Jurisdiction: civil
Date: 2017-09-10 00:00:00

позивач звернулась до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу та стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини, посилаючись на те, що перебуває з відповідачем у шлюбі, зареєстрованому 25 жовтня 2013 року у Соледарській міській раді м.Артемівська у Донецькій області, проте подружні відносини між ними не склалися, останнім часом вони припинили шлюбні відносини, спільного господарства не ведуть. Від шлюбу мають сина - [PERSON], [INFO], який проживає з позивачем. Вважає, що її спільне з відповідачем життя, як подружжя, є неможливим, оскільки сім'я фактично розпалася, зберегти її неможливо, шлюб між ними носить лише формальний характер. Просить шлюб розірвати. Крім того, просить суд винести рішення про стягнення з відповідача на її користь аліментів на утримання їхньої неповнолітньої дитини у розмірі 1/4 з усіх видів заробітку (доходу) щомісяця, але не менше ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з дня пред'явлення позову до досягнення дитиною повноліття. Позивач в судове засідання не з'явилась, подавши заяву про розгляд справи у її відсутності та про підтримання позову. Відповідач в судове засідання не з'явився, подавши заяву про розгляд справи у його відсутності. Проти задоволення позову не заперечує. Відповідно до ст.169 Цивільного процесуального кодексу України суд вважає за можливе проводити розгляд справи у відсутності сторін, від яких надійшли відповідні заяви, на підставі наявних у справі доказів, які вважає достатніми. З урахуванням ч.2 ст.197 Цивільного процесуального кодексу України, у зв'язку з неявкою всіх осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом установлено, що між [PERSON] та [PERSON] укладено шлюб, який зареєстрований 25 жовтня 2013 року у Соледарській міській раді м.Артемівська у Донецькій області, про що складено відповідний актовий запис № 46 та видано свідоцтво про шлюб серії [NUMBER] (а.с.5). Згідно зі свідоцтвом про народження серії [NUMBER], виданим 2 червня 2014 року виконавчим комітетом Соледарської міської ради м.Артемівськ Донецької області (а.с.4), сторони є батьками [PERSON], [INFO]. Дитина проживає з матір'ю - [PERSON] На час розгляду справи спору про місце проживання дитини немає. Відповідно до ч.1 ст.24 Сімейного кодексу України (далі - СК України) шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. У відповідності до положень ч.2 ст.104, ч.3 ст.105, ч.1 ст.110 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду. Згідно з ч.2 ст.114 СК України у разі розірвання шлюбу судом шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу. Статтею 180 СК України передбачено, що батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно зі ст.182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров'я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. У відповідності до ч.1 ст.183 СК України, частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Відповідно до ч. 1 ст.191 СК України, аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову. Таким чином, оскільки сторони подружніх відносин не підтримують, спільного господарства не ведуть, суд приходить до висновку, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу є неможливим та суперечить інтересам сторін, відтак позовну вимогу про розірвання шлюбу слід задовольнити. Окрім того, з урахуванням обставин, що мають істотне значення, суд приходить до висновку, що з відповідача на користь позивача підлягають присудженню аліменти на утримання їхнього неповнолітнього сина від дня пред'явлення позову до досягнення ним повноліття, в частці від заробітку (доходу) відповідача, але не менше розміру, передбаченого ч.2 ст.182 СК України. З огляду на викладене, суд вважає позов підставним та таким, що підлягає задоволенню.

Outcome: approved