Jurisdiction: civil
Date: 2018-06-19 00:00:00

Позивач звернулась до суду з вказаним позовом мотивуючи тим, що будинок [ADDRESS] являється гуртожитком, який перебуває на балансі КП БМР ЖЕК №6. Позивач вказує, що 12.10.2017 року при здійснення обстеження гуртожитку [ADDRESS], працівниками підприємства ЖЕК № 6 було встановлено, що в кімнаті № 438 в будинку [ADDRESS], яка перебуває в комунальній власності, проживають особи без реєстрації і підстав на проживання, особовий рахунок відкрито на колишнього наймача [PERSON], який помер [INFO] В кімнаті № 439 зареєстрована [PERSON], відповідач по справі, її донька [PERSON], та разом з ними проживає зять [PERSON], місце реєстрації не відоме. Особовий рахунок по кімнаті № 439 відкрито на ім'я відповідача [PERSON], починаючи з січня 2015 року по послузі з утримання будинку і споруд та прибудинкової території по особовому рахунку [NUMBER] утворилась заборгованість і станом на 01.02.2018 рік складала - 3824 грн. 65 коп. З січня 2007 року по березень 2014 року особовий рахунок [NUMBER] був відкритий на ім'я [PERSON] на підставі ордеру № 005216 від 16.08.2001 року, особовий рахунок та нарахування по комунальним послугам закриті у зв'язку із смертю наймача, станом на 01.03.2014 року заборгованість складала 2034 грн. 49 коп. В кімнату № 438 розміром 11,5 м.кв. без належних правовстановлюючих документів, відповідного рішення, заселилися відповідачі по справі. Особовий рахунок на прізвище відповідачів у спірному жилому приміщенні (кім .№ 438) не відкривався. Відповідачі в кімнаті № 438 не зареєстровані, договір на оренду (користування) жилим приміщенням, також, не укладався, за користування житлом не сплачують, що дає підстави стверджувати про самоправне зайняття відповідачами спірної кімнати № 438. 14.11.2017 року Виконавчий комітет Білоцерківської міської ради видав ордер № 2478 на житлове приміщення кімнату № 438 громадянці [PERSON], за яким надано право зайняти житлове приміщення житловою площею 11,5 кв.м. з однієї кімнати в гуртожитку за адресою: [ADDRESS]. 11.12.2017 року [PERSON], третя особа по справі зареєструвала своє місце проживання за адресою: [ADDRESS], кімната № 438, але вселитися в кімнату № 438 не вдалося можливим, оскільки відповідачі зачинили вхідні двері до кімнати № 438 та загерметизували із внутрішньої сторони кімнати стики і шви дверного блоку із застосуванням монтажної піни. А тому позивач просить суд виселити [PERSON], [PERSON], [PERSON] з кімнати № 438 у будинку [ADDRESS] та стягнути судові витрати по справі. Представник позивача, за довіреністю у справі, [PERSON] в судовому засіданні позов підтримала та просила задовольнити вимоги в повному обсязі. Відповідачі [PERSON], [PERSON] позов не визнали, надали відзив на позов. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з'явився, про день та час розгляду даної справи був повідомлений належно, письмових пояснень, заяв чи будь-яких клопотань відповідач суду не направив. Третя особа [PERSON] позов підтимала. Заслухавши пояснення учасників процесу, покази свідка та дослідивши матеріали справи, суд прийшов до висновку, що позов обґрунтований і підлягає до задоволення. В судовому засіданні встановлено, що Комунальне підприємство Білоцерківської міської ради житлово - експлуатаційної контора № 2, відповідно до рішення Білоцерківської міської ради Київської області № 93 від 21.08.2006р. «Про передачу з балансу на баланс будинків комунальної власності згідно розподілу територій житлово - експлуатаційних контор» прийняло на свій баланс житловий будинок [ADDRESS]. 25.05.2011 року Білоцерківська міська рада Київської області прийняла рішення № 198-09-VІ «Про припинення діяльності комунальних підприємств Білоцерківської міської ради житлово - експлуатаційних контор №№ 2, 4, 5, 8». Пунктом 1 вищеозначеного рішення визначено припинити діяльність комунальних підприємств Білоцерківської міської ради житлово - експлуатаційних контор №№ 2, 4, 5, 8 шляхом приєднання п. 1.2. комунального підприємства білоцерківської міської ради житлово - експлуатаційної контори № 2 до комунального підприємства білоцерківської міської ради житлово - експлуатаційної контори № 6. Комунальне підприємство Білоцерківської міської ради житлово - експлуатаційна контора № 6, являється правонаступником ліквідованого підприємства ЖЕК № 2 та надає комунальні послуги мешканцям, які винаймають житлові приміщення в будинку [ADDRESS]. Отже, Комунальне підприємство Білоцерківської міської ради ЖКЕ № 6 є балансоутримувачем частини житлового фонду м. Біла Церква та виконавцем послуг з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій, згідно рішення Білоцерківської міської ради «Про визначення виконавця послуги з утримання будинків, споруд та прибудинкових територій, послуг з ремонту приміщень, будинків, споруд. А також визначення виконавця централізованого постачання холодної та гарячої води централізованого водовідведення у житловому фонді комунальної власності територіальної громади м. Біла Церква» № 388 від 23 грудня 2005 року. В судовому засіданні було встановлено, що 12.10.2017 року відбулося обстеження гуртожитку [ADDRESS], працівниками підприємства ЖЕК № 6 і було встановлено, що в кімнаті № 438 в будинку [ADDRESS], яка перебуває в комунальній власності, безпідставно проживають особи, а особовий рахунок відкрито на колишнього наймача [PERSON], який помер [INFO] Встановлено, що в кімнаті № 439 зареєстрована [PERSON], її донька [PERSON], та разом проживає зять [PERSON], місце реєстрації якого не відоме, а також, в кімнаті № 439 зареєстрована і проживає малолітня дитина подружжя [PERSON]. Особовий рахунок по кімнаті № 439 відкрито на ім'я [PERSON], під [NUMBER]. Сторона відповідачів в обґрунтування своїх заперечень послалася на рішення суду про проживання однією сім'єю з [PERSON] Так, згідно рішення суду від 18.08.2014 року справа №357/7007/14-ц 2о/357/160/14 встановлено факт проживання однією сім'єю без реєстрації шлюбу [PERSON] та [PERSON] Даний факт було встановлено з метою оформлення спадкових прав [PERSON] на майно, що було у власності [PERSON] Суд звертає увагу, що даним рішенням не встановлювалося місце проживання сторін, не йшла мова про спадкування прав користування майном. Встановлено, що місце проживання відповідачів по даній справі ніколи не було зареєстрованим в кімнаті №438 в [ADDRESS]. Більше того, [PERSON] приватизувала в гуртожитку свою кімнату № 439. Доказів того, що [PERSON] спадкувала чи приватизовувала в гуртожитку кімнату №438, - не має. Встановлено, що з січня 2007 року по березень 2014 року особовий рахунок [NUMBER] був відкритий на ім'я [PERSON] на підставі ордеру № 005216 від 16.08.2001 року, особовий рахунок та нарахування по комунальним послугам закриті у зв'язку із смертю наймача, станом на 01.03.2014 року заборгованість складала 2034 грн. 49 коп. Відповідно до довідки Управління адміністративних послуг Білоцерківської міської ради від 23.05.2018 року за №434/1, - 22.04.2014 року Виконавчий комітет Білоцерківської міської ради видав ордер № 2270 на житлове приміщення кімнату № 439 громадянці [PERSON] з сімєю з 2-х чоловік на право зайняття житлового приміщення житловою площею 11,5 кв.м з однієї кімнати в гуртожитку за адресою: [ADDRESS]. А на підставі рішення виконкому від 16.08.2001 р. 3269 [PERSON], як одинокому, було надано ордер 30052 на вселення в гуртожиток в кімнату №438 в [ADDRESS] (а.с.91,92,93). Встановлено, що 14.11.2017 року виконавчий комітет Білоцерківської міської ради видав ордер № 2478 на житлове приміщення кімнату № 438 громадянці [PERSON], за яким надано їй право зайняти житлове приміщення житловою площею 11,5 кв.м. з однієї кімнати в гуртожитку за адресою: [ADDRESS]. 11.12.2017 року [PERSON], зареєструвала своє місце проживання за адресою: [ADDRESS], кімната № 438, але вселитися в кімнату № 438 не вдалося можливим, оскільки відповідачі зачинили вхідні двері до кімнати № 438 та загерметизували із внутрішньої сторони кімнати стики і шви дверного блоку із застосуванням монтажної піни. 29.12.2017 року за участю працівників ЖЕК № 6 та [PERSON], були спроби вселити її у кімнату № 438 на підставі виданого ордеру. Однак, виникла конфліктна ситуація з відповідачами, після чого було викликано наряд поліції, за результатами звернення було здійснено перевірку та рекомендовано звернутися до суду. Встановлено, що 07.02.2018 року на адресу відповідачів було направлено вимогу позивача про звільнення кімнати № 438, яка зайнята самоправно, але в добровільному порядку відповідачі звільняти кімнату не бажають. Даний факт відповідачі ствердили в судовому засіданні. Свідок [PERSON] суду пояснив, що в 2017 році працював в ЖЕК №6, та був присутнім при спробі вселити громадянку [PERSON] в кімнату № 438 на підставі ордеру, але по виходу на місце було виявлено перепланування двох кімнат в одне приміщення. Відповідачі заперечували вселення [PERSON] в кімнату №438. Представник позивача суду пояснила, що в кімнату № 438 розміром 11,5 м.кв. без належних правовстановлюючих документів, відповідного рішення, заселилися відповідачі по справі. Відповідачі без будь-яких дозволів об'єднали дві кімнати, вибивши двері між кімнатами. Особовий рахунок на прізвище відповідачів у спірному жилому приміщенні (кім. № 438) не відкривався. Відповідачі в кімнаті № 438 не зареєстровані, договір на оренду (користування) цим жилим приміщенням, також, не укладався, за користування житлом в кім. №438 не сплачували, що дає підстави стверджувати про самоправне зайняття відповідачами спірної кімнати № 438. Відповідач [PERSON] в судовому засіданні позов не визнала, просила відмовити у задоволенні позову та зазначила, що протягом часу з 1996 по 12.02.2014 року проживала однією сімє'ю без реєстрації шлюбу з [PERSON], по день його смерті в гуртожитку по [ADDRESS], вела спільне господарство, мала спільний бюджет. У вказаній кімнаті [PERSON] був зареєстрований один, на підставі відповідного ордера. Відповідач [PERSON] та члени її сім'ї були зареєстровані на підставі ордера за адресою м. Біла Церква в гуртожитку по [ADDRESS]. Вказані обставини підтверджуються рішенням Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 18.08.2014 у справі № 357/7007/14-ц. За життя [PERSON] кімнати № 438 та № 439 були об'єднані ним між собою шляхом перепланування. Після смерті [PERSON] відповідач продовжила проживання у вказаному житловому приміщенні з їхньою спільною донькою та її сім'єю, у якій виховується малолітня дитина. Починаючи, з грудня 2017 року з невідомих їй обставин [PERSON] звернулась з вимогою виселення відповідачів з кім. №438, оскільки у неї наявний ордер на проживання в цій кімнаті. Відповідач зазначила, що вона перебуває на квартирному обліку у виконавчому комітеті міської ради на підставі рішення № 102 від 25 березня 2014 року та неодноразово зверталася до Білоцерківського міського голови, Департаменту житлово - комунального господарства міської ради, а також КП ЖЕК № 6 з приводу вирішення питання щодо виділення їй житла, а саме кімнати № 438 після померлого [PERSON], однак неодноразово отримувала відповідь про відсутність вільних жилих приміщень. У той же час, [PERSON] взагалі не перебувала на квартирному обліку у виконавчому комітеті Білоцерківської міської ради, та не має жодних законних підстав для позачергового отримання житла. Враховуючи викладені обставини, маючи обґрунтовані сумніви у законності отримання [PERSON] ордеру на проживання у кімнаті № 438 гуртожитку по [ADDRESS], [PERSON] звернулася з відповідною заявою про злочин до Білоцерківської місцевої прокуратури, за результатами розгляду якої 19.01.2018 до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 42018111030000020 внесено відомості про кримінальне правопорушення передбачене ч. 1 ст. 366 КК України службове підроблення. В даний час, досудове розслідування у вказаному кримінальному провадженні здійснюється слідчим відділом Білоцерківського ВП ГУ Національної поліції в Київській області, станом на 17.04.2018 його не завершено та предметом дослідження у ньому зокрема являється акт про здійснення обстеження гуртожитку від 12.10.2017, на який посилається позивач у своїй заяві. Відповідачі вказали на умисне замовчування позивачем факту проживання у спірному житловому приміщенні малолітньої дитини - [PERSON] [INFO]. Таким чином, своєю позицією, викладеною у заяві до суду, позивач явно та свідомо ігнорує положення ч. 4 ст. 29 ЦК України згідно якої, місцем проживання фізичної особи, яка не досягла десяти років, є місце проживання її батьків (усиновлювачів) або одного з них, з ким вона проживає, опікуна або місцезнаходження навчального закладу чи закладу охорони здоров'я, в якому вона проживає.». Також, відповідачі надали докази оплати заборгованості за особовими рахунками [NUMBER] та [NUMBER], тобто за обидві кімнати. При вирішенні вказаного спору суд виходив з наступного. Відповідно до ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. З урахуванням положень статей 55, 124 Конституції України та відповідно до ч.1 ст. 15 ЦК України і ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду, проте лише за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів, а юрисдикція судів поширюється на всі відносини, що мають правовий характер. Згідно вимог ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Згідно ст. 109 ЖК України передбачено, що виселення із займаного жилого приміщення допускається з підстав, встановлених законом. Виселення проводиться добровільно або в судовому порядку. Відповідно до п. 10 Примірного положення про гуртожитки затвердженого Постановою Ради Міністрів Української PCP від 03.06.1986 року № 208, ст. 129 ЖК України, на підставі рішення про надання жилої площі в гуртожитку адміністрація підприємства, установи, організації видає громадянинові спеціальний ордер, який є єдиною підставою для вселення на надану жилу площу. Згідно з Висновком про результати перевірки від 30.12.2017 року засвідченно факт проживання відповідачів в кімнаті [ADDRESS]. А також, даний факт підтвердили в судовому засіданні відповідачі. Рішення про надання відповідачам кімнати № 438 Комунальним підприємством ЖЕК № 6 та Білоцерківської міської радою не приймалось, ордер на зайняття жилої площі кімнати № 438 в даному гуртожитку не видавався, а також, не було зареєстрованим місце проживання відповідачів, малолітньої дитини разом із попереднім наймачем кімнати №438 [PERSON], тому відповідачами самоправно зайнято жиле приміщення кімнати № 438. Натомість, суду надано підтвердження того, що відповідачі [PERSON], [PERSON] та малолітня дитина [PERSON].[INFO]. мають зареєстрованим місце проживання у власній кімнаті № 439 в [ADDRESS]. Жодно даказу в підтвердження правомірності зайняття відповідачами кімнати №438 в [ADDRESS] суду не надано. Відповідно до ч. 3 ст. 116 ЖК України осіб, які самоправно зайняли жиле приміщення, виселяють без надання їм іншого жилого приміщення. Пунктом 4 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 2 від 12.04.1985р. «Про деякі питання, по виникли в практиці застосування судами Житлового кодексу України» встановлено, що в силу ст. 61 Житлового кодексу Української PCP житлово-експлуатаційна організація, а при її відсутності - підприємство, установа, організація як наймодавець можуть бути стороною в спорах, що виникають з договорів найму жилого приміщення. Даючи оцінку встановленим обставинам та доказам в їх сукупності, суд приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення. Відповідно до ст. 141 ЦПК України підлягає стягненню з відповідачів на користь позивача сума судового збору - 1762 грн.00 коп.

Outcome: approved