Jurisdiction: civil
Date: 2014-04-13 00:00:00

Позивач звернулась до суду з даним позовом до відповідача, в якому просила стягнути з останнього аліменти на утримання їхньої з відповідачем дитини в розмірі 1/4 частини від усіх доходів відповідача щомісячно, починаючи з дня подання позову та до повноліття дитини. В обґрунтування позову позивач зазначила, що з відповідачем вона перебуває в шлюбі з 28.05.2003 року, під час якого в них народився син [PERSON], [INFO]. Як вказує позивач, дитина проживає разом з нею і, як зазначає остання, відповідач пішов із сім'ї, ухиляється від утримання дитини, матеріальної допомоги в добровільному порядку не надає, а тому просить суд стягнути з відповідача аліменти на утримання дитини в заявленому розмірі. В судовому засіданні позивач позовні вимоги підтримала в повному обсязі та просила про їх задоволення з підстав, викладених в позовній заяві. Відповідач у судове засідання не з'явився, про час, день та місце розгляду справи повідомлявся у встановленому законом порядку, про причини неявки суд не повідомив, а тому суд у відповідності до статті 224 Цивільного процесуального кодексу України, за згодою позивача, ухвалив провести заочний розгляд справи на підставі наявних у справі доказів. Заслухавши пояснення позивача та дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступних висновків. Судом встановлено, що сторони перебувають в шлюбі з 28.05.2003 року, про що зроблено актовий запис №516 Відділом реєстрації актів громадянського стану Святошинського районного управління юстиції м. Києва (а.с. 3). Також встановлено, що у вказаному шлюбі в сторін [INFO] року народився син [PERSON], батьками якої записані позивач та відповідач, що підтверджується копією свідоцтва про народження, що є в матеріалах справи (а.с. 3). Як встановлено з пояснень позивача, дитина проживає разом з позивачем та перебуває на її утриманні, в той час як відповідач належної матеріальної допомоги на утримання дитини не надає. Відповідно до вимог ст. ст. 180, 182, 183, 191 Сімейного кодексу України, батьки зобов'язанні утримувати дітей до досягнення ними повноліття. При визначенні розміру аліментів, суд враховує стан здоров'я дітей, стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів, наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки і сина, інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів на одну дитину за жодних обставин не може бути меншим ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватись як аліменти на дитину визначається судом. Аліменти на дітей присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову. Аліменти за минулий час можуть бути присуджені, якщо позивач подасть суду докази того, що він вживав заходів щодо одержання аліментів з відповідача, але не міг їх одержати у зв'язку з ухиленням останнього від їх сплати. У цьому разі суд може присудити аліменти за минулий час, але не більш як за три роки. Відповідно до вимог ч. 2 ст. 75 Сімейного кодексу України право на утримання (аліменти) має той із подружжя, який є непрацездатним, потребує матеріальної допомоги, за умови, що другий із подружжя може надавати матеріальну допомогу. Аліменти присуджуються одному з подружжя у частці від заробітку (доходу) другого з подружжя і (або) у твердій грошовій сумі. Визначаючи розмір аліментів, суд зі слів позивача враховує її матеріальний стан позивача, розмір її доходів та витрат на утримання дитини, а тому вважає правильним визначити розмір аліментів, що будуть стягуватись на користь позивача на утримання неповнолітнього [PERSON], [INFO], у розмірі ? частини від усіх видів доходів відповідача щомісячно, але не менше 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 26 грудня 2013 року і до повноліття дитини. У відповідності до вимог п. 1 ч. 1 ст. 367 ЦПК України суд вважає за необхідне допустити негайне виконання рішення у межах суми платежу за один місяць. На підставі викладеного та

Outcome: approved