Jurisdiction: civil
Date: 2015-10-20 00:00:00

Позивач звернулась до суду з позовом до відповідача про визначення додаткового строку для подання заяви нотаріусу про прийняття спадщини за заповітом мотивуючи тим, що 02.12.2003 року померла її мати - [PERSON]. Після її смерті відкрилась спадщина. Своїм заповітом від 09.11.2001 року мати заповіла її та брату земельний пай. ЇЇ брат - [PERSON], 08.10.2011 року помер. Вона звернулась до нотаріуса щоб оформити спадщину після смерті матері, однак з'ясувалось, що нею пропущено, встановлений законодавством, шестимісячний строк на прийняття спадщини. В позовній заяві позивачка вказує, що причиною пропуску строку подання заяви нотаріусу про прийняття спадщини є те, що після смерті матері вона отримала важку психологічну травму, досить довгий час переживала втрату близької людини, проводила обіди та поминки за матір'ю, на що пішло багато коштів та зусиль. В той час не могла думати про спадщину. Крім того, дану спадщину ще при житті мав оформити її брат [PERSON], однак той помер. Вона є єдиним спадкоємцем матері. Просить постановити рішення, яким визначити їй додатковий двохмісячний строк для написання заяви нотаріусу про прийняття спадщини за заповітом після смерті В судове засідання позивач не з'явилась, однак надала суду заяву про розгляд справи у її відсутності, в якій зазначила про підтримання позову за обставин, що зазначені у позовній заяві. Представник відповідача [PERSON] сільської ради Липовецького району Вінницької області позовні вимоги визнав у предявленому обсязі, не заперечував щодо їх задоволення, просив суд розгляд справи проводити за відсутності представника, про що надав заяву. Суд, вивчивши та дослідивши матеріали справи, повно зясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, обєктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, судом встановлено наступні факти та відповідні їм правовідносини. Як убачається із свідоцтва про смерть серія 1-АМ № 218158, виданого 04 грудня 2003 року виконавчим комітетом [PERSON] сільської ради, Липовецького району Вінницької області, 02 грудня 2003 року в селі Кобильня, Липовецького району померла [PERSON]. Після її смерті відкрилась спадщина за заповітом, вчиненим 09.11.2001 року, яким [PERSON] заповіла належний їй сертифікат на право на земельну частку (пай) серія ВН № 0310220 своїм дітям [PERSON] та [PERSON]. Як слідує із відповіді отриманої з Липовецької державної нотаріальної контори від 03.10.2015 року за №01-09/746, спадкова справа до майна померлої 02 грудня 2003 року не заведена. Крім цього, судом встановлено, що 08.10.2011 року [PERSON] помер. Намір щодо успадкування майна висловила позивач, будучи дочкою спадкодавця, на що вказує свідоцтво про народження та відповідно про одруження, звернувшись до нотаріуса за місцем відкриття спадщини, проте пропустила визначений законодавцем шестимісячний строк з дня смерті спадкодавця для прийняття спадщини, як того вимагають ст.ст.1269,1270 ЦК України (2004 року). Як вказала вона в позовній заяві, пропущено цей строк з поважних причин, оскільки по смерті спадкодавця було два спадкоємці та жоден із них не ставив питання про успадкування майна після матері. Крім цього, така причина зумовлена отриманням позивачем важкої психологічної травми по смерті матері. Згідно п.5 Прикінцевих та Перехідних положень, Правила книги шостої Цивільного кодексу України застосовуються також до спадщини, яка відкрилася, але не була прийнята ніким із спадкоємців до набрання чинності цим Кодексом. Статтею 1269 ЦК України, передбачено, що спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати до нотаріальної контори заяву про прийняття спадщини. Відповідно до ч.3 ст. 1272 ЦК України за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважних причин, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини. В п. 24 Постанови№7 від 30.05.2008 року Про судову практику у справах про спадкування Пленум Верховного Суду України висловив наступну правову позицію, що у випадку, коли особа, яка не прийняла спадщину в установлений законом строк, може звернутися до суду з позовною заявою про визначення додаткового строку для прийняття спадщини. При цьому при відсутності інших спадкоємців за заповітом і за законом, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини, а також відмови від її прийняття, відповідачами визнаються територіальні громади в особі відповідних органів місцевого самоврядування за місцем відкриття спадщини (абз.2 п. 24 Постанови). Суд вирішуючи питання про визначення особі додаткового строку, досліджує поважність причини пропуску строку для прийняття спадщини. При цьому необхідно виходити з того, що поважними є причини, пов'язані з об'єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій. За таких обставин, суд визнає наведені позивачем обставини щодо пропуску строку для прийняття спадщини, яка відкрилась після смерті її матері поважними, а тому задовольняє позовні вимоги. Крім того, відповідач позов визнав. На підставі ст.174 ч.4 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову, суд, за наявності для того законних підстав, ухвалює рішення про задоволення позову. Враховуючи, що визнання відповідачем позовних вимог - не суперечить закону та не порушує права, свободи чи інтереси третіх осіб, суд приймає визнання відповідачем позову та виносить рішення про визначення позивачам додаткового достатнього строку для подання ними заяв нотаріусу про прийняття спадщини за заповітом. Враховуючи вищевикладене,

Outcome: approved