Jurisdiction: civil
Date: 2018-07-23 00:00:00

Позивач звернувся з позовом про\~ відшкодування збитків, заподіяних в результаті дорожньо-транспортної пригоди, яка мала місце 12 грудня 2017 року, біля 11 години 40 хвилин, в смт. Заболотів Снятинського району по вул. Грушевського, яку спричинила [PERSON], а саме: керуючи автомобілем марки «Опель Комбо», державний номерний знак AT4401ВМ, не вибрала безпечної швидкості руху, допустила зіткнення з транспортним засобом «Тойота Ленд-Крузер» державний номерний знак AT4797СА, який на правах приватної власності належить позивачу в результаті чого автомобіль марки «Тойота Ленд-Крузер» державний номерний знак AT 4797 СА отримав механічні пошкодження. На підставі ДТП працівниками Снятинського ВП ГУНП в Івано-Франківській області було складено адміністративний протокол про адміністративне правопорушення передбачене ст.124 КУпАП та передано матеріали справи до Снятинського районного суду Івано- Франківської області. В результаті дорожньо-транспортної пригоди по вині відповідача автомобіль «Тойота Ленд-Крузер» державний номерний знак AT 4797 СА отримав механічні пошкодження. Згідно поліса обовязкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобі № АК/1565913 укладеного з страховиком ТДВСК «Київ Ре» 15.02.2017 року страхова сума за шкоду заподіяну майну становить 100000 (сто тисяч) гривень, розмір франшизи 2000 (дві тисячі) гривень. Вартість відновлюваного ремонту вищевказаного автомобіля «Тойота Ленд-Крузер» державний номерний знак AT 4797 СА, становить 9300 (девять тисяч триста) гривень, страхова компанія ТДВСК «Київ Ре» відшкодувала позивачу 7300 (сім тисяч триста) гривень, решту коштів за заподіяну матеріальну шкоду (франшизу) в сумі 2000 (дві) тисячі гривень повинна відшкодувати винна у вчиненні ДТП особа, тобто [PERSON]. Крім того позивач вказує, що внаслідок ДТП він зазнав маральних збитків, які виразилися в душевних стражданнях, оскільки позивачу довелося самостійно шукати кошти на ремонт автомобіля, що призвело до порушення нервової системи, втрати сну та розладу сімейних стосунків. Усі свої душевні страждання позивач оцінив у 10000 (десять тисяч) гривень. Позивач зазначає, що він вимагав від відповідача повернути йому вищевказану суму, на що Відповідач в телефонній розмові не заперечувала проти відшкодування матеріальних збитків, але фактично грошей на відшкодування матеріальних збитків не повертала, а тому позивач звернувся у встановленому законом порядку в суд, для чого звернувся за юридичною допомогою до адвоката, розмір витрат на адвоката становить 4000 (чотири тисячі) гривень. На підставі наведеного позивач просить суд стягнути із відповідачки у його користь суму матеріального збитку, яка складає 2000 (дві) тисячі гривень, 10000 (десять тисяч) гривень відшкодування моральної шкоди, витрати на правову допомогу у розмірі 4000 (чотири тисячі) гривень та судові витрати (судовий збір за подання позову у суд) у розмірі 2466,80 (дві тисячі чотириста вісімдесят шість гривень 80 копійок) грн. Відповідачка подала до суду відзив, у якому зазначила, що [PERSON] Позивача про стягнення з неї збитків, завданих внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, за обставин що виникли в даних правовідносинах, є зловживанням Позивачем своїми правами з метою отримання безпідставної вигоди та збагачення за її рахунок, оскільки\~ відповідно до Полісу №АК/1565913 обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів ТДВСК «Київ Ре» від 15.02.2017р. застраховано її відповідальність в межах 100000,00 грн., а згідно Акту виконаних робіт вартість відновлювального ремонту належного Позивачу транспортного засобу складає 9300,00 грн., а СК «Київ-РЕ» сплатила Позивачу 7300,00 грн., то й різницю у межах заявлених Позивачем [PERSON] повинна сплатити також СК «Київ-РЕ», у звязку із тим, що страхової суми 100000,00 грн. цілком достатньо для відшкодування СК «Київ-РЕ» збитків Позивачу. Крім того відповідачка зазначає, що позовна вимога щодо стягнення із неї моральних збитків, які були спричинені позивачу від вказаної ДТП у розмірі 10000,00 гривень, є безпідставною, оскільки позивачем не надано розрахунку розміру шкоди з яких міркувань він виходив визначаючи його, не надано жодного доказу підтверджуючого факт завдання йому моральної шкоди, крім того автомобіль позивача внаслідок ДТП отримав незначні механічні ушкодження, а самому позивачу не було завдано жодних тілесних ушкоджень. Також позивачка зазначила, що одразу після вчинення нею ДТП на місці пригоди вона запропонувала позивачу відшкодувати йому завдані збитки, сплативши йому 500,00 Євро, що повністю покрило б усі завдані збитки, і не примусило б його звертатися за правовою допомогою та із позовом у суд однак позивач відмовився, а тому відповідачка вважає, що за понесені потім позивачем витрати на залучення адвоката та звернення у суд вона відповідальності не несе. На підставі наведеного відповідачка просила відмовити у задоволенні позовних вимог [PERSON] у повному обсязі. Подала до суду заяву, якою справу просила розглядати без її участі. Позивач подав до суду заяву, якою позовні вимоги підтримав у повному обсязі, просив позов задоволити, справу просив розглядати без його участі та участі його представника, та долучив пояснення його представника [PERSON], де зазначено, що він повністю підтримує вимоги свого довірителя, позов просить задоволити у повному обсязі. Суд дослідивши матеріали справи, зокрема: Постанову Снятинського районного суду від 17.02.2018р. про притягнення [PERSON] до адміністративної відповідальності за ст.124 КУпАП; Поліс №АК/1565913 від 15.02.2017р.; Заяву про стархове ваідшкодування №932/17 від 20.02.2018р.; Акт виконаних робіт ПП «[PERSON]П.» від 20.12.2017р. про виконання ремонтні роботи автомобіля «Тойота Ленд-Крузер» державний номерний знак AT4797СА на суму 9300,00 грн.; Виписку по картковому рахунку від 04.04.2018р., про надходження на рахунок [PERSON] коштів страхового відшкодування у розмірі 7300,00 грн. судом встановлено, що 12.12.2017 р. біля\~ 11:40 год. [PERSON]\~ керуючи транспортним засобом «Опель Комбо»\~ д.н.з. [NUMBER] в смт. Заболотів по вул. Грушевського не вибрала безпечної швидкості руху, не врахувала дорожню обстановку, під час розїзду, не побачивши припаркованого автомобіля «Тойота Ленд-Крузер», допустила зіткнення з транспортним засобом «Тойота Ленд-Крузер» д.н.з. [NUMBER] під керуванням\~ [PERSON], внаслідок чого транспортні засоби отримали механічні пошкодження, тілесних ушкоджень ніхто не зазнав, внаслідок зазначеного ДТП [PERSON] затратив на ремонтні роботи свого автомобіля 9300,00 грн., із яких Страхова компанія ТДВСК «Київ Ре» відшкодувала йому 7300,00 грн., згідно страхового полісу №АК/1565913 від 15.02.2017р., яким застраховано відповідальність відповідачки в межах 100000,00 грн., розмір франшизи складає 2000,00 грн. Частинами 4, 5 статті 82 ЦПК України визначено, що обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь і самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом. Обставини, встановлені стосовно певної особи рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, проте можуть бути у загальному порядку спростовані особою, яка не брала участі у справі, в якій такі обставини були встановлені. Відповідно до ст.1166 ЦК України, майнова шкода, завдана неправомірними діями особистим немайновим правам фізичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Особа, яка завдала шкоди, звільняється від її відшкодування, якщо вона доведе, що шкоди завдано не з її вини. Порядок та умови відшкодування шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки, передбачені ст.1187 ЦК України, відповідно до якої джерелом підвищеної небезпеки є діяльність, пов'язана з використанням, зберіганням або утриманням транспортних засобів, механізмів та обладнання, використанням, зберіганням хімічних, радіоактивних, вибухо- і вогненебезпечних та інших речовин, утриманням диких звірів, службових собак та собак бійцівських порід тощо, що створює підвищену небезпеку для особи, яка цю діяльність здійснює, та інших осіб. Шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об'єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку. Згідно ст.988 ЦК України страховик зобовязаний у разі настання страхового випадку здійснити страхову виплату у строк, встановлений договором. Відповідно до ст.979 ЦК України за договором страхування одна сторона (страховик) зобовязується у разі настання певної події (страхового випадку) виплатити другій стороні (страхувальникові) або іншій особі, визначеній у договорі, страхову суму (страхову виплату), а страхувальник зобовязується сплачувати страхові платежі та виконувати інші умови договору. До сфери обов'язкового страхування належить цивільно-правова відповідальність власників наземних транспортних засобів згідно зі спеціальним Законом України від 1 липня 2004 року №1961-IV «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів». Метою здійснення обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності згідно ст.3 зазначеного Закону є забезпечення відшкодування шкоди, заподіяної життю, здоров'ю та/або майну потерпілих внаслідок ДТП, а також захист майнових інтересів страхувальників. Об'єктом обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності згідно ст.5 цього Закону є майнові інтереси, що не суперечать законодавству України, пов'язані з відшкодуванням особою, цивільно-правова відповідальність якої застрахована, шкоди, заподіяної життю, здоров'ю, майну потерпілих внаслідок експлуатації забезпеченого транспортного засобу. Згідно зі ст.6 ЗУ «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» страховим випадком є ДТП, що сталася за участю забезпеченого транспортного засобу, внаслідок якої настає цивільно-правова відповідальність особи, відповідальність якої застрахована, за шкоду, заподіяну життю, здоров'ю та/або майну потерпілого. За змістом статтей 9, 22-31, 35, 36 зазначеного Закону настання страхового випадку (скоєння ДТП) є підставою для здійснення страховиком виплати страхового відшкодування потерпілому відповідно до умов договору страхування та в межах страхової суми. Страховим відшкодуванням у цих межах покривається оцінена шкода, заподіяна внаслідок ДТП життю, здоров'ю, майну третьої особи, в тому числі й шкода, пов'язана зі смертю потерпілого. Для отримання страхового відшкодування потерпілий чи інша особа, яка має право на його отримання, подає страховику заяву про страхове відшкодування. Таке відшкодування повинне відповідати розміру оціненої шкоди, але якщо розмір заподіяної шкоди перевищує страхову суму, розмір страхової виплати за таку шкоду обмежується зазначеною страховою сумою. Порядок звернення за отриманням страхового відшкодування та його отримання регулюється ст.36 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів». Потерпілому як кредитору належить право вимоги в обох видах зобов'язань - деліктному та договірному. Він вільно, на власний розсуд обирає спосіб здійснення свого права: а) шляхом звернення вимоги виключно до особи, яка завдала шкоди, про відшкодування цієї шкоди; б) шляхом звернення до страховика, у якого особа, яка завдала шкоди, застрахувала свою цивільну відповідальність, із вимогою про виплату страхового відшкодування; в) шляхом звернення до страховика та в подальшому до особи, яка завдала шкоди, за наявності передбачених статтею 1192 ЦК України підстав. Потерпілий має право відмовитись від свого права вимоги до страховика та одержати повне відшкодування шкоди від особи, яка її завдала, в межах деліктного зобов'язання незалежно від того, чи застрахована цивільно-правова відповідальність особи, яка завдала шкоди. У такому випадку особа, яка завдала шкоди і цивільно-правова відповідальність якої застрахована, після задоволення вимоги потерпілого не позбавлена права захистити свій майновий інтерес за договором страхування та звернутися до свого страховика за договором з відповідною вимогою про відшкодування коштів, виплачених потерпілому, в розмірах та обсязі згідно з обов'язками страховика як сторони договору обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності. Якщо потерпілий звернувся до страховика та одержав страхове відшкодування в розмірі, який у повному обсязі відшкодовує завдану шкоду, деліктне зобов'язання між потерпілим і особою, яка завдала шкоди, припиняється згідно зі статтею 599 ЦК України виконанням, проведеним належним чином. У статті 9 Закону України «Про страхування» визначено, що франшиза - частина збитків, що не відшкодовується страховиком згідно з договором страхування. Франшиза у будь-якому виді є елементом договору страхування який впливає на суму виплати страхового відшкодування в сторону її зменшення. Оскільки а ні ст. 982 ЦК України, а ні Законом «Про страхування» франшизу не визначено істотною умовою договору добровільного страхування, це означає, що її (франшизи) наявність у договорі обумовлена згодою сторін. У відповідності до ст. 12.1. Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» розмір франшизи при відшкодуванні шкоди, заподіяної майну потерпілих, встановлюється при укладанні договору обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності і не може перевищувати 2 відсотки від страхової суми, в межах якого відшкодовується збиток, заподіяний майну потерпілих. Страхове відшкодування завжди зменшується на суму франшизи, розрахованої за правилами цього підпункту. У відповідності до ст. 36.6 вказаного Закону, страхувальником або особою, відповідальною за завдані збитки, має бути компенсована сума франшизи, якщо вона була передбачена договором страхування. Отже, враховуючи, що з вини відповідачки сталася дорожньо-транспортна пригода, в результаті якої позивачу було спричинена матеріальна шкода, яку було відшкодовано страховою компанією, однак розмір франшизи в сумі 2000,00 грн. не відшкодований страхувальником, винною особою у дорожньо-транспортній пригоді, яка мала місце 12.12.2017р. визнано [PERSON], якою також в добровільному порядку суму позивачу не відшкодовано, суд дійшов висновку, що позовні вимоги [PERSON] в частині стягнення із [PERSON] франшизи у розмірі 2000,00 грн. є обґрунтованими та підлягають задоволенню. Відповідно до вимог ст. 23 ЦК України особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав.\~ Моральна шкода полягає зокрема у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв'язку із знищенням чи пошкодженням її майна (п.3). Моральна шкода відшкодовується грішми, іншим майном або в інший спосіб. Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості. Моральна шкода відшкодовується незалежно від майнової шкоди, яка підлягає відшкодуванню, та не пов'язана з розміром цього відшкодування. Моральна шкода відшкодовується одноразово, якщо інше не встановлено договором або законом. Оскільки\~ обовязок відшкодування моральної шкоди, завданої пошкодженням майна, покладено на особу, яку визнано винною в скоєнні ДТП, вимога про відшкодування моральної шкоди, заподіяної пошкодженням транспортного засобу, підлягає до часткового задоволення, оскільки розмір моральної шкоди 10000,00 грн. є завищеним і не відповідає характеру правопорушення, так як автомобіль позивача зазнав незначних пошкоджень, які не вплинули на можливість продовження руху, ремонтні роботи були проведені у дуже короткі строки, протягом тижня, жодного тілесного ушкодження позивач не отримав, тому суд, враховуючи характер правопорушення, глибину фізичних та душевних страждань потерпілого, позбавлення реалізації ним своїх можливостей, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення, вважає розумним і достатнім розмір морального відшкодування у сумі 1000,00 грн. Враховуючи вказане, позовна вимога щодо стягнення моральної шкоди підлягає частковому задоволенню. Відповідно до ч.ч. 1,2 ст. 137 ЦПК України витрати, пов'язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Згідно вимог п.4 ч.2 ст.141 ЦПК України судові витрати, пов'язані з розглядом справи (зокрема витрати на юридичну допомогу) у разі часткового задоволення позову покладаються на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог, а тому враховуючи, що\~ позивачем за юридичну допомогу адвоката [PERSON] сплачено 4000,00 грн., що підтверджується Ордером серії ІФ №025809 про надання правової допомоги від 06.04.2018р., Додатковою угодою №2 до ордеру про надання правової допомоги від 06.04.2018р. та Квитанцією до прибуткового касового ордера №2 від 06.04.2018р., із [PERSON] слід стягнути у користь [PERSON] пропорційно до задоволеної частини позовних вимог судові витрати у розмірі 1000,00 грн., оскільки сума задоволеної частини вимог позивача, а саме 3000,00 грн., з яких 2000,00 грн. франшизи та 1000,00 грн. моральної шкоди становить 25% від 12000,00 грн. (2000,00 грн. матеріального збитку + 10000,00 грн. моральної шкоди), заявлених позовних вимог. Згідно вимог ч.1 ст.141 ЦПК України судовий збір покладаються на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог, а тому враховуючи, що позивачем подання позовної заяви сплачено 2466,80 грн. судового збору, зокрема 704,80 грн. згідно квитанції №9.132.1/13618413 від 10.04.2018р. та 1762,00 грн. згідно квитанції №10.132.1/13618415 від 10.04.2018р. із [PERSON] слід стягнути у користь [PERSON] пропорційно до задоволеної частини позовних вимог судовий збір у розмірі 616,70 грн., оскільки сума задоволеної частини вимог позивача, а саме 3000,00 грн., з яких 2000,00 грн. франшизи та 1000,00 грн. моральної шкоди становить 25% від 12000,00 грн. (2000,00 грн. матеріального збитку + 10000,00 грн. моральної шкоди), заявлених позовних вимог. На підставі наведеного,

Outcome: dismissed