overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2018-12-03 00:00:00

Позивач звернулась до суду з вказаним позовом, посилаючись на те, що з відповідачем вони перебувають в зареєстрованому шлюбі з 28.12.2002 р. Від спільного шлюбу у них народилося четверо дітей: [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO] Однак спільне життя не склалося через різні погляди на життя та сімю, різні характери, негативну поведінку відповідача. Позивач вважає, що сімя їх розпалась, подальше спільне життя та збереження шлюбу є неможливим, тому просить суд даний шлюб розірвати. Позивач в судове засідання не зявилась, до початку підготовчого засідання подала до суду заяву про підтримання позову та розгляд справи у її відсутності. До початку проведення підготовчого судового засідання від відповідача надійшла заява про визнання позову та розгляд справи у його відсутності. За таких обставин, враховуючи визнання відповідачем позову, суд вважає за можливе ухвалити рішення у підготовчому судовому засіданні, у відповідності до ч.3 ст. 200 ЦПК України. На підставі\~ст. 247 ч. 2 ЦПК України\~справа розглянута за відсутності сторін без фіксування судового засідання технічними засобами. Суд дослідивши письмові докази по справі, прийшов до наступного. Відповідно до свідоцтва про одруження серії 1-БК №205051 виданого у відділі реєстрації актів громадянського стану Васильківського міськрайонного управління юстиції Київської області, сторони зареєстрували шлюб 28.12.2002 р. у виконкомі Данилівської сільської ради Васильківського району Київської області, актовий запис № 39. Норми частин 3 і 4 ст. 56 СК України\~ передбачають, що кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини; примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження, за допомогою фізичного або психічного насильства, є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканність і може мати наслідки, встановлені законом. Відповідно до ст.110 СК України \~позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя. Відповідно до\~ст. 112 СК України \~суд з'ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. При таких обставинах суд приходить до висновку, що дальше спільне життя подружжя та збереження їх сім'ї неможливе, оскільки буде суперечити інтересам кожної з сторін. Таким чином, вимоги обґрунтовані і підлягають задоволенню. На підставі викладеного та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2018-05-13 00:00:00

Позивач звернулась до суду з вказаним позовом, посилаючись на те, що з відповідачем вони перебувають в зареєстрованому шлюбі з 29.04.2016 р., від якого мають неповнолітню дочку [PERSON], [INFO] Однак подружні відносини між сторонами не склались, вони мають різні характери, погляди на життя та сімю. Останнім часом проживають окремо, шлюбних стосунків не підтримують. Їхня сімя розпалась, збереженою бути не може, тому позивач просить шлюб розірвати. Позивач в судове засідання не зявилась, про час та місце розгляду справи була повідомлена належним чином, до суду подала заяву про розгляду справи у її відсутності, позовні вимоги підтримує в повному обсязі, просить їх задоволити, після розірвання шлюбу просить залишити їй прізвище «Кашуба». Відповідач в судове засідання не зявився, про день, час і місце слухання справи судом повідомлений належно, до суду подав заяву про розгляду справи у його відсутності, позовні вимоги визнає в повному обсязі, не заперечує проти їх задоволення. Дослідивши письмові матеріали справи, суд приходить до переконання, що позов підлягає до задоволення, виходячи з наступного. Судом достовірно встановлено, що сторони зареєстрували шлюб 29.04.2016 р. в Лубенському міському відділі державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Полтавській області, актовий запис № 75 (а.с.3). Від шлюбу сторони мають дочку [PERSON], [INFO] (а.с.4). Відповідно до ч. 2 ст.\~104, ст.\~110 Сімейного кодексу\~України шлюб припиняється внаслідок його розірвання. Позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя. Згідно з ч. 2 ст. 112\~СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Як роз'яснено у п. 10\~Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя» від 21 грудня 2007 року № 11\~передбачено, що охорона сім'ї державою полягає, зокрема, в тому, що шлюб може бути розірвано в судовому порядку лише за умови, якщо встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечитиме інтересам одного з них чи інтересам їх дітей. За таких обставин, враховуючи, що між сторонами втрачено взаєморозуміння та довіра, сторони протягом тривалого часу проживаю окремо, примирення подружжя та збереження шлюбу між ними неможливо і суперечить інтересам позивача, суд дійшов висновку про те, що збереження сім'ї є неможливим, шлюб між сторонами існує формально і підлягає розірванню. На підставі наведеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-12-02 00:00:00

Позивач звернулась до суду з вказаним позовом, посилаючись на те, що з відповідачем вони перебувають в зареєстрованому шлюбі з 29.06.2011 р., від якого мають сина [PERSON], [INFO] Однак, подружні відносини між сторонами не склались через втрату почуття поваги та любові один до одного, різні характери та погляди на життя та сімю, нехтування відповідачем сімейними цінностями. Тривалий час сторони проживають окремо, шлюб є формальним, примирення між сторонами неможливе, тому позивач просить шлюб розірвати та змінити її прізвище на дошлюбне. Позивач в судове засідання не зявилась, про день, час і місце слухання справи судом повідомлена належно, до суду подала заяву про розгляд справи у її відсутності, позовні вимоги підтримує в повному обсязі, просить їх задоволити. Відповідач в судове засідання не зявився, про день, час і місце слухання справи судом повідомлений належно, до суду подав заяву про розгляд справи у його відсутності, позовні вимоги визнає в повному обсязі, не заперечує проти їх задоволення. Дослідивши письмові матеріали справи, суд приходить до переконання, що позов підлягає до задоволення, виходячи з наступного. Судом достовірно встановлено, що сторони зареєстрували шлюб 29.06.2011 р. в відділі державної реєстрації актів цивільного стану Васильківського міськрайонного управління юстиції у Київській області, актовий запис №144 (а.с.7). Від шлюбу сторони мають малолітнього сина [PERSON], [INFO] (а.с.10). Відповідно до ч. 2 ст.\~104, ст.\~110 Сімейного кодексу\~України шлюб припиняється внаслідок його розірвання. Позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя. Згідно з ч. 2 ст. 112\~СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Як роз'яснено у п. 10\~Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя» від 21 грудня 2007 року № 11\~передбачено, що охорона сім'ї державою полягає, зокрема, в тому, що шлюб може бути розірвано в судовому порядку лише за умови, якщо встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечитиме інтересам одного з них чи інтересам їх дітей. За таких обставин, враховуючи, що між сторонами втрачено почуття любові та поваги, шлюб носить формальний характер, примирення подружжя та збереження шлюбу між ними неможливо і суперечить інтересам сторін, суд дійшов висновку про те, що збереження сім'ї є неможливим, шлюб між сторонами існує формально і підлягає розірванню. Прізвище позивача після розірвання шлюбу необхідно змінити з шлюбного «Новікова» на дошлюбне «Важньова». На підставі наведеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-09-16 00:00:00

Позивач звернулась до суду з вказаним позовом, посилаючись на те, що з відповідачем вони перебувають в зареєстрованому шлюбі з 30.10.1982 р., неповнолітніх дітей від якого не мають. Однак подружні відносини між сторонами не склались, вони мають різні характери, погляди на життя та сім'ю. Протягом останніх 10 років проживають окремо, шлюбних стосунків не підтримують. Їхня сім'я розпалась, збереженою бути не може, тому позивач просить шлюб розірвати. Позивач в судове засідання не з'явилась, про час та місце розгляду справи була повідомлена належним чином, 17.09.2015 р. до суду подала заяву про розгляду справи у її відсутності, позовні вимоги підтримує в повному обсязі, просить їх задоволити, після розірвання шлюбу просить залишити їй шлюбне прізвище «[PERSON]». Відповідач в судове засідання не з'явився, про день, час і місце слухання справи судом повідомлений належно, 17.09.2015 р. до суду подав заяву про розгляду справи у його відсутності, позовні вимоги визнає в повному обсязі, не заперечує проти їх задоволення. Дослідивши письмові матеріали справи, суд приходить до переконання, що позов підлягає до задоволення, виходячи з наступного. Судом достовірно встановлено, що сторони зареєстрували шлюб 30.10.1982 р. в Мар'янівській сільській раді Васильківського району Київської області, актовий запис № 20. (а.с.3). Відповідно до ч. 2 ст. 104, ст. 110 Сімейного кодексу України шлюб припиняється внаслідок його розірвання. Позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя. Згідно з ч. 2 ст. 112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Як роз'яснено у п. 10 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя» від 21 грудня 2007 року № 11 передбачено, що охорона сім'ї державою полягає, зокрема, в тому, що шлюб може бути розірвано в судовому порядку лише за умови, якщо встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечитиме інтересам одного з них чи інтересам їх дітей. За таких обставин, враховуючи, що між сторонами втрачено взаєморозуміння та довіра, сторони протягом тривалого часу проживаю окремо, примирення подружжя та збереження шлюбу між ними неможливо і суперечить інтересам позивача, суд дійшов висновку про те, що збереження сім'ї є неможливим, шлюб між сторонами існує формально і підлягає розірванню. На підставі наведеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-01-19 00:00:00

Позивач звернулась до суду з вказаним позовом, посилаючись на те, що з відповідачем перебуває в зареєстрованому шлюбі з 04 жовтня 2013 року. Шлюб на даний час не розірваний. Від цього шлюбу вони мають малолітнього сина [PERSON], [INFO]. Вони з відповідачем проживають окремо. Відповідач не бажає в добровільному порядку надавати кошти на її особисте утримання. Вона перебуваю у відпустці по догляду за дитиною до досягнення трьох років, отримує державну соціальну допомогу. Відповідач є здоровим, працездатним чоловіком. Позивач просить суд стягнути з відповідача аліменти на її особисте утримання в розмірі 1/4 частини з усіх видів його заробітку до досягнення сином [PERSON] трьох років, тобто до [INFO]. Позивач в суді позов підтримала та просить його задовольнити. Відповідач в судовому засіданні позов не визнав, просить у його задоволенні відмовити. Суд, заслухавши пояснення позивача, відповідача, дослідивши матеріали справи, заперечення та додані до них документи, оцінивши докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів, вважає що позов підлягає задоволенню. Відповідно до ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених ст. 61 цього Кодексу. Відповідно до ст. 84 СК України дружина, з якою проживає дитина, має право на утримання від чоловіка - батька дитини до досягнення дитиною трьох років. Судом встановлено, що батьками [PERSON], [INFO] є сторони по справі, дитина проживає разом з матір'ю за адресою: [ADDRESS] та знаходиться на її утриманні. Сторони перебувають в зареєстрованому шлюбі з 04 жовтня 2013 року. Відповідач матеріальної допомоги на особисте утримання дружини не надає. Відповідач здорова, працездатна особа, сплачує аліменти на дитину від першого та другого шлюбу, має батьків похилого віку. Суд вважає за можливе стягнути з відповідача аліменти на користь позивача на її особисте утримання в розмірі 1/4 частини з усіх видів його заробітку до досягнення сином [PERSON] трьох років, тобто до [INFO], а також згідно ст. 88 ЦПК України судовий збір в розмірі 243 грн 60 коп на користь держави. На підставі викладеного, ст. 84 СК України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-12-11 00:00:00

Позивач звернулась до суду з вказаним позовом, посилаючись на те, що з відповідачем перебуває в зареєстрованому шлюбі з 25 жовтня 1997 року. Від спільного проживання у них є дочка [PERSON], [INFO]. Відповідач не надає їй матеріальної допомоги на утримання дитини. Вона тимчасово не працює. Позивач просить суд стягнути з відповідача аліменти на свою користь на утримання дочки [PERSON], [INFO] у розмірі 1/4 частини з усіх видів його заробітку щомісячно, але не менше 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку до досягнення нею повноліття. Позивач в судове засідання не з'явилась, про розгляд справи повідомлена належним чином. Надала до суду заяву про розгляд справи без її участі, позовні вимоги підтримує в повному обсязі. Відповідач в суове засідання не з'явився, про розгляд справи повідомлений належним чином. Надав до суду заяву про розгляд справи без його участі, позовні вимоги підтримує в повному обсязі. За ч. 4 ст. 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Суд, дослідивши матеріали справи, оцінивши докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів, вважає що позов підлягає задоволенню. Відповідно до ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених ст. 61 цього Кодексу. Відповідно до ст.ст. 180, 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров'я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 4) інші обставини, що мають істотне значення. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, за винятком випадків, передбачених статтею 184 цього Кодексу. Судом встановлено, що батьками [PERSON], [INFO] є сторони по справі, дитина проживає разом з матір'ю за адресою: [ADDRESS] та знаходиться на її утриманні. [PERSON] матеріальної допомоги на утримання дочки не надає. Відповідач здорова, працездатна особа, інших осіб на утриманні не має, позов визнав в повному обсязі, тобто проти стягнення з нього аліментів на дочку не заперечує. Суд вважає за можливе стягнути з відповідача аліменти на користь позивача на утримання дочки [PERSON], [INFO] у розмірі 1/4 частини з усіх видів його заробітку, але не менше 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку до досягнення нею повноліття, а також згідно ст. 88 ЦПК України судовий збір в розмірі 243,60 грн. на користь держави. На підставі викладеного, ст.ст. 180, 182 СК України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-01-18 00:00:00

Позивач звернулась до суду з вказаним позовом, посилаючись на те, що з відповідачем перебуває у зареєстрованому шлюбі, від вказаного шлюбу у них є дитина [PERSON], [INFO]. Батько дитини - відповідач по справі, обов'язок щодо матеріального утримання не виконує, ухиляється від утримання доньки, добровільно матеріальної допомоги не надає. Позивач, просить стягнути на свою користь на утримання доньки аліменти в розмірі ? частини щомісяця від усіх видів доходів відповідача, але не менше 30 % прожиткового мінімуму встановленого для дитини відповідного віку, починаючи з дня подачі позову до суду до досягнення дитиною повноліття. Позивач в судовому засіданні позовні вимоги підтримала в повному обсязі з підстав викладених в позовній заяві. Відповідач в судове засідання не з'явився, про розгляд справи повідомлений належним чином, причини неявки в судове засідання суду не повідомив, заяв про відкладення розгляду справи або про розгляд справи у його відсутності на адресу суду не надходили, а тому суд, відповідно до ст. 224 ЦПК України, ухвалює заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Суд, дослідивши матеріали справи, прийшов до висновку, що позов обґрунтований і підлягає задоволенню з наступних підстав. Згідно ст. 180 Сімейного Кодексу України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до ст. 183 Сімейного Кодексу України, частка заробітку (доходу) батька, яка буде стягуватись як аліменти на дитину визначається судом. Судом встановлено, що батьками [PERSON], [INFO] є сторони по справі, що підтверджується копією свідоцтва про народження дитини (а.с.4). Дитина проживає з позивачкою, що підтверджується довідкою з місця проживання (а.с.5) Як вбачається з поданої позовної заяви, донька проживає разом з позивачкою та знаходяться на її повному утриманні, батько дитини, відповідач по справі добровільно матеріальної допомоги на утримання доньки не надає. Визначаючи розмір стягуваних аліментів, суд врахував, що позивачка утримує доньку одноособово, відповідач є працездатним, проти стягнення з нього аліментів на утримання доньки не заперечував, будучи повідомленим належним чином про розгляд даної справи. Отже, на підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-12-17 00:00:00

Позивач звернулась до суду з вказаним позовом, посилаючись на те, що з відповідачем перебувала у зареєстрованому шлюбі, від вказаного шлюбу у них є дитина [PERSON], [INFO]. Батько дитини - відповідач по справі, обов'язок щодо матеріального утримання не виконує, ухиляється від утримання доньки, добровільно матеріальної допомоги не надає. Позивач, просить стягнути на свою користь на утримання доньки аліменти в розмірі ? частини щомісяця від усіх видів доходів відповідача, але не менше 30 % прожиткового мінімуму встановленого для дитини відповідного віку, починаючи з дня подачі позову до суду до досягнення дитиною повноліття. Позивач в судовому засіданні позовні вимоги підтримала в повному обсязі з підстав викладених в позовній заяві. Відповідач в судове засідання не з'явився, про розгляд справи повідомлений належним чином, причини неявки в судове засідання суду не повідомив, заяв про відкладення розгляду справи або про розгляд справи у його відсутності на адресу суду не надходили, а тому суд, відповідно до ст. 224 ЦПК України, ухвалює заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Суд, дослідивши матеріали справи, прийшов до висновку, що позов обґрунтований і підлягає задоволенню з наступних підстав. Згідно ст. 180 Сімейного Кодексу України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до ст. 183 Сімейного Кодексу України, частка заробітку (доходу) батька, яка буде стягуватись як аліменти на дитину визначається судом. Судом встановлено, що батьками [PERSON], [INFO] є сторони по справі, що підтверджується копією свідоцтва про народження дитини (а.с.5). Дитина проживає з позивачкою, що підтверджується довідкою ф.3 (а.с.14) Як вбачається з поданої позовної заяви, донька проживає разом з позивачкою та знаходяться на її повному утриманні, батько дитини, відповідач по справі добровільно матеріальної допомоги на утримання доньки не надає. Визначаючи розмір стягуваних аліментів, суд врахував, що позивачка утримує доньку одноособово, відповідач є працездатним, проти стягнення з нього аліментів на утримання доньки не заперечував, будучи повідомленим належним чином про розгляд даної справи. Отже, на підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-08-20 00:00:00

Позивач звернулась до суду з вказаним позовом, посилаючись на те, що з відповідачем перебувала у зареєстрованому шлюбі, від вказаного шлюбу у них є дитина [PERSON], [INFO]. Батько дитини - відповідач по справі, обов'язок щодо матеріального утримання не виконує, ухиляється від утримання доньки, добровільно матеріальну допомогу надає у розмірі невеликому на власний розсуд. Позивач, просить стягнути на свою користь на утримання доньки аліменти в розмірі 25 відсотків щомісяця від усіх видів доходів відповідача, починаючи з дня подачі позову до суду до досягнення дитиною повноліття. Враховуючи, що з 01.06.2015 року до моменту звернення позивача до суду відповідач взагалі не надавав коштів на дитину просила стягнути аліменти за цей період. Позивач в судовому засіданні позовні вимоги підтримала в повному обсязі з підстав викладених в позовній заяві. Відповідач в судове засідання не з'явився, про розгляд справи повідомлений належним чином, причини неявки в судове засідання суду не повідомив, заяв про відкладення розгляду справи або про розгляд справи у його відсутності на адресу суду не надходили, а тому суд, відповідно до ст. 224 ЦПК України, ухвалює заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Суд, дослідивши матеріали справи, прийшов до висновку, що позов підлягає частковому задоволенню з наступних підстав. Згідно ст. 180 Сімейного Кодексу України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до ст. 183 Сімейного Кодексу України, частка заробітку (доходу) батька, яка буде стягуватись як аліменти на дитину визначається судом. Відповідно до ч.1 ст.191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду з дня пред'явлення позову. Судом встановлено, що батьками [PERSON], [INFO] є сторони по справі, що підтверджується копією свідоцтва про народження дитини (а.с.4). Дитина проживає з позивачкою, що підтверджується довідкою ф.3 (а.с.6) Як вбачається з поданої позовної заяви, донька проживає разом з позивачкою та знаходяться на її повному утриманні, батько дитини, відповідач по справі добровільно матеріальної допомоги на утримання доньки не надає, а коли надає то в розмірі на власний розсуд. Визначаючи розмір стягуваних аліментів, суд врахував, що позивачка утримує доньку одноособово, відповідач є працездатним, проти стягнення з нього аліментів на утримання доньки не заперечував, будучи повідомленим належним чином про розгляд даної справи заперечень на адресу суду не надсилав. Отже, на підставі викладеного,

Outcome: partial