Jurisdiction: civil
Date: 2016-09-27 00:00:00

Позивач, звернувшись 19 серпня 2016 р. до суду із цим позовом просив стягнути з відповідача на свою користь заборгованість по кредитному договору б/н від 30 грудня 2015 р., укладеному між сторонами на загальну суму 11\~714 гривень 65 коп., та судові витрати по справі у розмірі 1\~378 гривень. Також позивач просив розглянути справу за його відсутності, позовні вимоги підтримав у повному обсязі проти винесення заочного рішення не заперечував. Відповідач у судове засідання з`явилася, проти задоволення позову не заперечувала. Пояснила суду, що кредит дійсно брала, але виплатити його не було фінансової можливості через життєві обставини. У судовому засіданні встановлено наступне. 30 грудня 2015 р., між установою позивача та відповідачем був укладений договір б/н, за яким відповідач отримала кредит у розмірі 7\~971 гривні 18 коп., у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 18 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом. Погашення заборгованості здійснюється з 01 по 25 число кожного місяця, шляхом надання відповідачем грошей позивачу на погашення кредиту. Згідно умов договору укладеного між сторонами погашення заборгованості здійснюється щомісячно. Сума щомісячного платежу на повергнення банку кредиту включає в себе заборгованість за кредитом, за відсотками, комісією, інші витрати. Проте, відповідач не виконує прийняті на себе зобовязання. Так, станом на 01 серпня 2016 р. за укладеним кредитним договором виникла прострочена заборгованість на загальну суму 11\~714 гривень 65 коп., яка складається з: заборгованості за кредитом 7\~971 гривня 19 коп.; заборгованості по відсоткам по користування кредитом 860 гривень 88 коп.; заборгованість за пенею та комісією 1\~913 гривень 04 коп.; штраф 969 гривень 54 коп. Вивчивши матеріали справи, на підставі представлених сторонами доказах, та доведення перед судом їхньої переконливості суд дійшов до висновку про задоволення позову виходячи з наступного. Згідно ч.1 ст.1054 ЦК України позикодавець зобовязується надати грошові кошти (кредит) позичальнику у розмірах та на умовах встановлених договором, а позичальник зобовязується повернути кредит та сплатити відсотки. Як встановлено у судовому засіданні позивач, як позикодавець надав грошові кошти (кредит), а відповідач, як позичальник зобовязаний повернути отримані кошти зі сплатою відсотків за користування кредитними грошима. Станом на 01 серпня 2016 р. виникла прострочена заборгованість на загальну суму 11\~714 гривень 65 коп. Згідно ч.1 ст.1049 ЦК України визначено, що позичальник зобовязаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти) у такій самій сумі у строк та у порядку, що встановлені договором. Згідно ст.525 ЦК України одностороння відмова від зобовязання, або одностороння зміна умов договору не допускається. Згідно ст.526 ЦК України зобовязання повинно виконуватись належним чином відповідно умов договору, вимог Цивільного Кодексу України, інших актів цивільного законодавства. Таким чином, суд вважає що відповідач своїм невиконанням умов кредитного договору порушив прийняті на себе зобовязання, а згідно ст.610 ЦК України порушенням зобовязання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобовязання. Згідно ст.611 ЦК України у разі порушення зобовязання виникають правові наслідки встановлені договором або законом, зокрема: припинення зобовязання, зміна умов зобовязання, сплата неустойки, відшкодування збитків та моральної шкоди. З огляду на вищенаведене суд вважає, що є всі підстави для задоволення вимог позивача в частині стягнення заборгованості за кредитним договором укладеним між сторонами. Згідно ч.1 ст.88 ЦПК України з відповідача на користь позивача повинно бути стягнуто судові витрати пропорційно задоволеним вимогам.

Outcome: approved