Jurisdiction: civil
Date: 2015-03-11 00:00:00

Позивач звернувся із вказаним позовом, в якому вказав, що у період з 08.04.1980 р. по 29.02.1996 р. він працював на Житомирському заводі верстатів-автоматів на посаді терміста. 17.04.2013 р. відповідачем йому була видана довідка № 619/10 про підтвердження наявного трудового стажу для призначення пільгової пенсії, що не відповідала вимогам чинного законодавства, в в'язку з чим рішенням комісії з розгляду питань, пов'язаних з призначенням та виплатою пенсій УПФ йому було відмовлено в призначенні пільгової пенсії. Згодом, після неодноразового звернення до відповідача та отримання довідки належного зразка , яку він надав до УПФ 24.01.2014 р., йому була призначена пенсія з 24.01.2014 р., тобто з дня отримання УПФУ довідки про підтвердження пільгового стажу роботи. Посилаючись на те, що через ненадання відповідачем довідки належного зразка він не отримав пенсію на протязі 8 місяців, позивач просить стягнути з відповідача 18 963,92 грн. на відшкодування спричиненої матеріальної шкоди та 3 000 гривень на відшкодування спричиненої моральної шкоди. В судове засідання позивач та представник третьої особи не з'явились. Надіслали заяви в яких позивач позов підтримав, третя особа - покладалася на розсуд суду. Представник відповідача, який був повідомлений про час і місце розгляду справи, у судове засідання не з»явився і не надіслав заяви про розгляд справи за його відсутності. За таких обставин та відповідно до ч.1 ст.224 ЦПК України, суд має можливість ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню виходячи з наступного. Судом встановлено, що позивач у період з 08.04.1980 р. по 29.02.1996 р. працював на Житомирському заводі верстатів-автоматів на посаді терміста. В зв'язку з тим, що виконувана ним робота відносилася до роботи в шкідливих умовах праці по списку № 2, він мав право на пенсію за віком на пільгових умовах. Після досягнення 55-річного віку, позивач звернувся до відповідача з приводу надання довідки про підтвердження наявного трудового стажу. 17.04.2013 р. йому була надана довідка № 619/10, що 13.06.2013 р. він здав до Управління пенсійного фонду України в м.Житомирі Житомирської області разом з іншими документами, необхідними для оформлення пільгової пенсії. Листом за № 14505/02 від 12.09.2013 р. УПФ України в м. Житомирі позивачу було відмовлено у призначенні пенсії через відсутність необхідного пільгового стажу роботи не менше 12 років 6 місяців. В обґрунтування відмови заступник начальника управління Оксанчук О.П. зазначив, що «подана для призначення пенсії довідка № 619/10 від 17.04.2013 р. про періоди роботи не відповідає фактичній тривалості трудового стажу та записам трудової книжки, тому не може бути прийнята до уваги (а. с. 18-19). 16.10.2013 р. позивач вдруге звернувся до відповідача зі заявою про надання йому необхідної довідки (а. с. 14), на яку він тримав відповідь 21.10.2013 р, про те, що довідка з детальним поясненням про період повної зайнятості на роботах зі шкідливими умовами праці за професією робітник зайнятий на термічній обробці металу струмом високої чистоти, йому надана. 25.11.2013 р. позивач втрете звернувся до відповідача із заявою про видачу йому довідки (а. с. 15). 19.12.2013 р. відповідачем була видана позивачу [PERSON] довідка встановленого зразка з посиланням на діючу постанову Кабінету міністрів України № 162 від 11.03.1994 р., що позивач здав до УПФ м. Житомира, та після чого йому була призначена пільгова пенсія. Вказані обставини підтвердились у судовому засіданні відповідними листами, копією пенсійного посвідчення позивача (а. с. 53) та не заперечувались представником УПФ в м. Житомирі. Відповідач, на підтвердження правомірності своїх дій, всупереч статті 60 ЦПК України, доказів не надав. Таким чином судом встановлено, що через ненадання відповідачем у квітні 2013 року належним чином оформленої довідки, позивач не зміг оформити пільгову пенсію і оформив її лише в січні 2014 року, після надання відповідачем довідки встановленого зразка. Таким чином, позивач недоотримав з вини відповідача дохід у вигляді пенсії у розмірі 18 963,92 грн. (8 місяців х 2 370,49 грн. =18 963,92 грн.). Також є обґрунтованою і вимога позивача про відшкодування спричиненої моральної шкоди, яка полягала в тому, що позивач не отримав вчасно належні йому кошти, вимушений був докладати додаткових зусиль для організації свого життя, оформлення пенсії, відшукання коштів на існування, тощо. Враховуючи характер та тривалість моральних страждань позивача, суд вважає, що сума заявлених ним вимог на відшкодування шкоди є цілком адекватною тій моральній шкоді, що була йому спричинена, тому задовольняє позов в цій частині у повному обсязі. Крім того, відповідно до ст.88 ЦПК України, суд стягує з відповідача на користь позивача понесені ним витрати зі сплати судового збору за розгляд позовної заяви в сумі 487,20 грн. На підставі викладеного та

Outcome: approved