Jurisdiction: civil
Date: 2014-10-14 00:00:00

Позивач звернулась до Дарницького районного суду м. Києва з позовом, про визнання права власності на майно в порядку спадкування, посилаючись на те, що після смерті її чоловіка відкрилась спадщина за заповітом на житловий будинок та земельну ділянку. Позивач є єдиною спадкоємицею, яка прийняла спадщину, але у зв'язку з тим, що у останньої відсутні оригінали правовстановлюючих документів на спадкове нерухоме майно, нотаріусом відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину. Представник позивача в судове засідання не з'явився, надав суду заяву, де просив розглядати справу у його відсутність, позовні вимоги підтримав /а.с. 88/. Представник відповідача в судове засідання не зявився,, надав суду письмові пояснення та заяву, де просив розглядати справу у його відсутність /а.с.37-38/. Представник третьої особи в судове засідання не з'явився, надав суду письмові пояснення та просив розглянути справу за їх відсутності /34-35/. Дослідивши матеріали справи, суд вважає встановленими наступні факти та відповідні їм правовідносини. [INFO] р. помер чоловік позивача, [PERSON], /а.с. 6, 7/. Після смерті останнього залишилось спадкове майно у вигляді житлового будинку, розташованого за адресою: [ADDRESS], який належав спадкодавцеві на праві приватної власності, що підтверджується свідоцтвом про право на спадщину за законом від 15.12.2003 р. (номер в реєстрі 10-5644) та довідкою, виданою Київським міським БТІ від 24.05.2012 р № 20418 (И-2012); та земельної ділянки площею 0,1000 гектарів (кадастровий номер 8000000000:63:756:0011), розташованої за тією ж адресою, яка належала спадкодавцю на праві приватної власності, що підтверджується Державним актом на право власності на земельну ділянку від 15.11.2005 р. серія КВ № 135726 та довідкою, виданою Головним управлінням Держземагентвства у м. Києві від 01.07.2014 р. № 31-26-0.21-3354/2-14 /а.с.12-20/. Вищезазначене майно [PERSON] заповів своїй дружині, відповідно до складеного останнім заповіту від 21.10.2011 року, посвідченого приватним нотаріусом КМНО [PERSON] /а.с. 10/. Відповідно до ст. 1233 ЦК України, заповітом є особисте розпорядження фізичної особи на випадок своєї смерті. Відповідно до ч. 1 ст. 1235 ЦК України, заповідач може призначити своїми спадкоємцями одну або кілька фізичних осіб, незалежно від наявності у нього з цими особами сімейних, родинних відносин, а також інших учасників цивільних відносин. Відповідно до ч. 4 ст. 1236 ЦК України, чинність заповіту щодо складу спадщини встановлюється на момент відкриття спадщини. Відповідно до ч. 1 ст. 1268 ЦК України, спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Відповідно до ч. 2. ст. 1269 ЦК України, заява про прийняття спадщини подається спадкоємцем особисто. 06.12.2011р. позивач звернулася до нотаріуса із заявою про прийняття спадщини за заповітом /а.с. 21/. На підставі зазначеної заяви, державним нотаріусом Восьмої Київської державної нотаріальної контори заведено спадкову справу № 335/2011 до майна померлого [PERSON], про що було письмово повідомлено позивача /а.с. 23/. Позивач є єдиною спадкоємицею, яка звернулась із заявою про прийняття спадщини. Відповідно до ч. 1 ст. 1297 Цивільного кодексу України (далі по тексту - ЦК України) спадкоємець, який прийняв спадщину, у складі якої є нерухоме майно, зобов'язаний звернутися до нотаріуса за видачею йому свідоцтва про право на спадщину на нерухоме майно. Згідно зі ст. 1218 ЦК України, до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Згідно з п. 4.15 Глави 10 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого Наказом Міністерства юстиції України 22.02.2012 Т 296/5 (далі по тексту Порядок) видача свідоцтва про право на спадщину на майно, яке підлягає реєстрації, проводиться нотаріусом після подання правовстановлюючих документів щодо належності цього майна спадкодавцеві. На підставі пункту 4.18. Глави 10 Порядку 06.12.2013 р. державним нотаріусом Восьмої Київської державної нотаріальної контори винесено постанову № 1217/02-14, якою позивачу відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину, оскільки у останньої відсутні оригінали правовстановлюючих документів на спадкове майно та запропоновано звернутися до суду з позовом про визнання права власності на вказане майно /а.с. 22/. Відповідно до ч. 1 ст. 1296 ЦК України, спадкоємець, який прийняв спадщину, може одержати свідоцтво про право на спадщину. Відповідно до ч. 3 ст. 1296 ЦК України, відсутність свідоцтва про право на спадщину не позбавляє спадкоємця права на спадщину. Відповідно до довідки, виданої Київським міським БТІ від 24.05.2012 р № 20418 (И-2012), та довідки, виданої Головним управлінням Держземагентвства у м. Києві від 01.07.2014 р. № 31-26-0.21-3354/2-14, а також копії свідоцтва про право на спадщину за законом від 15.12.2003 р. (номер в реєстрі 10-5644) та копія державного акту на право власності на земельну ділянку від 15.11.2005 р. серія КВ № 135726, вбачається, що житловий будинок, який розташований за адресою: [ADDRESS], та земельна ділянка площею 0,1000 гектарів (кадастровий номер 8000000000:63:756:0011), яка розташована за тією ж адресою, дійсно зареєстровані за громадянином [PERSON] та належали йому на праві власності /а.с. 12-20/. Оцінюючи належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності суд приходить до висновку, що позовні вимоги є законними, обґрунтованими і такими, що підлягають задоволенню у повному обсязі. На підставі викладеного та

Outcome: approved