Jurisdiction: civil
Date: 2016-02-02 00:00:00

Позивач звернувся з позовом про надання додаткового строку на прийняття спадку після смерті 13 серпня 2004 року [PERSON] яка проживала в [INFO]. В позові посилається на те, що за життя спадкодавці він користувався земельною ділянкою загальною площею 1,62 га землі яка належала померлий на праві власності на підставі державного акту серії ЧВ №057027 виданий Новоселицькою райдержадміністрацією. За життя 30 липня 2004 року [PERSON] склала на його користь заповіт яким заповіла йому земельну ділянку загальною площею 1,62 га землі яка належала їй на праві власності на підставі державного акту серії ЧВ №057027. Про існування даного заповіту йому не було відомо. Про дану обставину дізнався випадково від представника сільради с. Рідківці, Новоселицького району. Позивач просить суд визнати дану обставину поважною та надати додатковий строк у межах трьох місяців для подання заяви про прийняття спадщини після смерті смерті 13 серпня 2004 року [PERSON]. В судовому засіданні позивач позов підтримав в повному обсязі з підстав зазначених у позовній заяві. Представник сільради с. Рідківці, Новоселицького району заявлені позовні вимоги визнав в повному обсязі просить суд справу розглянути у відсутності представника сільради. Суд вислухавши думку сторін ухвалив провести розгляд справи у відсутності представника сільради с. Рідківці, Новоселицького району. Наданими сторонами доказами судом встановлено, що [PERSON] померла 13 серпня 2003 року про що свідчить актова запис про смерть від 13.08.2004 року за №34 виконкому сільради с. Рідківці, Новоселицького району. З копії державного акту на право власності серії ЧВ №057027 виданий Новоселицькою райдержадміністрацією 15 грудня 2003 року вбачається, що [PERSON] є власницею земельної ділянки площею 1,62 га землі для ведення товарного сільськогосподарського виробництва на території сільради с. Рідківці, Новоселицького району. Заповітом від 30 липня 2004 року завіреного секретарем сільради с. Рідківці, Новоселицького району зареєстрований в реєстрі за №383, який станом на 29.03.2012 року не змінений і не скасований про що свідчить виданий дублікат заповіту зареєстрований в реєстрі за№116, [PERSON] земельну ділянку яка належала їй на підставі державного акту на право власності серії ЧВ №057027 виданий Новоселицькою райдержадміністрацією 15 грудня 2003 року заповіла [PERSON]. З листів на запит суду від державного нотаріуса [PERSON] від 15 січня 2016 року №64/01-16, приватного нотаріуса [PERSON] від 26.01.2016 року за 24/01-16 та приватного нотаріуса [PERSON] від 25.01.2016 року за №36/01-16 вбачається, що спадкова справа після смерті 13 серпня 2004 року [PERSON] яка проживала в [INFO], не відкривалась. Згідно з ч.1 ст.1223 ЦК України, право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. Суд оцінюючи викладене дійшов висновку, що звернення до суду позивача щодо надання йому додаткового строку на прийняття спадку в частині земельної ділянки після смерті 13 серпня 2004 року [PERSON] яка проживала в [INFO] є обґрунтованим і підлягає задоволенню з наступних правових підстав. Згідно з ч.1 ст.61 ЦПК України, обставини визнанні сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі, не підлягають доказуванню. Згідно з першим реченням п.4 ст.174 ЦПК України, 4. У разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Згідно з ст..179 ЦПК України,1. Предметом доказування під час судового розгляду є факти, які обґрунтовують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для вирішення справи (причини пропуску строку позовної давності тощо) і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. 2. Для встановлення у судовому засіданні фактів, зазначених у частині першій цієї статті, досліджуються показання свідків, письмові та речові докази, висновки експертів. Верховний Суд України на засіданні Судової палати у цивільних справах 26 вересня 2012 року розглянув справу № 6-85 цс 12, предметом якої був спір про визначення додаткового строку для прийняття спадщини, яка відповідно до вимог ст..360-7 ЦПК України є обовязковою для усіх судів України, зробив правовий висновок про те, що право на спадщину належить спадкоємцеві з моменту її відкриття й закон зобовязує спадкоємця, який постійно не проживав із спадкодавцем, у шестимісячний строк подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини. Правила ч. 3 ст. 1272 ЦК України про надання додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини можуть бути застосовані, якщо: у спадкоємця були перешкоди для подання такої заяви; ці обставини визнані судом поважними. Якщо ж у спадкоємця перешкод не було, а він не скористався правом на прийняття спадщини через відсутність інформації про спадкову масу, то положення ч. 3 ст. 1272 ЦК України не застосовуються. Відповідно до п. 24 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 30.05.08 р. №7 «Про судову практику у справах про спадкування», вирішуючи питання про визначення особі додаткового строку, суд досліджує поважність причини пропуску строку для прийняття спадщини. При цьому необхідно виходити з того, що поважними є причини, пов'язанні з об'єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій. Отже суд враховуючи, що визнання позову представником відповідача не суперечить закону та встановленим обставинам по справі вважає, що у [PERSON] були обєктивні перешкоди для подання заяви у прийняття спадку в частині того що йому не було відомо про існування самого заповіту оскільки він не відноситься до кола спадкоємців за законом після смерті 13 серпня 2004 року [PERSON] та не міг передбачити існування заповіту на його користь а тому дану обставину суд з врахуванням викладеного вважає поважною. На підставі викладеного суд дійшов висновку, що слід надати [PERSON], [INFO], мешканцю с. Рідківці, Новоселицького району додатковий строк у межах трьох місяців для подання заяви про прийняття спадщини після смерті 13 серпня 2004 року [PERSON]. Суд вважає, що строк прийняття спадку слід рахувати з дня набрання чинності рішення суду.

Outcome: approved