Jurisdiction: civil
Date: 2015-05-26 00:00:00

Позивач звернувся з позовом про визнання виконавчого напису нотаріуса таким, що не підлягає виконанню, а дій приватного нотаріуса - протиправними. Свої вимоги мотивує тим, що 21.09.2007 року між ЗАТ «ОТП Банк», правонаступником якого є відповідач, та [PERSON] був укладений договір про надання споживчого кредиту CL-501/033/2007, відповідно до якого останній отримав кредит в розмірі 38954,72 доларів США. З метою забезпечення зобов'язань за кредитним договором між ЗАТ «ОТП «Банк», правонаступником якого є відповідач, та позивачем був укладений договір застави, предметом якого став автомобіль MITSUBISHI OUTLANDER, 2007 року випуску, колір - чорний, шасі (кузов,рама) № [NUMBER], тип - легковий універсал, реєстраційний номер [NUMBER]. 23.05.2013 року приватним нотаріусом Дніпропетровського міського нотаріального округу Бондар І.М. був вчинений виконавчий напис №3072, за яким запропоновано звернути стягнення на зазначений автомобіль. Вважає, що даний виконавчий напис не підлягає, так як він суперечить вимогам ст.590 ЦК України та ст.27 ч.1 Закону України «Про забезпечення вимог кредиторів та реєстрацію обтяжень, відповідно до яких звернення стягнення на предмет застави здійснюється за рішенням суду, якщо інше не встановлено договором або законом. Крім того, вчиняючи виконавчий напис, нотаріус не переконалась у безспірності заборгованості. Також у виконавчому написі вказано, що право вимоги за зазначеним договором застави було придбано ТОВ «ОТП Факторинг Україна» за договором про відступлення права вимоги від 27.06.2012 року. Онак відповідачем ТОВ «ОТП Факторинг Україна» не було надано додатку №1 до договору купівлі-продажу кредитного портфелю та ліцензій на здійснення валютних операцій та факторингових послуг. Крім того, позивач не отримував від приватного нотаріуса письмової вимоги про погашення заборгованості. Просить визнати виконавчий напис таким, що не підлягає виконанню, а дії приватного нотаріуса щодо вчинення виконавчого напису - протиправними . В судовому засіданні представник позивача підтримав позовні вимоги і просить їх задовільнити. Представник відповідача ТОВ «ОТП Факторинг Україна» з позовом не згідний. Вважає, що виконавчий напис вчинено у відповідності до вимог законодавства. Просить в задоволенні позовних вимог відмовити. Представник відповідача ПАТ «ОТП Банк» та відповідач приватний нотаріус Бондар І.М. в судове засідання не з`явились, про день розгляду справи повідомлялись належним чином. Причина неявки представника відповідача ПАТ «ОТП Банк» суду не відома. Відповідач приватний нотаріус Бондар І.М. надіслала суду заяву про розгляд справи за її відсутності, а також заперечення на позов, в яких зазначає, що, на її думку, виконавчий напис вчинено правомірно на підставі поданих відповідачем документів, що підтверджують безспірність заборгованості, а тому підстав для визнання його недійсним немає. Просить відмовити в задоволенні позовних вимог. Суд, заслухавши представників сторін, та, дослідивши матеріали справи, приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Матеріалами справи встановлено, що 21.09.2007 року між ЗАТ «ОТП Банк», правонаступником якого є відповідач ПАТ «ОТП Банк», та [PERSON] був укладений договір про надання споживчого кредиту CL-501/033/2007, відповідно до якого останній отримав кредит в розмірі 38954,72 доларів США. 27.06.2012 року між відповідачами ПАТ «ОТП Банк» та ТОВ «ОТП Факторинг» було укладено договір купівлі-продажу кредитного портфелю, відповідно до якого ПАТ «ОТП Банк» в порядку та на умовах, визначених цим договором продає (переуступає) ТОВ «ОТП Факторинг» права на кредитний портфель, який включає в себе кредитні договори (перелік яких міститься в додатку 1 до цього договору), а ТОВ «ОТП Факторинг» приймає такий кредитний портфель та зобов`язується сплатити на користь ПАТ «ОТП Банк» винагороду. Відповідно до розпорядження Державної комісії з регулювання ринків фінансових послуг України №916 від 03.12.2009 року відповідач ТОВ «ОТП Факторинг» зареєстрований як фінансова установа. З метою забезпечення зобов'язань за кредитним договором між ЗАТ «ОТП «Банк», правонаступником якого є відповідач ПАТ «ОТП Банк», та позивачем був укладений договір застави, предметом якого став автомобіль MITSUBISHI OUTLANDER, 2007 року випуску, колір - чорний, шасі (кузов,рама) № [NUMBER], тип - легковий універсал, реєстраційний номер [NUMBER]. 23.05.2013 року приватним нотаріусом Дніпропетровського міського нотаріального округу Бондар І.М. був вчинений виконавчий напис №3072, за яким запропоновано звернути стягнення на автомобіль MITSUBISHI OUTLANDER, 2007 року випуску, колір - чорний, шасі (кузов,рама) № [NUMBER], тип - легковий універсал, реєстраційний номер [NUMBER], що належить на праві власності позивачу, а за рахунок коштів, отриманих від його реалізації, задовольнити вимоги ТОВ «ОТП Факторинг Україна» у розмірі : залишок заборгованості за кредитом - 13792,98 доларів США, заборгованість по відсоткам за користування кредитом - 2054,10 доларів США, що всього становить 15847,08 доларів США. На підтвердження суми заборгованості відповідачем було подано нотаріусу розрахунок заборгованості станом на 04.04.2013 року, виписку з особового рахунку позивача та копію досудової вимоги на ім`я позивача з описом вкладення в цінний лист. Відповідно до ст.590 ч.1 ЦК України звернення стягнення на предмет застави здійснюється за рішенням суду, якщо інше не передбачено договором або законом. Згідно ст. 20 ч.6 Закону України «Про заставу» звернення стягнення на заставлене майно здійснюється за рішенням суду або третейського суду, на підставі виконавчого напису нотаріуса, якщо інше не передбачено законом або договором застави. Ст.24 ч.1 Закону України «Про забезпечення вимог кредиторів та реєстрацію обтяжень» в редакції від 22.09.2011 року передбачено, що звернення стягнення на предмет забезпечувального обтяження здійснюється на підставі рішення суду, виконавчого напису нотаріуса, в порядку, встановленому законом, або в позасудовому порядку. Відповідно до ст.87 Закону України «Про нотаріат» для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість. Перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів, встановлюється Кабінетом Міністрів України. Згідно ст.88 Закону України «Про нотаріат» нотаріус вчиняє виконавчі написи, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем. Відповідно до п.1 Переліку документів, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 29.06.1999 року №1172, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, для одержання виконавчого напису подаються: а) оригінал нотаріально посвідченої угоди, що передбачає сплату грошових сум, передачу або повернення майна, а також право звернення стягнення на заставлене майно; б) документи, що підтверджують безспірність заборгованості боржника та встановлюють прострочення виконання зобов'язання. Відповідно до ст.60 ч.1 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених ст.61 цього Кодексу. Відповідачами не надано суду доказів того, що ТОВ «ОТП Факторинг» мало право звертатись за вчиненням виконавчого напису, так як перелік кредитних договорів, право вимоги за якими перейшло від ПАТ «ОТП Банк» до ТОВ «ОТП Факторинг», міститься в додатку №1 до договору купівлі-продажу кредитного портфелю від 27.06.2012 року. Крім того, на момент вчинення виконавчого напису в провадженні Голосіївського районного суду перебувала цивільна справа №752/314/13-ц за позовом [PERSON] до ПАТ «ОТП Банк» про визнання недійсним договору про надання споживчого кредиту, що свідчить про спірний характер заборгованості. За таких обставин суд приходить до висновку, що позовні вимоги в частині визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, є обґрунтованими і такими, що підлягають задоволенню. При цьому суд не бере до уваги пояснення представника позивача з приводу того, що звернення стягнення на предмет застави на підставі виконавчого напису нотаріуса законом не передбачено, так як на момент вчинення виконавчого напису діяла нова редакція Закону України «Про забезпечення вимог кредиторів та реєстрацію обтяжень», згідно якої звернення стягнення на предмет застави за виконавчим написом нотаріуса стало можливим. В частині визнання дій приватного нотаріуса щодо вчинення виконавчого напису неправомірними, суд в задоволенні позову відмовляє, так як виконавчий напис було вчинено на підставі поданих відповідачем документів, передбачених Переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку, затвердженим постановою КМ України від 29.06.1999 року №1172, а про наявність судового спору нотаріусу не могло бути відомо. Враховуючи наведене, та,

Outcome: dismissed