Jurisdiction: civil
Date: 2020-08-09 00:00:00

Позивач звернувся із позовом до відповідача про розірвання шлюбу, в якому зазначив, що 06.04.2006 року він зареєстрував шлюб з відповідачем. Від зареєстрованого шлюбу сторони мають трьох дітей - доньку [PERSON] , [INFO] , доньку [PERSON] , [INFO] , та сина [PERSON] , [INFO] . Сторони спільного господарства не ведуть, стосунків не підтримують, шлюб носить лише формальний характер. Позивач вважає, що подальше спільне проживання з відповідачем та збереження шлюбу є неможливим, оскільки вони мають різні погляди на шлюб та сім`ю, у зв`язку з чим просив розірвати шлюб. Відповідачу 18.03.2020 направлялись позовні матеріали, про що свідчить дата на копії супровідного листа суду, 03.04.2020 отримав позовні матеріали, про що свідчить відмітка на рекомендованому повідомленні про вручення поштового відправлення. 17.04.2020 судом отримано відзив відповідача на позовну заяву, у якому відповідач проти розірвання шлюбу не заперечувала, просила задовольнити позовні вимоги та розглянути справу за її відсутності. За наявності відомостей про направлення та отримання відповідачем позовних матеріалів та за наявності відзиву на позовну заяву, а також за відсутності заперечень проти розгляду позову в порядку спрощеного позовного провадження, суд вважає за можливе проводити розгляд справи за наявними в матеріалах справи доказами без виклику учасників. Повно та всебічно дослідивши наявні в матеріалах справи докази у їх сукупності, суд вважає встановленими наступні обставини. Судом встановлено, що 06.04.2006 Київським міським відділом державної реєстрації шлюбів Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) між позивачем та відповідачем було зареєстровано шлюб, про що зроблено відповідний актовий запис №467. Від зареєстрованого шлюбу сторони мають трьох дітей - доньку [PERSON] , [INFO] , доньку [PERSON] , [INFO] , та сина [PERSON] , [INFO] . Сторони спільного господарства не ведуть, стосунків не підтримують, шлюб носить лише формальний характер. Згідно ч. 3 ст. 105 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до статті 110 цього Кодексу. Відповідно до ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їх дітей, що мають істотне значення. Згідно ст. 24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Як убачається з пояснень позивача, почуття любові та поваги між сторонами зникли, тому збереження шлюбу суперечило б їх інтересам та інтересам їх дітей. Враховуючи особливий характер сімейних відносин, зважаючи на норми ст. ст. 111, 112 СК України, так як фактично шлюбні відносини між подружжям припинені, суд вважає примирення сторін неможливим. Оскільки подальше спільне життя подружжя і збереження сім`ї є неможливим і суперечить інтересам позивача та відповідача, позовні вимоги підлягають задоволенню. Згідно ч. 2 ст. 114 СК України у разі розірвання шлюбу судом шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу. На підставі викладеного,

Outcome: approved