Jurisdiction: civil
Date: 2015-08-10 00:00:00

Позивач звернулась до суду з позовом до [PERSON], третя особа Ленінський районний відділ Державної міграційної служби України в місті Дніпропетровську, у якому просить визнати відповідача таким, що втратив право користування квартирою за адресою м.\~Дніпропетровськ, вул. Бр. Трофімових, 32/162; зобовязати Ленінський районний відділ Державної міграційної служби України в місті Дніпропетровську зняти відповідача з реєстраційного обліку у вказаній квартирі. У судовому засіданні позивач позовні вимоги підтримала та просила їх задовольнити повністю, посилалаючись на те, що відповідач вісім років не проживає у вищевказаній квартирі, оскільки виїхав в інше місто та не бере участі в її утриманні. Вважає, що за таких обставин реєстрація місця проживання відповідача у даному будинку є неправомірною та порушує право позивача користуватися та розпоряджатися своїм майном на власний розсуд, оскільки це право обтяжене фактом реєстрації в житлі відповідача та пов'язаними з цим формальностями. Відповідач в судове засідання не з`явився, про день, час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином. Представник третьої особи в судове засідання не з`явився, про день, час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином. У звязку з неявкою у судові засідання відповідача та третьої сторони, за відсутності заперечень позивача суд у судовому засіданні 11.08.2015р. ухвалив провести заочний розгляд справи. Відповідно до ч.2 ст.197 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Розглянувши матеріали справи, всебічно і повно зясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позовна заява, обєктивно оцінивши докази які мають значення для розгляду справи по суті, суд встановив наступне. Судом встановлено, що позивач є власником квартири за адресою м. Дніпропетровськ, вул.\~Бр.\~Трофімових, 32/162, що підтверджується витягом, з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності №\~36572488 від 22.04.2015р. (а.с.5). Згідно з ч. 1 ст. 405 ЦК України члени сім'ї власника житла, які проживають разом з ним, мають право на користування цим житлом відповідно до закону. Житлове приміщення, яке вони мають право займати, визначається його власником. Відповідач, [PERSON], є колишнім чоловіком власника вказаної квартири [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про розірвання шлюбу виданого Ленінським відділом реєстрації актів цивільного стану Дніпропетровського міського управління юстиції Дніпропетровської області, а відтак відповідно до ч. 1 ст. 405 ЦК України мав право користування вказаним житлом як член її сімї та бути зареєстрованим за відповідною адресою, що підтверджується довідкою №\~6927 від 14.05.2015р. виданою Комунальним підприємством «Житлово-Експлуатаційне підприємство № 25» (а.с.7). Відповідно до ч. 2 ст. 405 ЦК України член сім'ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім'ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом. Відповідач понад рік не проживає в квартирі № 162 за адресою м. Дніпропетровськ, вул. Братів Трофімових, 32, що підтверджується актом складеним 24.07.2015р. Комунальним підприємством «Житлово-Експлуатаційне підприємство № 25», підписаним мешканцями квартир № 161, 163 які проживають за тією ж адресою, а також наданими показаннями сина відповідача [PERSON], який був допитаний у судовому засіданні. Таким чином, оскільки відповідач не є власником (співвласником) квартири № 162 розташованої в м.\~Дніпропетровську по вул. Бр. Трофімових 32 та не проживає у ній понад один рік, суд доходить висновку що він втратив право користування нею, а право власності позивача у даній справі підлягає захисту, оскільки згідно з ст. 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном. Згідно з ч. 1 ст. 29 ЦК України місцем проживання фізичної особи є житло, в якому вона проживає постійно або тимчасово. Відповідно до ч. 1 ст. 6 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» громадянин України, а також іноземець чи особа без громадянства, які постійно або тимчасово проживають в Україні, зобов'язані протягом десяти днів після прибуття до нового місця проживання зареєструвати місце проживання. За змістом ч. 1 ст. 7 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» зняття з реєстрації місця проживання особи здійснюється, зокрема, на підставі судового рішення, яке набрало законної сили, про позбавлення права власності на житлове приміщення або права користування житловим приміщенням, про виселення, про визнання особи безвісно відсутньою або оголошення її померлою. Таким чином, рішення суду про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням, є самостійною та достатньою підставою дня зняття цієї особи з реєстрації. Крім того, цивільним процесуальним законодавством не передбачено право суду при вирішенні спору зобовязувати вчинити певні дії третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору. З огляду на викладене, а також враховуючи, що Ленінський районний відділ ДМС України в м.\~Дніпропетровську залучений до участі у справі як третя особа без самостійних вимог на предмет спору, а не як відповідач, суд доходить висновку про відсутність підстав для зобовязання Ленінського районного відділу Державної міграційної служби України в місті Дніпропетровську зняти [PERSON] з реєстраційного обліку у спірній квартирі. Відповідно до ч. 1ст. 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Якщо позов задоволено частково, судові витрати присуджуються позивачеві пропорційно до розміру задоволених позовних вимог, а відповідачеві пропорційно до тієї частини позовних вимог, у задоволенні яких позивачеві відмовлено.

Outcome: partial