Jurisdiction: civil
Date: 2017-02-19 00:00:00

Позивач звернулась до суду з даним позовом, в якому просила розірвати шлюб, зареєстрований з відповідачем 31.05.2013 року. Мотивує заяву тим, подружнє життя у них не склалося по причині діаметрально протилежних поглядів на сімейне життя, відповідач постійно нехтує сімейними цінностями, не піклується про доброзичливу та сприятливу морально-психологічну атмосферу в сім»ї, про побудову сімейних відносин на почуттях взаємної любові та поваги, що стало причиною виникнення постійних сварок. Шлюбні відносини між ними припинилися з 2014 року, з цього часу спільного господарства не ведуть, разом не проживають, оскільки відповідач змінив постійне місце проживання переїхавши до Автономної Республіки Крим, подальше сумісне життя і збереження сім'ї та примирення між ними є неможливими та суперечить інтересам позивача. Позивач в судове засідання не з'явилась, подала до суду заяву, в якій просила розгляд справи проводити за її відсутності, позовні вимоги підтримала. Зазначила, що фактичні шлюбні відносини між ними припинені з липня 2014 року, спору щодо визначення місця проживання дитини та майнового спору сторони не мають. Тому суд вважає можливим слухати справу за її відсутності на підставі ст. 158 ЦПК України. З урахуванням ст. 12 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України» та у зв'язку з неможливість надсилання будь-яких поштових відправлень, зокрема судових повісток про виклик на адресу учасників судового процесу, які знаходяться на тимчасового окупованих територіях, що підтверджується листом підприємства зв'язку (УДППЗ «Укрпошта») відповідач про день, місце та час розгляду справи повідомлявся через офіційний веб-сайт Подільського районного суду м. Києва (офіційний веб-портал судова влада України). Проте, в судове засідання відповідач не з'явився. Тому суд вважає за можливе розглянути справу за відсутності відповідача на підставі наявних доказів в матеріалах справи. Суд, дослідивши письмові докази, вважає, що позов підлягає задоволенню з таких підстав. Судом встановлено, що 31.05.2013 року між сторонами зареєстровано шлюб, про що свідчить свідоцтво про шлюб від 31 травня 2013 року, актовий запис №432, видане Відділом реєстрації актів цивільного стану Шевченківського районного управління юстиції в м. Києві (а.с. 3). Від спільного життя сторони мають малолітню дитину: [PERSON], [INFO], що підтверджується свідоцтвом про народження (а.с. 4). Спору щодо визначення місця проживання дитини і майнового спору на день розгляду справи між сторонами не має. Строк на примирення надавати сторонам є недоцільним, оскільки шлюбно-сімейні відносини між ними припинені з липня 2014 року, спільного господарства не ведуть, проживають окремо, подальше спільне життя та збереження шлюбу суперечить інтересам позивача. Відповідно до ч. 2 ст. 112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Таким чином суд вважає встановленим, що збереження сім'ї неможливо, шлюб сторін існує формально і може бути розірваним. Відповідно до ч.3 ст.105 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до ст.110 СК України. На підставі викладеного,

Outcome: approved