Jurisdiction: civil
Date: 2017-11-06 00:00:00

Позивач звернувся із позовом до відповідача про стягнення заборгованості, в якому зазначив, що відповідно до укладеного договору №б/н від 31.10.2013 року [PERSON] отримав кредит у розмірі 500,00 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на картковий рахунок зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 27,6% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом. Відповідач свої зобов'язання за договором не виконує, не здійснює платежів в рахунок погашення суми кредиту та нарахованих процентів, у зв'язку з чим станом на 14.06.2017 року утворилась заборгованість 14641,23 грн., яка складається з: 461,54 грн. - заборгованість за кредитом; 10006,30 грн. - заборгованість по процентам за користування кредитом; 3000,00 грн. - заборгованість за пенею та комісією; 500,00 грн. - штраф (фіксована частина); 673,39 грн. - штраф (процентна складова). Заочним рішенням Оболонського районного суду м. Києва від 08.08.2017 року з відповідача на користь позивача стягнуто заборгованість за кредитним договором від 31.10.2013 року в розмірі 14641 грн. 23 коп. та судові витрати в розмірі 1600 грн. За наслідками розгляду заяви про перегляд заочного рішення, поданої відповідачем, ухвалою Оболонського районного суду м. Києва від 27.09.2017 року заочне рішення Оболонського районного суду м. Києва від 08.08.2017 року скасовано та призначено справу до розгляду в загальному порядку. Представник позивача в судове засідання не з'явився, про день, час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, в матеріалах справи міститься заява представника позивача про розгляд справи за його відсутності, в якій позовні вимоги він підтримує в повному обсязі та не заперечує проти заочного розгляду справи. Відповідач в судове засідання не з'явився, про день, час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, подав до суду заяву з проханням розглядати справу за його відсутності, в якій також просив застосувати строки позовної давності та відмовити в задоволенні позову. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов задоволенню не підлягає з наступних підстав. Згідно ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язуються надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Відповідно до положень ст.ст. 525, 526 Цивільного кодексу України одностороння відмова від зобов'язання не допускається, а зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Судом встановлено, що 31.10.2013 року [PERSON] отримав кредит у розмірі 500,00 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на картковий рахунок зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 27,6% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки. Відповідач підтвердив свою згоду на те, що підписана заява разом з «Умовами та правилами надання банківських послуг» та «Тарифами Банку» складає між ним та банком договір про надання банківських послуг, підтверджується підписом у заяві. Згідно витягу з тарифів обслуговування кредитних карт «Універсальна», розмір щомісячного платежу становить 7% від заборгованості, але не менше 50 грн. Строк внесення щомісячних платежів до 25 числа місяця, наступного за звітним. Відповідно до п. 2.1.1.12.6 «Правил користування платіжною карткою» банк нараховує відсотки за користування кредитом у розмірі, встановленому «Тарифами Банку» з розрахунку 360 календарних днів на рік. У разі виникнення прострочених зобов'язань за кредитом згідно п. 2.1.1.12.2.1 Договору Клієнт сплачує Банку проценти в подвійному розмірі від зазначених в Тарифах , що діють на дату нарахування. Згідно п.2.1.1.5.5 «Умов та правил надання банківських послуг» позичальник зобов'язується погашати заборгованість за кредитом, відсотками за його використання, за перевитрати платіжного ліміту, а також оплачувати комісії на умовах, передбачених цим договором. У відповідності до п.2.1.1.5.6 «Умов та правил надання банківських послуг» у разі невиконання зобов'язань за договором, на вимогу банку виконати зобов'язання з повернення кредиту (у тому числі простроченого кредиту та Овердрафту), оплати винагороди банку. Власник картки зобов'язаний слідкувати за витратами коштів в межах платіжного ліміту з метою запобігання Овердрафту, згідно п.1.1.2.7 «Умов надання банківських послуг». Відповідно до п.2.1.1.7.6 Договору при порушенні позичальником строків платежів по якомусь з грошових зобов'язань, передбачених цим договором більш ніж на 30 днів, позичальник зобов'язаний сплатити банку штраф в розмірі 500 грн. та 5% від суми позову. Банк виконав свої зобов'язання за кредитним договором, надавши позичальнику суму кредитних коштів, визначену умовами договору. З наданого позивачем розрахунку заборгованості вбачається, що внаслідок невиконання позичальником своїх зобов'язань за кредитним договором станом на 14.06.2017 року заборгованість відповідача становить 14641,23 грн. та складається з: 461,54 грн. - заборгованість за кредитом; 10006,30 грн. - заборгованість по процентам за користування кредитом; 3000,00 грн. - заборгованість за пенею та комісією; 500,00 грн. - штраф (фіксована частина); 673,39 грн. - штраф (процентна складова). Разом з тим, з матеріалів справи вбачається, що повернення кредитних коштів визначено періодичними щомісячними платежами, тому у випадку неналежного виконання позичальником зобов'язань за кредитним договором позовна давність за вимогами кредитора про повернення кредитних коштів має обчислюватись з моменту настання строку погашення чергового платежу. З розрахунку заборгованості, наданого позивачем, вбачається, що відповідач здійснив останній платіж 07.05.2014 року, черговий платіж відповідач мав здійснити 26.05.2014 року, проте не здійснив. З копії листів позивача від 01.04.2014 року убачається, що платіжні картки, які було видано відповідачу було закрито на прохання відповідача. Тобто станом на 01.04.2014 року позивач знав про припинення дії платіжних карток і відсутності у відповідача необхідності у їх використанні. Позивач звернувся до суду з позовом до відповідача 29.06.2017 року, тобто з пропуском строку позовної давності. Відповідно до статей 256, 257 ЦК України позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу. Загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки. Статтею 261 ЦК України визначено, що перебіг позовної давності починається від дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила. Відповідно до ст. 266 ЦК України зі спливом позовної давності до основної вимоги вважається, що позовна давність спливла і до додаткової вимоги (стягнення неустойки, накладення стягнення на заставлене майно тощо). Згідно пунктів 3, 4 ст.267 ЦК України позовна давність застосовується судом лише за заявою сторони у спорі, зробленою до винесення ним рішення. Сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові. Враховуючи наявність заяви відповідача про застосування позовної давності, а також те, що позивач звернувся до суду з позовною заявою 29.06.2017 року, тобто після спливу строку позовної давності, та не ставив перед судом питання про його поновлення, суд приходить до висновку про відсутність підстав для задоволення позову про стягнення з відповідача заборгованості за кредитним договором, включаючи вимоги про стягнення штрафів, у зв'язку з пропуском позивачем строку позовної давності.

Outcome: dismissed