Jurisdiction: civil
Date: 2016-09-11 00:00:00

Позивач звернулась до суду з зазначеним позовом, в якому, спочатку просила стягнути з відповідача на свою користь на утримання сина [PERSON] ,22.10.2013 року аліменти в розмірі ? частини його доходу до повноліття дитини, але не менше 30% прожиткового мінімуму. В подальшому подала заяву , в якій уточнила свої вимоги в частині розміру аліментів, та просила визначити їх розмір в розмірі прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісяця. В наступній заяві просила не враховувати її заяву про стягнення аліментів в розмірі прожиткового мінімуму, тому що такий розмір аліментів, на її думку, не забезпечить нормальне існування дитини, та просила стягнути аліменти в первісно визначеному розмірі - в розмірі ? частини доходу відповідача до повноліття дитини але ж не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. В обґрунтування своїх вимог позивач зазначила, що відповідач є батьком малолітнього [PERSON], який проживає з нею. Відповідач добровільно відмовляється надавати допомогу на утримання дитини, а вона самотужки не може її утримувати. Інших аліментних обовязків у відповідача немає. Він як батько зобовязаний утримувати дитину до її повноліття, а тому просить суд стягнути на свою користь аліменти в розмірі ? частини його доходу , але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. В судове засідання позивач не зявилась, але залишила суду письмову заяву, в якій позовні вимоги про стягнення з відповідача аліментів в розмірі ? частини всіх видів його доходу на утримання сина [PERSON] підтримала в повному обсязі та просила суд розглянути справу у її відсутність. У разі неявки відповідача просила ухвалити по справі заочне рішення. Відповідач у судове засідання не з*явився, заперечень проти позову та доказів на спростування доводів позивача не надав, відомості про свій доход,на вимогу суду не надав, хоча належним чином за місцем реєстрації повідомлявся про час та місце судового розгляду справи, що згідно до ст. 74 ЦПК України є належним повідомленням і дає суду право розглянути справу на підставі наявних у справі доказів та постановити заочне рішення. Дослідивши матеріали справи, суд прийшов до висновку, що вимоги позивача підлягають задоволенню в повному обсязі. Так, судом встановлено, що згідно копій свідоцтва про народження серії І-НО № 554030, виконкомом Зорянської сільської ради Володарського району Донецької області, виданого 01.11.2013 року на імя [PERSON], [INFO] сторони є батьками дитини [PERSON]. Відповідно до довідки про склад сімї № 362, виданої 17.05.2016 року Кальчикською сільською радою Володарського району, Донецької області встановлено, що дитина [PERSON], [INFO] проживає з позивачем за адресою: [ADDRESS]. Згідно ст.180 Сімейного Кодексу України, батьки зобовязані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Положеннями ст.181 СК України встановлено, що способи виконання батьками обов'язку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Відповідно до ч.2 ст.182 СК України мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, за винятком випадків, передбачених статтею 184\~цього Кодексу. Ст.183 СК України встановлено, що при визначені розміру аліментів на дитину у частці від заробітку (доходу) матері, батька дитини, частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Проаналізувавши надані докази та норми сімейного законодавства, які встановлюють обовязок батьків по утриманню дитину та порядок і умови стягнення аліментів, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню в повному обсязі, тому що судом встановлено, що дитина проживає з матір»ю, домовленості між батьками дитини щодо способу виконання батьком дитини обов*язку по її утриманню між сторонами не досягнуто,а тому стягнення аліментів за рішенням суду в частці від доходу батька дитини , але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку , відповідає діючому законодавству. Визначаючи розмір аліментів на утримання дитини в частці від доходу батька, суд виходить із відомостей, які містяться в матеріалах справи про відсутність у відповідача інших обовязків по утриманню на момент розгляду справи. При тому що відповідач не надав доказів про розмір свого доходу,а також про стан здоров»я чи інші істотні обставини,які можуть впливати на розмір стягуваних аліментів, а також про наявність підстав для звільнення його від сплати аліментів чи припинення права на аліменти у відповідності з нормами СК України, суд вважає, що стягнення аліментів в розмірі ? частини від доходу батька дитини є тим збалансованим розміром, що забезпечить права і інтереси як дитини так і її батька. Таким чином з відповідача на користь позивачки слід стягнути аліменти на утримання неповнолітнього сина [PERSON], [INFO] в розмірі ? частини всіх видів доходів щомісяця, починаючи з 19.05.2016 року до повноліття дитини, але не менше ніж 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Крім того, на підставі ст. 88 ЦПК України, суд вважає, що судовий збір в розмірі 551,20 грн. підлягає стягненню з відповідача.

Outcome: approved