Jurisdiction: civil
Date: 2020-11-03 00:00:00

Позивач звернулась в суд із позовом про скасування усиновлення. Свої вимоги обґрунтовує тим, що рішенням Луцького міськрайнного суду Волинської області від 09.06.2008 року нею було усиновлено [PERSON] , [INFO] . З моменту усиновлення вона в повній мірі виконувала взяті на себе материнські обов`язки, виховувала свого усиновленого сина, забезпечувала його усім необхідним. До досягнення дитиною 10 років, вони проживали в дружніх сімейних відносинах, жодних значних конфліктних ситуацій між ними не виникало. Однак, після досягнення [PERSON] 10-річного віку в їх сім`ї почали регулярно виникати серйозні проблемні та конфліктні ситуації, які проявлялись у вчиненні її сином правопорушень, зокрема постійних крадіжок її та її матері грошей, кредитних карток та її мобільного телефону, чим їй загалом було завдано майнову шкоду на суму понад 60000, 00 грн. Через численні крадіжки сина вона була змушена була неодноразово звертатись до правоохоронних органів. Вказує, що її син є неконтрольований у своїй поведінці, не визнає авторитетів у сім`ї, не піддається її материнському впливу. Все, що його цікавить - це самостійне життя без обмежень, без навчання, обов`язків та відповідальності. Оскільки вона впливу на сина не має, його черговий раз поміщено у притулку для дітей служби у справах дітей Волинської обласної державної адміністрації у м. Рожище де він і перебуває на даний час. Просить суд скасувати усиновлення нею неповнолітнього [PERSON] , [INFO] . В судовому засіданні позивач позовну заяву підтримали з підстав, зазначених у ній. Просила суд позов задовольнити. Представник відповідача в судовому засіданні не заперечувала проти задоволення позову. Заслухавши пояснення осіб, які беруть участь у справі, дослідивши та оцінивши представлені по справі докази в їх сукупності, суд прийшов до висновку, що заява підставна та підлягає до задоволення. В судовому засіданні встановлено, що рішенням Луцького міськрайнного суду Волинської області від 09.06.2008 року [PERSON] було усиновлено [PERSON] , [INFO] (а.с. 4-6). До актового запису про народження [PERSON] за № 2 від 14.04.2004 були внесені відповідні зміни на підставі вищевказаного рішення суду про усиновлення. Звертаючись до суду з даним позовом позивач в обґрунтування підстав для скасування усиновлення зазначила лише, що сімейні відносини між нею та усиновленим [PERSON] не склалися. Як встановлено судом, між [PERSON] та усиновленим [PERSON] регулярно виникають серйозні проблемні та конфліктні ситуації, останній не піддається материнському впливу. [PERSON] неодноразово, починаючи з 2015 року по 02.04.2020 року, вичинялись правопорушення, зокрема крадіжки майна позивача, у зв`язку з чим остання зверталась із відповідними заявами до ВП ГУНП у Волинській області, що підтверджується листом від 03.04.2020 року № Н-461/58/01-2020 (а.с. 17). Як вбачається з листа притулку для дітей служби у справах дітей Волинської обласної державної адміністрації від 27.03.2020 року № 59, [PERSON] з 29.01.2020 року влаштований до притулку для дітей служби у справах дітей Волинської обласної державної адміністрації у м. Рожище де він і перебуває на даний час. Причина направлення - самовільне залишення місця постійного проживання. Згідно зі статтями 12, 13 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін, при цьому суд розглядає цивільні справи не інакше як в межах заявлених вимог і на підставі наданих учасниками справи доказів. За змістом частини першої статті 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Відповідно до вимог статей 76-79 ЦПК України доказуванню підлягають обставини (факти), які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у учасників справи, виникає спір. Доказування по цивільній справі, як і судове рішення не може ґрунтуватися на припущеннях. Частиною першою статті 81 ЦПК України встановлено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Питання щодо усиновлення регулюються нормами Сімейного кодексу України (далі - СК України). Відповідно до статті 207 СК України усиновленням є прийняття усиновлювачем у свою сім`ю особи на правах дочки чи сина, що здійснене на підставі рішення суду, крім випадку, передбаченого статтею 282 СК України. Усиновлення дитини провадиться у її найвищих інтересах для забезпечення стабільних та гармонійних умов її життя. Згідно зі статтею 238 СК України усиновлення може бути скасоване за рішенням суду, якщо: 1) воно суперечить інтересам дитини, не забезпечує їй сімейного виховання; 2) дитина страждає недоумством, на психічну чи іншу тяжку невиліковну хворобу, про що усиновлювач не знав і не міг знати на час усиновлення; 3) між усиновлювачем і дитиною склалися, незалежно від волі усиновлювача, стосунки, які роблять неможливими їхнє спільне проживання і виконання усиновлювачем своїх батьківських обов`язків. Скасування усиновлення не допускається після досягнення дитиною повноліття. Усиновлення може бути скасоване після досягнення дитиною повноліття, якщо протиправна поведінка усиновленого, усиновлювача загрожує життю, здоров`ю усиновлювача, усиновленого або інших членів сім`ї. Усиновлення повнолітньої особи може бути скасовано судом за взаємною згодою усиновлювача і усиновленого або на вимогу одного з них, якщо сімейні відносини між ними не склалися. Таким чином, враховуючи, що між усиновлювачем і дитиною склалися, незалежно від волі усиновлювача, стосунки, які роблять неможливими їхнє спільне проживання і виконання усиновлювачем своїх батьківських обов`язків, суд приходить до висновку, що позов слід задовольнити.

Outcome: approved