Jurisdiction: civil
Date: 2017-03-01 00:00:00

Позивач звернулась до суду з позовом, де просить розірвати шлюб з відповідачем. Позов мотивує тим, що 30.10.2014 року зареєстрували шлюб. Від спільного шлюбу неповнолітніх дітей не мають, але відповідач відмовляється від розірвання шлюбу в органах ДРАЦС. Зазначає, що підставою припинення сімейних відносин між ними стало те, що фактично чоловік\~ часто вживає спиртні напої,\~ часто йде з друзями відпочивати та не приділяє їй належної уваги Все це призвело до втрати між ними взаємної любові та розуміння, вони навіть не спілкуються, а тому вважає, що подальше збереженню шлюбу між ними неможливе. В судовому засіданні 03.01.2017 року позивач пояснила, що з квітня 2016 року шлюбні відносини між ними\~ припинені, а з листопада 2016 року чоловік проживає за іншою адресою: вул.Клубна,21.\~ Вона з чоловіком фактично\~ обговорювали ту ситуацію, яка склалась в їх сімї, але позитивних результатів це не дало. На час подачі позову до суду проживають окремо, спільного господарства не ведуть, майновий спір відсутній. Відповідач, пояснив. Що погоджується з тими обставинами на які вказує його дружина, проситьв надати їм строк на примирення. В порядку\~ст. 111 СК України, відповідно до ухвали суду від 03.01.2017р. було зупинено провадження у справі, та згідно п.7 ч.1 ст.201 ЦПК України сторонам було надано строк на примирення. \~ Позивач та відповідач про день, час та місце розгляду справи повідомлялись належним чином. Позивач подала заяву про розгляд справи без її участі, де вказала, що позовні вимоги підтримує в повному обсязі, оскільки примирення є неможливим; відповідач також подав заяву, де просить суд розглянути справу без його участі, позовні вимоги визнає в повному обсязі, примирення вважає також неможливим. Суд ухвалив провести розгляд справи у відсутність вищевказаних осіб та ухвалити рішення на підставі наявних в справі доказів. За таких обставин, згідно ч.2 ст.197 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню. Відповідно до ч. 1 ст.24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Дані правовідносини регулюються ст., ст.110, 112 Сімейного кодексу України. При розгляді справ про розірвання шлюбу, суд за правилами 112 Сімейного кодексу України з'ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя. Суд ухвалює рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення Судом з позовної заяви та матеріалів справи встановлено наступне. Сторони перебувають в зареєстрованому шлюбі з 30 жовтня 2014 року, що підтверджується свідоцтвом про шлюб (а.с.5). Згідно позовної заяви від спільного життя неповнолітніх дітей не мають. Подати до органу ДРАЦС спільну заяву про розірвання шлюбу у порядку, встановленому ст. 106 СК України, позивач не має можливості, так як відповідач відмовляється від розірвання шлюбу в органах ДРАЦС за заявою подружжя, а тому вона вимушена звернутись з даним позовом до суду. Підставою припинення сімейних відносин між сторонами стало те, що чоловік\~ часто вживає спиртні напої,\~ йде з друзями відпочивати, та не приділяє їй належної уваги. Все це призвело до того, що з квітня 2016 року шлюбні відносини між сторонами \~ припинені, а з листопада 2016 року відповідач проживає за іншою адресою. Сторонам було надано строк на примирення, але примирення не відбулось, оскільки позивач та відповідач подали заяви, де зазначили, що просять шлюб розірвати. Суд вважає, що при даних обставинах шлюб носить формальний характер, подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу, суперечить інтересам сторін, а тому вимоги щодо розірвання шлюбу підлягають задоволенню.

Outcome: approved