Jurisdiction: civil
Date: 2016-04-04 00:00:00

Позивач звернулась до суду з вище вказаним позовом, в якому просить, з урахуванням уточнених позовних вимог, визнати\~\~недійсним договір купівлі-продажу 2/3 частини домоволодіння по вул. Старицького 35 у м. Хмельницький, укладений за результатами прилюдних торгів 14 березня 2013 року, а також визнати недійсним та скасувати свідоцтво про придбання нерухомого майна з прилюдних торгів\~від 23 травня 2013 року, мотивуючи тим, що під час виконання рішення суду про стягнення з неї на користь [PERSON] 58 669 грн. 48 коп. в межах виконавчого провадження було звернуто стягнення на належні їй 2/3 частини домоволодіння за вказаною адресою, яке 14 березня 2013 року\~\~було відчужено\~\~з прилюдних торгів\~Хмельницькою філією ПП «Спеціалізоване підприємство «ЮСТИЦІЯ» із суттєвими порушеннями\~ст. 58 Закону України «Про виконавче провадження», а саме: після збігу шести місяців з дня його підписання суб'єктом оціночної діяльності. В судовому засіданні представник позивача позов підтримав і просить його задовольнити, додатково пояснивши, що внаслідок продажу майна на підставі оцінки, яка втратила чинність, порушено право позивача на продаж даного майна за вищою ціною. При цьому продані 2/3 домоволодіння не були виділені в натурі, тож взагалі не могли бути предметом продажу з прилюдних торгів. Торги були проведені без отримання згоди органу опіки та піклування, тоді як право на користування житлом за вказаною адресою мала неповнолітня дитина. Представник відповідача ТОВ «СП ЮСТИЦІЯ» неодноразово повідомлявся про час та місце розгляду справи, в судове засідання не зявився. В поданих письмових заявах звертав увагу суду на те, що не є правонаступником ПП «СП «ЮСТИЦІЯ», тож не є належним відповідачем у справі. За таких обставин суд вважає за можливе судовий розгляд справи провести за відсутності представника відповідача з урахуванням поданих ним письмових заперечень. В судовому засіданні представник співвідповідача [PERSON] проти позову заперечив, пояснивши, що шестимісячний строк для дії звіту про оцінку передбачено лише в межах процедури виконавчого провадження, тобто до моменту передачі державним виконавцем майна спеціалізованій організації для проведення торгів; право позивача не порушене, оскільки вона не надала доказів того, що вартість майна була занижена на час проведення торгів, тобто маючи формальні підстави звернення до суду, вона зловживає своїми правами; дії щодо виділу частки стосуються державного виконавця, а не процедури торгів, а позивач не оскаржувала бездіяльності державного виконавця в цій частині, крім того, ЦК України не передбачає неможливості купівлі-продажу невиділеної частки в майні; що стосується прав неповнолітньої особи, то при відчуженні частки її прав не порушено, так як дитина була прописана в цілому будинку і мала право проживати в інших 1/3 домоволодіння, разом з тим, ані позивач, ані дитина фактично за цією адресою на час проведення торгів не проживали. Просить в позові відмовити в повному обсязі. Треті особи в судове засідання не зявились, повідомлялись про час та місце його проведення належним чином. З них [PERSON] подала заяву про розгляд справи виключно за ї участі, однак про причини неявки на дату остаточного судового розгляду справи не повідомила; представник Другого МВ Державної виконавчої служби Хмельницького міськрайонного управління юстиції подав заяву про розгляд справи за його відсутності, заперечуючи проти позову; приватний нотаріус Хмельницького міського нотаріального округу [PERSON] подала заяву про розгляд справи за її відсутності, заперечуючи проти позову з тих підстав, що оскаржуване свідоцтво було видано з додержанням чинного законодавства України. За таких обставин суд вважає за можливе судовий розгляд справи провести за відсутності третіх осіб в судовому засіданні з урахуванням наданих ними письмових заперечень. Заслухавши представників позивача та співвідповідача, дослідивши матеріали справи, суд вважає за необхідне позов задовольнити частково з наступних мотивів. Судом встановлено, що 30 липня 2012 року постановою державного виконавця\~\~Другого міського відділу ДВС Хмельницького МУЮ призначено\~\~експерта [PERSON] та зобов'язано його надати\~\~письмовий висновок про вартість\~\~вказаної\~\~частини\~\~будинку (а.с. 80). Згідно зі звітом\~\~про оцінку майна, вартість 2/3 частини будинку по вул. Старицького 35 у м. Хмельницький станом на\~\~01 серпня\~\~2012 року складає 145912 грн. (а.с. 70-105). 11 вересня 2012 року постановою державного виконавця\~\~Другого міського відділу ДВС Хмельницького МУЮ призначено\~рецензента [PERSON] та зобов'язано\~\~здійснити рецензування звіту [PERSON] від 01 серпня 2012 року про оцінку майна домоволодіння\~[PERSON] (а.с. 63). 15 листопада 2012 року між Другим міським відділом ДВС Хмельницького МУЮ та Хмельницькою філією Приватного підприємства «Спеціалізоване підприємство «ЮСТИЦІЯ» укладено договір про надання послуг з організації і проведення прилюдних торгів з реалізації арештованого нерухомого майна (а.с. 16-18). 14 березня 2013 року відбулись прилюдні торги з реалізаці 2/3 частини будинку, за результатами яких\~\~переможцем\~\~визначено\~[PERSON], про що складено відповідний протокол (а.с. 7-9). 23 травня 2013 року приватним нотаріусом\~\~Хмельницького міського нотаріального округу відповідно до\~ст. 66 Закону\~України «Про нотаріат» та на підставі акта державного виконавця про придбання майна з прилюдних торгів, затвердженого начальником Другого міського відділу ДВС Хмельницького МУЮ, [PERSON] 22 квітня 2013 року видано свідоцтво про придбання нерухомого майна з прилюдних торгів (аукціону) (а.с. 61). Порядок реалізації арештованого майна передбачено Законом України «Про виконавче провадження» (далі: Закон), Інструкцією про проведення виконавчих дій, затвердженою наказом Міністерства юстиції України від 21 квітня 2005 року № 74/5, та Тимчасовим положенням про порядок проведення прилюдних торгів з реалізації арештованого нерухомого майна, затвердженим Наказом Міністерства юстиції України від 27.10.1999 року № 68/5. За змістом\~статті 1 Закону,\~виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження та примусове виконання рішень інших органів (посадових осіб) - це сукупність дій органів і посадових осіб, визначених у цьому\~Законі, що спрямовані на примусове виконання рішень судів та інших органів (посадових осіб), які провадяться на підставах, в межах повноважень та у спосіб, визначених цим\~Законом, іншими нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього\~Закону\~та інших законів, а також рішеннями, що згідно з цим\~Законом\~підлягають примусовому виконанню. Примусова реалізація заставленого майна як стадія виконавчого провадження є сукупністю правовідносин (урегульованих\~Законом, ЦК України та іншими нормативно-правовими актами), які в процесі примусового виконання виникають і реалізуються між органами й посадовими особами, які здійснюють примусову реалізацію судових рішень, та особами, які беруть участь у виконавчому провадженні чи залучаються до проведення виконавчих дій відповідно до Закону. Частиною третьою\~статті 62 Закону\~передбачено, що майно передається на реалізацію за ціною та в порядку, визначеними статтею 58 цього Закону. Відповідно до частини першої\~статті 58 Закону\~визначення вартості майна боржника проводиться державним виконавцем за ринковими цінами, що діють на день визначення вартості майна. Для оцінки за регульованими цінами, оцінки нерухомого майна, транспортних засобів, повітряних, морських та річкових суден державний виконавець залучає суб'єкта оціночної діяльності - суб'єкта господарювання, який провадить свою діяльність відповідно до\~Закону України «Про оцінку майна, майнових прав та професійну оціночну діяльність в Україні». Частинами другою, третьою та четвертою\~статті 58 Закону\~передбачено право сторін виконавчого провадження оскаржити результати оцінки майна та порядок їх оскарження до передачі майна на реалізацію. У разі коли сторона виконавчого провадження не реалізувала своє право оскарження звіту суб'єкта оціночної діяльності в передбачений\~законом\~строк, цей звіт про оцінку майна набуває чинності і є підставою для реалізації майна з прилюдних торгів за початковою ціною, визначеною у звіті (частина п'ята статті 58, частина третя статті 62 Закону).\~\~ Пунктом 3.2 Тимчасового положення передбачено, що спеціалізована організація проводить прилюдні торги за заявкою державного виконавця, в якій зазначається початкова вартість майна, що виставляється на торги, за експертною оцінкою, та інші відомості, передбачені Інструкцією. Разом із тим, відповідно до частини п'ятої\~статті 58 Закону,\~звіт про оцінку майна у виконавчому провадженні вважається чинним протягом шести місяців з дня його підписання суб'єктом оціночної діяльності - суб'єктом господарювання. Після закінчення цього строку звіт втрачає чинність і оцінка майна проводиться повторно. Таким чином, звіт про оцінку майна є чинним, якщо від дня його підписання до дня проведення прилюдних торгів пройшло не більше шести місяців. Після збігу цього строку обов'язковою умовою призначення й проведення прилюдних торгів є отримання нового звіту про оцінку майна. Крім того, згідно правової позиції, викладеної Верховним Судом України в постанові від 25.11.2015 року у цивільній справі № 6-1749цс15, проведення прилюдних торгів з реалізації майна за ціною, визначеною звітом про оцінку майна, який утратив чинність, є підставою для визнання цих торгів недійсними за умови порушення прав і законних інтересів особи, яка їх оспорює. Отже, звіт про оцінку нерухомого майна - 2/3 частини будинку по вул. Старицького 35 у м. Хмельницький - підписаний суб'єктом оціночної діяльності 01 серпня\~\~2012 року, а прилюдні торги з\~\~реалізації майна відбулись 14 березня 2013 року (тобто після закінчення встановленого\~Законом шесмтимісячного строку чинності звіту про оцінку нерухомого майна), тому до спірних правовідносин підлягає застосуванню ч. 5 ст. 58 Закону. Така\~\~ж правова позиція викладена у постанові Верховного Суду України від 1 жовтня 2014 року у справі № 6-147цс14. Ураховуючи те, що відчуження майна з прилюдних торгів належить до договорів\~\~купівлі-продажу, такий договір може визнаватись недійсним у судовому порядку з підстав недодержання у момент його вчинення вимог, які встановлені частинами 1-3, 6\~\~ст. 203 ЦК України\~(ч. 1\~ст. 215 цього Кодексу). За змістом ч. 1\~ст. 215 ЦК України\~підставами недійсності укладеного за результатами прилюдних торгів, а відтак підставами для визнання прилюдних торгів недійсними є порушення встановлених законодавством правил проведення торгів, визначених саме Тимчасовим положенням. Згідно із правовою позицією, викладеною у постанові Верховного Суду України від\~\~18 вересня 2013 року у справі № 6-76цс13,\~\~об'єктом реалізації з прилюдних торгів\~\~могло бути нерухоме майно, яке є об'єктом цивільних прав (будівля, споруда, інші приміщення, земельна ділянка, підприємство як цілісний майновий\~\~комплекс (або його частина, виділена у встановленому\~законом\~порядку в окремий самостійний об'єкт власності), а не його частина, яка не набула об'єкта нерухомості в передбаченому\~законом\~порядку. Як встановлено в судовому засіданні (стверджується позивачем, визнається співвідповідачем, підтверджено інформаційною довідкою з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження обєктів нерухомого майна щодо обєкта нерухомого майна № 52878726 від 9.02.2016 року), 2/3 частини спірного домоволодіння не було виділено\~\~у встановленому\~законом\~порядку, площа саме цієї частки державним виконавцем та ПП «СП «ЮСТИЦІЯ» не зазначалась, так як в усіх документах була зазначена лише площа цілого будинку. У відповідності до ч. 6 ст. 52 Закону, стягнення на майно боржника звертається в розмірі і обсязі, необхідних для виконання за виконавчим документом, з урахуванням стягнення виконавчого збору, витрат, пов'язаних з організацією та проведенням виконавчих дій, штрафів, накладених на боржника під час виконавчого провадження. У разі якщо боржник володіє майном спільно з іншими особами, стягнення звертається на його частку, що визначається судом за поданням державного виконавця. Отже, предмет оспорюваного договору купівлі-продажу статусу об'єкта права власності, який міг би бути відчужений в межах виконавчого провадження з прилюдних торгів, не набув. Суд критично оцінює і не бере до уваги заперечення представника співвідповідача щодо того, що право позивача у спірних правовідносинах не порушене, - оскільки ухвалою Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 26.11.14 року у даній справі встановлено, що суди дійшли помилкового висновку, що порушення цієї норми на результати торгів не вплинуло та не призвело до порушення прав і законних інтересів позивачки. Вважаючи за таких обставин факт порушення прав позивача доведеним, слід позовну вимогу про визнання недійсним договору купівлі-продажу 2/3 домоволодіння по вул. Старицького 35 у м. Хмельницький, укладеного між Приватним підприємством «Спеціалізоване підприємство «ЮСТИЦІЯ» та [PERSON] в результаті проведення прилюдних торгів від 14.03.2013 року, - задовольнити. Оскільки позовна вимога щодо оскарження свідоцтва про придбання нерухомого майна з прилюдних торгів (аукціону) від 23.05.2013 року, виданого на імя [PERSON] приватним нотаріусом Хмельницького міського нотаріального округу [PERSON] та зареєстрованого в реєстрі за № 2319, є похідною від вимоги про визнання недійсним спірного договору купівлі-продажу, тому слід дане свідоцтво визнати недійсним. При цьому дана позовна вимога є такою, що задоволена частково, оскільки позивач просить одночасно і визнати недійсним, і скасувати свідоцтво, тоді як законом не передбачено його скасування, натомість воно є недійсним, оскільки недійсною є підстава його видачі. Крім того, слід відмовити в позові до ТОВ «СП ЮСТИЦІЯ», оскільки позивачем не доведено належними доказами тієї обставини, що останнє є правонаступником ПП «СП «ЮСТИЦІЯ», яке здійснювало продаж спірної частки будинковолодіння. Судові витрати у справі складають з судового збору на загальну суму 2852 грн., понесені позивачем і їх слід стягнути зі співвідповідача пропорційно до задоволених позовних вимог, тобто в сумі 1426 ЦК України (50%), виходячи із розяснень Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ, викладених в абз. 2 п. 36 Постанови від 17.10.2014 року № 10 «Про застосування судами законодавства про судові витрати у цивільних справах» про те, що коли вимогу пропорційності розподілу судових витрат при частковому задоволенні позову точно визначити неможливо, судові витрати розподіляються між сторонами порівну. На підставі наведеного та

Outcome: partial