Jurisdiction: civil
Date: 2018-02-11 00:00:00

Позивач звернулась до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, мотивуючи позовну заяву тим, що 02 жовтня 2004 року сторони зареєстрували шлюб у Відділі реєстрації актів цивільного стану Вінницького міського управління юстиції Вінницької області, актовий запис № 2033. При реєстрації шлюбу позивач змінила своє дошлюбне прізвище «Хоменко» на прізвище чоловіка «Фролова». Від даного шлюбу мають дитину доньку [PERSON], [INFO], яка проживає із позивачем. Спільне життя у подружжя не склалось, оскільки під час сумісного проживання виявилось, що останні мають несумісні характери та різні погляди на взаємовідносини між подружжям, по-різному уявляють поведінку подружжя в сімї та сімейний уклад. Біля шести місяців тому позивач та відповідач припинили подружні відносини та сумісне проживання, спільного господарства не ведуть, не мають спільного бюджету. З огляду на зазначене вище позивач звернулась до суду з даною позовною заявою. 07 листопада 2018 року на адресу суду від відповідача [PERSON] надійшли заперечення на позовну заяву, зі змісту яких вбачається, що відповідач заперечую проти розірвання шлюбу, тому що рішення позивача [PERSON] є однобічним і неочікуваним, остання не обговорювала із відповідачем розлучення та конфліктів у сімї не було. Також просить суд не стягувати з нього судовий збір та витрати на правову допомогу, які понесла позивач при зверненні до суду з даним позовом, оскільки, останній являється інвалідом ІІІ групи та у нього на утриманні перебуває донька та мати, яка є інвалідом ІІ групи (а.с. 22, 24). 07 листопада 2018 року на адресу суду від відповідача [PERSON] надійшло клопотання про надання подружжю строку для примирення терміном 6 місяців (а.с. 28). Ухвалою Вінницького міського суду Вінницької області від 08 листопада 2017 року, [PERSON] та [PERSON] надано термін для примирення строком з 08 листопада 2017 року по 08 лютого 2018 року включно та до закінчення строку для примирення, провадження по справі зупинено (а.с. 32). Ухвалою Вінницького міського суду Вінницької області від 12 лютого 2018 року, поновлено провадження в справі за позовом [PERSON] та [PERSON] про розірвання шлюбу (а.с. 38). У судове засідання позивач [PERSON] не зявилась, про час, дату та місце розгляду справи повідомлялась судом у встановленому законом порядку. Однак, разом із позовною заявою позивачем було подано клопотання, у якому остання просить суд розгляд справи проводити за її відсутності та зазначила, що вимоги позову підтримує у повному обсязі та просить їх задовольнити. Відповідач [PERSON] до судового засідання не зявився, про час, дату та місце розгляду справи повідомлявся судом у встановленому законом порядку. На адресу суду надав заяву, у якій просить суд розгляд справи проводити за його відсутності та зазначив, що позов не визнає. Відповідно до ст. 247 ЦПК України фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося, оскільки сторони не з'явилися у судове засідання. Суд, дослідивши матеріали справи, надавши належну оцінку усім доказам, що є у справі, дійшов висновку про задоволення вимог позовної заяви з наступних підстав. Судом встановлено, що 02 жовтня 2004 року сторони зареєстрували шлюб у Відділі реєстрації актів цивільного стану Вінницького міського управління юстиції Вінницької області, про що зроблено запис за № 2033, що підтверджується свідоцтвом про одруження серії 1-АМ № 115795, видане 02 жовтня 2004 року Відділом реєстрації актів цивільного стану Вінницького міського управління юстиції Вінницької області (а.с. 6). Від шлюбу сторони мають дитину доньку [PERSON], [INFO], що підтверджується свідоцтвом про народження серії 1-АМ № 007836, видане 15 квітня 2005 року Відділом реєстрації актів цивільного стану Вінницького міського управління юстиції Вінницької області (а.с. 7). Ухвалою Вінницького міського суду Вінницької області від 08 листопада 2017 року, [PERSON] та [PERSON] надано термін для примирення строком з 08 листопада 2017 року по 08 лютого 2018 року включно (а.с. 32). Однак, наданий судом строк для примирення позитивного результату щодо збереження сімї не дав. Спільне життя у подружжя не склалось, оскільки під час сумісного проживання виявилось, що останні мають несумісні характери та різні погляди на взаємовідносини між подружжям, по-різному уявляють поведінку подружжя в сімї та сімейний уклад. Біля шести місяців тому позивач та відповідач припинили подружні відносини та сумісне проживання, спільного господарства не ведуть, не мають спільного бюджету. Шлюб існує лише формально, а тому збереження шлюбу буде суперечити інтересам позивача. Згідно ст. 24 СК України, шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка, примушування до шлюбу не допускається. Дружина та чоловік зобовязані спільно піклуватися про побудову сімейних відносин між собою та іншими членами сімї на почуттях взаємної любові, поваги, дружби, взаємодопомоги. Відповідно до ст. 55 СК України, чоловік зобовязаний утверджувати в сімї повагу до матері. Дружина зобовязана утверджувати в сімї повагу до батька. Дружина та чоловік відповідальні один перед одним, перед іншими членами сімї за свою поведінку в ній. Згідно ч.ч. 3, 4 ст. 56 СК України, кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження, в тому числі примушування до статевого звязку за допомогою фізичного або психічного насильства, є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканість і може мати наслідки, встановлені законом. Таким чином, беручи до уваги доводи позивача та заперечення відповідача, враховуючи обставину, що сторони довгий час подружні стосунки не підтримували і підтримувати їх у подальшому позивач намірів не має, а відносини між ними фактично стали недружелюбними, незважаючи на зусилля суду до примирення сторін, суд приходить до висновку про те, що спільне життя суперечить їхнім інтересам, а зберегти сімю немає можливості, тому шлюб за вимогою позивача розриває. Відповідно до ст. 112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Згідно з ст. 113 СК України, особа, яка змінила своє прізвище у зв'язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Оскільки суд дійшов висновку про задоволення позову, то відповідно до ст. 141 ЦПК України всі судові витрати понесені позивачем у справі, підлягають стягненню з відповідача на користь позивача. Виниклі правовідносини регулюються ст.ст. 110, 112 СК України. На підставі викладеного та

Outcome: approved