Jurisdiction: civil
Date: 2014-08-21 00:00:00

Позивач, звернувшись до суду із цим позовом просила визнати відповідача таким, що втратив право користування житловим будинком [ADDRESS], зобов'язати відповідача знятись з реєстрації по вказаній адресі. У судовому засіданні позивач підтримав вимоги. Пояснив суду, що відповідач є зареєстрованим у належному йому на праві власності будинку з 2009 р.. Проте, жодного дня у належному йому будинку відповідач не мешкав. У зв'язку з тривалою відсутністю відповідача у належному йому будинку його слід визнати такими, що втратив право на користування житловим будинком. Відповідач проти задоволення позову не заперечував, просив розглядати справу за його відсутності про що подав до суду заяву відповідного змісту. У судовому засіданні встановлено наступне. Позивач [PERSON] має на праві приватної власності житловий будинок [ADDRESS], що підтверджується договором купівлі - продажу від 06 жовтня 1975 р. посвідченого державним нотаріусом Березівського нотаріального округу Одеської області, №реєстр.1911, зареєстрованому Березівським БТІ і РОН книга №8 реєстр 578 стор.43. У вказаному будинку позивач мешкає разом із дружиною [PERSON] Як свідчить з по господарської книги відповідач є зареєстрованим у будинку позивача з 12 січня 2009 р... Згідно акту огляду житлового будинку [ADDRESS], проведеного депутатом Березівської міської ради Одеської області Борисовою В.А. від 06 серпня 2014 р. відповідач [PERSON] в будинку не мешкає, його власні речі або предмети одягу відсутні. Допитані у судовому засіданні свідки [PERSON] і [PERSON] пояснили, що перебувають з відповідачем і його дружиною у дружніх стосунках. Свідки пояснили, що на прохання відповідача позивач зареєстрував того у своєму будинку, але відповідач у будинку жодного дня не мешкав і його власних речей ніколи не було. Вивчивши матеріали справи заслухавши пояснення позивача, на підставі представлених ним доказів та доведення перед судом їхньої переконливості суд дійшов до висновку про задоволення поданого позову виходи з наступного. Згідно ч.ч.1,2 ст.319 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Власник має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону. Як встановлено у судовому засіданні позивач має на праві приватної власності житловий будинок [ADDRESS] Згідно ч.1 ст.321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Таким чином і право власності позивача щодо вказаного будинку є непорушним, позбавлення чи обмеження цього права є неприпустимим. Як було встановлено у судовому засіданні у належному позивачеві будинку є зареєстрованим відповідач. Також у судовому засіданні було встановлено, що відповідачі з 2009 р. у вказаному будинку не проживає. Згідно ч.1 ст. 6 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» громадянин України зобов'язаний протягом 10-ти днів після прибуття до нового місця проживання зареєструвати місце проживання. За таких обставин на думку суду і відповідач у разі переїзду на нове місце проживання був зобов'язаний знятись з реєстраційного обліку за адресою буд. №46 по вул. Енгельса, м. Березівка Одеської області і зареєструватись на новому місці проживання. Згідно ч.2 ст.107 ЖК України у разі вибуття наймача та членів його сім'ї на постійне проживання до іншого населеного пункту або у інше жиле приміщення у тому ж населеному пункті договір найму житлового приміщення вважається розірваним з дня вибуття. Виходячи з викладеного положення і договір найму між позивачем і відповідачем є розірваним з часу вибуття відповідача на постійне місце проживання до іншого будинку. Суд при ходить до такого висновку виходячи з пояснень позивача, на наданих ним доказах, що містяться у матеріалах справи, з яких вбачається, що відповідач не мешкає у будинку [ADDRESS] належному позивачу. З огляду на все вищенаведене суд вважає, що права позивача, як власника житлового будинку є порушеними, в зв'язку з чим підлягають судовому захисту. Крім наведеного суд вважає помилковим посилання позивача на ст.72 ЖК України, на перебування відповідачів у житловому будинку позивача понад 6-ти місяців без поважних причин. На думку суду є інша правова норма яка регулює їхнє правове становище, а саме ст.107 ЖК України. Суд вважає зайвим вимогу позивача про зобов'язання відповідача знятись з реєстрації по вказаному адресу. На думку суду визнання відповідача по рішенню суду, що набрало законної сили, таким, що втратив право користування житловим приміщенням за вказаною адресою є безумовною підставою для зняття його з реєстраційного обліку по вказаному адресу.

Outcome: partial