Jurisdiction: civil
Date: 2017-11-29 00:00:00

Позивач звернулась до суду з вищевказаним позовом до відповідача та просила суд стягнути з останнього на свою користь заборгованість по сплаті аліментів у розмірі 71 900,19 грн та пеню за прострочення сплати аліментів в сумі 769 332,03 грн. Свої позовні вимоги позивач обґрунтовує тим, що рішенням Оболонського районного суду м. Києва від 18 вересня 2002 року відповідача зобов'язано сплачувати на користь позивача аліменти на утримання доньки [PERSON], [INFO], в розмірі 1/ 4 від його доходу щомісячно, починаючи стягнення з 11.09.2002 і до досягнення дитиною повноліття ([INFO]). Однак відповідач належним чином не сплачував аліменти на утримання доньки на користь позивача, тому станом на 01.03.2014 у нього утворилася заборгованість у розмірі 71 900,19 грн. Окрім того у позивача утворилася заборгованість з пені, яку відповідач зобов'язаний сплатити на користь позивача за період з 01.03.2014 по 03.02.2017, складає 769 332,03 грн. Позивач в судовому засіданні позов підтримала, просила його задовольнити та не заперечувала проти заочного розгляду справи. Відповідач в судове засідання не з'явився, про день, час та місце судового засідання повідомлявся належним чином, про причини неявки суду не повідомив. Відповідно до положень ч.1 ст.224 ЦПК України у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності або якщо повідомлені ним причини неявки визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Враховуючи наявність в справі достатніх матеріалів про права та обов'язки сторін та те, що позивач проти заочного розгляду справи не заперечує, суд, на підставі ч.1 ст.224 та відповідно до ч.1 ст.225 ЦПК України, постановив ухвалу про заочний розгляд справи. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов необхідно задовольнити частково з огляду на таке. Судом встановлені наступні факти та відповідні їм правовідносини. Рішенням Оболонського районного суду м. Києва від 18 вересня 2002 року відповідача зобов'язано сплачувати на користь позивача аліменти на утримання доньки [PERSON], [INFO], в розмірі 1/ 4 від його доходу щомісячно, починаючи стягнення з 11.09.2002 і до досягнення дитиною повноліття ([INFO]) (а.с.4). Відповідно до розрахунку заборгованості по аліментам Оболонського районного відділу ДВС міста Київ ГТУЮ у м. Києві станом на 03 вересня 2014 року у відповідача перед позивачем існує заборгованість по сплаті аліментів у розмірі 71 900,19 грн (а.с.5). Статтею 180 СК України встановлено обов'язок батьків утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Враховуючи заборгованість відповідача по сплаті аліментів у розмірі 71 900,19 грн, суд вважає необхідним стягнути з відповідача на користь позивача вказані грошові кошти. Згідно з частиною першою статті 196 СК України при виникненні заборгованості з вини особи, яка зобов'язана сплачувати аліменти за рішенням суду, одержувач аліментів має право на стягнення неустойки (пені) у розмірі одного відсотка від суми несплачених аліментів за кожен день прострочення. Верховний суд України у постанові № 6-94цс15 від 01.07.2015 дійшов висновку, що з урахуванням правої природи пені, яка є дієвим стимулом належного виконання обов'язку та виходячи з того, що аліменти призначаються та виплачуються (стягуються) щомісячно, за змістом статті 196 СК України пеня нараховується на суму заборгованості за той місяць, в якому не проводилось стягнення аліментів. При цьому сума заборгованості за аліментами за попередні місяці не додається до заборгованості за наступні місяці, а кількість днів прострочення обчислюється виходячи з того місяця, в якому аліменти не сплачувались. Правило про стягнення неустойки (пені) в розмірі одного відсотка від суми несплачених аліментів за кожен день прострочення означає, що при обчисленні загальної суми пені за прострочення сплати аліментів враховується сума несплачених аліментів та кількість днів прострочення. З огляду на те, що аліменти нараховуються щомісячно, строк виконання цього обов'язку буде різним, а отже, кількість днів прострочення сплати аліментів за кожен місяць також буде різною. Тобто неустойка (пеня) за один місяць рахується так: заборгованість за аліментами за місяць помножена на 1 % пені і помножена на кількість днів місяця, в якому виникла заборгованість. Загальна сума неустойки (пені) визначається шляхом додавання нарахованої пені за кожен із прострочених платежів (за кожен місяць). Відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 258 ЦК України позовна давність в один рік застосовується, зокрема, до вимог про стягнення неустойки (штрафу, пені). На підставі вищезазначеного судом проведено розрахунок неустойки за прострочення відповідачем сплати аліментів на користь позивача за рік, а саме за період з 04.02.2016 по 03.02.2017, відповідно до якого пеня за прострочення сплати аліментів за вказаний період становить 262 435,69 грн. Враховуючи вищенаведені обставини, суд вбачає необхідним стягнути з відповідача на користь позивача пеню за прострочення сплати аліментів за вказаний період становить 262 435,69 грн. Згідно ст.ст. 79,88 ЦПК України суд вбачає необхідним стягнути з відповідача в дохід держави судові витрати у розмірі 3 343,36 грн. На підставі вищевикладеного та

Outcome: partial