Jurisdiction: civil
Date: 2019-04-21 00:00:00

Позивач звернулась до суду з вказаним позовом, в якому зазначила, що їй належить житловий будинок, який розташований за адресою: [ADDRESS] , в даному житловому будинку зареєстрована відповідач по справі, яка вже понад один рік не проживає за вказаною адресою, особистих речей відповідача в будинку не має, витрат по оплаті комунальних послуг та утриманню житла не здійснює. Між сторонами по справі не укладався договір найму житлового приміщення. Позивач намагалась мирно вирішити це питання, пропонувала відповідачу добровільно знятись з реєстрації, але всі її прохання відповідач ігнорує. В зв`язку з вищевказаним позивач змушена звернутись до суду з відповідною заявою, так як відповідач створює їй перешкоди у здійсненні права користування і розпорядження своїм майном. Позивач у судове засідання не з`явилась, але надала заяву про розгляд справи за її відсутністю, на позові наполягала, не заперечувала щодо заочного розгляду справи (а.с. 26). Відповідач у судове засідання не з`явилась хоча належним чином була повідомлена про час та місце слухання справи (а.с. 27, 30). Згідно ч. 1 ст. 280 ЦПК України, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; відповідач не подав відзив; позивач не заперечує проти такого вирішення справи. У зв`язку з тим, що відповідач повідомлена належним чином про час та місце слухання справи, відповідач не з`явилась в судове засідання без повідомлення причин, відповідач не подала відзив та враховуючи згоду позивача на заочний розгляд справи, суд вважає за необхідне ухвалити рішення про заочний розгляд справи. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Перевіривши матеріали справи суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що позивачу на підставі свідоцтва про право власності серії [NUMBER] , яке зареєстровано в електронному Реєстрі прав власності на нерухоме майно 02 серпня 2010 року, належить житловий будинок, який знаходиться за адресою: [ADDRESS] (а.с. 6), вище зазначене також підтверджується витягом про реєстрацію права власності на нерухоме майно № 26888898 від 02.08.2010 року (а.с. 7) та технічним паспортом на садибний (індивідуальний) житловий будинок від 10.11.2009 року виданий на ім`я [PERSON] (а.с. 8). Відповідно до витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності № 112876755 від 05.02.2018 року, власником земельної ділянки площею 0.1647 га., цільове призначення, якої для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка), яка знаходиться за адресою: [ADDRESS] - є [PERSON] (а.с. 11). Згідно довідки виконавчого комітету Великодальницької сільради Біляївського районного Одеської області № 3501 від 26.09.2018 року, позивач дійсно проживає в належному її приватному будинку, який знаходиться за адресою: [ADDRESS] , а відповідач зареєстрована, але не проживає у вищезазначеному будинку з 08.08.2017 року по теперішній час (а.с. 12). Відповідно до акту виданого спеціалістом виконавчого комітету Великодальницької сільської ради Біляївського району Одеської області від 03.09.2018 року, [PERSON] , [INFO] , зареєстрована, але не проживає з 08.08.2017 року по теперішній час в будинку, який знаходиться за адресою: [ADDRESS] (а.с. 13). Згідно ст. 41 Конституції України, кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю. Відповідно до вимог ст. 16 ЦК України, кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Відповідно до вимог ст. 319 ЦК України, власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. При цьому згідно до ст. 391 ЦК України, власник має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування і розпорядження своїм майном. Згідно ч. 2 ст. 405 ЦК України, член сім`ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім`ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом. Пунктами 33, 34 Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ «Про судову практику в справах про захист права власності та інших речових прав» № 5 від 07.02.2014 року передбачено, що відповідно до положень ст. 391,396 ЦК України позов про усунення порушень прав, не пов`язаних із позбавленням володіння, підлягає задоволенню у разі, якщо позивач доведе, що він є власником або особою, яка володіє майном (має речове право) з підстави, передбаченої законом або договором, і що діями відповідача, не пов`язаними з позбавленням володіння, порушується його право власності чи законного володіння. При цьому усунення перешкод у здійсненні права користування та розпорядження своїм майном, зокрема жилим приміщенням, шляхом зняття особи з реєстраційного обліку, залежить від вирішення питання про право користування такої особи жилим приміщенням відповідно до норм житлового та цивільного законодавства, а саме від вирішення однієї із таких вимог: про позбавлення права власності на жиле приміщення, про позбавлення права користування жилим приміщенням, про визнання особи безвісно відсутньою, про оголошення фізичної особи померлою. Враховуючи викладене, суд вважає позовні вимоги обґрунтованими і такими, що підлягають задоволенню.

Outcome: approved