Jurisdiction: civil
Date: 2016-12-25 00:00:00

позивач звернулась до суду з позовом до [PERSON] про позбавлення батьківських прав, посилаючись на те, що вони є батьками неповнолітнього [PERSON], [INFO], проте відповідач ухиляється від виконання своїх обов'язків по вихованню дитини, не забезпечує її матеріально. Просить суд позбавити відповідача батьківських прав щодо його дитини - [PERSON], [INFO], а також стягувати з відповідача аліменти у розмірі 1/4 частки від усіх видів заробітку (доходу) щомісячно, не менше ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, до досягнення дитиною повноліття на її користь починаючи з дня пред'явлення позову. Позивач та її представник в судовому засіданні позовні вимоги підтримали, надавши пояснення, аналогічні викладеним у позовній заяві. Позивач додатково пояснила, що вона не чинить відповідачеві перешкод у спілкуванні з дитиною, однак він не телефонує, не з'являється, з сином не спілкується, не проживає з нею та дитиною, матеріально не допомагає; місце його знаходження протягом тривалого часу їй не відоме. Позивач зазначила також, що відповідач з дев'яти місяців після народження сина бачив його лише раз, більше дитиною не цікавився. Просить позов задовольнити в повному обсязі. Відповідач, належним чином повідомлений у відповідності до вимог частини 5, 9 ст.74 Цивільного процесуального кодексу України, в судове засідання не з'явився, про причини неявки суд не повідомив і на підставі частини 2 ст.77 Цивільного процесуального кодексу України суд вважає, що він не з'явився у судове засідання без поважних причин. У відповідності до ст.224 Цивільного процесуального кодексу України суд вважає за можливе проводити заочний розгляд справи у відсутності відповідача на підставі наявних у справі доказів, проти чого позивач не заперечує. Представник третьої особи в судовому засіданні підтримала висновок органу опіки та піклування Бахмутської міської ради від 2 грудня 2016 року №01/11-980 про доцільність позбавлення [PERSON] батьківських прав відносно його неповнолітнього сина - [PERSON], [INFO]. Просить позов задовольнити, оскільки вважає його підставним. Заслухавши пояснення позивача та її представника, представника третьої особи, думку прокурора на підтримання позову, провівши допит свідків, дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного висновку. Судом установлено, що [PERSON] та [PERSON] є батьками [PERSON], [INFO], що стверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER], виданим 3 вересня 1999 року Артемівським міським відділом реєстрації актів громадського стану (а.с.6). Шлюб між [PERSON] та [PERSON] розірвано, про що 9 листопада 2002 року складено відповідний актовий запис №511 та видано свідоцтво про розірвання шлюбу відділом державної реєстрації актів цивільного стану по м.Артемівську Артемівського міськрайонного управління юстиції у Донецькій області серії [NUMBER] (а.с.77-78). Відповідно до свідоцтва про зміну імені, виданого 27 серпня 2015 року відділом державної реєстрації актів цивільного стану по місту Артемівську реєстраційної служби Артемівського міськрайонного управління юстиції у Донецькій області, серії [NUMBER], прізвище та ім'я неповнолітнього змінено з «[PERSON]» на «[PERSON]» (а.с.7, 76). Висновком органу опіки і піклування Бахмутської міської ради від 2 грудня 2016 року №01/11-980 визнано доцільним позбавити [PERSON] батьківських прав відносно його неповнолітньої дитини - [PERSON], [INFO], у зв'язку з його самоусуненням від виховання та утримання дитини, виходячи з інтересів самої дитини (а.с.81-82). У судовому засіданні встановлено, що на даний час дитина проживає разом з матір'ю та зареєстрований за адресою: [ADDRESS]. З 2000 року вихованням [PERSON] займається його мати. Позивач цікавиться життям та успіхами дитини в школі; батько, в свою чергу, протягом тривалого часу навчання дитини у Бахмутській загальноосвітній школі І-ІІІ ступенів №18 ім.Дмитра Чернявського жодного разу в школі не з'являвся, навчанням, вихованням та життям дитини не цікавився, батьківські збори не відвідував (а.с.18). Мати займається матеріальним забезпеченням дитини. Батько з родиною не проживає, участі у вихованні дитини та матеріальному забезпечення не приймає. Піклується про стан здоров'я дитини мати, яка працює в КЗОЗ «Бахмутська центральна районна лікарня» на посаді лікаря-акушера-гінеколога, та за місцем роботи характеризується позитивно (а.с.16-17). Також встановлено, що дитина забезпечена необхідними побутовими умовами для проживання та виховання, відвідує навчальний комунальний заклад спортивного профілю «Комплексна дитячо-юнацька спортивна школа №2 Бахмутської міської ради Донецької області» у відділенні стрільби кульової, має перший спортивний розряд; є членом громадської організації «Молодіжна ліга майбутніх поліцейських». Крім того, установлено, що відповідач на даний час не відбуває жодного покарання та не є засудженим, не проходить військову службу (а.с.73-74, 79). Свідки [PERSON] та [PERSON] у судовому засіданні надали показання про те, що вони є рідним братом позивача та її матір'ю відповідно, та їм достовірно відомо, що відповідач жодним чином не цікавиться життям свого неповнолітнього сина [PERSON] ([PERSON]), не надає матеріальної допомоги, не відвідує сина, не цікавиться його життям, розвитком, здоров'ям. Стверджують, що протягом більш ніж десяти років його не бачили; ніхто з родичів відповідача жодного разу не пробував навести контакт ні з дитиною, ні з його матір'ю, чи з іншими родичами матері дитини. Суд в судовому засіданні, на підставі ст.171 Сімейного кодексу України вислухав думку дитини. [PERSON] зазначив, що йому уже сімнадцять років, він батька не знає, бачив його лише один раз; батько жодного разу не пробував навести з ним контакт та налагодити які-небудь відносини; нікого з родичів батька він не знає та вони з ним не прагнуть спілкуватись. Також дитини ствердила, що дійсно у 2015 році він змінив ім'я з [PERSON] на [PERSON], оскільки хоче бути схожим на брата своєї матері, тому наслідує його. Вважає, що його батька потрібно позбавити батьківських прав відносно нього, наслідки йому зрозумілі та відомі. Статтею 164 Сімейного кодексу України передбачено, зокрема, що мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він ухиляються від виконання своїх обов'язків по вихованню дитини. Мати, батько можуть бути позбавлені батьківських прав щодо усіх своїх дітей або когось із них. Пленум Верховного Суду України у постанові від 30 березня 2007 року №7 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» надав роз'яснення про те, що особи можуть бути позбавлені батьківських прав лише щодо дитини, яка не досягла вісімнадцяти років, і тільки з підстав, передбачених ст. 164 Сімейного кодексу України. Ухилення батьків від виконання своїх обов'язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов'язками (п.16). У судовому засіданні досліджено достатньо доказів, які у повному обсязі підтверджують факт того, що відповідач ухиляється без поважних причин від виконання своїх батьківських обов'язків по вихованню дитини, оскільки не піклується про фізичний і духовний розвиток сина, його навчання, зокрема: не забезпечує необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання, не надає дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей, не сприяє засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі, не виявляє інтересу до її внутрішнього світу, не створює умов для її виховання. Крім того, статтею 180 Сімейного кодексу України передбачено, що батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до ч. 2 ст. 166 СК України особа, позбавлена батьківських прав, не звільняється від обов'язку щодо утримання дитини. Згідно зі ст.182 Сімейного кодексу України при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров'я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 4) інші обставини, що мають істотне значення. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, за винятком випадків, передбачених статтею 184 цього Кодексу. У відповідності до ч.1 ст.183 Сімейного кодексу України, частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Відповідно до ч. 1 ст.191 Сімейного кодексу України, аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову. З огляду на викладене, оцінюючи докази у їх сукупності, оскільки відповідач ухиляється без поважних причин від виконання своїх обов'язків по вихованню неповнолітнього сина, що проявляється у відсутності його піклування про фізичний та духовний розвиток дитини, його навчання, суд приходить до висновку, що позов слід задовольнити,позбавивши його батьківських прав та присудивши з відповідача на користь позивача аліменти на утримання його неповнолітнього сина, від дня пред'явлення позову до досягнення дитиною повноліття, в частці від заробітку (доходу) відповідача, але не менше розміру, передбаченого ч.2 ст.182 СК України. Крім того, суд вважає за необхідне роз'яснити відповідачеві, що він має право на звернення до суду з позовом про поновлення батьківських прав на підставі ст.169 Сімейного кодексу України.

Outcome: approved