Jurisdiction: civil
Date: 2016-12-22 00:00:00

Позивач звернулась до суду з вказаним позовом на тій підставі, що 14 липня 2013 року був зареєстрований шлюб з відповідачем. Причиною розлучення є те, що на протязі спільного життя, позивач зрозуміла, що у них з відповідачем різні характери, різні погляди на життя внаслідок чого вважають, що подальше спільне життя і збереження шлюбу стало неможливе. За період шлюбу народився син [PERSON]. На даний час відповідач проживає окремо від позивача та ніяким чином не приймає участі у вихованні сина та не забезпечує його матеріально. З огляду на викладене просить задовольнити позов. Позивач у судове засідання не зявилась, але надала заяву в якій вказала позов розглядати без її присутності, на позовних вимогах наполягала, не заперечувала проти винесення заочного рішення. (а.с. 27). Відповідач у судове засідання не зявився, хоча був повідомлений належним чином про час та місце слухання справи. Клопотань чи заяв від нього не надходило. (а.с. 24,26). Згідно ч. 1 ст. 224 ЦПК України у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло повідомлення про причини неявки або якщо зазначені ним причини визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. У зв'язку з неявкою відповідача без поважних причин, враховуючи згоду позивача на ухвалення заочного рішення, судом ухвалено рішення про заочний розгляд справи. Відповідно до ст. 197 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Судом встановлено, що згідно зі свідоцтва про шлюб серії І-ЖД № 191160 від 14 липня 2013 року, актовий запис № 16, було зареєстровано шлюб між сторонами. (а.с. 10). Згідно зі свідоцтва про народження серії І-ЖД № 392528, 09 червня 2014 року у сторін народився син [PERSON], актовий запис № 5909, батьками якого є сторони по справі. (а.с. 11). Згідно із\~ст. 109 СК України\~шлюб розривається судом, якщо буде встановлено, що заява про розірвання шлюбу відповідає дійсній волі дружини та чоловіка і що після розірвання шлюбу не будуть порушені їх права, а також права їх дітей. Відповідно до ст. ст. 110-112 Сімейного кодексу України\~позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них. Судом встановлено, що причиною припинення шлюбно-сімейних відносин являється те, що між сторонами втрачено почуття любові та поваги одне до одного. Задовольняючи позов про розірвання шлюбу, суд виходить з того, що добровільність шлюбу - одна з основних його засад. Шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Шлюб припиняється внаслідок його розірвання. Розірвання шлюбу засвідчує стійкий розлад подружніх стосунків. Позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя. Позивач скористалась даним правом та звернулась до суду з цим позовом, наполягає на розірванні шлюбу. Збереження шлюбу можливе на паритетних засадах, на почуттях взаємної любові та поваги, взаємодопомоги та підтримки, тобто на тому, що є моральною основою шлюбу, а позивач не має намір зберігати шлюб з відповідачем. Суд вважає, що причини, що спонукають позивача наполягати на розірванні шлюбу є обґрунтованими і подальше спільне життя подружжя та збереження шлюбу суперечило б його інтересам, що має істотне значення, внаслідок чого шлюб підлягає розірванню. Згідно ч. 2\~ст. 114 СК України\~у разі розірвання шлюбу судом, шлюб припиняється у день набрання чинності рішення суду про розірвання шлюбу. Що стосується позовних вимог про стягнення аліментів, судом встановлено наступне. Згідно ст. 180 Сімейного Кодексу України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття, а за рішенням суду (ч. 3 ст. 181 СК України) аліменти присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Відповідно до ч. 1 ст. 184 СК України, якщо платник аліментів має нерегулярний, мінімальний дохід, частину доходу одержує в натурі, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення, суд за заявою платника, або одержувача може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі, але аліменти не можуть бути менше 30 відсотків від прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, як передбачено в ч. 2 ст. 182 СК України. Виходячи з обставин справи суд вважає за можливе стягнути з відповідача на користь позивача аліменти на утримання дитини у твердій грошовій сумі у розмірі 1000,00 гривень щомісячно, починаючи від дня пред'явлення позову до досягнення дитини повноліття. Відповідно до ст. 367 ЦПК України допустити негайне виконання судового рішення у межах суми платежу за один місяць. Відповідно до\~ст. 88 ЦПК України\~з\~відповідача на користь держави підлягає стягненню судовий збір в сумі 551,20 грн. за вимогу про стягнення аліментів. На підставі викладеного,

Outcome: approved