Jurisdiction: civil
Date: 2020-01-13 00:00:00

\~ \~ \~ \~Позивач, звернувшись до суду із цим позовом просила визнати за нею право власності у порядку спадкування за заповітом після смерті [PERSON] на спадкове майно, яке складається із земельної ділянки загальною площею 9,37 га, масив № [NUMBER] ділянка № [NUMBER] в межах згідно з планом, яка розташована на території Гуляївської сільської ради та передана для ведення товарного сільськогосподарського виробництва. На обґрунтування поданого позову посилалась на те, що є спадкоємцем за\~заповітом.\~Інших спадкоємців\~не має.\~Однак,\~звернувшись до\~нотаріуса з`ясувалось,\~що оформити\~свої права\~на частину\~спадщини,\~а саме на\~земельну ділянку\~загальною площею\~9,37\~га,\~масив № [NUMBER] \~ділянка № [NUMBER] \~в межах\~згідно з\~планом,\~яка розташована\~на території\~Гуляївської сільської\~ради вона не може, так як відсутній правовстановлюючий документ на земельну ділянку. Позивач у судове засідання не з`явилася, однак надіслала заяву в якій позов підтримала на підставах викладених у ньому та просила задовольнити. Представник відповідача Гуляївської сільської ради Березівського району Одеської області позов визнала, пояснила суду, що дійсно позивач має права на земельну ділянку, яка залишилась після смерті її матері [PERSON] .. Представник третьої особи Головного управління Держгеокадастру в Одеській області позов також визнав. Пояснив суду, що позивач має право після смерті своєї матері отримати у спадщину земельну ділянку. У судовому засіданні встановлено наступне. [INFO] народилася [PERSON] , що було зареєстровано Гуляївською сільською радою Одеської області, а.з. №45 від 07 липня 1960 р.. Її батьками були записані [PERSON] та [PERSON] . Свідоцтво про народження серія [NUMBER] . 23 червня 1984 р. Першим відділом реєстрації актів цивільного стану Суворовського районного управління юстиції у м. Одесі, а.з.№.448 був укладений шлюб між [PERSON] та [PERSON] . Після укладення шлюбу прізвище подружжя - [PERSON] . Повторне свідоцтво про шлюб [NUMBER] . 10 червня 1997 р. мати позивача [PERSON] отримала свідоцтво про право на спадщину за законом серія [NUMBER] , після смерті чоловіка [PERSON] , померлого [INFO] .. Спадкове майно, на яке виданий дане свідоцтво складається з сертифікату на земельну частку (пай) виданого Березівською райдержадміністрацією 06 серпня 1996 р.. За життя, 16 січня 2001 р. [PERSON] склала заповіт, яким належне їй на праві власності усе майно, а також будинок по [ADDRESS] заповіла своїй дочці [PERSON] . Заповіт посвідчено секретарем Гуляївської сільської ради Березівського району Одеської області та зареєстровано в реєстрі за №07. [INFO] померла мати позивача [PERSON] , що було зареєстровано Відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційною служби по Іванівському району Роздільнянського міжрайонного управління юстиції в Одеській області, а.з. №278 від 15 серпня 2014 р.. Свідоцтво про смерть серія [NUMBER] . У встановлений законом строк позивач звернувся до нотаріуса з заявою про прийняття спадщини. Після смерті [PERSON] залишилось наступне спадкове майно: земельна ділянка площею 8,34 га, яка належала померлій згідно Державного акту на право приватної власності на землю серія Р1 №481684, виданого на підставі рішення сесії ХХІІІ скликання Гуляївської сільської ради Березівського району Одеської області №107, для ведення товарного сільськогосподарського виробництва. Державний акт зареєстровано у Книзі записів державних актів за №18 від 26 лютого2001 р.; земельна ділянка площею 9,37 га, яку остання отримала у спадщину після смерті чоловіка [PERSON] . Згідно свідоцтва про право на спадщину за законом від 06 березня 2018 р., посвідченого державним нотаріусом Четвертої одеської державної нотаріальної контори, спадкоємцем зазначеного у свідоцтві майна [PERSON] , яка померла [INFO] є її дочка [PERSON] , [INFO] . Свідоцтво зареєстроване в реєстрі за №6-139. Спадщина на яку видане це свідоцтво складається з земельної ділянки площею 8,34 га, розташованої на території Гуляївської сільради Березівського району Одеської області. Постановою державного нотаріуса Четвертої Одеської державної нотаріальної контори Головного територіального управління юстиції в Одеській області від 06 березня 2018 р. за №706/02-31 позивачу було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину у виді земельної ділянки площею 9,37 га, розташованої на території Гуляївської сільської ради Березівського району Одеської області. Нотаріус посилалася на те, що правовстановлюючі документи на зазначену земельну ділянку з відповідною реєстрацією права власності на ім`я спадкодавця- [PERSON] , нотаріусу спадкоємцем не надано. Рішенням №152 Гуляївської сільської ради Березівського району Одеської області 23 сесії ХХІІІ скликання було вирішено затвердити технічну документацію зі складання державних актів на право приватної власності на землю та передати у приватну власність земельні ділянки в розмірі земельної частки (паю) в фізичних гектарах для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, серед цих людей була і [PERSON] , яка за життя почала оформлювати права на земельну ділянку площею 9,37 га, яку отримала у спадщину після смерті свого чоловіка [PERSON] .. Вивчивши матеріали справи, на підставі представлених доказів і доведення їхньої переконливості суд дійшов до висновку про задоволення поданої заяви виходячи з наступного. Відповідно ч.1\~ст.4 ЦПК України\~кожна особа має право на звернення до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свободи чи законних інтересів, а суди згідно ч.1\~ст.19 ЦПК України\~розглядають справи у порядку цивільного судочинства, що виникають з цивільних, земельних, трудових, сімейних, житлових та інших правовідносин, крім справ, розгляд яких здійснюється в порядку іншого судочинства. Відповідно ч.1 ст.15 ЦК України кожна особа\~має право\~на захист\~свого цивільного\~права у\~разі його\~порушення,\~невизнання або\~оспорювання. Згідно ч.1 ст.16 ЦК України \~кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Згідно\~ст..1217 ЦК України\~спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Відповідно до положень ст.1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Згідно до положень ч.3 ст.1268 ЦК України спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого ст.1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Як встановлено судом позивач [PERSON] проживала разом із спадкодавцем [PERSON] за адресою [ADDRESS] , заяв про відмову у прийнятті спадщини не заявляла, а тому вважається такою, що прийняла спадщину. На час смерті спадкодавець [PERSON] мала на праві приватної власності земельну ділянку площею 8,34 га, яка належала померлій згідно Державного акту на право приватної власності на землю серія Р1 №481684. Також, у судовому засіданні було встановлено, що згідно свідоцтва про право на спадщину за законом серія [NUMBER] від 10 червня 1997 р., [PERSON] після смерті чоловіка [PERSON] отримала сертифікат на земельну частку (пай) виданого Березівською райдержадміністрацією 06 серпня 1996 р.. Далі, реалізуючи своє право на земельну частку (пай) за отриманим у спадщину сертифікатом [PERSON] звернулась до Гуляївської сільської ради Березівського району Одеської області для отримання земельної ділянки в натурі на місцевості. Вона була включена до списку громадян яким у приватну власність будуть передані земельні ділянки, що було затверджено рішенням Гуляївської сільської ради Березівського району Одеської області №152 від 22 грудня 2001 р., площа земельної ділянки яка мала бути переданою [PERSON] складала 9,37 га. За таких обставин [PERSON] мала право на отримання земельної ділянки площею 9,37 га, як особа, яка реалізувала своє право на переведення сертифікату на земельну частку (пай) отриману у спадщину після чоловіка [PERSON] у земельну ділянку в натурі. Таким чином суд вважає, що до позивача перейшли права та обов`язки [PERSON] щодо спадщини, яка складається з земельної ділянки пложею 9,37 га.. Разом із тим, судом встановлено, що позивача не може скористатись своїм правом на отримання спадщини після смерті [PERSON] у виді земельної ділянки площею 9,37 га, у зв`язку з відсутністю правовстановлюючого документу на цю ділянку як спадкове майно. Як вже було зазначено судом 16 січня 2001 р. [PERSON] склала заповіт, яким належне їй на праві власності усе майно, а також будинок по [ADDRESS] заповіла своїй дочці [PERSON] , позивачу по справі. Згідно до положень ст.1233 ЦК України заповітом є особисте розпорядження фізичної особи на випадок своєї смерті, щодо прав та обов`язків (спадщини) до інших осіб (спадкоємців), відповідно до ст.1216 ЦК України. Отже, до складу спадщини входять не тільки майно що належало особі на час смерті але і майнові права, а оскільки позивач не може своє право реалізувати, так як оскільки 06 березня 2018 р. нотаріусом було винесено постанову про відмову у вчиненні нотаріальної дії, то вона підлягає судовому захисту. При цьому слід зазначити, що за ч.1 ст.328 ЦПК України право власності набувається на підставах не заборонених законом, а виходячи з вищевикладеного то у позивача іншого ніж судового захисту своїх не визнаних прав не має. Відповідно до положень ст.392 ЦК України у разі відсутності документів на право власності, власник може вимагати визнання права власності в судовому порядку. З огляду на вищевикладене суд вважає, що позов підлягає задоволенню.

Outcome: approved