Jurisdiction: civil
Date: 2016-01-11 00:00:00

Позивач звернулась до суду з позовом до [PERSON] про визнання права власності та скасування заборони на відчуження майна, в якому зазначила, що вона 01.12.2009 року уклала договір довічного утримання(догляду), згідно з яким вона передала, а [PERSON] отримала у власність квартиру № 43 у будинку № 8 по бул.Шевченка у м.Донецьку. Даний договір було розірвано заочним рішенням Селидівського міського суду Донецької області від 29.05.2015 р. через те, що відповідач не виконувала своїх зобов»язань за ним. На даний час вона не може отримати правовстановлюючий документ на свою квартиру, а саме свідоцтво про право власності, оскільки воно знаходиться в архіві Першої донецької державної нотаріальної контори на території проведення АТО. Вона набула права власності на квартиру № 43 у буд. № 8 по бул. Шевченка у м.Донецьку шляхом розірвання договору довічного утримання за рішенням Селидівського міського суду Донецької області від 29.05.2015 р. Вона є фактичною власницею квартири, проживає в ній та сплачує комунальні послуги. Просить суд, визнати право власності на квартиру [ADDRESS], загальною площею 44,5 кв.м, житловою площею 29,9 кв.м. за нею; скасувати заборону на відчуження квартири [ADDRESS], накладену державним нотаріусом Першої донецької державної нотаріальної контори [PERSON] 01.12.2009 р. Позивач в судове засідання не з»явилась, про час та місце слухання справи повідомлена належним чином. Надала заяву, в якій просить розглянути справу без її участі, позовні вимоги підтримує. Представник позивача в судове засідання не з»явилась, про час та місце розгляду справи повідомлена належним чином. Надала заяву, в якій просить розглянути справу без її участі, позов підтримує та просить задовольнити. Відповідач в судове засідання не з»явилась, про час та місце слухання справи повідомлена належним чином. Надала заяву, в якій просить розглянути справу без її участі, позовні вимоги визнає. Суд, дослідивши матеріали справи, встановив такі факти та відповідні їм правовідносини. 01.12.2009 року між [PERSON] та [PERSON] було укладено договір довічного утримання, якій було посвідчено державним нотаріусом Першої донецької контори [PERSON] Згідно даного договору [PERSON] передала у власність [PERSON] належну їй на праві власності квартиру номер 43, що складається з двох кімнат, загальною площею 44,5 кв.м., у тому числі жилою 29,9 кв.м у будинку номер 8 по бульвару Шевченка в м.Донецьку. У зв»язку з посвідченням договору про довічне утримання, державним нотаріусом Першої донецької контори [PERSON] було накладено заборону на відчуження зазначеної в договорі квартири, яка належить [PERSON]В.(відчужував [PERSON]Д.) до припинення цього договору(а.с.4). Вказана квартира належить [PERSON] на підставі свідоцтва про право власності на квартиру (будинок) № 8543, виданого 09 вересня 1996 року Представництвом Фонду державного майна України в м.Донецьку(а.с.9). Заочним рішенням Селидівського міського суду Донецької області від 29 травня 2015 року розірвано договір довічного утримання(догляду) від 01 грудня 2009 року, укладений між [PERSON] та [PERSON] Рішення набрало законної сили 09.06.2015 р.(а.с.10). Відповідно до ст..16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Одним із способів захисту цивільних прав та інтересів є визнання права. Відповідно до\~статті 317 ЦК України, власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном. Згідно\~статті 319 ЦК України, власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Відповідно до\~ст. 321 ЦК України\~право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійснені. Особа може бути позбавлена права власності або обмежена у його здійсненні лише у випадках і в порядку, встановлених законом. Примусове відчуження об'єктів права власності може бути застосоване лише як виняток з мотивів суспільної необхідності на підставі і в порядку, встановлених законом, та за умови попереднього та повного відшкодування їх вартості, крім випадків, встановлених частиною другою\~ст. 353 цього Кодексу. Згідно ст. 328 ЦК України право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Відповідно до ст.391 ЦК України\~власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном. Частиною першою\~статті 756 ЦК України\~передбачено, що у разі розірвання договору довічного утримання у звязку з невиконанням або неналежним виконанням набувачем обовязків за договором, відчужував набуває право власності на майно, яке було ним передане, і має право на його повернення. У цьому разі витрати, зроблені набувачем на утримання та догляд відчужувача, не підлягають поверненню. \~Тому, у звязку з розірванням договору довічного утримання з підстав невиконання та неналежного виконання відповідачем [PERSON] обовязків за договором, за позивачем [PERSON] слід визнати право власності на квартиру № 43 у буд. № 8 по бул.Шевченка у м.Донецьку. Згідно з п.п.5.1. п.5 гл.15 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженим\~наказом Міністерства юстиції України від 22.02.2012 року за № 296/5, нотаріус, який накладав заборону, знімає заборону відчуження майна при одержанні повідомлення: кредитора про погашення позики; про припинення (розірвання, визнання недійсним) договору застави (іпотеки); про припинення договору іпотеки у зв'язку з набуттям іпотекодержателем права власності на предмет іпотеки в рахунок виконання основного зобов'язання, після припинення договору іпотеки у зв'язку з відчуженням іпотекодержателем предмета іпотеки; про припинення, розірвання, визнання недійсним договору ренти, довічного утримання (догляду), спадкового договору; органів опіки та піклування про усунення обставин, що обумовили накладення заборони відчуження майна дитини; про скасування рішення суду про оголошення фізичної особи померлою або закінчення п'ятирічного строку з часу видачі свідоцтва про право на спадщину на майно особи, оголошеної померлою; про смерть другого з подружжя, що склали спільний заповіт; про скасування рішення суду про позбавлення батьків дитини батьківських прав або відібрання дитини без позбавлення батьківських прав; про смерть відчужувача за спадковим договором або про смерть другого з подружжя, що уклали спадковий договір;про відчуження майна, переданого під виплату ренти; за рішенням суду; в інших випадках, передбачених законом. Оскільки за рішенням суду договір довічного утримання було розірвано рішенням Селидівського міського суду Донецької області від 29 травня 2015 року, яке набрало законної сили, суд вважає в цій частині позовні вимоги також підлягають задоволенню..

Outcome: approved