Jurisdiction: civil
Date: 2020-06-09 00:00:00

Позивач звернулась до суду 05.02.2020 р. звищевказаним позовом, в якому зазначає, що 11.11.2017 р. між нею та відповідачем було зареєстровано шлюб. [INFO] у сторін народився син - [PERSON] . Спільне життя з відповідачем не склалося, шлюбні відносини між ними фактично припинилися 17.10.2019 р. Відтоді позивач разом з сином мешкає у будинку батьків у Михайлівському районі Запорізької області. За позовом, посилаючись на ст.ст.84, 182 СК України, позивач просить стягнути з відповідача кошти на її утримання в розмірі ј частини від заробітку (доходу), щомісячно, до досягнення сином трирічного віку. Ухвалою від 14.02.2020 р. відкрито провадження та призначено судове засідання на 27.03.2020 р. 27.03.2020 р. розгляд справи було відкладено на 04.05.2020 р. за клопотанням відповідача на підставі п.2 ч.2 ст.223 ЦПК України. 04.05.2020 р. розгляд справи відкладено на 10.06.2020 р. за клопотанням відповідача. Представник позивача подала заяву про розгляд справи без її участі та без участі позивача за наявними в матеріалах справи доказами, позов підтримує, просить задовольнити. В процесі розгляду справи надано відповідь на відзив (а.с.32-34). Розгляд справи за відсутності учасника справи відповідає положенням ч.3 ст.211 ЦПК України. Відповідач в судове засідання не з`явився, про день, час та місце його проведення був повідомлений у встановленому законом порядку. Подав заяву про відкладення розгляду справи у зв`язку із спалахом короновірусу та відсутністю його представника. В процесі розгляду справи подав відзив на позов (а.с.22-25). Суд не встановив підстав, передбачених п.2 ч.2 ст.223 ЦПК України, для задоволення заяви відповідача з огляду на наступне. Оголошений карантин не виключає можливості реалізації особою своїх процесуальних прав, зокрема шляхом подачі відзиву на позов, чи додаткових пояснень, а також і участі особи у розгляді, так як Постанова КМУ № 211 від 11.03.2020 р. встановлює заборону відвідування закладів освіти та проведення масових заходів, натомість судові установи, вживши необхідних заходів безпеки для працівників та відвідувачів, працюють та здійснюють судочинство. Будь-яких доказів, які б свідчили про незадовільний стан здоров`я відповідача чи його представника суду не надано. Виходячи з вищевказаного, враховуючи, що справа перебуває в провадженні суду з лютого 2020 р. та стосується стягнення аліментів, баланс інтересів сторін, поінформованість про розгляд справи, розгляд якої двічі відкладався за клопотанням [PERSON] , достатньої наявності у справі матеріалів для її розгляду, суд вважає можливим відхилити клопотання відповідача про відкладення розгляду справи, розглянути справу за його відсутності. Перевіривши матеріали справи, приймаючи до уваги позицію представника позивача та відповідача, суд вважає, що заявлений позов підлягає частковому задоволенню, виходячи з наступного. Згідно свідоцтва про народження позивач і відповідач мають спільну дитину - [PERSON] , [INFO] , який проживає разом з позивачем (а.с.5, 6,7). Згідно з ч.2 ст.84 СК України дружина, з якою проживає дитина, має право на утримання від чоловіка - батька дитини до досягнення дитиною трьох років. Відповідно до ч.4 ст.84 СК України право на утримання вагітна дружина, а також дружина, з якою проживає дитина, має незалежно від того, чи вона працює, та незалежно від її матеріального становища, за умови, що чоловік може надавати матеріальну допомогу. Право на утримання вагітна дружина, а також дружина, з якою проживає дитина, має і в разі розірвання шлюбу (ч.6 ст.84 СК України). При винесенні рішення судом враховано, що за ст. 12 ЦПК цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Аналогічним чином питання обов`язків доказування і подання доказів регулює ст. 81 ЦПК, за якою кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Як вбачається з матеріалів справи, сторони перебувають у шлюбі та мають спільну дитину. [PERSON] не працює, доглядає за дитиною до досягнення нею трьох років. Необхідною умовою утримання дружини, з якою проживає дитина, є можливість чоловіка надавати матеріальну допомогу. Сімейним законодавством передбачено право дружини-матері на утримання чоловіком-батьком до досягнення дитиною трирічного віку незалежно від того чи вона працює та незалежно від її матеріального становища, за умови, що чоловік може надавати матеріальну допомогу. Подання суду доказів того, що дружина, з якою проживає дитина, потребує матеріальної допомоги, не є обов`язковим, оскільки право на аліменти належить дружині-матері незалежно від цієї обставини. Визначаючи розмір аліментів на утримання дружини, суд виходить з того, що відповідач є працездатною особою, тому спроможній платити аліменти на утримання дружини, з якою проживає спільна дитина, і враховуючи відсутність в неї самостійного доходу, чоловік має їй компенсувати втрату можливості повноцінно себе реалізувати у громадському житті. З вказаних міркувань, виходячи з принципу справедливості, розумності та з урахуванням потреб дружини, а також доводів, викладених відповідачем у відзиві на позов, суд присуджує кошти (аліменти) на утримання дружини до досягнення дитиною трьох років у розмірі 1/6 частини від заробітку (доходу) відповідача, щомісячно, починаючи від дня подачі позовної заяви до суду і до досягнення сином [PERSON] , [INFO] , трирічного віку. Позивач, як одержувач аліментів, від сплати судового збору за подання позовної заяви до суду першої інстанції звільнена (п.3 ч.1 ст.5 Закону України «Про судовий збір»), відтак, відповідно до положень статті 142 ЦПК України судовий збір в сумі 840,80 грн. за подання позовної заяви підлягає стягненню з відповідача до спеціального фонду Державного бюджету України. На підставі викладеного,

Outcome: partial