Jurisdiction: civil
Date: 2018-02-06 00:00:00

Позивач звернулась до Ленінського районного суду м.\~Дніпропетровська з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів, в якому просила суд стягнути з відповідача на її користь аліменти на утримання двох дітей по 1/3 частки з усіх видів його заробітку (доходу) щомісячно на кожну, але не менш ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, до досягнення дітьми повноліття. Позовна заява мотивована тим, що 29.09.2005р. між сторонами зареєстровано шлюб. За час шлюбу у сторін народились дві дитини, які проживають разом з позивачем та знаходиться на її утриманні. Відповідач матеріальну допомогу на дітей не надає. Позивач надала суду заяву, у якій просила розглядати справу без її участі, заявлені вимоги підтримує та просить їх задовольнити. Проти ухвалення заочного рішення не заперечувала. Відповідач в судове засідання не з`явився, про день, час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином. Заяв про розгляд справи за його відсутністю або інформації про поважність причин неявки від відповідача не надходило. Відзив на позовну заяву суду не надано, що за відсутності заперечень позивача є підставою для ухвалення заочного рішення відповідно до ст.280 ЦПК України. Відповідно до ч.2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Розглянувши матеріали справи, всебічно і повно зясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позовна заява, обєктивно оцінивши докази які мають значення для розгляду справи по суті, суд встановив наступне. Відповідно до свідоцтв про народження учасники справи є батьками малолітніх [PERSON], 01.02.2006р.н., та [PERSON], 10.01.2012р.н. (а.с.4-5). На теперішній час позивач проживає разом зі своїми дітьми, займається їх вихованням та утриманням. Відповідач матеріальну допомогу на утримання дітей не надає. Згідно з ст.180 СК України батьки зобовязані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. З огляду на те, що неповнолітні діти сторін знаходяться на утриманні позивача, який потребує матеріальної допомоги з боку відповідача, суд приходить до висновку про наявність підстав для стягнення аліментів. Водночас, стосовно заявленого позивачем до стягнення розміру аліментів на кожну дитину окремо, суд зазначає наступне. За частинами першою, другою статті 183 СК України частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Якщо стягуються аліменти на двох і більше дітей, суд визначає єдину частку від заробітку (доходу) матері, батька на їх утримання, яка буде стягуватися до досягнення найстаршою дитиною повноліття. Вирішуючи питання щодо розміру аліментів, суд повинен враховувати, що їх розмір на одну дитину не може бути меншим, ніж зазначений у частині другій статті 182 СК України. Аналогічний правовий висновок викладено у постанові Судової палати у цивільних справах Верховного Суду України від 19.10.2016р. № 6-1798цс16. Відповідно до ч.1 ст.81 ЦПК України Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Враховуючи, що позивачем не доведено можливість відповідача надавити допомогу на утримання дітей у загальному розмірі 2/3 частин його заробітку (доходу), у суду відсутні підстави для задоволення позову у повному обсязі. Згідно з п.15, п.17 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 3 від 15.05.2006р. «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» відповідно до ст.180 СК України, батьки зобовязані утримувати дитину до досягнення нею повноліття, а вирішуючи питання щодо розміру аліментів, суд повинен урахувати: стан здоровя, матеріальне становище дитини і платника аліментів; наявність в останнього інших обставин, що мають істотне значення. Відповідно до п.2 ч.2 ст.182 СК України мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Водночас, беручи до уваги, що батьки зобовязані утримувати дітей до досягнення ними повноліття, суд доходить висновку про існування підстав для часткового задоволення позову, а саме стягнення аліментів в розмірі 1/2 частки всіх видів його заробітку (доходу) щомісячно, але не менш ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Враховуючи вищевказане, беручи до уваги не надання відповідачем інформації щодо його матеріального стану, а також відсутність доказів можливості останнього сплачувати аліменти у загальному розмірі 2/3 частин його заробітку (доходу) на утримання дітей, суд доходить висновку про існування підстав для часткового задоволення позову, а саме стягнення аліментів в розмірі 1/2 частки всіх видів його заробітку (доходу) щомісячно, але не менш ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Згідно з ч.1 ст.191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня предявлення позову. На підставі ст. 264 ЦПК України під час ухвалення рішення суд вирішує чи є підстави допустити негайне виконання судового рішення, а відповідно до ст.430 ЦПК України суд допускає негайне виконання рішень у справах про стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць.

Outcome: approved