Jurisdiction: civil
Date: 2014-03-03 00:00:00

Позивач звернулась до суду з вищезазначеним позовом, мотивуючи свої вимоги тим, що 15.03.2012 року та 21.06. 2012 року між ним та відповідачем TOB «Лабораторно-промислові технології» в особі директора [PERSON]. були укладені письмові договори поворотної фінансової допомоги №19.03 та №21.06, предметом яких було надання безвідсоткової позики, відповідно, в розмірі 30 000 гривень та 15 000 гривень, строком на 360 днів. Крім того, вказує, що з метою підготовки поїздки до Індії 22.03.2012 року директор TOB «Лабораторно-промислові технології» [PERSON] під розписку отримав у нього гроші в розмірі 10 000 гривень і 450 доларів США. Розписка не містить кінцевої дати повернення боргу та є безстроковою. Оскільки до цього часу прийняті на себе зобов'язання відповідачем не виконані, так як останній зазначену суму позики не повернув, позивач вимушений звернутись до суду з позовом про стягнення з ТОВ «Лабораторно-промислові технології» заборгованості у розмірі 58 595 гривень, з яких: 15 000 гривень за договором №19.03 від 19.03.2012 року; 30 000 гривень за договором №21.06 від 21.06.2012 року; 10 000 гривень та 450 доларів США (що становить 3 595 гривень) за розпискою від 22.03.2012 року. Позивач в судове засідання не з'явився, про час та місце судового розгляду повідомлявся належним чином, однак подав до суду заяву, в якій позов підтримав та просив його задоволити в повному обсязі за обставин, викладених в ньому та проводити судове засідання без його участі. Представник відповідача в судове засідання не з'явився, про день та час розгляду справи повідомлений належним чином, однак будь-яких заперечень щодо позову не надіслав, та не надіслав повідомлення про поважність причини неявки в судове засідання, а тому суд вважає за можливе розглядати справу на підставі ст. 224 ЦПК України - у порядку заочного розгляду, на підставі наявних у справі доказів з урахуванням думки представника позивачки, який не заперечував проти такого порядку розгляду вищезазначеного спору. Третя особа [PERSON] в судове засідання не з'явився, про день та час розгляду справи повідомлений належним чином, однак будь-яких заперечень щодо позову не надіслав, та не надіслав повідомлення про поважність причини неявки в судове засідання, а тому суд вважає за можливе розглядати справу у його відсутність на підставі наявних у справі доказів. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню, виходячи з наступних підстав. Як встановлено в судовому засіданні, 15.03.2012 року та 21.06. 2012 року між позивачем та відповідачем TOB «Лабораторно-промислові технології» в особі директора [PERSON]. були укладені письмові договори поворотної фінансової допомоги №19.03(а.с.7) та №21.06 (а.с.6), предметом яких було надання безвідсоткової позики у розмірі 30 000 гривень та 15 000 гривень, строком на 360 днів. Крім того, як вбачається з матеріалів справи, з метою підготовки поїздки до Індії 22.03.2012 року директор TOB «Лабораторно-промислові технології» [PERSON] під розписку отримав у позивача безстроково кошти в розмірі 10 000 гривень і 450 доларів США (а.с.8). Позивач виконав свої зобов'язання за вказаним договором перед відповідачем та надав останньому грошові кошти всього у розмірі 58 595 гривень, з яких: 15 000 гривень за договором №19.03 від 19.03.2012 року; 30 000 гривень за договором №21.06 від 21.06.2012 року; 10 000 гривень та 450 доларів США, що за офіційним курсом НБУ становить 3 595 гривень, що підтверджується розпискою від 22.03.2012 року (а.с.8). В судовому засіданні встановлено, що відповідач на вимоги позивача про повернення боргу, взяті на себе зобов'язання по поверненню позичених коштів вчасно не виконав, що підтверджується актом звіряння взаємних розрахунків за період з березня 2012 року по жовтень 2012 року, відповідно до угод про поворотну фінансову допомогу (для підготовки до відрядження до Індії) між ними (а.с.9), заборгувавши позивачу та третій особі [PERSON] кошти на загальну суму 74 900 гривень, з яких 58 595 гривень - особисто позивачу. Відповідно до ст. 1046 ЦК України, за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов'язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Частиною 2 ст. 1047 ЦК України передбачено, що на підтвердження укладення договору позики та його умов може бути представлена розписка позичальника або інший документ, який посвідчує передання йому позикодавцем визначеної грошової суми або визначеної кількості речей. Статтею 1049 ЦК України передбачений обов'язок позичальника повернути позику, а саме: позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Відповідно до вимог ст. 533 ЦК України, якщо у зобов'язанні визначено грошовий еквівалент в іноземній валюті, сума, що підлягає сплаті у гривнях, визначається за офіційним курсом відповідної валюти на день платежу, якщо інший порядок її визначення не встановлений договором або законом чи іншим нормативно-правовим актом. З урахуванням вищевикладеного, суд приходить до висновку, що позовні вимоги позивача про стягнення з відповідача суми заборгованості всього в розмірі 58 595 гривень знайшли своє повне доведення в ході судового розгляду вищезазначеного позову, а тому підлягають задоволенню. Крім того, у відповідності до ст. 88 ЦПК України, необхідно стягнути з відповідача на користь позивача судовий збір в розмірі 585 гривень 95 копійок (а.с.18). На підставі викладеного, ст.ст. 526, 533, 1046, 1047, 1049, 1050 ЦК України,

Outcome: approved