Jurisdiction: civil
Date: 2015-09-27 00:00:00

Позивач звернулась до суду з позовом до відповідача про стягнення аліментів на утримання малолітньої дитини. В обґрунтування своїх вимог посилається на те, що вона та відповідач перебували у шлюбі з 29 квітня 2001 року, від якого мають сина [PERSON], [INFO]. Спільне життя у неї з відповідачем не склалось. Син проживає з нею та знаходиться на її утриманні. Вона не в змозі самостійно утримувати сина належним чином. Відповідач проживає окремо та допомоги на утримання дитини не надає, хоча має можливість її надавати. На підставі викладеного позивач просить стягнути з відповідача на її користь на утримання сина аліменти у розмірі 1/3 частини всіх видів доходів відповідача щомісячно, починаючи від дня пред'явлення позову і до досягнення сином повноліття. Крім того, просить стягнути з відповідача на її користь додаткові витрати на оздоровлення сина в розмірі 7000 грн. в серпні кожного року, починаючи з 2015 року і до досягнення дитиною повноліття. В судовому засіданні позивач позов підтримала. Додатково суду пояснила, що вона є військовослужбовцем Служби безпеки України та отримує близько 7800 грн. на місяць. Сину 13 років, він ходить у 8 клас школи №214, за навчання позивач сплачує близько 200 грн. - у фонд школи, на свята, екскурсії, охорону тощо. Крім того, син додатково займається англійською мовою, репетитору позивач сплачує 150 грн. за одне заняття. Вона та син здорові. Рішенням Оболонського районного суду м. Києва від 17 липня 2015 року шлюб між нею та відповідачем розірвано. Вказала, що утримує дитину самостійно з липня 2015 року, відповідач участі в утриманні дитини не приймає. Також зазначила, що вона знімає квартиру та сплачує за неї 4000 грн. на місяць. Вони, відповідач та син мають у власності квартиру у м. Павлограді Дніпропетровської області та здають її в оренду, проте орендну плату отримує відповідач. З приводу стягнення додаткових витрат вказала, що кошти в розмірі 7000 грн. необхідні для відпочинку дитини на морі чи в санаторії. Відповідач проти стягнення з нього аліментів на утримання сина не заперечував, вказав, що збирається утримувати сина, проте аліменти в розмірі 1/3 частина всіх видів його доходу є завищеними, оскільки він є військовослужбовцем і розмір його щомісячного доходу за вирахуванням утримань складає близько 10853,13 грн., у зв'язку з чим 2713,28 грн. (1/4 частина) є, на його думку, достатнім розміром для харчування дитини, придбання шкільного приладдя, відвідування видовищних заходів тощо. Вимогу позивача про стягнення з нього 7000 грн. на оздоровлення дитини вважає необґрунтованою, оскільки вказана сума не є витраченою і не може бути передбаченою, обставин оздоровлення та обґрунтування вартості, а також своєї фінансової участі позивач не навела, на підставі чого відповідач просив відмовити у задоволенні вказаної вимоги. Додатково зазначив, що він здоровий, інших дітей або непрацездатних осіб на його утриманні немає. Підтвердив, що шлюб між ним та позивачем розірвано рішенням Оболонського районного суду м. Києва від 17 липня 2015 року. Вказав, що перераховував кошти на утримання сина тещі в розмірі 2000 грн., на відпочинок сина на морі також перерахував 2000 грн. Як пояснив відповідач щодо орендної плати за квартиру, до кінця року орендар сплачувати орендну плату не буде у зв'язку з тим, що він зробив у квартирі ремонт за свої кошти. Заслухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, суд прийшов до висновку, що позов підлягає задоволенню частково з наступних підстав. Згідно зі ст. 180 Сімейного кодексу України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до ст.ст. 181, 182 Сімейного кодексу України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються в частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі, і не можуть бути меншими, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Стягнення аліментів у твердій грошовій сумі відповідно до ст. 184 Сімейного кодексу України здійснюється у тому випадку, коли платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід або частину доходу отримує в натурі. Судом встановлено, що сторони перебували у зареєстрованому шлюбі з 29 квітня 2001 року по 17 липня 2015 року, рішенням Оболонського районного суду м. Києві від 17 липня 2015 року шлюб розірвано. Від шлюбу сторони мають сина [PERSON], [INFO] народження, який проживає з позивачем. Сторони є військовослужбовцями Служби безпеки України, позивач має дохід в розмірі близько 7800 грн. на місяць, відповідач має дохід в розмірі близько 10800 грн. З урахуванням повідомлених сторонами обставин, наданих доказів, матеріального становища позивача та відповідача, часткового визнання відповідачем позову, суд вважає можливим стягнути з відповідача на користь позивача на утримання сина аліменти у розмірі 1/4 частини всіх видів доходів відповідача, від дня пред'явлення позову до досягнення дитиною повноліття, але не менше ніж 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Відповідно до ст. 185 СК України той з батьків, з кого присуджено стягнення аліментів на дитину, а також той з батьків, до кого вимога про стягнення аліментів не була подана, зобов'язані брати участь у додаткових витратах на дитину, що викликані особливими обставинами (розвитком здібностей дитини, її хворобою, каліцтвом тощо). Розмір участі одного з батьків у додаткових витратах на дитину в разі спору визначається за рішенням суду, з урахуванням обставин, що мають істотне значення. Додаткові витрати на дитину можуть фінансуватися наперед або покриватися після їх фактичного понесення разово, періодично або постійно. Зі змісту вказаної норми вбачається, що при визначенні наявності підстав для стягнення додаткових витрат суд з'ясовує наступні обставини: підстави стягнення (розвиток здібностей дитини, хвороба дитини, каліцтво тощо), чи додаткові витрати фінансуються наперед або покриваються після фактично понесення, а також інші обставин, що мають істотне значення. Позивачем не зазначено конкретних обставин понесення додаткових витрат, не наведено доказів на підтвердження розміру додаткових витрат, не визначено розмір її участі в додаткових витратах. Крім того, як вбачається з пояснень сторін, їхня дитина здорова. Враховуючи викладене, суд приходить до висновку про відсутність підстав для стягнення з відповідача на користь позивача наперед додаткових витрат в розмірі 7000 грн. на оздоровлення сина. На підставі ст. ст. 180-185, 191 Сімейного кодексу України,

Outcome: partial