Jurisdiction: civil
Date: 2017-09-05 00:00:00

Позивач звернулась до суду з позовом до [PERSON] в якому просить суд припинити право власності відповідача на 1/3 частку квартири [ADDRESS], виплатити відповідачеві грошову компенсацію вартості частки; визнати за позивачкою право власності на 1/3 частку квартири. Свої вимоги обґрунтовують тим, що є 13.09.2012 року після розлучення позивачем була придбано у відповідача [PERSON] 2/3 ч. квартири за вказаною адресою, на підставі договору дарування, посвідченого нотаріусом Другої Харківської державної нотаріальної контори [PERSON] за № 2-353. У [PERSON] залишилась частка у спільному майні у розмірі 1/3 ч. З моменту придбання у [PERSON] вищевказаної частки позивач постійно проживала у [INFO] і була єдиним зареєстрованим мешканцем. Відповідач [PERSON] ніколи не проживав за вищевказаною адресою. Усі витрати, пов'язані із сплатою комунальних послуг та поточного ремонту позивач несла одноособово. Починаючи із 2013 року відносини із [PERSON] значно погіршились, в т.ч. через спільне володіння вищезазначеною квартирою. У вересні 2013 року [PERSON] приїхав з міста Київ, де тимчасово мешкав, та шляхом злому замка двері, проник у квартиру, розбив меблі та став погрожувати тим, що поселить квартирі «бомжів». З того часу позивач не могла спокійно користуватись своєю часткою у спільній власності тому, що боялась, що приїде [PERSON] поселить у квартирі невідомих осіб, або сам перевезе свої речі. Завадити йому це зробити позивач не має права, оскільки формально він є співвласником. Оскільки у позивача не має з відповідачем ніяких сімейних відносин, спільне проживання у малогабаритній кімнаті, загальною площею 17,3 кв.м., двом дорослим людям різної статі не можливо. Частка відповідача у квартирі є незначною, оскільки становить 1/3 частки квартири, що дорівнює приблизно 5,6 м. кв. Очевидно, що дана частка зважаючи на її площу не може бути виділена з квартири в натурі, а також не може використовуватися самостійно. Добровільно вирішити питання з відповідачем не можливе, оскільки він називає необґрунтовано завищену ціну за свою частку. Представник позивача та позивач в судовому засіданні позов підтримали та просили задовольнити у повному обсязі. Надали пояснення аналогічні викладеним у позову. Відповідач в судове засідання не зявився. Про слухання справи повідомлений належним чином. Причину своєї неявки не повідомив. Заперечення щодо позову не надав. Заслухавши пояснення позивача та його представника, дослідивши матеріали справи, суд встановив наступні обставини. Позивач [PERSON] є власницею 2/3 ч. квартири, що знаходиться за адресою: [ADDRESS], яка належать їй на підставі договору дарування, посвідченого нотаріусом Другої Харківської державної нотаріальної контори [PERSON] за № 2-353, від 13.09.2012 року. [PERSON] є власником 1/3 ч. квартири, що знаходиться за адресою: [ADDRESS], яка належить на підставі Договору Купівлі-продажу, посвідченого [PERSON], приватним нотаріусом Харківського міського нотаріального округу, 27.11.2010 року за реєстром № 6482, зареєстрованого Комунальним підприємством «Харківське міське бюро технічної інвентаризації»,15.12.2010 року, реєстраційний номер 32374795, номер запису 110544 в книзі 1. У розясненнях, які містяться у пункті 5\~Постанови Пленуму Верховного Суду України № 20 від 22.12.1995 року «Про судову практику у справах за позовами про захист права приватної власності»\~(із подальшими змінами) звернено увагу судів на те, що розглядаючи позови, повязані з спільною власністю громадян, суди повинні виходити з того, що відповідно до чинного законодавства спільною сумісною власністю є: майно, нажите подружжям за час шлюбу (ст.16 Закону «Про власність», ст. 22 Кодексу про шлюб та сімю України; майно, придбане внаслідок спільної праці членів сімї чи майно, що є у власності осіб, які ведуть селянське (фермерське) господарство, якщо письмовою угодою відповідно між членами сім'ї чи членами селянського (фермерського) господарства не передбачено інше або майно, придбане внаслідок спільної праці громадян, що обєдналися для спільної діяльності, коли укладеною між ними письмовою угодою визначено, що воно є спільною сумісною власністю (п. 1 ст. 17, ст. 18, п. 2 ст. 17 Закону «Про власність»); квартира (будинок), кімнати в квартирах та одноквартирних будинках, передана при приватизації з державного житлового фонду за письмовою згодою членів сімї наймача у їх спільну сумісну власність (ст. 8 Закону України «Про приватизацію державного житлового фонду». В інших випадках спільна власність громадян є частковою. Якщо розмір часток у такій власності не було визначено і учасники спільної власності при надбанні майна не виходили з рівності їх часток, розмір частки кожного з них визначається ступенем його участі працею й коштами у створенні спільної власності. Частка учасника спільної сумісної власності визначається при поділі майна, виділі частки з спільного майна, зверненні стягнення на майно учасника спільної власності за його боргами, відкриті після нього спадщини. Оскільки праця є основою створення і примноження власності громадян, розмір частки учасника спільної сумісної власності визначається ступенем його трудової участі, якщо інше не випливає із законодавства України. Розмір часток у спільній сумісній власності подружжя визначається за нормами Кодексу про шлюб та сімю. При відсутності доказів про те, що участь когось з учасників спільної сумісної власності (крім сумісної власності подружжя) у надбанні майна була більшою або меншою - частки визначаються рівними. Відповідно до звіту про оцінку вартості майна, складеному судовим експертом Київської незалежної судово-експертної установи [PERSON] ринкова вартість квартир № 37 по вул.. Котлова, 108 в м. Харкові становить 265\~209,00 грн. Дійсна (ринкова) вартість 1/3 частини квартири [ADDRESS] становить 88 403,00 грн. Відповідно до частини першої статті 365 ЦК України право особи на частку у спільному майні може бути припинене за рішенням суду на підставі позову інших співвласників, якщо: 1) частка є незначною і не може бути виділена в натурі; 2) річ є неподільною; 3) спільне володіння і користування майном є неможливим; 4) таке припинення не завдасть істотної шкоди інтересам співвласника та членам його сімї. За змістом зазначеної норми закону припинення права особи на частку в спільному майні допускається за наявності будь-якого з передбачених пунктами 1-3 частини першої статті 365 ЦК України випадку, але в тому разі, коли таке припинення не завдасть істотної шкоди інтересам співвласника та членам його сімї. Висновок про істотність шкоди, яка може бути завдана співвласнику та членам його сімї, вирішується в кожному конкретному випадку з урахуванням обставин справи та особливостей обєкта, який є спільним майном. Згідно з частиною другою статті 365 ЦК України\~суд постановляє рішення про припинення права особи на частку у спільному майні за умови попереднього внесення позивачем вартості цієї частки на депозитний рахунок суду. Аналогічна правова позиція викладена у постанові Верховного Суду України від 24 лютого 2016 року у справі № 6-2784цс15. При розгляді справ, у яких заявляються вимоги одного зі співвласників про припинення його права на частку у спільному майні шляхом отримання від інших співвласників грошової компенсації вартості його частки, виділ якої є неможливим, суди мають встановити таке: чи дійсно є неможливим виділ належної позивачу частки в натурі або чи не допускається такий виділ згідно із законом; чи користується спільним майном інші співвласники відповідач у справі; чи сплачується іншим співвласником, який володіє чи користується майном, матеріальна компенсація позивачу за таке володіння та користування відповідно до ч. 3 ст. 358 ЦК України; чи спроможний інший співвласник виплатити позивачу в рахунок визнання за ним права власності на спільне майно та чи не становитиме це для нього надмірний тягар (правова позиція Верховного Суду України викладена у постанові від 13 січня 2016 року у справі № 6-2925цс15). Як слідує з технічного паспорта на квартиру [ADDRESS] вона складається з житлової кімнати площею 15,6 кв.м., вбиральні 1.7 кв.м., загальна площа 17,3 кв.м., житлова 15,6 кв.м. 1/3 частина квартири становить 5,7 м2 площі, яка не може бути виділена в натурі. Позивач відповідно до вимог ч. 2\~ст. 365 ЦК України\~на депозитний рахунок суду внесла кошти, сума яких дорівнює 1/3 ринкової вартості квартири, а саме 88403,00 грн. Наявність цієї умови дозволяє створити ефективний механізм охорони прав співвласників, право на частку яких припиняється, щодо гарантованого отримання вартості частки в разі ухвалення судового рішення. Адже, на підставі цього рішення не тільки припиняється право, але й набувається на частку іншим співвласником. Отже, процедура внесення суми відшкодування вартості частини майна на депозит суду, з одного боку, є гарантією справедливої сатисфакції особі у звязку з припиненням її права на частку у спільному майні, а з іншого боку, є технічною функцією щодо забезпечення виконання позивачем своїх зобовязань перед [PERSON] З урахуванням викладеного, суд приходить до висновку про задоволення позову [PERSON] Відповідно до\~ст. 88 ЦПК України, у звязку із задоволенням позову, з відповідача на користь держави необхідно стягнути недоплачену суму судового збору у розмірі 335 грн.

Outcome: approved