем письмової заяви про припинення газопостачання; відмови споживача від встановлення лічильника газу з ініціативи і за кошти газопостачального підприємства. У зазначених випадках газорозподільне підприємство зобов'язане поінформувати споживача про причини і строки припинення газопостачання, а газопостачальне підприємство - здійснити протягом одного місяця перерахунок оплати послуг, що надавалися споживачеві. Припинення постачання газу споживачеві в житлових будинках залежно від обставин здійснюється шляхом перекриття запірних пристроїв та встановлення пломби та/або інвентарної заглушки перед газовим приладом (пристроєм) або на ввідному газопроводі. Механічне відєднання відводу газопроводу від діючого газопроводу здійснюється у разі: самовільного відновлення споживачем газопостачання. Про припинення газопостачання складається акт у двох примірниках, один з яких залишається у споживача. У відповідності до п.29 Постанови КМУ № 2246, Споживач зобов'язаний в тому числі: виконувати вимоги Правил безпеки систем газопостачання та цих Правил; своєчасно вносити плату за надані послуги з газопостачання; невідкладно повідомляти аварійно-диспетчерську службу газорозподільного підприємства про всі недоліки в роботі системи газопостачання; у разі відсутності лічильника газу письмово повідомляти не пізніше ніж у місячний строк газопостачальне підприємство про всі зміни, що стосуються опалювальної площі, кількості осіб, зареєстрованих у квартирі, приватному будинку, та видів споживання природного газу; раціонально використовувати газ, обережно поводитися з газовими приладами і пристроями; забезпечувати збереження і цілість лічильників газу та пломб на них. П.30 Постанови КМУ № 2246 встановлює, що Газопостачальне підприємство має право, в тому числі і вимагати від споживача відшкодування збитків згідно з Порядком відшкодування збитків, завданих газопостачальному або газорозподільному підприємству внаслідок порушення споживачем природного газу Правил надання населенню послуг з газопостачання, а також споживачеві природного газу внаслідок порушення газопостачальним або газорозподільним підприємством Правил надання населенню послуг з газопостачання, яким визначається розмір завданих збитків. За п.35 Постанови КМУ № 2246, про порушення, допущені споживачем під час користування газом, відповідальні представники газорозподільного (газопостачального) підприємства складають акт-претензію у двох примірниках, один з яких залишається у споживача. На підставі акта-претензії визначається розмір завданих споживачем збитків, які відшкодовуються ним відповідно до законодавства. У відповідності до п.4 глави 1 Кодексу газорозподільних систем, несанкціоноване відновлення газоспоживання виявлений після складання акта про припинення розподілу природного газу (газопостачання) та/або пломбування запірних пристроїв чи встановлення інвентарної заглушки факт несанкціонованого втручання в роботу газорозподільної системи, в тому числі шляхом зривання або пошкодження пломб на запірних пристроях, засувках на вводі на обєкт споживача, пошкодження або зняття інвентарних заглушок тощо, внаслідок чого здійснюється чи є можливість несанкціонованого відбору природного газу на обєкті споживача (окремих його газових приладах чи пристроях), у тому числі поза обліком. За пп.7 п.1 глави 7 розділу VI Кодексу газорозподільних систем, оператор ГРМ в установленому законодавством порядку має право припинити/обмежити газопостачання (розподіл природного газу) на обєкт споживача (у тому числі побутового споживача) з дотриманням ПБСГ та нормативних документів, що визначають порядок обмеження/припинення природного газу, в тому числі у випадку несанкціонованого відновлення газоспоживання. Підпункт 2 пункту 2 глави 2 розділу ХІ Кодексу газорозподільних систем визначає, що до порушень споживача та несанкціонованого споживача, які кваліфікуються як несанкціонований відбір природного газу з ГРМ (крадіжка газу) та внаслідок яких щодо них здійснюється нарахування необлікованих обємів (обсягів) природного газу, належить несанкціоноване відновлення газоспоживання. У разі виявлення Оператором ГРМ несанкціонованого відновлення газоспоживання або використання природного газу споживачем за відсутності чи після розірвання договору розподілу природного газу спожитий обєм природного газу визначається за граничними обємами споживання природного газу населенням з урахуванням усіх газових приладів і пристроїв споживача за період з дня припинення газопостачання (або у разі здійснення попередньої перевірки відключеного стану з дня такої перевірки, що має підтверджуватися відповідним актом перевірки), а при використанні газу без договору з дня його закінчення (розірвання) до дня виявлення порушення (але не більше ніж за 6 місяців) та з урахуванням строку на його усунення (п.2 гл.3 р.ХІ Кодексу газорозподільних систем). Відповідно до ст. 526 ЦК України, зобовязання має виконуватися відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу. Згідно з ч.2 ст. 625 ЦК України, боржник, який прострочив виконання грошового зобовязання, на вимогу кредитора зобовязаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений законом. За таких обставин, оскільки матеріалами справи встановлено та зафіксовано належними доказами факт несанкціонованого відновлення газоспоживання відповідачем, позов підлягає задоволенню в повному обсязі. Посилання відповідача на той факт, що після первісного припинення газопостачання в квітні 2015 року вона газ не використовувала спростовується актом про порушення від 05 січня 2016 року, фото таблицею до акту про порушення /а.с.47/, з яких вбачається факт самовільного відновлення газопостачання, зміни положення крану вводу газу, показами свідків [PERSON], [PERSON], якими підтверджено обставини щодо припинення постачання, перекриття крану вводу газу до будинку та знаходження його у відкритому положенні під час проведення перевірки хоча і без порушення цілісності пломби, однак з послабленням останньої, що дозволяє здійснити відкриття крану вводу. Доводи відповідача, що саме відповідач повідомила позивача про наявність відновлення газопостачання не підтверджено належними доказами звернення відповідача до позивача, не підтверджено належними доказами, а тому не приймаються судом до уваги. Посилання на невірність розрахунку через меншу кількість осіб, які зареєстровані в будинку не можуть бути прийняті судом до уваги з огляду на відсутність доказів звернення відповідача до позивача з питання зміни умов газопостачання в частині зменшення кількості споживачів газу, обов`язок на вчинення якого прямо передбачена законодавчо та покладена на споживача. Покази свідків про не використання відповідачем газових приладів приймаються судом до уваги, однак означені покази не підтверджують відсутність такого використання протягом усього часу проживання в будинку, а тому не мають суттєвого значення для розгляду справи за умови підтвердження матеріалами справи факту порушення позивачем вимог Правил. Враховуючи вищенаведене, суд вважає, що позовні вимоги обґрунтовані та такі, що підлягають задоволенню. На підставі ст. 88 ЦПК України, судовий збір, сплачений позивачем підлягає стягненню з відповідача.

Outcome: approved