Jurisdiction: civil
Date: 2015-06-01 00:00:00

Позивач звернувся із вказаним позовом до суду та просить визнати дійсним договір купівлі - продажу нерухомого майна №3802 квартиру [ADDRESS], котрий укладений 19 липня 1994 року між [PERSON] та [PERSON], договір було укладено на Одеській товарній біржі. При цьому позивач мотивує свої вимоги тим, що 19 липня 1994 року за договором купівлі-продажу нерухомого майни №3802, посвідченого на Одеській товарній біржі, він купив у відповідача квартиру [ADDRESS]. Умови договору сторонами виконано повністю. На той час договір зареєстрований на біржі, нотаріальному посвідченню не підлягав. Так як позивач купив квартиру за договором, посвідченим на Одеській товарній біржі, то він вважав себе власником квартири [ADDRESS] в повному обсязі, без будь-яких обмежень. Після укладання договору відповідач виселилась з вказаної квартири в зазначений договором строк та знялася з реєстраційного обліку, тобто відповідачка в свою чергу виконала всі умови договору купівлі-продажу, зареєстрованому на біржі. Але нещодавно позивач дізнався про те, що він не може з квартирою вчиняти певні дії, так як договір нотаріально не посвідчений, а законодавство не визнає угод укладених в такій формі, тому звернувся до суду та просить суд позов задовольнити. Позивач та його представник в судове засідання не з'явились, надали на адресу суду клопотання в якому просили справу розглядати у їх відсутності, позов підтримали в повному обсязі, просили задовольнити позовні вимоги викладені в позовній заяві. (а.с. 29,32). Відповідач в судове засідання не з'явився, про розгляд справи повідомлявся у встановленому законом порядку, надав на адресу суду заяву в якій просив справу розглядати у відсутність відповідача. (а.с. 37). Третя особа в судове засідання не з'явилась, про розгляд справи повідомлялась у встановленому порядку. З'ясував обставини справи, дослідив та проаналізував матеріали справи, суд приходить до висновку про відмову у задоволенні позовних вимог з наступних підстав. Стаття 15 ЦК України передбачає право на захист цивільних прав та інтересів: « Кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання…». Стаття 16 ЦК України передбачає, що кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Подавши свої докази, сторони реалізували своє право на доказування і одночасно виконали обов'язок із доказування, оскільки ст. 60 ЦПК закріплює правило, за яким кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Обов'язок із доказування покладається також на осіб, яким надано право захищати права, свободи та інтереси інших осіб, або державні чи суспільні інтереси (ст.ст. 27, 46 ЦПК України). Тобто, процесуальними нормами встановлено як право на участь у доказуванні (ст. 27 ЦПК України), так і обов'язок із доказування обставини при невизнані них сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Крім того, суд безпосередньо не повинен брати участі у зборі доказового матеріалу. Суду в порушення вимог ст. 60 ЦПК України не надано для огляду в судовому засіданні оригінал договору купівлі - продажу нерухомого майна №3802, квартири [ADDRESS], котрий укладений 19 липня 1994 року. Надана до матеріалів справи копія вищевказаного договору не може бути доказом по справі, оскільки не оглянутий оригінал, а також вказана копія виконана в поганій якості, на ній нерозбірливі підписи та печатки та вона не завірена належним чином. Також із п.3 вказаного договору вбачається,- «Указанная в п.1 квартира принадлежит ПУ «Облавтодор» г. Одессы на основании Решения Исполкома Суворовского Райсовета народних депутатов г. Одесси №348 от 31.05.94 г.». (мовою оригіналу). [PERSON], відповідно до договору, діяла лише на підставі довіреності б/№ від 01.07.1994 року, котру видав ПУ «Облавтодор». Тобто позивачем не залучено до участі у справі всіх відповідачів, що є самостійною підставою для відмови у позові. Також із наданих суду матеріалів не можливо зробити висновок чи зареєстровано право власності на вказану квартиру [PERSON] в органах технічної інвентаризації у порядку, встановленому законом. Враховуючи викладене, суд вважає, що вимоги позивача є необґрунтованими, обставини, викладені в позовній заяві, не знайшли свого підтвердження в ході розгляду справи, а тому, оцінюючи зібрані у справі докази, суд вважає, що позов не підлягає задоволенню, за недоведеністю.

Outcome: dismissed