Jurisdiction: civil
Date: 2016-01-26 00:00:00

Позивач звернулась до суду з зазначеним позовом, посилаючись на те, що з відповідачем вони перебувають в зареєстрованому шлюбі з 01.12.2012 р., від якого мають малолітню доньку: [PERSON], [INFO]. Однак відносини з відповідачем не склалися, оскільки останній мало часу приділяв дитині, сім'ї та рідко бував вдома. Крім того, відповідач в добровільному порядку надавати матеріальну допомогу не хоче, хоча має таку можливість, оскільки офіційно працює водієм Торгового дому «Рошен». В свою чергу позивач позбавлена можливості працювати, оскільки перебуває у відпустці по огляду за дитиною до досягнення нею 3-х річного віку, і її єдиним доходом є незначна допомога при народженні дитини. За таких обставин позивач просить суд стягнути з відповідача аліменти утримання малолітньої доньки у розмірі 1/4 частини всіх видів його заробітку (доходу) щомісячно, але не менше ніж одного неоподатковуваного мінімуму доходів громадян на одну дитину, починаючи з дня пред'явлення позову до суду і до досягнення дитиною повноліття, а також аліменти на її утриманні в розмірі 1/3 частини всіх видів його заробітку (доходу) щомісячно, починаючи з дня пред'явлення позову до суду і до досягнення дитиною трьохрічного віку. Позивач в судовому засіданні вимоги позову підтримала та просила суд їх задовольнити в повному обсязі. Відповідач в ході судового розгляду справи вимоги позову визнав частково, погоджуючись сплачувати аліменти на утримання дитини і визнав вимоги про стягнення аліментів на дружину в такому розмірі, щоб загалом аліменти стягувалися в розмірі третини його заробітку. Заслухавши пояснення сторін, дослідивши письмові докази, що містяться у справі в їх сукупності, суд приходить до висновку що позов підлягає частковому задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що сторони перебувають в шлюбі, який зареєстрували 01.12.2012 р. в відділі державної реєстрації актів цивільного стану Васильківського міськрайонного управління юстиції Київської області, актовий запис № 345. (а.с.4). Від шлюбу сторони мають малолітню доньку: [PERSON], [INFO] (а.с.5). Відповідно до довідки Управління соціального захисту населення Васильківської районної державної адміністрації № 706 від 10.11.2015 р. [PERSON] перебуває на обліку в Управлінні соціального захисту населення і одержує допомогу по догляду за дитиною до досягнення нею 3-річного віку (а.с.7). В свою чергу, довідкою виконавчого комітету Глевахівської селищної ради №3/17 від 10.11.2015 року підтверджено, що разом з позивачем проживає її донька [PERSON] (а.с.6). Відповідно до ст. 180 СК України, батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. За відсутності домовленості між батьками про сплату аліментів на дитину той із них, з ким вона проживає, вправі звернутися до суду з відповідним позовом. Згідно з ч. 3ст. 181 СК України аліменти на дитину присуджуються в частці від заробітку (доходу) її матері, батька (ст. 183 цього Кодексу) або в твердій грошовій сумі (ст. 184 СК України) і виплачуються щомісячно (п. 17 постанови Пленуму Верховного Суду України № 3 від 15 травня 2006 року «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів»). Частиною 1 ст. 183 СК України встановлено, що частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Відповідно до ч. 2 ст. 182 СК України, мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, за винятком випадків, передбачених ст. 184 цього Кодексу. Згідно вимог ч. 1 ст. 191 СК України, аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову. Відповідно до ст. 367 ЦПК України суд допускає негайне виконання рішення у справі про стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць. Враховуючи, що неповнолітня донька сторін по справі проживає разом з позивачем, домовленості між сторонами щодо її утримання не досягнуто, відповідач, в добровільному порядку допомоги на утримання доньки не надає, хоча має таку можливість, суд дійшов висновку про необхідність задоволення позову та присудження на користь позивача з відповідача аліментів на утримання неповнолітньої доньки у розмірі, який просить позивач. В свою чергу, положеннями ст. 75 СК України визначено, що дружина, чоловік повинні матеріально підтримувати один одного. Право на утримання (аліменти) має той із подружжя, який є непрацездатним, потребує матеріальної допомоги, за умови, що другий із подружжя може надавати матеріальну допомогу. Один із подружжя є таким, що потребує матеріальної допомоги, якщо заробітна плата, пенсія, доходи від використання майна, інші доходи не забезпечують йому прожиткового мінімуму, встановленого законом. Частиною 2 ст. 84 СК України встановлено, що дружина, з якою проживає дитина, має право на утримання від чоловіка - батька дитини до досягнення дитиною трьох років Відповідно до ст. 80 СК України аліменти присуджуються одному з подружжя у частці від заробітку (доходу) другого з подружжя і (або) у твердій грошовій сумі. Розмір аліментів одному з подружжя суд визначає з урахуванням можливості одержання утримання від повнолітніх дочки, сина, батьків та з урахуванням інших обставин, що мають істотне значення. Згідно з ст. 182 СК України при визначені розміру аліментів суд враховує стан здоров'я та матеріальне становище дитини, стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів, наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина, інші обставини, що мають істотне значення. Судом встановлено, що у відповідності до закону позивач має право на утримання відповідачем до досягнення їх дитиною трьохрічного віку, оскільки не працює у зв'язку з доглядом за дитиною та потребує матеріальної допомоги, а відповідач має можливість таку допомогу надавати, оскільки фізично здоровий, має постійне місце роботи та стабільний дохід. При визначенні розміру аліментів, які підлягають стягненню з відповідача на користь позивача, суд враховує також матеріальне становище платника аліментів та їх стягувана, і приходить до переконання, що стягненню з відповідача підлягають аліменти в розмірі 1/6 частини від всіх видів його заробітку, оскільки саме такий розмір аліментів на думку суду відповідатиме задоволенню мінімальних потреб позивача та можливостям відповідача. Згідно вимог ст. 88 ЦПК України з відповідача в дохід держави підлягають стягненню судові витрати у справі.

Outcome: partial