Jurisdiction: civil
Date: 2014-10-06 00:00:00

Позивач звернулась до Любашівського районного суду Одеської області з позовом до [PERSON] про розподіл спільного майна. Свої вимоги позивач обґрунтовує тим, що вона перебувала в зареєстрованому шлюбі з відповідачем з 18.05.2002 року по 07.05.2013 року. За час шлюбу вони придбали автомобіль ВАЗ 2110 державний номерний знак [NUMBER] за 60000 грн. та причеп КАМА 500 СЛУЧ державний номерний знак [NUMBER] за 3000 грн. Вказане майно було зареєстровано за відповідачем. Так як вказане майно було придбано в період шлюбу, вона вважає, що являється власником ? його частини. Так як вказані речі неподільні, тому просить стягнути з відповідача грошову компенсацію, а саме 23500 грн., виходячи з того, що з урахуванням зносу вартість автомобіля на момент звернення до суду становить 45000 грн., а причепа 2000 грн. Крім того, позивач просила стягнути з відповідача на її користь судові витрати. Представник позивача в судовому засіданні повністю підтримала позовні вимоги, а також пояснила, що вона згодна із визначеною в звіті про оцінку вартістю причепу в сумі 1293 грн., а з вартістю автомобіля згідно акту оцінки вона не згодна. Відповідач в судовому засіданні позов визнав частково, підтвердив, що вказане майно вони придбали в період шлюбу. Однак, він не згодний, що вартість автомобіля становить 45000 грн., так як він його ремонтував і автомобіль знову потребує ремонту, в зв'язку з важкими умовами експлуатації. Вислухавши сторони, дослідивши матеріали справи суд вважає, що позов підлягає задоволенню виходячи зі слідуючого. Згідно свідоцтва про шлюб серії [NUMBER] сторони зареєстрували шлюб 18 травня 2002 року в Зеленогірській селищній раді Любашівського району Одеської області (а.с. 6). З рішення Любашівського районного суду Одеської області від 07 травня 2013 року видно, що шлюб між сторонами розірвано (а.с. 5). Згідно листа Центру надання послуг, пов'язаних з використанням автотранспортних засобів, з обслуговування Любашівського, саранського та Ширяївського районів при УДАІ ГУМС України в Одеській області станом на 25.04.2014 року за громадянином [PERSON] зареєстровано: автомобіль ВАЗ 2110 державний номерний знак [NUMBER] (дата реєстрації 21.10.2010 року), причіп КАМА 500 СЛУЧ державний номерний знак [NUMBER] (дата реєстрації 28.11.2007 року). Згідно ст. 60 СК України майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловіку на праві спільної сумісної власності. Згідно ст. 69 СК України дружина і чоловік мають право на поділ майна, що належить їм на праві спільної сумісної власності, незалежно від розірвання шлюбу. Відповідно до ст. 70 СК України у разі поділу майна, що є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя, частки майна дружини та чоловіка є рівними, якщо інше не визначено домовленістю між ними або шлюбним договором. В судовому засіданні позивачем доведено, що автомобіль і причіп було придбано в період шлюбу, а тому вказане майно являється спільною сумісною власністю сторін і сторони мають рівні частки у вказаному майні. Згідно ст. 71 СК України майно, що є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя ділиться між ними в натурі. Неподільні речі присуджуються одному з подружжя, якщо інше не визначено домовленістю між ними. Автомобіль і причіп є речами неподільними, а тому їх необхідно залишити у власності відповідача, а на користь позивача стягнути з відповідача грошову компенсацію, а саме половину вартості вказаних об'єктів. Згідно звіту № 7-Суд-І від 14.06.2014 року про оцінку колісного транспортного засобу, з яким сторони повністю погодились, вартість причіпу КАМА 500 СЛУЧ державний номерний знак [NUMBER] становить 1293 грн. (а.с. 23-32). Тому, з відповідача на користь позивача належить стягнути 646 грн. 50 коп. (1293 грн. : 2). В ході судового розгляду згідно клопотання відповідача було проведено оцінку автомобіля Ваз 211010. Згідно звіту № 6-Суд-І від 14.06.2014 року про оцінку колісного транспортного засобу, вартість автомобіля ВАЗ 211010 становить 38170 грн. (а.с. 34-42). З вказаним звітом представник позивача не погодилась, так як оцінював виключив з вартості автомобіля вартість відновлювального ремонту. Судом не може бути прийнятий вказаний звіт до уваги, так як судом призначалась експертизи по визначенню вартості транспортних засобів, а суду надано звіт оцінювача. Крім того, дійсно оцінювач відняв кошти на ремонт автомобіля в сумі 16500 грн. не додавши будь-яких документальних підтверджень вказаних витрат. Як пояснив відповідач, вказану суму він вказав оцінювачу, та пояснив, що стільки коштів він витратив на ремонт автомобіля. Судом призначалась авто товарознавча експертиза, проведення якої було доручено Одеському науково-дослідному інституту судових експертиз. Однак, експертиза не була проведена, так як відповідач не надав транспорт для проведення експертизи. В судовому засіданні відповідач пояснив, що дійсно знав про необхідність поїздки в м.Одесу для проведення експертизи, однак він не бажає за власні кошти купувати бензин та їхати в м.Одесу, так як в нього не має часу. Тому, з урахуванням викладеного, суд вважає за можливим прийняти вартість автомобіля ВАЗ 2110, яку зазначила позивач - 45000 грн. В зв'язку з чим з відповідача належить стягнути на користь позивача 22500 грн. (45000 грн. : 2). Згідно ст. 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. На користь позивача необхідно стягнути судовий збір, сплачений при зверненні до суду в сумі 243 грн. 70 коп. (а.с. 1), а також витрати на отримання правової допомоги - 750 грн. (а.с. 7) Всього підлягає стягненню з відповідача на користь позивача судові витрати в сумі 993 грн. 70 коп. На підставі викладеного,

Outcome: approved