Jurisdiction: civil
Date: 2016-09-11 00:00:00

Позивач звернулась до суду з вказаним позовом, посилаючись на те, що 19.10.2011 померла її мати [PERSON], з якою вона проживала останні роки, доглядала її. Після смерті [PERSON] залишилась спадщина у вигляді житлового будинку з надвірними спорудами за адресою: Херсонська область, Каховський район, смт.Любимівка, вул..Софіївська 24. Спадщину прийняла шляхом постійного проживання зі спадкодавцем на час відкриття спадщини, однак при зверненні до нотаріальної контори для оформлення спадщини їй було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину з-за відсутності правовстановлюючих документів на будинок. Просить суд встановити факт проживання на час відкриття спадщини разом із спадкодавцем [PERSON] за адресою: Херсонська область, Каховський район, смт.Любимівка, вул..Софіївська 24 та визнати за нею право власності в порядку спадкування після смерті останньої на житловий будинок літ. «А», загальною площею 83,9кв.м. і жилою 27,1кв.м. та надвірних споруд: прибудова літ. «а» площею 16,1кв.м., ганок літ. «а2» площею 4,7кв.м., сарай літ. «Б» площею 16,0кв.м., сарай літ. «В» площею 5,8кв.м., огорожі №1, ворота №2, водопровід №3 розташованих за адресою: Херсонська область, Каховський район, смт.Любимівка, вул..Софіївська 24. Представник позивача за довіреністю [PERSON] в судовому засіданні позовні вимоги підтримав з підстав зазначених в позові, просив позов задовольнити. Представник Любимівської селищної ради Каховського району Херсонської області в судове засідання не з»явився, надав заяву в якій проти задоволення позову не заперечують, просять розглядати справу за відсутності їх представника. Вислухавши представника позивача, свідків [PERSON], [PERSON], дослідивши матеріали справи, оцінивши докази \~в їх сукупності, судом встановлено. Згідно з довідкою КП «Каховське бюро технічної інвентаризації» від 03.06.2016, право власності на будинок №24, розташований по вул..Софіївській ( Котовського) в смт.Любимівка Каховського району Херсонської області, станом на 31.12.2012 не зареєстровано. (а.п.12) Однак відповідно до виписок із господарської книги Любимівської селищної ради від 03.06.2016, земельна ділянка площею 0,10га. для будівництва та обслуговування житлового будинку за адресою: смт.Любимівка, вул.Софіївська 24 значиться за [PERSON], будинок за вказаною адресою також значиться за [PERSON] (а.п.9) З технічного паспорту та довідки про технічний стан нерухомого майна ТОВ «Укртехінвентарізація» від 30.06.2016 вбачається, що домоволодіня по вул..Софіївській 24 в смт.Любимівка Каховського району Херсонської області складається з: житлового будинку літ. «А», побудованого в 1960 році та надвірних споруд: прибудова літ. «а», ганок літ. «а2», сарай літ. «Б», побудованих також в 1960 році та сарай літ. «В» побудований в 1964 році. (а.с.11,14-16). Обов»язкова державна реєстрація не була передбачена діючим на той час ЦК УРСР ( 1963 року). Верховний Суд України на засіданні Судової палати у цивільних справах 18 грудня 2013 року ухвалив постанову у справі № 6-137цс13, предметом якої був спір про встановлення юридичних фактів і визнання права власності на житловий будинок у порядку спадкування та зробив правовий висновок, що право власності на житловий будинок набувається у порядку, який був чинним на час завершення його будівництва. ВСУ зазначив наступне: «У 1957 році питання набуття права власності регулювались Указом Президії Верховної Ради СРСР від 26 серпня 1948 року «Про право громадян на купівлю і будівництво індивідуальних житлових будинків» і прийнятою відповідно до цього Указу постановою Ради Міністрів СРСР від 26 серпня 1948 року «Про право громадян на купівлю і будівництво індивідуальних житлових будинків», які, зокрема, визначали умови та правові наслідки будівництва, а тому за вказаними Указом та Постановою підставою виникнення у громадянина права власності на житловий будинок був сам факт збудування ним цього будинку з додержанням вимог зазначених актів законодавства та прийняття будинку в експлуатацію. Отже, ці правові акти не пов'язували виникнення права власності на житловий будинок із проведенням його реєстрації.» Таким чином, суд приходить до висновку про те, що [PERSON] набула право власності на будинок № 24, який знаходиться по вул..Софіївській( Котовського) в смт.Любимівка Каховського району Херсонської області, правомірно з дотриманням вимог законодавства, що діяло на час виникнення права власності. 19 жовтня 2011 року [PERSON] померла.(а.с.6) Відповідно до довідки Любимівської селищної ради Каховського району Херсонської області від 11.07.2016 за №1632, [PERSON] з 01.01.2011 та по день смерті [PERSON] проживала з останньою за адресою: Херсонська область, Каховський район,смт.Любимівка, вул..Софіївська 24.( а.с.8) Відповідно до свідоцтва про народження серії ІV-УР №830429, свідоцтва про укладення шлюбу серії І-КГ №271515 [PERSON] являється донькою [PERSON] Свідки [PERSON] та [PERSON] в судовому засіданні підтвердили, що [PERSON] протягом останнього року життя [PERSON] проживала разом з нею в смт.Любимівка по вул..Софіївській 24, доглядала за нею та здійснювала поховання. Після смерті матері навідувала [PERSON], допомагала йому по господарству. Згідно з ч.2 ст. ст.. 1220 ЦК України часом відкриття спадщини є день смерті особи або день, з якого вона оголошується померлою. Враховуючи викладене, суд прийшов до висновку, що [PERSON], хоча і не була зареєстрована, однак фактично на час відкриття спадщини постійно проживала разом із спадкодавцем [PERSON] за адресою: Херсонська область, Каховський район, смт.Любимівка, вул..Софіївська 24. Згідно з довідкою Любимівської селищної ради Каховського району Херсонської області від 29.09.2015 за №1760 на день смерті [PERSON] у спірному будинку також проживав [PERSON], який помер 12.05.2015, що підтверджується свідоцтвом про смерть серії І-КГ №194739. Відповідно до ст. 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов'язків спадщини від фізичної особи, яка померла до інших осіб. Стаття 1217 ЦК України передбачає, що спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Статтею 1218 ЦК України визначено, що до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Відповідно до ч.1 ст. 1222 ЦК України спадкоємцями за заповітом і за законом можуть бути фізичні особи, які є живими на час відкриття спадщини, а також особи, які були зачаті за життя спадкодавця і народженні живими після відкриття спадщини. Згідно ст. 1261 ЦК України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. Згідно ст.1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкоємцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку встановленого ст.1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. З постанови про відмову у вчиненні нотаріальної дії від 23.06.2016 вбачається, що, [PERSON] відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом після смерті [PERSON] оскільки право власності на нерухоме майно не зареєстровано за спадкодавцем. Вказаною постановою державним нотаріусом також встановлено, що після смерті [PERSON] інші спадкоємці окрім позивача з заявами про прийняття спадщини/відмові від прийняття спадщини або видачу свідоцтва про право на спадщину не зверталися. (а.с.18) Суд вважає за необхідне зазначити, що діючим законодавством України передбачається, що державній реєстрації підлягає вже набуте права власності на нерухоме майно і не встановлено строки, в межах яких особа повинна здійснити державну реєстрацію. Відсутність державної реєстрації права власності ні яким чином не скасовує вже набуте право власності. Відповідно до ст. 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Таким чином,враховуючи, що в позасудовому порядку набути право власності на спадкове майно позивач не може, суд приходить до висновку, що позовні вимоги позивача є обґрунтованими, заснованими на законі, знайшли своє підтвердження в ході судового розгляду, у зв'язку з чим підлягають задоволенню. На підставі викладеного та

Outcome: approved