Jurisdiction: civil
Date: 2020-05-20 00:00:00

Позивач звернулась до суду 14.04.2020 р. зпозовом про стягнення аліментів та коштів на утримання дружини. В позовній заяві зазначає, що з відповідачем перебуває у зареєстрованому шлюбі з 14.06.2019 р. В період шлюбу у них [INFO] народився син - [PERSON] . Відповідач в добровільному порядку не надає матеріальної допомоги на утримання сина та коштів на її утримання. Позивач не працює, перебуває у відпустці по догляду за дитиною 3-річного віку, отримує 860 грн. та потребує допомоги. Відповідач працює, має інші зобов`язання по сплаті аліментів на утримання дитини від першого шлюбу в розмірі ј частини від його заробітку. За позовом, посилаючись на ст.ст.84, 180, 181-183, 191 СК України, [PERSON] просить стягнути з відповідача кошти на її утримання в розмірі 1/6 частини від заробітку (доходу) відповідача щомісіячно до досягнення сином трирічного віку, а також стягнути аліменти на утримання дитини в розмірі 1/6 частини від заробітку (доходу) щомісячно, але не менше, ніж 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з дати подачі позову і до повноліття дитини. Ухвалою суду від 24 квітня 2020 року відкрито провадження у справі та призначено її розгляд в порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін. Відповідно до ч. 5 ст.279 ЦПК України, суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше. За клопотанням однієї із сторін або з власної ініціативи суду розгляд справи проводиться в судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін. Від сторін клопотання про проведення розгляду справи з їх викликом в судове засідання не надійшло, тому суд провів розгляд справи за наявними у ній матеріалами. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що заявлений позов підлягає задоволенню, виходячи з наступного. Згідно свідоцтва про народження позивач і відповідач мають спільну дитину - [PERSON] , [INFO] (а.с.5). [PERSON] є батьком [PERSON] , [INFO] , про що надано копію свідотцва про народження. Відповідно до ст. 180 Сімейного кодексу України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Ч.3 ст.181 СК України передбачено, що за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Згідно ст.182 СК України при призначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. Ч.3 ст.182 СК України передбачено, що мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову (ч.1 ст.191 СК України). Згідно з ч.2 ст.84 СК України дружина, з якою проживає дитина, має право на утримання від чоловіка - батька дитини до досягнення дитиною трьох років. Відповідно до ч.4 ст.84 СК України право на утримання вагітна дружина, а також дружина, з якою проживає дитина, має незалежно від того, чи вона працює, та незалежно від її матеріального становища, за умови, що чоловік може надавати матеріальну допомогу. Право на утримання вагітна дружина, а також дружина, з якою проживає дитина, має і в разі розірвання шлюбу (ч.6 ст.84 СК України). [PERSON] не працює, доглядає за дитиною до досягнення нею трьох років. [PERSON] працює в ТОВ «Запорізький титано-магнієвий комібнат». Сімейним законодавством передбачено право дружини-матері на утримання чоловіком-батьком до досягнення дитиною трирічного віку незалежно від того чи вона працює та незалежно від її матеріального становища, за умови, що чоловік може надавати матеріальну допомогу. Подання суду доказів того, що дружина, з якою проживає дитина, потребує матеріальної допомоги, не є обов`язковим, оскільки право на аліменти належить дружині-матері незалежно від цієї обставини. Аналізуючи вищенаведене, суд не встановив підстав для зменшення розміру аліментів, заявлених до стягнення, і дійшов висновку, що позов [PERSON] є законним, обґрунтованим та підлягає задоволенню у повному обсязі. Позивач, як одержувач аліментів, від сплати судового збору за подання позовної заяви до суду першої інстанції звільнена (п.3 ч.1 ст.5 Закону України «Про судовий збір»), відтак, відповідно до положень статті 142 ЦПК України судовий збір в сумі 840,80 грн. за подання позовної заяви підлягає стягненню з відповідача до спеціального фонду Державного бюджету України. На підставі викладеного,

Outcome: approved