Jurisdiction: civil
Date: 2018-08-20 00:00:00

Позивач звернулась до суду з даним позовом, посилаючись на те, що вона перебувала з відповідачем у шлюбі, який розірвано 29 грудня 2015 року. Від шлюбу у сторін є діти - [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO]. Рішенням Вишгородського районного суду Київської області від 03 червня 2016 року з відповідача на користь [PERSON] стягнуто аліменти на утримання дітей в розмірі 1/3 частини з усіх видів заробітку, але не менше 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Старший син [PERSON] досяг повноліття [INFO]. Виходячи з потреб меншої дочки, яка проживає з позивачем, а також зважаючи на те, що відповідач офіційно працевлаштований та отримує досить стабільну заробітну плату, позивач вважає за доцільне стягнення з відповідача аліменти в розмірі ? частини всіх видів доходів, але не менше, ніж 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. На підставі викладеного позивач просить суд стягнути з [PERSON] на користь позивача аліменти на утримання дочки [PERSON], [INFO], у розмірі ? частини усіх доходів, але не менше 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісяця, починаючи з дня подачі позовної заяви і до досягнення дитиною повноліття.. Ухвалою суду від 31.05.2018 року відкрито провадження у справі та призначено підготовче судове засідання. В судове засідання позивач не з'явилась, про день та час розгляду справи повідомлена належним чином. Через канцелярію суду подала заяву про розгляд справи у її відсутність, позовні вимоги підтримує в повному обсязі та просила задовольнити. Відповідач в судове засідання не з'явився, про день та час розгляду справи повідомлений належним чином. Через канцелярію суду подав заяву про розгляд справи у його відсутність, позовні вимоги визнає в повному обсязі, проти задоволення позову не заперечує. Дослідивши письмові матеріали справи, всебічно і повно з'ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об'єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд вважає, що позов підлягає задоволенню. Від спільного проживання у шлюбі сторони мають доньку [PERSON], [INFO], що підтверджується копією свідоцтва про народження серії [NUMBER] від 12.10.2007 року. З моменту розірвання шлюбу тобто з 29.12.2015 року дитина проживає з матір'ю, яка займається її вихованням та матеріальним утриманням, що підтверджується копією будинкової книги, з якої вбачається, що в будинку [ADDRESS], зареєстрована [PERSON], [INFO]. Згідно ст.180 СК України, батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Отже, відповідач, як батько, зобов'язаний брати участь у матеріальному утриманні дитини, що прямо передбачено чинним законодавством. У відповідності до ст.181 СК України кошти на утримання дитини присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Частиною 3 статті 181 Сімейного кодексу України визначено, що за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Спосіб стягнення аліментів, визначений рішенням суду, змінюється за рішенням суду за позовом одержувача аліментів. Відповідно до ч.1 ст.8 ЗУ «Про охорону дитинства від 26 квітня 2001 року № 2402-ІІІ, кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного інтелектуального, морального, культурного і соціального розвитку. Зі змісту положень ч.1 ст.3 Конвенції про права дитини, ратифікованої постановою Верховної Ради Української РСР від 27 лютого 1991 року № 789-ХІІ, частин 7, 8 ст.7 СК України, вбачається, що під час вирішення будь-яких питань щодо дітей суд повинен виходити з якнайкращого забезпечення інтересів дітей. Оскільки відповідач визнав позов, за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення, що встановлено ч.3 ст.200 ЦПК України. Враховуючи вищевикладене та

Outcome: approved