Jurisdiction: civil
Date: 2014-09-18 00:00:00

Позивач звернувся із позовом до відповідача про стягнення заборгованості за кредитним договором від 03.03.2006 року б/н в сумі 19517 грн. 79 коп.; судових витрат. Свої вимоги мотивує тим, що відповідно до укладеного кредитного договору, відповідач отримала кредит в розмірі 10100,00 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 30,00% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом. Відповідно до п.6.5 Умов та правил надання банківських послуг, які на підставі заяви відповідача, становлять невід'ємну частину договору кредиту, позичальник зобов'язався своєчасно погашати заборгованість за кредитом, відсотками за його використання, за перевитрати платіжного ліміту, а також оплачувати комісії на умовах передбачених договором. Згідно п.6.6 Умов у разі невиконання зобов'язань за договором, на вимогу банку виконувати зобов'язання з повернення кредиту (у тому числі простроченого кредиту та Овердрафту), оплати винагороди Банку. Власник карти зобов'язаний слідкувати за витратами коштів в межах платіжного ліміту з метою запобігання виникнення Овердрафту, згідно п.6.7 Умов. Відповідно до п.8.6 цих Умов, при порушенні позичальником строків платежів по якомусь з грошових зобов'язань, передбачених цим договором більш ніж на 30 днів, позичальник зобов'язаний сплатити банку штраф в розмірі 500 грн. +5% від суми позову. Крім цього, у відповідності до п.5.5.1 Правил користування платіжною карткою, яка також становить невід'ємну частину договору разом із Тарифами банку, відповідач взяв на себе зобов'язання за несвоєчасне виконання боргових обов'язків, сплачувати відсотки за підвищеною відсотковою ставкою або додаткову комісію, розміри яких встановлені Тарифами Банку. Вказав, що позичальником взяті на себе зобов'язання за кредитним договором виконувалися не належним чином, грошові кошти для погашення заборгованості за кредитом, відсотками та іншими витратами відповідно до умов договору у визначені договором строки не надав, у зв'язку із чим виникла заборгованість. Станом на 31.03.2014 року відповідач не сплатив банку заборгованість за договором кредиту, несплаченими процентами та по комісії за користування кредитом на суму 18112,18 грн., за мінусом стягнутої частини в розмірі 8714 грн. 79 коп. на підставі судового наказу від 19.12.2008 року. А тому вважає, що з врахуванням штрафних санкцій, передбачених п.8.6 Умов (штраф фіксована часина в сумі 500 грн. та штраф процентна складова в сумі 905 грн. 61 коп.) загальний розмір заборгованості відповідача за договором кредиту становить 19517 грн. 79 коп. А тому просить позов задоволити. В судове засіданні представник позивача не з'явився повторно, про час та місце розгляду справи був повідомлений у встановленому законом порядку, подав до суду заяву про слухання справи у його відсутності, позовні вимоги підтримав у повному обсязі, а тому суд вважає за можливе розглянути справу у його відсутності. Представник відповідача в судовому засіданні позовні вимоги заперечив, суду пояснив, що дійсно його довіритель порушила взяті на себе зобов'язання за кредитним договором, у зв'язку із чим виникла заборгованість перед позивачем по сплаті тіла кредиту та відсотків. Однак зазначив, що строк кредитування згідно укладеного між сторонами кредитного договору стік 31.03.2008 року, саме в цей день закінчився термін дії карточки. Після закінчення дії договору позивач звернувся до суду із заявою на підставі якої було видано судовий наказ від 19.12.2008 року про стягнення з відповідача заборгованості за вказаним кредитним договором. На даний час судовий наказ перебуває на примусовому виконанні у виконавчій службі, в процесі якого державним виконавцем стягується із відповідача на користь позивача заборгованість за кредитними договором частинами із пенсії. У зв'язку із цим вважає, що між сторонами припинилися будь-які відносини, що існували на підставі спірного кредитного договору, а тому у відповідача не виникли будь-які нові зобов'язання по кредиту перед позивачем. Крім цього, вважає, що з врахуванням того, що строк дії платіжної картки закінчився 31.03.2008 року, а відтак починаючи з 01.04.2008 року для даних заявлених позовних вимог сплила загальна та спеціальна позовна давність. У зв'язку із чим просить відмовити в задоволенні позову. Заслухавши пояснення представника відповідача, оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності, дослідивши та перевіривши усі обставини справи, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, суд в задоволенні позову відмовляє з таких підстав. Судом встановлено, що 03.03.2006 року між ЗАТ «Приватбанк», правонаступником всіх прав і обов'язків якого являється ПАТ КБ «Приватбанк», та [PERSON] було укладено кредитний договір б/н, відповідно до умов якого [PERSON] отримала кредит в розмірі 10100,00 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 2,5% на місяць з розрахунку 360 днів в році. Відповідно до п.6.5 Умов та правил надання банківських послуг (а.с.10-15), які на підставі заяви відповідача (а.с.9) разом із Правилами користування платіжною карткою та Тарифами Банку, становлять невід'ємну частину договору кредиту, позичальник зобов'язався своєчасно погашати заборгованість за кредитом, відсотками за його використання, за перевитрати платіжного ліміту, а також оплачувати комісії на умовах передбачених договором. Згідно п.6.6 Умов у разі невиконання зобов'язань за договором, на вимогу банку відповідач зобов'язана виконувати зобов'язання з повернення кредиту (у тому числі простроченого кредиту та Овердрафту), оплати винагороди Банку. Власник карти зобов'язаний слідкувати за витратами коштів в межах платіжного ліміту з метою запобігання виникнення Овердрафту, згідно п.6.7 Умов. Відповідно до п.8.6 цих Умов, при порушенні позичальником строків платежів по якомусь з грошових зобов'язань, передбачених цим договором більш ніж на 30 днів, позичальник зобов'язаний сплатити банку штраф в розмірі 500 грн. +5% від суми позову. Крім цього, у відповідності до п.5.5.1 Правил користування платіжною карткою, яка також становить невід'ємну частину договору разом із Тарифами банку, відповідач взяв на себе зобов'язання за несвоєчасне виконання боргових обов'язків, сплачувати відсотки за підвищеною відсотковою ставкою або додаткову комісію, розміри яких встановлені Тарифами Банку. Відповідно до ст.526 ЦК України, зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог ЦК України, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до ст. 536 ЦК України, за користування чужими грошима, боржник зобов'язаний сплачувати проценти. Розмір процентів за користування чужими грошовими коштами встановлюється договором, законом або іншим актом цивільного законодавства. Відповідно до ст.530 ч.1 ЦК України, якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). В судовому засіданні встановлено, що відповідач взяті на себе зобов'язання за кредитним договором виконувала не належним чином, починаючи з 13.04.2006 року порушуючи умови договору щодо здійснення щомісячних платежів процентів та повернення кредиту допустила утворення заборгованості, у зв'язку із чим судовим наказом від 19.12.2008 року із неї було стягнуто частину заборгованості в розмірі 8714 грн. 79 коп. Крім цього, як вбачається із розрахунку заборгованості за кредитним договором (а.с.6-8) станом на 31.03.2014 року розмір заборгованості сплаті кредиту, процентів за користування кредитом та комісії становила 18112 грн. 18 коп., штрафних санкцій, передбачених п.8.6 Умов (штраф фіксована часина в сумі 500 грн. та штраф процентна складова в сумі 905 грн. 61 коп.). Загальний розмір заборгованості відповідача за договором кредиту становить 19517 грн. 79 коп. В той же час відповідно до статті 256 ЦК України позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу. Сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові (частина четверта статті 267 ЦК України). Цивільне законодавство передбачає два види позовної давності: загальну і спеціальну. Загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки (стаття 257 ЦК України). Для окремих видів вимог законом встановлена спеціальна позовна давність. Зокрема, частина друга статті 258 ЦК України передбачає, що позовна давність в один рік застосовується до вимог про стягнення неустойки (штрафу, пені). Відповідно до статті 253 ЦК України перебіг строку починається з наступного дня після відповідної календарної дати або настання події, з якою пов'язано його початок. За загальним правилом перебіг загальної і спеціальної позовної давності починається з дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила (частина перша статті 261 ЦК України). Початок перебігу позовної давності співпадає з моментом виникнення у зацікавленої сторони права на позов, тобто можливості реалізувати своє право в примусовому порядку через суд. Таким чином, у разі неналежного виконання позичальником зобов'язань за кредитним договором, позовна давність за вимогами кредитора про повернення кредитних коштів та процентів за користування кредитом, повернення яких відповідно до умов договору визначено періодичними щомісячними платежами, повинна обчислюватися з моменту настання строку погашення чергового платежу. Крім цього згідно зі статтею 266 ЦК України зі спливом позовної давності до основної вимоги вважається, що позовна давність спливла і до додаткової вимоги. В той же час судом встановлено, що термін дії платіжної картки, виданої відповідачу у відповідності до умов кредитного договору закінчився 31.03.2008 року. У правовій позиції, яка висловлена Верховним Судом України в постанові від 19 березня 2014 року у справі № 6- 14цс14 (яка в силу вимог ч.1 ст.360-7 ЦПК України є обов'язковою для суду при вирішення даної справи) визначено, що відповідно до правил користування платіжною карткою, які є складовою кредитного договору, картка діє в межах визначеного нею строку. За таким договором, що визначає щомісячні платежі погашення кредиту та кінцевий строк повного погашення кредиту перебіг позовної давності (ст. 257 ЦК України) щодо місячних платежів починається після несплати чергового платежу, а щодо повернення кредиту в повному обсязі зі спливом останнього дня місяця дії картки (ст. 261 ЦК України), а не закінченням строку дії договору. Таким чином, враховуючи що відповідно до пунктів 3.1.1, 5.4 правил користування платіжною карткою граничний строк дії картки (місяць і рік) указано на ній і вона дійсна до останнього календарного дня такого місяця, строк погашення процентів за кредитом визначено щомісячними платежами, а строк погашення кредиту в повному обсязі визначено останнім днем місяця вказаного на картці, а дія картки закінчилась 30 жовтня 2009 року, суд приходить до висновку, що позивач звернувся до суду із позовом про стягнення заборгованості із відповідача за вказаним кредитним договором після спливу позовної давності, як загальної тривалістю три роки для основної вимоги, так і спеціальної річної для додаткової вимоги. А з врахуванням того, що відповідач настоює на застосуванні судом позовної давності до заявлених позовних вимог, слід відмовити в задоволенні позову з цих підстав.

Outcome: dismissed