Jurisdiction: civil
Date: 2015-04-07 00:00:00

Позивач звернулась до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу та стягнення аліментів. Свої вимоги мотивує тим, що між сторонами уклали шлюб 12.07.1986 року у Відділі реєстрації актів цивільного стану Мінського районного виконавчого комітету м. Києва, актовий запис №1211. Від шлюбу мають доньку [PERSON], [INFO], та сина [PERSON], [INFO]. Останні чотири роки проживають окремо, спільного господарства не ведуть. Просить розірвати шлюб між нею та відповідачем, а також стягнути з відповідача на користь позивача аліменти на утримання сина у розмірі 1/3 частини від всіх видів заробітку (доходу) щомісячно. Позивач у судовому засіданні позов підтримала в повному обсязі, просила його задовольнити. Відповідач у судовому засіданні позов визнав, не заперечував щодо його задоволення. Суд, вислухавши пояснення позивачки, дослідивши матеріали справи прийшов до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. 12.07.1986 року між сторонами укладено шлюб, який зареєстрований у Відділі реєстрації актів цивільного стану Мінського районного виконавчого комітету м. Києва, актовий запис №1211 (а.с. 5). Від шлюбу сторони мають сина, [PERSON], [INFO], про що в книзі реєстрації народжень Відділу реєстрації актів громадянського стану Мінського районного управління юстиції у м. Києві зроблено відповідний актовий запис за №2210 від 24.12.1996 року (а.с. 4). Відповідно до довідки №879 від 05.03.15 [PERSON] є студентом 1 курсу Національного технічного університету України «Київський політехнічний інститут», закінчує університет 30.06.2018. Відповідно до ст. 112 СК України суд з'ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Враховуючи наведені обставини, суд вважає неможливим збереження шлюбу, а також, враховуючи те, що продовження спільного життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з подружжя, шлюб сторін підлягає розірванню. Згідно ст. 180 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до ст. 181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Відповідно до ст. 199 СК України якщо повнолітня дочка, син продовжують навчання і у зв'язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов'язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Право на утримання припиняється у разі припинення навчання. Право на звернення до суду з позовом про стягнення аліментів має той з батьків, з ким проживає дочка, син, а також самі дочка, син, які продовжують навчання. Суд вважає, що відповідач може надавати матеріальну допомогу сину, відносно якого він батьківських прав він не позбавлений, разом з тим вважає, що аліменти слід встановити в розмірі в розмірі 1/3 частини всіх видів доходу (заробітку) щомісячно, починаючи з 29.01.15 і до 30.06.18 включно. Згідно ст. 88 ЦПК України з відповідача підлягає стягненню на користь держави судовий збір по справі в розмірі 243,60 грн. На підставі викладеного та

Outcome: approved