Jurisdiction: civil
Date: 2018-10-15 00:00:00

Позивач звернулась до суду з зазначеним позовом, обґрунтовуючи свої вимоги тим, що вона є матір'ю померлої [PERSON], яка з 30.09.2005 року перебувала у шлюбі з відповідачем. За час шлюбу в них народився син [PERSON], [INFO]. Після смерті доньки позивач забрала онука та відповідача проживати до себе. [PERSON] за час проживання в неї не працював, питанням працевлаштування не переймався, тому родина проживала за кошти позивача. У подальшому відповідач переїхав проживати до своєї матері, де мешкає і по теперішній час. Долею дитини не переймається, матеріального утримання не надає. Таким чином [PERSON] нехтує своїми обов'язками та свідомо ухиляється від виховання дитини. На підставі вищевикладеного, позивач просить позбавити [PERSON] батьківських прав відносно дитини [PERSON], [INFO]. Позивач у судове засідання, призначене на 16.10.2018 року не з'явилась, надала суду заяву про розгляд справи за її відсутності. У судовому засіданні, що відбулося 03.10.2018 року позивач позовні вимоги підтримала повністю, просила їх задовольнити та проти заочного розгляду справи не заперечувала. Відповідач у судове засідання не прибув, належним чином був повідомлений про день та час слухання справи, причини своєї неявки суду не повідомив, у зв'язку з чим судом ухвалено здійснювати заочний розгляд справи без участі відповідача відповідно до ст.ст. 280-281 ЦПК України на підставі наявних у справі доказів. Представник третьої особи Расомаха С.А. в судове засідання, призначене на 16.10.2018 року не з'явилась, про час та місце розгляду справи повідомлялась належним чином. Надала до суду висновок виконкому Центрально-Міської районної у місті ради, як органу опіки та піклування, в якому висловлено думку про доцільність позбавлення відповідача батьківських прав. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Свідки [PERSON] та [PERSON] у судовому засіданні 03.10.2018 року пояснили, що дитиною [PERSON] займається позивач, доглядає та утримує його в повному обсязі. Батько дитини [PERSON] пішов з роботи, гуляє, пиячить та взагалі не цікавиться життям свого сина. Тому вони, кожна окремо, вважали за необхідне позбавити відповідача батьківських прав відносно дитини [PERSON] Вислухавши позивача, представника третьої особи та свідків, дослідивши письмові докази в справі, суд прийшов до висновку, що позов підлягає задоволенню з таких підстав. Встановлено та свідоцтвом про народження серії [NUMBER] актовий запис № 955 (а.с. 12) підтверджено, що батьками неповнолітнього [PERSON], [INFO], є відповідач [PERSON] та [PERSON]. Згідно зі свідоцтва про смерть серії [NUMBER], актовий запис № 1340 (а.с. 14) вбачається, що мати дитини померла [INFO]. Відповідно до змісту Акту з місця проживання (а.с. 17) вбачається, що [PERSON] має негативну характеристику сусідів, звільнився з роботи, матеріальної допомоги на утримання свого сина [PERSON] не надає, пиячить, проявляє агресивну поведінку до оточуючих. У зв'язку з такою поведінкою [PERSON] зверталась із заявою до Криворізького ВП ГУНП в Дніпропетровській області (а.с. 23) про притягнення останнього до відповідальності, а також до Служби у справах дітей виконкому Центрально-Міської районної у місті ради щодо позбавлення [PERSON] батьківських прав. Листом № 1191 від 14.11.2017 року (а.с. 25) служба у справах дітей виконкому Центрально-Міської районної у місті ради повідомила позивача про те, що [PERSON] було зобов'язано звернутися до лікаря-нарколога Центрально-Міського району КЗ «Криворізький психоневрологічний диспансер» ДОР». Згідно з Акту обстеження житлово-побутових умов проживання здобувача освіти від 17.09.2018 року (а.с. 47) вбачається, що умови проживання дитини [PERSON], [INFO], за місцем проживання позивача, що розташоване за адресою: [ADDRESS] - задовільні. Відповідно до характеристик Криворізької загальноосвітньої школи № 2 (а.с. 19,20) неповнолітній [PERSON] навчається в даній школі з першого класу, ученик фізично здоровий. Вихованням та навчанням дитини більше займається бабуся. Згідно з висновком Виконкому Центрально-Міської районної у місті ради, як органу опіки та піклування від 12 жовтня 2018 року № 8/33-3565, Виконком вважає за доцільне позбавити батьківських прав [PERSON] відносно неповнолітнього сина [PERSON], [INFO]. Стаття 5 Протоколу № 7 до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод передбачає, що кожен з подружжя у відносинах між собою і в їхніх відносинах зі своїми дітьми користується рівними правами та обов'язками цивільного характеру, що виникають зі вступу у шлюб, перебування в шлюбі та у випадку його розірвання. Ця стаття не перешкоджає державам вживати таких заходів, що є необхідними в інтересах дітей. Згідно з положеннями ч. 1 ст. 3 Конвенції про права дитини від 20.11.1989 року (ратифікована Україною 27.02.1991 року, дата набуття чинності для України 27.09.1991 року) (надалі - Конвенція про права дитини), в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини, а також на положення ч. 8 ст. 7 Сімейного Кодексу України, регулювання сімейних відносин має здійснюватися з максимально можливим урахуванням інтересів дитини. Так, статтею 23 Конвенції про права дитини, встановлено, що дитина має вести повноцінне і достойне життя в умовах, які забезпечують її гідність, сприяють почуттю впевненості в собі і полегшують її активну участь у житті суспільства. В силу ст. 150 СК України, батьки зобов`язані виховувати дитину в дусі поваги до прав та свобод інших людей, любові до своєї сім`ї та родини, свого народу, своєї Батьківщини. Батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток. Батьки зобов`язані забезпечувати здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя. Відповідно до п. 2 ст. 164 СК України, мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав якщо вона, він ухиляється від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини. Як вбачається з роз'яснень, викладених в п. 16 постанови Пленуму ВСУ від 30.03.2007р. № 3 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» ухилення батьків від виконання своїх обов'язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов'язками. Відповідно до ст. 11 Закону України «Про охорону дитинства», сім'я є природним середовищем для фізичного, духовного, інтелектуального, культурного, соціального розвитку дитини, її матеріального забезпечення і несе відповідальність за створення належних умов для цього. Кожна дитина має право на проживання в сім'ї разом з батьками або в сім'ї одного з них та на піклування батьків. Статтею 9 Конвенції про права дитини передбачено, що дитина не повинна розлучатися з батьками всупереч їх бажанню, за винятком випадків, коли компетентні органи згідно з судовим рішенням визначають, що таке розлучення необхідне в якнайкращих інтересах дитини. Таким чином, зважаючи на те, що позбавлення батьківських прав є крайнім заходом, суд вважає, що винна поведінка батька щодо свідомого самоухилення від виконання батьківських обов'язків знайшла своє підтвердження в матеріалах справи. У судовому засіданні безперечно доведений факт, що відповідач [PERSON] долею своєї дитини не цікавиться, не приймає участі у її вихованні та матеріальному утриманні. При цьому дитина потребує матеріальної допомоги та батьківської підтримки. Таким чином, аналізуючи здобуті у справі докази, суд приходить до висновку про те, що вимоги позивача законні, обґрунтовані і підлягають задоволенню та відповідач має бути позбавлений батьківських прав у відношенні до своєї дитини, оскільки не займається її вихованням, утриманням та не виконує свої батьківські обов'язки. Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України, стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати по справі. На підставі викладеного і

Outcome: approved