Jurisdiction: civil
Date: 2015-09-28 00:00:00

позивач звернулась в суд із позовною заявою в якій просить: змінити договір житлового найму квартири №95, шо знаходиться в м.Львові на вулиці Чукаріна,7; визнати позивача наймачем вищевказаної житлової квартири; зобовязати відповідача внести зміни до договору житлового найму на спірну квартиру на основного квартиронаймача [PERSON] та зобовязати ЛКП «Житловик-С» змінити особові рахунки по оплаті за утримання квартири на імя позивача. В обґрунтування позову покликається на те, що перебувала у шлюбних відносинах із [PERSON], який помер 07.03.2014. Спірна квартира знаходиться у будинку, власником якої є міська рада та така не приватизована, а тому користування нею регулюється, зокрема договору найму житлового приміщення. Основним квартиронаймачем, був [PERSON], батько колишнього чоловіка, якому було видано ордер на жиле приміщення, однак останній також помер 02.07.1993. Оскільки основний квартиронаймач та його син померли, виникла необхідність у зміні договору житлового найму щодо основного квартиронаймача. Попри те, надалі залишається зареєстрованою і проживає позивач, яка хоч і перестала бути членом сім'ї наймача, однак здійснює утримання квартири та сплачує житлово-комунальні послуги, остання звернулась до відповідача із заявою про зміну договору житлового найму, але отримала відмову, у звязку із неподанням усіх необхідних документів. У звязку із порушенням права на зміну договору, [PERSON] у відповідності до ст.16 ЦК, ст.64 ЖК УРСР звернулась до суду за захистом цього порушеного права та просить суд задовольнити позовні вимоги повністю. У судовому засіданні позивач та його представник підтримали позовні вимоги повністю та просять такі задовольнити. У судовому засіданні представник відповідача заперечила проти задоволення позову та просить у такому відмовити за безпідставністю. Додатково пояснила, що позивач звернулась до Сихівської РА ЛМР про зміну умов договору житлового найму, однак отримала відповідь про неможливість прийняття рішення через відсутність всіх документів, які були необхідні для прийняття того чи іншого рішення відносно спірного питання. У судовому засідання представник третьої особи не заперечив проти позову, покликаючись на те, що позивач вчасно сплачує за житлово-комунальні послуги. Заслухавши пояснення учасників судового процесу, показання свідків, дослідивши дійсні обставини справи та перевіривши їх доказами, суд приходить до наступного, з огляду на таке. Відповідно до\~ст.61 ЖК УРСР користування жилим приміщенням у будинках державного і громадського житлового фонду здійснюється відповідно до договору найму жилого приміщення, який укладається в письмовій формі на підставі ордера на жиле приміщення між наймодавцем і наймачем, на ім'я якого видано ордер. Згідно з ч.2 ст.64 цього Кодексу до членів сімї належать дружина наймача (власника), їхні діти, батьки та інші особи, якщо вони проживають разом з наймачем і ведуть з ним спільне господарство. Права члена сімї має також і особа, яка перестала бути членом сімї наймача, але продовжує проживати в займаному ним житловому приміщенні. Згідно\~ст.106 ЖК України у разі втрати наймачем права на жиле приміщення будь який його член сім'ї має право за згодою інших членів сім'ї, які проживають разом, вимагати визнання його наймачем за раніше укладеним договором житлового приміщення замість попереднього наймача. Судом встановлено, 26 вересня 1985 року виконавчим комітетом Ленінської районної ради народних депутатів м.Львова на підставі рішення райвиконкому №453 від 10.09.1985 видано [PERSON] (основний квартиронаймач) ордер на жиле приміщення №816 на право зайняття жилого приміщення, що за адресою м.Львів, вулиця Чукаріна,7/95. Склад сім'ї [PERSON] син основного квартиронаймача, однак обидва померли. Так, з 26 березня 1988 року син основного квартиронаймача перебував у шлюбних відносинах з позивачем та така стала членом сім'ї основного квартиронаймача, однак перестала бути ним у звязку із розірванням шлюбу 11.01.2005. Такі обставини не заперечувались сторонами, а тому приймаються судом до уваги. Разом із тим, позивач зареєстрована з 23.12.1988 у квартирі №95 у будинку №7 на вулиці Вернадського у м.Львові та проживає, що підтверджено довідками ЛКП «Житловик-С» від 28.04.2014 №543 та №544. За вказаною адресою позивач постійно проживає та відповідну обставину підтверджено у судових засіданнях показаннями свідків [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON] Поза як, у судовому засіданні також встановлено, що позивачка постійно проживає за спірною адресою та використовує для власних потреб, оплачує житлово-комунальні послуги, слідкує за порядком в квартирі; іншого житла у м.Львові за позивачкою не зареєстровано; ордер на вселення позивачці не видавався. Ці обставини не спростовано відповідачем та не подано жодних належних та допустимих доказів у заперечення таких доводів позивача, а тому приймаються судом до уваги. 30 квітня 2014 року позивач звернулась до Сихівської РА ЛМР про внесення змін до договору найму житлового приміщення квартири №95 у будинку №7 на вулиці Чукаріна у м.Львові. Листом відповідача від 14.05.2014 №34-850 [PERSON] було відмовлено у такому проханні у звязку із неповним поданням пакету документів, необхідних для прийняття рішення щодо її звернення. Враховуючи наведене вище, суд приходить висновку, що оскільки позивачка перестала бути членом сімї наймача, але продовжує бути зареєстрованою та проживати в займаному нею житловому приміщенні, а відтак таку можна визнати наймачем за раніше укладеним договором найму житлового приміщення та зобовязати відповідача внести відповідні зміни в договір житлового найму на спірну квартиру щодо основного квартиронаймача, вказавши [PERSON], а такі позовні вимоги задовольнити. Щодо позовної вимоги про зобовязання третьої особи змінити особові рахунки по оплаті за утримання квартири, суд приходить наступного. Відповідно до ст.ст.30, 35 ЦПК України сторонами в цивільному процесі є позивач і відповідач, кожного із сторін якого стосуються позовні вимоги та подальше їх виконання. Третя особа, яка не заявляє самостійних вимог, - ЛКП «Житловик-С, відноситься також до осіб, які беруть участь у справі, однак до такої не може бути предявлено позовні вимоги. У звязку із наведеним, протягом усього часу розгляду справи у суді представником позивача не було заявлено клопотання про залучення до участі у справі згаданої третьої особи у якості відповідача, а відповідно до ст.33 ЦПК України суд не наділений правом з власної ініціативи здійснити таке залучення, тому предявлення позовної вимоги до третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог, суперечить нормам ЦПК України, а відтак, суд приходить висновку, що у такій вимозі необхідно відмовити. Вирішуючи поділ судових витрат суд враховує наступне. Згідно з\~ст.88 ЦПК України\~якщо позов задоволено частково, судові витрати присуджуються позивачеві пропорційно до розміру задоволених позовних вимог, а відповідачеві - пропорційно до тієї частини позовних вимог, у задоволенні яких позивачеві відмовлено. Так, позивачем при подані позовної заяви сплачено судовий збір у розмірі 730,80 грн. Відтак, з відповідача на користь позивача необхідно стягнути судовий збір у розмірі 487,20 грн. Відповідно до ст.ст.61, 64,106 ЖК УРСР, ст.16 ЦК України та

Outcome: partial