Jurisdiction: civil
Date: 2016-05-15 00:00:00

Позивач звернулась до суду з позовом, в якому просить стягнути з відповідача на її користь заборгованість в сумі 41400,00 грн, та судові витрати покласти на відповідача. Свої вимоги мотивує тим, що [INFO] помер її чоловік, і вона як спадкоємець за законом фактично прийняла спадщину. Ще за життя її чоловіка - [PERSON], відповідач взяв в борг у нього грошові кошти в сумі 1500 доларів США, які зобов'язувався повернути до 28.04.2014 року, однак і до цього часу кошти не повернув, тому вони підлягають стягненню в судовому порядку. В судове засідання позивач та її представник не з'явились, представник надав до суду заяву в якій справу просив розглянути без його участі, позовні вимоги підтримав у повному обсязі та не заперечував проти заочного розгляду справи. Відповідач в судове засідання не з'явився, про причини неявки суд не повідомив, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, доказів на обґрунтування заперечень проти позову не надав. Суд вважає можливим провести заочний розгляд справи на підставі наявних доказів, оскільки представник позивача в своїй письмовій заяві проти цього не заперечував. Дослідивши обставини справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню, виходячи з наступного. 28.10.2014 року між відповідачем та гр. [PERSON] був укладений договір позики, відповідно до якого відповідач отримав 1500,00 доларів США, які зобов'язувався повернути 28.04.2014 року, що підтверджується розпискою. За ч.1 ст.1046 ЦК України, за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов'язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками. Згідно ч.2 ст.1047 ЦК України на підтвердження укладення договору позики та його умов може бути представлена розписка позичальника. Відповідно до ст.1049 ЦК України позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. [INFO] [PERSON] помер /а.с. 8/. Після його смерті відкрилася спадщина. Спадкоємцем першої черги після смерті спадкодавця є його дружина [PERSON]. Факт родинних відносин між спадкодавцем та [PERSON] підтверджується свідоцтвом про шлюб /а.с7/. Частинами 1, 3 ст. 1268, ч. 1 ст. 1269, ч. 1 ст. 1270 ЦК України передбачено, що спадкоємець за заповітом чи за законом має прийняти спадщину або не прийняти її. Спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого ст. 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати до нотаріальної контори заяву про прийняття спадщини. Для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. За змістом зазначених норм вбачається, що прийняття особою спадщини обумовлюється або постійним проживанням спадкоємця зі спадкодавцем на час відкриття спадщини, або в разі відсутності наведених вище обставин, - поданням до нотаріальної контори заяви про прийняття спадщини у визначений ч. 1 ст. 1270 ЦК України строк. Згідно з повідомленням Чернігівської районної державної нотаріальної контори від 26.03.2016 року за № 1161/01-16, спадкова справа після померлого [INFO] [PERSON] не заводилась. З представленої довідки з КП «Деснянське» Чернігівської міської ради від 08.04.2016 року за № 9р/в, вбачається, що на день смерті [PERSON] був зареєстрований та проживав разом з [PERSON] за адресою: [ADDRESS]. За ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Наведене дає підстави вважати вимоги позивача правомірними, а відповідача таким, що повинен відповідати за цивільними зобов'язаннями, сплативши на користь позивача заявлену суму боргу, яка складається з 1500 Доларів США, що еквівалентно 41400,00 грн. за курсом НБУ на 15.03.2016 року; Відповідно до ст.88 ЦПК України судові витрати підлягають стягненню з відповідача. Виходячи з наведеного,

Outcome: approved