Jurisdiction: civil
Date: 2014-03-19 00:00:00

Позивач звернулась до суду з позовом в якому просить анулювати право власності [PERSON] на 7/100 частин, [PERSON] 7/100 частин, [PERSON] 7/100 частин, [PERSON], 7/100 частин [PERSON] на 7/100 частин в домоволодінні по [ADDRESS] та перерозподілити ідеальні частки співвласників домоволодіння по [ADDRESS] та визнати за нею, [PERSON] право власності на 42/100 частин, замість 7/100 части та за [PERSON] залишити 58/100 части. Свою вимогу позивач обґрунтувала тим, що вона зареєстрована та мешкає в будинку [ADDRESS] з моменту свого народження разом зі своїми батьками [PERSON] та [PERSON] так як частина вказаного житлового будинку на праві власності належала батьку її мати [PERSON]. Їх сім»я , починаючи з мого дідуся [PERSON] займала житловий будинок під літ. Б-1. Станом на 1935 р. усе домоволодіння по [ADDRESS] належало [PERSON] та [PERSON], які були батьками мого дідуся [PERSON]. Потім, право власності на даний житловий будинок змінювалось на законних підставах, і станом на 1982 р. на підставі правовстановчих документів, зареєстрованих в Харківському міському бюро технічної інвентаризації під р.№ 4472 домоволодіння по [ADDRESS] стало належати: [PERSON] - 3/80 частин , згідно свідоцтва Нотаріального відділу Харківського обласного суду від 26.06.1935 р. № 572/11, свідоцтва про право власності від 06.09.1950 р.; [PERSON] - 3/80 частин згідно свідоцтва Нотаріального відділу Харківського обласного суду від 26.06.1935 р. № 572/11, свідоцтва про право власності від 06.09.1950 р.; [PERSON] - 3/80 частин згідно свідоцтва Нотаріального відділу Харківського обласного суду від 26.06.1935 р. № 572/11, свідоцтва про право власності від 06.09.1950 р.; [PERSON] - 3/80 частин згідно свідоцтва Нотаріального відділу Харківського обласного суду від 26.06.1935 р. № 572/11, свідоцтва про право власності від 06.09.1950 р.; [PERSON] - 40/80 частин згідно свідоцтва Нотаріального відділу Харківського обласного суду від 26.06.1935 р. № 572/11, договору купівлі - продажу від 01.09.1940 р., свідоцтва нотаріального відділу Харківського обласного суду від 17.04.1935 р. № 372/3, свідоцтва про право власності від 06.09.1950 р.; [PERSON] - 16/80 частин згідно свідоцтва нотаріального відділу Харківського обласного суду від 17.04.1935 р. № 372/3; [PERSON] 3/80 частин згідно свідоцтва Нотаріального відділу Харківського обласного суду від 26.06.1935 р. № 572/11, свідоцтва про право власності від 06.09.1950 р.; [PERSON] 3/80 згідно свідоцтва Нотаріального відділу Харківського обласного суду від 26.06.1935 р. № 572/11, свідоцтва про право власності від 06.09.1950 р.. При цьому на земельній ділянці були розташовані житлові будинки літ.А-1, літ.Б-1, літ.В-1, літ.Д-1, літ.З-1. Вже на той час між усіма співвласниками склався певний порядок користування зазначеними житловими будинками, так житловий будинок під літ. Д-1 був побудований громадянином [PERSON], який був сином [PERSON] і яка мала право власності на 16/80 частин домоволодіння по [ADDRESS], тобто побудований ним житловий будинок входить до частки, яка належала його мати [PERSON] Житловий будинок під літ. В-1 був побудований спільно громадянином [PERSON], який був сином [PERSON] на місці флігеля. Житловий будинок під літ. З-1 був самовільно побудований [PERSON], після чого визнано за ним право власності на даний житловий будинок на підставі рішення Виконкому № 13 від 15.10.1962 р. Згідно акту міськінвенторизатора від 25.10.1949 р. будинок під літ. Б-1 належав [PERSON], тобто моєму дідусю. В будинку під літ. А-1 мешкали усі інші співвласники, а саме : [PERSON], [PERSON], [PERSON],[PERSON], [PERSON], [PERSON] -[PERSON]. Після чого, до житлового будинку під літ. А-1 було добудовано [PERSON], яка є донькою [PERSON] ряд приміщень , які були узаконені рішенням виконкому Ленінської райради народних депутатів м. Харкова. На протязі довгих років з додержанням закону співвласниками вказаного житлового будинку відбувались певні перебудови та добудови, права власності співвласників змінювалось на підставі спадкування, у зв'язку з чим періодично відбувався перерозподіл ідеальних частин усього домоволодіння по [ADDRESS] і станом на 2004 р., відбулось виділення житлового будинку з вказаного домоволодіння та перерозподіл ідеальних часток співвласників. Так, згідно рішення Ленінського районного суду м. Харкова від 21.12.2004 року житловий будинок під літ.А-1 домоволодіння по [ADDRESS], який знаходився в користування [PERSON] був їй виділений та йому був присвоєний окремий адрес : [ADDRESS]. Житловий будинок літ З-1 був виділений [PERSON] та також присвоєно окремий адрес: [ADDRESS]. Ідеальні частки інших співвласників перерозподілені і [PERSON] стало належати 58/100 частин [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON] , [PERSON], [PERSON] по 7/100 частин домоволодіння по [ADDRESS]. Згідно свідоцтва про спадщину за законом від 05.05.2007 року спадкоємцем після смерті [PERSON] став його син - [PERSON], відповідач по справі, який і успадкував 58/100 частин домоволодіння по [ADDRESS]. В свою чергу позивач, згідно рішення Ленінського районного суду м. Харкова від 14.11.2012 року, стала власником 7/100 частин домоволодіння [ADDRESS], в порядку спадкування. Після того, як нею та [PERSON] були отримані правовстановчі документи на належні їм частини вказаного домоволодіння, вони так і продовжили мешкати в тих житлових будинках, порядок мешкання в яких склався, ще на момент мешкання їх дідусів та батьків, а саме [PERSON] продовжив мешкати в будинку під літ. В-1, при цьому враховуючи той факт, що житловий будинок під літ. Д-1, побудований [PERSON] залишився також в його користуванні, а [PERSON] продовжила мешкати в житловому будинку під літ. Б-1. Громадяни [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON] та [PERSON] до 1992 р. фактично мешкали в житловому будинку під літ. А-1 домоволодіння по [ADDRESS]. Ще при житті [PERSON] та [PERSON] до житлового будинку літ. А-1 добудували інші житлові приміщення А1-1,А2-1,А3-1, дані житлові приміщення по технічному паспорту входили в склад житлового будинку під літ.А-1, на даний час відповідно до вищевказаного рішення суду від 21.12.2004 р. даний житловий будинок виділений окремо, та він має іншу адресу. Дані прибудови були здійснені ще в період часу до 1992 р. Однак, згідно акту текучих змін від 2002 р. житловий будинок А-1 згорів і особи , яки в ньому мешкали, а саме [PERSON], [PERSON], [PERSON] , [PERSON], [PERSON] отримали компенсацію і станом на 2002 р. в зруйнованому будинку ні хто із вказаних осіб не мешкав, понад 10 років. Усі вищезазначені особи, а саме [PERSON], [PERSON], [PERSON] , [PERSON], [PERSON] згідно спорідненості є родичами позивача і з урахуванням того факту, що усі вказані особи при існуванні житлового будинку літ.А-1 мешкали саме в ньому і житловий будинок літ Б-1 в якому вона зараз мешкає був добудований саме до житлового будинку літ А-1. Після пожару, який відбувся в 1992 р. дані громадяни, хоча вже і не цікавились належними їм частками, однак їх частки продовжили існувати. На даний час житловий будинок під літ. А-1 , як вказано раніше виділений [PERSON]. При даному виділі частки [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON] в домоволодінні по [ADDRESS] залишились саме в даному домоволодінні і при цьому ні якого перерозподілу не відбулось. Тобто, враховуючи те, що частка співвласника [PERSON] складає 58/100 частин і він займає житлові будинки під літ. В-1, та Д-1, то позивач вважає, що частки вказаних осіб стали припадати на ту частину домоволодіння, яку займає вона , а саме на житловий будинок літ. Б-1 в якому вона постійно мешкає. Таким чином, вважає, що при анулюванні належних частин власності [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], їх частин власності повинні збільшити її частку в спільному майні по домоволодінню [ADDRESS]. В судове засідання позивач з»явилась. Позовні вимоги підтримала в повному обсязі. Пояснення надала аналогічно обставинам викладеним в позові. Відповідач [PERSON] в судове засідання з»явився. Проти задоволення позову не заперечував. Представник третьої особи Харківської міської ради в судове засідання не з»явився. Про день та час слухання справи повідомлений своєчасно і належним чином. Прчиини не явки суду не повідомив, у зв'язку з чим суд визнає їх неповажними та вважає можливим заслухати справу в відсутність представника третьої особи на підставі наявних в матеріалах справи документах. Суд, вислухавши пояснення позивача, відповідача, перевіривши матеріали справи, приходить до висновку, що позовні вимоги [PERSON] підлягають задоволенню з наступних підстав. Як встановлено в судовому засіданні станом на 1935 р. усе домоволодіння по [ADDRESS] належало [PERSON] та [PERSON], які були батьками дідуся позивача [PERSON] - [PERSON]. На підставі рішення народного суду Ленінського району м. Харкова 6/ш-1935 р. 1/5 частина вказаного домоволодіння була визнана за [PERSON] і частки [PERSON] та [PERSON] були змінені і їм стало належите по 4/10 частин вказаного домоволодіння. Відповідно до рішення народного суду 8-ої ділянки Ленінського районному м. Харкова від 6.09.1950 р. право власності на домоволодіння по [ADDRESS] було перерозподілено і за [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON] було визнано по 1/20 частині домоволодіння за кожним. При цьому, згідно договору купівлі - продажу від 1940 р. [PERSON] продала [PERSON] 9/20 частин домоволодіння по [ADDRESS]. З матеріалів справи вбачається, що станом на 1982 р. на підставі правоустановчих документів, зареєстрованих в Харківському міському бюро технічної інвентаризації під р.№ 4472 домоволодіння по [ADDRESS] належить :[PERSON] - 3/80 частин , згідно свідоцтва Нотаріального відділу Харківського обласного суду від 26.06.1935 р. № 572/11, свідоцтва про право власності від 06.09.1950 р.; [PERSON] - 3/80 частин згідно свідоцтва Нотаріального відділу Харківського обласного суду від 26.06.1935 р. № 572/11, свідоцтва про право власності від 06.09.1950 р.; [PERSON] - 3/80 частин згідно свідоцтва Нотаріального відділу Харківського обласного суду від 26.06.1935 р. № 572/11, свідоцтва про право власності від 06.09.1950 р.;[PERSON] - 3/80 частин згідно свідоцтва Нотаріального відділу Харківського обласного суду від 26.06.1935 р. № 572/11, свідоцтва про право власності від 06.09.1950 р.; [PERSON] - 40/80 частин згідно свідоцтва Нотаріального відділу Харківського обласного суду від 26.06.1935 р. № 572/11, договору купівлі - продажу від 01.09.1940 р., свідоцтва нотаріального відділу Харківського обласного суду від 17.04.1935 р. № 372/3, свідоцтва про право власності від 06.09.1950 р.; [PERSON] - 16/80 частин згідно свідоцтва нотаріального відділу Харківського обласного суду від 17.04.1935 р. № 372/3.;[PERSON] 3/80 частин згідно свідоцтва Нотаріального відділу Харківського обласного суду від 26.06.1935 р. № 572/11, свідоцтва про право власності від 06.09.1950 р.; [PERSON] 3/80 згідно свідоцтва Нотаріального відділу Харківського обласного суду від 26.06.1935 р. № 572/11, свідоцтва про право власності від 06.09.1950 р.. При цьому на земельній ділянці по [ADDRESS] були розташовані житлові будинки літ. А-1, літ. Б-1, літ. В-1, літ Д-1, літ З-1. Згідно з виписки з рішення 32/42 від 29.09.1953 р. засідання виконкому Ленінського району житловий будинок під літ. Д-1 був побудований громадянином [PERSON], який був сином [PERSON] і яка мала право власності на 16/80 частин домоволодіння по [ADDRESS], тобто побудований ним житловий будинок входить до частки, яка належала його мати [PERSON]. Житловий будинок під літ. В-1 був побудований спільно громадянином [PERSON], який був сином [PERSON] на місці флігеля, даний факт вбачається з витягу протоколу № 14 засідання виконкому Ленінського районної ради депутатів трудящих м. Харкова від 31.05.1957 р., факт того, що даний житловий будинок саме під літ. В-1 вбачається з відповіді Міського БТІ від 30.12.1961 р. Житловий будинок під літ. З-1 був самовільно побудований [PERSON], після чого за ним визнано право власності на даний житловий будинок на підставі рішення Виконкому № 13 від 15.10.1962 р. Згідно акту міськінвенторизатора від 25.10.1949 р. будинок під літ. Б-1 належав [PERSON], тобто дідусю позивача [PERSON]. В будинку під літ. А-1 мешкали усі інші співвласники, а саме : [PERSON], [PERSON], [PERSON],[PERSON], [PERSON], [PERSON]. Таким чином , між співвласниками домоволодіння [ADDRESS] існував певний порядок користування житловими будинками, які були розташовані на даній земельній ділянці. В свою чергу, донька [PERSON] - [PERSON] в 1982 р. до житлового будинку під літ. А-1 добудувала ряд приміщень , які були узаконені рішенням виконкому Ленінської райради народних депутатів м. Харкова, і в даному житловому будинку фактично мешкали [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON] та [PERSON] до 1992 р. . В судовому засіданні позивач [PERSON] зазначила, що перерозподіл ідеальних часток співвласників домоволодіння [ADDRESS] відбувався на протязі довгого часу, через певні добудови, перебудови та зміну власників домоволодіння, яка відбувалась на підставі спадкування та інших правових підставах. Таким чином, на підставі рішення Ленінського районного суду м. Харкові від 21.12.2004 року житловий будинок під літ.А-1 домоволодіння по [ADDRESS], який знаходився в користування [PERSON] був їй виділений та йому був присвоєний окремий адрес : [ADDRESS]. Житловий будинок літ З-1 був виділений [PERSON] та також присвоєно окремий адрес : [ADDRESS]. Ідеальні частки інших співвласників перерозподілені і [PERSON] стало належати 58/100 частин, [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON] , [PERSON], [PERSON] по 7/100 частин домоволодіння по [ADDRESS]. Згідно свідоцтва про спадщину за законом від 05.05.2007 року спадкоємцем після смерті [PERSON] став його син - [PERSON], який і успадкував 58/100 частин домоволодіння по [ADDRESS]. Згідно рішення Ленінського районного суду м. Харкова від 14.11.2012 року, за позивачем [PERSON] визнано право власності на 7/100 частин домоволодіння [ADDRESS], в порядку спадкування. Однак, згідно акту текучих змін від 2002 р. житловий будинок А-1 згорів і особи , яки в ньому мешкали, а саме [PERSON], [PERSON], [PERSON] , [PERSON], [PERSON] отримали компенсацію і станом на 2002 р. в зруйнованому будинку ні хто із вказаних осіб не мешкав, понад 10 років. Відповідно до п.4,11 ч.1 ст. 346 ЦК України підставою припинення права власності є знищення майна, смерті власника майна. Згідно запису акту про смерть громадянка [PERSON] померла [INFO] р. , [PERSON] померла в 2008 р., [PERSON] помер до 1983 р., [PERSON] померла до 1990 р., [PERSON] померла до 1983 р. Крім того, відповідно до вимог ст. 349 ч.1 ЦК України право власності на майно припиняється в разі його знищення. Таким чином, житловий будинок в якому фактично, згідно порядку користування, що склався мешкали [PERSON], [PERSON], [PERSON] , [PERSON], [PERSON] та [PERSON] згорів, тобто фактично знищено об'єкт їх права власності, то право власності не може існувати далі незалежно від того, зареєстрована ця річ в державному реєстрі чи ні. Право власності - це речове право і воно існує оскільки є річ (об'єкт) і особа ( суб»єкт), якій вона належить. З цього виходить, що як знищення речі, так і припинення існування суб»єкта права власності однаково припиняють відносини власності і ніяких додаткових дій для цього не потрібно. Крім того, відповідно до вимог ст. 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном. В судовому засіданні позивач [PERSON] посилалась на той факт, що з моменту свого народження до теперішнього часу вона мешкає в домоволодінні по [ADDRESS] та займає житловий будинок під літ. Б-1. Враховуючи той факт, що [PERSON], [PERSON], [PERSON] , [PERSON], [PERSON] та [PERSON] майже з 1990 р., тобто ще до пожару в 1992 р. ні як не цікавились тими частками домоволодіння по [ADDRESS], які їм належали, не проявляли інтересу до них, і в загалі в вказаному домоволодінні не з'являлись. Тобто, не проявляли свого бажання піклуватися про ту ідеальну частину домоволодіння, яка їм належала на даний час позбавляє позивача [PERSON] вільно користуватися належною їй частино вказано домоволодіння. Факт того, що дані громадяни майже з 1992 р. в домоволодінні не мешкають, і про цих осіб позивачу ні чого не відомо, позбавляє її право з іншим співвласником, а саме [PERSON] провести розподіл земельної ділянки домоволодіння по [ADDRESS] . Таким чином приймаючи до уваги, що частка співвласника [PERSON] складає 58/100 частин і він займає житлові будинку під літ. В-1, та Д-1, то можливо вважати, що частки осіб [PERSON], [PERSON], [PERSON] , [PERSON], [PERSON] та [PERSON] стали припадати на ту частину домоволодіння, яку займає позивач [PERSON], а саме на житловий будинок літ. Б-1 в якому вона постійно мешкає. У зв'язку з чим суд приходить до висновку , що при анулюванні належних частин власності [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], їх частини власності повинні збільшити частку в спільному майні по домоволодінню [ADDRESS] саме позивача [PERSON] З урахуванням викладеного, дослідивши докази в їх сукупності, суд вважає, що доводи позивача знайшли підтвердження в судовому засіданні, є обґрунтованими, у зв'язку з чим суд задовольняє позовні вимоги в повному обсязі. На підставі ст.ст. 10, 11, 209, 212-215, 218, 294, 296 ЦПК України, ст.ст. 319,346,391 ЦК України, суд ,-

Outcome: approved