Jurisdiction: civil
Date: 2015-05-05 00:00:00

Позивач звернулась до суду з позовною заявою до відповідача про стягнення коштів, в якій зазначає, що відповідачем не виконані договірні зобов'язання за попереднім договором купівлі-продажу частини житлового будинку від 15.10.2013 року, хоч на виконання умов договору відповідачем отримано від позивача авансові платежі на загальну суму, еквівалентну 2 800 доларів США, тому просять стягнути на користь вказану суму в розмірі 65 205 грн. 96 коп. В судовому засіданні позивача позов підтримала в повному обсязі, посилаючись на те, що відповідач ухиляється від виконання договірних зобов'язань, будинок досі недобудований, відповідач не повертає отриману ним суму протягом тривалого часу. Відповідач в судове засідання повторно не з'явився, причин неявки суду не повідомив, заяв, клопотань та заперечень суду не надав, хоч про час і місце судового розгляду належно повідомлявся, що підтверджується відмітками пошти на конвертах. Відповідно до ч.1 ст.224 ЦПК України у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло повідомлення про причини неявки, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів. Суд вважав можливим розглянути спір у відсутність відповідача на підставі наявних у справі доказів. Вислухавши позивача, дослідивши наявні в матеріалах справи докази, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. 15 жовтня 2013 року між [PERSON] та [PERSON] було укладено попередній договір частини житлового будинку, що підтверджується договором. 15 жовтня 2013 року на виконання умов договору було передано грошові кошти в сумі 2 800 доларів США в якості часткового розрахунку за договором, що підтверджується письмовою розпискою, договором. Таким чином, судом встановлено, що всупереч умовам вказаного договору основний договір з вини відповідача не було укладено, будь-які платежі за договором з боку відповідача на користь позивача не здійснювались, отримані авансові платежі не повернуті, що узгоджується із матеріалами справи. Згідно ст.526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Статтею 525 ЦК України встановлює, що одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Згідно ст.610 ЦК України порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання). Згідно ч.1 ст.612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов'язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Судом встановлено, що відповідач всупереч вимогам закону не виконав свої цивільно-правові обов'язки, не виконав зобов'язання у встановлений строк та не сплатив передбачені договором та законом кошти, тому він повинен нести обумовлену в правочині відповідальність за порушення зобов'язання. Статтею 570 ЦК України встановлено, що завдатком є грошова сума або рухоме майно, що видається кредиторові боржником у рахунок належних з нього за договором платежів, на підтвердження зобов'язання і на забезпечення його виконання. Якщо не буде встановлено, що сума, сплачена в рахунок належних з боржника платежів, є завдатком, вона вважається авансом. За умовами попереднього договору відповідач отримала від позивача грошові кошти згідно двох розписок, які з огляду на характер правовідносин сторін слід визнати авансовими платежами, які підлягають поверненню цьому позивачеві. Згідно ч.2 ст.533 ЦК України якщо у зобов'язанні визначено грошовий еквівалент в іноземній валюті, сума, що підлягає сплаті у гривнях, визначається за офіційним курсом відповідної валюти на день платежу, якщо інший порядок її визначення не встановлений договором або законом чи іншим нормативно-правовим актом. Згідно ч.1 ст.625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання. Враховуючи викладене, стягненню на користь позивача підлягає авансовий платіж в розмірі еквіваленту 2 800 доларам США по курсу НБУ станом на 24.03.2015 року (2328,7844 грн. за 100 доларів США) - 65 205 грн. 96 коп., що підтверджується договором, розпискою, довідкою про курс валют. Згідно ч.1 ст.10 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Згідно ч.1 ст. 11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Згідно ч. 1 ст.60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. Враховуючи викладене вище, вирішуючи спір на підставі наявних у справі доказів, суд вважає, що позовні вимоги доведені, ґрунтуються на вимогах чинного законодавства і матеріалах справи, відповідач заперечень на позов не подавав, жодним чином доводи позову не спростував. За таких обставин, позов підлягає задоволенню в повному обсязі. Згідно ст.88 ЦПК України судові витрати слід стягнути з відповідача повністю.

Outcome: approved