Jurisdiction: civil
Date: 2016-05-23 00:00:00

Позивач звернулась до суду з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання дитини та своє утримання. Вказувала, що перебувала у шлюбі з відповідачем, від якого мають доньку [PERSON], [INFO] та сина [PERSON], [INFO], разом сторони не проживають, спільного господарства не ведуть. Крім того позивач зазначала, що відповідач абсолютно не піклується про дітей, не надає матеріальної допомоги на її утримання. Тому вона вимушена звернутися до суду з даним позовом, просить стягнути з відповідача на її користь аліменти на утримання неповнолітніх дітей до досягнення ними повноліття, а також аліменти на її утримання протягом усього часу проживання з дитиною інвалідом у сумі 5 000 грн. [PERSON] звернувся до суду з зустрічним позовом, в якому просив виключити відомості про його батьківство стосовно дітей, посилаючись на свою відсутність під час зачаття, тому вважав, що не може бути батьком дітей. У судовому засіданні позивач повністю підтримала позовні вимоги, просила суд їх задовольнити в повному обсязі. Представник відповідача у судовому засідання просив у первісному позові відмовити у повному обсязі, посилаючись на відсутність у відповідача заробітку та на те, що у нього є інша дружина та дитина, які потребують утримання. Крім того, представник відповідача у судовому засіданні заявив про відмову від зустрічного позову у повному обсязі. У відповідності до п. 3 ч. 1 ст. 205, ч. 1 ст. 206 ЦПК України, суд своєю ухвалою закриває провадження у справі, якщо позивач відмовився від позову і відмова прийнята судом. Вислухавши пояснення учасників, вивчивши письмові матеріали справи, суд приходить до висновку, що первісні позовні вимоги підлягають частковому задоволенню з наступних підстав. В судовому засіданні встановлено, що сторони перебували у шлюбі, від якого мають доньку [PERSON], [INFO] та сина [PERSON], [INFO]. Відповідно до ст. 180 Сімейного Кодексу України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Позивач зазначає, що на даний час разом із відповідачем не проживають, відповідач не надає їй матеріальну допомогу на її утримання та утримання дітей. Крім того, вказує, що [PERSON] є інвалідом з дитинства, що підтверджується матеріалами справи. На даний час діти знаходяться на утриманні матері. Відповідно до ч.1 ст. 182 Сімейного Кодексу України при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1)стан здоров′я та матеріальне становище дитини; 2)стан здоров′я та матеріальне становище платника аліментів; 3)наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 4)інші обставини, що мають істотне значення. Так, в судовому засіданні встановлений та доведений доказами той факт, що діти знаходяться на утриманні своєї матері, тому, враховуючи матеріальний стан сторін, суд вважає за можливе стягнути з відповідача на користь позивачки аліменти на утримання дітей. Вирішуючи питання про розмір аліментів, суд враховує вимоги ст. 182, 183 Сімейного Кодексу України і приходить до висновку про доцільність стягнення з відповідача аліментів в твердій грошовій сумі, а саме в розмірі по 1 000 грн. на дитину щомісячно. Відповідно до ст. 88 Сімейного Кодексу України, якщо один із подружжя, в тому числі і працездатний, проживає з дитиною-інвалідом, яка не може обходитися без постійного стороннього догляду, і опікується нею, він має право на утримання за умови, що другий з подружжя може надавати матеріальну допомогу. Право на утримання триває протягом всього часу проживання з дитиною-інвалідом та опікування нею. Оскільки відповідач матеріальну допомогу на утримання дружини, на утриманні якої є дитина-інвалід не надає у належному розмірі, суд вважає за можливе стягнути з нього на користь позивачки аліменти на її утримання у розмірі 1 000 грн. щомісячно. Відповідно до вимог ст. 88 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягає стягненню судовий збір в сумі 243,60 грн.

Outcome: partial