Jurisdiction: civil
Date: 2015-10-15 00:00:00

Позивач звернулась до суду з зазначеним позовом до відповідача, вказуючи, що в зареєстрованому шлюбі з відповідачем перебуває з 27.04.2012 року. Шлюб зареєстрований Індустріальним відділом реєстрації актів цивільного стану Дніпропетровського міського управління юстиції, актовий запис № 128. Від спільного життя мають неповнолітнього сина, [PERSON], [INFO]. На теперішній час подружні стосунки між ними припинені через різні характери та погляди на сімейне життя, через відсутність взаєморозуміння. Відповідач не надає їй грошові кошти на утримання їхнього сина і не допомагає у його вихованні. Тому позивач просила шлюб з відповідачем розірвати та стягнути з відповідача на її користь аліменти на утримання їхнього неповнолітнього сина у твердій грошовій сумі у розмірі 2000,00 грн., починаючи стягнення з дня подачі позову і до досягнення дитиною повноліття. Позивач в судове засідання не з'явилася, надала заяву, в якій просила шлюб розірвати та стягнути з відповідача аліменти на утримання дитини у розмірі 1000,00 грн., а справу розглянути за її відсутності (а.с. 18). Відповідач в судове засідання не з'явився, надав заяву, в якій позовні вимоги визнав, не заперечував проти розірвання шлюбу та стягнення з нього аліментів на утримання дитини у розмірі 1000,00 грн. Просив справу розглянути за його відсутності (а.с. 20). Суд, дослідивши письмові докази у справі, вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню, виходячи з наступного. Судом встановлено, що сторони з 27.04.2012 року перебувають у зареєстрованому\~ шлюбі. Шлюб зареєстрований Індустріальним відділом реєстрації актів цивільного стану Дніпропетровського міського управління юстиції, актовий запис № 128 (а.с. 19). Від спільного життя мають неповнолітнього сина, [PERSON], [INFO] (а.с. 6). На теперішній час подружні стосунки між сторонами припинені через відсутність порозуміння та різні погляди на сімейне життя. Сторони проживають окремо, спільне господарство не ведуть, дитина проживає з позивачем та знаходиться на її утримані. Спору про поділ майна між сторонами немає. На примирення позивач не згодна. За таких обставин суд приходить до висновку, що подальше сумісне життя сторін та збереження сімї неможливе. Шлюб між сторонами підлягає розірванню. Згідно ч. 1 ст. 24 Сімейного кодексу України шлюб ґрунтується на вільній згоді дружини та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. З огляду на ч. 1 ст. 55 СК України дружина та чоловік зобовязані спільно піклуватися про побудову сімейних відносин між собою та іншими членами сім'ї на почуттях взаємної любові, поваги, дружби та взаємодопомоги. Відповідно до ч. 3 ст. 56 Сімейного кодексу України кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Відповідно до статті 112 Сімейного Кодексу України шлюб розривається, якщо судом буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Також за встановлених обставин, суд вважає, що вимоги позивача щодо стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини підлягають задоволенню. Відповідно до ст.180 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до ст.ст.181,183,184 СК України аліменти за рішенням суду присуджуються у частці від доходу матері, батька або при нерегулярному, мінливому доході, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення, - у твердій грошовій сумі. Враховуючи вищевикладене суд вважає можливим стягнути з відповідача на користь позивача аліменти на утримання їхнього неповнолітнього сина у твердій грошовій сумі у розмірі 1000,00 грн., починаючи стягнення з дня подачі позову і до досягнення дитиною повноліття. Відповідно до ст. 88 ЦПК України судові витрати підлягають стягненню з відповідача на користь позивача у розмірі 243,60 грн. та судовий збір в дохід держави у розмірі 730,80 грн.

Outcome: approved