overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2017-08-28 00:00:00

Позивач звернулась до суду з позовною заявою, в якій просить розірвати шлюб, зареєстрований між нею та відповідачем 10.06.1995 року Виконавчим комітетом Дідовицької сільської ради Новоград-Волинського району Житомирської області. В обгрунтування позовних вимог зазначила, що сімейне життя не склалося, шлюбні відносини припинені, спільне господарство не ведеться, проживають окремо. На переконання позивача, примирення та збереження сімї неможливе. В судове засідання позивач не зявилася, подала до суду заяву про розгляд справи без її участі, позовні вимоги підтримує в повному обсязі, проти заочного розгляду справи не заперечує. Відповідач в судове засідання не зявився, про час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, причина неявки суду невідома, будь-яких заяв чи клопотань на адресу суду не надходило. Враховуючи те, що у справі є достатньо матеріалів про права та взаємовідносини сторін, зі згоди позивача, суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи у відсутності відповідача, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України та у відсутність позивача, що відповідає положенню ст. 158 ЦПК України. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного висновку. Судом встановлено, що 10.06.1995 року Виконавчим комітетом Дідовицької сільської ради Новоград-Волинського району Житомирської області був зареєстрований шлюб між [PERSON] та [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про шлюб. Прізвище дружини після укладення шлюбу змінено на «Грабовська». Згідно норм ст. 51 Конституції України та ст. 24 Сімейного кодексу України шлюб ґрунтується на вільній згоді дружини і чоловіка, примус до шлюбу не допускається. Відповідно до ст. 55 СК України дружина та чоловік зобов'язані спільно піклуватись про побудову сімейних відносин між собою та іншими членами сім'ї на почуттях взаємної любові, поваги, дружби, взаємодопомоги. Чоловік зобов'язаний утверджувати в сім'ї повагу до матері. Дружина зобов'язана утверджувати в сім'ї повагу до батька. Дружина та чоловік відповідальні один перед одним, перед іншими членами сім'ї за свою поведінку в ній. Згідно з ч. 3 ст. 56 СК України кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до збереження шлюбних відносин є порушенням права чоловіка, дружини на свободу та особисту недоторканість. За приписами ч. 3 ст.105 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до ст. 110 цього Кодексу. З огляду на те, що подальше спільне проживання та збереження шлюбу, на думку позивача, неможливе, суперечить інтересам сторін, що відповідно до ст. 112 СК України є підставою для розірвання шлюбу. З відповідача на користь позивача підлягає стягненню судовий збір в сумі 640 грн. 00 коп. відповідно до положень ст.88 ЦПК України.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-09-25 00:00:00

Позивач звернулась до суду з позовною заявою, в якій просить розірвати шлюб, зареєстрований між нею та відповідачем 13.09.2011 року Відділом державної реєстрації актів цивільного стану Житомирського міського управління юстиції. В обгрунтування позовних вимог зазначила, що сімейне життя не склалося, шлюбні відносини припинені, проживають окремо. На переконання позивача, примирення та збереження сімї неможливе. Позивач подала до суду заяву про розгляд справи без її участі, позовні вимоги підтримує в повному обсязі, проти заочного розгляду справи не заперечує. Відповідач в судове засідання не зявився, про час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, причина неявки суду невідома, будь-яких заяв чи клопотань на адресу суду не надходило. Враховуючи те, що у справі є достатньо матеріалів про права та взаємовідносини сторін, зі згоди позивача, суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи у відсутності відповідача, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України та у відсутність позивача, що відповідає положенню ст. 158 ЦПК України. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного висновку. Судом встановлено, що 13.09.2011 року Відділом державної реєстрації актів цивільного стану Житомирського міського управління юстиції був зареєстрований шлюб між [PERSON] та [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про шлюб. Прізвище дружини після укладення шлюбу «Гень». Згідно норм ст. 51 Конституції України та ст. 24 Сімейного кодексу України шлюб ґрунтується на вільній згоді дружини і чоловіка, примус до шлюбу не допускається. Відповідно до ст. 55 СК України дружина та чоловік зобов'язані спільно піклуватись про побудову сімейних відносин між собою та іншими членами сім'ї на почуттях взаємної любові, поваги, дружби, взаємодопомоги. Чоловік зобов'язаний утверджувати в сім'ї повагу до матері. Дружина зобов'язана утверджувати в сім'ї повагу до батька. Дружина та чоловік відповідальні один перед одним, перед іншими членами сім'ї за свою поведінку в ній. Згідно з ч. 3 ст. 56 СК України кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до збереження шлюбних відносин є порушенням права чоловіка, дружини на свободу та особисту недоторканість. За приписами ч. 3 ст.105 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до ст. 110 цього Кодексу. З огляду на те, що подальше спільне проживання та збереження шлюбу, на думку позивача, неможливе, суперечить інтересам сторін, що відповідно до ст. 112 СК України є підставою для розірвання шлюбу. З відповідача на користь позивача підлягає стягненню судовий збір в сумі 640 грн. 00 коп. відповідно до положень ст.88 ЦПК України.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-05-28 00:00:00

Позивач звернулась до суду з позовною заявою, в якій просить розірвати шлюб між нею та відповідачем, [PERSON], зареєстрований 14 лютого 2007 року Другим відділом реєстрації актів цивільного стану Малиновського районного управління юстиції м. Одеси, актовий запис № 45. В позовній заяві позивач зазначила, що від шлюбу сторони мають спільних дітей - [PERSON], 2002 року народження та [PERSON], 2005 року народження. Позивач в судове засідання не з'явилась, подала до суду заяву про розгляд справи за її відсутності та надала згоду на заочний розгляд справи. Відповідач у відкрите судове засідання не з'явився, про час, дату і місце судового засідання повідомлявся належним чином, про причини неявки суду не повідомив, заяву про розгляд справи у його відсутність не подав. Відповідно до ч. 4 ст. 169 ЦПК України, у разі повторної неявки в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення). Відповідно до ч. 1 ст. 224 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності або якщо повідомлені ним причини неявки визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Зі згоди позивача, суд ухвалює заочне рішення на підставі існуючих в матеріалах справи документів, що відповідає вимогам ст. 224 ЦПК України. Суд, вивчивши позовну заяву, дослідивши матеріали справи, вивчивши нормативно-правові акти, які регулюють спірні правовідносини, проаналізувавши і оцінивши докази в їх сукупності вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню в повному обсязі з наступних підстав. Як встановлено у судовому засіданні, 14 лютого 2007 року сторони, [PERSON] та [PERSON] уклали шлюб, який був зареєстрований Другим відділом реєстрації актів цивільного стану Малиновського районного управління юстиції м. Одеси, актовий запис № 45. Від шлюбу сторони мають дітей - [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO], які на час розгляду справи є неповнолітніми. Причиною розірвання шлюбу є те, що сторони втратили почуття любові та поваги один до одного, шлюб фактично розпався, сторони припинили сімейні відносини, спільного господарства не ведуть. На примирення позивач не згодна. Позивач зазначила, що спору щодо проживання дітей між сторонами не існує. Відповідно до ст. 110 СК України, позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя. Відповідно до ч. 2 ст. 112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. За таких обставин, суд вважає, що подальше життя подружжя і збереження шлюбу суперечить їх інтересам.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-11-11 00:00:00

Позивач звернулась до суду з позовною заявою, в якій просить розірвати шлюб між нею та відповідачем, [PERSON], зареєстрований 19.03.2005 року в Міському відділі реєстрації актів цивільного стану Одеського обласного управління юстиції, актовий запис № 276. Позов обґрунтований такими обставинами. Позивач перебуває у шлюбі з відповідачем з 2005 року. Від шлюбу у них народилася донька [PERSON], 2007 року народження, яка проживає з позивачем. Сторони не підтримують подружні стосунки. У подружжя різні погляди на спільне життя, примирення з відповідачем не можливе. У зв'язку з цим позивач змушена була звернутися до суду за захистом своїх прав. Позивач у судове засідання не з'явилась, подала до суду заяву про розгляд справи за її відсутності та надала згоду на заочний розгляд справи. Відповідач у відкрите судове засідання не з'явився, про час, дату і місце судового засідання повідомлявся належним чином, про причини неявки суду не повідомив, заяву про розгляд справи за його відсутності не подав. Відповідно до ч. 4 ст. 169 ЦПК України у разі повторної неявки в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення). Відповідно до ч. 1 ст. 224 ЦПК України у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності або якщо повідомлені ним причини неявки визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Зі згоди позивача суд ухвалює заочне рішення на підставі існуючих в матеріалах справи документів, що відповідає вимогам ст. 224 ЦПК України. Дослідивши письмові докази по справі, вивчивши матеріали справи, суд дійшов висновку, що позов належить задовольнити, зважаючи на такі обставини. Як встановлено в судовому засіданні, 19.03.2005 року [PERSON] та [PERSON] уклали шлюб, який був зареєстрований у Міському відділі реєстрації актів цивільного стану Одеського обласного управління юстиції, актовий запис № 276. Від шлюбу сторони мають доньку [PERSON], [INFO], яка проживає з позивачем. Причиною розірвання шлюбу є те, що сторони втратили почуття любові та поваги один до одного, шлюб фактично розпався, сторони припинили сімейні відносини, спільного господарства не ведуть. На примирення позивач не згодна. Позивач зазначила, що спору щодо проживання дитини та майнового спору між сторонами немає. Відповідно до ст. 110 СК України позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя. Відповідно до ч. 2 ст. 112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. За таких обставин, суд вважає, що подальше життя подружжя і збереження шлюбу суперечить їх інтересам.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-11-15 00:00:00

Позивач звернулась до суду з позовною заявою, в якій просить розірвати шлюб, укладений 02 липня 2013 року між нею та відповідачем, від якого мають малолітнього сина [PERSON], [INFO], який проживає та перебуває на утриманні позивача. Сторони проживають окремо, не підтримують шлюбних відносин та не ведуть спільного господарства. Спільне життя з відповідачем не склалося через відсутність взаєморозуміння, розходження поглядів на сімейне життя. Шлюб існує лише формально. Позивач вважає подальше збереження сімї неможливим та недоцільним. Сторони в судове засідання 16.11.2015 року не зявились. Подали до суду заяви, у яких просять розглядати справу у їх відсутність, позивач позов підтримала, а відповідач позовні вимоги визнав в повному обсязі. Враховуючи, що в матеріалах справи зібрано достатньо доказів про взаємовідносини сторін, суд вважає за можливе розглянути справу у відсутності сторін на підставі вимог ст. 169 ЦПК України. Відповідно до ч. 4 ст. 174 ЦПК України, при визнанні відповідачем позову, суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Дослідивши матеріали справи, оцінивши докази в сукупності, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню, виходячи з наступного. Судом встановлено, сторони перебувають у шлюбі з 02 липня 2013 року, який зареєстрований Відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Житомирського міського управління юстиції у Житомирській області, актовий запис № 925, серія І-ТП № 103882. Від шлюбу мають малолітнього сина [PERSON], [INFO], що підтверджується свідоцтвом про народження, актовий запис 3090, серія І-ТП № 206808. Сторони повністю припинили шлюбні відносини. Згідно до норм ст. 51 Конституції України та ст. 24 Сімейного Кодексу України шлюб ґрунтується на вільній згоді дружини і чоловіка, примус до шлюбу не допускається. За змістом ст. 55 СК України\~ дружина та чоловік зобов'язані спільно піклуватись про побудову сімейних відносин між собою та іншими членами сім'ї на почуттях взаємної любові, поваги, дружби, взаємодопомоги. Чоловік зобов'язаний утверджувати в сім'ї повагу до матері. Дружина зобов'язана утверджувати в сім'ї повагу до батька. Дружина та чоловік відповідальні один перед одним, перед іншими членами сім'ї за свою поведінку в ній. У відповідності із ч. 3 ст. 56 СК України\~ кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до збереження шлюбних відносин є порушенням права чоловіка, дружини на свободу та особисту недоторканість. Згідно ч. 3 ст.105 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до\~ ст. 110 цього Кодексу. Оскільки ні позивач, ні відповідач не бажають зберегти сімю, суд вважає, що подальше спільне життя і збереження шлюбу суперечить інтересам сторін, що відповідно до ст. 112 Сімейного кодексу України є підставою для розірвання шлюбу. З відповідача на користь позивача підлягає стягненню судовий збір в сумі 487 грн. 20 коп. відповідно до положень ст. 88 ЦПК України.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-02-17 00:00:00

Позивач звернулась до суду з позовною заявою, в якій просить розірвати шлюб, укладений 06 квітня 1999 року між нею та відповідачем. В обґрунтування позовних вимог зазначила, що вони з відповідачем мають різні погляди на життя, у зв'язку з чим між ними постійно виникають суперечки та сварки. Вказала, що за таких обставин збереження шлюбу неможливе, адже сім'я має лише формальний характер, а тому просить суд його розірвати. Сторони надали суду заяви, у яких просять розглядати справу у їх відсутність, позивач позов підтримала, а відповідач позовні вимоги визнав в повному обсязі. /а.с. 4, 16/ Враховуючи, що в матеріалах справи зібрано достатньо доказів про взаємовідносини сторін, суд вважає за можливе розглянути справу у відсутності сторін на підставі вимог ст. 169 ЦПК України. Відповідно до ч. 4 ст. 174 ЦПК України, при визнанні відповідачем позову, суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Дослідивши матеріали справи, оцінивши докази в сукупності, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню, виходячи з наступного. Судом встановлено, сторони перебувають у шлюбі із 06 квітня 1999 року, який зареєстрований Житомирським міськвідділом реєстрації актів громадянського стану, актовий запис №307. /а.с. 8/ Сторони повністю припинили шлюбні відносини через те, що мають протилежні характери та різні погляди на сімейне життя, обов'язки і побут. Подальше збереження шлюбу не відповідає їх інтересам. Спільних дітей від шлюбу не мають. Згідно до норм ст. 51 Конституції України та ст. 24 Сімейного Кодексу України шлюб ґрунтується на вільній згоді дружини і чоловіка, примус до шлюбу не допускається. За змістом ст. 55 СК України дружина та чоловік зобов'язані спільно піклуватись про побудову сімейних відносин між собою та іншими членами сім'ї на почуттях взаємної любові, поваги, дружби, взаємодопомоги. Чоловік зобов'язаний утверджувати в сім'ї повагу до матері. Дружина зобов'язана утверджувати в сім'ї повагу до батька. Дружина та чоловік відповідальні один перед одним, перед іншими членами сім'ї за свою поведінку в ній. У відповідності із ч. 3 ст. 56 СК України кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до збереження шлюбних відносин є порушенням права чоловіка, дружини на свободу та особисту недоторканість. Згідно ч. 3 ст.105 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до ст. 110 цього Кодексу. Оскільки ні позивач, ні відповідач не бажають зберегти сім'ю, суд вважає, що подальше спільне життя і збереження шлюбу суперечить інтересам сторін, що відповідно до ст. 112 Сімейного кодексу України є підставою для розірвання шлюбу. Відповідно до ст. 88 ЦПК України з відповідача підлягає стягненню на користь позивача, сплачений нею судовий збір в сумі 243,60 грн.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-05-18 00:00:00

Позивач звернулась до суду з позовною заявою, в якій просить розірвати шлюб, укладений 08 вересня 2011 року між нею та відповідачем. Від шлюбу мають сина [PERSON], [INFO]. В обґрунтування позовних вимог зазначила, що вони з відповідачем мають різні погляди на життя, у звязку з чим між ними постійно виникають суперечки та сварки. Вказала, що за таких обставин збереження шлюбу неможливе, а тому просить суд його розірвати. Позивач подала до суду заяву про розгляд справи у її відсутність, позовні вимоги підтримала в повному обсязі, проти винесення заочного рішення не заперечувала /а.с. 17/ Відповідач в судові засідання 08.04.2015 року та 19.05.2015 року не зявився, хоча про час, дату та місце розгляду заяви повідомлений належним чином, причини неявки не повідомив. /а.с. 14, 15, 20/ Враховуючи те, що у справі є достатньо матеріалів про права та взаємовідносини сторін, зі згоди позивача суд, ухвалює рішення в заочному провадженні, у відсутності відповідача, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України та у відсутність позивача, що відповідає положенню ч. 2 ст. 158 ЦПК України. Судом встановлено, сторони перебувають у шлюбі із 08 вересня 2011 року, який зареєстрований Центральним відділом державної реєстрації шлюбів міста Києва з державним Центром розвитку сімї, актовий запис №2627. /а.с. 7/ Сторони повністю припинили шлюбні відносини через те, що мають протилежні характери та різні погляди на сімейне життя, обов'язки і побут. Подальше збереження шлюбу не відповідає їх інтересам. Згідно до норм\~ ст. 51 Конституції України\~ та\~ ст. 24 Сімейного Кодексу України\~ шлюб ґрунтується на вільній згоді дружини і чоловіка, примус до шлюбу не допускається. За змістом\~ ст. 55 СК України\~ дружина та чоловік зобов'язані спільно піклуватись про побудову сімейних відносин між собою та іншими членами сім'ї на почуттях взаємної любові, поваги, дружби, взаємодопомоги. Чоловік зобов'язаний утверджувати в сім'ї повагу до матері. Дружина зобов'язана утверджувати в сім'ї повагу до батька. Дружина та чоловік відповідальні один перед одним, перед іншими членами сім'ї за свою поведінку в ній. У відповідності із ч. 3\~ ст. 56 СК України\~ кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до збереження шлюбних відносин є порушенням права чоловіка, дружини на свободу та особисту недоторканість. Згідно ч. 3\~ ст. 105 СК України\~ шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до\~ ст. 110 цього Кодексу. Враховуючи фактичні взаємини подружжя, суд вважає, що подальше спільне життя і збереження шлюбу суперечить інтересам сторін, що відповідно до ст. 112 Сімейного кодексу України є підставою для розірвання шлюбу. Відповідно до ст. 88 ЦПК України з відповідача підлягає стягненню на користь позивача, сплачений нею судовий збір в сумі 243,60 грн.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-11-09 00:00:00

Позивач звернулась до суду з позовною заявою, в якій просить розірвати шлюб, укладений 08 лютого 2014 року між нею та відповідачем. Сторони проживають окремо, не підтримують шлюбних відносин та не ведуть спільного господарства. Спільне життя з відповідачем не склалося через відсутність взаєморозуміння, розходження поглядів на сімейне життя. Шлюб існує лише формально. Позивач вважає подальше збереження сімї неможливим та недоцільним. Сторони подали до суду заяви, у яких просять розглядати справу у їх відсутність, позивач позов підтримала та просила повернути їй дівоче прізвище «Єфімчук», а відповідач позовні вимоги визнав в повному обсязі. Враховуючи, що в матеріалах справи зібрано достатньо доказів про взаємовідносини сторін, суд вважає за можливе розглянути справу у відсутності сторін на підставі вимог ст. 169 ЦПК України. Відповідно до ч. 4 ст. 174 ЦПК України, при визнанні відповідачем позову, суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Дослідивши матеріали справи, оцінивши докази в сукупності, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню, виходячи з наступного. Судом встановлено, сторони перебувають у шлюбі з 08 лютого 2014 року, який зареєстрований Виконавчим комітетом Ялинівської сільської ради Червоноармійського району Житомирської області, актовий запис № 1, серія І-ТП № 105290. Сторони повністю припинили шлюбні відносини. Згідно до норм ст. 51 Конституції України та ст. 24 Сімейного Кодексу України шлюб ґрунтується на вільній згоді дружини і чоловіка, примус до шлюбу не допускається. За змістом ст. 55 СК України\~ дружина та чоловік зобов'язані спільно піклуватись про побудову сімейних відносин між собою та іншими членами сім'ї на почуттях взаємної любові, поваги, дружби, взаємодопомоги. Чоловік зобов'язаний утверджувати в сім'ї повагу до матері. Дружина зобов'язана утверджувати в сім'ї повагу до батька. Дружина та чоловік відповідальні один перед одним, перед іншими членами сім'ї за свою поведінку в ній. У відповідності із ч. 3 ст. 56 СК України\~ кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до збереження шлюбних відносин є порушенням права чоловіка, дружини на свободу та особисту недоторканість. Згідно ч. 3 ст.105 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до\~ ст. 110 цього Кодексу. Оскільки ні позивач, ні відповідач не бажають зберегти сімю, суд вважає, що подальше спільне життя і збереження шлюбу суперечить інтересам сторін, що відповідно до ст. 112 Сімейного кодексу України є підставою для розірвання шлюбу. Відповідно до ст. 113 СК України, особа, яка змінила своє прізвище у звязку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Зі змісту свідоцтва про одруження [PERSON] до шлюбу мала прізвище Єфімчук.

Outcome: approved