Jurisdiction: civil
Date: 2020-07-07 00:00:00

Позивач звернулась до Деснянського районного суду м. Києва з вказаним позовом, посилаючись на те, що 10 жовтня 2014 року між нею та Відповідачем було укладено шлюб. Від шлюбу з Відповідачем мають малолітню дитину - [PERSON] , [INFO] . Позов мотивовано тим, що протягом останніх років відношення з Відповідачем поступово погіршуватись, в основному через те, що Відповідач не має постійної роботи та не може утримувати свою сім`ю на належному рівні. На підставі чого в сім`ї відбувалися сварки, які поступово призвели до того, що вони стали зовсім чужими людьми, несумісними за характером, відсутня довіра, любов та взаємоповага. Будь-які спроби в свій час примиритися та налагодити сімейне життя не дали позитивних результатів, оскільки з Відповідачем різні погляди на сімейне життя та обов`язки, різні пріоритети. Подружні відносини між припинилися більше року тому до дня подання позову. З цього часу вона з Відповідачем проживає окремо, спільне господарство не ведуть. На підставі викладеного Позивач просить суд розірвати шлюб з Відповідачем. Ухвалою Деснянського районного суду м. Києва від 12 лютого 2020 року відкрито провадження по справі, призначено підготовче судове засідання. Ухвалою Деснянського районного суду м. Києва від 15 травня 2020 року залишено без розгляду позов [PERSON] до [PERSON] про визначення місця проживання дитини. Закрито підготовче провадження у справі за позовом [PERSON] до [PERSON] про розірвання шлюбу. Позивач до початку судового засідання, подала до суду заяву про можливість розгляду справи за її відсутності, вимоги позову підтримала в повному обсязі. Відповідач в судове засідання не з`явився, про дату та час розгляду справи повідомлявся належним чином. Причини неявки суд не повідомляв, клопотання про відкладення розгляду справи не заявив. Відзив на позовну заяву, в порядку ст. 178 ЦПК України відповідачем подано не було. Відповідно до вимог ст. 280 ЦПК України, у разі неявки у судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання, і від якого не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності з повідомленням причин неявки, ненадання відповідачем відзиву на позовну заяву, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Відповідно до ч.3 ст. 211, ч.4 ст.223, ч.1 ст.280, ст.281 ЦПК України, суд ухвалив розглядати справу за відсутності відповідача на підставі наявних у ній даних і доказів та ухвалити заочне рішення. На підставі ч. 3 ст. 211, ч. 2 ст. 247 ЦПК України справа слухається у відсутність сторін без фіксування судового процесу технічними засобами. Дослідивши та всебічно проаналізувавши обставини справи в їх сукупності, оцінивши зібрані по справі докази виходячи зі свого внутрішнього переконання, яке ґрунтується на повному та всебічному дослідженні обставин справи, суд приходить до наступного. Судом встановлено, що сторони перебувають у шлюбі, зареєстрованому 10 жовтня 2014 року у Центральному відділі державної реєстрації шлюбів Головного управління юстиції у м. Києві, актовий запис № 2786 (а.с.4). Від спільного подружнього життя мають доньку, [PERSON] , [INFO] (а.с.6). Причиною припинення шлюбно-сімейних відносин являється те, що спільне життя Позивача з Відповідачем не склалося. Подальше спільне життя та збереження шлюбу суперечить інтересам позивача і дане відповідачем не спростовано, при цьому зберегти сім`ю та відновити свої стосунки позивач не бажає. Згідно ст. 21 СК України, шлюбом є сімейний союз жінки та чоловіка, зареєстрований у органі державної реєстрації актів цивільного стану. Так, відповідно до ст.51 Конституції України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки і чоловіка. Кожен із подружжя має рівні права і обов`язки у шлюбі та сім`ї. Шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається (ч.1 ст.24 СК України). Ч. 3, 4 ст.56 СК України передбачено право кожного з подружжя припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження, в тому числі примушування до статевого зв`язку за допомогою фізичного або психічного насильства, є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканність і може мати наслідки, встановлені законом. Відповідно до ст. 112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Приймаючи до уваги, що сторони шлюбних стосунків не підтримують, почуття любові та взаємоповаги втрачені, враховуючи той факт, що шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка, суд вважає, що позов підлягає задоволенню. Задовольняючи позов про розірвання шлюбу, суд враховує те, що сторонам відомі норми чинного законодавства про наслідки розірвання шлюбу судом, а саме: -згідно ч.2 ст.114 СК України, в разі розірвання шлюбу судом, шлюб припиняється в день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу. -частиною 3 статті 115 Сімейного кодексу України передбачено, що документом, який засвідчує факт розірвання шлюбу судом, є рішення суду про розірвання шлюбу, що набрало законної сили. В зв`язку з тим, що позивач не заявляє вимог про стягнення з відповідача на її користь судових витрат, суд,

Outcome: approved