Jurisdiction: civil
Date: 2014-03-18 00:00:00

Позивач звернулась до суду з позовом до відповідача про припинення права власності відповідача на частку у спільному майні. В обґрунтування позову вказує, що рішенням апеляційного суду Черкаської області від 19.11.2008 року визнано за нею та відповідачем по ? частині нежитлового приміщення за адресою: [ADDRESS]. Ухвалою цього ж суду від 20.09.2010 року було усунуто описку в судовому рішенні та визнано за нею та відповідачем по ? частині нежитлового приміщення за адресою: [ADDRESS], загальною площею 80,5 кв. м. позначеною на плані літерою Д-1, а саме: № 5-2, 5-3, 5-4, 5-6, 5-7, 5-9, 5-12, 5-13, 5-14, 5-15. Зазначене нежитлове приміщення належить їй та відповідачеві на праві спільної часткової власності без виділу часток в натурі. Між нею та відповідачем не має угоди по утриманню майна. Відповідач, як співвласник вказаного вище нежитлового приміщення, ухиляється від свого обов'язку по утриманню майна. Зазначене виявляється у тому, що у вказаному нежитловому приміщенні було здійснено самочинне перепланування (на час його здійснення відповідач проти перепланування не заперечував), яке на даний час необхідно узаконити, проте відповідач не бажає його узаконювати, оскільки не хоче витрачати на це кошти (кошти на проведення експертизи перепланування на предмет відповідності вимогам ДБН, на сплату штрафів за незаконне перепланування тощо). Крім того, вказане нежитлове приміщення знаходиться на земельній ділянці, відносно якої необхідно укласти договір оренди землі із Черкаською міською радою. Відповідач не бажає укладати договір оренди землі, оскільки у такому випадку йому доведеться витрачати кошти на проектну документацію по землевідведенню. Проте без узаконення перепланування нежитлового приміщення та без згоди співвласника цього приміщення неможливо укласти договір оренди землі. Не укладення договору оренди землі загрожує штрафними санкціями з боку Черкаської міської ради. У їх спільному нежитловому приміщенні обладнано котельню, яка введена в експлуатацію без затвердженої проектної документації. Затвердити проект можна лише за участю співвласника приміщення, проте відповідач не бажає брати участь у вирішенні цього питання. Не вирішення цього питання загрожує опломбуванням котельні та забороною її використання, шо означає, що в опалювальний сезон в цьому приміщенні неможливо буде працювати. Поза тим, відсутність опалення негативно позначиться на стані самого приміщення: через промерзання стін внутрішнє опорядження приміщення може зіпсуватися га доведеться робити ремонт. Тобто, існує загроза завдання мені збитків, як співвласнику вказаного приміщення. Більше того, спірне приміщення потребує негайного ремонту. Так, в приміщенні протікає дах, шо псує його внутрішнє опорядження. В одній із кімнат приміщення фактично в аварійному стані знаходиться опорна (несущая) стіна, яка запивається водою під час дощів, сама стіна покривається пліснявою, існує загроза обвалу даної стіни. В коридорі в аварійному стані знаходиться підлога. Відповідач не бажає та не має наміру виділяти кошти на ремонт приміщення. Вона є фізичною особою підприємцем і у вказаному нежитловому приміщенні здійснює свою господарську діяльність. У зв'язку із тим, що відсутня проектно-кошторисна документація на реконструкцію зазначених приміщень, яка повинна пройти попередню експертизу на відповідність нормативно-правовим актам з питань пожежної безпеки - з позитивним результатом за її розглядом органами державного пожежного нагляду, зазначені органи попередили її про те, що до неї, як співвласника цього приміщення, буде вжито заходів у вигляді опломбування приміщення. Опломбування приміщення завдасть шкоди бізнесу і позбавить можливості заробляти на життя та здійснювати відповідні соціальні відрахування до державного бюджету України. Таким чином, відповідач, як співвласник спільного майна, своєю бездіяльністю порушує вимоги законодавства України, не бере участі у витратах по утриманню свого майна та не бажає брати участь у таких витратах. Неодноразові звернення до відповідача позитивних результатів не дали, тому звернулась з даним позовом до суду. В подальшому, [PERSON] звернувся до суду з позовом про виділення частки в натурі, посилаючись на те, що йому та [PERSON] належить по ? частини нежитлового приміщення за адресою: [ADDRESS]. Порядок користування нежитловим приміщенням вони не визначали. Договір про виділ в натурі частки з нерухомого спільного майна між ними не укладався. Виділ в натурі частки із спільного майна можливий, позаяк приміщення 5, яке має номерні частини приміщення з певним призначенням та площами будівлі літ. Д-1 [ADDRESS], загальною площею 83,1 кв.м. після реєстрації поточних змін, можна поділити без втрати цільового призначення. Відповідач є фізичною особою - підприємцем та не надає можливості користуватися даним приміщенням, відмовляється від укладення Договору оренди на ? частину приміщення, яка по праву належить йому, не пристає на пропозицію про здійснення переважного права купівлі цього приміщення. Для забезпечення своїх інтересів відповідачка самовільно переобладнала підсобне приміщення 5-5, площею 21,3 кв.м., підсобне приміщення 5-6, площею 8,3 кв.м., шляхом часткового знесення перегородки для облаштування санвузла, приміщення 19, площею 2,9 кв.м. В результаті такого переобладнання утворилося два приміщення: підсобне приміщення 5-5, площею 28,9 кв.м, санвузол - приміщення 5-19, площею 2,9 кв.м., що відмічено в реєстрації поточних змін. Також переобладнала підсобне приміщення 5-2, площею 14,2 кв.м. шляхом облаштування теплогенераторної, приміщення 18, площею 5,1 кв.м. без належних на те дозволів, підсобні приміщення 5-4, площею 8,6 кв.м. та 5-3, площею 1,4 кв.м. шляхом знесення перегородки в приміщення 5-4, площею 10,6 кв.м. Самовільно переобладнала приміщення 5-7, умивальник, площею 1,1 кв.м. та приміщення 5-9, туалет, площею 1,1 кв.м. в коридор, приміщення 5-7, площею 2,4 кв.м. В результаті таких переобладнань нежитлове приміщення склад-гараж літер Д-1 по [ADDRESS], загальна площа якого на 08.07.2008р. складала 80,5 кв.м загальною площею збільшилося на 2,6 кв.м. та станом на 14.11.2011р. загальна площа складає 83,1 кв.м. З метою забезпечення свого права на володіння, користування, розпорядження своїм майно він звернувся до суду з даним позовом про виділення своєї частки в натурі із спільні часткової власності на нежитлове приміщення. Ухвалою Соснівського районного суду м. Черкаси від 04 лютого 2014 року вказані цивільні справи об'єднані в одне провадження. В судовому засіданні позивач та її представник позовні вимоги підтримали повністю та просили суд їх задоволити. Позов [PERSON] не визнали та просили в задоволенні відмовити. Відповідач та його представник в судовому засіданні позовні вимоги не визнали просили суд в задоволенні відмовити. Свій позов підтримали та просили задоволити з підстав викладених в позові. Заслухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, судом встановлені наступні факти та відповідні їм правовідносини. Рішенням апеляційного суду Черкаської області від 19.11.2008 року визнано за [PERSON] та [PERSON] по ? частині нежитлового приміщення за адресою: [ADDRESS]. Ухвалою апеляційного суду Черкаської області від 20.09.2010 року було усунуто описку в судовому рішенні та визнано за позивачем та відповідачем по ? частині нежитлового приміщення за адресою: [ADDRESS], загальною площею 80,5 кв. м. позначеною на плані літерою Д-1, а саме: № 5-2, 5-3, 5-4, 5-6, 5-7, 5-9, 5-12, 5-13, 5-14, 5-15. Зазначене нежитлове приміщення належить сторонам на праві спільної часткової власності без виділу часток в натурі. У відповідності до ст. 322 ЦК України, власник зобов'язаний утримувати майно, що йому належить, якщо інше не встановлено договором або законом. Як пояснила в судовому засіданні позивачка, відповідач, як співвласник вказаного вище нежитлового приміщення, ухиляється від свого обов'язку по утриманню майна. Зазначене виявляється у тому, що у вказаному нежитловому приміщенні було здійснено самочинне перепланування (на час його здійснення відповідач проти перепланування не заперечував), яке на даний час необхідно узаконити, проте відповідач не бажає його узаконювати, оскільки не хоче витрачати на це кошти (кошти на проведення експертизи перепланування на предмет відповідності вимогам ДБН, на сплату штрафів за незаконне перепланування тощо). Крім того, вказане нежитлове приміщення знаходиться на земельній ділянці, відносно якої необхідно укласти договір оренди землі із Черкаською міською радою. Відповідач не бажає укладати договір оренди землі, оскільки у такому випадку йому доведеться витрачати кошти на проектну документацію по землевідведенню. Проте без узаконення перепланування нежитлового приміщення та без згоди співвласника цього приміщення неможливо укласти договір оренди землі. Не укладення договору оренди землі загрожує штрафними санкціями з боку Черкаської міської ради. У їх спільному нежитловому приміщенні обладнано котельню, яка введена в експлуатацію без затвердженої проектної документації. Затвердити проект можна лише за участю співвласника приміщення, проте відповідач не бажає брати участь у вирішенні цього питання. Не вирішення цього питання загрожує опломбуванням котельні та забороною її використання, шо означає, що в опалювальний сезон в цьому приміщенні неможливо буде працювати. Поза тим, відсутність опалення негативно позначиться на стані самого приміщення: через промерзання стін внутрішнє опорядження приміщення може зіпсуватися га доведеться робити ремонт. Тобто, існує загроза завдання мені збитків, як співвласнику вказаного приміщення. Більше того, спірне приміщення потребує негайного ремонту. Так, в приміщенні протікає дах, що псує його внутрішнє опорядження. В одній із кімнат приміщення фактично в аварійному стані знаходиться опорна (несущая) стіна, яка заливається водою під час дощів, сама стіна покривається пліснявою, існує загроза обвалу даної стіни. В коридорі в аварійному стані знаходиться підлога. Відповідач не бажає та не має наміру виділяти кошти на ремонт приміщення. Вона є фізичною особою підприємцем і у вказаному нежитловому приміщенні здійснює свою господарську діяльність. У зв'язку із тим, що відсутня проектно-кошторисна документація на реконструкцію зазначених приміщень, яка повинна пройти попередню експертизу на відповідність нормативно-правовим актам з питань пожежної безпеки - з позитивним результатом за її розглядом органами державного пожежного нагляду, зазначені органи попередили її про те, що до неї, як співвласника цього приміщення, буде вжито заходів у вигляді опломбування приміщення. Опломбування приміщення завдасть шкоди бізнесу і позбавить можливості заробляти на життя та здійснювати відповідні соціальні відрахування до державного бюджету України. Таким чином, відповідач, як співвласник спільного майна, своєю бездіяльністю порушує вимоги законодавства України, не бере участі у витратах по утриманню свого майна та не бажає брати участь у таких витратах. Відповідно до ст. 365 ЦК України, право особи на частку у спільному майні може бути припинене за рішенням суду на підставі позову інших співвласників, якщо: 1) частка є незначною і не може бути виділена в натурі; 2) річ є неподільною; 3) спільне володіння і користування майном є неможливим: 4) таке припинення не завдасть істотної шкоди інтересам співвласника га членам його сім'ї. При цьому, для припинення права співвласника на частку у праві спільної часткової власності достатньо будь-якої однієї з чотирьох передбачених ст. 365 ЦК України підстав. В ході розгляду даної справи судом за клопотанням позивача призначено будівельно-технічну експертизу на вирішення якої було постановлено питання щодо визначення вартості спірного нежитлового приміщення та з'ясування питання щодо можливості поділу приміщення на два окремих ізольованих приміщень із окремими виходами з дотриманням принципу рівності часток обох співвласників даного приміщення без шкоди його цільовому призначенню. За результатами висновку експерта найбільш ймовірна дійсна ринкова вартість об'єкта дослідження склала 85700 грн. без урахування ПДВ. Заперечуючи проти позову відповідач посилається на те, що при проведенні інвентаризації об'єкта та виготовлення технічного паспорта на спірне нежитлове приміщення вартість останнього була значно вищою, а саме 122144 грн. Допитана в судовому засіданні експерт [PERSON] пояснила суду, що визначення саме ринкової вартості приміщення проводилось трьома методами. Оскільки нежитлове приміщення не має власного підходу і під»їзду, а також знаходиться у поганому фізичному стані, ринкова вартість, тобто вартість за яку можна його відчужити склала 85700 грн. В той же час, в технічному паспорті на даний об'єкт, який складався техніками БТІ вказана інвентаризаційна вартість, яка є залишковою, тобто вартість за яку можна відновити приміщення. Також висновком експерта встановлено, що здійснити розподіл нежитлового приміщення по [ADDRESS] не вбачається можливим. В судовому засіданні не знайшли свого підтвердження доводи [PERSON] про те, що він здійснює у спірному приміщенні господарську діяльність, а позивач [PERSON] чинить йому перешкоди у користуванні приміщенням , та використовує приміщення на шкоду його права власності та інтересів. Так, в матеріалах справи міститься нотаріально посвідчене повідомлення [PERSON] адресоване [PERSON] про те, що він пропонує останній купити належну йому частину нежитлового приміщення. Більше того, [PERSON] починаючи з дня набуття права власності на спірне приміщення, тобто з 2010 року не ставив питання про усунення перешкод у користуванні нежитловим приміщенням. Відповідно до ч.2 ст. 365 ЦК України, суд постановляє рішення про припинення права особи на частку у спільному майні за умови попереднього внесення позивачем вартості цієї частки на депозитний рахунок суду. У зв'язку із відсутністю депозитного рахунку суду, позивачем [PERSON] було відкрито депозитний рахунок в установі банку на який внесено кошти в сумі 42850 грн., як вартість 12 частини нежитлового приміщення по [ADDRESS]. на зазначений рахунок судом накладено арешт. Внесення коштів на рахунок, відкритий в установі банку підтверджується довідкою ПАТ Комерційний банк «Приватбанк» від 25.02.2014 р. № 1246736, яка міститься в матеріалах справи. Як роз'яснив Пленум Вищого Спеціалізованого Суду України у Постанові № 5 від 07.02.2014 року «Про судову практику в справах про захист права власності та інших речових прав» відповідно до ст. 41 Конституції України та п. 2 ч. 1 ст. 3, статті 21 ЦК України ніхто не може бути позбавлений права власності чи обмежений у його здійсненні, крім випадків, встановлених Конституцією та законом. Ураховуючи, що згідно зі статтею 92 Конституції України правовий режим власності визначається виключно законами України, то інші нормативно-правові акти, які обмежують права власника і не мають ознак закону, не підлягають застосуванню. Оскільки згідно з чинним законодавством суд вирішує спори співвласників щодо розпорядження чи користування майном, то не слід розглядати як неправомірне позбавлення права власності присудження грошової або іншої матеріальної компенсації за частку у спільній власності за наявності умов, передбачених пунктами 1-4 частини першої та частини другої статті 365 ЦК України, якщо її неможливо виділити або поділити майно в натурі чи спільно користуватися ним. Таким чином, в судовому засіданні встановлено, що нежитлове приміщення по [ADDRESS] загальною площею 80,5 кв.м. позначеною на плані літерою Д-1 є неподільним, що підтверджується висновком експерта, [PERSON] внесла на рахунок 12 вартості спірного приміщення, позивач використовує спірне приміщення для здійснення господарської діяльності, в той час як відповідач має намір відчужити свою частку у майні, сторони є колишнім подружжям і після розірвання шлюбу між ними склалися неприязнені стосунки, суд приходить до висновку про обґрунтованість позовних вимог щодо припинення права власності на часту у спільному майні та відмови у задоволенні позову про виділення частки в натурі у зв'язку із неможливістю розподілу нежитлового приміщення. На підставі вище викладеного,

Outcome: approved