Jurisdiction: civil
Date: 2017-02-08 00:00:00

Позивач звернулась до суду з наведеним позовом, у якому посилаючись на те, що сторонам на праві спільної часткової власності належить квартира [ADDRESS] (раніше - вул. Жовтневої революції) в м. Одесі, та на те, що вона має намір на виділ приналежної їй частки в натурі та на відкриття самостійних особових рахунків щодо приналежного їй майна, а відповідач самоусунувся від участі у будь-яких заходах з приводу врегулювання спірної ситуації, чим не визнає її права на поділ майна в натурі, просила суд задовольнити позов та провести поділ спірної квартири відповідно до часток співвласників виділивши позивачу у власність 69,67 кв. м. з площі такої квартири, а відповідача інші 34,83 кв.м., та зобовязавши третю особу відкрити позивачу та відповідачу самостійні особові рахунки на приналежні їм частки квартири. В судове засідання учасники справи не зявились, про час та місце його проведення повідомлені належним чином. Представник позивача звернулася до суду з заявою про вирішення справи за її відсутності, заявлені вимоги підтримала, проти ухвалення заочного рішення не заперечувала. Відповідач в судове засідання не зявився, про час та місце розгляду справи повідомлялися відповідно до положень ст.ст. 74-76 ЦПК України. Від відповідача надійшов лист про вирішення справи за його відсутності, у якому останній наголошував на тому, що він згоден з позовом та заявленими у ньому вимогами, однак такий лист суд оцінює критично та до уваги не приймає, оскільки зясувати авторство такого листа не можливо. За викладених обставин провадження у справі суд ухвалив розглянути її за відсутності учасників справи та постановити заочне рішення, що кореспондує приписам ч.4 ст. 169, ст. 224 ЦПК України. Засади ст.ст. 3,11 ЦПК України, ст. 15 ЦК України, а також положення ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод від 04.11.1950 року гарантують кожній особі право на захист її порушених, оспорюваних чи невизнаних прав а також охоронюваних законом інтересів судом. Звертаючись до суду за захистом свого права позивач визначає предмет та підстави позову самостійно. Згідно п. 26 Постанови Пленуму Верховного Суду України №2 від 12.06.2009 року «Про застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції», під час судового розгляду предметом доказування є факти, якими обґрунтовують заявлені вимоги чи заперечення і підлягають встановленню при ухваленні рішення. При цьому відповідно до системного аналізу положень ст.ст. 10, 11, 27, 57-60 ЦПК України, сторони при вирішенні спору зобовязані довести перед судом ті обставини, на які вони посилаються як на підстави їх вимог. Так, спірна квартира, що знаходиться за адресою: м. Одеса, вул. Юхима Геллера (раніше - вул. Жовтневої революції)[ADDRESS], складається з 3-х кімнат; її загальна площа становить 104,5 кв.м., з яких 36,5 кв.м. житлова. Вказана квартира обладнана водопроводом (холодним), каналізацією, газопостачанням (ОАГВ), електроосвітленням. Особові рахунки на квартиру, електроосвітлення, газопостачання, водопостачання оформлені на позивача. 1/3 частина спірної квартири належить позивачу на підставі свідоцтва про право власності на житло № 19-19326 від 29.07.2004 року. Ще 1/3 частина квартири належить позивачу на підставі свідоцтва про право на спадщину, отриману після смерті [PERSON], померлої 29.10.2007 року. Інша 1/3 частина спірної квартири належить відповідачу на підставі свідоцтва про право власності на житло № 19-19326 від 29.07.2004 року. Таким чином суд зазначає, що спірна квартира належить сторонам на праві спільної часткової власності, що кореспондує положенням ч.2 ст. 355, ст. 356 ЦК України. Відповідно до положень ч.3 ст. 358 ЦК України, кожен із співвласників має право на надання йому у володіння та користування тієї частини спільного майна в натурі, яка відповідає його частці у праві спільної часткової власності. У разі неможливості цього він має право вимагати від інших співвласників, які володіють і користуються спільним майном, відповідної матеріальної компенсації. Згідно ч.1 ст. 367 ЦК України, майно, що є у спільній частковій власності, може бути поділене в натурі між співвласниками за домовленістю між ними. При цьому у випадку, коли співвласники не дійшли згоди щодо поділу такого майна, вони, кожен окремо, мають право звернутися до суду з відповідним позовом про виділ частки в натурі та припинення правового режиму спільної часткової власності. Згідно положень п.6 Постанови Пленуму Верховного Суду України №7 від 04.10.1991 року, при вирішенні справ про виділ в натурі часток жилого будинку (квартири), що є спільною частковою власністю, судам належить мати на увазі, що, виходячи зі змісту ст.115 ЦК, це можливо, якщо кожній із сторін може бути виділено відокремлену частину будинку з самостійним виходом (квартиру). Виділ також може мати місце при наявності технічної можливості переобладнати приміщення в ізольовані квартири. Так, згідно наданих суду пояснень, відповідач ухиляється від поділу майна, що належить сторонам на праві спільної часткової власності, та разом з тим, відповідно до висновку ТОВ «Документи» від 31.01.2017 року, спірна квартира за адресою: м. Одеса, вул. Юхима Геллера (раніше - вул. Жовтневої революції)[ADDRESS] може бути поділена між співвласниками в натурі відповідно до ідеальних часток співвласників, що співпадає з порядком користування таким приміщенням співвласниками що між ними склався. Зокрема, зазначений поділ можливий шляхом виділу позивачеві 2/3 часток коридору -1, 2/3 часток коридору-2, 2/3 часток санвузла-3, кухні -4 житлової кімнати - 5, та житлової кімнати-6; що разом складає 69,67 кв.м. (з яких житлова 22,8 кв.м.), а відповідачу, відповідно,1/3 частини коридору-1, 1/3 частини санвузла -3, житлової кімнати -7, комору-8, коридор-9, що разом складає 34,83 кв.м. (з яких житлова 13,7 кв.м.), згідно технічного паспорту №81пр-73-1064, виготовленого станом на 16.07.2007 року, копія якого долучена до матеріалів справи. Таким чином суд доходить висновку про обґрунтованість вимог позивача про поділ майна є перебуває у спільній частковій власності в натурі, та необхідність їх задоволення. Разом з тим суд зазначає, що вимоги позову про зобовязання Дільниці №6 КП ЖКС «Вузівський» м. Одеси відкрити окремі особі рахунки на імя позивача на частку квартири, що складає 69,67 кв.м. та на імя відповідача, щодо частки квартири площею 34,83 кв.м. задоволенню не підлягають, оскільки фактично вони предявлені до фізичної особи, [PERSON], який не має відповідних повноважень, та одночасно сама Дільниця №6 КП ЖКС «Вузівський» м. Одеси чи саме КП ЖКС «Вузівський» м. Одеси до участі у справі у якості відповідача не притягались. Крім того з наданих суду матеріалів жодного спору щодо відкриття особистих рахунків на частку квартири, що складає 69,67 кв. м. на імя позивача не вбачається. Разом з тим відповідно до положень ст. 3, 10, 11 ЦПК України особи, звертаючись до суду за захистом права чи охоронюваного законом інтересу мають використовуючи належні та допустимі докази довести перед судом факт їх порушення чи обмеження, а також необхідність захисту у обраний позивачем спосіб. Якщо за наслідками розгляду справи суд дійде висновку про необґрунтованість вимог позову, та зокрема про недоведеність порушення прав та охоронюваних законом інтересів позивача, то суд постановляє рішення про відмову у задоволенні таких вимог. Таким чином суд, з огляду на те, що жодних відомостей про наявність спору з приводу відкриття особистих рахунків на імя позивача щодо належної їй частини спірної квартири, вказує, що будь-які підстави для задоволення позову в цій частині відсутні, та одночасно з тим розяснює, що саме рішення суду про виділ їй у особисту власність частини спірної квартири є належною підставою для відкриття уповноваженими органами чи установами відповідних особистих рахунків. Крім того суд зазначає, що вимоги позову, заявлені позивачем в інтересах відповідача також задоволенню не підлягають. оскільки суперечать положенням ст.3 ЦПК України. На підставі викладеного, та відповідно до положень ст. 88 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягає стягненню компенсація понесених позивачем судових витрат в розмірі 551,20 грн.

Outcome: partial