Jurisdiction: civil
Date: 2021-12-22 00:00:00

Позивач звернулась до суду з вказаною вище позовною заявою. В обґрунтування позовних вимог позивач зазначила, що сторони перебували у шлюбі. Від шлюбу мають малолітню дочку [PERSON] , [INFO] . Позивач ніде не працює, у зв`язку з тяжкою хворобою, таким чином її матеріальне становище є вкрай нужденним, у зв`язку з чим вимушена звернутись до суду з вказаним позовом. Заочним рішення Житомирського районного суду Житомирської області від 15.04.2021 року (а.с. 106-108) вище вказану позовну заяву було задоволено. 05.08.2021 року на адресу суду надійшла заява [PERSON] про перегляд заочного рішення Житомирського районного суду Житомирської області від 15.04.2021 року (а.с. 125-129). Ухвалою суду від 06.09.2021 року скасовано заочне рішення від 15.04.2021 року та призначено справу до розгляду за правилами загального позовного провадження (а.с. 147-148). 08.09.2021 року позивачем подано додаткові докази (а.с. 30-36). 06.10.2021 року [PERSON] подала заяву про уточнення позовних вимог, у якій просить стягнути з [PERSON] аліменти на її утримання у твердій грошовій сумі 1000,00 грн в місяць до закінчення встановлення непрацездатності позивача МСЕК до 01.10.2022 року, з дня подання позовної заяви до суду (а.с. 164). Судом під час підготовчого судового засідання неодноразово роз`яснювалось право сторонам щодо обов`язку надання доказів та звернення до суду з відповідними клопотаннями про їх витребування, а також про наслідки невчинення таких процесуальних дій (ст. 12 ЦПК України). У судове засідання з`явились його сторони. Позивач підтримала позовні вимоги та наполягала на їх задоволенні. Відповідач просив відмовити у задоволенні позовних вимог у повному обсязі, оскільки у нього відсутні доходи і він не має можливості надавати таку фінансову допомогу. Дослідивши письмові докази, оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, суд встановив наступні фактичні обставини та відповідні їм правовідносини. [PERSON] та [PERSON] перебували у зареєстрованому шлюбі, що підтверджується свідоцтвом про шлюб (а.с. 3). Від шлюбу сторони мають доньку - [PERSON] , [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про народження (а.с. 4). Згідно довідки ТОВ «Ріф-1» від 31.08.2020 року позивачка [PERSON] 27.07.2020 року була звільнена з роботи, у зв`язку із скороченням штату працівників (а.с. 6). Відповідно до довідки МСЕК від 01.10.2020 року [PERSON] , [INFO] , є інвалідом другої групи (а.с. 7, 13). Згідно форми індивідуальної програми реабілітації інваліда МСЕК від 01.10.2020 року позивачка проходить відновну терапію та профілактичні заходи (а.с. 5, 14). 25.01.2021 року [PERSON] на підтвердження позовних вимог надано ряд доказів, з яких вбачається, що остання дійсно хворіє, проходить обстеження та лікування (а.с. 24-57). З дослідженої судом довідки про доходи Житомирського управління ПФУ в Житомирській області від 05.03.2021 року позивачка щомісячно одержує пенсію по інвалідності. Розмір пенсії за лютий 2021 року становить 2100,00 грн, сума пенсії за період з 01.09.2020 року по 28.02.2021 року становить 12600,00 грн. (а.с. 99). Зі змісту довідки Державної прикордонної служби, вбачається, що у період з 02.02.2016 року і по теперішній час, відповідач [PERSON] неодноразово перетинав кордон України (а.с. 75). Відповідно до акту про пожежу від 12.07.2021 року житловий будинок (майно та речі), що розпайований за адресою: [ADDRESS] , власником (орендарем) якого є [PERSON] , згорів. Згідно акту обстеження матеріально-побутових умов сім`ї від 09.08.2021 року (а.с. 157): «12.07.2021 року сталася пожежа. Приватний будинок на два входи, в кожному по дві кімнати, кухня, веранда, з усіма побутовими зручностями згорів та став непридатним. (…) [PERSON] з донькою проживають тимчасово (з 22.07.2021 року по 19.10.2021 року у Житомирському обласному центрі соціально-психологічної допомоги), про що складена довідка № 02-11/113 від 13.08.2021 року (а.с. 156). Відповідно до довідки КНП «Обласна клінічна лікарня ім. О. Ф. Гербачевського» Житомирської обласної ради № 9153/330 від 14.07.2021 року [PERSON] знаходилась на стаціонарному лікуванні в опіковому відділенні з 12.07.2021 року по 14.07.2021 року (а.с. 158). Згідно виписки № 9153 із медичної карти амбулаторного (стаціонарного) хворого [PERSON] отримала термічні опіки декількох ділянок тіла, не більше, ніж першого ступеня (а.с. 159). Відповідно до статті 75 Сімейного кодексу України (далі СК) дружина, чоловік повинні матеріально підтримувати один одного. Право на утримання (аліменти) має той із подружжя, який є непрацездатним, потребує матеріальної допомоги, за умови, що другий із подружжя може надавати матеріальну допомогу. Непрацездатним вважається той з подружжя, який досяг пенсійного віку, встановленого законом, або є інвалідом першої, другої чи третьої групи. Один із подружжя є таким, що потребує матеріальної допомоги, якщо заробітна плата, пенсія, доходи від використання його майна, інші доходи не забезпечують йому прожиткового мінімуму, встановленого законом. Аналіз указаних норм матеріального права дає підстави дійти висновку, що аліментні зобов`язання на утримання одного з подружжя можуть призначатися за наявності юридичних складових сукупності певних умов, зокрема: перебування у зареєстрованому шлюбі або після розірвання шлюбу, якщо особа стала непрацездатною до розірвання шлюбу або протягом одного року від дня розірвання шлюбу, а також коли вона стала інвалідом після спливу одного року від дня розірвання шлюбу, якщо її інвалідність була результатом протиправної поведінки щодо неї колишнього чоловіка, колишньої дружини під час шлюбу; непрацездатність одного з подружжя; потреба в матеріальній допомозі; нижчий від прожиткового мінімуму рівень матеріального забезпечення. Таким чином, право на утримання (аліменти) має непрацездатна особа, яка не забезпечена прожитковим мінімумом. Вказаний висновок викладений у постановах Верховного Суду від 13 квітня 2016 року у справі № 6-3066цс15, від 16 серпня 2017 року у справі № 6-1111цс17, від 11 жовтня 2018 року у справі № 161/16931/16-ц. Вказані висновки відповідно до частини четвертої статті 263 ЦПК мають враховуватись судом при застосуванні норм права до спірних правовідносин. Відповідно до частин першої четвертої статті 12 ЦПК цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій. Згідно з частинами першою та другою статті 13 ЦПК суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Збирання доказів у цивільних справах не є обов`язком суду, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Суд має право збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи лише у випадках, коли це необхідно для захисту малолітніх чи неповнолітніх осіб або осіб, які визнані судом недієздатними чи дієздатність яких обмежена, а також в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Відповідно до частини першої статті 76 ЦПК доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Згідно з положеннями статті 81 ЦПК кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Доказування не може ґрунтуватись на припущеннях. Встановлено, що право на утримання (аліменти) має непрацездатна особа, яка не забезпечена прожитковим мінімумом. Позивачка [PERSON] є непрацездатною особою та отримує пенсію у сумі 2100,00 гривні щомісяця. При цьому, прожитковий мінімум для непрацездатних осіб відповідно до статті 7 Закону України «Про Державний бюджет України на 2021 рік» з 1 грудня 2021 року становить 1934,00 гривні. Враховуючи встановлені судом обставини, у задоволенні позову [PERSON] необхідно відмовити, оскільки позивачка не є особою, яка потребує матеріальної допомоги (згідно умов діючого законодавства, за яких другій із подружжя має її надавати). Крім того, стороною позивача не надано доказів щодо наявності фактичної можливості у відповідача [PERSON] надавати таку матеріальну допомогу. Суд відхиляє аргументи позивачки про її хворобу, втрату житла у зв`язку з пожежою та систематичній перетин кордону відповідачем у певний проміжок часу, оскільки вказані аргументи не стосуються предмета доказування у цій справі. Відповідно до частини першої статті 141 ЦПК судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Оскільки у задоволенні позову судом відмовлено, а позивачка звільнена від сплати судового збору, судові витрати по сплаті судового збору необхідно віднести за рахунок держави.

Outcome: dismissed