Jurisdiction: civil
Date: 2017-03-28 00:00:00

Позивач звернувся у Канівський міськрайонний суд з позовом до територіальної громади с.Грищинці в особі Грищинецької сільської ради Канівського району про визнання права власності на спадкове майно. У позові зазначив, що [INFO] р. померла його баба [PERSON], після її смерті відкрилася спадщина у вигляді земельної ділянки загальною площею 1,44 га для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, що знаходиться в адміністративних межах Грищинецької сільської ради Канівського району Черкаської області. Вказана земельна ділянка належала спадкодавцеві на підставі Сертифікату на право на земельну частку (пай) серія [NUMBER]. Позивач є спадкоємцем п'ятої черги. Нотаріально позивачем спадщина не була оформлена, оскільки сертифікат на земельну частку (пай) був втрачений, що стало перешкодою в оформленні свідоцтва про право на спадщину в нотаріальній конторі. Позивач просить суд визнати за ним в порядку спадкування право власності на земельну ділянку (пай) для ведення товарного сільськогосподарського виробництва площею 1,44 га в умовних кадастрових гектарах (ділянка №85), яка знаходиться в межах Грищинецької сільської ради Канівського району Черкаської області після смерті його баби [PERSON]. Позивач та його представник в судове засідання не з'явилися, направили до суду заяву в якій позов підтримали повністю та просять його задовольнити. Представник відповідача - Грищинецької сільської ради - голова села - Письмак Л.М. в судовому засіданні позов не визнала та вважає, що право на спадкування має правнук померлої [PERSON] Просить відмовити в задоволенні позову. Суд, вивчивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає до задоволення з наступних підстав. З матеріалів справи вбачається: - свідоцтва про смерть серії [NUMBER] від 21.01.2017 року вбачається, що [PERSON], померла [INFO] року в с.Грищинці Канівського району Черкаської області (а.с.5); - з свідоцтва про народження серії [NUMBER] виданого 24.04.1979 р. (а.с.9), що батьками [PERSON] є [PERSON] та [PERSON], а батьками [PERSON] є [PERSON] та [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] виданого 07.02.1951 р. (а.с.10). Таким чином судом встановлено, що [PERSON] є онуком спадкодавця [PERSON] З матеріалів справи вбачається, зокрема, з витягу зі списку власників земельних часток (паїв), що під порядковим номером 82 [PERSON] видано сертифікат на право на земельну частку (пай) серії [NUMBER] (а.с.8) Відповідно до довідки Головного Управління Держгеокадастру у Канівському районі № 34-23-0.191-3/178-17 від 14.02.2017 року встановлено, що вартість земельної частки (паю) в КСП ім.. Куйбишева по Грищинецькій сільській раді становить 38768,67 грн. Середній розмір земельної частки (паю) становить 1,52 га. Державний акт на право власності на земельну ділянку в замін сертифікату на земельну частку (пай) серія [NUMBER] на ім'я [PERSON] не видавався (а.с.13). В газеті «Час пік» № 5 від 01.02.2017 розміщено оголошення про те, що сертифікат на право на земельну частку (пай) серія [NUMBER] виданий на підставі рішення Канівської РДА № 188 від 19.06.1996 на ім'я [PERSON] вважати втраченим і недійсним (а.с.15). В судовому засіданні з достовірністю встановлено, що позивач [PERSON] є онуком померлої [PERSON], так як це підтверджується зібраними по справі письмовими доказами: свідоцтвом про одруження [NUMBER] виданого 07.02.1951 р (а.с.10) та свідоцтвом про народження серії [NUMBER] виданого 24.04.1979 р. (а.с.9). Оскільки, [PERSON] померла [INFO] року, тому у відповідності до п.1 постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 30 травня 2008 року «Про судову практику у справах про спадкування» відносини спадкування регулюються правилами ЦК України, якщо спадщина відкрилася не раніше 01 січня 2004 року. У разі відкриття спадщини до зазначеної дати застосовується чинне на той час законодавство, зокрема відповідні правила Цивільного кодексу УРСР, у тому числі щодо прийняття спадщини. Відповідно до п. 5 Прикінцевих та перехідних положень ЦК України правила книги шостої Цивільного кодексу України застосовуються також до спадщини, яка відкрилася, але не була прийнята ніким із спадкоємців до набрання чинності цим Кодексом. Судом встановлено та вбачається з матеріалів справи, зокрема, з повідомлення Канівської державної нотаріальної контори №349 від 07.03.2017 року, що після смерті [PERSON], яка померла [INFO] року заяви про прийняття спадщини в нотконтору не надходили (а.с.26-27). З огляду на викладене суд вважає, що для вирішення цього спору необхідно керуватися чинним на момент розгляду справи ЦК України. Згідно із ст.ст.1216,1218 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла(спадкодавця), до інших осіб(спадкоємців). До складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Відповідно до ст. 1223 ЦК України у разі відсутності заповіту право на спадкування за законом одержують особи, визначені у ст.ст.1261-1265 ЦК України. Відповідно до положень ст. 1265 ЦК України У п'яту чергу право на спадкування за законом мають інші родичі спадкодавця до шостого ступеня споріднення включно, причому родичі ближчого ступеня споріднення усувають від права спадкування родичів подальшого ступеня споріднення. Ступінь споріднення визначається за числом народжень, що віддаляють родича від спадкодавця. Народження самого спадкодавця не входить до цього числа. Вищевказані положення ЦК України спростовують твердження представника відповідача щодо заперечення проти визнання права власності за [PERSON], який є онуком померлої [PERSON], оскільки ще є правнук [PERSON] З огляду на викладене та з урахуванням зібраних у справі доказів суд дійшов висновку про задоволення позову в частині визнання за позивачем права власності у порядку спадкування за законом на земельну частку (пай) розміром 1,44 в умовних кадастрових гектарах, що знаходиться в адміністративних межах Грищинецької сільської ради, Канівського району, Черкаської області (сертифікат серія [NUMBER]), який належав померлій [PERSON], спадкоємцем якої за законом є її онук [PERSON] Крім того, суд звертає увагу, що відповідно до ст. 182 ЦК України, право власності та інші речові права на нерухомі речі, обмеження цих прав, їх виникнення, перехід і припинення підлягають державній реєстрації. Державна реєстрація прав на нерухомість і право чинів щодо нерухомості є публічною, здійснюється відповідним органом, який зобов'язаний надавати інформацію про реєстрацію та зареєстровані права в порядку, встановленому законом. Відмова у державній реєстрації права на нерухомість або право чинів щодо нерухомості, ухилення від реєстрації, відмова від надання інформації про реєстрацію можуть бути оскаржені до суду. Порядок проведення державної реєстрації прав на нерухомість та підстави відмови в ній встановлюються законом. Статтею 4 Закону України «Про державну реєстрацію прав на нерухоме майно та їх обмежень», №1952-1У від 01.07.2004 року передбачено, що обов'язковій державній реєстрації підлягають речові права на нерухоме майно, що знаходиться на території України, фізичних та юридичних осіб, держави, територіальних громад, іноземців та осіб без громадянства, іноземних юридичних осіб, міжнародних організацій, іноземних держав, в тому числі й право власності на нерухоме майно. На підставі ст.ст.1217, 1223,1261, 1265, 1268 ЦК України,

Outcome: approved