Jurisdiction: civil
Date: 2017-06-07 00:00:00

позивач звернулась до суду з позовом до [PERSON] про позбавлення батьківських прав, посилаючись на те, що вони є батьками неповнолітнього [PERSON], [INFO], проте відповідач ухиляється від виконання своїх обов'язків по вихованню дитини, контакту з сином не підтримує, не цікавиться життям дитини, не забезпечує його матеріально. Просить суд позбавити відповідача батьківських прав щодо його дитини - [PERSON], [INFO]. Представник позивача в судовому засіданні надала пояснення, аналогічні викладеним у позовній заяві, зазначивши, що позивач не цікавиться життям свого сина, не телефонує, з сином не спілкується протягом тривалого часу, у нього нова сім'я. Вказала на те, що до 2008 року син з батьком бачились рідко, лише за ініціативою позивача, а з 2008 року контакт між ними втрачено. Просить позов задовольнити в повному обсязі. Позивач в судовому засіданні 28 квітня 2017 року ствердила, що вона не чинить на не чинила відповідачеві перешкод у спілкуванні з дитиною, однак він своїх батьківських обов'язків не виконує. Після цього просила проводити розгляд справи у її відсутності. Відповідач, належним чином повідомлений у відповідності до вимог частини 5 ст.74 Цивільного процесуального кодексу України, в судове засідання не з'явився, про причини неявки суд не повідомив і на підставі частини 2 ст.77 Цивільного процесуального кодексу України суд вважає, що він не з'явився у судове засідання без поважних причин. У відповідності до ст.224 Цивільного процесуального кодексу України суд вважає за можливе проводити заочний розгляд справи у відсутності відповідача на підставі наявних у справі доказів, проти чого представник позивача не заперечує. Представник третьої особи в судовому засіданні підтримала висновок органу опіки та піклування Бахмутської міської ради від 1 червня 2017 року №01/11-385 про доцільність позбавлення [PERSON] батьківських прав відносно його неповнолітнього сина - [PERSON], [INFO]. Просить позов задовольнити, оскільки вважає його підставним. Заслухавши пояснення представника позивача, представника третьої особи, провівши допит свідків, дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного висновку. Судом установлено, що [PERSON] та [PERSON] є батьками [PERSON], [INFO], що стверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER], виданим 25 листопада 2002 року відділом реєстрації актів громадянського стану Артемівського міського управління юстиції в Донецькій області (а.с.30). Сторони перебували у зареєстрованому шлюбі з 10 вересня 2002 року (а.с.5) до 12 вересня 2008 року; про розірвання шлюбу 12 вересня 2008 року складено відповідний актовий запис №335 та видано свідоцтво про розірвання шлюбу відділом реєстрації актів цивільного стану по м.Артемівську Артемівського міськрайонного управління юстиції серії [NUMBER] (а.с.6). 7 травня 2016 року позивач зареєструвала шлюб з [PERSON] та змінила прізвище на «[PERSON]» (а.с.3-4). Висновком органу опіки і піклування Бахмутської міської ради від 1 червня 2017 року №01/11-385 визнано доцільним позбавити [PERSON] батьківських прав відносно його неповнолітнього сина - [PERSON], [INFO], у зв'язку з його самоусуненням від виховання та утримання дитини, виходячи з інтересів самої дитини (а.с.89-91). У судовому засіданні встановлено, що на даний час дитина проживає разом з матір'ю та бабусею та зареєстрований за адресою: [ADDRESS] (а.с.31). Вихованням [PERSON] займається його мати. Позивач контролює життя та успіхи дитини в школі, відвідує батьківські збори; батько, в свою чергу, протягом тривалого часу навчання дитини у Бахмутській загальноосвітній школі І-ІІІ ступенів №5 з профільним навчанням жодного разу школу та батьківські збори не відвідував, успіхами дитини не цікавився (а.с.23). Мати займається матеріальним забезпеченням дитини. Батько з родиною не проживає, участі у вихованні дитини та матеріальному забезпеченні не приймає. Піклується про стан здоров'я дитини мати, звертається на час хвороби сина до амбулаторії КЗОЗ «Центр первинної медичної (медико-санітарної) допомоги Бахмутської міської ради» (а.с.96). Також встановлено, що мати створила належні побутові умови для проживання та виховання сина, дбає про його розвиток та матеріальне забезпечення (а.с.94-95). За даними Бахмутського відділу поліції Головного управління національної поліції в Донецькій області станом на 11 травня 2017 року [PERSON] проживає за адресою місця реєстрації: [ADDRESS], відтак відповідач не відбуває жодного покарання та не є засудженим (а.с.101). Крім того, згідно з розрахунком, здійсненим старшим державним виконавцем Бахмутського міськрайонного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Донецькій області (а.с.53-54), заборгованість [PERSON] зі сплати аліментів [PERSON] на утримання сина [PERSON] станом на 1 квітня 2017 року складає 55 778,05 грн. Свідок [PERSON] у судовому засіданні надала показання про те, що вона є матір'ю позивача, проживає з нею і її сином [PERSON], та їй достовірно відомо, що відповідач жодним чином не цікавиться життям свого неповнолітнього сина [PERSON], не надає матеріальної допомоги, не відвідує сина, не цікавиться його життям, розвитком, здоров'ям. Стверджує, що протягом більш ніж шести років його не бачила; тримали контакт з ним через його матір, яка померла минулого року, однак він не виявляв бажання бачитись з дитиною, не зважаючи на прохання позивача, з сином не спілкувався, спільно час не проводив та уникав їхню сім'ю. Свідок [PERSON] судовому засіданні надала показання про те, що вона є сусідом позивача та її матері, її вікна виходять у двір позивача та вона достовірно знає, що протягом більш як шість років відповідач до сина не приходив, а дитині боляче спілкуватись про батька, оскільки останній з ним контакту не підтримує та не цікавиться ним. Дитина [PERSON] під час бесіди зазначив, що він спілкувався з батьком давно, приблизно п'ять-шість років тому. Батько йому не телефонує, не цікавиться його життям, не вітає зі святами. Дитина ознайомлена з тим, що в суді розглядається справа про позбавлення батьківських прав його батька та не заперечує про цього, оскільки вважає, що батько жодним чином не приймає участі у його вихованні. Статтею 164 Сімейного кодексу України передбачено, зокрема, що мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він ухиляються від виконання своїх обов'язків по вихованню дитини. Мати, батько можуть бути позбавлені батьківських прав щодо усіх своїх дітей або когось із них. Пленум Верховного Суду України у постанові від 30 березня 2007 року №7 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» надав роз'яснення про те, що особи можуть бути позбавлені батьківських прав лише щодо дитини, яка не досягла вісімнадцяти років, і тільки з підстав, передбачених ст. 164 Сімейного кодексу України. Ухилення батьків від виконання своїх обов'язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов'язками (п.16). У судовому засіданні досліджено достатньо доказів, які у повному обсязі підтверджують факт того, що відповідач ухиляється без поважних причин від виконання своїх батьківських обов'язків по вихованню дитини, оскільки не піклується про фізичний і духовний розвиток сина, його навчання, зокрема: не забезпечує необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання, не надає дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей, не сприяє засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі, не виявляє інтересу до її внутрішнього світу, не створює умов для її виховання. З огляду на викладене, оцінюючи докази у їх сукупності, оскільки відповідач ухиляється без поважних причин від виконання своїх обов'язків по вихованню неповнолітнього сина, що проявляється у відсутності його піклування про фізичний та духовний розвиток дитини, його навчання, суд приходить до висновку, що позов слід задовольнити,позбавивши його батьківських прав. Крім того, суд вважає за необхідне роз'яснити відповідачеві, що він має право на звернення до суду з позовом про поновлення батьківських прав на підставі ст.169 Сімейного кодексу України.

Outcome: approved