Jurisdiction: civil
Date: 2020-09-20 00:00:00

Позивач звернулась до суду з вищевказаним позовом. Свої вимоги мотивує тим, що [INFO] помер [PERSON] , який залишив на ім`я позивачки заповіт, за яким заповів на її ім`я земельні ділянки, загальною площею 5,25 га, розташовані на території Нерубайської сільської ради Біляївського району Одеської області, масив № [NUMBER] , діл. №№ [NUMBER] , [NUMBER] , кадастровий номер земельної ділянки №1 - 5121084200:01:002:0151, кадастровий номер земельної ділянки №2 - 5121084200:01:002:0152, цільове призначення яких для ведення особистого селянського господарства. Позивачка 01.09.2020 року, тобто через 47 днів після спливу встановленого законом строку для прийняття спадщини, особисто звернулась до Біляївської районної державної нотаріальної контори Одеської області із заявою про прийняття спадщини за заповітом [PERSON] , але листом від 01.09.2020 вих. №2479/02-14 їй було відмовлено у видачі свідоцтва про прийняття спадщини у зв`язку із пропуском шестимісячного строку для прийняття спадщини з моменту відкриття спадщини. [PERSON] взагалі не знала про смерть [PERSON] , так як вона проживає в м. Київ. Про його смерть позивач дізналася випадково наприкінці серпня 2020 року. У зв`язку з карантином з початку липня 2020 року позивач зазначає, що перебувала на самоізоляції, так як погано себе почувала. Через введення карантину було відсутнє транспортне сполучення між областями та в самій Одеській області, що не дало б змогу позивачці дістатися до Нотаріальної контори для подання зави про прийняття спадщини. Також позивач зазначила, що строк для прийняття спадщини пропущений нею всього на сорок сім днів (закінчення строку 17.07.2020 року, заяву до нотаріуса подано 01.09.2020 року), враховуючи зазначене позивач просить визначити їй додатковий строк для подання заяви про прийняття спадщини. Представник позивача в судове засідання не з`явився, однак надав до суду заяву про розгляд справи за його відсутності, на задоволенні позовних вимог наполягає та просить їх задовольнити (а.с. 59). Представник відповідача в судове засідання не з`явився та в матеріалах справи наявна заява в якій просить розглядати справу за його відсутності, позовні вимоги визнає (а.с. 58). Представник третьої особи в судове засідання не з`явився, хоча належним чином був повідомленим про час та місце слухання справи, про причини неявки суд не повідомив. Частинами 3, 4 ст. 200 ЦПК України передбачено, що за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Ухвалення в підготовчому засіданні судового рішення у разі відмови від позову, визнання позову, укладення мирової угоди проводиться в порядку, встановленому статтями 206, 207 ЦПК України. Відповідно до ч. 4 ст. 206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд дослідивши матеріали справи вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що [INFO] помер [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про смерть серії [NUMBER] , виданого Біляївським міськрайонним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса), актовий запис № 51 (а.с. 15). [PERSON] за життя належали земельні ділянки, загальною площею 5,25 га, розташовані на території Нерубайської сільської ради Біляївського району Одеської області, масив № [NUMBER] , діл. №№ [NUMBER] , [NUMBER] , кадастровий номер земельної ділянки №1 - 5121084200:01:002:0151, кадастровий номер земельної ділянки №2 - 5121084200:01:002:0152, цільове призначення яких для ведення особистого селянського господарства, що підтверджується державним актом на право власності на земельну ділянку серії ЯГ № 940808 (а.с. 14). Відповідно до заповіту складеного 29 січня 2011 року та зареєстрованого в реєстрі за № 225 вбачається, що [PERSON] заповів належні йому земельні ділянки загальною площею 5,25 га, розташовані на території Нерубайської сільської ради Біляївського району Одеської області, масив № [NUMBER] , діл. №№ [NUMBER] , [NUMBER] , кадастровий номер земельної ділянки №1 - 5121084200:01:002:0151, кадастровий номер земельної ділянки №2 - 5121084200:01:002:0152, цільове призначення яких для ведення особистого селянського господарства [PERSON] (а.с. 12). Згідно довідки виданої Нерубайською сільською радою № 2532 від 31.08.2020 року, вбачається, що [PERSON] був зареєстрований та постійно проживав по день смерті [INFO] за адресою: [ADDRESS] (а.с. 16). [PERSON] 01.09.2020 року звернулась до Біляївської районної державної нотаріальної контори Одеської області із заявою про прийняття спадщини за заповітом [PERSON] , але листом від 01.09.2020 вих. №2479/02-14 їй було відмовлено у видачі свідоцтва про прийняття спадщини у зв`язку із пропуском шестимісячного строку для прийняття спадщини з моменту відкриття спадщини (а.с. 17, 31). Згідно ст. 1217 ЦК України, спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Заповітом є особисте розпорядження фізичної особи на випадок своєї смерті (ст. 1233). За змістом стаття 1223 ЦК України право на спадкування мають особи, визначені у заповіті та у разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі неохоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261-1265 цього Кодексу. Як встановлено матеріалами справи, [PERSON] ще за життя склав заповіт на ім`я позивачки. Спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно зі спадкодавцем, має подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини (ч. 1 ст. 1269 ЦК). Заява про прийняття спадщини подається до нотаріальної контори за місцем відкриття спадщини особисто. Місцем відкриття спадщини є останнє місце проживання спадкодавця (ч. 1 с. 1221). Тобто, зазначені норми встановлюють дві умови за яких спадкоємець вважається таким, що прийняв спадщину, це - постійне проживання спадкоємця з спадкодавцем на час його смерті та/або звернення до нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини. За відсутністю підтвердження однієї із вказаних умов з боку спадкоємця, він вважається таким, що не прийняв спадщину. Як вбачається із положень ч. 1 ст. 1270 ЦК України для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. Часом відкриття спадщини є день смерті особи або день, з якого вона оголошується померлою (частина третя статті 46 цього Кодексу) (ч. 2 ст. 1220). Згідно ч. 3 ст. 1272 ЦК України, за позовом спадкоємця, що пропустив строк для прийняття спадщини із поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини. Відповідно до ст. 1272 ЦК України визначено наслідки пропущення строку для прийняття спадщини, зокрема, якщо спадкоємець протягом строку, встановленого ст. 1270 ЦК України, не подав заяву про прийняття спадщини, він вважається таким, що не прийняв її. За письмовою згодою спадкоємців, які прийняли спадщину, спадкоємець, який пропустив строк для прийняття спадщини, може подати заяву про прийняття спадщини нотаріусу за місцем відкриття спадщини. За позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини. Згідно п. 24 № 7 від 30.05.2008 Постанови Пленуму Верховного суду України №7 від 30.05.2008 року «Про судову практику у справах про спадкування», особа, яка не прийняла спадщину в установлений законом строк, може звернутися до суду з позовною заявою про визначення додаткового строку для прийняття спадщини відповідно до ч. 3 ст. 1272 ЦК України. Проаналізувавши встановлені обставини по справі, оцінивши надані докази в їх сукупності, оскільки позивач є спадкоємцем за заповітом, яка пропустила строк прийняття спадщини. Інші особи, які могли звернутись до нотаріуса із заявою про прийняття спадщини також не скористались цим правом у визначений законом строк, тому суд вважає за необхідне позов задовольнити і визначити позивачу додатковий строк для подачі заяви про прийняття спадщини. Обставини встановлені судом, свідчать про те, що [PERSON] стало відомо про смерть [PERSON] в серпні 2020 року в зазначений період на території України діяли карантинні заходи, тому вона об`єктивно не могла звернутись до нотаріуса із заявою про прийняття спадщини, що й призвело до пропуску строку звернення до нотаріуса з відповідною заявою. Задовольняючи позов суд враховує, що додатковий строк визначається у разі, якщо суд визнає причини пропуску строку для прийняття спадщини поважними, тому, на підставі представлених доказів, суд вважає поважною наведену причину пропуску строку для подання заяви про прийняття спадщини.

Outcome: approved