Jurisdiction: civil
Date: 2014-03-30 00:00:00

Позивач звернувся з позовом про визнання осіб такими, що втратили право користування житловим приміщенням. В обґрунтування своїх позовних вимог зазначив, що йому на праві власності належить квартира [ADDRESS] в м. Києві, в якій зареєстрований [PERSON] (далі-відповідач) та його син [PERSON]. [PERSON] деякий час проживав з позивачем однією сім'єю, після чого стосунки було припинено. Однак зважаючи на те, що відповідачі вже протягом двох років не проживають у вищевказаній квартирі, та кошти за комунальні послуги не сплачують, просила визнати відповідача та його сина таким, що втратили право користування квартирою. Позивач в судове засідання не з'явився, про час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином, однак через канцелярію суду подав заяву про розгляд справи у його відсутність та не заперечував проти ухвалення заочного рішення. Відповідач в судове засідання не з'явився, про час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, про причину неявки не повідомив, явку представника не забезпечив. Представник третьої особи в судове засідання не з'явився, про час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином, на адресу суду надав заяву в якій просив розгляд справи проводити за його відсутності та не заперечував проти ухвалення заочного рішення. Відповідно до ст. 224 ЦПК України суд вважає за можливе ухвалити заочне рішення. Повно та всебічно дослідивши наявні в матеріалах справи докази у їх сукупності, суд вважає встановленими наступні обставини та відповідні їм правовідносини. Судом встановлено, що квартира [ADDRESS] належить позивачу на праві власності на підставі договору купівлі - продажу від 05.11.1999 року. В даній квартирі зареєстровані [PERSON] та його син [PERSON], що підтверджується довідкою за формою № 3 виданою КП «Житлосервіс «Приозерне» Оболонського району м. Києва від 27.11.2013 р. З матеріалів справи слідує, що відповідач, в зв'язку із припиненням стосунків із позивачем, та його син в квітні 2011 року звільнили в добровільному порядку вищевказану квартиру, кошти за надані комунальні послуги не сплачують, їхні особисті речі в квартирі відсутні, в сімейних відносинах з членами сім'ї позивача не перебувають. Згідно довідки виданої КП «Житлосервіс «Приозерне» Оболонського району м.Києва № 415 від 27.11.2013 року за період з 2011 року по теперішній час відповідач та його син не звертались із заявами усунення перешкод в користуванні спірною квартирою. Беручи до уваги те, що відповідачі у квартирі не проживають та відповідно не несуть витрати на сплату комунальних послуг, позивач вимушений сплачувати кошти за нього, що порушує його права та інтереси та підлягає судовому захисту. У відповідності до ст. 383 ЦК України власник квартири має право використовувати помешкання для власного проживання та проживання членів своєї сім'ї. Згідно ст.72 ЖК України, визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням внаслідок відсутності цієї особи понад встановлені строки, проводиться в судовому порядку. Враховуючи викладене, суд приходить до висновку, що [PERSON] та його син [PERSON] втратили право користування спірним житловим приміщенням, добровільно залишивши спірне жиле приміщення і без поважних причин в ньому не проживає понад рік, що дає суду підстави визнати їх таким, що втратили право користування житловим приміщенням за адресою: [ADDRESS]. Відповідно до ст. 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. На підставі викладеного,

Outcome: approved