Jurisdiction: civil
Date: 2018-02-14 00:00:00

Позивач звернувся у березні 2017 року до суду з позовом в якому прохає визнати недійсним договір оренди землі від 14.03.2016 року земельної ділянки площею 36,9935 га та скасувати державну реєстрацію іншого речового права, скасувавши рішення приватного нотаріуса [PERSON] від 13.05.2016 р (право оренди земельної ділянки). Позовні вимоги мотивують тим, що 08.02.2008 року між Гадяцькою районною державною адміністрацією та СТОВ ім.Шевченка було укладено договір оренди земельної ділянки №47 на земельні ділянки сільськогосподарського призначення для ведення товарного сільськогосподарського виробництва загальною площею 347,2034 га (в тому числі землі запасу державної власності 305,1636 га та землі резервного фонду 42,0398 га), який зареєстровано у Гадяцькому районному відділі Полтавської регіональної філії Центру державного земельного кадастру, про що у Державному реєстрі земель вчинено запис від 21.02.2008 року за №040835900002. Обєктом даного договору є земельні ділянки площами 6,8735 га; 36,9936 га; 134,6940 га; 16,3026 га; 14,3744 га; 20,8658 га; 75,0814 га, що підтверджується викопіюваннями з кадастрового плану, що є невідємними частинами договору. ТОВ «Агрофірма «ім.Довженка» є правонаступником всіх прав і обовязків СТОВ «ім.Шевченка», що припинило свою діяльність внаслідок реорганізації шляхом приєднання до ТОВ АФ «ім.Довженка» відповідно до Протоколу загальних зборів ТОВ АФ «ім.Довженка» №14 від 25.12.2008 року. Згідно п.8 Договору сторони погодили, що договір укладено строком до 31.12.2015 року та після закінчення строку договору орендар має переважне право на поновлення договору на новий строк. Позивач 10.11.2015 року на адресу [PERSON] управління Держгеокадастру України у Полтавській області (яке на сьогодні є розпорядником спірних земельних ділянок) направив клопотання з проектами додаткових угод щодо внесення змін до Договору оренди землі № 47 від 08.02.2008 року в частині продовження терміну дії Договору строком на 7 років з орендною платою 9% від нормативної грошової оцінки земельної ділянки, розташованої за межами населеного пункту на території Лютенської сільської ради, зокрема клопотання №479 від 10.11.2015 року на земельну ділянку площею 36,9935 га кадастровий номер 5320484400:00:007:0313. 20.01.2016 року на адресу ТОВ АФ «ім.Довженка» від ГУ Держгеокадастру у Полтавській області надійшов лист №34-16-7777.6-350/2-16 щодо неможливості поновлення Договору оренди землі згідно ст. 33 Закону, так як позивач звернувся щодо поновлення договору оренди на земельні ділянки загальною площею 230,1038 га, яка є меншою ніж площа вказана у первісному договорі, що на думку ГУ Держгеокадастру у Полтавській області є доказом зміни меж земельної ділянки та виключає право на поновлення договору. Позивач вважає, що висновок ГУ Держгеокадастру у Полтавській області про зміну меж земельної ділянки є безпідставним та необґрунтованим. В користуванні ТОВ АФ ім.Довженка згідно Договору №47 від 08.02.2008 року знаходилась не одна, а кілька земельних ділянок, при цьому кожна із вказаних земельних ділянок мала власні визначені межі, які відображені в кадастрових планах, що є невідємною частиною Договору. 12.10.2011 року відповідно до розпорядження Гадяцької РДА №671 ТОВ АФ «ім. Довженка» було надано дозвіл на виготовлення технічної документації із землеустрою щодо складання документів, що посвідчують право користування земельними ділянками (землями запасу) для укладення договорів оренди, які знаходяться на території Лютенської сільської ради за межами населеного пункту. Розпорядженням голови Гадяцької РДА №239 від 12.12.2012 року затверджено технічну документацію із землеустрою щодо складання документів, що посвідчують право користування земельними ділянками для укладення договорів оренди ТОВ АФ «ім.Довженка»; змінено сторону договору з СТОВ ім.Шевченка на ТОВ «Агрофірма ім.Довженка»; в договорі оренди земельних ділянок №47 викладено в новій редакції п.2. За результатом проведення землевпорядних робіт було уточнено розмір орендованих земельних ділянок, при цьому зміна меж земельних ділянок не відбулась, адже технічна документація позивачем розроблялася саме як користувачем, при цьому підставою як такого землекористування, так і складення такої землевпорядної документації був Договір оренди. Договір №47 від 08.02.2008 р було укладено на декілька земельних ділянок, загальною площею 347,2034 га, а не на одну земельну ділянку. ГУ Держгеокадастру у Полтавській області на одну із спірних ділянок видано наказ про передачу в оренду, підписаний та зареєстрований договір оренди з [PERSON] Представник позивача в судове засідання не зявилася, надала до суду заяву про розгляд справи без її участі. Позовні вимоги підтримала в повному обсязі. Відповідач приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу [PERSON] в судове засідання не зявилася, надала до суду заяву про розгляд справи за її відсутності, проти позовних вимог позивача не заперечувала. Представник відповідача [PERSON] управління Держгеокадастру у Полтавській області в судове засідання не зявився, надав до суду заяву про розгляд справи без їхньої участі. Відповідач [PERSON] в судове засідання не зявився, будучи належним чином повідомленим про час та місце судового розгляду. Вивчивши матеріали справи, суд прийшов до висновку про відмову в задоволенні позовних вимог, виходячи з наступного. Судом встановлено, що 08.02.2008 року між Гадяцькою районною державною адміністрацією та СТОВ ім.Шевченка було укладено договір оренди земельної ділянки №47 на земельні ділянки сільськогосподарського призначення для ведення товарного сільськогосподарського виробництва загальною площею 347,2034 га (в тому числі землі запасу державної власності 305,1636 га та землі резервного фонду 42,0398 га), який зареєстровано у Гадяцькому районному відділі Полтавської регіональної філії Центру державного земельного кадастру, про що у Державному реєстрі земель вчинено запис від 21.02.2008 року за №040835900002 (а.с.12-14). Згідно акту приймання передачі земельної ділянки від 08.02.2008 року СТОВ ім.Шевченка прийняло вищезазначену земельну ділянку. Строк дії договору визначено п.8 договору до 31.12.2015 року. Відповідно до статуту ТОВ «Агрофірма ім.Довженка» (а.с.56) товариство є правонаступником всіх прав та обовязків СТОВ «ім.Шевченка». Наказом №1780-СГ від 14.03.2016 року [PERSON] управління Держгеокадастру у Полтавській області передано громадянину [PERSON] земельну ділянку сільськогосподарського призначення державної власності кадастровий номер 5320484400:00:007:0313 площею 36,9935 га ріллі із земель запасу для ведення фермерського господарства в довгострокову оренду на 7 років. На підставі вищезазначеного наказу між [PERSON] управлінням Держгеокадастру в Полтавській області та [PERSON] укладено договір оренди землі від 14.03.2016 року б/н, згідно якого передано земельну ділянку площею 36,9935 га, кадастровий номер 5320484400:00:007:0313. Як вбачається з постанови Харківського апеляційного господарського суду від 04 липня 2017 року у квітні 2016 року Товариство з обмеженою відповідальністю «Агрофірма ім.Довженка» звернулось до господарського суду Полтавської області з позовом до відповідача [PERSON] управління Держгеокадастру в Полтавській області з позовом про визнання укладеною додаткової угоди про поновлення та внесення змін до договору оренди земельної ділянки №47 від 08.02.2008 р., який зареєстрований у Гадяцькому районному відділі Полтавської регіональної філії Центру ДЗК, про що у Державному реєстрі земель вчинено запис від 21.02.2008 року за № 04083590002. Рішенням господарського суду Полтавської області від 25 квітня 2017 року у позові відмовлено повністю. Постановою Харківського апеляційного господарського суду від 04 липня 2017 року апеляційну скаргу ТОВ «Агрофірма ім..Довженка» залишено без задоволення. Як вбачається зі змісту позовної заяви, позовні вимоги позивача грунтуються на порушенні переважного права орендаря на поновлення діючого договору оренди та неправомірності передачі земельних ділянок фізичній особі, а не фермерському господарству, як юридичній особі. Згідно ч.4 ст.82 ЦПК України обставини, встановлені рішенням суду у господарській , цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом. Враховуючи, що обставини, на які посилається позивач як на підставу своїх позовних вимог досліджувалися під час розгляду справи в господарському суді та не знайшли свого підтвердження, суд прийшов до висновку про відмову в задоволенні позовних вимог в повному обсязі.

Outcome: dismissed