Jurisdiction: civil
Date: 2014-12-04 00:00:00

Позивач звернулась до суду з позовною заявою, в якій просить стягнути з відповідача на її користь кошти на утримання (аліменти) малолітнього сина, [PERSON], [INFO], та стягнути їх з відповідача в розмірі 1/3 частки від у усіх видів заробітку, але не менше 30 відсотків від прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з дати подання позовної заяви до суду і до повноліття сина. Позивач зазначає, що 19.07.2011р. вона з відповідачем уклала шлюб, який зареєстрований у відділі реєстрації актів цивільного стану Васильківського міськрайонного управління юстиції Київської області, на протязі останніх шести місяців сімейне життя погіршилося, о призвело до фактичного припинення шлюбних стосунків, від шлюбу мають сина [PERSON],[INFO], який зараз поживає з позивачем. Позивач вказує, що відповідач ухиляється від обов'язку утримання дитини, матеріальне становище та здоров'я відповідача дозволяє утримувати свого малолітнього сина. Позивач в судове засідання не з'явилась, надавши заяву про розгляд справи у її відсутності, позовні вимоги підтримала. Відповідач в судове засідання не з'явився, надавши суду заяву про розгляд справи у його відсутності, позовні вимоги визнав в повному обсязі. Суд, дослідивши та проаналізувавши зібрані по справі докази в їх сукупності, вважає, що позов підлягає до задоволення з наступних підстав. В судовому засіданні було встановлено, що сторони перебувають у шлюбі,який зареєстрований відділом реєстрації актів цивільного стану Васильківського міськрайонного управління юстиції Київської області 19.07.2011 р. у актовий запис №159 від 21.07.2012 р./а.с.3/. Від даного шлюбу мають малолітню дитину - [PERSON], [INFO], що підтверджується свідоцтвом про народження виданим 05.04.2013 р., відділом державної реєстрації актів цивільного стану Васильківського міськрайонного управління юстиції Київської області /а.с.4/. Позивачем зазначено в позовній заяві, що вона не проживає разом з відповідачем. Відповідно до ст. 180 СК України батьки зобов'язанні утримувати своїх дітей до досягнення ними повноліття. Відповідно до ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує матеріальне становище платника аліментів, наявність у платника аліментів інших дітей, інші обставини, що мають істотне значення. За відсутності домовленості між батьками про сплату аліментів на дитину той із них, з ким вона проживає, вправі звернутися до суду з відповідним позовом. Згідно з ч. 3 ст. 181 СК України аліменти на дитину присуджуються в частці від заробітку (доходу) її матері, батька (ст. 183 цього Кодексу) або в твердій грошовій сумі (ст. 184 СК України) і виплачуються щомісячно (п. 17 постанови Пленуму Верховного Суду України № 3 від 15 травня 2006 року «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів»). Частиною 1 ст. 183 СК України встановлено, що частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Відповідно до ч. 2 ст. 182 СК України мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, за винятком випадків, передбачених ст. 184 цього Кодексу. Приймаючи до уваги вимоги позивача, матеріальне становище дитини, яка знаходиться лише на утриманні матері, матеріальне становище відповідача, який не має постійної роботи, з нього підлягають стягненню аліменти у розмірі 1/3 частини з усіх видів його заробітку (доходу), але не менше 30 відсотків від прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 03.11.2014 року й до досягнення дитиною повноліття. Оскільки позивачка звільнена від сплати судового збору, обов'язок по його сплаті слід покласти на відповідача відповідно до ст. 88 ЦПК України. На підставі вищевказаного,

Outcome: approved