overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2018-11-05 00:00:00

Позивач звернулась 14 серпня 2018 року до суду із зазначеним позовом, мотивуючи вимоги тим, що подружжя тривалий час проживає окремо та фактично припинило шлюбні стосунки. Сторони не бажають бути разом та живуть кожен своїм життям. Примирення не можливе. Майнового спору не має. Провадження у справі відкрито ухвалою суду від 28 вересня 2018 року. Позивач в судове засідання не зявилась, подала заяву про розгляд справи за її відсутності, позовні вимоги підтримує, та просить їх задовольнити. Відповідач в судове засідання не з?явився, надав заяву, якою позов визнав повністю, не заперечував проти розірвання шлюбу, просив слухати справу за його відсутності. Суд розглянув справу за відсутності сторін на підстави наявних в матеріалах справи доказів. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що шлюб підлягає припиненню з наступних підстав. Судом встановлено, що сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі з 27 грудня 2014 року, про що свідчить актовий запис №3322, зроблений відділом державної реєстрації актів цивільного стану у Малиновському районі реєстраційної служби Одеського міського управління юстиції (свідоцтво про шлюб Серія 1-ЖД №225054). Позивач у зв?язку з укладенням шлюбу змінила прізвище з «Ніколаєнко» на «Бардієвська». Від шлюбу сторони мають неповнолітню дитину: [PERSON], [INFO], який за взаємною домовленістю сторін залишається проживати з матір?ю, при цьому батько буде бачитися з сином в любий час за домовленістю батьків. В силу статті 51 Конституції України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки і чоловіка. Виниклі між сторонами правовідносини регулюються статтею 112 Сімейного Кодексу України, відповідно якої, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. \~ \~ \~ \~Сімейне життя у сторін не склалося, що в результаті призвело до фактичного припинення шлюбних відносин. Майнового спору та спору про проживання дитини не існує. Позивачка наполягає на розірванні шлюбу, вважає що спільне життя та збереження шлюбу неможливо, а відповідач не заперечує проти розірвання шлюбу. \~ \~ \~ \~За таких обставин, суд вважає, що за відсутності вільної згоди на шлюб одного з подружжя, сім'я між сторонами розпалася остаточно і не може бути відновлена. Подальше сумісне життя подружжя і збереження шлюбу неможливі, тому позов про розірвання шлюбу підлягає задоволенню. \~ \~ \~ \~Суд задовольняє позовні вимоги позивача про розірвання шлюбу, оскільки побудова сімейних відносин повинна здійснюватись на паритетних засадах, на почуттях взаємної любові та поваги, взаємодопомоги і підтримки (ст.1 СК України) та не може будуватися на примушені сторони до навіть формального знаходження в зареєстрованому шлюбі. \~ \~ \~ \~Позивач не зазначила про вибір прізвища після розірвання шлюбу. \~ \~ \~ \~

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-04-17 00:00:00

Позивач звернулась 16.03.2016 року в суд з цим позовом та просила ухвалити рішення суду яким стягувати з [PERSON], [INFO], уродженця с. М.Фонтан, Котовського району Області, аліменти на користь [PERSON] на утримання доньки [PERSON], [INFO], в розмірі ? його доходів що місяця, починаючи з 16.03.2016 року і на період навчання доньки у ВНЗ, але не більше ніж до досягнення нею 23 річного віку, оскільки питання аліментів ними добровільно не врегульовані. Відповідач [PERSON], [INFO], уродженець с. М.Фонтан, Котовського району Області, який зареєстрований на опостіней місце проживання в [ADDRESS],, в судове засідання не з'явився. Причин неявки суду не повідомив. Заяви про розгляд справи у свою відсутність не надав. Заперечень до позову не представив. В телефонному режимі повідомив суд, що не заперечує у стягненні аліментів. Тому з а згоди позивача справу розглянуто у відсутність відповідача за наявними у справі письмовими доказами у заочному порядку. Вислухавши сторону позивача та дослідивши письмові докази у справі, суд приходить до висновку про задоволення позову, виходячи з такого. Як вбачається з матеріалів справи відповідач є батьком повнолітньої [PERSON], [INFO], яка навчається на 1-му курсі Київського Національного університету культури і мистецтв. Шлюб між батьками [PERSON] позивача розірвано 16.11.2010 року. Згідно ст.199 СК України батьки зобов'язані утримувати повнолітню дитину, якщо вона продовжує навчання, але не більше ніж досягнення нею 23-х річного віку, за умови, що вони здатні надавати таку допомогу. Враховуючи те, що питання матеріальної допомоги на утримання доньки на період її навчання між сторонами у позасудовому порядку не врегульовано, тому з відповідача слід стягнути аліменти у розмірі визначеному в позові. Згідно ч.1 ст.191 СК України передбачено, що аліменти присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову. Тому стягнення аліментів слід рахувати з 16.03.2016 року, тобто, з дня звернення позивача до суду з цим позовом. З урахуванням всіх обставин справи, суд вважає за необхідне допустити стягнення аліментів негайно у розмірі місячного платежу.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2018-09-27 00:00:00

Позивач звернулась 16 липня 2018 року до суду із зазначеним позовом, мотивуючи вимоги тим, що в останній час спільне життя з відповідачем не склалося через відсутність взаємопорозуміння сторін, відмінність поглядів на життя, ведення спільного господарства. Більше року вони не підтримують подружні стосунки, проживають окремо, спільне господарство не ведуть. Примирення не можливе. Від шлюбу сторони мають неповнолітню дитину: [PERSON], [INFO], який проживає з матір?ю та залишається проживати з нею після розірвання шлюбу. Провадження у справі відкрито ухвалою суду від 25 липня 2018 року. Позивач в судове засідання не зявилась, подала заяву про розгляд справи за її відсутності, позовні вимоги підтримує, та просить їх задовольнити, зазначає, що шлюбні відносини припинені з серпня 2017 року. Відповідач в судове засідання не з?явився, надав заяву, якою позов визнав повністю, не заперечував проти розірвання шлюбу, просив слухати справу за його відсутності. Суд розглянув справу за відсутності сторін на підстави наявних в матеріалах справи доказів. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що шлюб підлягає припиненню з наступних підстав. Судом встановлено, що сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі з 25 квітня 1998 року, про що свідчить актовий запис №186, зроблений відділом реєстрації актів громадянського стану Приморської райадміністрації виконкому Одеської міської ради (свідоцтво про шлюб Серія 1-ЖД №086185). Відповідач у зв?язку з реєстрацією шлюбу змінив прізвище з «Сенюк» на «Дергальов». Від шлюбу сторони мають неповнолітню дитину: [PERSON], [INFO], який проживає з матір?ю та залишається проживати з нею після розірвання шлюбу. В силу статті 51 Конституції України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки і чоловіка. Виниклі між сторонами правовідносини регулюються статтею 112 Сімейного Кодексу України, відповідно якої, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. \~ \~ \~ \~Сімейне життя у сторін не склалося, що в результаті призвело до фактичного припинення шлюбних відносин. Майнового спору та спору про проживання дитини не існує. Позивачка наполягає на розірванні шлюбу, вважає що спільне життя та збереження шлюбу неможливо, а відповідач не заперечує проти розірвання шлюбу. \~ \~ \~ \~За таких обставин, суд вважає, що за відсутності вільної згоди на шлюб одного з подружжя, сім'я між сторонами розпалася остаточно і не може бути відновлена. Подальше сумісне життя подружжя і збереження шлюбу неможливі, тому позов про розірвання шлюбу підлягає задоволенню. \~ \~ \~ \~Суд задовольняє позовні вимоги позивача про розірвання шлюбу, оскільки побудова сімейних відносин повинна здійснюватись на паритетних засадах, на почуттях взаємної любові та поваги, взаємодопомоги і підтримки (ст.1 СК України) та не може будуватися на примушені сторони до навіть формального знаходження в зареєстрованому шлюбі. Відповідач не надав суду інформацію про своє бажання змінити прізвище після розірвання шлюбу.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2018-09-30 00:00:00

Позивач звернулась 16 лютого 2018 року до суду із зазначеним позовом, мотивуючи вимоги тим, що в останній час спільне життя з відповідачем не склалося через відсутність взаємопорозуміння сторін, відмінність поглядів на життя, ведення спільного господарства. Шлюбні відносини припинені більше 20 років тому. Вважає, що подальше збереження шлюбу суперечить її інтересам, у звязку з чим, вважає збереження шлюбу недоречним та неможливим. Примирення не можливе. Провадження у справі відкрито ухвалою суду від 10 квітня 2018 року. Ухвалою суду від 06 липня 2018 року закрито підготовче провадження по справі та призначено справу до розгляду по суті. Позивач в судове засідання не зявилась. Представник позивача подала заяву про розгляд справи за її відсутності, позовні вимоги підтримує, та просить їх задовольнити. Не заперечує проти заочного розгляду справи. Відповідач в судове засідання не з?явився, викликався шляхом оголошення на офіційному інтернет-сайті судової влади, як такий, що не має зареєстрованого місця проживання на території Одеської області. Суд, враховуючи згоду позивача, розглядає справу за відсутності сторін на підстави наявних в матеріалах справи доказів в заочному порядку. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що шлюб підлягає припиненню з наступних підстав. Судом встановлено, що сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі з 29 грудня 1984 року, про що свідчить актовий запис №1061, зроблений Першим Суворівським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Одеського міського управління юстиції (свідоцтво про шлюб Серія 1-ЖД №319037). Позивач після реєстрації шлюбу змінила прізвище з «Чернобаєва» на «Бахтіарова». Від шлюбу сторони неповнолітніх дітей не мають. В силу статті 51 Конституції України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки і чоловіка. Виниклі між сторонами правовідносини регулюються статтею 112 Сімейного Кодексу України, відповідно якої, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. \~ \~ \~ \~Сімейне життя у сторін не склалося, що в результаті призвело до фактичного припинення шлюбних відносин. Майнового спору не існує. Позивачка наполягає на розірванні шлюбу, вважає що спільне життя та збереження шлюбу неможливо. \~ \~ \~ \~За таких обставин, суд вважає, що за відсутності вільної згоди на шлюб одного з подружжя, сім'я між сторонами розпалася остаточно і не може бути відновлена. Подальше сумісне життя подружжя і збереження шлюбу неможливі, тому позов про розірвання шлюбу підлягає задоволенню. \~ \~ \~ \~Суд задовольняє позовні вимоги позивача про розірвання шлюбу, оскільки побудова сімейних відносин повинна здійснюватись на паритетних засадах, на почуттях взаємної любові та поваги, взаємодопомоги і підтримки (ст.1 СК України) та не може будуватися на примушені сторони до навіть формального знаходження в зареєстрованому шлюбі. \~ \~ \~ \~Позивач не проінформувала суд про свої наміри змінити прізвище після розірвання шлюбу. \~ \~ \~ \~

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2019-06-06 00:00:00

Позивач звернулась 18 грудня 2018 року до Приморського районного суду м. Одеси із зазначеним позовом, мотивуючи вимоги тим, що 17 квітня 2015 року між сторонами укладено шлюб, від якого дітей у сторін не має. Сімейне життя подружжя згодом після укладення шлюбу погіршилося, з липня 2015 року сторони разом не проживають, спільне господарство не ведуть. Відповідач пішов з родини і його місцезнаходження позивачеві не відомо. Провадження у справі відкрито 03 січня 2019 року та встановлено загальний порядок розгляду справи. Відзив на позов відповідачем не подавався. Позивач в судове засідання не з`явилась, подала заяву про розгляд справи за її відсутності, позовні вимоги підтримує, та просить їх задовольнити, залишити собі після розірвання шлюбу дошлюбне прізвище « [PERSON] ». Відповідач в судове засідання не з?явився, викликаний через оголошення на офіційному веб-сайті судової влади. Будь-яких заяв чи клопотань не подавав. Суд розглянув справу за відсутності сторін на підстави наявних в матеріалах справи доказів. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що шлюб підлягає припиненню з наступних підстав. Судом встановлено, що сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі з 17 квітня 2015 року, про що свідчить актовий запис №576, зроблений відділом державної реєстрації актів цивільного стану у Малиновському районі реєстраційної служби Одеського міського управління юстиції (свідоцтво про шлюб Серія [NUMBER] ). Позивач після державної реєстрації шлюбу змінила прізвище з « [PERSON] » на « [PERSON] ». Від шлюбу сторони не мають неповнолітніх дітей. В силу статті 51 Конституції України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки і чоловіка. Виниклі між сторонами правовідносини регулюються статтею 112 Сімейного Кодексу України, відповідно якої, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Сімейне життя у сторін не склалося, що в результаті призвело до фактичного припинення шлюбних відносин. Майнового спору не існує. Позивач наполягає на розірванні шлюбу, вважає що спільне життя та збереження шлюбу неможливо, а відповідач не надав заперечень проти розірвання шлюбу. За таких обставин, суд вважає, що за відсутності вільної згоди на шлюб одного з подружжя, сім`я між сторонами розпалася остаточно і не може бути відновлена. Подальше сумісне життя подружжя і збереження шлюбу неможливі, тому позов про розірвання шлюбу підлягає задоволенню. Суд задовольняє позовні вимоги позивача про розірвання шлюбу, оскільки побудова сімейних відносин повинна здійснюватись на паритетних засадах, на почуттях взаємної любові та поваги, взаємодопомоги і підтримки (ст.1 СК України) та не може будуватися на примушені сторони до навіть формального знаходження в зареєстрованому шлюбі. Позивач заявила про намір змінити своє прізвище на дошлюбне « [PERSON] ».

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2018-07-22 00:00:00

Позивач звернулась18 червня 2018 року до суду із зазначеним позовом, мотивуючи вимоги тим, що сторони, які мають від шлюбу неповнолітніх дітей: [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO], тривалий час разом не проживають, спільне господарство не ведуть через відмінність характерів. Шлюб існує формально, примирення неможливе. Провадження по справі відкрито 23червня 2018 року. Позивач в судове засідання не з'явилась,надала заяву про розгляд справи за її відсутністю, позовні вимоги підтримує, та просить їх задовільнити. Відповідач в судове засідання не з'явився, надав заяву про розгляд справи за його відсутністю. Не заперечував проти розірвання шлюбу, вказавши, що строк на примирення непотрібен. Суд на місці вирішив закінчити розгляд справи за відсутності сторін на підстави наявних в матеріалах справи доказів. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що шлюб підлягає припиненню з наступних підстав. Судом встановлено, що сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі з 23 листопада 2002 року, про що свідчить актовий запис №616,зроблений відділом реєстрації актів цивільного стану Приморського районного управління юстиції м. Одеси (свідоцтво про шлюб Серія [NUMBER]). В силу статті 51 Конституції України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки і чоловіка. Виниклі між сторонами правовідносини регулюються статтею 112 Сімейного Кодексу України, відповідно якої, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Сімейне життя у сторін не склалося, через відмінність характерів, що в результаті призвело до фактичного припинення шлюбних відносин. Майнового спору та спору про проживання дитини не існує. Позивачка наполягає на розірванні шлюбу, вважає що спільне життя та збереження шлюбу неможливо, а відповідач не заперечує проти розірвання шлюбу. За таких обставин, суд вважає, що за відсутності вільної згоди на шлюб одного з подружжя, сім'я між сторонами розпалася остаточно і не може бути відновлена. Подальше сумісне життя подружжя і збереження шлюбу неможливі, тому позов про розірвання шлюбу підлягає задоволенню. Суд задовольняє позовні вимоги позивача про розірвання шлюбу, оскільки побудова сімейних відносин повинна здійснюватись на паритетних засадах, на почуттях взаємної любові та поваги, взаємодопомоги і підтримки (ст.1 СК України) та не може будуватися на примушені сторони до навіть формального знаходження в зареєстрованому шлюбі. Позивач,яка змінила своє прізвище у зв'язку з реєстрацією шлюбу, не проінформувала суд про бажання змінти прізвище після розірвання шлюбу.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2018-06-03 00:00:00

Позивач звернулась 20 червня 2017 року до суду із зазначеним позовом, мотивуючи вимоги тим, що після реєстрації шлюбу спільне життя з відповідачем поступово погіршувалося, почали виникати непорозуміння на побутовій основі, що призвело до сварок через які втрачені почуття любові та поваги. З вересня 2016 року подружжя разом не проживає, спільне господарство не веде. У позивача вже сформувалася нова сім?я, а тому примирення не можливе. Від шлюбу сторони спільних дітей не мають. Провадження у справі відкрито ухвалою суду від 06липня 2017 року. Відповідно до Закону України від 3 жовтня 2017 року N 2147-VIII Цивільний - процесуальний Кодекс викладено у новій редакції, який набрав чинності з 15.12.2017 року. Згідно п. 9 ч.1 Перехідних Положень (розділ ХІІІ) справи, провадження яких відкрито до набрання чинності цією редакцією Кодексу, розглядаються за правилами, що діють після набрання чинності цією редакцією Кодексу. Позивач в судове засідання не зявилась, подала заяву про розгляд справи за її відсутності, позовні вимоги підтримує, та просить їх задовольнити. Відповідач, який викликаний у встановленому законом порядку, в судове засідання не з?явився, про поважність причин не явки суд не повідомив. Суд, враховуючи згоду позивача, розглядає справу за відсутності сторін на підстави наявних в матеріалах справи доказів в заочному порядку. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що шлюб підлягає припиненню з наступних підстав. Судом встановлено, що сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі з 17липня 2014 року, про що свідчить актовий запис №1421,зроблений Відділом державної реєстрації актів цивільного стану у Малиновському районі реєстраційної служби Одеського міського управління юстиції (свідоцтво про шлюб Серія 1-ЖД №285374). В силу статті 51 Конституції України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки і чоловіка. Виниклі між сторонами правовідносини регулюються статтею 112 Сімейного Кодексу України, відповідно якої, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Сімейне життя у сторін не склалося, що в результаті призвело до фактичного припинення шлюбних відносин. Майнового спору та спору не існує. Позивач наполягає на розірванні шлюбу, вважає що спільне життя та збереження шлюбу неможливо, а відповідач заперечень проти розірвання шлюбу не надав. За таких обставин, суд вважає, що за відсутності вільної згоди на шлюб одного з подружжя, сім'я між сторонами розпалася остаточно і не може бути відновлена. Подальше сумісне життя подружжя і збереження шлюбу неможливі, тому позов про розірвання шлюбу підлягає задоволенню. Суд задовольняє позовні вимоги позивача про розірвання шлюбу, оскільки побудова сімейних відносин повинна здійснюватись на паритетних засадах, на почуттях взаємної любові та поваги, взаємодопомоги і підтримки (ст.1 СК України) та не може будуватися на примушені сторони до навіть формального знаходження в зареєстрованому шлюбі. Після розірвання шлюбу позивач залишає прізвище «Кисса».

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2018-08-15 00:00:00

Позивач звернулась 21 червня 2018 року до суду із зазначеним позовом, мотивуючи вимоги тим, що після реєстрації шлюбу спільне життя з відповідачем не склалося через відсутність взаємопорозуміння сторін, відмінність поглядів на життя, ведення спільного господарства. Шлюбні відносини припинені з 2010 року. Примирення не можливе. Прізвище, у зв?язку з укладенням шлюбу, сторони не змінювали. Від шлюбу сторони неповнолітніх дітей не мають, спору про поділ майна не має. Провадження у справі відкрито ухвалою суду від 18 липня 2018 року. Позивач в судове засідання не з'явилась, подала заяву про розгляд справи за її відсутності, позовні вимоги підтримує, та просить їх задовольнити. Відповідач в судове засідання не з?явився, надав заяву, якою позов визнав повністю, не заперечував проти розірвання шлюбу, просив слухати справу за його відсутності. Суд розглянув справу за відсутності сторін на підстави наявних в матеріалах справи доказів. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що шлюб підлягає припиненню з наступних підстав. Судом встановлено, що сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі з 17 червня 2000 року, про що свідчить актовий запис №267, зроблений Другим Приморським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Одеського міського управління юстиції (свідоцтво про шлюб Серія [NUMBER]). В силу статті 51 Конституції України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки і чоловіка. Виниклі між сторонами правовідносини регулюються статтею 112 Сімейного Кодексу України, відповідно якої, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Сімейне життя у сторін не склалося, що в результаті призвело до фактичного припинення шлюбних відносин в 2010 році. Позивачка наполягає на розірванні шлюбу, вважає що спільне життя та збереження шлюбу неможливо, а відповідач не заперечує проти розірвання шлюбу. За таких обставин, суд вважає, що за відсутності вільної згоди на шлюб одного з подружжя, сім'я між сторонами розпалася остаточно і не може бути відновлена. Подальше сумісне життя подружжя і збереження шлюбу неможливі, тому позов про розірвання шлюбу підлягає задоволенню. Суд задовольняє позовні вимоги позивача про розірвання шлюбу, оскільки побудова сімейних відносин повинна здійснюватись на паритетних засадах, на почуттях взаємної любові та поваги, взаємодопомоги і підтримки (ст.1 СК України) та не може будуватися на примушені сторони до навіть формального знаходження в зареєстрованому шлюбі. Сторони своє прізвище, у зв'язку з реєстрацією шлюбу, не змінювали.

Outcome: approved