Jurisdiction: civil
Date: 2018-10-10 00:00:00

Позивач, звернувшись до суду з даним позовом, посилається на те, що житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами в с. Фатовець, по вул. Довженка,10, Коломийського району відносився до суспільної групи колгоспний двір, головою якого був [PERSON], про що 13 вересня 1989 року було видано свідоцтво про право власності на будинковолодіння. Право власності зареєстровано в Коломийському МБТІ. Станом на 01 липня 1990 року у даному житловому будинку проживали: голова двору [PERSON] та його дружина [PERSON]. 04 грудня 1999 року [PERSON] помер, а 20 серпня 2009 року померла [PERSON], яка залишила заповіт, згідно з яким вона все своє майно заповіла позивачу [PERSON] Останній вказує, що прийняв спадщину, однак, нотаріус відмовила йому у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом на вищевказане спадкове майно, оскільки право власності на нерухоме майно зареєстровано за [PERSON] як головою колгоспного двору, а крім нього були інші члени двору, частки яких в майні не виділені. Тому позивач просить суд визнати за ним право власності на спадкове майно а саме, житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами в с. Фатовець, по вул. Довженка,10, Коломийського району Івано-Франківської області. Позивач в судове засідання не з»явився, однак подав заяву про розгляд справи у його відсутності, позовні вимоги підтримує. Відповідач в судове засідання не з»явилась, однак, звернулась до суду із заявою про розгляд справи у її відсутності, в якій зазначила, що проти задоволення позову не заперечує. Тому відповідно до ч. 2\~ст. 247 ЦПК України\~фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд, дослідивши письмові матеріали справи, вважає, що позов обгрунтований і підлягає до задоволення, виходячи з наступних підстав. Відповідно до ч. 1 ст.\~15\~ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Пункт 1 ч.2 ст.\~16\~ЦК України передбачає, що одним із способів захисту цивільних прав та інтересів може бути визнання права. Судом встановлено, що житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами в с. Фатовець, по вул. Довженка,10, Коломийського району Івано-Франківської області належав до колгоспного двору, головою якого був [PERSON], про що 13 вересня 1989 року видано свідоцтво про право власності на будинковолодіння. Право власності зареєстровано в Коломийському МБТІ за № 61. (а.с.6). Станом на 01 липня 1990 року в житловому будинку були зареєстровані та проживали: голова двору [PERSON] та його дружина [PERSON], що підтверджується довідкою Великокам»янської сільської ради № 16/02-24/010 від 20.01.2016 року. (а.с.8). Згідно з п. 6 постанови Пленуму\~Верховного Суду\~ України\~ від\~22\~грудня 1995\~року №\~20 «Про судову практику у справах за позовами про захист права приватної власності» право власності на майно, яке належало колгоспному двору і збереглося після припинення його існування, мають ті члени двору, котрі до 15 квітня 1991 року не втратили права на частку в його майні. Розмір частки члена двору визначається виходячи з рівності часток усіх його членів, включаючи неповнолітніх та непрацездатних, а тому будинковолодіння належало всім його членам на праві спільної сумісної власності по 1/2 частині. Однак, частки у майні колишнього колгоспного двору не виділені. 04 грудня 1999 року помер [PERSON], про що в Книзі реєстрації смертей 06 грудня 1999 року складено відповідний актовий запис за № 42, що підтверджується копією свідоцтва про смерть серії І - НМ № 043645 (а.с.12). 20 серпня 2009 року померла [PERSON], про що в Книзі реєстрації смертей 21 серпня 2009 року складено відповідний актовий запис за № 32, що підтверджується копією свідоцтва про смерть серії І - НМ 092674 (а.с.11). [PERSON] залишила заповіт, посвідчений 24 листопада 2004 року секретарем Великокам»янської сільської ради та зареєстрований в реєстрі за № 401, згідно з яким вона все своє майно заповіла [PERSON]. (а.с.19). Прийнявши спадщину після смерті [PERSON], позивач з метою оформлення спадщини звернувся до нотаріальної із заявою про прийняття спадщини. Однак, нотаріус відмовила у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом, в зв»язку з тим, що право власності на спадкове нерухоме майно зареєстровано лише за померлим головою колгоспного двору, частки померлого голови двору та інших членів колгоспного двору не виділено (а.с.25). У відповідності до ст.\~392\~ЦК України власник майна може пред'явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Ст.\~1268\~ЦК України встановлено, що спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Виходячи з того, що позивач є спадкоємцем за заповітом, який прийняв спадщину на майно, яке належало спадкодавцю на праві власності, і це право не порушує нічиї права і охоронювані законом інтереси, відповідач не заперечує проти визнання права власності на спадкове майно за позивачем, який у свою чергу не в змозі оформити спадщину через те, що частки членів колгоспного двору в майні не виділені до дня смерті голови двору, суд вважає за можливе визнати за [PERSON] право власності будинковолодіння шляхом задоволення позову. На підставі ст.ст.15,16,328,392,1217,1268 ЦК України,

Outcome: approved