Jurisdiction: civil
Date: 2019-10-17 00:00:00

Позивач звернулась до суду з позовом до відповідача про визнання права власності в порядку спадкування за законом. Свої вимоги позивач мотивує тим, що [INFO] помер її батько [PERSON] , якому належала Ѕ частина будинку [ADDRESS] , яка є спадковим майном. Позивач вказує на те, що як спадкоємець за законом для оформлення спадщини вона звернулась до П`ятнадцятої київської державної нотаріальної контори з заявою про прийняття спадщини та видачу відповідного свідоцтва на спадщину. Проте, державним нотаріусом 16.02.2018 року їй було відмовлено у вчиненні нотаріальної дії, а саме видачі свідоцтва про право на спадщину на спірну квартиру в зв`язку з тим, що свідоцтво про право на особисту власність і на домоволодіння від 09.11.1994 року видано на адресу: [ADDRESS] , в той час, як технічний паспорт на цей же будинок 27.07.2007 року виготовлений на адресу: [ADDRESS] . Посилаючись на викладені обставини, а також на те, що зазначені розбіжності у документах на будинок перешкоджають їй в оформленні спадщини в нотаріальному порядку, позивач просить задовольнити її вимоги та визнати за нею право власності в порядку спадкування за законом на Ѕ частину будинку, що належала її померлому батьку [PERSON] . Ухвалою судді Деснянського районного суду м.Києва Скрипки О.І. від 19.12.2018 року відкрито провадження даній цивільній справі в порядку загального позовного провадження. 29.01.2019 року до суду надійшли пояснення на позовну заяву представника третьої особи, в якому представник третьої особи просить прийняти рішення на підставі наданих доказів згідно чинного законодавства та слухати справу у його відсутність. 09.07.2019 року від відповідача [PERSON] надійшла заява, в якій відповідач позовні вимоги визнає в повному обсязі та просить їх задовольнити. Ухвалою Деснянського районного суду м.Києва від 09.07.2019 року витребувано від Комунального підприємства Київської міської ради «Київське міське бюро технічної інвентаризації» належним чином завірену копію інвентаризаційної справи будинку [ADDRESS] , в якому був зареєстрований та проживав померлий 09.07.2015 року [PERSON] . Ухвалою Деснянського районного суду м.Києва від 09.07.2019 року закрито підготовче судове засідання та справу призначено до розгляду в загальному порядку. В судовому засіданні позивач позовні вимоги підтримала та просила про їх задоволення. Відповідач та представник третьої особи в судове засідання не з`явились, про час та місце розгляду справи повідомлені належним чином. Враховуючи обставини справи та взаємовідносини сторін, суд вважає можливим розглянути справу у відсутність відповідача та представника третьої особи на підставі наявних доказів. Заслухавши пояснення позивача, дослідивши матеріали справи, дослідивши обставини справи в їх сукупності, оцінивши зібрані по справі докази виходячи зі свого внутрішнього переконання, яке ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів, суд дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню, виходячи з наступного. Як встановлено в судовому засіданні та вбачається з матеріалів справи, [INFO] помер [PERSON] (а.с.8). Після смерті [PERSON] відкрилась спадщина, яка складається з 1/2 частини будинку [ADDRESS] загальною площею 64,3 кв.м., житловою площею 25,3 кв.м., що належала йому на підставі свідоцтва про право на особисту власність і на домоволодіння від 09.11.1994 року (а.с.16). Позивач є донькою відповідача та спадкоємцем за законом першої черги (а.с.9, 10). 16.09.2015 року позивач звернулась до П`ятнадцятої київської державної нотаріальної контори з заявою про прийняття спадщини (а.с.14). Постановою державного нотаріуса П`ятнадцятої київської державної нотаріальної контори від 16.02.2018 року встановлено, що в документах, що підтверджують право власності померлого на спірну частину будинку є невідповідності в адресі. Згідно наданих документів, які знаходяться в спадковій справі, а саме правовстановлюючий документ (Свідоцтво про право на особисту власність) на Ѕ частину житлового будинку [ADDRESS], а технічний паспорт на вищевказаний будинок виданий на адресу: [ADDRESS] , що унеможливлює ідентифікувати адресу, за якою неможливо видати свідоцтво про право на спадщину за законом. З цих підстав позивачу відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом (а.с.15). Відповідно до ч.1 ст.316 ЦК України, правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб. Згідно ст.328 ЦК України, право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Стаття 392 ЦПК України передбачає, що власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Згідно ст.ст.1216, 1218 ЦК України, спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). До складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Статтею 1217 ЦК України визначено, що спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Відповідно до ч.1 ст.1222 ЦК України, спадкоємцями за заповітом і за законом можуть бути фізичні особи, які є живими на час відкриття спадщини, а також особи, які були зачаті за життя спадкодавця і народжені живими після відкриття спадщини. Згідно ч.1 ст.1269 ЦК України, спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу або в сільських населених пунктах - уповноваженій на це посадовій особі відповідного органу місцевого самоврядування заяву про прийняття спадщини. Відповідно до ст.1296 ЦК України, спадкоємець, який прийняв спадщину, може одержати свідоцтво про право на спадщину. Якщо спадщину прийняло кілька спадкоємців, свідоцтво про право на спадщину видається кожному з них із визначенням імені та часток у спадщині інших спадкоємців. Відсутність свідоцтва про право на спадщину не позбавляє спадкоємця права на спадщину. Статтею 1297 ЦК України передбачено, що спадкоємець, який прийняв спадщину, у складі якої є нерухоме майно, зобов`язаний звернутися до нотаріуса або в сільських населених пунктах - до уповноваженої на це посадової особи відповідного органу місцевого самоврядування за видачею йому свідоцтва про право на спадщину на нерухоме майно. Як встановлено судом, і це підтверджується наявними доказами, померлий [PERSON] був власником Ѕ частини будинку [ADDRESS] на підставі свідоцтва, виданого у 1994 році. В той же час, згідно технічного паспорту на будинок, виготовленого у 2007 році, даний будинок на даний час має адресу: [ADDRESS] . Позивач є спадкоємцем за законом, яка у встановленому законом порядку звернулась з заявою про прийняття спадщини, однак на даний час позбавлена можливості отримати відповідне свідоцтво та зареєструвати у встановленому законом порядку право власності на нерухоме майно, оскільки правовстановлюючі документи на будинок містять розбіжності в написанні адреси, чим порушується її право на спадкування, а тому її порушені права підлягають захисту в судовому порядку, оскільки іншим шляхом усунути вказані розбіжності неможливо. Таким чином, аналізуючи зібрані по справі докази, суд вважає позовні вимоги обґрунтованими і такими, що підлягають задоволенню. На підставі викладеного,

Outcome: approved