Jurisdiction: civil
Date: 2016-02-14 00:00:00

Позивач звернулась до суду з позовом до відповідача про стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини [PERSON], [INFO], батьком якого є відповідач, зазначивши, що з 19 серпня 2011 року вона перебувала в зареєстрованому шлюбі з відповідачем [PERSON] Від шлюбу 18.08.2011 року народився син [PERSON], який проживає разом з позивачем. Рішенням Жовтневого районного суду міста Маріуполя Донецької області від 18.11.2015 року шлюб між [PERSON] та [PERSON] розірвано. З 2014 року відповідач у добровільному порядку матеріальної допомоги на утримання дитини не надає, у звязку з чим позивач вимушена самостійно забезпечувати потреби сина, що ставить її у скрутне матеріальне становище. Просить стягнути з [PERSON] аліменти на утримання неповнолітньої дитини у розмірі ? частини зі всіх видів заробітку відповідача щомісячно до досягнення дитиною повноліття. Позивач надала суду заяву з проханням розглянути справу за її відсутності, підтримала позовні вимоги в повному обсязі. Відповідач [PERSON] також надав суду заяву про розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги визнав повністю, не заперечував проти їх задоволення. Враховуючи те, що у справі достатньо матеріалів про права та взаємовідносини сторін, з урахуванням їх заяв суд розглянув справу за їх відсутності на підставі наданих доказів по справі та згідно з ч. 2 ст. 197 ЦПК України без фіксування судового засідання технічними засобами. Судом встановлено, що відповідно до свідоцтва про народження Серії І-НО № 412370, виданого 31.08.2011 року Жовтневим відділом державної реєстрації актів цивільного стану Маріупольського МУЮ у Донецькій області, [PERSON] та [PERSON] є батьками [PERSON], [INFO]. Рішенням Жовтневого районного суд міста Маріуполя Донецької області від 18.11.2015 року, яке набрало законної сили 30.11.2015 року, шлюб між [PERSON] та [PERSON] розірвано. Згідно з довідкою від 26.12.2015 року № 25-1379 про реєстрацію місця проживання, виданою Жовтневим РВ у м. Маріуполі ГУ ДМС України в Донецькій області, [PERSON] зареєстрована та проживає за адресою: [INFO], разом з сином [PERSON], [INFO]. Згідно зі ст. 180 Сімейного Кодексу України батьки зобовязані утримувати своїх дітей до досягнення ними повноліття. Одним із способів утримання, відповідно до ч. 3 ст. 181 СК України, є стягнення аліментів за рішенням суду. З урахуванням викладених обставин та з оглядом на те, що відповідач позовні вимоги визнав, і таке визнання позову прийнято судом, оскільки не суперечить закону та не порушує прав, свобод і інтересів інших осіб, суд приходить до висновку, що вимоги позивача підлягають задоволенню, та з відповідача на її користь підлягають стягненню аліменти на утримання неповнолітньої дитини [PERSON], [INFO], в розмірі ? частки з усіх видів його заробітку (доходу) щомісячно, починаючи з 27.01.2016 року, до повноліття дитини. Відповідно до ч. 1 ст. 191 Сімейного Кодексу України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду з дня предявлення позову. Відповідно до вимог статті 5 Закону України «Про судовий збір» від 08.07.2011 року № 3674-VI та положень ст. 88 ЦПК України, позивач звільнена від сплати судового збору при зверненні з даним позовом до суду, тому з відповідача в дохід держави підлягає стягненню судовий збір у розмірі 551,20 гривень. Рішення суду в частині стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини за один місяць згідно із положеннями п. 1 ч. 1 ст. 367 ЦПК України підлягає негайному виконанню. На підставі ст.ст. 180 Сімейного кодексу України,

Outcome: approved