Jurisdiction: civil
Date: 2016-08-09 00:00:00

Позивач звернулась до суду з позовом, в якому просить визнати за нею право власності на житловий будинок з господарськими будівлями і спорудами в порядку спадкування за законом, після смерті її чоловіка [PERSON], який помер 28 грудня 2015 року. В обґрунтування своїх вимог посилалась на те, що [PERSON] за свого життя отримав у власність, згідно спадкового договору житловий будинок з господарчими спорудами на земельній ділянці розміром 0, 0685 га, що знаходиться за адресою: вул. Праці, буд.1 у м. Покров Дніпропетровської області. Відповідно до вимог спадкового договору, [PERSON] після смерті останнього відчужувача [PERSON], який помер 04 грудня 2013 року повинен був зареєструвати право власності на вказаний будинок, але він цього не встиг зробити. Враховуючи те, що донька померлого [PERSON] [PERSON] відмовилась від частки у спадщині на користь позивача, то на даний час вона є єдиним спадкоємцем за законом після померлого [PERSON] Разом з тим, звернувшись до нотаріуса з заявою про видачу свідоцтва про спадщину, позивач отримала відповідь, якою їй було відмовлено в цьому, оскільки будинок, що переданий [PERSON] на підставі спадкового договору, не зареєстрований за ним, а застосувати спадкову трансмісію також не можливо, тому що вказане майно не входить до складу спадщини і є предметом спадкового договору. У звязку з викладеними обставинами, позивач була змушена звернутися до суду за захистом своїх прав. В судове засіданні позивач [PERSON] не зявилась, але надала до суду заяву, в якій просила розглянути справу без неї на підставі наявних у справі доказів. Представник відповідач в судове засідання не зявилась, але надала заяву до суду про визнання позову та про розгляд справи без її участі. При винесенні рішення покладався на розсуд суду. Треті особи до зали суду не з'явилася, про час та місце проведення судового засідання повідомлені належним чином, але надали до суду заяви про розгляд справи за їх відсутності, враховуючи наявні у матеріалах справи докази. Суд дослідивши матеріали справи і оцінивши їх в сукупності, прийшов до висновку, що заявлені позивачем позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Як вбачається з матеріалів справи та встановлено у судовому засіданні, 28.12.2015 року помер чоловік позивача - [PERSON], (а.с.13), який за своє життя, отримав згідно спадкового договору від 24.12.2005 року, після смерті відчужувача 03.12.2013 року (а.с.11), житловий будинок з господарчими спорудами та земельною ділянкою розміром 0,0685 га, що знаходиться за адресою: вул. Праці буд.1 в м. Покров Дніпропетровської області, який він прийняв у своє користування, але до своєї смерті не зареєстрував право власності на вказаний будинок та земельну ділянку як цього вимагали умови укладеного спадкового договору. Спільна з померлим [PERSON] донька, третя особа по справі [PERSON] відмовилась від своєї частки спадщини на користь позивача, таким чином позивач є єдиним спадкоємцем першої черги, за законом (а.с. 28). Відповідно до положень ч.1 ст. 1270 ЦК України для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. 30.06.2016 року позивач за оформленням спадкових прав на вказаний вище будинок з господарськими будівлями і спорудами звернулася до приватного нотаріуса Орджонікідзевського міського нотаріального округу [PERSON] проте в оформленні спадкових прав на вказаний вище будинок з господарськими будівлями і спорудами нотаріусом було відмовлено у звязку з тим, що відсутня державна реєстрація права власності на вказаний вище будинок з господарськими будівлями і спорудами за померлим [PERSON], спадкоємцем не надані правовстановлюючі документи, які б підтверджували право власності померлого на вищевказаний будинок. (а.с.18) \~Відповідно до ст. ст. 15, 16 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства. Способами захисту цивільних прав та інтересів може бути визнання права.\~\~ \~\~\~\~\~\~\~\~\~\~ Згідно ст. 1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом. \~\~\~\~\~\~\~\~\~\~ Відповідно до ч.1 ст. 1225 ЦК України право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців на загальних підставах, із збереженням її цільового призначення. \~\~\~\~ Визнання права власності на земельну ділянку за позивачем\~\~не оспорюються відповідачем та не порушує прав чи інтересів інших осіб. Згідно ст. 1218 ЦПК України, до складу спадщини входять усі права та обовязки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок смерті.\~\~ Згідно з частинами 1, 3, 5 статті 1268 ЦПК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Спадкоємець, який постійно проживав із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого ст. 1270 цього Кодексу він не заявив про відмову від неї. Так, як іншим порядком, крім судового, неможливо захистити спадкові права позивача, суд вважає, що позовні вимоги щодо визнання права власності в порядку спадкування є законними та обґрунтованими. Виходячи з вищевикладеного, суд приходить до висновку про обґрунтованість позовних вимог, а тому вважає, що позов підлягає задоволенню.

Outcome: approved