Jurisdiction: civil
Date: 2017-05-23 00:00:00

Позивач звернулась до суду з вищевказаним позовом, відповідно якого просила, з урахуванням уточнень, визнати [PERSON], [INFO], такою, що втратила право користування житловим приміщенням за адресою: м.Дніпро, вул.Івана Суліми (Якіра), 8. В обґрунтування позову зазначила, що вона є власником домоволодіння №8 по вул. Івана Суліми (Якіра), в м.Дніпрі. В кінці липня 2015 року до неї звернулась з проханням про тимчасову реєстрацію її подруга [PERSON], яка мала намір виїхати до Російської Федерації. Відповідач запевнила її, що по спливу трьох місяців зніметься з реєстрації за вказаною адресою, оформивши документи на виїзд за кордон. 17.08.2015 року вона зареєструвала місце проживання відповідача у належному їй будинку, відповідач переїхала проживати до неї, однак наприкінці місяця вона полишила будинок та виїхала закордон. [PERSON] отримала дозвіл на тимчасове проживання на території Російської Федерації строком до 01.12.2018 року та наприкінці 2016 року припинила спілкуватись з нею взагалі, так і не знявшись з реєстрації з належного їй будинку. В судове засідання представник позивача надав заяву про розгляд справи у його відсутність, позовні вимоги підтримав та просив їх задовольнити. Відповідач в судове засідання не зявилась, про дату, час та місце розгляду справи була повідомлена належним чином, відповідно до вимог чинного законодавства, причини неявки суду не повідомив, клопотань про відкладення розряду справи до суду не надходило. Статтею 224 Цивільного процесуального кодексу України передбачено, що у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності або якщо повідомлені ним причини неявки визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. На підставі вищевикладеного та враховуючи те, що позивач проти ухвалення заочного рішення не заперечує, суд вважає за можливе ухвалити заочне рішення по справі. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню. Відповідно до ст.317 ЦК України, власникові належить право володіння, користування та розпорядження своїм майном. Згідно зі ст. 391 ЦК України, власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном. Відповідно до матеріалів цивільної справи, позивач є власником домоволодіння №8 по вул.Якіра ([PERSON]) у м.Дніпрі на підставі договору дарування від 19.09.2001 року, посвідченого приватним нотаріусом Дніпропетровського міського нотаріального округу [PERSON] за реєстровим №5705. Згідно з паспортними даними відповідача, [PERSON], [INFO], зареєстрована за адресою: [INFO] ([PERSON]), 8 з 17.08.2015 року. Відповідно відмітки УФМС Російської Федерації по Орловській області, [PERSON] отримала посвідку на тимчасове проживання строком до 01.12.2018 року. Згідно акту від 26.02.2017 року, засвідченого головою квартального комітету №16 Бабушкінської районної у м.Дніпрі ради, [PERSON] не проживає [INFO] ([PERSON]) в м.Дніпрі з серпня 2015 року. Відповідно до ст.161 ЖК України наймач вправі вселити в займане ним жиле приміщення у будинку (квартирі), що належить громадянинові на праві особистої власності, свою дружину, дітей, батьків, а також інших осіб за письмовою згодою власника будинку (квартири) і всіх членів сім'ї, які проживають з наймачем. На вселення до батьків їх неповнолітніх дітей зазначеної згоди не потрібно. Згідно ст.163 ЖК України у разі тимчасової відсутності наймача або членів його сім'ї за ними зберігається займане жиле приміщення у випадках і в межах строків, установлених частиною першою, пунктами 1 і 5 частини третьої і частиною четвертою статті 71 цього Кодексу. У відповідності зі ст.71 ЖК України при тимчасовій відсутності наймача або членів його родини за ними зберігається житлове приміщення на протязі шести місяців. Відповідно ст.72 ЖК України визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням внаслідок відсутності цієї особи понад встановлені строки, провадиться в судовому порядку. Враховуючи, що відповідач не проживає на спірній житловій площі понад шість місяців, відповідач в судове засідання не зявився, та своєї тривалої відсутності за місцем реєстрації не заперечила, поважності причин відсутності не зазначила, суд вважає доцільним позовні вимоги задовольнити в повному обсязі. Відповідно до ст.88 ЦПК України сплачений судовий збір слід стягнути з відповідача на користь позивача. На підставі викладеного,

Outcome: approved