Jurisdiction: civil
Date: 2016-02-03 00:00:00

Позивач звернулась до суду з позовом до відповідача про стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини - [PERSON], [INFO], батьком якого є відповідач, зазначивши, що 22.09.2012 року вона зареєструвала шлюб з відповідачем [PERSON] Від шлюбу [INFO] року народився син - [PERSON]. З січня 2016 року сторони припинили вести спільне господарство, відповідач у вихованні дитини участі не бере, у добровільному порядку матеріальної допомоги на утримання дитини не надає. Позивач знаходиться у відпустці по догляду за дитиною до трьох років. Просила стягнути з [PERSON] аліменти на утримання неповнолітньої дитини у розмірі ? частини зі всіх видів заробітку відповідача щомісячно до досягнення дитиною повноліття, та аліменти на своє утримання в розмірі 1/3 зі всіх видів заробітку відповідача щомісячно до досягнення [PERSON] трьох років. Позивач надала суду заяву з проханням розглянути справу за її відсутності, підтримала позовні вимоги в повному обсязі, не заперечувала проти ухвалення заочного рішення. Відповідач також надав суду заву про розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги визнав в повному обсязі, не заперечував проти їх задоволення. Відповідно до вимог ст. 224 ЦПК України суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи зі згоди позивача та без фіксації судового процесу технічними засобами відповідно до ч. 2 ст. 197 ЦПК України. Судом встановлено, відповідно до свідоцтва про народження серії [NUMBER], виданого 18.03.2014 року Жовтневим відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Маріупольського МУЮ у Донецькій області, вбачається, що відповідач є батьком [PERSON], [INFO] року народження. Згідно з довідкою від 22.01.2016 року № 7, виданою ЖБК «ЗЕНІТ», неповнолітня дитина [PERSON] зареєстрована та проживає разом з матір'ю [PERSON] за адресою: [ADDRESS]. Згідно зі ст. 180 Сімейного кодексу України батьки зобов'язанні утримувати своїх дітей до досягнення ними повноліття. Одним із способів утримання, відповідно до ч. 3 ст. 181 Сімейного кодексу України, є стягнення аліментів за рішенням суду. Відповідно до ст. 75 СК України, дружина, чоловік повинні матеріально підтримувати один одного. Право на утримання (аліменти) має той із подружжя, який є непрацездатним, потребує матеріальної допомоги, за умови, що другий із подружжя може надавати матеріальну допомогу. Згідно ст. 84 СК України, дружина, з якою проживає дитина, має право на утримання від чоловіка - батька дитини до досягнення дитиною трьох років. З урахуванням викладених обставин, зважаючи на те, що відповідач добровільної матеріальної допомоги на утримання неповнолітньої дитини та непрацездатної дружини не надає, суд приходить до висновку, що вимоги позивача підлягають задоволенню, та з відповідача на її користь підлягають стягненню аліменти на утримання неповнолітньої дитини - [PERSON], [INFO], у розмірі ? частини зі всіх видів заробітку відповідача щомісячно до досягнення дитиною повноліття, та на її утримання - в розмірі в розмірі 1/3 частини зі всіх видів заробітку відповідача щомісячно до досягнення [PERSON] трьох років, починаючи з 22.01.2016 року. Відповідно до вимог статті 5 Закону України «Про судовий збір» від 08.07.2011 року № 3674-VI та положень ст. 88 ЦПК України, позивач звільнена від сплати судового збору при зверненні з даним позовом до суду, тому з відповідача в дохід держави підлягає стягненню судовий збір у розмірі 551,20 гривень. Рішення суду в частині стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини та непрацездатної дружини за один місяць згідно із положеннями п. 1 ч. 1 ст. 367 ЦПК України підлягає негайному виконанню. На підставі ст. ст. 180 Сімейного кодексу України,

Outcome: approved