Jurisdiction: civil
Date: 2019-01-31 00:00:00

Позивач звернулась в суд з позовом до [PERSON] про визнання його таким, що втратив право на користування житловим приміщенням. Позов обґрунтовує тим, що їй та членам її сім'ї (матері та брату) на праві власності належить квартира [ADDRESS]. В квартирі також зареєстрований її батько [PERSON]. Відповідач у квартирі не проживає з вересня 1999 року, добровільно знятись з реєстрації не бажає, а отже є таким, що втратив право на користування житлом. Позивач в судове засідання 29 січня 2019 року не з'явилась, подала до суду заяву про розгляд справи у її відсутності, позов просила задовольнити, проти заочного розгляду справи не заперечила. Відповідач в судові засідання не з'являвся, про час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, що підтверджується конвертом, який повернувся за закінченням терміну зберігання, про причини неявки суд не повідомив, жодних заяв від нього не надходило. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Відповідно до ч. 5 ст. 268 ЦПК України, датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, є дата складення повного судового рішення. З урахуванням положень ст. 280 ЦПК України суд ухвалив провести заочний розгляд справи. Дослідивши письмові матеріали справи, судом встановлено, що спір між сторонами виник з приводу порушення права користування нерухомим майном внаслідок чого власник житла позивається про його відновлення, шляхом визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням. Власниками квартири [ADDRESS] є [PERSON], якому належить 1/4 частка квартири, [PERSON], якій належить 1/2 частка квартири та позивач [PERSON], якій належить 1/4 частка квартири. Право власності на квартиру позивач та члени її сім'ї зареєстрували на підставі рішення Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області від 13 серпня 2004 року. На підставі даного рішення відповідач [PERSON] втратив свою частку у власності квартири, у зв'язку із чим йому було присуджено грошову компенсацію за належну йому частку. Шлюб між [PERSON] та [PERSON] розірвано 04 квітня 2001 року. [PERSON] у письмовій заяві не заперечила проти визнання відповідача таким, що втратив право користуванням квартири та підтвердила обставину його непроживання за зазначеною адресою. Як вбачається із відомостей про реєстрацію відповідача наданих на запит суду, відповідач [PERSON] зареєстрований за адресою: [ADDRESS] з 04 січня 1989 року по теперішній час. Позивач вказує, що реєстрація у квартирі відповідача перешкоджає здійсненню нею прав власника на вільне користування і розпоряджання майном. Враховуючи, що квартира [ADDRESS] належить позивачу та членам її сім'ї на праві приватної власності, до спірних правовідносин підлягає застосуванню ст. 405 ЦК України. Згідно із ст. 391 ЦК України, власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном. За змістом ч. 1 ст. 405 ЦК України члени сім'ї власника житла, які проживають разом з ним, мають право на користування цим житлом відповідно до закону. Житлове приміщення, яке вони мають право займати, визначається його власником. Відповідно до ч. 2 ст. 405 ЦК України, член сім'ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім'ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом. Отже, відповідач не проживає в квартирі [ADDRESS] понад рік, не несе витрати по утриманню житла, а тому його слід визнати таким, що втратив право на користування житловим приміщенням. Відповідач в судові засідання не з'являвся, відзиву та доказів на спростування вимог позивача суду не надав. З огляду на викладене, враховуючи що суд дійшов висновку, що позов слід задовольнити. На підставі викладеного, відповідно до ст. ст. 391, 405 ЦК України,

Outcome: approved