Jurisdiction: civil
Date: 2015-04-05 00:00:00

Позивач звернувся із позовом до відповідача про розірвання шлюбу в якому зазначив, що 10.08.2007 року він зареєстрував шлюб з відповідачем. Від зареєстрованого шлюбу у [INFO] року у сторін народилася дитина - [PERSON]. Сторони тривалий час спільного господарства не ведуть, стосунків не підтримують, шлюб носить лише формальний характер. Крім цього вказував на те, що на момент звернення до суду із позовом перебуває на п'ятому місяці вагітності від іншого чоловіка - [PERSON], який визнає себе батьком майбутньої дитини. Позивач вважає, що подальше спільне проживання з відповідачем та збереження шлюбу є неможливим у зв'язку із припиненням шлюбних стосунків. У зв'язку із вказаними вище підставами просив розірвати шлюб між ними. В судове засідання позивач не з'явився однак, подав письмову заяву якою позов підтримав в повному обсязі та просив його задовольнити з підстав, які в зазначені в позовній заяві та справу розглянути за його відсутності. Відповідач в судове засідання не з'явився однак, подав до суду письмову заяву в якій позов визнав в повному обсязі та просив його задовольнити, а справу розглянути за його відсутності. За наявності зазначених вище заяв сторін, суд вважає за можливе справу розглянути за їх, сторін, відсутності. Вивчивши надані письмові докази, суд дійшов до висновку, що заявлений позов є законним, обґрунтованим та таким, що підлягає задоволенню в повному обсязі з наступних підстав. Як вбачається із матеріалів справи, 10.08.2007 року відділом реєстрації актів цивільного стану Оболонського районного управління юстиції м. Києва був зареєстрований шлюб між позивачем та відповідачем, про що зроблено відповідний актовий запис № 1151. Від зареєстрованого шлюбу у [INFO] року у сторін народилася дитина - [PERSON], яка за домовленістю між сторонами буде проживати з позивачем. Сторони спільного господарства не ведуть, стосунків не підтримують, шлюб носить лише формальний характер. Згідно ч. 3 ст. 105 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до статті 110 цього Кодексу. Відповідно до ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їх дітей, що мають істотне значення. Згідно ст. 24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Як вбачається з пояснень позивача почуття любові та поваги між ними зникли, тому збереження шлюбу суперечило б їх інтересам та інтересам їхньої дитини. Крім цього з матеріалів справи вбачається, що позивач перебуває на п'ятому місяці вагітності, а відповідач заперечує своє батьківство майбутньої дитини. Разом із цим, з нотаріально посвідченої заяви [PERSON] від 06.04.2015 року вбачається, що він визнає своє батьківство щодо дитини, яка народиться у позивача і разом із позивачем, просить внести відомості про себе, як батька дитини до відповідного актового запису. Враховуючи особливий характер сімейних відносин, зважаючи на норми ст. ст. 111, 112 СК України, так як фактично шлюбні відносини між подружжям припинені, суд вважає примирення сторін неможливим. Оскільки подальше спільне життя подружжя і збереження сім'ї є неможливим і суперечить інтересам позивача та відповідача, позовні вимоги позивача підлягають задоволенню. Згідно ч. 2 ст. 114 СК України у разі розірвання шлюбу судом шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу. На підставі викладеного,

Outcome: approved