Jurisdiction: civil
Date: 2016-09-22 00:00:00

Позивач звернулась до суду з вказаним позовом. Позовні вимоги обґрунтовує тим, що 22 листопада 2014 року між нею та відповідачем укладено шлюб. Вони є батьками малолітнього сина [PERSON], [INFO] Після народження дитини відносини в сімї почали стрімко погіршуватись. Відповідач почав зневажливо ставитись до позивача, ображав та принижував. Більшу частину власних доходів відповідач витрачав на розваги, гульню, пянки. Життям свого сина не цікавиться. У листопаді 2015 року покинув позивача і сина. З тих пір вони проживають окремо. Дитина знаходиться на повному утриманні позивача. У звязку з чим позивач просить шлюб розірвати та стягувати з відповідача аліменти на утримання сина в розмірі по1500 грн. Позивач та її представник в судове засідання не з»явилися. Представник позивача подав до суду заяву про розгляд справи у їх відсутності. Відповідач повторно не зявився в судове засідання, належним чином повідомлений про розгляд справи, про причини неявки суд не повідомив. Розгляд справи проведено в порядку, визначеному ст.ст.224, 225 ЦПК України. Судом встановлені такі факти і відповідні їм правовідносини. Відповідно до ч. 1 ст. 16 Закону України «Про міжнародне право» особистим законом фізичної особи вважається право держави, громадянином якої вона є. 22 листопада 2014 року між сторонами по справі укладено шлюб (а.с.6,7). Вони є батьками малолітнього сина [PERSON], [INFO] (а.с.9,10). Спільне життя з відповідачем не склалось, різні характери, непорозуміння, конфлікти та постійні сварки призвели до розірвання між сторонами шлюбних стосунків. В судовому засіданні встановлено, що шлюб сторін існує формально, а фактично розпався. За час проживання сторони не примирились. Збереження шлюбу суперечило б інтересам позивача. Так, у відповідності до ст.51 Конституції України та ст. 24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки і чоловіка, примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Дружина та чоловік за змістом ст.55 СК України зобовязані спільно піклуватись про побудову сімейних відносин між собою та іншими членами сімї на почуттях взаємної любові, поваги, дружби, взаємодопомоги. Чоловік зобовязаний утверджувати в сімї повагу до матері. Дружина зобовязана утверджувати в сімї повагу до батька. Дружина та чоловік відповідальні один перед одним, перед іншими членами сімї за свою поведінку в ній. Кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносини, примушування до їх збереження, є порушенням прав жінки, чоловіка на свободу та особисту недоторканість. Зясувавши фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, з врахуванням того, що сторони шлюбним життям тривалий час не живуть, шлюб існує тільки формально, та враховуючи, що подальше збереження шлюбу між сторонами є недоцільним. Згідно вимог ст.180 Сімейного Кодексу України, батьки зобовязані утримувати дітей до досягнення ними повноліття. Статтею 182 Сімейного Кодексу України передбачено, що при визначенні розміру аліментів суд враховує стан здоровя та матеріальне становище дітей, стан здоровя та матеріальне становище платника, тощо, інші обставини, що мають істотне значення. При вирішення спору суд враховує засади рівності батьків в утриманні своєї дитини, які передбачені Сімейним кодексом України. Згідно із ч.1 ст. 184 СК України якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, частину доходу одержує в натурі, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення, суд за заявою платника або одержувача може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Визначений позивачем розмір аліментів не є значним, та на переконання суду відповідає загальним засадам сімейних відносин - справедливості, розумності, моральності. Згідно із ч.1 ст. 8 Закону України «Про охорону дитинства» кожна дитина має право на рівень життя достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Відповідач є молодою працездатною особою і спроможний платити аліменти на утримання сина у вище вказаному розмірі. Визначений розмір аліментів не є значним, та відповідає загальним засадам сімейних відносин - справедливості, розумності, моральності. За встановлених обставин позов підлягає до задоволення. Судові витрати понесені позивачем в сумі 551,20 грн. на підставі ст. 88 ЦПК України підлягають стягненню з відповідача. В частині судових витрат від оплати яких позивач звільнена, судові витрати підлягають стягненню з відповідача на користь держави.

Outcome: approved