Jurisdiction: civil
Date: 2020-09-27 00:00:00

Позивач звернулась до суду з позовом, в якому просить визнати відповідача таким, що втратив право користування житловим приміщенням, а саме: квартирою [ADDRESS] . У обґрунтування позову посилається на те, що являється власником квартири [ADDRESS] . Відповідач є її колишнім чоловіком, шлюб з яким розірвано 11.11.2016 року рішенням Дрогобицького міськрайонного суду. Відповідач у зазначеній квартирі не проживає з 2017 року, такий не є членом її сім`ї, а тому вважає останнього таким, що втратив право користування спірним житловим приміщенням. Просить позов задоволити. Позивач у судове засідання не з`явилась, попередньо подавши заяву про розгляд справи у її відсутності. Відповідач не повідомив про причини своєї неявки, хоча належним чином повідомлявся про місце, день та час розгляду справи. У відповідності до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Небажання відповідача надавати докази в обґрунтування своїх заперечень проти позову, зокрема з причини ухилення від участі в судових засіданнях, дає суду право при заочному розгляді справи обмежитися доказами, наявними в матеріалах справи. На підставі вищевказаного, суд вважає за доцільне проводити заочний розгляд даної справи. Суд, дослідивши матеріали справи, встановив наступні факти та відповідні їм правовідносини. З копії свідоцтва про право власності на квартиру [ADDRESS] , виданого 17.12.1997 року, вбачається, що така на праві сумісної власності належить [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] . З копії договору дарування частини квартири, посвідченого 26.11.2003 року приватним нотаріусом Лаганяк Т.І. вбачається, що [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] подарували [PERSON] 4/6 частини квартири [ADDRESS] . Згідно з витягом про реєстрацію права власності на нерухоме майно № 2457434 від 28.12.2003 [PERSON] зареєструвала право влсності на підставі вищезазначеного договору дарування на 4/6 частини квартири [ADDRESS] . Згідно договору купівлі-продажу від 24.04.2007, посвідченого приватним нотаріусом Дрогобицького районного нотаріального округу Спариняк Л.В. зареєстрованого в реєстрі за № 684, [PERSON] , за згодою батьків, продала [PERSON] 1/6 квартири [ADDRESS] Згідно з витягом про реєстрацію права власності на нерухоме майно № 14376538 від 25.04.2007 [PERSON] зареєструвала право власності на 1/6 частини квартири [ADDRESS] , на підставі договору купівлі-продажу. З копії будинкової книги на квартиру [ADDRESS] вбачається, що відповідач [PERSON] зареєстрований у даній квартирі. З рішення Дрогобицького міськрайонного суду від 11.11.2016 вбачається, що шлюб між [PERSON] та [PERSON] розірвано. З акту, складеного КП «Управитель» ЖЕО 04.03.2019 за № 46 вбачається, що [PERSON] не проживає у квартирі [ADDRESS] з 2017 року. Участі в утриманні житла не приймає, особисті речі, які б належали останньому у квартирі відсутні. Відповідно до ч. 1 ст. 319 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Обмеження чи втручання у право власника можливе лише з підстав, передбачених законом. Відповідно до ч. 1 ст. 156 ЖК України з урахуванням положень ч. 1 ст. 405 ЦК України члени сім`ї власника житла, які проживають разом з ним у будинку (квартирі), що йому належить, користуються жилим приміщенням в обсязі, визначеному відповідно до угоди з власником. Член сім`ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім`ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом. За змістом ч. 4 ст. 156 ЦК України, до членів сім`ї власника будинку (квартири) належать особи, зазначені в частині другій ст. 64 цього Кодексу. Відповідно до ст. 3 Сімейного кодексу України сім'ю складають особи, які спільно проживають, пов`язані спільним побутом, мають взаємні права і обов`язки. Відповідно до ч. 2 ст. 405 ЦК України член сім`ї ( в тому числі колишній член сім`ї) власника житла втрачає право на користування житлом у разі відсутності його без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником будинку або законом. Беручи до уваги те, що відповідач фактично добровільно залишив спірне житло і у ньому не проживає понад встановлені законом терміни - понад один рік, його особисте майно у будинку відсутнє, не бере участі в утриманні житла, має інше постійне місце проживання, суд дійшов висновку, що такі його дії свідчать про втрату інтересу до вказаного житла. Окрім цього, будь-яких доказів щодо наявності домовленостей щодо порядку користування квартирою між позивачем та відповідачем не здобуто, а з наданих доказів вбачається, що відповідач самостійно залишив жиле приміщення і протягом тривалого часу не намагався вселитись, тому його слід визнати таким, що втратив право користування спірним житлом.

Outcome: approved