overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2021-04-05 00:00:00

Позивач звернулась до суду з позовом до відповідача, просить ухвалити рішення, яким розірвати шлюб, зареєстрований 28.12.2004 року. Позовні вимоги мотивує тим, що від шлюбу мають двох неповнолітніх дітей: дочку [PERSON] , [INFO] та сина [PERSON] , [INFO] . Однак, сімейне життя з відповідачем не склалося, протягом тривалого часу не підтримують сімейних стосунків, спільного господарства не ведуть. Примирення вважає неможливим, пояснила про відсутність взаєморозуміння між ними, різні погляди на сімейні відносини та обов`язки. Категорично наполягає на розірванні шлюбу, такий крок є нею обміркований. Просить позов задоволити. У судове засідання позивач не з`явилась, заявою до суду просить справу слухати у її відсутності і позов задоволити в повному об`ємі. Враховуючи представлені документи, суд вважає можливим розглянути справу у її відсутності. Відповідач у судове засідання повторно не з`явився, про слухання справи повідомлений належним чином, про причини неявки не повідомив, відзив на позовну заяву або клопотання про відкладення розгляду справи не подав.Враховуючи представлені докази, суд вважає можливим розглянути справу у його відсутності та ухвалити заочне рішення, проти чого позивач не заперечила. Оглянувши матеріали справи, оцінивши в сукупності зібрані по справі докази, суд вважає, що позов підлягає до задоволення, виходячи з таких мотивів. Як вбачається зі свідоцтва про шлюб серії [NUMBER] (а.с.4), шлюб між сторонами зареєстровано 28.12.2004 року. Від шлюбу у сторін народилась дочка [PERSON] , [INFO] та син [PERSON] , [INFO] , що підтверджується копіями свідоцтв про народження (а.с. 5-6). У відповідності до вимог ст. 112 Сімейного Кодексу України, суд ухвалює рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя суперечило б інтересам одного з них. В ході судового розгляду встановлено, що сторони припинили подружні відносини протягом часу, котрий можна вважати тривалим періодом, проживають окремо, спільного господарства не ведуть. Позивач навела мотиви погіршення стосунків такі, як виникнення конфліктних ситуацій на побутовому ґрунті, непорозуміння в сімейних відносинах. Тому дані обставини свідчать про порушення інтересів як позивача так і відповідача в разі продовження шлюбу. Враховуючи наведені вище обставини, суд приходить до переконання про недоцільність збереження даного шлюбу і ухвалює про його розірвання. Згідно ст. 113 Сімейного кодексу України особа, яка змінила своє прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. При цьому у відповідності до вимог ст. 141 ЦПК України з відповідача на користь позивача слід стягнути понесені позивачем судові витрати по справі. Як вбачається з оригіналу квитанції (а.с. 1), позивачем при пред`явленні позовної заяви до суду сплачено судовий збір в розмірі 840,80 грн. Тому з відповідача на користь позивача слід стягнути документально підтверджені судові витрати, зокрема судовий збір в розмірі 840,80 грн.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2018-04-10 00:00:00

Позивач звернулась до суду з позовом до відповідача, просить ухвалити рішення, яким розірвати шлюб, зареєстрований 29.06.2016 року. Позовні вимоги мотивує тим, що від шлюбу спільних дітей не мають. Однак, сімейне життя з відповідачем не склалося, протягом тривалого часу не підтримують сімейних стосунків, з січня 2017р. проживають окремо, спільного господарства не ведуть. Примирення вважає неможливим, пояснила про відсутність взаєморозуміння між ними, різні погляди на сімейні відносини та обовязки. Категорично наполягає на розірванні шлюбу, такий крок є нею обміркований. У судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримав по наведеним вище мотивам. Просить позов задоволити. Відповідач у судове засідання не зявився, заявою до суду просить слухати справу у його відсутності, позовні вимоги визнає. Оглянувши матеріали справи, заслухавши думку учасників процесу, оцінивши в сукупності зібрані по справі докази, суд вважає, що позов підлягає до задоволення, виходячи з таких мотивів. У відповідності до вимог ст. 112 Сімейного Кодексу України, суд ухвалює рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя суперечило б інтересам одного з них. Як вбачається зі свідоцтва про шлюб серії І-СГ № 330174 (а.с. 5), шлюб між сторонами зареєстровано 29.06.2016 року. В ході судового розгляду встановлено, що сторони припинили подружні відносини протягом часу, котрий можна вважати тривалим періодом. Позивач навела мотиви погіршення стосунків такі, як виникнення конфліктних ситуацій на побутовому ґрунті, непорозуміння в сімейних відносинах. Тому дані обставини свідчать про порушення інтересів як позивача так і відповідача в разі продовження шлюбу. Враховуючи наведені вище обставини, суд приходить до переконання про недоцільність збереження даного шлюбу і ухвалює про його розірвання. Ухвалюючи рішення за результатами підготовчого провадження з підстав визнання позову відповідачем, судом перевірено, що таке визнання не суперечить закону і не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб. При цьому у відповідності до вимог ст. 141 ЦПК України з відповідача на користь позивача слід стягнути понесені позивачем судові витрати по справі. Як вбачається з оригіналу квитанції (а.с. 1), позивачем при предявленні позовної заяви до суду сплачено судовий збір в розмірі 704,80 грн. Тому з відповідача на користь позивача слід стягнути документально підтверджені судові витрати, зокрема судовий збір в розмірі 704,80 грн.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2018-02-28 00:00:00

Позивач звернулась до суду з позовом до відповідача, просить ухвалити рішення, яким розірвати шлюб, зареєстрований 31.08.2002 року. Позовні вимоги мотивує тим, що від шлюбу мають неповнолітнього сина [PERSON], [INFO] Однак, сімейне життя з відповідачем не склалося, протягом тривалого часу не підтримують сімейних стосунків, проживають окремо, спільного господарства не ведуть. Примирення вважає неможливим, пояснила про відсутність взаєморозуміння між ними, різні погляди на сімейні відносини та обов'язки. Категорично наполягає на розірванні шлюбу, такий крок є нею обміркований. Просить позов задоволити. У судове засідання позивач не з'явилась, заявою до суду просить справу слухати у її відсутності і позов задоволити в повному об'ємі, судові витрати просить покласти на неї. Враховуючи представлені документи, суд вважає можливим розглянути справу у її відсутності. Відповідач у судове засідання не з'явився, заявою до суду просить слухати справу у його відсутності, позовні вимоги визнає. Оглянувши матеріали справи, заслухавши думку учасників процесу, оцінивши в сукупності зібрані по справі докази, суд вважає, що позов підлягає до задоволення, виходячи з таких мотивів. Як вбачається зі свідоцтва про шлюб серії [NUMBER] (а.с. 4), шлюб між сторонами зареєстровано 31.08.2002 року. Від шлюбу у сторін [INFO] року народився син [PERSON] що підтверджується свідоцтвом про народження (а.с. 5). У відповідності до вимог ст. 112 Сімейного Кодексу України, суд ухвалює рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя суперечило б інтересам одного з них. Відповідно до ч. 3 ст. 200 ЦПК України, за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. В ході судового розгляду встановлено, що сторони припинили подружні відносини протягом часу, котрий можна вважати тривалим періодом. Позивач навела мотиви погіршення стосунків такі, як виникнення конфліктних ситуацій на побутовому ґрунті, непорозуміння в сімейних відносинах, відповідач відносно розірвання шлюбу не заперечує, сторони у справі вважають, що примирення та збереження їх сім'ї є неможливим.. Тому дані обставини свідчать про порушення інтересів як позивача так і відповідача в разі продовження шлюбу. Враховуючи наведені вище обставини, суд приходить до переконання про недоцільність збереження даного шлюбу і ухвалює про його розірвання. Ухвалюючи рішення за результатами підготовчого провадження з підстав визнання позову відповідачем, судом перевірено, що таке визнання не суперечить закону і не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб. При цьому у відповідності до вимог ст. 141 ЦПК України, судові витрати слід покласти на позивача за її заявою.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-07-28 00:00:00

Позивач звернулась до суду з позовом до відповідача про стягнення 13370,27 грн. матеріальної шкоди, 650 грн. вартості послуг експерта, 3000 грн. моральної шкоди і 2000 грн. витрат на правову допомогу. Посилалась на те, що 14.08.2013р. з вини [PERSON] відбулося ДТП, в результаті якої належний позивачу автомобіль «КІА» отримав технічні пошкодження на суму 23370,27 грн. Зазначила, що відповідач добровільно відшкодував їй матеріальний збиток на суму 10000 грн. (а.с. 14), а решту сплатити відмовився, чим завдав моральну шкоду позивачу. В судовому засіданні позивач свої позовні вимоги підтримала, а відповідач позов визнав частково і стверджував, що матеріальна шкода ним відшкодована позивачці в сумі 10 000 грн., а завдання ним моральної шкоди позивачці [PERSON] він заперечує. Вислухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, суд вважає необхідним позов задовольнити частково, виходячи з наступного. Як вбачається з постанови (а.с.12) та пояснень позивачки, 14.08.2013р. з вини відповідача [PERSON], який керував автомобілем “Део Ланос” д.н.з. [NUMBER], сталося ДТП, в результаті якої був технічно пошкоджений автомобіль «КІА» д.н.з. [NUMBER], власником якого є [PERSON] Відповідно до вимог ст. 1187 ЦК України шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій основі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об'єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку. Як вбачається зі звіту та актів (а.с.16-39, 41-44), матеріальний збиток завданий в розмірі 23370,27 грн. Згідно квитанції (а.с.40), позивачем було сплачено вартість послуг експерта у розмірі 650 грн. за проведення оцінки вартості збитку. З пояснень позивачки та розписки (а.с.14) встановлено, що відповідач визнав свою вину у скоєнні ДТП та добровільно сплатив на користь позивачки 10000грн., а іншу частину суми збитків сплатити відмовився. Таким чином, з відповідача на користь позивача підлягає стягненню матеріальна шкода у розмірі 14020,27 грн. (23370,27-10000+650). Відповідно ст. 23 ЦК України, моральна шкода полягає у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв'язку із знищенням чи пошкодженням її майна. Згідно ч. 1 ст.1167 ЦК України, моральна шкода, завдана фізичній особі неправомірними діями, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини. При визначенні розміру моральної шкоди, суд враховує факт часткового відшкодування матеріальної шкоди відповідачем, а також враховує вимоги розумності і справедливості, а тому вважає необхідним стягнути з відповідача на користь позивача [PERSON] - 1500 грн., моральної шкоди, а в решті позову відмовити за необґрунтованістю вимог. Таким чином, суд вважає, що з відповідача на користь позивачки підлягає стягненню 14020,27грн. матеріальної шкоди, 1500 грн. моральної шкоди та судові витрати у розмірі 2487,20 грн., що складаються з витрат понесених позивачем на правову допомогу розмірі 2000 грн. (а.с.46-49) та витрат по оплаті судового збору в розмірі 487,20 грн. (а.с.1-2). На підставі викладеного та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-05-12 00:00:00

Позивач звернулась до суду з позовом до відповідача про стягнення аліментів, а саме просила суд: стягнути з відповідача на свою користь аліменти на утримання дітей: [PERSON], [INFO], у розмірі 1 500,00 грн щомісячно до досягнення дитиною повноліття та [PERSON], [INFO], у розмірі 1 500,00 грн щомісячно до досягнення дитиною повноліття. Позов обґрунтовує тим, що під час шлюбу з відповідачем, у них народились діти [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO]. Відповідач не забезпечує дітей достатньою матеріальною допомогою, тому позивач і звернулась до суду. Позивач у судовому засіданні позовні вимоги підтримала та просила їх задовольнити. Відповідач у судовому засіданні повідомив, що він не має можливості сплачувати аліменти у сумі 1 500,00 грн щомісячно на кожну дитину, оскільки його дохід мінливий та нерегулярний. Заслухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає частковому задоволенню. Судом встановлені наступні факти та відповідні їм правовідносини. У період шлюбу у сторін народився син - [PERSON], [INFO], що підтверджується свідоцтвом про народження (а.с.14). Також у сторін під час шлюбу народився син [PERSON], [INFO], що підтверджується свідоцтвом про народження (а.с.13). Відповідно до ст. 180 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття Відповідно до ст. 182 Сімейного кодексу України при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров'я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 4) інші обставини, що мають істотне значення. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, за винятком випадків, передбачених статтею 184 цього Кодексу. Відповідно до ст. 183 СК України частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Відповідно до ст. 191 СК України аліменти присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову. У судовому засіданні встановлено, що відповідач є непрацюючою особою, відповідно його дохід мінливий та нерегулярний. Оцінивши надані по справі докази, з огляду на те, що, відповідач зобов'язаний утримувати дітей до досягнення повноліття, створювати необхідні умови для їх розвитку та життя, суд вважає за можливе частково задовольнити вимоги позивача, а саме стягувати з відповідача на користь позивача аліменти на утримання дітей: [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO], у розмірі 1/ 3 частини всіх видів заробітку (доходу) щомісячно, але не менше 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, до досягнення найстаршою дитиною повноліття з 07 квітня 2016 року. Суд вважає, що такий розмір аліментів на утримання дітей щомісяця є обґрунтованим та доцільним. Відповідно до ч.3 ст. 88 ЦПК України суд присуджує до стягнення з відповідача на користь держави судові витрати в сумі 551,20 грн.

Outcome: partial
Jurisdiction: civil
Date: 2016-03-10 00:00:00

Позивач звернулась до суду з позовом до відповідача про стягнення аліментів, а саме просила суд: стягнути з відповідача на свою користь аліменти на утримання сина [PERSON], [INFO], у розмірі 1 000,00 грн щомісячно до досягнення дитиною повноліття з дати звернення до суду. Позов обґрунтовує тим, що під час шлюбу з відповідачем у них народився син [PERSON], [INFO]. Відповідач вже тривалий час проживає окремо та не забезпечує дитину достатньою матеріальною допомогою, тому позивач і звернулась до суду. Позивач у судовому засіданні позовні вимоги підтримала та просила їх задовольнити у повному обсязі з підстав наведених у позовній заяві. Відповідач у судовому засіданні зазначив, що позовні вимоги визнає частково, оскільки він не працює, тому не зможе сплачувати аліменти у розмірі 1 000,00 грн. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає частковому задоволенню. Судом встановлені наступні факти та відповідні їм правовідносини. У період шлюбу у сторін народився син - [PERSON], [INFO], що підтверджується свідоцтвом про народження (а.с.7). Відповідно до ст. 180 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття Відповідно до ст. 182 Сімейного кодексу України при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров'я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 4) інші обставини, що мають істотне значення. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, за винятком випадків, передбачених статтею 184 цього Кодексу. Відповідно до ст. 183 СК України частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Відповідно до ст. 191 СК України аліменти присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову. Оцінивши надані по справі докази, з огляду на те, що, відповідач зобов'язаний утримувати свого сина до досягнення ним повноліття, створювати необхідні умови для його розвитку та життя, суд вважає за можливе частково задовольнити вимоги позивача, а саме стягувати з відповідача на користь позивача аліменти на утримання сина [PERSON], [INFO], у розмірі 650,00 грн щомісячно до досягнення дитиною повноліття, починаючи з 02 лютого 2016 року. Суд вважає, що такий розмір аліментів на утримання дитини щомісяця є обґрунтованим та доцільним. Відповідно до ч. 3 ст. 88 ЦПК України суд присуджує до стягнення з відповідача на користь держави судові витрати в сумі 551,20 грн.

Outcome: partial
Jurisdiction: civil
Date: 2015-12-17 00:00:00

Позивач звернулась до суду з позовом до відповідача про стягнення аліментів вказавши, що з 06.12.2014 року сторони перебувають у шлюбі. Від даного шлюбу сторони мають неповнолітню дитину, [PERSON] [INFO] Відповідач не надає матеріальну допомогу на утримання дитини у звязку з чим позивач просить стягнути з нього аліменти на утримання дитини та на своє утримання до досягнення дитиною трьох річного віку. Позивач в судовому наполягала на задоволенні позову. Відповідач в судовому засіданні позов визнав частково. Третя особа не заперечувала проти задоволення позову. Суд вислухавши сторін, дослідив письмові матеріали справи, вважає, що позов підлягає частковому задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що з 06.12.2014 року сторони перебувають у шлюбі. Від даного шлюбу сторони мають неповнолітню дитину, [PERSON] [INFO] Відповідач не надає матеріальну допомогу на утримання дитини. Відповідно до ст. 182 СК України при призначенні аліментів суд враховує, стан здоров'я та матеріальне становище дитини, стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів, а також інші обставини що мають істотне значення. Згідно зі ст. 182 ч. 2 Сімейного кодексу України, мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, за винятком випадків, передбачених статтею 184 цього Кодексу. Оцінивши наведені докази в їх сукупності та відповідно до вимог ст. 184, СК України батьки зобовязані утримувати дитину до досягнення нею повноліття, а розмір аліментів, належних до стягнення на дитину, може складати 1/6 частину всіх видів заробітку (доходу) відповідача, враховуючи стан здоров'я, матеріальне становище дитини і платника аліментів; наявність в останнього інших неповнолітніх дітей, непрацездатність чоловіка, дружини, батьків, повнолітніх дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. Оскільки з відповідача провадиться стягнення аліментів за іншим рішенням суду від 05.09.2014 року, а сума стягнення аліментів не може перевищувати 50 % від загального доходу відповідача, суд вважає, що у задоволенні вимоги про стягнення аліментів на утримання позивача слід відмовити. На підставі викладеного,

Outcome: partial
Jurisdiction: civil
Date: 2015-11-15 00:00:00

Позивач звернулась до суду з позовом до відповідача про стягнення аліментів вказавши, що з 09.10.2009 року сторони перебувають у шлюбі. Від даного шлюбу сторони мають неповнолітніх дітей, [PERSON], [INFO] та [PERSON], 10.03.2011 року Відповідач не надає матеріальну допомогу на утримання дітей у звязку з чим позивач просить стягнути з нього аліменти на утримання дітей в твердій грошовій сумі у розмірі 1032 грн. Позивач в судовому засіданні уточнила позовні вказавши, що аліменти просить стягнути лише на утримання [PERSON], 09.02.2008 та наполягала на задоволенні позову. Відповідач в судовому засіданні позов визнав повністю. Суд вислухавши сторін, дослідив письмові матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що з 09.10.2009 року сторони перебувають у шлюбі. Від даного шлюбу сторони мають неповнолітніх дітей, [PERSON], [INFO] та [PERSON], 10.03.2011 року Відповідач не надає матеріальну допомогу на утримання дітей. Відповідно до ст. 182 СК України при призначенні аліментів суд враховує, стан здоров'я та матеріальне становище дитини, стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів, а також інші обставини що мають істотне значення. Згідно зі ст. 182 ч. 2 Сімейного кодексу України, мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, за винятком випадків, передбачених статтею 184 цього Кодексу. Оцінивши наведені докази в їх сукупності та відповідно до вимог ст. 184, СК України батьки зобовязані утримувати дитину до досягнення нею повноліття, а розмір аліментів, належних до стягнення на одну дитину, може складати 600 гривень враховуючи стан здоров'я, матеріальне становище дитини і платника аліментів; наявність в останнього інших неповнолітніх дітей, непрацездатність чоловіка, дружини, батьків, повнолітніх дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-12-20 00:00:00

Позивач звернулась до суду з позовом до відповідача про стягнення аліментів вказавши, що з 18.10.1991 року сторони перебувають у шлюбі. Від даного шлюбу сторони мають дітей, [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO]. Позивач просить стягнути з відповідача аліменти на утримання [PERSON], [INFO] на час його навчання на у Запорізькому професійному ліцеї автотранспорту по професії слюсар з ремонту автомобілів, водій «В», «С» на контрактній основі, а також аліменти на утримання [PERSON], [INFO]. У звязку з тим, що відповідач не надає матеріальної допомоги дітям. Позивача в судовому наполягала на задоволенні позову. Відповідач в судовому засіданні позов визнав частково. Третя особа наполягала на задоволенні позову. Суд вислухавши сторін, дослідив письмові матеріали справи, вважає, що позов підлягає частковому задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що з 18.10.1991 року сторони перебувають у шлюбі. Від даного шлюбу сторони мають дітей, [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO]. Позивач просить стягнути з відповідача аліменти на утримання [PERSON], [INFO] на час його навчання на у Запорізькому професійному ліцеї автотранспорту по професії слюсар з ремонту автомобілів, водій «В», «С» на контрактній основі, а також аліменти на утримання [PERSON], [INFO]. Відповідно до ст. 182 СК України при призначенні аліментів суд враховує, стан здоров'я та матеріальне становище дитини, стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів, а також інші обставини що мають істотне значення. Відповідно до ст. 182 СК України при призначенні аліментів суд враховує, стан здоров'я та матеріальне становище дитини, стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів, а також інші обставини що мають істотне значення. Оцінивши наведені докази в їх сукупності та відповідно до вимог ст. 199 СК України батьки зобовязані утримувати дитину до досягнення нею 23 років, якщо дочка чи син продовжують навчання і у звязку з цим потребують матеріальної допомоги. Частиною 2 ст. 190 СК України передбачена можливість стягнення аліментів за минулий час, якщо позивач подасть суду докази того, що він вживав заходи щодо одержання аліментів з відповідача. Однак позивач в судовому засіданні не надала доказів, що вона вживала заходів передбачених ст. 190 СК України. Будь які докази про заходи, які позивач могла вжити у суду відсутні. У звязку з чим стягнути аліменти за минулий період є недоцільним. На підставі викладеного,

Outcome: partial