Jurisdiction: civil
Date: 2020-09-07 00:00:00

Позивач звернулась до суду з позовом до АК «Харківобленерго» в якому з урахуванням заяви про уточнення позовних вимог просив суд: зобов`язати АК «Харківобленерго» здійснити розрахунок спожитої [PERSON] електричну енергію відповідно до середньомісячного споживання визначеного за попередні дванадцять місяців або за фактичний період споживання, якщо він менший дванадцяти місяців. В обґрунтування позову зазначила, що 30.12.2016 року між як власником земельної ділянки по [ADDRESS] та АК «Харківобленерго» в особі начальника Харківського РВЄ Супруна О.В. було укладено договір про користування електричною енергією № 41764, згідно умов п. 1 якого відповідач зобов`язався надійно постачати їй електричну енергію у необхідних обсягах відповідно до потужності 5 кВт електроустановок позивача, з гарантованим рівнем надійності, безпеки і якості, а вона зобов`язалась сплачувати одержану електричну енергію за обумовленими тарифами (цінами) у терміни передбачені цим договором. У вересні 2017 року вона звернулась до відповідача із необхідністю перевірки приладу обліку у зв`язку із сумнівами в його правильній роботі. 04.09.2017 року відповідачем було знято прилад обліку та передано його фахівцям ХНІДСЕ ім. М.С. Бокаріуса для проведення експертизи, яку було виконано 19.09.2017 року. Згідно висновку експертного електротехнічного дослідження № 16731 від 19.09.2017 року наданий на дослідження прилад обліку електричної енергії перебуває у несправному непрацездатному стані. 27.12.2017 року відповідачем було здійснено заміну приладу обліку електричної енергії. Згідно п. 33 Правил користування електричною енергією для населення, у разі користування електричною енергією без засобу обліку з дозволу енергопостачальника розрахунки із побутовим споживачем здійснюються відповідно до середньомісячного споживання. Величина середньомісячного споживання електроенергії визначається за попередні 12 місяців, або за фактичний період споживання, якщо він менший 12 місяців. В зв`язку з чим вона звернулась до суду та просить зобов`язати відповідача зробити розрахунок спожитої електричної енергії. Ухвалою суду від 16.04.2018 року провадження у справі відкрито за правилами спрощеного позовного провадження. 07.05.2018 року відповідачем подано відзив на позовну заяву. 08.05.2018 року відповідачем подано доповнення до відзиву. 25.03.2020 року позивачем подано заяву про уточнення позовних вимог. 06.08.2020 року позивачем подано заяву про уточнення позовних вимог. 18.08.2020 року відповідачем подано відзив на заяву про уточнення позовних вимог, в якому зазначено, що позовна вимога ґрунтується на твердження позивача про користування електричною енергією нібито без засобу обліку (без зазначенні періоду такого користування) з дозволу енергопостачальника, у зв`язку з чим має бути застосований п. 33 Правил користування електричною енергією для населення, затверджених постановою КМУ № 1357 від 26.07.1999, чинних в період виникнення спірних правовідносин. 04.09.2017 року за заявою абонента про невідповідність даних приладу обліку фактичному споживанню абонента, прилад обліку за адресою: [ADDRESS] , заводський № [NUMBER] , знятий для проведення експертизи. Водночас, для запобігання безбілковому споживанню електроенергії, встановлений прилад обліку № 002458, який здійснювався облік спожитої електроенергії в період з 04.09.2017 по 27.12.2017 до встановлення нового приладу обліку. Щодо періоду до передачу засобу обліку електричної енергії на експертизу, то жодних підстав для визначення цього часу як безоблікового, позивачем не наведено. Висновок експертного дослідження це теж зазначає. Враховуючи висновки експертизи, яка подана до позовної заяви, можна зробити висновок, що позивач не доплачував за спожиту електричну енергію, яка споживалась, але недораховувалась по одній фазі. Крім того, оскільки позивач не визначив період, за який, на його думку необхідно здійснити перерахунок, вважають, що позивачем заявлено дві альтернативні позовні вимоги. Неможливо зрозуміти розрахунок слід здійснювати за 12 місяців нібито безоблікового споживання чи за інший менший період, який нібито мав місце на думку позивача. Позовні вимоги не обґрунтуванні та задоволенню не підлягають. Представник позивача в судове засідання не з`явився, подав заяву про розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги підтримав в повному обсязі та просив задовольнити. Представник відповідача просив проводити розгляд справи за його відсутності, підтримав пояснення викладені у відзиві, просив у задоволенні позову відмовити. Суд дослідивши надані сторонами докази прийшов до наступного. [PERSON] є власником земельної ділянки , яка розташована в [ADDRESS] , на підставі договору купівлі-продажу від 01.08.2016 року, посвідчений приватний нотаріусом ХМНО Дєгтярьовою А.В. Між [PERSON] та АК «Харківобленерго» в особі начальника Харківського РВЄ [PERSON] укладено договір про користування електричною енергією № 41764 від 30.12.2016 року. Згідно умов п. 1 якого відповідач зобов`язався надійно постачати [PERSON] електричну енергію у необхідних обсягах відповідно до потужності 5 кВт електроустановок споживача, з гарантованим рівнем надійності, безпеки і якості, а споживач зобов`язалась сплачувати одержану електричну енергію за обумовленими тарифами (цінами) у терміни передбачені цим договором. Згідно акту заміни, технічної перевірки та пломбування розрахункових засобі у побутовому секторі № 5377 від 04.09.2017 року, АК «Харківобленерго» було знято прилад обліку та передано для проведення експертизи. Згідно акту заміни, технічної перевірки та пломбування розрахункових засобі у побутовому секторі № 1776 від 27.12.2017 року, АК «Харківобленерго» було здійснено заміну приладу обліку електричної енергії. Згідно висновку експертного електротехнічного дослідження № 16731 за заявою [PERSON] від 19.09.2017 року, наданий на дослідження прилад обліку електричної енергії Енергомера СЕ301 R33 145-JAZ зав. № [NUMBER] перебуває у несправному непрацездатному стані. На стор. 6-7 зазначеного висновку електротехнічного дослідження встановлено, що в результаті проведеного лабораторного дослідження засіб обліку електричної енергії Енергомера СЕ301 R33 145-JAZ зав. № [NUMBER] враховує спожиту електричну енергію відповідно до свого класу точності лише по фазах «А» та «В». По фазі «С» засіб обліку № 008841109494976 облік електроенергії не проводив взагалі. Тобто підключенні навантаження номінальною потужністю 1 кВт до вихідних клем лічильника споживання електроенергії відбувалось, однак облік лічильником не здійснювався. На заяву [PERSON] , АК «Харківобленерго» була надана відповідь, в якій зазначено, що 04.09.2017 року працівниками Харківського РВЕ було виконано технічну перевірку електролічильник типу СЕ 301 R33 145-JAZ зав. № [NUMBER] та знято, запаковано у сейф пакет та передано для проведення експертизи приладу, у зв`язку з сумнівами [PERSON] у правильності роботи приладу обліку. Інформація щодо результатів технічної перевірки вказана в акті № 5377 від 04.09.2017 р. На час проведення експертизи працівниками Харківського РВЕ було [PERSON] встановлено електролічильник типу СТ-3А08 № 002458. На теперішній час за адресою [ADDRESS] було встановлено багатофункціональний лічильник диференцізований за періодами часу типу Система ОЕ-008 ARTIK № 30004254 за якими ведуться розрахунки за електричну енергію (акт № 1776 від 27.12.2017 року). Згідно п. 33 Правил користування електричною енергією для населення, затверджених Постановою Кабінету Міністрів України № 1357 від 26.07.1999 року, у разі користування електричною енергією без засобу обліку з дозволу енергопостачальника розрахунки із побутовим споживачем здійснюються відповідно до середньомісячного споживання. Величина середньомісячного споживання електроенергії визначається за попередні 12 місяців, або за фактичний період споживання, якщо він менший 12 місяців. В ч. 1 ст. 15 ЦК України визначено право кожної особи на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Згідно ч. 2 ст. 16 ЦК України способами захисту цивільних прав та інтересів можуть бути визнання права; припинення дії, яка порушує право; відновлення становища, яке існувало до порушення. Відповідно до ч. 1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Тому суд розглядає позов в межах заявлених остаточних вимог позивача, викладених ним в уточненій позовній заяві від 06.08.2020 року. Обираючи спосіб захисту порушеного права, позивач заявила вимогу зобов`язати АК «Харківобленерго» здійснити розрахунок спожитої електричної енергії відповідно до середньомісячного споживання визначеного за попередні дванадцять місяців або за фактичний період споживання, якщо він менший дванадцяти місяців, при цьому не визначила конкретний період за який на її думку потрібно зробити відповідний перерахунок. Вимоги позивача про захист її права у спосіб, заявлений нею, є неконкретними і у випадку задоволення у такому вигляді призведе до неможливості його виконання в примусовому порядку. Крім того, з відповіді АК «Харківобленерго» від 05.03.2018 року наданої [PERSON] вбачається, що на час проведення експертизи їй було встановлено лічильник. Позивачкою не надано доказів, що з 04.09.2017 року користування електричною енергією відбувалось без засобу обліку. На підставі викладеного, суд приходить до висновку, що позовні вимоги [PERSON] не підлягають задоволенню, оскільки, позивачем не обрано способу захисту цивільних прав та інтересів, що позбавляє суд задовольнити її позовні вимоги. На підставі викладеного,

Outcome: dismissed