Jurisdiction: civil
Date: 2014-06-22 00:00:00

Позивач звернулась до Солом'янського районного суду м. Києва з зазначеною позовною заявою до [PERSON], треті особи: [PERSON], Солом'янський районний відділ Головного управління Державної міграційної служби України в місті Києві про визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням, в якій просила суд визнати [PERSON], [INFO] таким, що втратив право користування жилим приміщенням - квартирою [ADDRESS]. Свої вимоги обґрунтовує тим, що квартира [ADDRESS] належить їй на праві приватної власності. В даній квартирі зареєстрована також її донька [PERSON]. 28.12.2001 в Турецькій республіці був зареєстрований шлюб між її донькою [PERSON] та громадянином Туреччини [PERSON]. 11.12.2007 [PERSON] року був прописаний за адресою: квартира [ADDRESS]. 31.01.2014 шлюб між [PERSON] та [PERSON] був розірваний на підставі рішення уповноваженого на прийняття рішень від імені турецької нації сімейного суду №11 в Бакирької (дата вступу рішення в дію 03.02.2014). Позивач також зазначила, що [PERSON] з березня 2013 року в квартирі [ADDRESS] не проживає, особисті речі в квартирі відсутні. В судове засідання позивача не з'явилась, надала на адресу суду заяву, у якій позовні вимоги підтримала у повному обсязі, просила справу розглядати у її відсутність, проти винесення заочного рішення не заперечувала. Від третьої особи [PERSON] надійшла заява в якій вона просила розглядати справу без її участі, позовні вимоги підтримала та проти їх задоволення не заперечувала. Представник третьої особи Солом'янського районного відділу Головного управління Державної міграційної служби України в місті Києві в судове засідання не з'явився, надіслав на адресу суду заяву, в якій просив розглядати справу без його участі. Суд, відповідно до ст.ст.169, 224 ЦПК України вважає за можливе розглянути справу на підставі наявних у ній матеріалів у їх відсутність, оскільки неявка відповідачів не перешкоджає постановленню заочного рішення, проти чого не заперечувала позивач. З письмової згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи відповідно до вимог ст.224 ЦПК України. Враховуючи наявність в справі достатніх матеріалів про права та обов'язки сторін та те, що представник позивача проти заочного розгляду справи не заперечує, суд, на підставі ч.1 ст.224 та відповідно до ч.1 ст.225 ЦПК України, постановив ухвалу про заочний розгляд справи. Дослідивши матеріали справи, суд вважає позовні вимоги такими, що підлягають задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що квартира [ADDRESS] належить їй на праві приватної власності, що підтверджується свідоцтвом про право власності на нерухоме майно №1732 від 16.10.2000 р.( а.с.8). Згідно довідки форми №3, виданої Центром обслуговування споживачів №2 від 14.04.2014 № 796, в [ADDRESS] зареєстровано 6 чоловік. ( а.с.6). 28.12.2001 в Турецькій республіці був зареєстрований шлюб між її донькою [PERSON] та громадянином Туреччини [PERSON], що підтверджується відповідним документом, виданим Турецькою Республікою, копія якого знаходиться в матеріалах справи. 11.12.2007 [PERSON] року був прописаний за адресою: квартира [ADDRESS]. 31.01.2014 шлюб між [PERSON] та [PERSON] був розірваний на підставі рішення уповноваженого на прийняття рішень від імені турецької нації сімейного суду №11 в Бакирької (дата вступу рішення в дію 03.02.2014), що підтверджується копію відповідного рішення, яка знаходиться в матеріалах справи. Позивач також зазначила, що [PERSON] з березня 2013 року в квартирі [ADDRESS] не проживає, особисті речі в квартирі відсутні, що підтверджується відповідними актами про відсутність особи за місцем реєстрації від 26.12.2013, 03.09.2013, 31.03.2014 (а.с.10-12). Згідно ст. 71 ЖК України при тимчасовій відсутності наймача або членів його сім`ї за ним зберігається жиле приміщення протягом шести місяців. Відповідно до ст.72 ЖК України визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням внаслідок відсутності цієї особи понад встановлені строки провадиться в судовому порядку. Відповідно до п.3 ч.3 ст.71 ЖК України жиле приміщення зберігається за тимчасово відсутнім наймачем або членами його сім`ї понад шість місяців у випадку влаштування дитини на виховання до родичів, опікуна чи піклувальника протягом усього часу їх перебування у родичів, опікуна чи піклувальника. З огляду на викладене, на підставі аналізу зібраних по справі доказів, суд вважає, що позовна заява підлягає задоволенню, а відповідач - визнанню таким, що втратив право користування житловим приміщенням. Згідно ст.10 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим кодексом. Згідно ст.57 ЦПК України доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Згідно ч.1 ст.60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених ст.61 цього кодексу. Суд оцінюючи належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок в їх сукупності за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженню наявних у справі доказів приходить до висновку, що позовні вимоги [PERSON] підлягають задоволенню в повному обсязі. Питання стосовно судових витрат по справі суд вирішує відповідно до ст.88 ЦПК України, а тому з відповідача на користь позивача підлягає стягненню судовий збір у розмір 243 грн 60 коп. На підставі вищевикладеного та

Outcome: approved