Jurisdiction: civil
Date: 2017-01-23 00:00:00

Позивач звернувшись до суду з вищевказаним позовом, просить у порядку регресу стягнути з відповідача: 3614 грн. 61 коп. - виплаченого страхового відшкодування, посилаючись на те, що зазначене страхове відшкодування було виплачене у відшкодування шкоди, заподіяної внаслідок ДТП, яка як вважає позивач, сталася з вини відповідача. Позивач свого представника в судове засідання не направив, надіславши клопотання про розгляд справи за відсутності свого представника та в якому не заперечував проти заочного розгляду справи. Відповідач у судове засідання не з'явився і доказів про поважність причин своєї неявки, суду не надав, хоча про час і місце розгляду справи, неодноразово повідомлявся належним чином за місцем своєї реєстрації, що підтверджується наявними в матеріалах справи, зворотними поштовими повідомленнями, на яких працівники органів поштового зв'язку повідомляють, що відповідач не отримує направленої йому судом кореспонденції. Суд вважає, що відповідач не з'явився в судове засідання без поважних причин. З урахуванням положень ст. ст. 74-77, 169, 224 ЦПК України та з метою уникнення затягування розгляду справи, суд вважає, що в матеріалах справи є достатньо даних про права та взаємовідносини сторін по справі, для її розгляду по суті заочно у відсутність представника позивача та відповідача. Дослідивши наявні в матеріалах справи докази, суд у судовому засіданні встановив наступне. 03.11.2015 року біля 09:15 год. на вулиці Фрунзе в м. Києві, сталося зіткнення автомобілів: «Мерседес» р. н. [NUMBER], під керуванням відповідача і «Фольксваген» р. н. [NUMBER], під керуванням [PERSON], що призвело до пошкоджень вказаних транспортних засобів. Постановою судді Подільського районного суду м. Києва від 08.12.2015 року, обох водіїв визнано винними у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП та на кожного з них накладено адміністративні стягнення у вигляді штрафу в сумі: 340 грн.. Відповідно до наявної в матеріалах справи, копії рахунку від 04.11.2015 року, вартість відновлювального ремонту автомобіля «Фольксваген» р. н. [NUMBER], становить: 7229,23 грн.. Відповідно до наявної в матеріалах справи, копії договору ПКРі № 000249 від 12.12.2014 року, автомобіль «Фольксваген» р. н. [NUMBER] на момент ДТП, був застрахований позивачем. На виконання вищезазначеного договору добровільного страхування наземного транспорту, позивач виплатив: 7229 грн. 23 коп. - страхового відшкодування без ПДВ, що підтверджується наявною в матеріалах справи, копією платіжного доручення № 20244 від 15.12.2015 року. Розмір вказаної і сплаченої позивачем суми, ніким по справі не спростовано. З урахуванням викладеного, суд вважає, що відповідач має нести перед позивачем цивільно-правову відповідальність. Згідно п. 36.3. ст. 36 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» від 01.07.2004 року № 1961-ІV,36.3. У разі якщо відповідальними за заподіяння неподільної шкоди взаємопов'язаними, сукупними діями є декілька осіб, розмір страхового відшкодування (регламентної виплати)за кожну з таких осіб визначається шляхом поділу розміру заподіяної шкоди на кількість таких осіб. Якщо дорожньо-транспортна пригода сталася за участю декількох транспортних засобів, що перебували у з'єднанні між собою (у складі одного транспортного составу або під час буксирування із застосуванням жорсткого зчеплення чи з частковим навантаженням буксируваного транспортного засобу на платформу або на спеціальний опорний пристрій), виплата страхового відшкодування здійснюється страховиком, який уклав договір обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності щодо тягача, а в разі якщо цей тягач незабезпечений, регламентна виплата здійснюється МТСБУ. Якщо водії транспортних засобів скористалися правом, передбаченим пунктом 33.2 статті 33 цього Закону, страховик відшкодовує виключно шкоду, визначену статтями 29 та 30 цього Закону. Згідно зі ст. ст. 993, 1187 ч. 2, 1188 ч. 1 п. 1, 1190 ч. 1, 1191 ч. 1 ЦК України, до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, у межах фактичних витрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за завдані збитки. Шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об'єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку. Шкода, завдана внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки, відшкодовується на загальних підставах, а саме, шкода, завдана одній особі з вини іншої особи, відшкодовується винною особою. Особи, спільними діями або бездіяльністю яких було завдано шкоди, несуть солідарну відповідальність перед потерпілим. Особа, яка відшкодувала шкоду, завдану іншою особою, має право зворотної вимоги (регресу) до винної особи у розмірі виплаченого відшкодування, якщо інший розмір не встановлений законом. З урахуванням викладено, а також враховуючи те, що обидва водії є винними в порушенні Правил дорожнього руху, яке призвело до ДТП: 7229 грн. 23 коп. : 2 = 3614,615 грн.. Після проведення самим позивачем математичного округлення, грошова сума становить: 3614 грн. 61 коп.. Тому, позовні вимоги про стягнення з відповідача: 3614 грн. 61 коп. - страхового відшкодування, є обґрунтованими. Будь-яких конкретних правових доказів у спростування позовних вимог позивача, відповідач суду не надав і судом таких доказів не здобуто. За таких обставин, позов підлягає задоволенню. Оскільки позов задовольняється, то відповідно до ст. 88 ЦПК України, з відповідача на користь позивача підлягають стягненню понесені останнім судові витрати по справі, пропорційно до розміру задоволених позовних вимог. При цьому, розмір судового збору, суд визначає з розміру виплаченого страхового відшкодування і суми страхового відшкодування, про стягнення якого просить позивач.

Outcome: approved