Jurisdiction: civil
Date: 2016-11-14 00:00:00

позивач звернулась до суду з позовом в якому просить розірвати шлюб зареєстрований між нею та відповідачем 11 березня 2000 року Хмельницьким міським відділом реєстрації актів громадянського стану, відповідно до свідоцтва про укладення шлюбу серія [NUMBER], актовий запис №223. Позовні вимоги мотивує тим, що спільне життя з відповідачем не склалося у зв'язку з невідповідністю характерів та різними поглядами на життя. Не змогли знайти взаєморозуміння і поваги один до одного. Виявилось, що по характеру різні люди, з різними поглядами на життя, протилежними вподобаннями та поглядами на шлюб. Від шлюбу народилось двоє дітей - [PERSON]. [INFO] та [PERSON], [INFO] Зазначає, що протягом останніх років сімейне життя між подружжям поступово погіршувалося, що в кінцевому результаті призвело до фактичного припинення між ними подружніх відносин, за таких обставин в сім'ї існує стійкий розлад, подальше спільне проживання та збереження сім'ї є неможливим. З 2014 року разом не проживають, спільного господарства не ведуть, не підтримують подружніх обов'язків. Вважає, що надання строку на примирення, не виправить стан шлюбних відносин. Після розірвання шлюбу, діти залишаться проживати з позивачем. На їхнє утримання просить стягувати з відповідача аліменти на утримання дітей, оскільки сини активно розвиваються, потребують продуктів харчування, одягу взуття, ліків у разі хвороби, крім того, молодший син [PERSON]. [INFO] відвідує гурток дизайну і моделювання, займається приватно з вчителем англійської мови. Старший син [PERSON], [INFO] займається спортом, зокрема футболом, ходить до репетиторів з математики, фізики та англійської мови, на що також йдуть витрати. Усе це потребує значних коштів і сама позивачка не здатна в повній мірі цього забезпечити. Зважаючи на те, що відповідач має постійний стабільний заробіток, який працює в Національній академії сухопутних військ ім. Гетьмана Петра Сагайдачного-заступником начальника кафедри, що за адресою: 79012 м. Львів вул.Героїв Майдану,32 не має інших дітей, які б також потребували матеріального забезпечення, з нього не проводиться стягнень за виконавчими документами, вважає, що відповідач має можливість виконувати покладений на нього чинним законодавством та моральними принципами обов'язок батька, та здійснювати гідну матеріальну допомогу для утримання та забезпечення належного рівня життя та розвитку нашим дітям. Позивач в судове засідання подала заяву з клопотанням слухати справу у її відсутності, позов підтримує повністю, просить такий задовольнити, в частині стягнення аліментів на дітей позовні вимоги уточнила, просить стягувати аліменти на утримання неповнолітніх дітей [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO] у розмірі 1/3 частин з усіх видів доходів відповідача щомісячно, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з дня пред'явлення позову до суду і до досягнення дітьми повноліття, після розірвання шлюбу залишити прізвище «[PERSON]». Відповідач в судове засідання подав до суду заяву про розгляд справи за його відсутності, відповідач позов визнав, проти розірвання шлюбу не заперечив, зазначила, що примирення з позивачем неможливе, шлюб існує фактично, а також відсутні майнові спори, щодо стягнення аліментів, зазначив, що не заперечує щодо стягнення з нього аліментів на утримання неповнолітніх дітей [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO] у розмірі 1/3 частин з усіх видів доходів відповідача щомісячно, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з дня пред'явлення позову до суду і до досягнення дітьми повноліття. Суд у відповідності до ст.169 ЦПК України, вважає, що справу слід розглядати у відсутності позивача та відповідача на підставі наявних у справі доказів. Згідно ч. 2 ст. 197 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі якщо відповідно до положень ЦПК України розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Враховуючи, що у справі наявно достатньо матеріалів, які свідчать про права і взаємовідносини сторін, суд вважає, що заслуховувати їх особисті пояснення потреби немає, а тому розгляд справи слід провести у відсутності сторін без фіксування судового процесу. Відповідно до ст. 174 ЦПК України, позивач може відмовитися від позову, а відповідач визнати позов протягом усього часу судового розгляду, зробивши усну заяву. Якщо відмову позивача від позову, визнання позову відповідачем викладено в адресованих суду письмових заявах, ці заяви приєднуються до справи. У разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд. Судом встановлено, що визнання відповідачем позову не суперечить вимогам чинного законодавства та не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, наслідки визнання позову відповідачу відомі та зрозумілі. Дослідивши матеріали справи у їх сукупності, суд вважає, що позов слід задовольнити з наступних підстав. Судом встановлено, що 11 березня 2000 року між [PERSON] до [PERSON] укладено шлюб, що стверджується свідоцтвом серія [NUMBER], виданим Хмельницьким міським відділом реєстрації актів громадянського стану, про що зроблений актовий запис №223. Згідно зі свідоцтва про народження серії [NUMBER] від [INFO] у сторін народився син [PERSON]. [INFO], актовий запис № 100, батьками якого є [PERSON] та [PERSON]. Зі свідоцтва про народження серії [NUMBER] від 02 вересня 2006 року у сторін народився син [PERSON], [INFO] актовий запис №4954, батьками якого є [PERSON] та [PERSON]. Згідно із ст.109 СК України шлюб розривається судом, якщо буде встановлено, що заява про розірвання шлюбу відповідає дійсній волі дружини та чоловіка і що після розірвання шлюбу не будуть порушені їх права, а також права їх дітей. Відповідно до ст.ст. 110-112 Сімейного кодексу України позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них. Згідно з ч. 2 ст.140 Сімейного кодексу України, шлюб припиняється внаслідок його розірвання. Відповідно до ст.112 Сімейного кодексу України, суд з'ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність двох малолітніх дітей, обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до переконання, що позов слід задовольнити, оскільки шлюб існує лише формально, подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить інтересам позивача та дітей, оскільки сім'я розпалася та існує формально. Оскільки подальше спільне проживання подружжя і збереження шлюбу суперечить інтересам сторін, шлюб підлягає розірванню. Задовольняючи позов про розірвання шлюбу, суд виходить з того, що добровільність шлюбу - одна з основних його засад. Шлюб - це сімейний союз, при цьому слово сімейний засвідчує, що шлюб створює сім'ю, а слово союз підкреслює договірну природу шлюбу, яка зумовлює його добровільний характер. Шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Шлюб припиняється внаслідок його розірвання. Розірвання шлюбу засвідчує стійкий розлад подружніх стосунків. Позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя. Для поваги до права дружини або чоловіка на пред'явлення вимоги про розірвання шлюбу потрібен прояв другим з подружжя власної гідності, поваги до себе. Позивач скористалась даним правом та звернулась до суду з цим позовом, наполягає на розірванні шлюбу. Збереження шлюбу можливе на паритетних засадах, на почуттях взаємної любові та поваги, взаємодопомоги та підтримки, тобто на тому, що є моральною основою шлюбу, а позивач не має намір зберігати шлюб з відповідачем. Суд вважає, що причини, що спонукають позивача наполягати на розірванні шлюбу є обґрунтованими і подальше спільне життя подружжя та збереження шлюбу суперечило б його інтересам, що має істотне значення, внаслідок чого шлюб підлягає розірванню. Відповідно до ст.113 Сімейного Кодексу України, особа, яка змінила своє прізвище у зв'язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Після державної реєстрації розірвання шлюбу залишити позивачу прізвище «[PERSON]». Згідно ч.2 ст.114 СК України у разі розірвання шлюбу судом, шлюб припиняється у день набрання чинності рішення суду про розірвання шлюбу. Що стосується позовних вимог про стягнення аліментів, судом встановлено наступне. Відповідно до ст.180 Сімейного Кодексу України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до ч.1ст.182 Сімейного Кодексу України при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров'я та матеріальне становище дитини; стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. Так, судом встановлено, що діти активно розвиваються, потребують продуктів харчування, одягу взуття, ліків у разі хвороби, крім того, молодший син [PERSON]. [INFO] відвідує гурток дизайну і моделювання, займається приватно з вчителем англійської мови. Старший син [PERSON], [INFO] займається спортом, зокрема футболом, ходить до репетиторів з математики, фізики та англійської мови. Відповідно до ч.1 ст.183 Сімейного Кодексу України частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Згідно із ст.184 Сімейного Кодексу України якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, частину доходу одержує в натурі, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення, суд за заявою платника або одержувача може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Враховуючи викладене, суд приходить до висновку, що аліменти повинні бути стягнуті в частковому відношенні до заробітку відповідача, а саме в розмірі 1/3 частини з усіх видів його заробітку, але неменше 30 відсотків прожиткового мінімуму, щомісячно до досягнення дітьми повноліття. Відповідно до ст.88 ЦПК України стягненню з відповідача на користь позивача підлягає сплачений позивачем судовий збір за подання заяви про розірвання шлюбу у розмірі 551 грн. 20 коп., оскільки він документально підтверджений квитанцією від 03.08.2016 року № 20. Також з відповідача на користь держави підлягає стягненню судовий збір в сумі 551,20 грн. за вимогу про стягнення аліментів. На підставі викладеного,

Outcome: approved