Jurisdiction: civil
Date: 2015-09-29 00:00:00

позивач звернулась до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу та стягнення аліментів, посилаючись на те, що перебуває з відповідачем у шлюбі, зареєстрованому 30 серпня 2011 року у Микитівському відділі державної реєстрації актів цивільного стану Горлівського міського управління юстиції у Донецькій області, проте подружні відносини між ними не склалися, протягом останнього часу вони не цікавляться життям та інтересами один одного, проживають окремо, спільного господарства не ведуть. Від шлюбу мають сина [PERSON], [INFO], який проживає з позивачем. Вважає, що її спільне з відповідачем життя, як подружжя, є неможливим, оскільки сімя фактично розпалася, зберегти її неможливо, шлюб між ними носить лише формальний характер. Просить шлюб розірвати. Крім того, просить суд стягувати з відповідача на її користь аліменти на утримання їхнього неповнолітнього сина у розмірі 500 грн. щомісяця, починаючи з дня предявлення позову до досягнення дитиною повноліття. Позивач в судове засідання не зявилась, подавши заяву про розгляд справи у її відсутності та про підтримання позову (а.с.19). Відповідач у судове засідання не зявився, про причини неявки суд не повідомив, хоча належним чином був повідомлений про час та місце розгляду справи. Ухвалою Артемівського міськрайонного суду Донецької області від 30 вересня 2015 року постановлено проводити заочний розгляд справи. З урахуванням ч.2 ст.197 Цивільного процесуального кодексу України (далі - ЦПК України), у звязку з неявкою всіх осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом установлено, що між [PERSON] та [PERSON] (дошлюбне прізвище Могильна) [PERSON], укладено шлюб, який зареєстрований 30 серпня 2011 року у Микитівському відділі державної реєстрації актів цивільного стану Горлівського міського управління юстиції у Донецькій області, про що складено відповідний актовий запис № 153 та видано свідоцтво про шлюб серії 1-НО №244300 (а.с.11). Згідно зі свідоцтвом про народження серії 1-НО №422230, виданим 24 січня 2012 року Микитівським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Горлівського міського управління юстиції у Донецькій області (а.с.10), сторони є батьками [PERSON], [INFO]. Малолітній проживає з матірю [PERSON]; спору про його місце проживання немає. Відповідно до ч.1 ст.24 Сімейного кодексу України (далі СК України) шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. У відповідності до положень ч.2 ст.104, ч.3 ст.105, ч.1 ст.110 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду. Згідно з ч.2 ст.114 СК України у разі розірвання шлюбу судом шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу. Таким чином, оскільки сторони подружніх відносин не підтримують, суд приходить до висновку, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу є неможливим та суперечить інтересам сторін. Крім того, ст.180 СК України передбачено, що батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно зі ст.182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров'я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 4) інші обставини, що мають істотне значення. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, за винятком випадків, передбачених статтею 184 цього Кодексу. Відповідно до ч. 1 ст.184 СК України, якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, частину доходу одержує в натурі, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення, суд за заявою платника або одержувача може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Встановлено, що відповідач є працездатним, проте місце праці його не відоме, коштів на утримання сина добровільно не виплачує, що дає підставі зробити висновок про нерегулярність та мінливість його доходу. З урахуванням обставин, що мають істотне значення, суд приходить до висновку, що з відповідача на користь позивача підлягають присудженню аліменти на утримання їхнього неповнолітнього сина від дня предявлення позову до досягнення ним повноліття, у твердій грошовій сумі. Оцінюючи докази у їх сукупності, суд вважає, що позов є підставним та таким, що підлягає задоволенню.

Outcome: approved