Jurisdiction: civil
Date: 2014-06-15 00:00:00

Позивач звернулась до суду з вищевказаним позовом, посилаючись на те, що вона є власником житлового будинку [ADDRESS] на підставі рішення Броварського міськрайонного суду Київської області від 15.06.2011 року. В даному житловому будинку на протязі багатьох років зареєстрована [PERSON], [INFO] та її син [PERSON], [INFO], однак з березня 2012 року і до цього часу відповідачі взагалі не проживають в ньому та не приймають участі у витратах на утримання будинку. Оскільки відповідачі без поважних причини не проживають в будинку, не несуть ніяких витрат по його утриманню, позивач вважає, що вона як власник житла згідно ст. 391 ЦК України, має право вимагати усунення перешкод у здійсненні права користування та розпорядження своїм майном, тому просить суд визнати відповідачів таким, що втратили право користування жилим приміщенням відповідно до ч. 2 ст. 405 ЦК України. У судовому засіданні позивач позовні вимоги підтримала, пояснення надала аналогічні викладеним в тексті позовної заяви, проти винесення заочного рішення не заперечувала. Відповідачі та представник третьої особи в судове засідання не з'явилися, про розгляд справи були повідомлені у встановленому законом порядку. Суд, вислухавши пояснення позивача, дослідивши матеріали справи, оцінивши докази, що ґрунтуються на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів, прийшов до наступного. Відповідно до рішення від 15.06.2011 року та ухвали від 12 вересня 2011 року Броварського міськрайонного суду Київської області за [PERSON] визнано право власності на житловий будинок [ADDRESS]. Зазначені судові рішення набрали законної сили та зареєстровані в електронному реєстрі прав власності на нерухоме майно 20.12.2012 року. З матеріалів справи вбачається, що у вищевказаному житловому будинку зареєстровані члени сім'ї його колишнього власника [PERSON], що помер [INFO], а саме: [PERSON], [INFO] та її син [PERSON], [INFO]. Відповідно копії Актів обстеження житлово-побутових умов проживання [PERSON], складених депутатом Требухівської сільської ради, від 03.03.2013 року, 10.06.2013 року та 01.08.2013 року відповідачі по справі - [PERSON] та [PERSON] не проживають у спірному будинку з березня 2012 року. Частиною 1 статті 321 ЦК України передбачено, що право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Відповідно до ст.391 ЦК України, власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном. Згідно із ч. 2 ст. 405 ЦК України член сім'ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім'ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ними і власником житла або законом. Таким чином, в разі виникнення спору між власником та особами, які вселялися в житло в якості членів сім'ї, право користування житлом має речово-правовий характер, у зв'язку з чим припинення цього права повинно відбуватися згідно з вимогами статей 405, 406 ЦК України, зокрема, сервітут може бути припинений за рішенням суду на вимогу власника майна за наявності обставин, які мають істотне значення або через відсутність особи понад один рік у спірному житловому приміщенні з неповажних причин. З огляду на викладене, суд вважає, що позивачем надано достатньо доказів, які свідчать про відсутність без поважних причин [PERSON] та [PERSON] понад один рік у будинку [ADDRESS] Таким чином, заслухавши пояснення позивача, дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позовна заява підлягає задоволенню.

Outcome: approved