Jurisdiction: civil
Date: 2017-04-26 00:00:00

Позивач звернулась до суду з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів за розпискою в сумі 12 000 грн., мотивуючи вимоги тим, що 17.05.2013 року між нею та відповідачем було укладено шлюб, в якому народився син [PERSON], [INFO]. У 2015 році сторони проживали окремо, а дитина проживала разом з матір`ю. На неодноразові пропозиції позивача укласти договір про сплату аліментів на утримання дитини, відповідач відмовлявся, проте пообіцяв виплатити позивачу по 1 000 грн. аліментів у твердій грошовій сумі за кожен місяць 2015 року на утримання сина до 15.07.2016 року, на підтвердження чого надав розписку. Однак [PERSON] взяті на себе зобов`язання за розпискою не виконує, на день звернення до суду обіцяні кошти не сплатив. Позивач в судове засідання не з`явилась, надала суду заяву пор розгляд справи у її відсутність, в якій вказала, що позовні вимоги підтримує, проти винесення заочного рішення не заперечує (а.с.33). Відповідач чи його представник в судове засідання не з`явились, однак від останньої надійшло клопотання про розгляд справи у відсутність її та відповідача (а.с.27). Враховуючи викладене, суд вважає за можливе провести заочний порядок розгляду справи. Дослідивши матеріали справи, суд вважає необхідним позов задовольнити, виходячи з наступного. 17.05.2013 року між [PERSON] та [PERSON] було укладено шлюб, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER], виданим відділом державної реєстрації актів цивільного стану Дарницького районного управляння юстиції у м. Києві 17.05.2013 року (а.с.6), в період якого народився син - [PERSON], [INFO], що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER], виданим відділом державної реєстрації актів цивільного стану Дарницького районного управління юстиції у м. Києві 20.11.2013 року (а.с.7). дитина проживає разом з позивачем та знаходиться на її утриманні. Згідно ст.180 Сімейного Кодексу України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. 20.12.2015 року [PERSON] позивачу було надано боргову розписку, за змістом якої, [PERSON] зобов`язався сплатити [PERSON] до 15.07.2016 року суму в розмірі 12 000 грн. як заборгованість по аліментам за 2015 рік на утримання їхнього спільного сина [PERSON] (а.с.8). Відповідно до ст.526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Статею 181 ч.2 СК України передбачено, що за домовленістю між батьками той із них, хто проживає окремо від дитини, може брати участь у її утриманні в грошовій або натуральній формі. Таким чином, оскільки відповідач взяв на себе обов`язок сплатити [PERSON] до 15.07.2016 року 12 000 грн., як заборгованість по аліментам на утримання малолітнього [PERSON], однак не виконав взятого на себе зобов`язання, при цьому не надав суду жодних заперечень та доказів, які б їх підтверджували, щодо необґрунтованості вимог позивача, тому суд вважає необхідним вимоги [PERSON] задовольнити, стягнувши з [PERSON] на її користь 12 000 грн. На підставі ст.88 ЦПК України, суд вважає необхідним стягнути з відповідача на користь держави 640 грн. судового збору, від сплати якого була звільнена позивач при зверненні до суду. На підставі ст. ст. ст. 180, 181 СК України, ст.526 ЦК України та

Outcome: approved