Jurisdiction: civil
Date: 2019-02-12 00:00:00

\~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~позивач звернулась до суду з позовом, в якому просить зобовязати відповідача [PERSON] не чинити їй та її малолітній доньці [PERSON] перешкод в користуванні квартирою №107 в будинку №25а по вул.Скрипника у м.Львові; визначити її частку у праві власності на спірну квартириу в розмірі 1/3; вселити її та малолітню доньку [PERSON] в квартиру №107 в будинку №25 а по вул.Скрипника у м.Львові та виділити у їх користування кімнату, позначену в технічному паспорті під №8 площею 19,6 кв.м, а приміщення кухні, вбиральні, ванни, коридору залишити в спільному користуванні. В обґрунтування позовних вимог покликається на те, що їй та відповідачам [PERSON] і [PERSON] на праві спільної сумісної власності належить квартира [ADDRESS]. У даній квартирі, окрім співвласників, зареєстрована також її малолітня донька [PERSON], [INFO] При спробі вселитись у квартиру, відповідач вчинила їм категоричний супротив та перешкоди у такому вселенні, у 2014 році замінила ключі у вхідних дверях, не надавши комплект ключів їй. З приводу таких неправомірних дій відповідача зверталась у Сихівський ВП, оскільки вважає, що вона, як співвласник квартири, не може бути позбавлена права проживати у цій квартирі. Окрім цього, з метою запобігання майбутніх конфліктів бажає встановити запропонований нею порядок користування спірною квартирою, а також виділити частки у спільній сумісній власності, оскільки без виділення таких не має змоги розпоряджатись своєї часткою на власний розсуд. Просить позов задоволити. \~ \~ \~ \~Відповідач [PERSON] звернулась до суду із зустрічним позовом, в якому просить визначити за нею право на 1/3 частку квартири [ADDRESS], припинивши право спільної сумісної власності сторін на дану квартиру, а також визначити порядок користування вказаної квартири таким чином: виділити у її користування кімнату, позначену в технічному паспорті під літ.3 площею 11,7 кв.м. з лоджією, яка позначена в технічному паспорті під літ.9 площею 1,7 кв.м.; виділити в користування відповідача [PERSON] разом з дитиною [PERSON] кімнату під.літ.8 площею 19,6 кв.м; виділити в користування відповідача [PERSON] кімнату під літ.6 площею 9,8 кв.м., з лоджією, яка позначена під літ.10 площею 1,6 кв.м.; в спільному користуванні співвласників залишити приміщення загального користування кухню під літ.7 площею 9,7 кв.м., вбиральню під літ.4 площею 1,1. кв.м., ванну кімнату під літ.5 площею 2,5 кв.м, два коридори під літ.1 площею 4,1 кв.м. та під літ.2 площею 8,2 кв.м. В обґрунтування зустрічного позову покликається на те, що оскільки спірна квартина належить їй, доньці [PERSON] та синові [PERSON] на праві спільної сумісної власності, слід виділити її частку у квартири в розмірі 1/3, а також встановити запропонований нею порядок користування квартирою з метою уникнення можливих майбутніх конфліктів із відповідачем [PERSON] Просить позов задоволити. В судовому засіданні позивач [PERSON] первісний позов підтримала в повному обсязі з підстав, наведених у позовній заяві. Проти задоволення зустрічного позову не заперечила. Представник відповідача [PERSON] в судовому засіданні первісний позов визнала частково, заперечивши лише вимоги в частині усунення перешкод у користуванні квартирою, оскільки [PERSON] ніколи не чинила перешкод в користуванні квартирою [PERSON] та її доньці [PERSON] Позивачем за первісним позовом був надуманий та штучно створений конфлікт з метою звернення до органів поліції. Між ними дійсно існують певні супеерчності, однак такі, пов»ядані не із вселенням у квартиру, а із продажем позивачкою інших квартир та позбавленням таким чином малолітньої [PERSON] права на належне їй житло та стабільний спосіб життя, тобто, з питань морально-сімейного аспекту. Проте, жодних заперечень щодо проживання позивачки та її доньки у спірній квартирі немає. В решті первісний позов визнає та не заперечує проти вселення позивачів у квартиру, визначення частки співвласника [PERSON], а також щодо запропонованого нею порядку користування квартирою. Зустрічний позов просить задоволити з підстав, наведених у ньому. Відповідач [PERSON] в судове засідання не зявився, належним чином був повідомлений про час та місце розгляду справи. Представник третьої особи органу опіки та піклування Сихівської районної адміністрації Львівської міської ради первісний позов підтримала та просить такий задоволити, оскільки його задоволення відповідатиме інтересам малолітньої дитини. Заслухавши пояснення учасників справи, з'ясувавши її дійсні обставини та перевіривши їх доказами, суд приходить до висновку, що первісний позов слід задоволити частково, а зустрічний позов задоволити повністю з наступних підстав. Відповідно до вимог ч. 1\~ст. 368 ЦК України\~спільна власність двох або більше осіб без визначення часток кожного з них у праві власності є спільною сумісною власністю. Згідно\~із ст.372 ЦК України майно, що є у спільній сумісній власності може бути поділено між співвласниками за домовленістю між ними. У разі поділу майна, що є у спільній сумісній власності, вважається, що частки співвласників у праві спільної сумісної власності є рівними, якщо інше не встановлено домовленістю між ними або законом. Як вбачається з матеріалів справи та встановлено судом, [PERSON], [PERSON] та [PERSON] в порядку приватизації набули право спільної сумісної власності на квартиру № 107 в будинку № 25а на вул. Скрипника в м. Львові. Вказане підтверджується копією свідоцтва про право власності на квартиру від 28 квітня 1998 року, виданим Виконавчим комітетом Львівської міської [PERSON] народних депутатів. Співвласник вказаної квартири [PERSON] у звязку із реєстрацією шлюбу 25.06.2005 року із [PERSON] змінила прізвище на «Сидоряк», що підтверджується копією рішення Шевченківського районного суду м.Львова від 09.04.2014 р. у справі за позовом [PERSON] до [PERSON] про розірвання шлюбу. Оскільки квартира набута у власність [PERSON], [PERSON] та [PERSON] шляхом приватизації, тобто мало місце набуття права власності за однакових правових підстав, а тому, з врахуванням відсутності обставин, які б свідчили про необхідність відступу від рівності часток, слід визначити рівність часток співвласників в судовому поряду, а саме по 1/3 ідеальної частини, відтак первісний та зустрічний позови в частині визначення часток права власності на квартиру № 107 в будинку № 25а на вул. Скрипника в м. Львові підлягають задоволенню. Відповідно до довідки №2729, виданої 24.10.2018 р. ЛКП «Під Зуброю», у спірній квартирі зареєстровані співвласники квартири: [PERSON], [PERSON], [PERSON], а також неповнолітня [PERSON], [INFO] (донька [PERSON]В.). Із вказаної довідки, а також копії технічного паспорту на квартиру № 107 в будинку № 25а на вул. Скрипника в м. Львові вбачається, що квартира складається із трьох житлових кімнат: 19,6 кв.м., 11,7 кв.м. та 9,8 кв.м. відповідно, загальною житловою площею 41,10 кв.м. До загальної площі квартири, яка складає 70,0 кв.м., також відносяться кухня площею 9,7 кв.м., вбиральня площею 1,1 кв.м, ванна кімната площею 2.5 кв.м, коридори площею 4,1 та 8,2 кв.м. відповідно, а також лоджія площею 1,7 кв.м. та 1,6 кв.м. В своїх позовних вимогах позивач [PERSON] просить суд вселити її та неповнолітню доньку у вищевказану квартиру, визначивши запропонований нею порядок користування квартирою разом з іншими співвласниками. За зустрічним позовом позивач [PERSON] також просить визначити порядок користування спірною квартирою. Такі вимоги позивачів підлягають задоволенню, з огляду на таке. Відповідно до\~ст. 358 ЦК України\~право спільної часткової власності здійснюється співвласниками за їхньою згодою. Співвласники можуть домовитися про порядок володіння та користуванні майном, що є їхньою спільною частковою власністю. Кожен із співвласників має право на надання йому у володіння та користування тієї частини спільного майна в натурі, яка відповідає його частці у праві спільної часткової власності. У разі неможливості цього він має право вимагати від інших співвласників, які володіють і користуються спільним майном, відповідної матеріальної компенсації. \~\~\~\~\~\~ \~ \~ \~ \~Пунктом 14\~постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику по справам за позовами про захист права приватної власності» №20 від 22.12.1995 року\~встановлено, що квартира не підлягає поділу в натурі якщо не можливо виділити сторонам ізольовані жилі та інші приміщення з самостійними виходами, які можуть використовуватися як окремі квартири. Виходячи з положень вимог чинного законодавства, порядок користування жилим приміщенням, що належить на праві часткової власності, може бути встановлений у випадку, якщо такі приміщення відповідають за розміром часткам цих осіб у жилому приміщенні, а також з урахуванням їх часток у праві власності. Враховуючи вищевикладене та встановлені обставини справи, суд приходить до висновку про можливість встановлення порядку користування квартирою № 107 в будинку № 25а на вул. Скрипника в м. Львові у спосіб, запропонований позивачем за первісним позовом та позивачем за зустрічним позовом, такий порядок користування жилим приміщенням буде відповідати вимогам закону, інтересам сторін по справі, не призведе до порушення прав співвласників та максимально можливо відповідатиме розміру їх часток у праві власності на квартиру. Щодо позовної вимоги [PERSON] про її вселення у квартиру разом із малолітньою донькою слід зазначити наступне. Відповідно до\~ст. 47 Конституції України\~кожен має право на житло. Ніхто не може бути примусово позбавлений житла інакше як на підставі закону за рішенням суду.\~\~ \~\~\~\~\~\~\~ \~ \~ \~ \~Згідно із ст. 319 ЦК України\~власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Власник має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону. Як вбачається із ст. 321 ЦК України право власності є непорушним, ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. За змістом\~статті 383 ЦК України, статей\~150,\~156 Житлового кодексувласник житла має право використовувати свою власність для свого проживання та проживання членів своєї родини. Статтею\~ передбачено, що члени сім'ї власника квартири, які проживають разом з ним у квартирі, що йому належить, користуються жилим приміщенням нарівні з власником квартири, якщо при їх вселенні не було іншої угоди про порядок користування цим приміщенням. За згодою власника будинку (квартири) член його сім'ї вправі вселяти в займане ним жиле приміщення інших членів сім'ї. На вселення до батьків їх неповнолітніх дітей згоди власника не потрібно. \~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~Частинами 1,2\~статті 64 Житлового кодексу передбачено, що члени сім'ї наймача, які проживають разом з ним, користуються нарівні з наймачем усіма правами і несуть усі обов'язки, що випливають з договору найму жилого приміщення. До членів сімї наймача належать дружина наймача, їх діти і батьки. Членами сімї наймача може бути визнано й інших осіб, якщо вони постійно проживають разом з наймачем і ведуть з ним спільне господарство. \~\~\~\~\~\~ \~ \~ \~ \~Враховуючи вищевикладене, а також зважаючи на встановлення під час розгляду справи факту відсутності у позивача ключів до спірної квартири, суд приходить до висновку, що з метою фактичної реалізації позивачем права на користування власністю позов в частині вимог [PERSON] про її вселення до квартири № 107 в будинку № 25а на вул. Скрипника в м. Львові разом із малолітньою [PERSON] підлягають задоволенню. Разом з тим, не підлягає задоволенню позовна вимога позивача [PERSON] щодо зобовязання відповідача [PERSON] не чинити перешкоди у користуванні спірною квартирою з таких підстав. Згідно із ст. 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном. Позивачем такого позову може бути власник майна, щодо якого відповідач ускладнює здійснення користування або розпорядження таким майном. Відповідачем виступає лише та особа, яка перешкоджає позивачеві у здійсненні його законного права користування чи розпорядження майном. Підставою для задоволення такого позову є факти, що підтверджують дії відповідача у створенні позивачеві перешкод щодо здійснення ним певних правомочностей. Право власності, як абсолютне право, має захищатися лише при доведенні самого факту порушення. Як ствердила відповідач [PERSON] у зустрічній позовній заяві, а її представник у судовому засіданні відповідачка немає жодних заперечень щодо проживання позивачки та її доньки у спірній квартирі, свідченням чого стало те, що під час розгляду справи оголошувалась перерва для можливості позивачки без жодних застережень вселитись у квартиру, однак, така протягом наданого часу не приїхала до квартири жодного разу. Позивач [PERSON] в судовому засіданні обставин чинення їй перешкод у користуванні спірною квартирою з боку відповідача [PERSON], навести не змогла, а вищезазначених аргументів відповідача не спростувала. Відсутність у позивача ключів до квартири пов»язана із її тривалим не проживанням у спірній квартирі, а не із діями відповідачки, а тому така обставина не може свідчити про створення відповідачем перешкод. Відповідно ст.81 ЦПК України\~кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Судом у ході розгляду справи не встановлено, а позивачем не доведено належними, допустимими та достовірними доказами в розумінні ст.\~ст.77-79 ЦПК України\~обставин чинення їй перешкод в користуванні належним майном з боку відповідача, на які вона посилається в обґрунтування своєї позиції у позовній заяві. Щодо звернення позивача [PERSON] до Сихівського ВП ГУ НП у Львівській області з приводу неправомірних дій [PERSON], то з відповіді начальника Сихівського ВП ГУ НП у Львівській області не вбачається з якого приводу було зареєстроване дане звернення [PERSON], а сама позивач в ході розгляду справи не довела, що таке звернення було саме з приводу чинення перешкод відповідачем [PERSON] у користуванні спірною квартирою. Отже, аналіз встановлених обставин дозволяють суду дійти висновку про недоведеність та необґрунтованість заявлених вимог про зобов»язання відповідача не чинити перешкод у користуванні власністю, у звязку з чим позов [PERSON] у цій частині вимог не підлягає задоволенню. Відповідно до ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог, а відтак, слід з відповідачів за первісним позовом стягнути на користь позивача судовий збір в розмірі по 1\~057, 20 грн. з кожного (пропорційно частині задоволених вимог), за зустрічним позовом в користь позивача по 704,20 грн. із кожного з відповідачів. На підставі ст. ст. 319, 321, 358, 368, 372, 383, 391 ЦК України, ст.ст.64, 150, 156 ЖК УРСР та

Outcome: approved