Jurisdiction: civil
Date: 2014-08-14 00:00:00

Позивач звернулась в суд з позовом про відшкодування матеріальної та моральної шкоди до відповідачки мотивуючи його тим, що 13.02.2014 року нею було складено попередній договір про оформлення купівлі будинку по [ADDRESS] з її клієнтами [PERSON] та [PERSON] Так як для цього був необхідний кадастровий номер вона домовилась по телефону з відповідачкою з оформлення документів по земельній ділянці. Надала відповідачці всі необхідні документи та гроші в сумі 3 500 грн., а потім ще 1 500 грн. відповідачка запевнила її, що документи будуть оформлені до 25 березня 2014 року, але своєї обіцянки не виконала, при цьому запевнила, що обов»язково віддасть кошти і написала розписку на суму 500 доларів США і зобов»язалась їх повернути до 15.04.2014 року. До цього часу відповідачка кошти не повернула, навіть після її звернення до правоохоронних органів у зв»язку з чим її було завдано і моральну шкоду, яка полягає в тому, що її репутація була заплямована. Посилаючись на вимоги діючого законодавства просить стягнути з відповідачки кошти в сумі, еквівалентній 6 000 грн. та моральну шкоду в сумі 20 000 грн. Позивачка в судовому засіданні позовні вимоги підтримала, посилаючись на обставини, викладені в позовній заяві, просила позов задовольнити. Відповідач в судове засідання не з»явилась, про час та місце слухання справи повідомлена особисто, причини неявки суду не сповістила. Суд визнав за можливе розглянути справу за відсутністю відповідачки та ухвалив розглядати справу заочно, про що позивачка в судовому засіданні не заперечувала. Відповідно до ст. 224 ЦПК України у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло повідомлення про причини неявки, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не проти такого вирішення справи. Заслухавши пояснення позивачки, дослідивши матеріали справи, оцінивши докази по справі в їх сукупності, суд вважає, що позов підлягає задоволенню частково з наступних підстав. В судовому засіданні встановлено, що згідно розписки, наданої позивачкою, від 11.04.2014 року [PERSON] зобов»язалась повернути кошти в розмірі 500 доларів США до 15.04.2014 року. Розписка укладена в простій письмовій формі, що відповідає вимогам ст. 1047 ЦК України. Відповідно до ч.1 ст. 1049 ЦК України позичальник зобов»язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. В судовому засіданні позивачка просить стягнути з відповідачки вказану суму боргу, еквівалентну 6 000 грн., станом на момент звернення в суд, тобто 16.06.2014 року. Борг, в зазначений позичальником строк, повернуто не було, а тому позовні вимоги позивачки обґрунтовані та підлягають задоволенню. Відповідно до ч.1 ст.88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Стягненню з відповідачки на користь позивачки підлягають судові витрати в сумі 260 грн. В судовому засідання позивачем не надано доказів та не обґрунтовано у відповідності до п.4 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 31.03.1995 року № 4 в чому полягає моральна шкода, якими неправомірними діями чи бездіяльністю її заподіяно позивачеві, з яких міркувань вона виходила, визначаючи розмір цієї шкоди, та якими доказами це підтверджується, а тому в цій частині позовні вимоги задоволенню не підлягають. На підставі викладеного і ст. ст. 1047, 1049 ЦК України,

Outcome: partial