Jurisdiction: civil
Date: 2016-04-05 00:00:00

Позивач звернулась до суду з позовом до відповідача про розірвання шлюбу та стягнення аліментів на утримання дитини. В обґрунтування своїх вимог посилається на те, що 24 січня 2013 року між нею та відповідачем зареєстрований шлюб, від якого вони мають сина [PERSON], [INFO]. Сімейне життя у неї з відповідачем не склалось внаслідок різних поглядів на шлюб та сім'ю. Спільне проживання та ведення спільного господарства припинено з 12 вересня 2015 року, шлюб носить формальний характер, подальше спільне проживання та збереження шлюбу є неможливим. Одночасно позивач просить стягнути на її користь з відповідача аліменти на утримання сина у розмірі 3500 грн. щомісячно до досягнення дитиною повноліття, посилаючись на те, що після розірвання шлюбу син залишиться проживати з нею, а відповідач, на її думку, в подальшому буде ухилятись від матеріального утримання дитини. В судовому засіданні позивач вказані позовні вимоги підтримала. Додатково вказала, що власного житла вона не має, зареєстрована в [ADDRESS] разом з батьками, де постійно проживає з дитиною, проте на даний час до літа вона мешкає разом з дитиною в орендованій квартирі в [ADDRESS]. Зазначила, що відповідач продав будинок у с. Літвіновка Вишгородського району Київської області та отримав за нього 27000 доларів США, тому має можливість сплачувати аліменти. Сину на даний час 3 роки, вона отримує державну допомогу у зв'язку з народженням дитини в розмірі 1485 грн. щомісячно до шести років. Також повідомила, що її перший чоловік платить їй аліменти в розмірі 900 грн. на страшу дитину, якій 7 років. Вказала, що офіційно вона не працевлаштована, разом з братом продає товар через інтернет-магазин та заробляє близько 1500 грн. щомісячно. Позивач та дитина здорові, дитина буде ходити в дитячий садочок. Відповідач в судовому засіданні пред'явлений до нього позов визнав частково, не заперечував проти розірвання шлюбу та стягнення з нього на користь позивача аліментів на утримання сина у розмірі 500 грн. щомісячно до досягнення дитиною повноліття. Додатково зазначив, що зареєстрований як фізична особа-підприємець, проте останні два роки не отримує доходів від підприємницької діяльності, ніде не працевлаштований, має заощадження в розмірі 3500 доларів США, на які скромно живе. Відповідач на роботу не виходив, оскільки проживає разом з сином від іншого шлюбу - [PERSON], якому 8 років та якого він матеріально утримує. Дитина маленька та часто хворіє. Син [PERSON] ходить в третій клас. Його колишня дружина разом з його п'ятирічною дочкою проживають в Америці. Мати відповідача є пенсіонером, живе окремо та не допомагає. Стан здоров'я відповідача нормальний. Відповідач вказав, що будинок, який він продав, про який згадувала в своїх поясненнях позивач, належав його матері і кошти від його продажу він віддав їй. Пояснив суду, що позовні вимоги про розірвання шлюбу він визнає, оскільки дружина не належним чином виконує обов'язки по догляду за дітьми. Також вказав, що однією сім'єю він з позивачем не проживає з вересня 2015 року. Також відповідач зазначив, що на даний час його син [PERSON] проживає з позивачем, але він проводить з ним багато часу, оскільки дитина ходить в садочок, який знаходиться в Оболонському районі м. Києва, де він проживає. Суд, заслухавши пояснення позивача, відповідача, дослідивши матеріали справи, вважає, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню виходячи з наступного. Відповідно до ст. 112 Сімейного кодексу України суд з'ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини інваліда та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Шлюб між сторонами зареєстровано відділом державної реєстрації актів цивільного стану по Уманському району Уманського міськрайонного управління юстиції у Черкаській області 24 січня 2013 року, актовий запис № 3. З пояснень сторін вбачається, що сторони не проживають однією сім'єю та не ведуть спільного господарства з вересня 2015 року. Сімейне життя не склалось внаслідок різних поглядів на шлюб та сім'ю. Таким чином, суд дійшов висновку‚ що подальше спільне життя подружжя та збереження шлюбу є неможливим та суперечить інтересам сторін та їхньої дитини, а тому позовні вимоги про розірвання шлюбу підлягають задоволенню. Згідно зі ст. 180 Сімейного кодексу України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до ст.ст. 181, 182 Сімейного кодексу України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються в частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі, і не можуть бути меншими, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Стягнення аліментів у твердій грошовій сумі відповідно до ст. 184 Сімейного кодексу України здійснюється у тому випадку, коли платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід або частину доходу отримує в натурі. Від шлюбу сторони мають малолітню дитину - сина [PERSON], [INFO], який проживає разом з позивачем та заходиться на її утриманні, відповідач з вересня 2015 року проживає окремо. З пояснень позивача вбачається, що вона офіційно не працевлаштована, разом з братом продає товар через інтернет-магазин та отримує близько 1500 грн. на місяць. Як вбачається з пояснень відповідача, він зареєстрований як фізична особа-підприємець, проте останні два роки не отримує доходів від підприємницької діяльності, ніде не працевлаштований. На утриманні відповідача є малолітня дитина - син [PERSON], [INFO], який проживає разом з ним. Також відповідач має дочку [PERSON], [INFO]. Позивач також має від іншого шлюбу малолітню дитину [PERSON], [INFO] року. З урахуванням вищенаведених, повідомлених позивачем та відповідачем обставин, поданих сторонами доказів, часткового визнання відповідачем позовних вимог, суд вважає можливим стягнути з відповідача на користь позивача на утримання сина [PERSON] аліменти у твердій грошовій сумі у розмірі 800 грн. щомісячно, починаючи з 21 січня 2016 року і до досягнення повноліття [PERSON]. Підстав для стягнення з відповідача аліментів у твердій грошовій сумі у розмірі 3500 грн. щомісячно суд не вбачає, оскільки суду не надано доказів отримання відповідачем доходів у такому розмірі, який би давав йому можливість сплачувати аліменти у розмірі 3500 грн. щомісячно. Згідно ст.88 ЦПК України з відповідача підлягає стягненню в дохід держави судовий збір в розмірі 551 грн. 20 коп., а на користь позивача - понесені нею витрати по сплаті судового збору у розмірі 551 грн. 20 коп. На підставі ст. ст. 112, 113, 180-184, 191 Сімейного кодексу України,

Outcome: partial