Jurisdiction: civil
Date: 2019-05-13 00:00:00

Позивач звернулась в суд із позовом, де зазначила, що за наслідком розгляду судом першої інстанції справи № 296/12002/13а за адміністративним позовом [PERSON] до Житомирської міської ради, виконавчого комітету Житомирської міської ради про визнання не чинними рішень, стягнення моральної шкоди, відповідачем - Виконавчим комітетом Житомирської міської ради, подано апеляційну скаргу на рішення. Зміст апеляційної скарги позивач вважає незаконною та необґрунтованою. У зв»язку з наведеним, просить стягнути з Виконавчого комітету Житомирської міської ради заподіяну моральну шкоду в розмірі 200 000.00 грн. Відповідачем надано відзив на позовну заяву, де зауважено, що постановою Корольовського районного суду м. Житомира від 16.02.2016 року задоволено позов [PERSON] до Житомирської міської ради, виконавчого комітету Житомирської міської ради про визнання не чинними рішень, стягнення моральної шкоди. Житомирською міською радою подано апеляційну скаргу на рішення. Рішенням Житомирського апеляційного адміністративного суду від 12.09.2017 року постанову скасовано, прийнято нову про відмову у задоволенні позову. 11.12.2017 року Вищим адміністративним судом України касаційну скаргу [PERSON] залишено без задоволення. Згідно з постановою Верховного Суду від 11.12.2018 року касаційну скаргу [PERSON] залишено без задоволення, а постанову Житомирського апеляційного адміністративного суду від 12.09.2017 року залишено без змін. Відповідач звертає увагу на тому, що суд касаційної інстанції не встановив неправильного застосування норм матеріального права або порушень процесуального права при ухваленні оскаржуваного рішення. У зв»язку з наведеним, відповідач просить відмовити у задоволенні позову. Позивачем надано відповідь на відзив, в якому позовні вимоги підтримано. В судове засідання позивач не з»явилась, надала заяву про можливість розгляду справи у її відсутності. Представник відповідача заперечувала з приводу заявлених вимог. Заслухавши пояснення представник відповідача, дослідивши зміст поданих учасниками заяв, долучених до позовної заяви документів, суд приходить до наступного висновку. Житомирської міської радою 16.02.2016 року подано апеляційну скаргу на ухвалене судове рішення. Відповідно до ч.ч. 1-3 ст. 23 ЦК України особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода полягає: у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв'язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров'я; у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв'язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім'ї чи близьких родичів; у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв'язку із знищенням чи пошкодженням її майна; у приниженні честі та гідності фізичної особи, а також ділової репутації фізичної або юридичної особи. Моральна шкода відшкодовується грішми, іншим майном або в інший спосіб. Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості. За положеннями ст. 1167 ЦК України моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини, крім випадків, встановлених частиною другою цієї статті. Моральна шкода відшкодовується незалежно від вини органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим, органу місцевого самоврядування, фізичної або юридичної особи, яка її завдала: якщо шкоди завдано каліцтвом, іншим ушкодженням здоров'я або смертю фізичної особи внаслідок дії джерела підвищеної небезпеки; якщо шкоди завдано фізичній особі внаслідок її незаконного засудження, незаконного притягнення до кримінальної відповідальності, незаконного застосування запобіжного заходу, незаконного затримання, незаконного накладення адміністративного стягнення у вигляді арешту або виправних робіт; в інших випадках, встановлених законом. Згідно з ч.3 ст. 12 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Позивачем не надано доказів на підтвердження існування обставин, що є передумовою відшкодування моральної шкоди за визначенням, наведеним статтею 23 ЦК України. Відповідно до п. 6 ч.3 ст. 2 КАС України основними засадами (принципами) адміністративного судочинства є: забезпечення права на апеляційний перегляд справи. Згідно зі ст. 13 КАС України учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обовязки, мають право на апеляційний перегляд справи та у визначених законом випадках - на касаційне оскарження судового рішення. Не допускається касаційне оскарження судового рішення суду першої інстанції без його перегляду в апеляційному порядку. Судом не встановлено порушення прав позивача та протиправності діяння чи бездіяльності Виконавчого комітету Житомирської міської ради, завдання у зв»язку з цим моральної шкоди, причинного зв»язку між шкодою і протиправними діяннями, вини в її заподіянні. Як зауважувалось вище, особою реалізоване право на апеляційне оскарження судового рішення. З огляду на вищевикладене, суд відмовляє у задоволенні позову.

Outcome: dismissed