overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2017-08-15 00:00:00

Позивач звернулась до суду з позовом, в якому просила розірвати шлюб між сторонами, зареєстрований 26.11.2011 року виконавчим комітетом Новогуйвинської селищної ради Житомирського району Житомирської області. В обгрунтування вимог пояснила, що шлюбні відносини між сторонами припинені з лютого 2017 року, спільне господарство не ведеться, а тому подальше збереження шлюбу та спільне проживання не можливі. Позивач також зазначила, що спору про поділ майна не має та між сторонами досягнуто згоди щодо утримання дитини. Позивачем подано заяву про розгляд справи без її участі, позов підтримала та не заперечувала проти заочного розгляду справи. Відповідач в судове засідання не з'явився, про час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, судова повістка повернулась на адресу суду не врученою, з відміткою пошти «За закінченням терміну зберігання». Враховуючи те, що у справі є достатньо матеріалів про права та взаємовідносини сторін, зі згоди позивача, суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи у відсутності відповідача, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України та у відсутність позивача, що відповідає положенню ст. 158 ЦПК України. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного висновку. Зі змісту свідоцтва про шлюб серії [NUMBER] судом встановлено, що [PERSON] і [PERSON] перебувають в шлюбі з 26.11.2011 року, зареєстрованому виконавчим комітетом Новогуйвинської селищної ради Житомирського району Житомирської області, про що в Книзі реєстрації шлюбів зроблено відповідний запис за №120. Від шлюбу сторони мають неповнолітню доньку [PERSON], [INFO]. Згідно норм ст. 51 Конституції України та ст. 24 Сімейного Кодексу України шлюб ґрунтується на вільній згоді дружини і чоловіка, примус до шлюбу не допускається. Відповідно до ст. 55 СК України дружина та чоловік зобов'язані спільно піклуватись про побудову сімейних відносин між собою та іншими членами сім'ї на почуттях взаємної любові, поваги, дружби, взаємодопомоги. Чоловік зобов'язаний утверджувати в сім'ї повагу до матері. Дружина зобов'язана утверджувати в сім'ї повагу до батька. Дружина та чоловік відповідальні один перед одним, перед іншими членами сім'ї за свою поведінку в ній. Згідно ч. 3 ст. 56 СК України кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до збереження шлюбних відносин є порушенням права чоловіка, дружини на свободу та особисту недоторканість. За приписами ч. 3 ст. 105 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до ст. 110 цього Кодексу. Позивач скористався даним правом та звернулась до суду з вказаним позовом. Враховуючи фактичні взаємини подружжя, суд вважає, що подальше спільне життя і збереження шлюбу суперечитиме інтересам сторін, що відповідно до ст. 112 Сімейного кодексу України є підставою для розірвання шлюбу, а тому задовольняє позовні вимоги [PERSON] у повному обсязі. Крім того, відповідно до ч. 1 ст. 88 ЦПК України з відповідача підлягає стягненню на користь позивача судовий збір в сумі 640,00 грн.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2019-02-20 00:00:00

Позивач звернулась до суду з позовом, в якому просила розірвати шлюб, посилаючись на те, що з 22.08.2008 року перебуває з відповідачем у шлюбі, зареєстрованому Донецьким міським відділом реєстрації актів цивільного стану Головного управління юстиції у Донецькій області, актовий запис № 777. Від шлюбу мають дітей - [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO]. Сімейне життя не склалося через відсутність взаєморозуміння між сторонами, розходження поглядів на сімейні відносини та сімейні обов'язки з ведення спільного господарства, через що з травня 2018 року фактичні шлюбні відносини між ними припинилися, спільне господарство не ведуть, вважає, що подальше сумісне життя і збереження сім'ї неможливе. Позивач в судовому засіданні позов підтримала та просила задовольнити. Відповідач в судовому засіданні позов визнав. Відповідно до ч. 3 ст. 200 ЦПК України за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Заслухавши пояснення сторін, дослідивши докази долучені до матеріалів справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з таких підстав. В судовому засіданні встановлено, що сторони зареєстрували шлюб 22.08.2008 у Донецькому міському відділі реєстрації актів цивільного стану Головного управління юстиції у Донецькій області, актовий запис № 777, що підтверджується копією свідоцтва про шлюб серії [NUMBER] (а.с. 5). Від шлюбу мають дітей - [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO]. З травня 2018 року, сторони проживають окремо, не ведуть спільного господарства, не мають спільного бюджету, не підтримують шлюбних стосунків, наміру зберігати сім'ю не мають. Згідно ст. 112 Сімейного кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Суд вважає, що подальше спільне життя подружжя і збереження сім'ї суперечить інтересам позивача, так як сторони не ведуть спільного господарства, не мають спільного бюджету, не підтримують шлюбних стосунків, наміру зберігати сім'ю не мають, що є підставою для розірвання шлюбу. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-10-29 00:00:00

Позивач звернулась до суду з позовом, в якому просила стягнути з відповідача [PERSON] аліменти на її користь на утримання неповнолітньої дитини [PERSON], [INFO], в розмірі 1/4 частини всіх видів заробітку (доходу) щомісячно, але не менше ніж 50% від прожиткового мінімуму до досягнення дитиною повноліття. В обґрунтування позову зазначила, що рішенням суду шлюб з відповідачем було розірвано, від даного шлюбу мають неповнолітню дочку. Донька перебуває на утриманні позивача. Відповідач матеріальної допоомоги на утримання дитини у добровільному порядку не надає, в зв'язку з чим позивач змушена звернутись до суду з вказаним позовом. Позивач в судове засідання не з'явилась надала до суду заяву про розгляд справи без її участі. Відповідач в судове засідання не з'явився, надав до суду заяву в якій позовні вимоги визнав в повному обсязі, та просив розгляд справи проводити без його участі. Суд, розглянувши заяви позивача і відповідача про розгляд справи у їх відсутність,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-04-27 00:00:00

Позивач звернулась до суду з позовом, в якому просила стягнути з відповідача матеріальну шкоду у сумі 1751 грн. Позивач у судове засідання не з'явилась, позов підтримала, не заперечувала проти заочного розгляду справи, справу просила розглядати в її відсутність, про що надала суду письмову заяву. Відповідача у судове засідання не з'явився, клопотань про відкладення розгляду справи не надіслав, про причину неявки суд не повідомив, тому суд зі згоди позивача ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає вимогам ст. 224 ЦПК України. У судовому засіданні досліджені наступні докази: копія розрахунку; копія висновку. Суд, дослідивши письмові докази, вважає позов таким, що підлягає задоволенню. У судовому засіданні встановлено, що відповідно до висновку, за результатами розгляду заяви гр. [PERSON], встановлено, що 01.11.2013 р. відповідачем було пошкоджено вхідні металопластикові двері квартири позивача. Відповідно до розрахунку від 04.01.2014 р., наданим ПП [PERSON], вартість метало пластикових дверей та робіт по їх демонтажу складає 1751 грн. Добровільно відшкодувати матеріальну шкоду відповідач не погодився. Відповідно до ч. 1 ст. 1166 ЦК України, майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Частиною 2 ст. 1166 ЦК України встановлено, що особа, яка завдала шкоди, звільняється від її відшкодування, якщо вона доведе, що шкоди завдано не з її вини. Суд вважає надані позивачем докази достатніми та переконливими. Судові витрати, а саме судовий збір у розмірі 243,60 грн. на підставі ст. 88 ЦПК України підлягають стягненню з відповідача на користь позивача. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-11-07 00:00:00

Позивач звернулась до суду з позовом, в якому просила стягнути з відповідача на її користь аліменти на утримання їх неповнолітньої доньки Єкатерини, 01.09.2009р., в розмірі 1/3 від усіх видів доходів щомісячно, але не менше ніж 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи від дня звернення до суду з позовом і до досягнення дитиною повноліття. В судовому засіданні позивач підтримала позовні вимоги і наполягала на їх задоволенні. Відповідач суду пояснив, що позовні вимоги визнає в повному обсязі. Обставини, викладені в позовній заяві обидві сторони визнають, а тому на підставі ч.1 ст.61 ЦПК суд вважає їх доведеними. Зокрема, ухвалюючи рішення суд виходить з того, що сторони мають спільну неповнолітню дитину донька Єкатерина, 01.09.2009р.н.. Дитина проживає разом з позивачкою. Позивач не працює, оскільки здійснює догляд за донькою, яка за станом здоров'я є інвалідом дитинства. Відповідач проживає окремо, не має на своєму утриманні інших осіб, але в добровільному порядку не надає належної та достатньої матеріальної допомоги на утримання доньки, внаслідок чого позивач звернулась до суду з зазначеним позовом. Тож між сторонами існує спір з сімейних правовідносини з приводу забезпечення утримання дітей, який регулюється Сімейним кодексом України (далі СК). Згідно ч.4 ст.174 Цивільно-процесуального кодексу України (далі ЦПК) у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. З огляду на характер спірних відносин, зміст позовних вимог, враховуючи положення ст.ст.180, 181-183, 191 СК, визнання відповідачем позову не суперечить закону і не порушує прав, свобод та інтересів інших осіб, а тому позовні вимоги підлягають задоволенню в повному обсязі. При цьому суд звертає увагу, що оскільки розмір аліментів визначається в частці від доходів відповідача, то їх розмір не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку (ч.2 ст.182 СК). Щодо судових витрат, то згідно ч.3 ст.88 ЦПК якщо позивача, на користь якого ухвалено рішення, звільнено від сплати судового збору, він стягується з відповідача в дохід держави пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог. Таким чином, судові витрати підлягають стягненню з відповідача в дохід держави в повному обсязі і складаються із судового збору, розмір якого відповідно до ст.4 Закону України «Про судовий збір» складає 640грн. Відповідно до п.1 ч.1 ст.367 ЦПК суд допускає негайне виконання рішень у справах про стягнення аліментів - у межах суми платежу за один місяць. На підставі вищевикладеного та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-11-16 00:00:00

Позивач звернулась до суду з позовом, в якому просила стягнути з відповідача на свою користь аліменти на утримання доньки [PERSON], [INFO] у розмірі 1000 гривень щомісячно, починаючи стягування з дня подачі позову до суду і до досягнення дитиною повноліття. В обґрунтування своїх вимог позивач зазначає, що вона перебувала у шлюбі з відповідачем з 15.12.2007. рішенням Московського районного суду м. Харкова від 11.11.2013 шлюб між сторонами розірвано. Від шлюбу мають доньку [PERSON], [INFO], яка проживає разом з позивачем. У зв'язку з тим, що відповідач в добровільному порядку матеріальної допомоги на утримання доньки не надає, вона звернулася з цим позовом до суду. У судове засідання позивач, не зявилася, про час та місце розгляду цивільної справи була повідомлена судом належним чином та вчасно, надала суду заяву, в якій позов підтримала в повному обсязі, справу прохала розглядати за її відсутності.\~ Відповідач по справі про час та місце розгляду цивільної справи був повідомлений судом належним чином та вчасно, надав суду заяву в якій позов визнав в повному обсязі, справу прохав розглядати за його відсутності. Суд, вивчивши матеріали справи та дослідивши надані докази, вважає позов обґрунтованим та таким, що підлягає задоволенню. При цьому суд виходить з наступного. Судом встановлені такі факти та відповідні ним правовідносини. Сторони перебували у шлюбі з відповідачем з 15.12.2007. Рішенням Московського районного суду м. Харкова від 11.11.2013 шлюб між сторонами розірвано. Від шлюбу мають доньку [PERSON], [INFO], яка проживає разом з позивачем. Згідно ст. 180 Сімейного кодексу України батьки зобовязані утримувати своїх неповнолітніх дітей. Якщо вони ухиляються від цих зобовязань, аліменти на їх утримання стягуються у судовому порядку. Відповідно до ст.184 СК України якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, частину доходу одержує в натурі, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення, суд за заявою платника або одержувача може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Враховуючи вищевикладене, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь [PERSON], на утримання малолітньої доньки [PERSON], [INFO] аліменти у розмірі 1000 гривень щомісячно, починаючи стягування з 04.07.2017 і до досягнення дитиною повноліття. Оскільки позивач звільнена від сплати судового збору при поданні позову до суду, то суд на підставі ч. 2 ст. 79, ч. 2 ст. 88 ЦПК України, стягує ці витрати з відповідача.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-11-08 00:00:00

Позивач звернулась до суду з позовом в якому просила стягнути з відповідача неустойку (пеню) у розмірі 6504 грн. 62 коп. у зв'язку з несплатою ним аліментів за рішенням Білозерського районного суду Херсонської області від 12.05.2015 року на утримання доньки [PERSON], [INFO]. Позивачка в судове засідання не з'явилася, надала заяву в якій уточнила вимоги й просила стягнути з відповідача пеню в сумі 5000 грн. за період з лютого 2015 року по жовтень 2017 року та розглянути справу без її участі. Відповідач в судове засідання не з'явився, надав суду заяву в якій уточнені позовні вимоги визнав та просив розглянути справу без його участі. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що заявлений позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Матеріалами справи підтверджується, що з відповідача за рішенням Білозерського районного суду Херсонської області від 12.05.2015 року стягнуто аліменти на користь позивача на утримання доньки [PERSON], [INFO], у розмірі 1/4 частини з усіх видів його заробітку (доходу), але не менше 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно до повноліття дитини. Відповідно до розрахунків заборгованості наданих ВДВС Білозерського РУЮ Херсонської області [PERSON] в період з лютого 2015 року по жовтень 2017 року аліменти за вказаним рішенням суду на утримання доньки [PERSON] сплачував несвоєчасно та не в повному обсязі, у зв'язку з чим станом на 01.11.2017 року має заборгованість по аліментам, яка позивачу не виплачена. Вказані обставини сторонами не заперечуються. За таких обставин, в межах заявлених позивачем вимог які відповідають розрахунку пені у зв'язку з несплатою відповідачем аліментів в період з лютого 2015 року по жовтень 2017 року, в силу ст. 196 СК України, вимоги позивачки є законними і обґрунтованими та з урахуванням визнання їх відповідачем підлягають задоволенню у повному обсязі. Крім того, в силу ст. 88 ЦПК України, з відповідача підлягає стягненню на користь держави судовий збір в сумі 640 грн.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2019-01-20 00:00:00

Позивач звернулась до суду з позовом, в якому просила стягнути з КС «Злагода» на свою користь вклад за договорами про залучення строкового внеску (вкладу) в розмірі 268904,14 грн. Позов мотивований тим, що 09.10.2014, 10.10.2014 та 04.11.2014 року між сторонами було укладено три договори про залучення строкового внеску (вкладу) члена кредитної спілки на депозитний рахунок. По закінченню строків дії депозитних договорів позивач звернувся до відповідача з вимогою про повернення йому суми вкладу та відсотків. На дане звернення КС «Злагода» не повернуло [PERSON] коштів, що й стало підставою звернення до суду. Позивач до судового засідання не з'явилась, однак до суду подала заяву в якій просила розгляд справи проводити без її участі. Представник відповідача до судового засідання не прибув, однак подав заяву в якій вказав, що не заперечує проти позовних вимог, та просить суд розгляд справи проводити за його відсутності. Вирішуючи спір, суд встановив наступні факти та відповідні їм правовідносини. Судом встановлено, що 09.10.2014 року [PERSON] та КС «Злагода» уклали договір № 369дТл про залучення строкового внеску (вкладу) члена кредитної спілки на депозитний рахунок в сумі 100000 грн під 2,78 % річних, з датою повернення вкладу до 09.04.2015 року (на 14-18 а.с.). 10.10.2014 року [PERSON] та КС «Злагода» уклали договір № 370дТл про залучення строкового внеску (вкладу) члена кредитної спілки на депозитний рахунок в сумі 56094,69 грн під 2,78 % річних, з датою повернення вкладу до 10.04.2015 року (на 19-23 а.с.). 04.11.2014 року [PERSON] та КС «Злагода» уклали договір № 384дТл про залучення строкового внеску (вкладу) члена кредитної спілки на депозитний рахунок в сумі 88269,03 грн під 27,03 % річних, з датою повернення вкладу до 04.02.2015 року (на 9-13 а.с.). Після закінчення строку дії зазначеного договору КС «Злагода» не повернула позивачу грошового вкладу та нарахованих процентів. Згідно акту-звірки розрахунку за депозитом станом на 15.06.2015 року заборгованість відповідача перед позивачем за договорами про залучення строкового внеску (вкладу) члена кредитної спілки на депозитний рахунок становить 268904,14 грн (на 27 а.с.). Згідно ст.ст. 526, 527, 530 ЦК України зобовязання повинні виконуватись належним чином і в установлений строк, відповідно до умов договору та вимог закону. Згідно ст. 629 ЦК України договір є обов'язковим для виконання сторонами. На підставі викладеного суд прийшов до висновку про наявність спірних правовідносин між сторонами, які відносяться до договірних зобовязань, та встановив, що права позивача відповідачем порушені, тому вони підлягають захисту. Відповідно до ст. 141 ЦПК України необхідно стягнути з відповідача на користь держави 704,80 грн судового збору. На підставі викладеного та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-11-19 00:00:00

позивач звернулась до суду з позовом, в якому просила стягнути із [PERSON] на її користь на утримання неповнолітньої дитини - [PERSON], [INFO], аліменти щомісячно в розмірі 25 відсотків з усіх видів доходів відповідача, але не менш ніж 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з дня подачі заяви до суду і до повноліття дитини. Свої вимоги позивач мотивує тим, що 04 вересня 2004 року вона зареєструвала шлюб з відповідачем. Від шлюбу у них народився син [PERSON], [INFO]. Шлюб між ними не розірвано. Припинили спільне проживання з травня 2014 року. Відповідач перейшов проживати до своїх батьків. Син знаходиться на її повному утриманні. Відповідач коштів на утримання дитини не надає. В судовому засіданні позивач подала заяву про збільшення розміру позовних вимог. Заяву мотивує тим, що 06 жовтня 2014 року вона народила другу дитину [PERSON], батьком якої також є відповідач. Просить стягувати з відповідача аліменти на утримання двох дітей в розмірі 1/3 частини його доходів але не менше, ніж 30% прожиткового мінімуму для дітей відповідного віку, щомісячно, починаючи з дня подачі позову до суду 22 вересня 2014 року на сина [PERSON] та з 06 жовтня 2014 року на дочку [PERSON] і до повноліття дітей. Відповідач [PERSON] в судовому засіданні позовні вимоги з урахуванням збільшеного їх розміру визнав повністю та не заперечує проти їх задоволення. Заслухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає до задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що відповідач [PERSON] та позивач [PERSON] зареєстрували шлюб 04 вересня 2004 року (а.с. 5). Від шлюбу мають двох неповнолітніх дітей - [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO], що підтверджується свідоцтвами про народження дітей. Згідно довідки про склад сім'ї № 610 від 14.11.14 року, виданої виконавчим комітетом Чижівської сільської ради Звенигородського району Черкаської області неповнолітні діти [PERSON] та [PERSON] проживають разом з позивачем та перебувають на її утриманні. Відповідно до ст. 180 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідач не надає позивачу матеріальну допомогу на утримання дітей. На даний час діти знаходяться на утриманні позивача. Відповідач не заперечує проти позову та стягнення з нього аліментів у вказаному позивачем розмірі. За таких обставин з відповідача, який є батьком неповнолітніх дітей - [PERSON] та [PERSON] і на якого покладено обов'язок по їх утриманню, слід стягнути аліменти на користь позивача в розмірі 1/3 частки від заробітку (доходу), але не менше, ніж 30% прожиткового мінімуму для дітей відповідного віку, щомісячно, починаючи з 22 вересня 2014 року для сина [PERSON] та з 06 жовтня 2014 року для обох дітей і до повноліття дітей. Допустити негайне виконання рішення суду в частині стягнення аліментів в межах платежу за один місяць. На підставі ст. 88 ЦПК України стягнути із [PERSON] на користь [PERSON] понесені нею витрати на правову допомогу в сумі 200 грн. та судовий збір в дохід держави в сумі 243 грн. 60 коп. На підставі ст.ст. ст.180, 181, 182, 183 СК України та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-11-05 00:00:00

Позивач звернулась до суду з позовом в якому просила стягнути на її користь з відповідача аліменти на утримання неповнолітнього сина, [PERSON], [INFO], у розмірі ? частини з усіх видів його заробітку (доходу), щомісяця і до повноліття дитини. При цьому посилається на те, що відповідач працює в м.Києві та отримує заробітну плату, добровільно матеріальну допомогу на утримання сина не надає. Позивач подала заяву про розгляд справи без її участі, позовні вимоги підтримала. Відповідач в судове засідання не зявився з невідомих суду причин, хоча про час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином. Враховуючи, що в матеріалах справи зібрано достатньо доказів про взаємовідносини сторін, суд вважає за можливе розглянути справу у відсутності сторін на підставі вимог ст.ст. 168, 224 ЦПК України. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає до задоволення з наступних підстав. Сторони є батьками [PERSON], [INFO], що підтверджується свідоцтвом про народження серії 1-ТП №116257. Дитина проживає разом з матірю, перебуває на її утриманні. Відповідач є батьком дитини, працездатний, матеріальну допомогу на утримання сина не надає, хоча має можливість її надавати. Відповідно до ст.180 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. На підставі ч.1 ст.80 СК України визначення розміру аліментів одному з подружжя за рішенням суду присуджуються одному з подружжя у частці від заробітку (доходу) другого з подружжя . Відповідно до п.17 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» вирішуючи питання щодо розміру аліментів, суд повинен урахувати: стан здоровя, матеріальне становище дитини і платника аліментів; наявність в останнього інших неповнолітніх дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, повнолітніх дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. На підставі ст.191 СК України, аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову. \~\~\~\~\~\~\~\~\~\~Визначаючи розмір аліментів, суд виходив з того, що відомості про доходи відповідача суду не надано, мати та батько мають нарівні брати участь в утриманні дитини, відповідач працездатний і здатний надавати таку допомогу. За таких обставин суд стягує аліменти з відповідача на користь позивача на утримання дитини до досягнення нею повноліття.

Outcome: approved