Jurisdiction: civil
Date: 2016-09-27 00:00:00

Позивач звернулась до суду з позовними вимогами, відповідно до яких просить звільнити з-під арешту іпотечне майно й скасувати: 1. Постановою ВП 27738973 від 02.09.2011 державним виконавцем Першого Малиновського ВДВС Одеського МУЮ в рамках виконавчого провадження накладено арешт на невизначене майно, на все нерухоме майно боржника, номер запису про обтяження 11575330. 2. Постановою 32241174 від 01.07.2012 року. державним виконавцем ВДВС Овідіопольського РУЮ накладено арешт на земельну ділянку, адреса: Одеська область, Овідіопольський район, с/рада Новодолинська, «Дорожник 63», садівничий кооператив, земельна ділянка, 18-б номер запису про обтяження 12972425. Позивач просить припинити обтяження, зареєстровані у Державному реєстрі речових прав, а саме: 1. арешт на все нерухоме майно, номер запису про обтяження 11575330 від 05.09.2011 2. арешт на все нерухоме майно, номер запису про обтяження 12972425 від 11.09.2012 В обґрунтування своїх вимог позивач посилався на те, що це майно перебуває в іпотеці, в силу чого підлягає звільненню з-під арешту в звязку з тим, що накладання арешту на нього, що первинно було передано в іпотеку ЗАТ «ОТП Банк», яке в свою чергу, за договором відступлення права вимоги від 29.04.2010 року передано ТОВ «ОТП Факторинг Україна», порушує права останнього як іпотекадавця на переважне перед іншими кредиторами право на задоволення своїх вимог за рахунок предмета іпотеки. Представник позивача в судове засідання не зявилась, але звернулась до суду з заявою, відповідно до якої позов підтримує, просить розглянути справу у її відсутність, проти заочного розгляду справи не заперечує. Відповідачі - ВДВС Овідіопольського РУЮ Одеської області, Малиновського відділу державної виконавчої служби Одеського міського управління юстиції, в особі їх представників у судове засідання не зявилися, про час, місце та дату судового засідання повідомлялись в установленому законом порядку, але про причини неявки в судове засідання не повідомили. Третя особа, що не заявляє самостійних вимог на предмет спору [PERSON] до суду не зявилась, про причини неявки до суду не повідомила. Зі згоди позивача, суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст.224 ЦПК України. Ознайомившись з позовом, дослідивши надані суду письмові докази по справі, суд вважає позов обґрунтованим та таким, що підлягає задоволенню, з наступних підстав. Судом встановлені такі фактичні обставини на підставі представлених позивачем письмових доказів. 12.12.2007 р. між ЗАТ «ОТП Банк», правонаступником всіх прав та обовязків якого є Публічне акціонерне товариство «ОТП Банк» у відповідності до ст. 1 Статуту (надалі «Банк» або «Заставодержатель») та [PERSON], було укладено кредитний договір CM-SME502/016/2007 від 12.12.2007 року, в забезпечення виконання зобовязань за яким укладено договір іпотеки №PM - SME502/016/2007 від 12.12.2007 року, за умовами якого [PERSON] передає АТ «ОТП Банк» (надалі Заставодержатель) в іпотеку нерухоме майно, а саме земельна ділянка, що знаходиться за адресою: Одеська область, Овідіопольський район, Новодолинська сільська рада СК «Дорожник - 63», діляянка №18-б Згідно з умовами договору купівлі-продажу кредитного портфелю № б/н від 29.04.2010 року та договору відступлення прав б/н від 29.04.2010 року за Кредитним договором CM-SME502/016/2007 від 12.12.2007 року, Публічне акціонерне товариство «ОТП Банк» у відповідності ст.ст. 512, 514, 1077 - 1079, 1082, 1084 Цивільного кодексу України відступило, а ТОВ «ОТП Факторинг Україна» прийняло право вимоги за Кредитним договором CM-SME502/016/2007 від 12.12.2007 року, укладеним між, який є ЗАТ «ОТП Банк», правонаступником усіх прав та обовязків якого є Публічне акціонерне товариство «ОТП Банк», та [PERSON]. За змістом ст.546 ЦК України одним із видів забезпечення виконання зобовязань є застава. Відповідно до ч.1 ст.546 ЦК України іпотекою є застава нерухоме майна, що залишається у володінні заставодавця або третьої особи. Відповідно до ч.1 ст.33 Закону України «Про іпотеку» у разі невиконання або неналежного виконання боржником основного зобовязання іпотекодержатель вправі задовольнити свої вимоги за основним зобовязанням шляхом звернення стягнення на предмет іпотеки. Таким чином, іпотекодержатель, яким нині є ТОВ «ОТП Факторинг України», має право задовольнити свої вимоги за рахунок іпотечного майна, а саме: - земельна ділянка, що знаходиться за адресою: Одеська область, Овідіопольський район, Новодолинська сільська рада СК «Дорожник - 63», діляянка №18-б, що належить на праві приватної власності [PERSON] Відповідно до ст.ст.1,3 Закону України «Про іпотеку» іпотека це вид забезпечення виконання зобовязання нерухомим майном, що залишається у володінні і користуванні іпотекодавця, згідно з яким іпотекодержатель має право в разі невиконання боржником забезпеченого іпотекою зобовязання одержати задоволення своїх вимог за рахунок предмета іпотеки переважно перед іншим кредиторами цього боржника у порядку, встановленому цим Законом. Іпотека виникає на підставі договору, закону або рішення суду. До іпотеки, яка виникає на підставі закону або рішення. Згідно з правилом ст.572 Цивільного Кодексу України, в силу застави кредитор (заставодержатель) має право у разі невиконання боржником (заставодавцем) зобовязання, забезпеченого заставою, одержати задоволення за рахунок заставного майна переважно перед іншими кредиторами цього боржника, якщо інше не встановлено законом (право застави). Відповідно до п.16 постанови Пленуму Верховного суду України № 14 від 26 грудня 2003 року «Про практику розгляду судами скарг на рішення, дії чи бездіяльність органів і посадових осіб державної виконавчої служби та звернень учасників виконавчого провадження» вимог інших осіб щодо належності їм, а не боржнику майна, на яке накладено арешт, вирішується шляхом предявлення ними відповідно до правил підвідомчості (ст.24 ЦПК, ст.12 ГПК) позову до боржника та особи, в інтересах якої накладено арешт, про визнання право власності майно звільнення його з-під арешту. В такому ж порядку розглядаються вимоги осіб, які не є власниками майна, але володіють ним на законних підставах. Відповідно до ст.52 Закону України «Про виконавче провадження», кошти отримані від реалізації заставного майна використовуються, насамперед, для задоволення зобовязань боржника перед заставодержателем. Згідно ст.54 Закону України «Про виконавче провадження» стягнення на заставне майно в порядку примусового виконання допускається за виконавчими документами для задоволення вимог стягувача-заставодержателя. Наведеними нормами права передбачено підстави, що створюють правову можливість для позивача у цьому провадженні звернути стягнення на заставне майно у позасудовому порядку. Таким чином, оскаржувані позивачем арешти майна боржника накладено у вказаних виконавчих провадженнях, що нині є завершеними; окремі із зазначених арештів накладено в інтересах та на користь іпотекодержателя у цьому судовому провадженні, який просить його скасувати, оскільки ним створено перешкоди для звернення стягнення на арештоване майно у позасудовому порядку. Останнє дає підстави для суду стверджувати про відсутність умов для порушення прав іншої особи, оскільки й заявником (кредитором) у вказаному виконавчому провадженні є та сама особа. Крім того, [PERSON] згодна на звільнення майна з під арешту. Відомості про права та законні інтереси інших осіб, не залучених до розгляду цієї справи, судом не виявлено. Як встановлено судом, першу заборону в державному реєстрі іпотек, Єдиному реєстрі заборон відчуження обєкт нерухомого майна винесено та зареєстровано 12.12.2007 року, таким чином вимоги позивача мають пріоритет над вимогами інших кредиторів. Відповідно до ст.60 Закону особа, яка вважає, що майно, на яке накладено арешт, належить їй, а не боржникові, може звернутися до суду з позовом про звільнення майна з-під арешту. Таким чином, розглянувши позов в межах заявлених Товариством з обмеженою відповідальністю «ОТП Факторинг Україна» вимог, суд дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню та вважає за необхідне звільнити з-під арешту вказане майно. Згідно ст.16 ЦК України кожна особа має право звернутися в суд за захистом свого цивільного права у випадку його порушення з вимогою про визнання права. За ст.11 ЦПК України суд розглядає цивільну справу в межах заявлених вимог і на підставі представлених сторонами доказів.

Outcome: approved