Jurisdiction: civil
Date: 2016-08-31 00:00:00

Позивач звернулась до суду з даним позовом. Зазначила, що [INFO] в місті Ямпіль, Вінницької області помер чоловік позивача [PERSON]. На день смерті спадкодавця залишилось спадкове майно у вигляді житлового будинку з різними господарськими забудовами та спорудами по [ADDRESS]. За життя спадкодавець [PERSON] займався всіма роботами щодо забудови будинку, а саме отримував дозвіл на забудову, інші необхідні у цьому випадку документи, не зважаючи на те, що будинок був побудований давно, однак належним чином не зареєстрований. На даний час позивач вирішила оформити спадщину належним чином, а саме - на житловий будинок, але звернувшись до нотаріуса вона не змогла надати правовстановлюючий документи на спадковий будинок, так як за життя покійний чоловік не оформив будинок належним чином. Із метою оформлення своїх спадкових прав вона змушена звернутися до суду із даним позовом та просити суд винести рішення, яким визнати за нею право власності на житловий будинок з різними господарськими забудовами та спорудами по [ADDRESS] у порядку спадкування за законом після смерті чоловіка [PERSON], який помер [INFO]. Позивач [PERSON] в судове засідання не з'явилась. Надала суду заяву 01 вересня 2016 року вхід. №4921, де просить справу розглядати за її відсутності, позовні вимоги підтримує, просить задоволити в повному обсязі. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з'явилась. Надала суду заяву 01 вересня 2016 року вхід. №4920, де просить справу розглядати за її відсутності, позовні вимоги визнає, не заперечує в їх задоволенні. Представник Ямпільської міської ради Вінницької області в судове засідання не з'явився. Надав суду заяву 31 серпня 2016 року вхід. № 4913, де просить справу розглядати за його відсутності, проти позову не заперечує. Дослідивши матеріали даної справи, судом встановлені такі обставини та визначенні відповідно до них правовідносини: [INFO] в місті Ямпіль, Вінницької області помер [PERSON], що підтверджується копією свідоцтва про смерть серії [NUMBER] від 10 червня 2014 року (а.с.4) 08 квітня 1970 року [PERSON] одружився з [PERSON], яка змінила дівоче прізвище на прізвище чоловіка [PERSON], що підтверджено копією свідоцтва про одруження серії [NUMBER] від 08 квітня 1970 року (а.с.5). [PERSON], [INFO], зареєстрована за адресою [ADDRESS], що підтверджується копією паспорта серії [NUMBER] (а.с. 3). Із довідки вих. №172 від 29 червня 2016 року виданої Комунальним підприємством «Ямпільське бюро технічної інвентаризації» (а.с.6) судом встановлено, що згідно архівних даних право власності на житловий будинок, який розташований по [ADDRESS] - не зареєстровано . 24 червня 2016 року був виготовлений технічний паспорт на садибний( індивідуальний) житловий будинок по [ADDRESS] на ім'я [PERSON] (а.с.7-10). Із постанови про відмову у вчиненні нотаріальних дій №661\\02-31 від 30 червня 2016 року (а.с.11) судом встановлено, що державним нотаріусом відмовлено [PERSON] у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на житловий будинок з різними господарськими забудовами та спорудами по [ADDRESS] після смерті [PERSON] у зв'язку із відсутністю юридичних документів, тобто право власності на будинок не зареєстровано в відповідних органах державної реєстрації. Згідно ст.55 Конституції України права і свободи людини і громадянина захищаються судом. Згідно частини 1 ст. 11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданими відповідно до ЦПК України, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Відповідно до ст. 60 ЦПК України, кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених ст. 61 ЦПК України. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Відповідно до ч.1 ст.197 ЦПК України - в разі якщо відповідно до положень ЦПК України розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється, за таких обставин судове засідання по справі було проведено без засобів технічної фіксації судового процесу. За правилами ст. ст. 1216, 1218 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). До складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Згідно з положеннями ч. 3 та ч. 5 ст. 1268 ЦК України спадкоємець, який постійно проживав разом зі спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого ст. 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. Як встановлено в судовому засіданні [PERSON], яки помер [INFO] у місті Ямпіль, Вінницької області - перебував у зареєстрованому шлюбі із [PERSON] Спадкоємцями першої черги за законом після смерті [PERSON] є його дружина - [PERSON] та донька, відповідач у справі - [PERSON] В заяві [PERSON], вказала, що не претендує на спадкове майно після смерті її батька [PERSON], проти позову не заперечує, позовні вимоги визнає. Відповідно до вимог ч. З ст. 1268 ЦК України - [PERSON] фактично прийняла спадщину після смерті чоловіка [PERSON], оскільки постійно проживала зі спадкодавцем на час його смерті. З урахуванням наведених положень закону, право на спадщину мають особи, які її прийняли. Разом із тим, свідоцтво про право на спадщину видається за письмовою заявою спадкоємців, які прийняли спадщину в порядку, встановленому законодавством. Особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження в разі порушення, невизнання або оспорювання її прав, свобод чи інтересів, зокрема у разі відмови нотаріуса в оформлені права на спадщину. Право власності спадкоємця на спадкове майно підлягає захисту в судовому порядку шляхом його визнання у разі, якщо таке право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності (ст. 392 ЦК України). Як вбачається з матеріалів справи, [PERSON] заявляючи вимоги до [PERSON] про визнання права власності на майно в порядку спадкування за законом, посилалась на відмову нотаріуса у видачі свідоцтва про право на спадщину через відсутність правовстановлюючих документів на спадкове майно. Згідно зі ст.328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Приймаючи до уваги, що позивач є спадкоємцем майна, згідно закону і прийняла спадщину, до неї правомірно перейшли права та обов'язки (спадщина), отже за нею слід визнати право власності на спадкове майно після смерті чоловіка. Відповідно до ст.1218 ЦК України, до складу спадщини входять всі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Враховуючи ту обставину, що будь-які інші спадкоємці, які би претендували на спадщину після смерті [PERSON] відсутні, суд вважає встановленими обставини, на які позивач посилається, як на підставу своїх позовних вимог про визнання за нею права власності на спадщину, що відкрилася після смерті чоловіка [PERSON], а тому суд вважає доведеними обставини, на які позивач посилається як на підставу своїх заявлених позовних вимог. Виходячи із наведеного, суд приходить до висновку про обґрунтованість позовних вимог і має підстави для задоволення позову в повному обсязі. Вимог про відшкодування з відповідача судових витрат, понесених при зверненні до суду, позивачем не заявлено, у зв'язку з чим,

Outcome: approved