Jurisdiction: civil
Date: 2016-11-14 00:00:00

Позивач звернулась до Мелітопольського міськрайонного суду Запорізької області з позовом про розірвання шлюбу з [PERSON] та стягнення з нього аліментів на утримання доньок: - [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO], у розмірі 1/2 частини з усіх видів заробітку, але не менше ніж 30% від прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, щомісячно, починаючи з дня подачі позовної заяви до досягнення дітьми повноліття. Позовна заява обґрунтована тим, що 05 травня 2007 року позивач уклала шлюб з відповідачем. Від даного шлюбу у них народились доньки: [PERSON] та [PERSON] Позивач зазначає, що спільне життя з відповідачем не склалось, на даний час шлюбні відносини фактично між ними припинені з травня 2016 року. Діти проживають з матір'ю, знаходяться на її утриманні, батько коштів на утримання дитини не надає. У зв'язку з викладеним, позивач вимушена звернутись до суду з відповідним позовом. В судове засідання позивач не з'явилась, від неї надійшла заява, в якій вона просить розглядати справу за її відсутності, на задоволенні позову наполягає. Відповідач в судове засідання не з'явився, від нього надійшла заява, в якій він просить розглядати справу за його відсутності, позовні вимоги визнає у повному обсязі. Відповідно до ч.2 ст. 197 ЦПК України, з урахуванням заяв сторін про слухання справи за їх відсутності, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд, вивчивши матеріали справи, оцінивши зібрані у справі докази, вважає, що позов підлягає повному задоволенню по наступним підставам. 05 жовтня 2007 року між [PERSON] та [PERSON] було укладено шлюб, актовий запис 1068, що підтверджується копією свідоцтва про шлюб [NUMBER] (а.с.11). Судом встановлено, що причиною розпаду сім'ї стало те, що сторони втратили почуття любові та поваги один до одного, мають розходження характерів і життєвих принципів, в результаті чого в родині постійно виникали сварки та суперечки. Шлюбні відносини між сторонами фактично припинені з травня 2016 року, сторони однією сім'єю не проживають, спільне господарство не ведуть, намірів до відновлення шлюбних відносин не мають. Таким чином, суд робить висновок, що подальше спільне життя чоловіка та жінки і збереження родини стали неможливими. Спору про поділ майна сторони не мають. Згідно ч.2 ст. 112 Сімейного Кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Таким чином, суд приходить до висновку, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить їх інтересам та інтересам їхніх дітей, а тому вимога позовної заяви про розірвання шлюбу підлягає задоволенню. Крім того, як вже було зазначено вище, від вказаного шлюбу у сторін народились доньки - [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO], що підтверджується копіями свідоцтв про народження [NUMBER], [NUMBER] (а.с.12). Згідно оригіналу довідки про склад сім'ї від 04 жовтня 2016 року, діти [PERSON], [PERSON] проживають разом зі своєю матір'ю [PERSON] за адресою: [ADDRESS] (а.с.10). Судом встановлено та не оспорюється сторонами, що неповнолітні діти проживає разом з матір'ю та знаходиться на її утриманні. Відповідач матеріальну допомогу на утримання доньок не надає, хоча є працездатним, а отже має можливість надавати допомогу на утримання дітей. Відповідно до ст.180 Сімейного Кодексу України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно ст.182 Сімейного Кодексу України при визначення розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров'я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 4) інші обставини, що мають істотне значення. Згідно ст. 191 Сімейного Кодексу України аліменти присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову. Крім того, відповідно до ч.1 ст. 61 ЦПК України, обставини, визнані сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі, не підлягають доказуванню. За таких обставин, суд вважає можливим стягнути з відповідача на користь позивача аліменти на утримання неповнолітніх доньок в розмірі 1/2 частини з усіх видів заробітку (доходів) щомісячно, але не менше 30% прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, щомісячно, починаючи з дня подання позовної заяви і до досягнення доньками повноліття. Крім того, оскільки за вимогу про стягнення аліментів позивач звільнена від сплати судового збору, відповідно до вимог ст.88 ЦПК України з відповідача підлягає стягненню на користь держави судовий збір за вимогу про стягнення аліментів, та на користь позивача судовий збір за вимогу про розірвання шлюбу. Відповідно до п.2 ч.1 ст.4 Закону України «Про судовий збір» від 08.07.2011 року, до позовної заяви майнового характеру, яка подана фізичною особою, ставка судового збору буде становити 1 відсоток ціни позову, але не менше 0,4 розміру мінімальної заробітної плати. Відповідно до п.1 ч.1 ст.4 Закону України «Про судовий збір» від 08.07.2011 року, до позовної заяви немайнового характеру, яка подана фізичною особою, ставка судового збору буде становити 0,4 розміру мінімальної заробітної плати. Законом України «Про державний бюджет України на 2016 рік» мінімальна заробітна плата визначена у розмірі 1378 (одна тисяча триста сімдесят вісім) гривень 00 копійок. Отже, з відповідача підлягає стягненню на користь держави судовий збір у розмірі 551,20 гривень, а також на користь позивача 551,20 гривень.

Outcome: approved