Jurisdiction: civil
Date: 2014-01-29 00:00:00

Позивач звернулась до місцевого суду з позовом про звільнення з-під арешту майна. В позовній заяві посилалась на те, що згідно договору купівлі-продажу від 02.11.2007р, посвідченого приватним нотаріусом Донецького міського нотаріального округу Курильчук, вона є власницею земельної ділянки, площею 0,0440 га розташованої по [ADDRESS] (кадастровий номер 1410136600:00:012:0223). Між тим їй стало відомо, про факт реєстрації обтяження (арешту) належної їй земельної ділянки на підставі постанови ст. слідчого СВ ГУМВС України в Донецькій області Гірман б/н від 13.07.2010 р. Накладення арешту на її майно порушує права як власника на розпорядження цим майном. Арешт, накладений на вказану земельну ділянку є безпідставним і незаконним, до кримінальної відповідальності вона не притягувалася, не є боржником. З посиланням на зазначене представник позивача просила задовольнити позовні вимоги. Відповідач у судове засідання не з'явився, не повідомивши суд про причини неявки, що підтверджене документально. Про час і місце розгляду судової справи був повідомлений належним чином. Тому суд розглянув справу в його відсутність, у заочному порядку, на підставі правил ст,ст 169, 224 ЦПК України. Перевіривши матеріали справи, суд вважає позовні вимоги підлягаючими задоволенню за підставами, передбаченими п. 2.1 Положення про Єдиний реєстр заборон відчуження об'єктів нерухомого майна, затверджений наказом Міністерства юстиції України від 09.06.1999 р. № 31/5 передбачено внесення до Реєстру заборон відомостей про накладення (зняття) заборони та арештів на об'єкти нерухомого майна на підставі заяв про реєстрацію (вилучення) обтяження об'єкта нерухомого майна, що подаються, зокрема, судами (крім третейський судів) і слідчими органами у зв'язку з накладенням ними арешту на об'єкти нерухомого майна (звільнення з-під арешту). Статтею 126 КПК України передбачено, що допускається накладення арешту на вклади, цінності, та інше майно обвинуваченого чи підозрюваного або осіб, які несуть за законом матеріальну відповідальність за його дії, де б ці вклади, цінності та інше майно не знаходилось. Відповідно до ст,ст 317, 321 ЦК України власникові належать права володіння, користування та розпорядження своїм майном. Право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Як роз'яснив Пленум Верховного Суду України в п.4 постанови № 6 від 27 серпня 1996 р. «Про судову практику в справах про виключення майна з акту опису», за правилами, встановленими для розгляду позовів про виключення майна з опису (звільнення з-під арешту), розглядаються вимоги громадян і організацій, що ґрунтуються на праві власності на описане майно або на праві володіння ним. Як встановлено в судовому засіданні, згідно договору купівлі-продажу від 02.11.2007р, посвідченого приватним нотаріусом Донецького міського нотаріального округу Курильчук, [PERSON] є власницею земельної ділянки, площею 0,0440 га розташованої по [ADDRESS] (кадастровий номер 1410136600:00:012:0223). На підставі постанови ст. слідчого СВ ГУМВС України в Донецькій області Гірман б/н від 13.07.2010 р. було накладено арешт на земельну ділянку площею 0,0440 га розташованої по [ADDRESS] (кадастровий номер 1410136600:00:012:0223). Вказана постанова винесена слідчим в рамках розслідування кримінальної справи №81-1521 за звинуваченням [PERSON] у скоєнні злочину, передбаченого ст. 191 ч.5 КК України. Наведені фактичні обставини справи підтверджені документально та ставити під сумніви їх вірогідність суд не убачає підстав. За викладеним, як встановлено в судовому засіданні, [PERSON] не є в кримінальній справі в межах якої накладено арешт на земельну ділянку обвинуваченою, підозрюваною чи особою, яка несе за законом матеріальну відповідальність за їх дії. Тобто в судовому засіданні не доведено правомірності накладення арешту на майно позивачки та законність внесення до Єдиного реєстру відомостей про обтяження належного їй майна. Право власності позивачки на вказану земельну ділянку ніким не оспорено. Таким чином враховуючи, що на час винесення постанови ст. слідчим від 13.07.2010 р. про накладення арешту, власником спірної земельної ділянки була і є на даний час [PERSON], її права щодо володіння, користування та розпорядження своїм майном порушуються внесеними до Єдиного реєстру заборон відчуження об'єктів нерухомого майна записом про обтяження. Наявність арешту на майно позивачки безумовно порушує її права та має бути відновлено. Таким чином, суд приходить до висновку про обґрунтованість вимог позивачки та їх задоволення.

Outcome: approved