Jurisdiction: civil
Date: 2016-11-08 00:00:00

Позивач звернулась до суду з даним позовом, в якому просить стягнути з ПАТ «Страхова компанія «АХА Страхування» страхове відшкодуванняв сумі 50082,86 грн., витрати на проведення оцінювання відновлювального ремонту автомобіля в розмірі 1600,00 грн. Мотивувала вимоги тим, що внаслідок ДТП, яка мала місце 22.09.2015 року, був пошкоджений належний їй транспортний засіб «HyundaiAccent», д.н.з. [NUMBER].Страхова компанія погодилась сплатити лише 12425,70 грн., з чим вона не згодна. Відповідно до звіту №562/15 від 12.10.2015р., проведеного відповідачем, вартість відновлення пошкодженого транспортного засобу становить 120381,22грн, що становить 112,65% дійсної ринкової вартості транспортного засобу на момент укладання договору добровільного страхування транспортного засобу (106860,00 грн), тому відновлювальний ремонт був визнаний економічно недоцільним, оскільки відповідач прийняв рішення про недоцільність прийняття залишків транспортного засобу на свою користь. Вважає, що автомобіль підлягає відновлювальному ремонту. В судовому засіданні представник позивача [PERSON] заперечував, що внаслідок ДТП відбулась тотальна загибель транспортного засобу, у зв'язку з тим, що вартість відновлювального ремонту автомобіля «HyundaiAccent»відповідно до звіту №909 від 11.11.2015 року про оцінку автомобіля, складеного ФОП [PERSON], складала 63042,86 грн. Це становить 58,99% від дійсної вартості автомобіля на момент укладення договору, що виключає факт повної загибелі застрахованого майна відповідно до п. 30.5 договору. Таким чином, з відповідача просить стягнути страхове відшкодування в сумі 50082,86 грн. (63042,86 грн. - 534,30 грн. - 12425,70 грн.). Представник відповідача [PERSON] заперечував проти позову, оскількитранспортнийзасібпозивачавизнанофізичнознищенимвідповідно до висновку №№562/15 від 12.10.2015 року. Крім того, вважає, що позивач відповідно до умов договору страхування повинна була звернулись на авторизоване СТО, а не на свій вибір, оскільки ціни на запчастини згідно Звіту №909, проведеного на її замовлення, занижені. Вислухавши пояснення сторін, дослідивши письмові докази у справі, суд вважає встановленими наступні обставини та відповідні їм правовідносини. 13.10.2014 року між [PERSON] та ПАТ «Страхова компанія «АХА Страхування» укладено Договір добровільного страхування №11326а4ваа (а.с. 7-14). Відповідно до п. 1 договору добровільного страхування предметом договору є майнові інтереси страхувальника, що не суперечать закону, пов»язані з володінням, користуванням і розпорядженням транспортним засобом «Hyundai Accent», д.н.з. [NUMBER] (а.с. 7). Судом встановлено, що 22.09.2015 року сталась дорожньо-транспортна пригода в м. Києві по вул. Здолбунівській, 7-Д, внаслідок якої було пошкоджено належний позивачу автомобіль марки «Hyundai Accent», д.н.з. [NUMBER] (а.с. 108). 09.10.2015 року ПАТ «Страхова компанія «АХА Страхування» отримало повідомлення про ДТП, уповноваженим представником було проведено огляд та складено акт огляду транспортного засобу. Страховик визнав цю подію страховим випадком. 12.10.2015 року після настання страхового випадку ПАТ «Страхова компанія «АХА Страхування» для розрахунку та визначення вартості відновлювального ремонту застрахованого транспортного засобу було замовлено та отримано у ФОП [PERSON] звіт №562/15 про визначення вартості матеріального збитку, завданого власнику колісного транспортного засобу, згідно якого вартість відновлювального ремонту колісного транспортного засобу складає 120381,22 грн., що становить 112,65% дійсної вартості на момент укладання договору добровільного страхування транспортного засобу транспортного засобу (106860,00 грн.) (а.с. 91-93). Розмір страхового відшкодування з урахуванням п. 26.8.2 договору добровільного страхування транспортного засобу визначений страховиком наступним чином: 106860,00 грн. - 93900,00 грн. - 534,30 грн. = 12425,70 грн. 106860,00 грн. - страхова сума; 534,30 грн. - франшиза; 93900,00 грн. - вартість залишків транспортного засобу, визначена шляхом використання системи онлайн аукціону (а.с. 103). Відповідно до ст. 979 ЦК України за договором страхування одна сторона (страховик) зобов'язується у разі настання певної події (страхового випадку) виплатити другій стороні (страхувальникові) або іншій особі, визначеній у договорі, грошову суму (страхову виплату), а страхувальник зобов'язується сплачувати страхові платежі та виконувати інші умови договору. Відповідно до ч.2 ст. 8 Закону України «Про страхування» страховий випадок - подія, передбачена договором страхування або законодавством, яка відбулася і з настанням якої виникає обов'язок страховика здійснити виплату страхової суми (страхового відшкодування) страхувальнику, застрахованій або іншій третій особі. Пунктом 25.2 договору добровільного страхування транспортного засобу передбачено, що розмір завданих збитків визначається страховиком за участю страхувальника на підставі: документа, де визначено перелік знищених, пошкоджених або викрадених складових частин чи в цілому об»єкта страхування (дефектної відомості, авто товарознавчої експертизи, акту огляду транспортного засобу; документа, складеного компетентним органом, про обставини, час, місце страхового випадку із зазначенням знищеного, пошкодженого або викраденого об»єкта страхування чи його частин; документа, що містить розрахунок розміру витрат на компенсацію скоєних збитків (кошторис, калькуляція СТО, авто товарознавча експертиза). Згідно з п. 30.5 договору добровільного страхування транспортного засобу повна загибель транспортного засобу - це випадок, коли вартість відновлення пошкодженого транспортного засобу перевищує 70% його дійсної вартості на момент укладення договору добровільного страхування транспортного засобу. За згодою страховика та страхувальника повною загибеллю транспортного засобу може бути визнано випадок, коли вартість відновлення пошкодженого транспортного засобу перевищує 50% його дійсної вартості на момент укладання договору (а.с. 14). Відповідно до п. 26.8.2 договору добровільного страхування у випадку відмови страховика задовольнити заяву страхувальника про відмову від прав на застрахований транспортний засіб при повній загибелі (відсутності такої заяви та/або відмови страхувальника від передачі права власності на пошкоджений транспортний засіб страховику) страхове відшкодування сплачується в розмірі дійсної вартості транспортного засобу на момент настання страхового випадку, визначеної шляхом незалежної експертної оцінки (але не більше страхової суми), за вирахуванням вартості залишків транспортного засобу та встановленої згідно з п. 11 договору франшизи. Вартість залишків транспортного засобу визначається шляхом вивчення попиту та пропозиції на ринку щодо таких залишків (зокрема: онлайн-аукціону з продажу автомобілів (ТОВ «Україно-польське підприємство «Автоонлайн-Україна») або шляхом експертної оцінки у випадку відсутності попиту/пропозиції на ринку). Пунктом 26.12 договору передбачено, що у разі виникнення суперечок між сторонами про причини та розмір збитку (витрат на відновлення транспортного засобу) кожна із сторін має право вимагати проведення незалежної експертизи. Експертиза здійснюється за рахунок сторони, яка вимагала її проведення. Страховик приймає на себе частину витрат по експертизі, що відповідає співвідношенню суми, у виплаті якої було раніше відмовлено, і суми відшкодування, сплаченої після проведення експертизи. Крім того, як передбачено п. 23.3.9 договору добровільного страхування страховик має право у разі настання страхової події рекомендувати страхувальнику станцію технічного обслуговування (СТО) для усунення пошкоджень, завданих транспортному засобу, та складати кошторис збитків на підставі даних цієї СТО. Звіт вартості матеріального збитку, проведений на замовлення позивача відрізняється від Звіту, проведеного на замовлення відповідача, фактично цінами на запчастини. ПАТ «Страхова компанія «АХА Страхування»проводила оцінку у офіційного дилера виробника колісного транспортного засобу, вважаючи ці дані цін пріоритетними. Але п.23.3.9 договору визначено право страхування лише рекомендувати страхувальнику станцію технічного обслуговування. Тобто, умовами договору не визначено обов»язкового звернення до СТО офіційного виробника. Спір між сторонами по суті зводиться до незгоди з визначеною вартістю деталей на автомобіль. Позивач звернулась за проведенням ремонтних робіт до СТО на власний вибір, як зазначено в п.26.11 договору, що не є порушенням умов договору. Так, згідно п. 26.11 договору при пошкодженні транспортного засобу розмір страхового відшкодування дорівнює розміру збитків, визначених в кошторисі збитків, за вирахуванням встановленої в п. 11 договору франшизи по відповідному ризику, але не більше страхової суми. При цьому, розмір збитків визначається з урахуванням наведених умов договору, передбачених п.п. 26.11.1 (на базі авторизованої СТО) та 26.11.2 (на базі СТО на вибір страховика) і зазначених у п. 16 договору умов. Відповідно до п. 16 договору передбачено, що місцем проведення ремонтних робіт для визначення розміру збитків не може бути ні база СТО на вибір страховика, ні на базі авторизованої СТО. Представник відповідача не зміг пояснити, чому в тексті договору, зокрема в графі місця проведення ремонтних робіт «на базі СТО на вибір Страховика» визначено «ні», так само і «на базі авторизованої СТО» також визначено «ні». А тому суд робить висновок, що позивачем не порушені умови договору у виборі СТО. Втім, сторони в судовому засіданні не заявляли клопотань про призначення судово-автотоварознавчої експертизи. Відповідно до ст.11 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Згідно ст.ст. 10,60 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Сторони та інші особи, які беруть участь у справі, мають рівні права щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Вираховуючи розмір страхового відшкодування, суд не бере до уваги Звіт №909, відповідно до якого вартість відновлювального ремонту складає 63042,86 грн., а враховує при цьому фактичне понесення позивачем витрат на ремонт автомобіля, що складає 60970,00 грн та підтверджується Актом здачі-приймання виконаних робіт від 19.10.2015р ( а.с.138). тому в цій частині вимоги підлягають частковому задоволенню. Отже, розмір страхового відшкодування становить 48010,00 грн. ( 60970,00 грн. - франшиза 534,30 грн. -погоджена сума добровільного відшкодування страхувальником 12425,70 грн. = 48010,00 грн.). Також суд стягує на підставі ст.79 ЦПК України витрати, понесені позивачем за проведення оцінювання відновлювального ремонту в розмірі 1600,00 грн.( а.с.45). Згідно ст. 88 ЦПК України підлягають відшкодуванню понесені та документально підтверджені вимоги позивача про стягнення судових витрат в розмірі 516,83 грн. судового збору пропорційно до розміру задоволених позовних вимог. Крім того, враховуючи переплату розміру судового збору при подачі позову, необхідноповернути 34,37 грн. позивачу відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 7 Закону України «Про судовий збір». На підставі викладеного,

Outcome: partial