Jurisdiction: civil
Date: 2015-11-02 00:00:00

Позивач звернулась до суду з даним позовом, посилаючись на те, що вона перебуває у зареєстрованому шлюбі з відповідачем з 21 листопада 2007 року. Від шлюбу у них є двоє неповнолітніх дітей: син [PERSON], [INFO], дочка Каріна, [INFO]. Фактично їх сім?я розпалась через те, що кожний з них має різні погляди на сімейне життя, ведення спільного господарства та виховання дітей. Крім того, вони проживають окремо і мають окремий бюджет. Разом з тим, відповідач про сімю не дбає, свої обовязки щодо виховання та утримання дітей не виконує. Вважає, що збереження шлюбу та примирення з відповідачем є неможливим. А тому, просить суд шлюб між ними розірвати. Позивач [PERSON] у судовому засіданні позов підтримала, з підстав викладених у ньому. Крім того, суду пояснила, що разом з відповідачем не проживає більше двох років, а тому просила строк на примирення не надавати. Відповідач [PERSON] у судовому засіданні позов визнав, згідний на розлучення, оскільки в даний час має іншу сімю, просив строк на примирення не надавати. Вислухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, суд знаходить позов підлягаючим задоволенню з наступних підстав. Згідно ч.ч.3,4 ст.56 Сімейного кодексу України кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до збереження шлюбних відносин є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканість. \~ Відповідно до ч. 2 ст. 112 Сімейного Кодексу України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Як встановлено в суді, [PERSON] та [PERSON] зареєстрували шлюб 21 листопада 2007 року, про що в книзі реєстрації шлюбів зроблено актовий запис за № 527. Прізвище після реєстрації шлюбу чоловіка [PERSON], дружини [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про одруження серії І-БВ № 042169, виданим 21 листопада 2007 року відділом реєстрації актів цивільного стану Шепетівського міськрайонного управління юстиції Хмельницької області. Від спільного проживання у них є двоє дітей: син [PERSON], [INFO], що підтверджується свідоцтвом про його народження серії 1-БВ № 092598 від 14.10.2008 року, виданого відділом реєстрації актів цивільного стану Шепетівського міськрайонного управління юстиції Хмельницької області; дочка [PERSON], [INFO], що підтверджується свідоцтвом про її народження, серії 1-БВ №127336 від 06.05.2010 року, виданого відділом реєстрації актів цивільного стану Шепетівського міськрайонного управління юстиції Хмельницької області. Судом встановлено, що сторони сімейні відносини не підтримують. Також встановлено, що взаємини між ними зіпсувалися, внаслідок чого вони втратили взаєморозуміння, а згодом почуття любові та поваги один до одного. Факт окремого проживання позивача та відповідача та відсутність спільного побуту суд розцінює як підтвердження розладів шлюбних відносин, формального існування шлюбу між ними. Враховуючи вищевикладене, суд приходить до переконання, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить інтересам сторін, їхніх дітей, являється порушенням їх права на повагу до сімейного життя, що розцінюється судом як таке, що має істотне значення. А тому суд вважає, що відповідно до ст. 112 Сімейного кодексу України, сімя розпалася і зберегти її неможливо. Аналізуючи вищевикладене, суд приходить до висновку про наявність підстав для задоволення вимоги позивача про розірвання шлюбу. \~\~ Відповідно до ч.1 ст. 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесенні нею і документально підтвердженні судові витрати. А тому, судові витрати понесені позивачем та документально підтверджені, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на її користь. На підставі ч.ч. 3, 4 ст. 56, ст.ст. 110, 112, 113 Сімейного кодексу України,

Outcome: approved