Jurisdiction: civil
Date: 2017-11-14 00:00:00

Позивач звернулась до суду з позовною заявою про стягнення аліментів на неповнолітню дитину. Посилається на те, що з відповідачем мають неповнолітню дитину: сина [PERSON], [INFO]. Відповідач в добровільному порядку не надає ніякої матеріальної допомоги. Тому просить стягувати з відповідача аліменти на утримання неповнолітньої дитини у розмірі 1/3 частини всіх видів його заробітку (доходів) щомісяця. В судовому засіданні позивач підтримала заявлені позовній вимоги, у суді дала пояснення аналогічно викладеним у позовній заяві. Відповідач у судовому засіданні позовні вимоги визнав частково, вважав, що розмір аліментів, які повинні стягуватись з його заробітної плати на утримання сина повинні становити ? частину від його заробітку. В судовому засіданні було встановлено, що 12 липня 2013 року у відділі державної реєстрації актів цивільного стану Славутицького міського управління юстиції Київської області зареєстровано шлюб між [PERSON] та [PERSON]. Прізвище після реєстрації шлюбу: чоловіка [PERSON], дружини [PERSON]. Сторони мають неповнолітню дитину - сина [PERSON], [INFO], який на даний час проживає разом із матір'ю. Батьком неповнолітньої дитини в свідоцтві про народження записаний відповідач. Заслухавши сторони, дослідивши письмові матеріали справи, суд дійшов висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню з таких підстав. Відповідно до вимог ст.180 Сімейного кодексу України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до чч.1,2 ст.27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України № 789ХІІ (78912) від 27 лютого 1991 року та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Згідно ст.181 СК України способи виконання батьками обов'язку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними. При виникненні спору між батьками щодо способів виконання ними обов'язку по утриманню дитини, він вирішується в судовому порядку. Як зазначено у ч.1 ст.182 СК України, при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров'я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 4) інші обставини, що мають істотне значення. Згідно довідки, копія якої долучена до матеріалів справи, відповідач працює в ДСП «Чорнобильська АЕС», середньо місячна заробітна плата за шість місяців становить біля 8000 гривень. Позивачка не працює. Згідно ст.183 Сімейного кодексу України частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Суд бере до уваги рівність обов'язку обох батьків по утриманню дитини, їх матеріальне становище, стан здоров'я дитини, нормальний стан здоров'я відповідача, оскільки доказів іншого не надано, відсутність відомостей про неможливість відповідача за станом здоров'я чи з інших об'єктивних причин брати участь в належному утриманні дитини, відсутність у нього інших утриманців, з урахуванням чого вважає, що аліменти у розмірі ? частини всіх видів доходів відповідача недостатні для нормального утримання і забезпечення малолітнього сина, в той же час аліменти у розмірі 1/3 частини всіх видів доходів відповідача щомісяця, є необхідним і забезпечать належну участь батька в утриманні дитини. Згідно ч.1 ст.191 СК України аліменти на дитину за рішенням суду присуджуються від дня пред'явлення позову. Відповідно до ст. 88 ЦПК України та п.п.1 п.1 ст.4 Закону України «Про судовий збір» з відповідача підлягає стягненню судовий збір на користь держави.

Outcome: approved