Jurisdiction: civil
Date: 2021-04-01 00:00:00

Позивач, звернувшись в суд із даним позовом, посилаються на те, що він та відповідач [PERSON] перебували у зареєстрованому шлюбі, який розірвано рішенням Коломийського міськрайонного суду від 23.09.2020 року. В шлюбі у них народилося двоє дітей: [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] , які згідно рішення суду проживають з матір`ю. Після розлучення він запропонував відповідачці дозволити йому приймати участь у вихованні та спілкуванні з дітьми, а саме побачення кожного тижня з 10:00 год. суботи до 18:00 год. неділі без присутності матері. Однак будь-якої згоди вони не дійшли, крім того відповідачка чинить йому перешкоди побачення з дітьми, не дає йому можливості бачитися з дітьми. Тому просить суд зобов`язати [PERSON] не чинити йому перешкоди у спілкуванні з дітьми та встановити йому для участі у вихованні та спілкуванні з неповнолітніми дітьми такі способи: побачення кожного тижня з 10:00 год. суботи до 18:00 год. неділі без присутності матері. В підготовчому судовому засіданні позивач позовні вимоги підтримав та просив позов задоволити. Відповідач в підготовчому судовому засіданні позовні вимоги визнала повністю. Представник третьої особи, Знайда В.М. в підготовчому судовому засіданні щодо позову не заперечив. Заслухавши учасників процесу, дослідивши письмові докази по справі, суд прийшов до висновку, що позов слід задовольнити, з наступних підстав. Відповідно до ст.141 СК України мати та батько мають рівні права та обов`язки по відношенню до дитини. Питання виховання дитини вирішується батьками спільно. Той із батьків, хто проживає окремо від дитини, відповідно до ст.157 СК України, зобов`язаний брати участь у її вихованні і має право на особисте спілкування з нею. Той із батьків, з ким проживає дитина, не має права перешкоджати тому з батьків, хто проживає окремо, спілкуватися з дитиною та брати участь у її вихованні, якщо таке спілкування не перешкоджає нормальному розвиткові дитини. Судом встановлено, що від шлюбу у сторін народилося двоє дітей: [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] , в свідоцтвах про народження сторони записані батьками дітей (а.с.9-10). Згідно рішення Коломийського міськрайонного суду від 23 вересня 2020 року шлюб між сторонами розірвано та після розірвання шлюбу неповнолітніх дітей вирішено залишити проживати з матір`ю [PERSON] (а.с.11). В підготовчому судовому засіданні відповідач позовні вимоги визнала повністю. Згідно з ст. 159 СК України якщо той із батьків, з ким проживає дитина, чинить перешкоди тому з батьків, хто проживає окремо, у спілкуванні з дитиною та у її вихованні, зокрема якщо він ухиляється від виконання рішення органу опіки та піклування, другий із батьків має право звернутися до суду з позовом про усунення цих перешкод. Суд визначає способи участі одного з батьків у вихованні дитини (періодичні чи систематичні побачення, можливість спільного відпочинку, відвідування дитиною місця його проживання тощо), місце та час їхнього спілкування. Права батьків щодо виховання дитини розцінюється, як засіб виконання ними своїх обов`язків щодо неї. Таким чином, законодавство України закріпило право одного з батьків, хто проживає окремо від дитини, на спілкування з нею та право брати участь у її вихованні. Законодавством також встановлений обов`язок батьків або інших осіб, з якими проживає дитина не чинити перешкоди у здійсненні батьком прав щодо виховання сина та правовий механізм захисту цього права у випадку його порушення у судовому порядку. Відповідно до положень ст. 3 «Конвенції про права дитини» від 1989 року, ратифікованої постановою Верховної Ради України від 27 лютого 1991 року, в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Преамбулою ст. ст. 5, 9 Конвенції про права дитини встановлено, що дитині для повного і гармонійного розвитку її особи необхідно зростати в сімейному оточені, в атмосфері щастя, любові і розуміння. Держава поважає відповідальність, права і обов`язки батьків належним чином управляти і керувати дитиною щодо здійснення прав дитини і робити це згідно зі здібностями дитини, що розвиваються, держава поважає право дитини, яка розлучається з одним чи обома батьками підтримувати на регулярній основі відносини і прямі контакти з обома батьками, за винятком випадків, коли це суперечить найкращим інтересам дитини. Із системного тлумачення ч.1 ст.3 Конвенції «Про права дитини», ст.ст. 141, 159 СК України випливає, що при вирішенні спору щодо участі у вихованні та порядку зустрічей з дитиною того з батьків, хто проживає окремо від дитини, судом мають враховуватися передусім інтереси дитини. Встановлений сімейним законодавством принцип повної рівності обох батьків у питаннях виховання дітей може бути обмежений судом в інтересах дитини. Суд при встановленні способу спілкування, має дотримуватись розумного балансу на участь обох батьків у вихованні дітей. Тому, з огляду на вищевикладене, позовні вимоги є обгрунтованими, та підтверджені зібраними в справі доказами, отже, позов слід задовольнити.

Outcome: approved