Jurisdiction: civil
Date: 2018-09-09 00:00:00

Позивач звернулась до суду з позовом до відповідача про визнання його таким, що втратив право користування житловим приміщенням, а саме: квартирою розташованою за адресою: м. Корюківка Чернігівської області, вул. Бульварна, 39/1. В обґрунтування позову зазначила, що вона є власником вищезгаданої квартири. Відповідач по справі [PERSON] зареєстрований в її квартирі, однак, починаючи з вересня 2010 року за місцем реєстрації не проживає, відповідач мешкає в м. Києві, де саме їй невідомо. Вона не зверталась до відповідача з проханням, щоб той добровільно знявся з реєстрації з належної їй квартири, оскільки останнє відоме їй місце проживання відповідача - це адресою її квартири: м. Корюківка, вул. Бульварна, 39/1. Позивач просить суд винести рішення та визнати [PERSON] В?ячеславовича, [INFO] особою, що втратила право користування житловим приміщенням, а саме: квартирою розташованою за адресою: м. Корюківка Чернігівської області, вул. Бульварна, 39/1. Позивач у судове засідання не зявилась, надала до суду заяву про розгляд справи без її участі, проти заочного розгляду справи не заперечувала, просила стягнути судові витрати з відповідача. Відповідач [PERSON] у судове засідання не зявився. Через оголошення в газеті «Урядовий курєр» від 26.06.2018 № 119, у встановленому законом порядку, належним чином повідомлений про розгляд справи. Відповідно до ч. 2\~ст. 247 Цивільного процесуального кодексу України\~(далі\~ЦПК України),\~у разі\~неявки в\~судовезасідання всіх учасників справи чи в разі, якщо відповідно до положень ЦПК розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Згідно вимог ст.280 ЦПК України суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання, не зявився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин, не подав відзив, позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Враховуючи, що відповідач по справі у судове засідання не зявився, а позивач не заперечує проти заочного розгляду справи, суд прийшов до висновку про можливість заочного розгляду справи у відсутність відповідача на підставі наявних у справі доказів. Суд, дослідивши письмові докази у справі, встановив наступне. Позивачка є власником квартири по вул. Бульварній, 39/1 в м. Корюківка Чернігівської області, що підтверджується договором купівлі-продажу та актом приймання в експлуатацію закінченого будівництвом житлового будинку та господарчих будівель індивідуального забудовника. Відповідач по справі [PERSON] зареєстрований в її квартирі, однак починаючи з вересня 2010 року за місцем реєстрації не проживає, що підтверджується актом про не проживання особи за місцем реєстрації від 21.05.2018. Відповідач мешкає в м.Києві, де саме позивачу невідомо. Позивач не зверталась до відповідача з проханням, щоб той добровільно знявся з реєстрації з належної їй квартири, оскільки останнє відоме їй місце проживання відповідача - це адресою її квартири: м. Корюківка, вул. Бульварна, 39/1. За таких обставин позивач змушений звернутись до суду, просить суд винести рішення та визнати [PERSON] В?ячеславовича, [INFO] особою, що втратила право користування житловим приміщенням, а саме: квартирою розташованою за адресою: м. Корюківка Чернігівської області, вул. Бульварна, 39/1. Ст.41 Конституції України встановлює, що кожен має право володіти, користуватись та розпоряджатись своєю власністю. Право приватної власності є непорушним. Відповідно до\~ст.9\~ЖК України, ніхто не може бути виселений із займаного жилого приміщення або обмежений у праві користування жилим приміщенням інакше як з підстав і в порядку, передбачених законом. У відповідності до ст.150 ЖК України громадяни, які мають у приватній власності будинок (частину будинку), квартиру, користуються ним (нею) для особистого проживання і проживання членів їх сімей і мають право розпоряджатися цією власністю на свій розсуд: продавати, дарувати, заповідати, здавати в оренду, обмінювати, закладати, укладати інші не заборонені законом угоди. У відповідності до положень ст.316 ЦК України правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб. Згідно ст.317 ЦК України власникові належить право володіння, користування та розпоряджання своїм майном. Відповідно до ст.319 ЦК України, власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд, має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном. Відповідно до ст.383 ЦК України, власник житлового будинку, квартири, має право використовувати помешкання для власного проживання, проживання членів своєї сімї, інших осіб і може на свій розсуд здійснювати ремонт і зміни у квартирі наданій йому для використання як єдиного цілого, - за умови, що ці зміни не призведуть до порушень прав власників інших квартир у багатоквартирному житловому будинку та не порушать санітарно-технічних вимог і правил експлуатації будинку. Враховуючи зазначене вище, зясувавши повно і всебічно обставини справи, перевіривши їх доказами, дослідженими у судовому засіданні, суд приходить до висновку про задоволення позовних вимог. Від сплати судового збору позивач звільнена відповідно до п.10 ч.1 ст.5 ЗУ «Про судовий збір», тому судовий збір слід стягнути з відповідача так як позов задовольняється. З відповідача [PERSON] підлягають стягненню на користь позивачки 420,00 грн. сплачених нею за подачу оголошення в газету про виклик відповідача в судове засідання, що підтверджується квитанцією № 31 від 19.06.2018 ТВБВ №10024/0159 філії Чернігівського обласного управління АТ «Ощадбанк». На підставі викладеного,

Outcome: approved