Jurisdiction: civil
Date: 2018-08-05 00:00:00

Позивач звернулась до суду з позовом, в якому просить суд стягнути з [PERSON] на користь [PERSON], аліменти на утримання сина [PERSON], в розмірі 1500 грн., щомісячно, з моменту звернення до суду та до досягнення дитиною повноліття. Свої вимоги мотивує тим, що перебуває у зареєстрованому шлюбі з відповідачем. В даному шлюбі народився син [PERSON], [INFO]. Відповідач усунувся від виконання обов'язків по утриманню своєї дитини, проживає окремо, не надає жодної добровільної матеріальної допомоги на утриманні дитини. Син знаходиться на повному матеріальному утриманні матері. В судове засідання позивач [PERSON] та її представник [PERSON] не з'явились, подали до суду заяви про розгляд справи у їхній відсутності, позовні вимоги підтримують повністю, просять суд позов задоволити. Про заочний розгляд справи не заперечують. Відповідач [PERSON] був належним чином повідомлений, про час та місце розгляду справи, у судове засідання не з'явився, від нього не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності. Відповідно до вимог ст.280 ЦПК України у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло повідомлення про причини неявки, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів. Так як у справі достатньо матеріалів про права та взаємовідносини сторін, суд, враховуючи письмові заяви позивача та представника позивача розглядає справу за відсутності сторін, по матеріалах справи - заочно. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень ЦПК України розгляд справи здійснюється судом за відсутністю учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. З'ясувавши обставини справи, дослідивши надані суду докази, суд вважає, що позов слід задовольнити, виходячи з наступного. Відповідно ст. 180 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до частини 1 статті 183 Сімейного кодексу України та абзацу 1 пункту 17 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 3 від 15 травня 2006 року «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. При визначенні розміру аліментів згідно до ст. 182 СК України, суд враховує: стан здоров'я та матеріальне становище дитини, стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів, наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина, інші обставини, що мають істотне значення. Вирішуючи питання про розмір аліментів, які необхідно стягувати з відповідача, суд виходить з того, що відповідно до ст. 184 СК України, якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення, суд за заявою одержувача може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі. За змістом ст. 184 СК України та з урахуванням положень ч. 2 ст. 182 СК України, суд визначає аліменти у твердій грошовій сумі в чітко визначеному розмірі, який не залежить від розміру прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку чи відсотків від нього, тим більше такий розмір аліментів не може варіюватись залежно від зміни розміру прожиткового мінімуму кожного року, оскільки це суперечить самому змісту ст. 184 СК України та принципам такого способу визначення розміру аліментів. Судом встановлено, що [PERSON] є батьком дитини [PERSON], [INFO], матеріальної допомоги на його утримання не надає, чим фактично ухиляється від виконання своїх батьківських обов'язків. Законодавство України встановлює пріоритет інтересів дітей при вирішенні сімейних спорів (ч. 8 ст. 7 СК України), а також справедливості у врегулюванні сімейних відносин (ч.9 ст. 7 СК України). Відповідно до ст.18 Конвенції ООН «Про права дитини» від 20.11.1989 року (ратифікована Україною 27.02.1991року), держави-учасниці докладають всіх можливих зусиль до того, щоб забезпечити визнання принципу загальної та однакової відповідальності обох батьків за виховання і розвиток дитини. Батьки або у відповідних випадках законні опікуни несуть основну відповідальність за виховання і розвиток дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування. З огляду на вищенаведене, враховуючи матеріали справи, майновий стан відповідача, суд приходить до висновку, оскільки відповідач ухиляється від добровільного виконання свого обов'язку по утриманню дитини, чим порушує права позивачки і дитини, то з відповідача на користь позивачки необхідно стягнути аліменти на утримання доньки у твердій грошовій сумі у розмірі 1500 гривень щомісяця, починаючи стягувати від дня пред'явлення позову до суду і до досягнення дитиною повноліття. Такий розмір стягування аліментів не суперечитиме інтересам дитини та відповідача, який має нерегулярний щомісячний заробіток. Згідно з ст. 191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову. Відповідно до ч. 6 ст. 141 ЦПК України, якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, які їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог, а інша частина компенсується за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. Якщо обидві сторони звільнені від оплати судових витрат, вони компенсуються за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. На підставі вищевикладеного та

Outcome: approved