Jurisdiction: civil
Date: 2017-11-02 00:00:00

Позивач звернулась до суду з відповідним позовом, в якому просить суд розірвати шлюб між нею та відповідачем, зареєстрований 10.10.2015 року Відділом державної реєстрації актів цивільного стану Новокаховського міського управління юстиції у Херсонській області, актовий запис №359, посилаючись на втрату почуття любові та поваги один до одного, в наслідок чого вони разом не проживають, спільного господарства не ведуть, через що шлюб має формальний характер. Від шлюбу сторони мають неповнолітню дитину доньку Вікторію, [INFO] Спір про місце проживання дитини та поділ спільного майна між подружжям відсутній. Позивач в судове засідання не зявилася, подала письмову заяву про розгляд справи за своєї відсутності, підтримавши позовні вимоги. Відповідач в судове засідання, призначене на 03.11.2017 р. не зявивсь з не відомих суду причин, хоча про час, день та місце розгляду справи був повідомлений належним чином, в заяві від 13.07.2017 р. заперечував проти розірвання шлюбу. Суд вважає можливим, відповідно до ч. 2 ст. 197 ЦПК України, в звязку з неявкою сторін, судове засідання проводити без фіксування за допомогою звукозаписувального технічного засобу. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що шлюб між сторонами слід розірвати з наступних підстав. Так, судом встановлено, що відповідно до свідоцтва про шлюб, виданого 10.10.2015 року Відділом реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Новокаховського міського управління юстиції у Херсонській області, сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі з 10.10.2015 року, актовий запис №359. Від шлюбу сторони мають неповнолітню дитину, доньку - Вікторію, [INFO], що підтверджується копією відповідного свідоцтва про народження. На підставі ст.111 СК України, судом було вжито заходів щодо примирення подружжя, проте примирення не відбулось, сторони шлюбні стосунки не підтримують, разом не проживають, спільне господарство не ведуть, внаслідок чого їх шлюб носить формальний характер. Згідно ч.1 ст. 24 Сімейного кодексу України, шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Відповідно до ст.ст. 109, 110-112 Сімейного кодексу України, позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам дитини, що має істотне значення. Шлюб розривається судом, якщо буде встановлено, що заява про розірвання шлюбу відповідає дійсній волі дружини та чоловіка і що після розірвання шлюбу не будуть порушені їх права, а також права їх дітей. Сторони досягнувши згоди щодо утримання дитини, про побудову сімейних відносин між собою на почуттях взаємної любові, поваги, дружби і взаємодопомоги не піклуються, шлюбні стосунки не підтримують, внаслідок чого їх шлюб носить формальний характер. Таким чином, суд вважає, що шлюб між сторонами слід розірвати, оскільки подальше спільне проживання подружжя та збереження шлюбу суперечитиме інтересам сторін та інтересам неповнолітньої дитини, що має істотне значення для вирішення справи. На підставі ч.3 ст. 105, ст.ст. 110, 112 Сімейного Кодексу України,

Outcome: approved