Jurisdiction: civil
Date: 2020-10-21 00:00:00

Позивач звернулась до суду з позовом до відповідача, просить ухвалити рішення про стягнення аліментів на утримання їх повнолітнього сина - [PERSON] , [INFO] , до закінчення ним навчання. Мотивує тим, що від шлюбу з відповідачем народився син - [PERSON] , який є студентом першого курсу денної форми навчання Інституту економіки і менеджменту Національного Університету «Львівська політехніка», не працює, проживає з нею, і знаходиться на її утриманні. Відповідач майже не надає матеріальної допомоги на його утримання, хоча впевнена що має можливість таку надавати, оскільки працює за кордоном. Ствердила, що сама немає змоги самостійно матеріально забезпечувати сина, оскільки має невисоку зарплату. Тому просить у судовому порядку постановити про стягнення аліментів на утримання сина у розмірі 1/4 частини із всіх видів заробітку (доходу) відповідача, з урахуванням обставин, зазначених у статті 182 цього Кодексу. У підтвердження вимог покликається на копію свідоцтва про народження, копію довідки про реєстрацію місця проживання, довідку з місця навчання та інші документи. У судове засідання позивач не з`явилась, заявою до суду просить справу слухати у її відсутності і позов задоволити в повному об`ємі. Враховуючи представлені документи, суд вважає можливим розглянути справу у її відсутності. Відповідач у судове засідання не з`явився, про слухання справи повідомлений належним чином, заявою до суду просить справу слухати у його відсутності, при винесенні рішення покладається на розсуд суду. Із скерованого до суду відзиву на позовну заяву вбачається, що проти задоволення позову заперечує. Пояснив, що його виплати на утримання неповнолітньої дитини були регулярними та своєчасними, крім того на даний момент утворилась багаторічна переплата на утримання неповнолітнього сина, про що відомо позивачу. Перевіривши матеріали справи, оцінивши в сукупності зібрані по справі докази, вирішуючи спір в межах заявлених позовних вимог та на підставі наданих доказів, суд приходить до висновку, що позов слід задовольнити з наступних підстав. Відповідно до вимог ч.ч. 1, 2 ст.199 СК України якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов`язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Право на утримання припиняється у разі припинення навчання. Згідно з вимогами ст. 200 СК України суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у статті 182 цього Кодексу. У відповідності до ч.2 ст. 182 СК України розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Встановлено, що [PERSON] , [INFO] , являється сином відповідача [PERSON] , що стверджується копією свідоцтва про народження (а.с.6). При вирішенні даного спору, суд враховує наступні обставини. Довідкою №241, виданою 10.06.2020р. Національним університетом «Львівська політехніка», підтверджується той факт, що [PERSON] дійсно є студентом даного ВУЗу, навчається на першому курсі денної форми навчання Інституту економіки і менеджменту Національного Університету «Львівська політехніка» (а.с. 5), навчання закінчує в червні 2023р. Ніде не працює. Тому суд вважає, що сиг відповідача потребує матеріальної допомоги в тому числі для купівлі підручників, проїзду до навчального закладу, харчування тощо. Згідно пояснень позивача, вбачається, що [PERSON] дійсно зареєстрований та проживає з мамою (а.с. 10), яка не має можливості сама забезпечити належне утримання їх спільної з відповідачем дитини. Відповідно до роз`яснень Пленуму Верховного Суду України в п.20 Постанови від 15 травня 2006 року №3 «Про застосування окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчатися після досягнення повноліття (незалежно від форми навчання), виникає за обов`язкової сукупності таких юридичних фактів: досягнення дочкою, сином віку, який перевищує 18, але є меншим 23 років; продовження ними навчання; потреба у зв`язку з цим у матеріальній допомозі; наявність у батьків можливості надавати таку допомогу. Вирішуючи даний спір суд враховує те, що відповідач працює на посаді головного фахівця ПрАТ «ЛьвівОРГРЕС» за основним місцем роботи, а також враховує відсутність неповнолітніх дітей, яким за Законом зобов`язаний надавати утримання. При визначенні розміру аліментів суд погоджується з думкою позивача про стягнення таких у частці від заробітку відповідача, оскільки відповідач офіційно працює та має стабільний дохід, також враховується не тільки стан здоров`я та матеріальне становище дитини, але і стан здоров`я, матеріальне становище відповідача, наявність утриманців. Крім того, суд вважає за необхідне роз`яснити сторонам, що у відповідності до ст. 192 Сімейного кодексу України розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. При цьому у відповідності до вимог ч. 6 ст. 141 ЦПК України, з відповідача на користь держави слід стягнути судовий збір в розмірі 840,80 грн. Також, згідно п. 1 ч. 1 ст. 430 ЦПК України слід допустити негайне виконання рішення суду в межах суми платежу за один місяць. На підставі наведеного та

Outcome: approved