Jurisdiction: civil
Date: 2014-03-03 00:00:00

Позивач звернулась до суду з позовом, в якому просить суд стягнути на її користь з [PERSON] аліменти на утримання неповнолітньої дочки [PERSON], в розмірі 1/4 частини від усіх його видів заробітку щомісяця, але не менше 30% від прожиткового мінімуму, встановленого для дитини відповідного віку. Позивач у судовому засіданні, позовні вимоги підтримала, наполягала на їх задоволенні, посилаючись на підстави викладені у позовній заяві. Відповідач у судовому засіданні позовні вимоги визнав, погодився на сплату аліментів. Заслухавши доводи позивача, пояснення відповідача та вивчивши матеріали справи суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Як встановлено судом, сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі з 23.01.1999 року, про що свідчить свідоцтво про одруження [NUMBER] від 23.01.1999 року, видане відділом реєстрації актів громадянського стану виконкому Котовської міської ради Одеської області. За час проживання у шлюбі, у сторін по справі, 14 грудня 1999 року народилася дочка [PERSON], що підтверджується копією свідоцтва про народження [NUMBER] від 22.12.1999 року. Дитина знаходиться на утриманні матері. За ствердженням позивача, відповідач добровільно матеріальну допомогу на утримання дитини не надає, що і змусило її звернутися до суду із позовом. За ствердження позивача шлюбні стосунки між ними фактично припинені, а відповідачем по справі до суду подано позов про розірвання шлюбу з нею. Батьки дитини мають рівні обов'язки з надання утримання дитині, оскільки згідно з ч.1 ст.141 Сімейного кодексу України мати і батько мають рівні права та обов'язки щодо дитини. При цьому згідно ст.182 Сімейного кодексу України судом враховано, що дитина проживає з матір'ю, мати дитини здійснює догляд за нею, можливості матері по наданню утримання на дитину є обмеженими. Згідно ст.180 Сімейного кодексу України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно ст.181 Сімейного кодексу України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Згідно ст.11 ЦПК України суд розглядає цивільну справу в межах заявлених вимог і на підставі представлених сторонами доказів. Таким чином, враховуючи, що позивачка просить у своїй позовній заяві на присудженні коштів на утримання дитини у розмірі ? частини від усіх видів доходу відповідача, та відповідач [PERSON] не заперечує проти задоволення позовних вимог, суд вважає за необхідне задовольнити позов шляхом стягнення аліментів саме у розмірі 1/4 частини від усіх видів доходу відповідача. У відповідності до ч. 2 ст. 182 СК України мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, за винятком випадків, передбачених статтею 184 цього Кодексу. Суд роз'яснює сторонам, що відповідно до ч. 1 ст. 192 Сімейного кодексу України розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено, або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров'я когось із них. При постанові рішення судом, у відповідності до ст.182 Сімейного кодексу України враховано матеріальне становище дітей, стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів. Згідно до ч. 1 ст. 367 ЦПК України у справах про стягнення аліментів суд допускає негайне виконання рішень у межах суми платежу за один місяць.

Outcome: approved