Jurisdiction: civil
Date: 2014-04-29 00:00:00

Позивач звернулась до суду з позовною заявою до відповідача про визнання права власності на нерухоме майно в порядку спадкування за заповітом, в обґрунтування вимог зазначила, що [PERSON], [INFO] вступила до ЖБК «Жовтневий 124». 20.12.1990 року на підставі рішення Маріупольської міської ради народних депутатів їй був виданий ордер на отримання троьхкімнатної квартири [ADDRESS]. В 1991 році остання повністю сплатила пайовий внесок та набула право власності на зазначену квартиру. 07.02.1992 року [PERSON] вищезазначена квартира була зареєстрована в Маріупольському бюро технічної інвентаризації та отримано реєстраційне посвідчення. 02.09.2010 року [PERSON] у приватного нотаріуса Маріупольського міського нотаріального округу [PERSON] було складено заповіт, відповідно до якого залишила квартиру [ADDRESS] [PERSON] [INFO] [PERSON] померла. Після її смерті відкрилось спадкове майно у вигляді вищезазначеної квартири. У встановлений законом строк вона звернулась до приватного нотаріуса Маріупольського міського нотаріального округу [PERSON] з заявою про видачу свідоцтва про право власності за заповітом, однак їй було відмовлено у вчиненні зазначеної нотаріальної дії, оскільки на момент відкриття спадщини права спадкодавця не припинилися в наслідок її смерті - не належним чином оформлені правовстановлюючі документи на зазначене нерухоме майно. Просить суд визнати за нею право власності на квартиру [ADDRESS] у порядку спадкування за заповітом після смерті [PERSON]. Позивач в судове засідання не з'явилась, надала до суду заяву з проханням розглянути справу за її відсутністю. Наполягала на задоволення позовних вимог у повному обсязі. Представник відповідача Маріупольської міської ради в судове засідання не з'явився, надав до суду заяву з проханням розглянути справу за його відсутністю. Надав до суду письмові заперечення в яких зазначив, що 07.02.1992 року за [PERSON] було зареєстровано право власності на спірну квартиру про що було видано реєстраційне посвідчення. За життя [PERSON], склала заповіт, відповідно до якого заповіла спірну квартиру позивачці. Вважає, що право власності виникло до 2013 року відповідно до законодавства, яке діяло на той час. Просить суд відмовити у задоволенні позовних вимог, оскільки позивач повинна оскаржити дії нотаріуса. Представник третьої особи ЖБК «Жовтневий 124» в судове засідання не з'явився надав до суду заяву з проханням розглянути справу за його відсутністю. Не заперечував проти задоволення позовних вимог у повному обсязі. Суд дослідивши матеріали справи приходить до наступного. Відповідно до рішення виконавчого комітету Ждановської міської ради народних депутатів від 20.12.1990 року на ім'я [PERSON] був даний ордер № 006349 на право зайняття трьох кімнатної квартири [ADDRESS] відповідно до списків ЖБК «Жовтневий 124». Згідно довідки від 09.12.1991 року [PERSON] у повному обсязі сплатила вартість квартири [ADDRESS] в розмірі 7770 крб. З реєстраційного посвідчення № 34839 від 07.02.1992 року вбачається, що остання зареєструвала право особистої власності 07.02.1992 року. Відповідно до копії свідоцтва про смерть серія [NUMBER] від 08.08.2013 року [PERSON] померла. Згідно заповіту від 02.09.2010 року вона заповіла квартиру [ADDRESS] [PERSON]. З постанови про відмову у вчиненні нотаріальної дії від 18.03.2014 року вбачається, що позивачу відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом у зв'язку з тим, що відсутні належним чином оформлені правовстановлюючі документи на зазначене нерухоме майно. Статтею 15 Закону України «Про власність», дійсного на час сплати пайового внеску за квартиру, так само як і до ч. 3 ст. 384 ЦК України у разі викупу квартири член житлово-будівельного кооперативу стає її власником. Частиною 2 ст. 328 ЦК України передбачено, що право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлено судом. Згідно ч. 3 ст. 384 ЦК України у разі викупу квартири член житлово-будівельного (житлового) кооперативу стає її власником. З роз'яснень постанови Пленуму ВСУ від 18.09.1987 року № 9 «Про практику застосування судами законодавства про житлово-будівельні кооперативи» член ЖБК, який повністю вніс пайовий внесок за квартиру надану йому в користування, набуває право власності на квартиру і вправі розпоряджатися нею на свій розсуд продавати, заповідати, обмінювати, в тому числі на інше жиле приміщення у будинку державного або громадського житлового фонду чи іншого ЖБК, на жилий будинок (частину будинку), що належить громадянину на праві власності і вчиняти відносно неї інші угоди, що не заборонені законом. Відповідно до ст. ст. 1216, 1217, 1218, 1223, 1268 Цивільного кодексу України спадкоємцем є перехід прав та обов'язків від фізичної особи, яка померла до інших осіб. Спадкування здійснюється за заповітом або за законом. До складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися в наслідок його смерті. Право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. Спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Статтею 1235 Цивільного кодексу України передбачено, що заповідач може призначити своїми спадкодавцями одну або кілька фізичних осіб, незалежно від наявності у нього з цими особами сімейних, родинних відносин, а також інших учасників цивільних відносин. З огляду на вказане суд вважає, що оскільки після смерті [PERSON] відкрилось спадкове майно у вигляді трьохкімнатної квартири [ADDRESS]. Спадкоємцем за заповітом є [PERSON], інших власників чи спадкоємців судом не встановлено. У позивачки є складнощі в отриманні свідоцтва про право на спадщину за законом, тому за [PERSON] слід визнати право власності на вказану квартири в порядку спадкування за заповітом після смерті [PERSON].

Outcome: approved