Jurisdiction: civil
Date: 2015-11-24 00:00:00

Позивач звернулась до суду з позовом, в якому вказує, що проживала з відповідачем в зареєстрованому шлюбі з 05.08.2008р., від якого мають доньку Мілєну, 05.07.2010р.народження. 03.03.2015р. шлюб між сторонами було розірвано, на час звернення до суду проживають окремо, дитина проживає разом з позивачкою, відповідач в свою чергу не приймає участі в матеріальному забезпеченні дитини, тому позивачка і звернулась до суду, просила стягнути з відповідача аліменти в розмірі 30 відсотків від усіх видів його заробітку (доходу) щомісяця до досягнення дитиною повноліття. В судовому засіданні позивач [PERSON] позовні вимоги підтримала, дала пояснення, аналогічні викладеним в позовній заяві, а також додала, що проживає в цивільному шлюбі з іншим чоловіком, дитина потребує постійного нагляду у звязку з частими захворюваннями, тому позивачка самостійного заробітку не має, вона та дитина фактично знаходяться на утриманні цивільного чоловіка. Просила позов задовольнити. В судовому засіданні відповідач [PERSON] позовні вимоги визнав частково та пояснив, що на час розгляду справи знаходиться в новому шлюбі, дружина вагітна, тому заробітку (доходу) не має, сам він має постійну роботу, на якій отримує заробітну плату в середньому розмірі близько 3000 грн., виплачує кредит, який був взятий ще під час шлюбу з позивачкою. Просив задовольнити позовні вимоги частково в розмірі аліментів 400 грн. щомісяця. Заслухавши пояснення сторін, вивчивши матеріали справи, суд доходить висновку про необхідність часткового задоволення позову на підставі наступного. Суд вважає встановленим та доведеним наданими доказами, що позивач [PERSON] та відповідач [PERSON] проживали в зареєстрованому шлюбі з 05.08.2008р., від якого мають доньку Мілєну, 05.07.2010р.народження. 03.03.2015р. шлюб між сторонами було розірвано, на час звернення до суду проживають окремо, дитина проживає разом з позивачкою. Вказані факти визнані всіма учасниками судового розгляду, тому додатковому доказуванню не підлягають. Відповідно до ст.180 СК України, батьки зобовязані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до ч.3 ст.181 СК України, за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Відповідно до ст.184 СК України розмір аліментів повинен визначатись у твердій грошовій сумі у звязку з нерегулярним, мінливим доходом відповідача. В даному випадку відповідач [PERSON] має постійну роботу та постійний заробіток, тому суд вважає за необхідне визначити розмір аліментів в частці від його заробітку (доходу), як те просить в своєму позові позивач. В порядку ст.182 СК України суд врахував: те, що позивачка ніде не працює тому, що вимушена наглядати за дитиною, яка часто хворіє; матеріальне становище платника аліментів, який має постійний заробіток від 2611,40 грн. до 3684,71 грн. щомісяця; те, що відповідач знаходиться в новому шлюбі і його дружина вагітна, але дитина на час розгляду справи ще не народжена. На підставі викладеного, суд вважає законним та справедливим визначити розмір аліментів в сумі 25 відсотків від усіх видів заробітку (доходу) відповідача щомісяця, але не менше мінімального розміру, встановленого діючим законодавством.

Outcome: partial