Jurisdiction: civil
Date: 2016-02-11 00:00:00

Позивач звернулась до суду з позовом до відповідача [PERSON] про надання дозволу на тимчасовий виїзд з України неповнолітнім дітям, в якому просить дозволити їй оформити документи на виїзд її дітей [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO], до Росії та закордон в період з 01.10.2015 року і до досягнення дітьми повноліття (безстроково) без згоди їх батька [PERSON]. Пізніше позивач уточнила заявлені вимоги та просила дозволити їй оформити документи на виїзд її дітей [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO], до Росії, а саме: Брянська область, Новозибсковський район, с.Катичі, вул.Набережна, 38 в період з 01.02.2016 року і по 01.02.2019 року без згоди їх батька [PERSON]. Позивач в судовому засіданні підтримала уточнені позовні вимоги просила їх задовольнити, пояснила, що за зазначеною адресою проживають родичі чоловіка її сестри, вони постійно запрошують її разом з дітьми у гості, в них є два будинки, один з яких вони нададуть їй для проживання разом з дітьми. Має намір поїхати у гості влітку. Представник позивача уточнені позовні вимоги підтримала у повному обсязі, надала пояснення аналогічні тим, що містяться в позовній заяві, просила позов задовольнити. Відповідач у судовому засіданні заперечував проти заявлених вимог, надав письмові заперечення, що містяться в матеріалах справи, пояснив, що він не проти надання дозволу на виїзд дітей, але це питання потрібно вирішувати з ним, а не через суд, проти поїздки дітей оскільки це довга подорож, а діти маленькі. Влітку бажає відвести дітей на море до м.Одеса. Тому питання часу виїзду дітей необхідно узгоджувати з ним. Вважає, що на даний час відсутня будь-яка необхідність у подорожі до с.Катичи. Представник третьої особи органу опіки та піклування в судове засідання не зявився, надав заяву про розгляд справи за його відсутності, просив вирішити дане питання на розсуд суду. Судом досліджені наступні докази: копія свідоцтва про народження дитини [PERSON], [INFO], серія 1-ЕД № 097879, копія свідоцтва про народження дитини [PERSON], [INFO], серія І-ЕД № 282854, згідно яких відповідач є батьком дітей, а позивач матірю. Суд, вислухавши пояснення позивача, представника, відповідача, дослідивши письмові докази, вважає позов таким, що підлягає частковому задоволенню з наступних підстав. В судовому засіданні встановлено, що сторони мають спільних неповнолітніх дітей: [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO]. Влітку позивач має намір поїхати до РФ в літній період разом із дітьми на відпочинок, однак відповідач згоди на виїзд не надає. Таким чином судом встановлено, що відсутні докази того, що виїзд дітей за кордон повязаний саме із виїздом на постійне місце проживання разом із матір'ю або пов'язаний із довгостроковим перебуванням за межами України з інших причин. Відповідно до ст.33 Конституції України, кожному, хто на законних підставах перебуває на території України, гарантується свобода пересування, вільний вибір місця проживання, право вільно залишити територію України, за винятком обмежень, які встановлені законом. Громадянин України не може бути позбавлений права в будь-який час повернутися в Україну. Відповідно до ч. 2 ст. 155 Сімейного кодексу України, батьківські права не можуть здійснюватися всупереч інтересам дитини. Згідно ст.141 Сімейного кодексу України, батьки мають рівні права та обовязки щодо дитини. Відповідно до ч.2 ст.150 Сімейного кодексу України, батьки зобовязані піклуватися про здоровя дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток. Ст.313 Цивільного кодексу України визначено, що фізична особа, яка не досягла шістнадцяти років, має право на виїзд за межі України лише за згодою батьків (усиновлювачів), піклувальників та в їхньому супроводі або в супроводі осіб, які уповноважені ними. Згідно з положеннями Закону України «Про порядок виїзду з України і вїзду в Україну громадян України», «Правил оформлення і видачі паспорта громадянина України для виїзду за кордон і проїзного документа дитини», проїзним документом дитини є документ, що посвідчує особу і підтверджує громадянство України особи, на яку вони оформлені, і дають право цій особі на виїзд з України і в'їзд в Україну в супроводі батьків або одного з батьків та інших осіб, за нотаріально посвідченою згодою другого з них. Згідно зі ст.4 Закону України «Про порядок виїзду з України і вїзду в Україну громадян України» та постановою Кабінету Міністрів України від 27 січня 1995 року № 57 «Про затвердження Правил перетинання державного кордону громадянами України» виїзд за межі України громадянина, який не досяг 16-річного віку, і без згоди та супроводу другого з батьків може бути дозволено на підставі рішення суду. У відповідності до положень ч. 2 ст. 4 Закону України «Про порядок виїзду з України і виїзду в Україну громадян України», оформлення проїзного документа дитини проводиться на підставі нотаріально засвідченого клопотання батьків або законних представників. За відсутності згоди одного з батьків, виїзд неповнолітнього громадянина України за кордон може бути дозволений на підставі рішення суду. Згідно пункту 18 Правил оформлення і видачі паспортів громадянам України для виїзду за кордон і проїзних документів дитини, їх тимчасового затримання та вилучення, затверджених постановою Кабінету міністрів України № 231 від 31.03.1995 року, за відсутністю згоди одного з батьків виїзд неповнолітнього за кордон може бути дозволений за рішенням суду. Відповідно до п. 4 Правил перетинання державного кордону громадянами України, затверджених постановою КМУ від 27 січня 1995 року № 57 «Про затвердження Правил перетинання державного кордону громадянами України» встановленого, що виїзд з України громадян, які не досягли 16-річного віку, в супроводі одного з батьків або інших осіб, уповноважених одним з батьків за нотаріально посвідченою згодою, здійснюється за нотаріально посвідченою згодою другого з батьків із зазначенням у ній держави прямування та відповідного часового проміжку перебування у цій державі, якщо другий з батьків відсутній у пункті пропуску, а також без нотаріально посвідченої згоди другого з батьків, зокрема, за умови пред'явлення рішення суду про надання дозволу на виїзд з України громадянину, який не досяг 16-річного віку, без згоди та супроводу другого з батьків. Правилами оформлення і видачі паспорта громадянина України для виїзду за кордон і проїзного документа дитини, їх тимчасового затримання та вилучення, затверджених постановою Кабінету міністрів України від 31.03.1995 року № 231 визначено зокрема, що виїзд неповнолітніх громадян України за межі території України здійснюється за одним із таких документів: паспорт громадянина України для виїзду за кордон, виданий дітям громадянам України згідно з цими правилами; проїзний документ дитини, виданий відповідно до Правил; паспорт громадянина України для виїзду за кордон одного з батьків, у який, відповідно до Правил, записано дитину, яка прямує у його супроводі через державний кордон. Пунктом 18 зазначених Правил передбачено, що оформлення паспорта/проїзного документа здійснюється на підставі заяви батьків (законних представників батьків чи дітей), а у разі, коли батьки не перебувають у шлюбі між собою, - того з них, з ким проживає дитина, справжність підпису яких засвідчено нотаріально. За наявності заперечень одного з батьків документ може бути оформлено на підставі рішення суду. Суд не може погодитися з вимогами, щодо позовних вимог в частині надання дозволу на виїзд за кордон дітей без згоди та супроводу відповідача у супроводі матері до РФ до 01.02.2019 року. Надання дозволу на оформлення проїзного документу для виїзду неповнолітніх [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO], за кордон до 01.02.2019 року порушує права батька [PERSON] на участь у вихованні та спілкуванні з дітьми. Так, відповідно до ст.141 СК України мати, батько мають рівні права та обов'язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов'язків щодо дитини. Частиною 3 статті 313 ЦК України визначено, що фізична особа, яка не досягла шістнадцяти років, має право на виїзд за межі України лише за згодою батьків (усиновлювачів), піклувальників та в їхньому супроводі або в супроводі осіб, які уповноважені ними. Згідно зі ст. 4 Закону України «Про порядок виїзду з України і в'їзду в Україну громадян України» та постановою Кабінету Міністрів України від 27 січня 1995 року № 57 «Про затвердження Правил перетинання державного кордону громадянами України» виїзд за межі України громадянина, який не досяг 16-річного віку, і без згоди та супроводу другого з батьків може бути дозволено на підставі рішення суду. Відповідно до п. 4 Правил перетинання державного кордону громадянами України, затверджених постановою КМУ від 27 січня 1995 року № 57 «Про затвердження Правил перетинання державного кордону громадянами України» встановленого, що виїзд з України громадян, які не досягли 16-річного віку, в супроводі одного з батьків або інших осіб, уповноважених одним з батьків за нотаріально посвідченою згодою, здійснюється за нотаріально посвідченою згодою другого з батьків із зазначенням у ній держави прямування та відповідного часового проміжку перебування у цій державі, якщо другий з батьків відсутній у пункті пропуску, а також без нотаріально посвідченої згоди другого з батьків, зокрема, за умови пред'явлення рішення суду про надання дозволу на виїзд з України громадянину, який не досяг 16-річного віку, без згоди та супроводу другого з батьків. Звертаючись до суду з позовом, [PERSON] було зазначено термін надання дозволу на вивезення дітей за межі України без згоди батька - до повноліття (безстроково), а згодом уточнено до 01.02.2019 року. Враховуючи вищенаведені обставини, приймаючи до уваги, що відповідно до ст. 7, 155 Сімейного кодексу України дитині має бути забезпечена можливістю здійснення її прав, які встановлені Конституцією України, Конвенцією про права дитини, а батьківські права не можуть здійснюватись всупереч інтересам дитини. Надання за рішенням суду дозволу на майбутнє на постійні виїзди дитини за кордон без згоди батька суперечить нормам ст.ст.141, 157 СК України, які визначають рівність прав та обов'язків батьків відносно виховання дітей. Оскільки багаторазове вивезення дитини за кордон без надання згоди батька чинним законодавством не передбачено, у суду відсутні правові підстави для задоволення позову про надання дозволу виїзду дитини за кордон до 01.02.2019 року. Враховуючи вимоги чинного законодавства, згідно якого, надання згоди на вивезення дитини за межі території України терміном понад один рік не передбачено, суд вважає за необхідне вказати шестимісячний термін перебування дітей в РФ з дня набрання рішенням законної сили. Згідно ст.88 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягає стягненню судовий збір у розмірі 243,60 грн. На підставі викладеного та

Outcome: partial