Jurisdiction: civil
Date: 2014-08-05 00:00:00

Позивач звернувся із вказаним позовом до відповідача, в якому зазначив, що 10 вересня 2012 року між ним та АМІ ОНМА був укладений договір про надання освітньої послуги за заочною формою навчання для одержання вищої освіти за освітньо-кваліфікаційним рівнем «бакалавр» за напрямом підготовки - 6.070104 «Морський та річковий транспорт. Експлуатація суднових енергетичних установок», за яким він 10.09.2012 року вніс грошові кошти за навчання в сумі 3640 грн. та 21.06.2013 року у сумі 3640 грн. 26.11.2012 року він звернувся до відповідача із заявою про повторне навчання на 1 курсі, у зв'язку з тим, що в період планової сесії він буде заходитися в рейсі за кордоном та подав довідки з місця роботи. Таким чином, у 2012-2013 році він не відвідував заняття, оскільки був направлений на судно з датою повернення у жовтні 2013 року та не отримував освітні послуги. Відповідно до наказу № 1651 від 22.07.2013 року позивач був відрахований з АМІ ОНМА за невиконання навчального плану. Оскільки відповідач по теперішній час відмовляється повернути грошові кошти, позивач просить суд визнати договір № 12232 від 10.09.2012 року про надання освітньої послуги припиненим, у зв'язку з невиходом позивача на екзаменаційну сесію, стягнути з відповідача на користь позивача грошові кошти у розмірі 7280 грн. У судовому засіданні позивач не з'явився, надав суду заяву про розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги підтримав. Представник позивача за дорученням Орєхова М.В. у судовому засіданні заявлені вимоги підтримала у повному обсязі, дала пояснення аналогічні викладеним у позовній заяві та наполягала на задоволенні позову. Додатково зазначила, що позивач написав заяву на ім'я директора закладу про повторне навчання, у зв'язку з тим, що не може вийти на сесію по причині перебування в рейсі, заява була прийнята методистом, на другому екземплярі вона розписалася. Те що заява із довідками не дійшла до директора не є провиною студента. Представник відповідача АМІ ОНМА у судовому засідання заперечувала проти позовних вимог. Зазначила, що згідно із договором позивач мав вийти на сесію з 10.01.2013 року по 18.02.1013 року, проте на сесію не вийшов. Студент може не виходити на сесію 1 раз. Наступна сесія була з 20 травня 2013 року, на яку він також не вийшов та не повідомив інститут про причини, у зв'язку з чим не виконав план та був відрахований. Повернення грошей згідно із п. 2.4 договору здійснюється після виходу на сесію, проте позивач на сесію не вийшов, крім того повернення грошей відбувається після добровільного розірвання договору, однак позивач сам не виявив бажання розірвати договір, тому гроші повернуті не були. Документи про направлення студента на практику не пройшли реєстрацію, тож заява позивача про повторне навчання та довідка не зареєстровані. Вважає, що відповідач надав усі умови та послуги за договором, тому просить суд відмовити у позові. Заслухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи і представлені в суд докази в їх сукупності, суд приходить до висновку, що позов частково обґрунтований і підлягає частковому задоволенню з наступних підстав. Згідно статті 1 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Відповідно до вимог ст. 3 ч. 1 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Відповідно до вимог ст. 11 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Відповідно до вимог ст. 15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства. Стаття 57 ЦПК України передбачає, що доказами у справі є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін та інших обставин, що мають істотне значення для вирішення справи. Згідно до вимог ст. 60 ч.ч. 1, 4 ЦПК України, кожна із сторін зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Судом встановлено, що 10 вересня 2012 року між Азовським морським інститутом Одеської національної морської академії та [PERSON] був укладений договір про надання освітньої послуги за заочною формою навчання (надалі - Договір). Відповідно до п. 2.1 договору виконавець зобов'язується організувати підготовку студента на рівні державних стандартів освіти. Відповідно до п. 2.4 договору виконавець зобов'язується у разі дострокового припинення дії договору (незалежно від причин для такого припинення) повернути частину коштів, що були внесені замовником як попередня плата за надання освітньої послуги. Відповідно до п. 4.1.2 договору розмір плати встановлюється за весь термін надання освітньої послуги, в тому числі за 1-й курс - 7280 грн. Згідно п. 4.2 протягом 10 діб з моменту підписання договору замовник сплачує вартість навчання за навчальний рік або семестр. Згідно із квитанцією від 10.09.2012 року позивач сплатив відповідачу вартість навчання за семестр у розмірі 3640 грн., що не оскаржується сторонами. Згідно із п. 4.2 Договору залишок встановленої вартості річного навчання сплачується до 10 лютого поточного навчального року, але не пізніше початку лабораторно-екзаменаційної сесії, в якій студент буде брати участь. Враховуючи, що, як вбачається з матеріалів справи та не оскаржується сторонами, позивач у зв'язку з перебуванням у рейсі не міг брати участі у сесіях й, відповідно, не мав такого наміру, тому посилання представника відповідача на пропуск [PERSON] строку сплати за навчання безпідставні. Зміст п. 6.4 Договору передбачає вичерпний перелік підстав припинення його дії, серед яких: - при невиконанні прийнятих на себе зобов'язань; - за згодою сторін; - при відрахуванні Студента з дня відрахування і виконанні п. 4.5 Виконавцем; - за рішенням суду; - у разі невиходу Студента на екзаменаційну сесію, передбачену навчальним планом; - у разі ліквідації Виконавця, якщо не визначена юридична особа, що є правонаступником ліквідованої сторони. Згідно із розділом 7 Договору право повторного навчання на відповідному курсі не надається студентам 1 курсу. На підтвердження порушення прав [PERSON] з боку відповідача, а саме, невжиття заходів адміністрацією закладу щодо надання позивачу можливості продовження навчання, надано заяву від 26.11.2012 року на ім'я директора АМІ, за якою [PERSON] просив «надати повторне навчання на 1 курсі у зв'язку з тим, що в період планової сесії він буде знаходитися у рейсі за кордоном. Довідки з місця роботи додає». Вказана заява містить примітку фахівця закладу щодо підтвердження, що [PERSON] є студентом АМІ ОНМА. Надаючи оцінку вказаному документу, суд враховує наступне: по-перше, докази отримання зазначеної заяви адміністрацією закладу відсутні, по-друге, до вказаної заяви не могла бути долучена довідка про працевлаштування позивача, оскільки вона датована пізніше - 28.11.2012 року, по-третє, заява написана за зразком, який містить прохання надати повторне навчання, що не можливе на першому курсі, в той час, як мала містити прохання про призупинення договору. Згідно із розкладом сесій заочної форми навчання групи І-У-ЄСЄУ, до якої було зараховано позивача, період сесії 1 семестру триває з 10 січня по 18 лютого, 2 семестру - з 10 травня по 18 червня. У навчальному графіку [PERSON] зазначено: «Сесія: 10 січня або 10 травня». Враховуючи, що останньою датою сесії 2012-2013 навчального року згідно із розкладом сесій є 18 червня 2013 року, то саме ця дата береться судом за основу для встановлення факту не виходу позивачем на сесію. Згідно із довідкою від 28 листопада 2012 року [PERSON] з листопада 2012 року знаходиться на судні компанії «Goldenport Shipsmanagement LTD» на посаді механіка з перспективою повернення згідно контракту у червні 2013 року. Згідно довідки від 22 липня 2013 року [PERSON] працює в компанії ДП «Goldenport Shipsmanagement LTD» «Голденпорт Одеса» та 22.11.2012 року направлений на роботу на судно вказаної компанії на посаді 4 та 3 механіка з перспективою повернення згідно контракту в жовтні 2013 року. Вказане вище підтверджує факт неможливості виходу позивача на сесії у 2012-2013 навчальному році у зв'язку з перебуванням в рейсі, що також не оскаржується сторонами. Факт не виходу позивача на сесії також підтверджується рапортом без дати зав. кафедри енергетики суден Литвиненка В.П., де зазначається, що [PERSON] не з'явився на планові сесії. Пояснення представника відповідача про можливість студентів невиходу на сесію один раз не підтверджується наявними в матеріалах справи письмовими доказами. Згідно із п. 6.4 Договору, його дія припиняється у разі невиходу студента на сесію. Таким чином, враховуючи, що позивач не вийшов на сесію, яка у 2012-2013 навчальному році закінчується 18 червня 2013 року, то Договір між ним та АМІ ОНМА про надання освітньої послуги за заочною формою навчання від 10.09.2012 року № 12232 є припиненим із вказаної дати. Згідно квитанції від 21 червня 2013 року [PERSON] було сплачено на користь відповідача 3640 грн. Враховуючи, що за час перебування в рейсі позивача не отримав освітньої послуги, то Договір від 10.09.2012 року № 12232 на момент здійснення платежу 21.06.2013 року був фактично припиненим, в зв'язку з чим отримані відповідачем від позивача кошти у сумі 3640 грн. є безпідставно набутими, тож підлягають стягненню з відповідача. За змістом частини першої статті 1212 ЦК України безпідставно набутим майном є майно, набуте особою або збережене нею у себе за рахунок іншої особи (потерпілого) без достатньої правової підстави. Відповідно до вказаної статті особа, яка набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи (потерпілого) без достатньої правової підстави (безпідставно набуте майно), зобов'язана повернути потерпілому це майно. Особа зобов'язана повернути майно і тоді, коли підстава, на якій воно було набуте, згодом відпала. Суд критично ставиться до заперечень представника відповідача з посиланням на п. 4.5. Договору, оскільки вказаний пункт стосується відрахування студента після його виходу на екзаменаційну сесію, що не стосується вказаних відносин. Також суд зазначає, що позовні вимоги в частині стягнення 3640 грн., сплачених позивачем 10.09.2012 року, задоволенню не підлягають, оскільки вказані кошти були сплачені [PERSON] в межах дії Договору, а доказів, щодо ненадання освітніх послуг відповідачем в період з 10.09.2012 року (з моменту укладання Договору) до 22.11.2012 року (до фактичного відбуття студента та неможливості отримання освітніх послуг) суду не надано, Як вбачається з матеріалів справи відповідач є виконавцем послуг, а позивач - споживачем послуг, правовідносини яких, у тому числі права й обов'язки, підстави і розмір відповідальності регулюються Законом України «Про захист прав споживачів». Згідно положень ст. 88 ЦПК України якщо позивача, на користь якого ухвалено рішення звільнено від сплати судового збору, він стягується з відповідача в дохід держави. Оскільки позивача звільнено від сплати судового збору, відповідно до Закону України «Про судовий збір», то судовий збір підлягає стягненню з відповідача в дохід держави у розмірі 243, 60 грн. На підставі Цивільного кодексу України,

Outcome: partial