Jurisdiction: civil
Date: 2017-11-02 00:00:00

Позивач звернулась до суду з позовом до відповідача про розірвання кредитного договору, мотивуючи позовні вимоги наступним. 04 вересня 2008 між ВАТ «Універсал Банк» та [PERSON] було укладено генеральний договір про надання кредитних послуг та позивач отримала кредитні кошти в сумі 24 600 доларів США, які зобов'язувалась повернути в строк до 01.09.2028. Позивач мала стабільний дохід та належно виконувала умови кредитного договору до лютого 2014 року. Різка зміна економічної ситуації в країні та суттєва зміна курсової різниці долара США по відношенню до гривні стала причиною того, що вона не змогла надалі виконувати умови кредитного договору та сплачувати щомісячні платежі. Від підприємницької діяльності за 2016 рік [PERSON] було отримано дохід у розмірі 15 700 грн. Це стало підставою для укладення між позивачем та ПАТ «Універсал Банк» (правонаступником ВАТ «Універсал Банк») Додаткової угоди №1 до Генерального договору про надання кредитних послуг, відповідно до якої було визначено, що заборгованість позивача перед відповідачем становить 24 036, 09 доларів США та встановлено Графік погашення кредиту. Неможливість сплачувати щомісячні платежі стали причиною накопичення заборгованості та звернення банку до суду з вимогами про стягнення суми всієї заборгованості. Однак, позивач наголошує на тому, що на даний час істотно змінилися обставини, якими сторони керувалися при укладенні спірного договору, зокрема, в момент укладення кредитного договору сторони виходили з того, що така зміна обставин не настане, оскільки, ані позивач, ані відповідач не розраховували і не могли передбачити навіть при всій необхідній завбачливості з їх боку настання світової економічної кризи, політичної нестабільності в Україні та наслідки, які вони зумовлять для України, зокрема, підвищення курсу долара США. Позивач вказує, що через різке падіння курсу національної валюти, сума її грошового зобов'язання зросла більше ніж на 300% і якби вона могла передбачити такі обставини, то не укладала б такого договору взагалі або укладала б на інших умовах. Економічна криза в Україні 2014-2015 років негативно вплинула на фінансове становище позивача, що є на її думку істотною зміною обставин, і, в свою чергу, є підставою для розірвання договору в судовому порядку. В судовому засіданні представник позивача підтримала позовні вимоги в повному обсязі та просила його задовольнити. Представник відповідача в судовому засіданні заперечив проти задоволення позову, просив відмовити в його задоволенні. Заслухавши пояснення осіб, які беруть участь у справі, дослідивши письмові докази по справі, суд виходить з наступного. Судом встановлено, що між [PERSON] та відкритим акціонерним товариством «Універсал Банк», правонаступником прав та обов'язків якого є відповідач - публічне акціонерне товариство «Універсал Банк», 04 вересня 2008 року було укладено кредитний договір №BL6777, відповідно до умов якого позивач отримала у ВАТ «Універсал Банк», з метою придбання у власність земельної ділянки, кредит в сумі 24 500 доларів США, строком користування до 01.09.2028, зі сплатою 16,45% річних. (а.с. 8-14) Відповідно до п.5 Додаткової угоди №BL6777/K-1 до Генерального договору про надання кредитних послуг BL6777 від 04.09.2008, банк надає позичальнику кредит шляхом списання коштів із позичкового рахунку та перерахування їх на поточний рахунок позичальника, вказаний у цій Індивідуальній угоді для подальшого використання за цільовим призначенням. Обґрунтовуючи свій позов позивач зазначила, що внаслідок істотної зміни обставин, є підстави для розірвання укладеного договору, що ґрунтується на вимогах ст.652 ЦК України. Статтею 203 ЦК України передбачено, що зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також інтересам держави і суспільства, його моральним засадам. Частиною другою статті 652 ЦК встановлено, що якщо сторони не досягли згоди щодо приведення договору у відповідність з обставинами, які істотно змінились, або щодо його розірвання, договір може бути розірваний, а з підстав, встановлених частиною четвертою цієї статті, - змінений за рішенням суду на вимогу заінтересованої сторони за наявності одночасно таких умов: 1) в момент укладення договору сторони виходили з того, що така зміна обставин не настане; 2) зміна обставин зумовлена причинами, які заінтересована сторона не могла усунути після їх виникнення при всій турботливості та обачності, які від неї вимагалися; 3) виконання договору порушило б співвідношення майнових інтересів сторін і позбавило б заінтересовану сторону того, на що вона розраховувала при укладенні договору; 4) із суті договору або звичаїв ділового обороту не випливає, що ризик зміни обставин несе заінтересована сторона. Виходячи зі змісту ст. 652 ЦК, для застосування норм зазначеної статті стороною має бути доведено існування одночасно усіх чотирьох умов. На думку суду, позивачем не доведено тієї обставини, що у момент укладання кредитного договору вона була впевнена, що обставини не зміняться, не доведено, що виконання кредитного договору порушує співвідношення майнових інтересів сторін і позбавляє позивача того, на що вона розраховувала, та не доведено, що ризики такої зміни обставин несе відповідач. Суд вважає, що при укладенні сторонами спірного правочину, між ними було досягнуто згоди щодо всіх його істотних умов. Відповідно до ст. 627 ЦК України, сторони, відповідно до ст. 6 цього кодексу, є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності і справедливості. Статтею 6 ЦК України передбачено, що сторони мають право врегулювати у договорі, який передбачений актами цивільного законодавства, свої відносини, які не врегульовані цими актами. Відповідно до ст. 1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Уклавши договір сторони погодили усі його істотні умови, в тому числі щодо строку, суми кредитування, процентної ставки і т.д. Договір укладений за домовленістю сторін (позивачем та відповідачем) з досягненням всіх істотних умов договору, та у відповідності з діючим законодавством України. Крім того, уклавши кредитний договір, позивач підтвердила, що розуміє наслідки настання валютних ризиків за кредитом в іноземній валюті, та їй повідомлена інформація щодо методики визначення курсів і комісій, пов'язаних з конвертацією валюти.(п 1.1.5 Кредитного договору) Відсутність у боржника необхідних коштів не є підставою звільнення від відповідальності за порушення зобов'язання, як це передбачено статтею 617 ЦК Статтею 629 ЦК України передбачено, що договір є обов'язковим для виконання сторонами, а згідно вимог ст. 625 ЦК України, боржник не звільняється від відповідальності за неможливістю виконання ним грошового зобов'язання. Отже, при укладенні кредитного договору в іноземній валюті та беручи на себе певні зобов'язання, сторони повинні були чітко усвідомлювати, що курс національної валюти по відношенню до долара не є незмінним та враховувати підвищений валютний ризик за таким кредитом. Ризик підвищення курсу долару США до гривні несе сам позивач. Посилання позивача на наявність рішення суду про стягнення з неї заборгованості на користь відповідача, відсутність дій з боку відповідача, направлених на його виконання, не є підставою для розірвання вказаного договору, оскільки вчинення таких дій є правом, а не обов'язком відповідача. З цих підстав суд вважає правильним у задоволенні позову відмовити.

Outcome: dismissed