Jurisdiction: civil
Date: 2015-03-31 00:00:00

Позивач звернулась до Дарницького районного суду м. Києва з позовом до відповідача, мотивуючи свої вимоги тим, що позивач надав відповідачу у борг грошові кошти, про що було складено відповідний договір позики та підтверджено письмовою розпискою на умовах строковості та зворотності, проте після настання строку повернення грошових коштів, відповідач останні добровільно не повернув, у зв'язку з чим позивач вимушений був звернутися до суду з відповідним позовомта просить стягнути з відповідача заборгованість. В судове засідання представник позивача не з'явилась, надав суду заяву, де позовні вимоги підтримала в повному обсязі з урахуванням заяви про збільшення позовних вимог та не заперечував проти ухвалення заочного рішення /а.с. 72/. Відповідач в судове засідання не з'явився, про час та місце розгляду справи неодноразово був повідомлений належним чином, про поважність причин неявки суд не повідомив та не просив розглядати справу у його відсутність, тому суд вважає за можливе розглянути справу на підставі наявних в матеріалах справи доказів, у відсутність відповідача та ухвалити за згодою представника позивача заочне рішення. Дослідивши матеріали справи, вважає встановленими наступні факти та відповідні їм правовідносини. 30.12.2012 року сторони уклали договір позики № 301411/2012 (далі - договір), відповідно до умов якого відповідач взяв у борг у позивача грошові кошти у розмірі 970890 грн., що дорівнює 119200 доларів США, що згідно офіційного курсу, встановленого Національним банком України, на момент отримання позики, строком до 30.12.2013 року /а.с. 5-7 60-62/. Момент отримання грошових коштів було зафіксовано у розписці, яка є невід'ємною частиною договору. Окрім того в розписці відповідач зазначив, що відшкодує різницю коливань між валютами тобто поверне кошти в сумі еквівалентній доларам США /а.с. 8, 63/. Відповідно до п. 1.3. договору, сторонами визначено порядок повернення коштів, відповідно до якого відповідач мав сплачувати щомісячно в гривнях частину суми позики, в еквіваленті розміру 1600 (одна тисяча шістсот) доларів США. Після отримання суми відповідач згідно графіка, до завершення строку дії договору повернув частинами грошові кошти в розмірі еквівалентному 12 доларів США. Таким чином по завершенню дії договору відповідач повинен був повернути суму коштів еквівалентну 106 400 доларів США /а.с. 9, 59/. У встановлений строк відповідач грошові кошти у повному обсязі не повернув. Таким чином, станом на 10.02.2015 року, загальна сума боргу за договором становить 2655318, 40 грн., що еквівалентно 106 400 доларів США. Згідно ч. 1 ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Згідно ст. 1046 ЦК України, за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов'язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду такої ж якості. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками. Згідно ч. 1 ст. 1047 ЦК України, договір позики укладається у письмовій формі, якщо його сума не менш як у десять разів перевищує встановлений законом розмір неоподатковуваного мінімуму доходів громадян. Згідно ч. 1 ст. 1049 ЦК України, позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій же сумі, що були передані йому позичальником) у строк та в порядку встановлені договором. У відповідності до ст. 533 ЦК України грошове зобов'язання має бути виконане у гривнях. Якщо у зобов'язанні визначено грошовий еквівалент в іноземній валюті, сума, що підлягає сплаті у гривнях, визначається за офіційним курсом відповідної валюти на день платежу, якщо інший порядок її визначення не встановлений договором або законом чи іншим нормативно-правовим актом. Відповідно до п. 7 договору, передбачено відповідальність відповідача в разі порушення ним зобов'язання у вигляді застосування штрафу в розмірі 0.5% за кожен день простроченої суми. Згідно ч. 1 ст. 624 ЦК України, якщо за порушення зобов'язання встановлено неустойку, то вона підлягає стягненню у повному розмірі, незалежно від відшкодування збитків. Штраф у розмірі 0.5% від суми боргу 850 455.2 гривень, на момент початку прострочення зобов'язання (по курсу 7.993 грн. за долар США) складає 4 252.27, 27 грн. за один день прострочення. Термін прострочення, за який відповідач має сплатити штраф, складає 406 днів. Таким чином за несвоєчасне повернення боргу відповідач має сплатити штраф в розмірі 1726421, 62 грн. Враховуючи вище наведене, суд приходить до висновку про те що вимоги позивача є обґрунтованими і такими, що підлягають задоволенню у повному обсязі, оскільки відповідач не виконав грошові зобов'язання передбачені договором позики, добровільно позику не повернув, тому остання має бути стягнута у примусовому порядку, разом із штрафними санкціями передбаченими договором. Крім того, з відповідача на користь позивача підлягають стягненню судові витрати. На підставі викладеного та

Outcome: approved