Jurisdiction: civil
Date: 2017-10-18 00:00:00

Позивач звернулась до Комінтернівського районного суду м. Харкова з вищевказаним позовом, в якому просить збільшити розмір аліментів на утримання неповнолітніх дітей [PERSON] та [PERSON] до розміру 1000,00 грн. щомісяця на кожну дитину до досягнення дітьми повноліття . В обґрунтування своїх позовних вимог позивач зазначила, що з відповідачем по справі вона перебувала у близьких стосунках з грудня 1998 року. Від вказаних стосунків у сторін народились доньки- [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO]. Діти проживають разом із позивачем та повністю знаходяться на її утриманні. З моменту народження дітей відповідач майже не приймав участі у вихованні дітей, матеріальна допомога, що була надана відповідачем була не значною. Рішенням Київського районного суду м. Харкова від 14.07.2011 року, яке було змінено рішенням апеляційного суду Харківської області від 13.10.2011 року , з відповідача на користь позивача були стягнуті аліменти на утримання дітей, в розмірі 600,00 грн. щомісяця на кожну дитину до їх повноліття. За весь цей період, відповідач окрім аліментів , іншої допомоги на дітей не надає. На протязі трьох останніх років, позивач з дітьми мешкає в м. Воронеж Російської Федерації. Щомісяця позивач несе витрати на дітей, що стосується придбання одягу, харчування та дозвілля , приблизно 6000,00 грн. Також на щорічну літню оздоровчу відпустку на море, позивач витрачає 12000, 00 грн. Крім того, позивач зазначає, що разом із обов'язковими витратами на дітей, існують ще і додаткові, які полягають у щомісячних внесках за місцем навчання дітей, оплату підручників , додаткові заняття в кружках, витрати на дорогу до школи та назад. Позивач вважає, що оскільки збільшився прожитковий мінімум в Україні , розмір пенсії відповідача також збільшився та індексувався, що на її думку дозволяє сплачувати позивачу аліменти у більшому розмірі. В судове засідання позивач не з»явилась, подала до суду заяву про розгляд справи без її участі, позовні вимоги підтримала в повному обсязі . Відповідачем до суду подані письмові заперечення проти позову, в яких він просив відмовити в задоволенні позову посилаючись, на те, що ним регулярно сплачують аліменти на утримання дітей. У зв'язку зі станом здоров'я , після перенесеного інсульту в 2005 року , йому була призначена пенсія, яка до теперішнього часу не переглядалась. У зв'язку з поганим станом здоров'я позивач потребує лікування та здійснює значні витрати на медикаментозне лікування постійно. Також, відповідач не має можливості працювати, оскільки його права рука повністю не відновила моторику. Крім того, відповідач зазначив, що з ним постійно мешкає його мати , вона є похилого віку, потребує догляду та лікування, оскільки в неї було чотири ішемічні інсульти, останній із яких стався в жовтні 2017 року. На теперішній час мати знаходиться на лікуванні в ЦКБ № 1, що потребує великих затрат на ліки. Крім того, в своїх письмових запереченнях відповідач просив, розгляд справи провести за його відсутністю . Дослідивши матеріали справи в їх сукупності , суд дійшов висновку, що позов не підлягає задоволенню виходячи з наступного. Згідно ст.11 ЦПК України суд розглядає справи в межах заявлених вимог і на підставі наданих доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Згідно ч. 1 ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. У відповідності до ст.180 Сімейного кодексу України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Судом встановлено , що відповідно до копій свідоцтв про народження дітей, сторони по справі є батьками [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO] ( а.с.4,5) Відповідно до рішенням Київського районного суду м. Харкова від 14.07.2011 року, яке було змінено рішенням апеляційного суду Харківської області від 13.10.2011 року , з відповідача на користь позивача були стягнуті аліменти на утримання дітей, в розмірі 600,00 грн. щомісяця на кожну дитину до їх повноліття. (а.с.8, 9-10). Згідно довідок Муніципального бюджетного загальноосвітнього закладу гімназії № 2 м. Воронеж від 06.09.2017 року вбачається , що у вказаному навчальному закладі навчаються [PERSON] в 6-Б класі та [PERSON] в 11-А класі ( а.с.6) Відповідно до довідки Воронежського Державного медичного університету імені Н.Н. Бурденко від 28.08.2017 року, позивач по справі працює у зазначеному закладі з 01.10.2016 року по теперішній час, на посаді лікаря-педіатра. ( а.с.7) Відповідно ст. 192 Сімейного кодексу України розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров'я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. В своїх запереченнях відповідач вказує, що його матеріальне становище навпаки погіршилось, оскільки за станом свого здоров'я він не має можливості працювати, пенсія яка була призначена у зв'язку з перенесеним інсультом, не переглядалась та її розмір не збільшився. Крім того, відповідач вказав , що його мати, яка є похилого віку на теперішній час знаходиться у лікарні , у зв'язку з переченням нею ішемічного інсульту, потребує догляду, а також ним здійснюються витрати на її лікування. Згідно довідки Харківської клінічної лікарні на залізничному транспорті № 1 від 18.10.2017 року , [PERSON], 1938 року народження , знаходиться у вказаному медичному закладі на стаціонарному лікуванні у неврологічному відділенні з 16.10.2017 року по теперішній час. Згідно копії свідоцтва про народження , відповідач по справі є сином [PERSON] Отже, зробити висновок, що у платника аліментів, тобто відповідача по справі змінилось матеріально становище не можливо, оскільки доказів цьому суду не надано. Крім того, як вбачається з позову, позивач фактично просить стягнути з відповідача додаткові витрати на дітей , тоді як вимоги заявляє про збільшення розміру аліментів . З урахуванням системного аналізу зазначених вище норм та матеріалів справи суд дійшов висновку про відсутність підстав для задоволення позову. На підставі викладеного,

Outcome: dismissed