Jurisdiction: civil
Date: 2016-10-16 00:00:00

Позивач звернулась в суд з позовом до відповідача про стягнення аліментів на утримання дитини та на утримання дружини до досягнення дитиною трирічного віку. Свої вимоги обґрунтовує тим, що з відповідачем перебувала в зареєстрованому шлюбі з 31 жовтня 2014 року. В шлюбі в сторін народився син [PERSON], [INFO] народження. Відповідач не надає матеріальної допомоги на утримання дитини, не займається його вихованням. В добровільному порядку вирішити питання по утриманню сина вони не можуть. На даний час вона перебуває у відпустці по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку та ніде не працює, а тому потребує даної допомоги. Просить суд стягувати з відповідача в її користь аліменти на утримання сина [PERSON] в розмірі 1000 грн. щомісячно, 500 грн. на її утримання до досягнення дитиною трирічного віку. Позивач в судове засідання не з'явилася, а подала до суду заяву про розгляд справи у її відсутності, позовні вимоги підтримує в повному розмірі. Відповідач в судове засідання не з'явися, а подав до суду заяву про розгляд справи у його відсутності та письмове заперечення по справі. Дослідивши та оцінивши представлені по справі докази в їх сукупності, суд прийшов до висновку, що позов підставний та підлягає до задоволення частково. Відповідно до ст. 180 СК України батьки зобов'язані утримувати дітей до досягнення ними повноліття. З свідоцтва про народження серії [NUMBER] від 30 грудня 2014 року [PERSON] вбачається, що відповідач [PERSON] є його батьком (а.с. 3). П. 1 ч. 1 ст. 182 СК України передбачено, що при визначенні розміру аліментів суд враховує стан здоров'я та матеріальне становище дитини; стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення, прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. З наданих до матеріалів справи заперечень [PERSON] вбачається, що він працює сторожем в СП «Дубліта» та отримує заробітну плату в розмірі 1450 грн., добровільно допомагає позивачу в купівлі одягу та інших речей для дитини, забезпечує дитину продуктами харчування, тобто добровільно виконує свої батьківські обов'язки, однак, до матеріалів справи не додано доказів, які б підтверджували викладені ним в запереченнях обставини. В судовому засіданні встановлено, що відповідач [PERSON] ухиляється надавати матеріальну допомогу на утримання малолітнього сина [PERSON]. П. 1 ч. 1 ст. 184 СК України передбачено, що якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід,частину доходу одержує в натурі, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення, суд за заявою платника або одержувача може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Прожитковий мінімум з 01.01.2016 року по 30 квітня 2016 року для дітей до 6 років становить 1167 грн. З урахуванням того, що обоє батьків зобов'язані утримувати свою дитину, то стягненню з відповідача підлягають аліменти в розмірі 600 грн. щомісячно. За таких обставин, враховуючи прожитковий мінімум, встановлений для дітей відповідного віку, розмір доходів сторін, їх стан здоров'я та стан здоров'я дитини, суд приходить до висновку, що позов слід задовольнити частково, визначити розмір аліментів у відповідності до прожиткового мінімуму за 2016 рік, та проводити стягнення в розмірі 600 грн. щомісячно. Згідно ч. 2 ст. 84 СК України дружина, з якою проживає дитина, має право на утримання від чоловіка-батька дитини до досягнення нею трьох років. З матеріалів справи вбачається, що в даний час сторони спільно не проживають. Позивач [PERSON] ніде не працює, оскільки доглядає за дитиною, до досягнення нею трирічного віку і потребує матеріальної допомоги, яку працездатний відповідач їй в змозі надавати. Суд вважає, що з урахуванням матеріального становища позивача та відповідача, позов підлягає задоволенню.

Outcome: partial