Jurisdiction: civil
Date: 2018-06-19 00:00:00

Позивач звернувся у суд з позовом в якому просить стягнути з відповідача в матеріальні збитки в сумі 2821,25 грн, завдані внаслідок вчинення кримінального правопорушення. Свій позов позивач мотивує тим, що 4 листопада 2016 року, близько 23 години, [PERSON] перебуваючи в стані алкогольного сп'яніння та знаходячись у житловому будинку за адресою: [ADDRESS] заподіяв [PERSON] тяжкі тілесні ушкодження, які є небезпечними для життя. Внаслідок чого [PERSON] перебував на лікуванні у Корсунь-Шевченківській центральній районній лікарні з 05.11.2016 року по 16.11.2016 року в хірургічному відділенні. Корсунь-Шевченківською центральною районною лікарнею було витрачено на лікування [PERSON] 2821,25 грн. Вироком Ватутінського міського суду від 23.03.2017 року, який набрав законної сили 25.04.2017 року, [PERSON] визнано винним та засуджено за ч.1 ст.121 КК України до 5 років позбавлення волі, на підставі ст.75 КК України звільнено від відбування даного покарання з випробовуванням, з іспитовим строком на 2 роки. Під час розгляду вказаної справи цивільний позов про відшкодування вартості лікування в сумі 2821,25 грн не був заявлений, що не є перешкодою для вирішення даного позову в порядку цивільного судочинства. Представник позивача Початенко Н.В. позовні вимоги підтримала, надала пояснення аналогічні до змісту позову. Представник Корсунь-Шевченківської районної ради Бабенко В.М. просив задовольнити позов. Відповідач [PERSON] в судове засіданняне з»явився, про дату, час, місце розгляду справи був повідомлений в порядку ч.11 ст.128 ЦПК України шляхом опублікування оголошення про його виклик на офіційному веб-сайті судової влади України (а.с.42) та отриманням судових повісток, що підтверджується поштовими повідомленнями (45, 59) причини неявки не повідомив. Від третьої особи Корсунь-Шевченківської центральної районної лікарні надійшла заява про розгляд справи у відсутність їхнього представника, позов підтримують. Суд, вислухавши пояснення сторін, з'ясувавши обставини справи та перевіривши їх доказами, вважає, що позов підлягає до задоволення частково з наступних підстав. У суді з достовірністю встановлено, що 4 листопада 2016 року, близько 23 години, [PERSON] перебуваючи в стані алкогольного сп'яніння та знаходячись у житловому будинку за адресою: [ADDRESS], де на ґрунті раптово виниклих неприязних відносин до [PERSON], [INFO], що виникли під час спільного розпиття спиртних напоїв та на ґрунті образ зі сторони потерпілого в бік підозрюваного, діючи умисно взявши в руку кухонний ніж, який знаходився біля нього та скориставшись тим, що потерпілий повернувся спиною до нього, наніс один тичковий удар в район грудної клітки зі сторони спини, 4 удари ножем в черевну порожнину та 3 удари в область шиї внаслідок чого спричинив потерпілому тілесні ушкодження. У зв'язку з тривалим розладом здоров'я [PERSON] перебував на лікуванні у Корсунь - Шевченківській центральній районній лікарні з 05.11.2016 року по 16.11.2016 року в хірургічному відділенні. Всього потерпілим було проведено у лікарні 11 ліжко - днів. Корсунь-Шевченківською центральною районною лікарнею було витрачено на його лікування 2821,25 грн., що підтверджується листом Корсунь-Шевченківської центральної районної лікарні № 04-07-20/1667 від 24.10.2017 року (а.с.7). Пунктом 3 постанови Пленуму Верховного Суду України №11 від 07.07.1995 року «Про відшкодування витрат на стаціонарне лікування особи, яка потерпіла від злочину, та судових витрат» зазначено, що питання про відшкодування витрат на стаціонарне лікування потерпілого вирішується згідно з «Порядком обчислення розміру фактичних витрат закладу охорони здоров'я на стаціонарне лікування потерпілого від злочинного діяння та зарахування стягнених з винних осіб коштів до відповідного бюджету і їх використання», затвердженим постановою Кабінету Міністрів України № 545 від 16.07.1993 року. Згідно п.2 даного Порядку сума коштів, що підлягає відшкодуванню визначається закладом охорони здоров'я в якому перебував на лікуванні потерпілий, з урахуванням кількості ліжко-днів, проведених ним у стаціонарі та щоденної вартості його лікування. Відповідно до п.3,4 Порядку визначена сума коштів на лікування потерпілого стягується судом з обвинуваченого або фізичної чи юридичної особи, яка за законом несе цивільну відповідальність за шкоду, завдану діяннями обвинуваченого або неосудної особи, яка вчинила суспільно небезпечне діяння, при ухваленні вироку за позовом закладу охорони здоров'я або прокурора. У разі коли при ухваленні вироку сума коштів, витрачених на стаціонарне лікування потерпілого, ще не була визначена і рішення про їх відшкодування не було прийнято, стягнення провадиться в порядку цивільного судочинства за позовом вказаних юридичних осіб. У такому ж порядку відшкодовуються витрати на стаціонарне лікування особи, яка постраждала від злочину, в разі закриття кримінального провадження за нереабілітуючими обставинами. Стягнені в установленому порядку кошти залежно від джерела фінансування закладу охорони здоров'я, у якому перебував на стаціонарному лікуванні потерпілий, зараховуються до відповідного державного бюджету (Республіки Крим, місцевого чи регіонального самоврядування), або на користь юридичної особи (відомства), якій належить заклад охорони здоров'я. Вироком Ватутінського міського суду від 23.03.2017 року, який набрав законної сили 25.04.2017 року, [PERSON] визнано винним та засуджено за ч. 1 ст. 121 КК України до 5 років позбавлення волі, на підставі ст.75 КК України звільнено від відбування даного покарання з випробовуванням, з іспитовим строком на 2 роки (а.с.23-25). Відповідно до ч.3 ст.128 КПК України цивільний позов в інтересах держави пред'являється прокурором. Пунктом 7 вказаної статті особа, яка не пред'явила цивільного позову в кримінальному провадженні, а також особа, цивільний позов якої залишено без розгляду, має право пред'явити його в порядку цивільного судочинства. З вироку Ватутінського міського суду від 23.03.2017 року вбачається, що цивільний позов про відшкодування вартості витрат на лікування у вказаному кримінальному провадженні до початку судового розгляду в порядку вимог ст. 128 КПК України прокурором не заявлено. Відповідно до ст. 10 Закону України «Про місцеве самоврядування» районна рада є органом місцевого самоврядування, що представляє спільні інтереси територіальних громад сіл, селищ, міст, у межах повноважень, визначених Конституцією України, цим та іншими законами, а також повноважень, переданих їм сільськими, селищними, міськими радами. Згідно ст. 18-1 Закону України «Про місцеве самоврядування» орган місцевого самоврядування може бути позивачем та відповідачем у судах загальної юрисдикції, зокрема, звертатися до суду, якщо це необхідно для реалізації його повноважень і забезпечення виконання функцій місцевого самоврядування. Вказані положення Закону надають Корсунь-Шевченківській районній раді право на захист інтересів громади щодо забезпечення належного матеріально-технічного та фінансового забезпечення галузі охорони здоров*я, у тому числі право на звернення до суду в спосіб, передбачений ст.16 Цивільного кодексу України. Заходи Корсунь-Шевченківською районною радою щодо відшкодування збитків, завданих медичній установі не вживалися, що дає право місцевій прокуратурі вживати заходи представницького характеру на захист інтересів держави в порядку, передбаченому ст.23 Закону України «Про прокуратуру». Статтею 1206 ЦК України передбачено обов'язок особи, яка вчинила злочин, відшкодувати витрати закладові охорони здоров'я на лікування потерпілого від цього злочину. Згідно з ч.3 вказаної норми, якщо лікування проводилося закладом охорони здоров'я, що є у державній власності або у власності територіальної громади, кошти на відшкодування витрат на лікування зараховуються до відповідного бюджету. [PERSON] перебував на лікуванні у Корсунь-Шевченківській центральній районній лікарні. На а.с.9-22 міститься статут Корсунь-Шевченківської центральної районної лікарні, затверджений рішенням Корсунь-Шевченківської районної ради від 22.02.2012 року, із змінами від 31.01.2014 року, 27.01.2016 року. В п.1.1., 1.2. Статуту зазначено, що Корсунь-Шевченківська центральна районна лікарня є самостійним лікувально-профілактичним закладом, заснованим на комунальній власності рішенням Корсунь-Шевченківської районної ради та утримується, в тому числі за рахунок коштів районного бюджету. Оскільки [PERSON] добровільно не повертає кошти, враховуючи, що Корсунь-Шевченківська центральна районна лікарня є самостійним лікувально-профілактичним закладом, заснованим на комунальній власності і фінансується з бюджету Корсунь-Шевченківської районної ради, суд вважає, що понесені витрати на лікування потерпілого належить стягнути з відповідача на користь Корсунь-Шевченківської центральної районної лікарні, зарахувавши їх до бюджету Корсунь-Шевченківської районної ради. Враховуючи вище викладене, суд вважає, що позов підлягає до задоволення частково. В зв'язку із задоволенням позову, суд стягує з відповідача в дохід держави судовий збір в сумі 1600 грн (в розмірі станом на час подачі позову), оскільки позивач звільнений від сплати судового збору при подачі даного позову.

Outcome: partial