Jurisdiction: civil
Date: 2014-11-03 00:00:00

Позивач звернулась до суду з позовною заявою про стягнення аліментів на неповнолітню дитину. Посилається на те, що з відповідачем мають сина [PERSON], [INFO]. Відповідач є батьком дитини, в добровільному порядку не надає ніякої матеріальної допомоги. Тому просить стягувати з відповідача аліменти на утримання неповнолітнього сина у розмірі 1/4 частини всіх видів його заробітку (доходів) щомісяця. В судове засідання позивач не з'явилася, надала до суду письмову заяву про зміну позовних вимог з ? частки на тверду грошову суму у розмірі 400 гривень щомісяця, також просила провести судове засідання за її відсутності, позовні вимоги підтримала повністю. Відповідач у судове засідання не явився, до суду надійшла письмова заява, просив розглядати справу за його відсутності, позовні вимоги визнав повністю, просив стягувати аліменти у твердій грошовій сумі, оскільки на даний час ніде не працює. Відповідно до ч.2 ст.197 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. З огляду на викладене фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. В судовому засіданні було встановлено, що сторони мають неповнолітнього сина [PERSON], [INFO], який на даний час проживає разом із матір'ю - позивачем по справі. Батьком неповнолітнього сина в свідоцтві про його народження записаний [PERSON] - відповідач по справі. Дослідивши письмові матеріали справи, суд дійшов висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню з таких підстав. Відповідно до вимог ст.180 Сімейного Кодексу України, батьки зобов,язані утримувати своїх неповнолітніх дітей, які потребують матеріальної допомоги до досягнення повноліття. При цьому при визначенні розміру аліментів, які підлягають до стягнення з платника, суд повинен враховувати обставини передбачені ст.ст.182, 200 Сімейного Кодексу України. Проаналізувавши матеріали справи, суд дійшов висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню. Так як суд вважає, що позивач в судовому засіданні довела, що батько неповнолітньої дитини зобов'язаний надавати матеріальну допомогу на сина. Стаття 182 СК України містить перелік обставин, які мають бути враховані судом при визначенні розміру аліментів. До них зокрема, відносяться стан здоров,я та матеріальний стан дитини, стан здоров,я та матеріальне становище платника аліментів, наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатний чоловік, дружина, батьків, дочки, сина та інші обставини, що мають істотне значення. Відповідно ч.3 ст.181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Стаття 184 Сімейного Кодексу України визначає розмір аліментів у твердій грошовій сумі якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, а стаття 183 Сімейного Кодексу України визначає розмір аліментів у частці від доходу батька. Відповідач згідно своїх батьківських обов'язків зобов'язаний утримувати неповнолітню дитину, має працездатний вік, задовільний стан здоров,я, не працює, тому судом зроблено висновок, що оскільки сторони між собою домовилися про розмір аліментів, то аліменти повинні з відповідача стягуватись у твердій грошовій сумі. Позивач просить стягувати аліменти у твердій грошовій сумі у розмірі 400 гривень, відповідач не заперечував проти такого розміру аліментів. Суд вважає, що розмір аліментів позивач обґрунтувала, оскільки на день розгляду справи державою встановлено прожитковий мінімум для дітей у розмірі 1161 гривень, тому в даному випадку розмір аліментів повинен становити 400 гривень щомісяця.

Outcome: approved