Jurisdiction: civil
Date: 2017-08-14 00:00:00

Позивач звернулась до суду з позовом, в якому просила визнати відповідача таким, що втратив право користування житлом за адресою: вул. Ю. Ковальського, 1, м. Новоград-Волинський, Житомирської області та виселити його. Обґрунтувала позов тим, що вона є власником 1/2 частини зазначеної квартири. [PERSON] та [PERSON] належить по 1/4 частини вказаної квартири. Відповідно договору дарування відповідач свою частку подарував позивачу та переїхав проживати в іншу квартиру, однак залишається зареєстрований у спірній квартирі. Відповідач не проживає у спірній квартирі з 2010 р., не приймає участі в утриманні будинку, не сплачує комунальні послуги, тому він є таким, що втратив право користування цим житлом. Разом з тим, він періодично приходить до квартири, вчиняє сварки, висловлює образи на адресу позивача. Оскільки в добровільному порядку відповідач не знявся з реєстраційного обліку, позивач вимушена звернутись за захистом своїх прав до суду. В судовому засіданні позивач підтримала позов з підстав, зазначених в позовній заяві. Відповідач та треті особи в судове засідання не зявились, про час та місце розгляду справи повідомлені належним чином, заяв про розгляд справи в своїй відсутності та заперечень проти позову не подали. Зважаючи на вищевказані обставини, а також на те, що позивач не заперечує проти такого вирішення справи, суд згідно з вимогами ч. 1 ст. 225 ЦПК України, прийшов до висновку про необхідність провести розгляд справи у відсутності відповідача на підставі наявних у справі доказів з ухваленням заочного рішення. Заслухавши пояснення позивача, дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступних висновків. Згідно свідоцтва про право власності на житло від 09.02.2000 р. власниками квартири [ADDRESS] були [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON] Відповідно до договору дарування від 20.01.2010 р. за № 55, [PERSON] (відповідач) подарував 1/4 частку квартири за вищевказаною адресою, [PERSON] (позивачу) Згідно довідки № 1062 від 19.12.2016 р. у квартирі [ADDRESS] зареєстровані [PERSON], [PERSON], [PERSON] Не проживання відповідача за адресою реєстрації підтверджується довідкою ОСББ «Наш дім» та актом обстеження житла. З листа Новоград-Волинського ВП ГУНП в Житомирській області вбачається, що [PERSON] проживає [INFO]. Поштові відправлення суду, адресовані відповідачу за адресою м. Новоград-Волинський, вул. Ю. Ковальського, б. 1, кв. 129 повернуті без вручення. Таким чином, є підстави для висновку, що відповідач зареєстрований в квартирі, однак фактично не проживає, виїхав на постійне місце проживання в інше місце. Будь-яких доказів стосовно поважності причин своєї відсутності у спірному домоволодінні у вказаний строк відповідачем суду надано не було, як і доказів щодо існування між позивачем та відповідачем домовленостей, які б врегульовували спірне питання в інший спосіб, ніж передбачений законом, а тому суд вважає доведеним той факт, що відповідач відсутній в у місці своєї реєстрації за адресою: [ADDRESS]. Згідно ч. 1 ст. 405 ЦК України, члени сім'ї власника житла, які проживають разом з ним, мають право на користування цим житлом відповідно до закону. Житлове приміщення, яке вони мають право займати, визначається його власником. Частиною 2 статті 405 Цивільного Кодексу України передбачено, що член сімї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сімї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом. Відповідно до ст.ст. 316 та 319 ЦК України власник має право володіти, користуватись та розпоряджатись своїм майном на власний розсуд, а також\~\~вимагати усунення перешкод у здійсненні ним цього права (ст.391 ЦК України). Оцінивши вказані факти та обставини в їх сукупності, суд приходить до переконання про обґрунтованість заявленого позову в частині визнання відповідача таким, що втратив право користування жилим приміщенням. Відповідно до ч.3 ст. 156 ЖК України припинення сімейних відносин з власником будинку не позбавляє колишніх членів його сім`ї права користування займаним приміщенням. Згідно ст. 157 ЖК України, членів сім'ї власника жилого будинку (квартири) може бути виселено у випадках, передбачених частиною першою статті 116 цього Кодексу. Виселення провадиться у судовому порядку без надання іншого жилого приміщення. Згідно норм Житлового кодексу України виселення може бути добровільним, або здійснюватись в судовому порядку. Право вимагати в судовому порядку виселення колишніх членів сім'ї власник жилого будинку (квартири) має відповідно до ст. 157 ЖК України, але за наявності обставин, передбачених ч.1 ст.116 цього Кодексу.\~\~\~\~\~\~ Зі змісту позовної заяви, пояснень позивача та наданих доказів вбачається, що [PERSON] за адресою [PERSON], 1 кв. 129 в м. Новоград-Волинський не проживає більше року. Тому підстав для виселення відповідача немає. Документально підтверджені судові витрати зі сплати судового збору відповідно до вимог ст. 88 ЦПК України підлягають стягненню з відповідача на користь позивача.

Outcome: partial