Jurisdiction: civil
Date: 2016-08-16 00:00:00

Позивач звернулась до суду з вказаним позовом, посилаючись на те, що11.10.2003 року між позивачем та відповідачем укладено шлюб, від цього шлюбу у них є дитина [PERSON], 07.06.2007р.н., яка на даний момент проживає разом із позивачкою. 04.09.2012 року шлюб між сторонами було розірвано. Згідно з рішенням Суворовського районного суду м. Херсона від 15.10.2012 року позивачка повинна отримувати від відповідача аліменти в розмірі 500,00грн., щомісячно, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. [PERSON], страждає на вроджену міопію високого ступеню, складний міопічний астигматизм обох очей, амбліопію рефракційну, що потребує курсів реабілітаційного лікування, а також коригування за допомогою окулярів. Із часу розірвання шлюбу [PERSON], окрім аліментів, ніяку участь у вихованні і лікуванні [PERSON], не приймає, відповідач працює охоронцем на залізничній станції, має змінний графік роботи та у вільний від роботи час він отримує додатковий неофіційний, нерегулярний і мінливий дохід, заробітної плати позивача не вистачає на утримання дитини. На підставі викладеного позивач просить суд збільшити розміру аліментів, отримуваних з відповідача за рішенням Суворовського районного суду м. Херсон від 15.10.2012 року на користь позивача на утримання [PERSON] 07.06.2007р.н., року народження до 1/3 частини всіх видів заробітку (доходів) щомісячно. Позивач у судове засідання не зявилась, на адресу суду надала письмову заяву, згідно якої підтримала заявлені вимоги, просила суд їх задовольнити з підстав, викладених у позові та розглянути справу за її відсутності. Відповідач в судове засідання не зявився, про час і місце судового засідання повідомлено належним чином, причину неявки суду не повідомлено. Суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст.224 ЦПК України. Вивчивши та дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає частковому задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що шлюб між [PERSON] та [PERSON] розірвано 04.09.2012 року, що підтверджується рішенням Суворовського районного суду м. Херсон від 04.09.2012 року (а.с.8). Від шлюбу сторони мають дочку [PERSON] 07.06.2007р.н., що підтверджується свідоцтвом про народження К1 №048616 від 12.06.2007 року. Відповідно до рішення Суворовського районного суду м. Херсона від 15.10.2012 року по справі №2120/105/9/12, [PERSON] повинен сплачувати аліменти у розмірі 500,00грн. на користь позивача на утримання дитини - [PERSON] до досягнення нею повноліття.(а.с.9). З матеріалів справи судом встановлено, що [PERSON] страждає на вроджену міопію високого ступеню, складний міопічний астигматизм обох очей, амбліопію рефракційну, що потребує курсів реабілітаційного лікування, а також коригування за допомогою окулярів, що підтверджується випискою із медичної карти стаціонарного хворого №114721.(а.с.11-18). З пояснень позивача зазначених у позові та матеріалів справи судом встановлено, що із часу розірвання шлюбу сторін [PERSON], окрім аліментів, ніяку участь у вихованні і лікуванні [PERSON], не приймає, має змінний графік роботи, у вільний від роботи час він отримує додатковий неофіційний, нерегулярний і мінливий дохід. За змістом статті 180 Сімейного кодексу України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до статті 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров'я та матеріальне становище дитини; стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. Згідно до ч.1ст.192 СК України передбачає, що розмір аліментів, визначений за рішенням суду або за домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров'я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Згідно роз'яснень, які містяться у пункті 23 постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року №3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» розмір аліментів, визначений судовим рішенням або за домовленістю між батьками, суд може змінити за позовом платника або одержувача аліментів у зв'язку зі зміною матеріального чи сімейного стану, погіршення чи поліпшення здоров'я когось із них. Оскільки в ході судового розгляд встановлено факт зміни матеріального становища відповідача який сплачує аліменти на утримання дочки, суд приходить до висновку про наявність підстав для зміни розміру аліментів, які стягуються з відповідача на користь позивачки на утримання їхньої доньки. Враховуючи викладене, суд на основі повного і всебічного зясування обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, приходить до висновку, що при зміні розміру аліментів суд враховує вік дитини, матеріальне становище відповідача, та погоджується частково з розміром частки, яку вимагає стягувати позивач, а саме щодо стягнення з [PERSON], на користь [PERSON], аліменти у розмірі 1/4 частки з усіх видів заробітку (доходу), виходячи з принципу розумності та справедливості суду, в іншій частині стягнення аліментів слід відмовити у звязку з необґрунтованістю.

Outcome: partial