Jurisdiction: civil
Date: 2014-02-10 00:00:00

Позивач звернулась до суду з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання повнолітньої дитини, посилаючись на те, що з відповідачем вона перебувала у шлюбі, який було розірвано 23 червня 2005 року. Від шлюбу сторони мають сина [PERSON], якому [INFO] виповнилося 18 років. Син проживає разом з матір'ю та на даний час він навчається на денному відділенні Відкритого міжнародного університету розвитку людини «Україна» за контрактом. Її заробітку на його утримання не вистачає. Відповідач має стабільний заробіток, що надає йому можливість утримувати сина до закінчення навчання. У зв'язку з чим вона просить суд стягнути з відповідача на її користь аліменти щомісячно у розмірі ? частини зі всіх видів заробітку (доходу). В судове засідання позивач [PERSON] не з'явилась, про дату, час та місце розгляду справи повідомлена належним чином (а.с. 27), через канцелярію суду подала заяву (а.с. 29), у якій просить розглянути справу за її відсутності, позовні вимоги підтримує в повному обсязі, проти заочного розгляду справи не заперечує. Відповідач [PERSON] у судове засідання не з'явився, про дату, час і місце розгляду справи повідомлявся належним чином (а.с. 28), про причини своєї неявки суд не повідомив, будь-яких заперечень проти позову чи клопотань на адресу суду не надав. В зв'язку із чим, причина неявки відповідача визнана судом неповажною. Третя особа [PERSON] у судове засідання не з'явився, про дату, час і місце розгляду справи повідомлявся належним чином (а.с. 24), про причини своєї неявки суд не повідомив, будь-яких заперечень проти позову чи клопотань на адресу суду не надав. В зв'язку із чим, причина неявки третьої особи визнана судом неповажною. Зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, у відповідності до положень ст. 224 ЦПК України. У відповідності до вимог ч. 2 ст. 197 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до переконання, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Встановлено, що сторони перебували у шлюбі, який було розірвано 23 червня 2005 року, що підтверджується копією свідоцтва про розірвання шлюбу серії [NUMBER] (а.с. 3). Від шлюбу сторони мають сина [PERSON], [INFO], що підтверджується копією свідоцтва про народження серії [NUMBER] (а.с. 4). На теперішній час [PERSON] навчається за контрактом на денному відділенні Миколаївського міжрегіонального інституту розвитку людини «ВНЗ Відкритий міжнародний університет розвитку людини «Україна» IV рівня акредитації за спеціальністю бухгалтерський облік (а.с. 6-14), стипендію не отримує, а тому немає можливості працювати, потребує матеріальної допомоги. Відповідно до ст. 199 СК України, якщо повнолітня дочка, син продовжують навчання і в зв'язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов'язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. В силу ст. 200 СК України суд визначає розмір аліментів на повнолітню дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у статті 182 СК України. При визначенні розміру аліментів, в силу вимог ст. 182 СК України, суд має враховувати: 1) стан здоров'я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 4) інші обставини, що мають істотне значення. Згідно п.п. 20, 21 постанови Пленуму Верховного Суду України № 3 від 15.05.2006 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України про розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» обов'язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчатися після досягнення повноліття (незалежно від форми навчання), виникає за обов'язкової сукупності таких юридичних фактів: досягнення дочкою, сином віку, який перевищує 18, але є меншим 23 років; продовження ними навчання; потреба у зв'язку з цим у матеріальній допомозі; наявність у батьків можливості надавати таку допомогу. Суд приймаючи до уваги викладене та те, що батьки зобов'язанні утримувати повнолітніх дітей, які продовжують навчання за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу, а саме аліментний обов'язок матері, батька не пов'язується з їхньою працездатністю, а лише з їх матеріальним станом, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача аліменти у розмірі ? частини зі всіх видів заробітку (доходу) щомісячно до досягнення дитиною 23 років, але не пізніше, ніж до закінчення навчання. Відповідно до ч. 1 ст. 191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову. Також в силу ст. 88 ЦПК України, суд стягує із відповідача в доход держави судовий збір у сумі 229 грн. 40 коп., від сплати яких позивач був звільнений при подачі позову до суду про стягнення аліментів. На підставі п. 1 ч. 1 ст. 367 ЦПК України, суд допускає негайне виконання рішення суду в частині стягнення аліментів - у межах суми платежу за один місяць. З урахуванням викладеного,

Outcome: approved