Jurisdiction: civil
Date: 2019-04-17 00:00:00

позивач звернулась до суду з позовною заявою, в якій просить постановити рішення, яким стягувати з відповідача аліменти на її утримання в розмірі 1/6 частки від усіх видів його заробітку щомісячно до досягнення сином [PERSON] , [INFO] , трьохрічного віку. В обґрунтування позовних вимог позивачка покликається на те, що з відповідачем 19.08.2015 року зареєстрували шлюб, який 26.06.2018 року розірвано. У шлюбі в них [INFO] народився син [PERSON] . Відповідач проживає окремо від сім`ї, сплачує аліменти на користь позивача на утримання дитину, має постійне місце роботи та є матеріально забезпеченим. На даний час позивач перебуває у відпустці по догляду за дитиною, маючи право на утримання від чоловіка до досягнення дитиною трьохрічного віку, враховуючи що відповідач має можливість сплачувати аліменти на її утримання, звернутись до суду із даним позовом, який просить суд задоволити. 02.11.2018 року провадження у справі відкрито. 17.12.2018 року задоволено клопотання представника відповідача про витребування доказів. 19.02.2019 року закрито підготовче провадження управі та справу призначено до судового розгляду. В судовому засіданні позивач позовні вимоги підтримала з підстав наведених у позові просить суд позов задоволити в повному обсязі. Додатково пояснила, що не має змоги влаштуватися на роботу, оскільки відповідач дорікає їй тим, що позивач залишає дитину із своєю бабусею для того щоб хоч якось відпрацьовувати, бо матеріальної допомоги що отримує на дитину їй не вистачає, а влаштувати дитину у дошкільний заклад можливості немає. Відповідач та представник відповідача в судовому засіданні позовні вимоги заперечили, з тих підстав, що відповідач не має фінансової можливості сплачувати аліменти на утримання дружини, оскільки сплачує 1/4 частину від свої доходів на утримання дитини. Зазначили, що ніколи не вимагав у позивача звіту щодо використання аліментів, які та отримує від відповідача та утримання дитини. Заслухавши пояснення сторін та представника відповідача, дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення з наступних підстав. Відповідно до ч.1ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Згідно із ч.1 ст. 5 ЦПК України, здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. Визнано сторонами, що між ними 19.08.2015 року зареєстровано шлюб та рішенням Пустомитівського районного суду Львівської області від 26.06.2018 року розірвано. У шлюбі у сторін народився син [PERSON] , [INFO] , що стверджується наявною в матеріалах справи копією свідоцтва про народження серія [NUMBER] від 01.07.2016 року. Згідно з копіює довідки Зимноводівської сільської ради Пустомитівського район Львівської області від 06.09.21018 року № 3223 вбачається, що дитина [PERSON] , [INFO] проживає та зареєстрована з матір`ю, [PERSON] , 1993 року народження за адресою: [ADDRESS] . Згідно із ч.1 ст. 75 СК України, дружина, чоловік повинні матеріально підтримувати один одного. Відповідно до ч. 2 ст. 84 СК України, дружина, з якою проживає дитина, має право на утримання від чоловіка - батька дитини до досягнення дитиною трьох років. Відповідно до ч. 4 ст.\~84\~СК України право на утримання вагітна дружина, а також дружина, з якою проживає дитина, має незалежно від того, чи вона працює, та незалежно від її матеріального становища, за умови, що чоловік може надавати матеріальну допомогу. Відповідно до ч. 6 ст. 84 СК України право на утримання вагітна дружина, а також дружина, з якою проживає дитина, має і в разі розірвання шлюбу. Пунктом 17 Постанови Пленуму Верховного Суду\~України від15.05.2006\~року №3«Про\~застосування судами\~окремих норм\~Сімейного кодексу\~України при\~розгляді справ\~щодо батьківства,материнства\~та стягнення\~аліментів» передбачено, що вирішуючи питання щодо розміру аліментів, суд повинен ураховувати: стан здоров`я, матеріальне становище дитини і платника аліментів; наявність в останнього інших неповнолітніх дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, повнолітніх дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. В заперечення матеріальної можливості сплачувати аліменти на утримання дружини відповідачем надано суду Довідку № 2465 від 18.03.2019 про те, що [PERSON] , працює в ТзОВ «Нова пошта» з 01.08.2018 року станом на 18.03.2019 року працював на посаді кур`єра та у період з 01.01.2018 року по 28.02.2019 року його дохід склав 6512,84 грн., з яких 2914,89 грн. складають аліменти на утримання дитини. Однак суд критично оцінює даний доказ поданий відповідачем, оскільки такий не у повній мірі відображає його матеріальний стан, оскільки в наявних в матеріалах справи відомостях з Держпавного реєстру ФОПП ДФС України про суми виплачених доходів щодо [PERSON] (РНОКПП [NUMBER] ) від 14.01.2019 року та від 12.03.2019 року зафіксованого у останнього за період з 01.01.2018 року по 30.09.2018 року та відповідно за 4 квартал 2018 року, інші джерела доходів відповідача, зокрема, Військова частини [NUMBER] (дохід у формі грошового забезпечення), Військова частини [NUMBER] (дохід у формі грошового забезпечення), СПД, та сплачено ним відповідні податки. Таким чином, судом встановлено, що відповідач є молодою працездатною особою, матеріально забезпечений, інших неповнолітніх дітей у нього не має, непрацездатних батьків на утриманні відповідач не має неповнолітня дитини проживає з позивачкою, яка займається вихованням дитини, а тому є всі підстави для стягнення аліментів на утримання дружини до досягнення дитиною трьохрічного віку. Відповідно до ч. 1 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Згідно із ч. 1, 2 ст. 263 ЦПК України, судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Відповідно до ч.1 ст. 264 ЦПК України, при ухваленні рішення, суд вирішує такі питання: чи мали місце обставини (факти), якими обґрунтовувалися вимоги та заперечення, та якими доказами вони підтверджуються; чи є інші фактичні дані, які мають значення для вирішення справи, та докази на їх підтвердження; які правовідносини сторін випливають із встановлених обставин; яка правова норма підлягає застосуванню до цих правовідносин; чи слід позов задовольнити або в позові відмовити. Окрім того, судом при задоволенні позову взято до уваги тимчасовий та короткотривалий характер вказаного виду аліментних зобов`язань, який у випадку справи, що розглядається, виникає у відповідача з 28.09.2018 року та закінчується 16.06.2019 року з моментом досягнення дитиною [PERSON] , [INFO] , трьохрічного віку, а тому не може значним чином негативно відзначитися на матеріальному стані відповідача. На підставі вищенаведеного, а також врахувавши, що відповідно до ч. 2, 6 ст.\~84\~СК України дружина, з якою проживає дитина, має право на утримання від чоловіка-батька дитини до досягнення дитиною трьох років, і в разі розірвання шлюбу, враховуючи наявну у відповідача фінансову можливість сплачувати аліменти на утримання позивачки, що доведена наявними в матеріалах справи доказами, які відповідачем не спростовано, суд приходить до переконання, що позовні вимоги слід задоволити та стягувати з [PERSON] на користь [PERSON] , [INFO] аліменти у розмірі 1/6 частки усіх видів його заробітку щомісячно до досягнення дитиною трьохрічного віку, що буде необхідним і достатнім для її утримання. Відповідно до ч. 6 ст. 141 ЦПК України, якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, які їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог. Таким чином з відповідача слід стягнути в користь держави судовий збір в розмірі 704,80 грн.

Outcome: approved