Jurisdiction: civil
Date: 2018-02-11 00:00:00

Позивач звернулась до суду з даним позовом 25.09.2017 року мотивуючи тим, що вона є власником квартири, що розташована за адресою: [ADDRESS]. 21 липня 2017 року близько другої години ночі вона виявила залиття своєї квартири, яка знаходиться на першому поверсі будинку, вода лилась на підвіконня із зовнішньої сторони квартири, нагадуючи щільний дощ, у квартирі вже було залито ванну кімнату, туалет, кухню, коридор, а через декілька хвилин зі стелі спальні хлинула вода замочивши двоспальне ліжко (постільну білизну, матрац), у люстрі спальні відбулося закорочення проводів. Вона повідомила аварійну службу - КП БЦМР «Міська служба замовника» та поліцію, оскільки відповідач, [PERSON], не відкривала двері, на стук у двері не реагувала. Представником аварійної служби було перекрито витік води у квартирі № 118. Представникам поліції відповідач пояснила, що на кухні її квартири, під мийкою, лопнув шланг, всі збитки [PERSON] вона відшкодує. Тим часом заливало квартиру № 114, яка розташована на другому поверсі. Мешканці даної квартири на той час перебували на дачі, тому вся вода безперешкодно лилася на перший поверх. В подальшому вона подала заяву до КП БМР ЖЕК №7 щодо складання акту залиття її квартири. Відповідно до акту ЖЕК №7 від 25.07.2017 року затоплення сталося з вини мешканки квартири [ADDRESS], [PERSON]. Причиною затоплення є зрив гнучкої підводки (шлангу) до мийки на кухні квартири №118. За висновком комісії мешканцям квартири [ADDRESS], було рекомендовано своєчасно виконувати ремонт та заміну сантехнічного обладнання. Внаслідок затоплення у її квартирі № 110 були пошкоджені стелі в кухні, коридорі, спальні та підлога в коридорі, у зв'язку з чим необхідно виконувати поточний ремонт. В добровільному порядку відповідач відмовляється відшкодовувати заподіяну шкоду, запропонувала їй звернутися до виробників шлангів. В свою чергу вона звернулась до експерта-оцінювача з метою проведення незалежної оцінки вартості відновлювальних робіт та визначення матеріального збитку після затоплення квартири з метою відшкодування розміру заподіяної матеріальної шкоди, відповідно до Звіту про оцінку майна розмір матеріальної шкоди становить 8219,41 грн.00 коп., а саме: вартість робіт складає - 4258,50 грн., вартість матеріалів з урахуванням зносу складає - 3960,91 грн. Внаслідок залиття квартири № 110, в результаті винних та неправомірних дій відповідача [PERSON] їй також було завдано моральну шкоду, яка полягає в тому, що вона зазнала немало переживань та страждань з приводу пошкодження майна, а винна особа в добровільному порядку відшкодовувати заподіяну матеріальну шкоду не збирається, навіть не вибачилась за те, що сталось, а навпаки погрожувала позиватись на неї до суду. Хвилювання та думки про те, як їй відновити свою квартиру, що знову потрібно заробляти кошти на ремонт квартири, який був проведений у листопаді місяці 2016 року, та було витрачено досить великі кошти. Окрім того, 21.12.2016 року їй було проведено оперативне втручання з приводу видалення грижі поперекового відділу хребта, та було заборонено будь - які фізичні навантаження та душевні хвилювання, а залиття квартири створило для неї дискомфорт та нервове напруження, порушено спокій, що приводить до психічного розладу та нервових переживань. Крім того, витрачено не мало часу на поїздки до оцінювача, ЖЕК з метою визначення вартості відновлювальних робіт, отримання необхідних документів для підтвердження розміру шкоди та доведення вини особи відповідача в її заподіянні, що спричинило ряд незручностей та проблем, марно згаяного часу. Вказані вище обставини, спричинили ряд негативних наслідків та моральні втрати і страждання. Розмір відшкодування за завдану моральну шкоду вона оцінює у 1000 грн. В зв'язку з цим позивач просила стягнути з відповідача на її користь матеріальну шкоду в сумі 8219,41 грн., моральну шкоду в сумі 1000 гривень, які завдані їй внаслідок затоплення квартири та судові витрати у справі. Позивач [PERSON] в судовому засідання позов підтримала та просила задовольнити вимоги в повному обсязі. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з'явилася, про день, час та місце розгляду справи повідомлена належним чином, надала до суду письмові заперечення проти позову в яких зазначила, що вона в повному обсязі заперечує проти позовної заяви [PERSON], про стягнення матеріальної та моральної шкоди, завданої залиттям квартири № 110, у зв'язку із тим, що її позовні вимоги є незаконними та необґрунтованими з наступних підстав. Позивач намагається довести ту обставину,що залиття її квартири відбулося саме з її вини, виключно шляхом подання двох недопустимих документів: акту про залиття, аварію, що трапилась на системі центрального опалення, гарячого водопостачання або холодного водопостачання від 25.07.2017 року та виписки з журналу реєстрації заявок від населення по аварійній службі № 1130 від 24.07.2017 року. При цьому акт про залиття, аварію, що трапилась в системі центрального опалення, гарячого водопостачання або холодного водопостачання від 25.07.2017 року не містить усіх необхідних реквізитів, які забезпечували б його чинність. Відповідно до п.2.3.6. п.2.3. Правил утримання жилих будинків та прибудинкових територій, затверджених наказом Державного комітету України з питань житлово-комунального господарства від 17.05.2005 року № 76, зареєстрованим в Міністерстві юстиції України 25.08.2005 року № 927/11207, у разі залиття квартир складається відповідний акт. При складанні вказаного акту присутність зацікавлених осіб від потерпілої сторони та з боку винної є обов'язковою. Проте, при складанні цього акту не було забезпечено обов'язкову присутність зацікавлених осіб від потерпілої сторони та з боку винної, а в самому акті не вказано:прізвище, ім'я, по батькові власника квартири, що зазнала шкоди, адреса квартири, поверх, форма власності; прізвище, ім'я, по батькові власника квартири, з вини якого сталося залиття, адреса квартири, поверх, форма власності; завдана матеріальна шкода (обсяги необхідного ремонту приміщень квартири, перелік пошкоджених внаслідок залиття речей та їх орієнтована вартість). До того ж, акт про залиття, аварію, що трапилась в системі центрального опалення, гарячого водопостачання або холодного водопостачання від 25.07.2017 року не підписано від потерпілої сторони та з боку винної особи і при цьому, в акті не зазначено, що згадані особи підписувати складений акт відмовилися з певних причин. Не наведено такої інформації і у виписці з журналу реєстрації заявок від населення по аварійній службі № 1130 від 24.07.2017 року, що призводить до недопустимості використання цих документів як доказів при доведенні того факту, що залиття квартири [PERSON] відбулося з її вини. Вважає за необхідне також наголосити на тому, що вказані документи не містять достовірних даних про дійсні причини залиття квартири позивача, явно складалися не на місці аварії і без належного обстеження квартири обох сторін. Як слідує із п.2.2 наданого [PERSON] Договору купівлі-продажу квартири від 16.11.2011 року, посвідченого приватним нотаріусом Білоцерківського міського нотаріального округу Київської області Губенко Т.А. за реєстр. № 4613, « відповідно до відомостей, викладених у витягу з реєстру прав власності на нерухоме майно, виданого КП КОР «Білоцерківське БТІ» 02.11.2011 року за № 31886555, вартість квартири, що відчужується, становить 39102,00 грн. Тобто, ще за шість років до залиття вартість квартири позивача становила менше 40 000,00 грн. і визначення у звіті про оцінку майна: вартість відновлювальних робіт та визначення матеріального збитку, квартири [ADDRESS], що належить [PERSON], вих. 351-08-17, вартості відновлювальних робіт після залиття зазначеної квартиру розмірі 21% від загальної вартості об'єкта нерухомості (8219,41 грн.) є явно завищеним. До того ж, цей розмір не відповідає розміру шкоди, зазначеному позивачем у претензії на суму 6201,00 грн. від 28.07.2017 року і перевищує його на 24,5%. Про певну протиправну змову позивача з суб'єктом оціночної діяльності - ФОП [PERSON] може свідчити: обізнаність позивача про вартість послуг останнього у розмірі 1000,00 грн., яка була зазначена у претензії позивача на суму 6201,00 грн., ще від 28.07.2017 року, а також обізнаність позивача, зафіксована у його листі ще від 07.08 .2017 року, про те, що 11.08.2017 року буде здійснено огляд залитої квартири. Є очевидним, що така обізнаність позивача мала місце ще задовго до укладення договору-замовлення від 11.08.2017 року, яким власне мали розпочатися правовідносини між позивачем і ФОП [PERSON] При цьому, позивач не довів жодним належним доказом дійсного розміру спричинених йому матеріальних збитків, адже висновок експертизи може бути доказом у справі лише в тому разі, коли експертиза була проведена на підставі ухвали суду відповідними судово-експертними установами. Як експерт може залучатися особа, яка відповідає вимогам, установленим Законом України «Про судову експертизу», і внесена до Державного реєстру атестованих судових експертів. У разі коли висновок експертизи наданий стороною як додаток до позовної заяви, тобто проведений відповідною експертною установою за її клопотанням чи клопотанням її представника, то такий висновок може розцінюватися лише як письмовий доказ, який підлягає дослідженню в судовому засіданні та відповідній оцінці. Саме тому звіт про оцінку майна: вартості відновлювальних робіт та визначення матеріального збитку, (з метою відшкодування розміру заподіяної шкоди), житлової 2-х кімнатної квартири [ADDRESS], що належить [PERSON], вих..351-08-17, доданий позивачем до позовної заяви, не може бути покладений в обґрунтування заявленого нею розміру матеріальної шкоди. Крім вимоги про стягнення матеріальної шкоди позивачем заявлено вимогу про стягнення компенсації за заподіяну моральну шкоду в розмірі 1000,00 грн. Відповідно до ч.1-3 ст.23 ЦК України особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Згідно з п.4 Постанови Пленуму Верховного суду України № 4 від 31.03.1995 року «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди у позовній заяві про відшкодування моральної (немайнової) шкоди має бути зазначено, в чому полягає ця шкода, якими неправомірними діями чи бездіяльністю її заподіяно позивачеві, з яких міркувань він виходив, визначаючи розмір шкоди, та якими доказами це підтверджується. Однак, зазначені вимоги Пленуму Верхового Суду України не були виконані позивачем у повному обсязі, а тому і в цій частині позовна заява є незаконною та необґрунтованою і такою, що не підлягає задоволенню. Представник третьої особи: КП БМР ЖЕК № 7 в судове засідання не з'явився, про день, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, причини неявки суд не повідомили. Суд, заслухавши пояснення позивача, покази свідка [PERSON], дослідивши матеріали справи, встановив наступні обставини та відповідні їм правовідносини. Відповідно до ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Одним із принципів цивільного судочинства є диспозитивність, який полягає у тому, що суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявленою нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим кодексом випадках. Учасник справи, розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд (ст. 13 ЦПК України). Ст. 12 ЦПК України передбачено, що учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов'язків, передбачених законом та кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Згідно ст. 76 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Згідно вимог ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Відповідно до ст. 77 ЦПК України предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Згідно до ч.1 ст. 1166 ЦК України, майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. В ч.2 цієї ж статті вказано, що особа, яка завдала шкоду, звільняється від її відшкодування, якщо вона доведе, що шкоду завдано не з її вини. Згідно до ст. 1192 ЦК України, з урахуванням обставин справи суд за вибором потерпілого може зобов'язати особу, яка завдала шкоди майну, відшкодувати її в натурі (передати річ того ж роду і такої ж якості, полагодити пошкоджену річ, тощо) або відшкодувати завдані збитки у повному обсязі. Розмір збитків, що підлягають відшкодуванню потерпілому, визначається відповідно до реальної вартості втраченого майна на момент розгляду справи або виконання робіт, необхідних для відновлення пошкодженої речі. Відповідно до положень ст.22 ЦК України, особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Збитками є, зокрема, втрати, яких особа зазнала у зв'язку зі знищенням або пошкодженням, речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки). Судом встановлено, що позивачу [PERSON] належить на праві власності квартира [ADDRESS], що підтверджується договором купівлі-продажу квартири від 16.11.2011 року, який зареєстрований в реєстрі за № 4613 та технічним паспортом від 14.10.2011 року (а.с.5-9). 21.07.2017 року відбулось залиття квартири [ADDRESS], що підтверджується відповідним актом ЖЕК-7 від 25.07.2017 року та випискою з журналу реєстрації заявок від населення по аварійній службі № 1130 від 24.07.2017 року ( а.с.10,11). Згідно вказаного акту та виписки з журналу реєстрації заявок від населення по аварійній службі, причиною залиття, аварії, що трапилась - є порив гнучкої підводки холодної води до мийки на кухні встановленої власними силами мешканців квартири [ADDRESS]. Розмір завданої майнової шкоди позивачу встановлений висновком про вартість об'єкта оцінки, відповідно до договору-замовлення від 11.08.2017 року, який укладений між ФОП [PERSON], що діє на підставі Сертифікату суб'єкта оціночної діяльності № 8/16 від 12.01.2016 року, та [PERSON] на проведення незалежної оцінки майна по визначенню вартості відновлювального ремонту двокімнатної квартири [ADDRESS], власником якої є [PERSON], відповідно до договору купівлі - продажу квартири від 16.11.2011 року, що зареєстрований в реєстрі за № 4613 (а.с.12-47). Згідно даного звіту матеріальний збиток, спричинений квартирі [ADDRESS], відповідно кошторисного розрахунку вартості ремонтно-відновлювальних робіт та вартість використаних матеріалів становить 8219,41 грн. Також, позивачем понесені витрати за проведення оцінки в сумі 1000,00 грн., що підтверджується квитанцією до прибуткового касового ордера ФОП [PERSON] №1 від 11.08.2017 року, згідно Договору № 351/08-17 від 11.08.2017 року (а.с.49) та витрати на підтвердження обставин справи, а саме: надання відомостей щодо власника квартири [ADDRESS], надані КПКОР Південне бюро технічної інвентаризації від 02.02.2018 року за № 238 ( ас. 110), за отримання яких позивачем сплачено 258,02 грн. ( а.с. 111). Отже, загальна вартість збитків становить 9477,43 грн. Як зазначалося вище, згідно ч.2 ст.1166 ЦК України, особа, яка завдала шкоду, звільняється від її відшкодування, якщо вона доведе, що шкоду завдано не з її вини. В даному випадку факт залиття квартири позивача сталось у зв'язку поривом гнучкої підводки холодної води до мийки на кухні встановленої власними силами мешканців квартири [ADDRESS], яка належить [PERSON], на підставі свідоцтва про право власності на житло б/н від 15.10.1996 року, виданого ВО «Білоцерківшина» ( реєстрова книга № 103 реєстровий № 12253), що підтверджено листом КП КОР «Південне БТІ № 238 від 02.02.2018 року (а.с.110), зібраними у справі доказами, які узгоджуються з показами свідка. Щодо заперечень відповідача стосовно відсутності в акті відомостей щодо присутність зацікавлених осіб від потерпілої сторони та з боку винної, їх підписів чи відмови підписувати складений акт з певних причин. Так, відповідно до п.2.3.6 Правил утримання жилих будинків та прибудинкових територій, затверджених наказом Державного комітету України з питань житлово-комунального господарства від 17.05.2005 року № 76, зареєстрованим в Міністерстві юстиції України 25.08.2005 року № 927/11207, у разі залиття квартир складається акт згідно Додатку № 4, який має містити, в тому числі, відомості щодо зацікавлених осіб від потерпілої сторони та з боку винної, їх підписів чи відмови підписувати складений акт з певних причин. З акту ЖЕК-7 від 25.07.2017 року, вбачається, що він складений комісією у складі трьох представників ЖЕК щодо залиття квартири [ADDRESS], яке відбулось 21.07.2017 року, зазначено перелік пошкодженого у квартирі майна, причини залиття, висновки комісії та рекомендації, він підписаний членами комісії. З претензії від 28.07.2017 року ( а.с. 71), яка надана відповідачем до заперечень, вбачається, що вона отримала копію сказаного акту, однак до суду не надано жодних доказів щодо оскарження дій комісії ЖЕК при складані вказаного акта, в тому числі щодо обставин його невідповідності Правил утримання жилих будинків та прибудинкових територій. У даному акті зазначені обставини в підтвердження вимог, які узгоджуються з іншими доказами у справі та показами свідка, тому суд вважає, що за відсутності належних та допустимих доказів в спростування даних обставин, прийняти до уваги даний доказ. Так, як згідно ст.12 ЦПК України встановлено принцип змагальності сторін в цивільному процесі, який полягає в тому, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставі своїх вимог або заперечень,крім випадків, прямо встановлених Законом. Аналогічна норма міститься і в ст..81 ЦПК України. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. За таких умов суд може приймати та покладати в основу рішення про справі лише ті обставини, які були доведені сторонами. Відповідач [PERSON] надала до суду заперечення проти позову, однак, не надала належних та допустимих доказів в підтвердження викладених обставин в запереченні, а дані заперечення ґрунтуються лише на припущеннях. Також, відповідач в своїх запереченнях проти позову, зазначила про сумнівність поданого позивачем звіту про вартість ремонтно-відновлювальних робіт, однак до суду не надано належних та допустимих доказів в спростування доводів викладених у висновку, крім того, відповідачем не заявлялось клопотання про проведення судової експертизи щодо розміру заподіяних збитків та вартості відновлювальних робіт. Відповідно до ч.3 ст. 102 ЦПК України, висновок експерта може бути підготовлений на замовлення учасника справи або на підставі ухвали суду про призначення експертизи. Згідно із ст. 103 ЦПК України, суд призначає експертизу у справі за сукупності таких умов: 1) для з'ясування обставин, що мають значення для справи, необхідні спеціальні знання у сфері іншій, ніж право, без яких встановити відповідні обставини неможливо; 2) сторонами не надані відповідні висновки експертів із цих самих питань або висновки експертів викликають сумніви щодо їх правильності. Враховуючи, що позивачем надано висновок експерта, який має відповідні дозволи на проведення оціночних робіт щодо розміру завданої шкоди в наслідок залиття квартири, а відповідачем не надано висновок в спростування обставин справи та не заявлялось клопотання щодо проведення судової експертизи, суд приходить до висновку, та суд приймає до уваги наданий позивачем звіт про оцінку майна, оскільки він містить обставини, що мають значення для справи, та узгоджується з іншими доказами у справі. Позивачем доведено майнову шкоду завдану у зв'язку із затопленням квартири, вину відповідача та причино - наслідковий зв'язок, тому завдані збитки підлягають стягненню з відповідача [PERSON] на її користь. Крім того, позивач просила стягнути з відповідача моральну шкоду в сумі 1000,00 грн., яка заподіяна внаслідок затоплення квартири. З виписки № 34592, виданої Київською міською клінічною лікарнею медичної допомоги (а.с.50,51), вбачається, що [PERSON] з 20.12.2016 року по 26.12.2016 року перебувала на стаціонарному лікуванні, була проведена операція та рекомендовано, крім іншого, обмеження фізичних навантажень . Позивач зазначила, що внаслідок залиття квартири вона вимушена була порушити визначений режим, оскільки необхідно було ліквідовувати наслідки залиття квартири, що підтверджено матеріалами справи та узгоджується показами свідка. Відповідно до ч.1 ст. 23 ЦК України, особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. В частині 2 п.3 цієї ж статті зазначено, що моральна шкода полягає у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв'язку із знищенням чи пошкодженням її майна. В ч. 3 ст.23 ЦК України вказано, що моральна шкода відшкодовується грішми, іншим майном або в інший спосіб. Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вона є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості. Відповідно до ч.1 ст.1167 ЦК України, моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини. Відповідно до п. 9 постанови Пленуму Верховного Суду України № 4 від 31.03.1995 року «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди»: розмір відшкодування моральної (немайнової) шкоди суд визначає залежно від характеру та обсягу страждань (фізичних, душевних, психічних тощо), яких зазнав позивач, характеру немайнових втрат (їх тривалості, можливості відновлення тощо) та з урахуванням інших обставин. Зокрема, враховується стан здоров'я потерпілого, тяжкість вимушених змін у його життєвих та виробничих стосунках, ступінь зниження престижу, ділової репутації, час та зусилля, необхідні для відновлення попереднього стану. При цьому суд має виходити із засад розумності,виваженості та справедливості. Враховуючи вищезазначене, суд вважає, що внаслідок затоплення квартири позивачу була спричинена моральна шкода, яка полягає в тому, що у зв'язку з пошкодженням її майна позивач зазнала фізичних та душевних страждань, вона тривалий час була змушена чекати відшкодування шкоди та в судовому порядку стягувати її з відповідача, витратила для цього час, порушився звичний для неї ритм життя, крім того, все це потребувало додаткових матеріальних затрат та моральних зусиль, тому, приходить до висновку про стягнення з відповідача на користь позивача моральної шкоди в розмірі 1000,00 грн. Даючи оцінку встановленим обставинам та доказам в їх сукупності, суд приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення, тому стягує з [PERSON] на користь [PERSON] шкоду завдану внаслідок залиття квартири [ADDRESS]. Відповідно до вимог ч.1 ст.141 ЦПК України судові витрати підлягають стягненню з відповідача на користь позивача, в разі задоволення позову, тому суд стягує з відповідача на користь позивача судові витрати, які складаються із сплаченого за подання позову судового збору ( а.с. 1) в розмірі 640,00 грн.

Outcome: approved