Jurisdiction: civil
Date: 2015-03-16 00:00:00

Позивач звернулась до суду з позовом, в якому просить стягнути з відповідача на її користь 20000 гривень моральної шкоди та 1000 (одну тисячу) гривень витрат на адвокатські послуги за оформлення даної позовної заяви. Свої вимоги мотивує тим, що 10 жовтня 2014 року о 09 год. 45 хв. в м. Калуші на вул. Винниченка [PERSON], керуючи транспортним засобом, марки «ВАЗ 21063», державний номерний знак [NUMBER], не врахував дорожньої обстановки, не дотримався безпечної дистанції та допустив зіткнення з автомобілем «ВАЗ 21013», державний номерний знак [NUMBER] під керуванням її сина [PERSON]. Внаслідок вказаної дорожньо-транспортної пригоди з вини водія [PERSON], тобто відповідача, було пошкоджено належний їй автомобіль марки «ВАЗ 21013», державний номерний знак [NUMBER]. Внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, яка сталася з вини відповідача, позивачці заподіяно значної моральної шкоди.Моральна шкода полягає в тому, що через пошкодження з вини відповідача належного їй автомобіля, вона перенесла сильний нервовий стрес, на протязі тривалого часу переживає та терпить душевні страждання. Позивачка є інвалідом 2-ї групи, їй важко ходити, а тому вона використовувала автомобіль як засіб пересування. Проте у зв'язку з пошкодженням внаслідок ДТП автомобіль вийшов з ладу і вона втратила можливість використовувати його для поїздок у справах, а також для поїздок, пов'язаних з організацією свого побуту і життя. Через це з вини [PERSON] вона змушена тривалий час користуватись громадським транспортом, що викликає суттєві незручності у пересуванні. Позивачці як інваліду дуже важко користуватись громадським транспортом, важко заходити в автобус чи маршрутне таксі та виходити з них. Тому на протязі тривалого часу вона терпить сильні фізичні болі, у зв'язку з чим вимушена дуже часто приймати обезболюючі ліки.Крім того, у зв'язку з пошкодженням з вини відповідача належного позивачці автомобіля вона не мала змоги провідувати та спілкуватись із своїми близькими та рідними. Всі ці обставини вказують на те, що внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, яка сталася з вини відповідача, на тривалий час змінився звичний для позивачки спосіб життя, порушено нормальні життєві зв'язки та стосунки, що призвело до моральних страждань. Все це негативно впливає на стан її самопочуття та викликає душевні страждання. Моральну шкоду оцінює в розмірі 20 000 ( двадцять тисяч) гривень, вважає, що саме така сума в певній мірі компенсує заподіяну їй моральну шкоду. Позивач в судовому засіданні позов підтримала з вищенаведених підстав. Додатково суду пояснила, що вона перенесла інфаркт міокарду, визнана інвалідом ІІ групи. Належний їй на праві власності автомобіль позивачка використовує для власних потреб, для поїздок в магазини, лікарню, в гості до близьких родичів та друзів. В зв'язку із пошкодженням автомобіля позивачка змушена їздити громадським транспортом. Оскільки її дуже болить хребет, їй тяжко пересуватися за допомогою громадського транспорту. Для того, щоб зайти та вийти з автобуса позивачці необхідно докладати чимало зусиль, при цьому вона змушена приймати знеболювальні ліки. Таким чином, позивачка зазнає значних моральних страждань у зв'язку із пошкодженням належного їй автомобіля. Оскільки ДТП сталося внаслідок винних дій відповідача, тому саме він повинен відшкодувати завдану їй моральну шкоду. Крім того, позивач зазначила, що на сьогодні автомобіль ще не відремонтований і вона не може ним користуватися. Страхова виплата в сумі 7000,00 грн. не в повній мірі покрила витрати, необхідні для ремонту автомобіля. При таких обставинах позивач просить позов задоволити у повному обсязі. Відповідач в судовому засіданні позов не визнав, суду пояснив, що 10.10.2014 року він дійсно, керуючи транспортним засобом, марки «ВАЗ 21063», допустив зіткнення з автомобілем «ВАЗ 21013» під керуванням [PERSON]. Відповідач зазначив, що вину у скоєнні правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП, визнав, штраф сплатив. Зі сторони позивача до нього жодних претензій з моменту скоєння ДТП не було. Відповідач вважає позов про стягнення моральної шкоди безпідставним, оскільки позивач не зазнала жодних моральних страждань. Також відповідач просить врахувати, що він ніде не працює, має на утриманні неповнолітнього сина. А тому просить суд відмовити в задоволенні позову. Суд, заслухавши пояснення сторін, дослідивши письмові докази по справі, приходить до висновку, що позовні вимоги слід задоволити частково з наступних підстав. Судом встановлено, що згідно постанови Калуського міськрайонного суду Івано-Франківської області від 18.11.2014 року (а.с.4) [PERSON] визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП, а саме в тому, що він 10.10.2014року о 09.45 год. в м. Калуші по вул. Винниченка, керуючи транспортним засобом марки «ВАЗ 21063», державний номерний знак [NUMBER], не врахував дорожньої обстановки, не дотримався безпечної дистанції та допустив зіткнення з автомобілем «ВАЗ 21013», державний номерний знак [NUMBER] під керуванням [PERSON]. Відповідно до ч. 4 ст. 61 ЦПК України вирок у кримінальному провадженні, що набрав законної сили, або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення обов'язкові для суду, що розглядає справу про цивільно-правові наслідки дій особи, стосовно якої ухвалено вирок або постанову суду, з питань, чи мали місце ці дії та чи вчинені вони цією особою. З матеріалів справи вбачається, що згідно свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу (а.с.5) власником автомобіля «ВАЗ 21013», державний номерний знак [NUMBER] є позивач [PERSON]. Згідно норм ст.23 ЦК України, особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода полягає зокрема у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв'язку із знищенням чи пошкодженням її майна. Моральна шкода відшкодовується грішми, іншим майном або в інший спосіб. Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості. Моральна шкода відшкодовується незалежно від майнової шкоди, яка підлягає відшкодуванню, та не пов'язана з розміром цього відшкодування. Відповідно до ч.1 ст.1167 ЦК України, моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини. Як вказано у п.9 постанови Пленуму ВСУ «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» від 31 березня 1995 року N 4 , розмір відшкодування моральної (немайнової) шкоди суд визначає залежно від характеру та обсягу страждань (фізичних, душевних, психічних тощо), яких зазнав позивач, характеру немайнових втрат (їх тривалості, можливості відновлення тощо) та з урахуванням інших обставин. Зокрема, враховуються стан здоров'я потерпілого, тяжкість вимушених змін у його життєвих і виробничих стосунках, ступінь зниження престижу, ділової репутації, час та зусилля, необхідні для відновлення попереднього стану, добровільне - за власною ініціативою чи за зверненням потерпілого спростування інформації редакцією засобу масової інформації. При цьому суд має виходити із засад розумності, виваженості та справедливості. Судом встановлено, що порушення законних прав позивача, яке полягало у пошкодженні належного їй на праві власності автомобіля, призвело до моральних страждань позивача, втрати нею нормальних життєвих зв'язків і вимагало від неї додаткових зусиль для організації свого життя. Визначаючи розмір відшкодування моральної шкоди, суд враховує характер порушення прав позивача, тяжкість та істотність вимушених змін у житті у зв'язку із неможливістю користуватися автомобілем. Суд враховує, що [PERSON] визнана інвалідом ІІ групи (а.с.6), а тому можливість користуватися належним їй автомобілем має для позивачки істотне значення. Також суд враховує, що на момент вчинення ДТП позивачка не перебувала в автомобілі. Тому, виходячи з принципу розумності і справедливості, суд приходить до висновку, що позов слід задоволити частково та стягнути з відповідача на користь позивача 4000,00 грн. моральної шкоди. Відповідно до ч. 1 ст. 88 ЦПК України, якщо позов задоволено частково, судові витрати присуджуються позивачеві пропорційно до розміру задоволених позовних вимог, а відповідачеві пропорційно до тієї частини позовних вимог, у задоволенні яких позивачеві відмовлено. Таким чином, з відповідача на користь позивача слід стягнути 200 грн. витрат на правову допомогу. Також у відповідності до ч.3 ст.88 ЦПК України, з відповідача на користь держави підлягає стягненню 243,60 грн. судового збору. На підставі викладеного, ст.ст. 23, 1167 ЦК України,

Outcome: partial