Jurisdiction: civil
Date: 2017-12-21 00:00:00

Позивач звернулась до суду з даним позовом до відповідача, третя особа товариство з додатковою відповідальністю страхова компанія «Альфа-Гарант», про відшкодування шкоди, заподіяної дорожньо-транспортною подією, обґрунтувавши його таким. 26.03.2017 о 12-00 на автошляху Покровськ-Мирноград поряд з АЗС «Пропан» водій [PERSON], керуючи автомобілем «ВАЗ-21063», державний номерний знак [NUMBER], перед початком розвороту не впевнився у безпеці маневру та скоїв зіткнення з належним їй автомобілем «SKODA Octavia», державний номерний знак [NUMBER], під керуванням її чоловіка [PERSON], внаслідок чого її автомобіль зазнав механічних пошкоджень. ДТП сталася з вини відповідача, що підтверджене постановою Димитровського міського суду Донецької області від 19.04.2017, якою [PERSON] визнаний винуватим за ст.124 КпАП України і підданий штрафу в сумі 340,00 гривень. Цивільна відповідальність [PERSON] була застрахована у ТДВ «Страхова компанія «Альфа-Гарант», куди вона 27.03.2017 звернулася із заявою про виплату страхового відшкодування, оцінивши суму матеріального збитку в 30000,00 гривень. В травні 2017 року страхова компанія сплатила їй страхове відшкодування в сумі 12132,60 гривень. За даними страхової компанії, вартість відновлювального ремонту її автомобіля становить 16959,11 гривень з ПДВ та 14132,60 гривень без ПДВ. Оскільки страховий поліс відповідача передбачає франшизу в розмірі 2000,00 гривень, їй була виплачена сума 12132,60 гривень. Вважає, що відповідач повинен компенсувати їй суму франшизи 2000,00 гривень. Також діями [PERSON] їй завдано і моральної шкоди. Під час ДТП в авто, крім її чоловіка, знаходилася і вона з двома малолітніми дітьми. Вона відчула страх за своє життя, за життя і здоров'я дітей, а потім, побачивши пошкодження авто - відчай від обсягу пошкоджень. Після ДТП сильно нервувала, була роздратована і зла через відсутність грошей для ремонту автомобіля, в той час як відповідач не вживав жодних дій для добровільного хоча б часткового відшкодування збитків. Сума страхового відшкодування не покрила повною мірою спричинену їй шкоду. Втрата автомобіля порушила її життєві зв'язки, змінила нормальний уклад життя, вона була змушена прикладати додаткових зусиль для його організації, оскільки була позбавлена можливості використовувати засіб пересування. Влітку її родина не змогла виїхати на відпочинок до моря, що також засмутило і пригнітило її. Лише у вересні вона назбирала необхідну для ремонту суму. Спричинену моральну шкоду вона оцінює у 10000,00 гривень і також просить стягнути її з [PERSON] Крім того, просила стягнути з останнього всі понесені нею судові витрати. В судовому засіданні позивач підтримала позовні вимоги, обґрунтувавши їх викладеними в позовній заяві обставинами. Пояснила, що намагалася зустрітися з відповідачем для врегулювання спору, але він вказав, що нічого робити не буде, тому вона і звернулася до суду. Оцінку шкоди робила страхова компанія, вона погодилася із переліком механічних ушкоджень. В той самий час, сплатила за ремонт авто 24960,00 гривень. Завдання її чоловіком після ДТП тілесних ушкоджень відповідачеві заперечує. Просить задовольнити її вимоги повністю. Відповідач [PERSON] надав судові письмові заперечення, за якими позов не визнав, вказуючи, що ліміт відповідальності за шкоду майну по його страховому полісу становить 100000,00 гривень, тому вимоги мають пред'являтися страховій компанії. Розмір моральної шкоди нічим не обґрунтований, доказів немає, тому ця вимога також не має бути задоволена. В той самий час в судовому засіданні [PERSON] під час особистих пояснень позовні вимоги визнав частково на суму матеріальної шкоди 2000,00 гривень, інші вимоги не визнав. Пояснив, що дійсно винен у ДТП 26.03.2017, не догледів, але йому також завдана шкода діями чоловіка позивача, який пом'яв крило його автомобіля ногами, побив його на місці події, з приводу чого розпочате кримінальне провадження. Він поїхав наступного дня до страхової і віддав всі документи, вважає, зробив все, що міг. Позивач погрожувала йому. прибув, надав суду заяву про невизнання вимог в повному обсязі та розгляд справи за його відсутності. Він не має грошей, є хворою людиною. Представник третьої особи до суду не з'явився, жодних заяв або клопотань не надав, але надав витребувані судом документи про оцінку завданої шкоди. Вислухавши сторін та свідка [PERSON], дослідивши докази у справі окремо і в сукупності, суд вважає позовні вимоги такими, що підлягають частковому задоволенню, з огляду на таке. Судом встановлено, що 26.03.2017 о 12-00 на автошляху Покровськ-Мирноград поряд з АЗС «Пропан» сталася ДТП за участю автомобілів «ВАЗ-21063», державний номерний знак [NUMBER], під керуванням [PERSON], та «SKODA Octavia», державний номерний знак [NUMBER], під керуванням [PERSON], внаслідок якого автомобілі отримали механічні ушкодження. Постановою Димитровського міського суду Донецької області від 19.04.2017, яка набрала законної сили, [PERSON] визнано винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КпАП України (а.с.8). Згідно з ч.ч.4,6 ст.82 ЦПК України, обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом. Постанова суду у справі про адміністративне правопорушення, яка набрала законної сили, є обов'язковою для суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалена постанова, лише в питанні, чи мали місце ці дії (бездіяльність) та чи вчинені вони цією особою. Відповідно до свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу, автомобіль «SKODA Octavia», державний номерний знак [NUMBER], належить позивачеві [PERSON] (а.с.11). Цивільно-правова відповідальність [PERSON] як власника автомобіля «ВАЗ-21063», державний номерний знак [NUMBER], на час ДТП була застрахована у ТДВ «Страхова компанія «Альфа-Гарант» (а.с.9). Згідно з висновком про вартість майна №67-D/30/0/0517 від 13/05/2017, замовником якого є ТДВ «Страхова компанія «Альфа-Гарант», вартість матеріального збитку без врахування втрати товарної вартості, заподіяної власникові автомобіля «SKODA Octavia», державний номерний знак [NUMBER], внаслідок його пошкодження складає 16959,11 гривень з урахуванням ПДВ (а.с.41-62). Статтею 1166 ЦК України встановлений обов'язок відшкодування шкоди, завданої майну особи, особою, яка її завдала. В судовому засіданні відповідачем [PERSON] визнані позовні вимоги щодо стягнення з нього на користь [PERSON] матеріальної шкоди в сумі 2000,00 гривень в розмірі франшизи. Частиною першою ст.82 ЦПК України визначено, що обставини, які визнаються учасниками справи, не підлягають доказуванню, якщо суд не має обґрунтованого сумніву щодо достовірності цих обставин або добровільності їх визнання. За наслідками розгляду справи суд не має такого сумніву, тому приймає визнання відповідачем цієї частини позовних вимог і задовольняє її. Щодо вимоги [PERSON] про відшкодування моральної шкоди в сумі 10000,00 гривень, суд зазначає таке. За положенням ст.23 ЦК України, особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої в наслідок порушення її права, і така шкода відшкодовується незалежно від майнової шкоди, яка підлягає відшкодуванню та не пов'язана з розміром цього відшкодування. За п.3 ч.2 ст.23 ЦК України, моральна шкода, зокрема, полягає у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв'язку із знищенням чи пошкодженням її майна. Згідно з вимогами ст.1167 ЦК України, моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, крім випадків, встановлених законом. Як роз'яснив Пленум Верховного Суду України в пункті 5 постанови №4 від 31.03.1995 «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди», обов'язковому з'ясуванню при вирішенні спору про відшкодування моральної шкоди підлягають: наявність такої шкоди, протиправність діяння її заподіювача, наявність причинного зв'язку між шкодою і протиправним діянням заподіювача та вини останнього в її заподіянні. Суд, зокрема, повинен з'ясувати, чим підтверджується факт заподіяння позивачеві моральних чи фізичних страждань або втрат немайнового характеру, за яких обставин чи якими діями (бездіяльністю) вони заподіяні, в якій грошовій сумі чи в якій матеріальній формі позивач оцінює заподіяну йому шкоду та з чого він при цьому виходить, а також інші обставини, що мають значення для вирішення спору. Суд вважає, що в результаті дорожньо-транспортної пригоди позивачеві була заподіяна моральна шкода, яка виразилась в негативних емоціях та переживаннях, пов'язаних з участю у ДТП, пошкодженням належного їй автомобілю, неможливістю певний час використовувати його. Враховуючи вказані обставини, ступінь та тривалість моральних страждань, виходячи з принципу розумності та справедливості, суд вважає достатнім стягнути з відповідача [PERSON] на користь позивача [PERSON] в рахунок відшкодування моральної шкоди 1500,00 гривень. Відповідно до ст.137 ЦПК України позивачем заявлено вимогу про стягнення з відповідача витрат на отримання правничої допомоги в розмірі 800,00 гривень, надану адвокатом Платоновою О.В. (а.с.33-35). За актом виконаних за договором №26/17 від 19.09.2017 робіт та квитанцією від 17.11.2017, адвокату сплачено позивачем 100,00 гривень за надання юридичної консультації, 500,00 гривень за підготовку позовної заяви та 200,00 гривень за підготовку заяви до страхової компанії про відшкодування суми ПДВ. Суд вважає необхідним задовольнити пред'явлену вимогу частково на суму 600,00 гривень, оскільки складання заяви про відшкодування страховою компанію податку на додану вартість прямо не пов'язане із справою, що розглядається. У відповідності до ст.141 ЦПК України з відповідача [PERSON] на користь позивача [PERSON] підлягає стягненню сплачений нею судовий збір в сумі 1280,00 гривень. На підставі викладеного,

Outcome: partial