Jurisdiction: civil
Date: 2014-12-21 00:00:00

Позивач звернулась до суду з вказаним позовом, яким просить визнати за нею право власності на житловий будинок, як за спадкоємицею за законом після смерті матері. В судове засідання сторони по справі не з'явились, проте направили до суду заяви про розгляд справи у їх відсутність. Позивач позов підтримує. Відповідач позов визнає. За таких обставин судом вирішено проводити розгляд справи у відсутність сторін. Судом були встановлені наступні фактичні обставини справи і відповідно ним правовідносини. [INFO] року померла мати позивача, [PERSON] (а.с.6). Після смерті останньої залишилась спадкова маса, зокрема, у вигляді житлового будинку [ADDRESS], що рахувався за померлою відповідно до запису у погосподарській книзі (а.с.5). Право власності на спірний житловий будинок не зареєстровано (а.с.14). Згідно довідки нотаріуса (а.с.8) позивач фактично являється єдиним спадкоємцем після смерті [PERSON] Постановою нотаріуса від 6 жовтня 2014 року (а.с.15) заявнику відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом в зв'язку з відсутністю правовстановлюючого документа на спірний у даній справі житловий будинок. За таких обставин, позивач вказує, що вимушена звернутись до суду за захистом своїх прав, оскільки іншим чином, ані ж у судовому порядку, визнати право власності на належне їй спадкове майно не має змоги. Зазначені правовідносини врегульовані та відповідають наступними нормам спадкового права. Кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу (ч. 1 ст. 16 ЦК України). Спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців)( ст. 1216 ЦК України). Спадкування здійснюється за заповітом або за законом (ст. 1217 ЦК України). Спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою. Часом відкриття спадщини є день смерті особи або день, з якого вона оголошується померлою (ч. 1, ч. 2 ст. 1220 ЦК України). Спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. (ч. 1, ч. 5 ст. 1268 ЦК України). Право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні (ч. 1 ст. 321 ЦК України). Системний аналіз вищезазначених норм та обставин справи у своїй сукупності дає підстави суду дійти до висновку, що спадкодавець за життя була фактичним власником спірного житлового будинку, однак належним чином документи на право власності нею оформленні не були, що позбавляє в даний час спадкоємця прийняти спадщину. Також, судом встановлено, що спадкоємець має законне право на отримання у власність даного житлового будинку і не може бути позбавлена цього права, оскільки набуття права власності, позивача, як спадкоємця за законом, чітко передбачено ЦК України. Отже, враховуючи вищевикладене та правову позицію апеляційного суду Житомирської області з наведених правовідносин, позовна заява підлягає до задоволення, як така, що доведена позивачем. Водночас, розглядаючи питання щодо судових витрат по справі, суд, відповідно до положень ч. 1 ст. 88 ЦПК України, вирішує його шляхом стягнення цих витрат з відповідача на користь позивача в розмірі 1 353,44 гривні. На підставі вищевикладеного,

Outcome: approved