Jurisdiction: civil
Date: 2019-10-02 00:00:00

Позивач звернулась до суду з позовною заявою, в обґрунтування вимог якої зазначила, що між нею і відповідачем укладено шлюб від якого вони мають дитину, яка проживає разом з нею та перебуває на її утриманні. Посилаючись на те, що відповідач не надає в добровільному порядку кошти на її утримання та утримання їх дитини, позивач просить стягнути з відповідача на свою користь аліменти на утримання дитини в сумі 3\~000 гривень щомісячно, але не менше 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку та на її утримання в розмірі 2\~000 гривень щомісячно. Представник позивача в судовому засіданні підтримала позов та просила задовольнити його вимоги із викладених у заяві підстав. Відповідач та його представник в судовому засіданні зазначили, що відповідач визнає позов частково у сумах менших, ніж заявлено позивачем. Відповідач надав відзив на позов у якому повідомив про надання ним матеріальної допомоги сину та забезпечення його усім необхідним на вимогу позивача. Вислухавши вступне слово учасників процесу та дослідивши письмові докази по справі в повному обсязі, суд приходить до наступних висновків. Сторони є батьками дитини [PERSON] , [INFO] , що підтверджується Свідоцтвом про народження серії [NUMBER] від 08.11.2018 року (а.с. 8). Дитина проживає разом з матір`ю, що підтверджується довідкою виконавчого комітету Глевахівської селищної ради Васильківського району Київської області № 717 від 13.05.2019 року (а.с. 9). Відповідач вказану обставину не заперечив і не оспорив. Відповідно до статті 180 СК України, батьки зобов`язанні утримувати своїх дітей до досягнення ними повноліття. Під час розгляду справи із наданих відповідачем на підтвердження своїх заперечень встановлено, що відповідач періодично надає позивачу кошти на утримання їх дитини або придбає необхідні речі для дитини. Частиною третьою статті 181 СК України передбачено, що за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Згідно із частиною другою статті 182 СК України, розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини; мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. З урахуванням приписів статті 182 СК України, в судовому засіданні під час розгляду справи не встановлено будь-яких обставин щодо\~стану здоров`я та матеріального становище дитини; cтану здоров`я та матеріального становища платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність на\~праві власності,\~володіння та/або\~користування у\~платника аліментів\~майна та\~майнових прав,\~у тому\~числі рухомого\~та нерухомого\~майна,\~грошових коштів,\~виключних прав\~на результати\~інтелектуальної діяльності,\~корпоративних прав; витрати\~платника аліментів,\~у тому\~числі на\~придбання нерухомого\~або рухомого\~майна,\~сума яких\~перевищує десятикратний\~розмір прожиткового\~мінімуму для\~працездатної особи; інші обставини, що мають істотне значення. Відповідач офіційно не працевлаштований і не має постійного, стабільного доходу. У статті 7 Закону України «Про Державний бюджет України на 2019 рік», установлено прожитковий мінімум на одну особу в розрахунку на місяць у розмірі з 01 липня 2019 року для дітей віком до 6 років 1 699 гривень. Відповідно до частини другої статті 84 СК України, дружина, з якою проживає дитина, має право на утримання від чоловіка батька дитини до досягнення дитиною трьох років. Отже, оскільки, дитина проживає разом із позивачкою, остання має право на утримання від відповідача до досягнення дитиною трьох років. Таким чином, враховуючи обставини справи у їх сукупності, суд приходить до висновку про необхідність стягнення з відповідача на користь позивача аліментів на утримання дитини в сумі 2\~000 гривень, а також стягнення з відповідача на користь позивача аліментів на її утримання в розмірі 1\~000 гривень щомісячно. Таким чином, позов є обґрунтованим та підлягає частковому задоволенню. На підставі пункту 1 частини першої статті 367 ЦПК України, необхідно допустити негайне виконання рішення у межах суми платежу за один місяць. Оскільки позивача звільнено від сплати судових витрат, на підставі частини шостої статті 141 ЦПК України, судові витрати слід компенсувати за рахунок держави. Враховуючи викладене,

Outcome: partial