Jurisdiction: civil
Date: 2019-07-10 00:00:00

Позивач звернулась до суду з позовною заявою про розірвання шлюбу з відповідачем [PERSON] , та стягнути з відповідача на її користь судові витрати. В обґрунтування позову зазначає, що 12.08.2005 року відділом реєстрації актів цивільного стану Дергачівського районного управління юстиції Харківської області укладено шлюб між нею, до шлюбу [PERSON] та [PERSON] , актовий запис № 89, після одруження позивачу присвоєно прізвище « [PERSON] ». Подружнє життя не склалося через несумісність характеру, втрати поваги один до одного. У підготовче засідання позивач не з`явилась, подала до суду заяву, в якій просить справу розглядати справу за її відсутності, позовні вимоги підтримує в повному обсязі, прізвище після розлучення залишити « [PERSON] ». Відповідач в підготовче засідання не з`явився, подав до суду заяву про розгляд справи за його відсутності, проти задоволення позовних вимог не заперечує, висловив згоду на розірвання шлюбу. Враховуючи, що в справі є достатні матеріали про права і взаємовідносини сторін, суд розглядає справу у відсутність сторін. Фіксація судового процесу технічними засобами не здійснювалась згідно вимог ч. 2 ст. 247 ЦПК України. Суд, дослідивши матеріали справи у їх сукупності, всебічно та повно з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позовна заява, об`єктивно оцінивши докази, що мають істотне значення для її розгляду і вирішення по суті, приходить до висновку, що позовна заява підлягає задоволенню з огляду на наступне. Судом встановлено, що [PERSON] та [PERSON] , уклали шлюб, який зареєстровано 12.08.2005 року відділом реєстрації актів цивільного стану Дергачівського районного управління юстиції Харківської області, актовий запис № 89, відповідно до свідоцтва про одруження серії [NUMBER] . Після одруження прізвище позивача « [PERSON] » змінено на «Білоцерківська». На теперішній час сімейні відносини між сторонами припинені, спільного бюджету та господарства не ведуть, між ними немає взаєморозуміння, збереження сім`ї не можливе, відповідач проти розірвання шлюбу не заперечує. Відповідно до ст.16 Загальної декларації прав людини від 10 грудня 1948 року чоловіки і жінки користуються однаковими правами щодо одруження під час шлюбу та під час його розірвання. Відповідно до ч. 1 статті 110 Сімейного кодексу України позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. Відповідно до ч.2 статті 112 Сімейного кодексу України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлене, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Відповідно до ч.1 статті 11 Цивільного процесуального кодексу України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданими відповідно до цього кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, як беруть участь у справі. Відповідно ч.3 статті 200 Цивільного процесуального кодексу України за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених вимог. Оскільки суд ухвалює рішення на користь позивача, то відповідно вимоги щодо стягнення з відповідача на користь позивача судових витрат, а саме судового збору у розмірі 768,40 грн., також підлягають задоволенню. На підставі наведеного,

Outcome: approved