Jurisdiction: civil
Date: 2015-02-11 00:00:00

Позивач звернулась до суду з вищезазначеним позовом. В обґрунтування позовних вимог, посилається на те, що на праві приватної спільної сумісної власності на підставі свідоцтва про право власності на житло [NUMBER] від 25.02.1994 року їй та членам її сім'ї - [PERSON], [PERSON] належить квартира за адресою: [ADDRESS]. Крім цього, за цією адресою зареєстрований [PERSON], який є для позивачки сторонньою людиною. Відповідач з 2010 року за вказаною адресою не проживає, за комунальні послуги не сплачує, особисті речі в квартирі відсутні. У зв'язку з цим позивачка просить суд усунути їй перешкоди у користуванні квартирою, шляхом визнання [PERSON] таким, що втратив право користування квартирою. В судове засідання позивач не з'явилась, надала до суду заяву, в якій просить розглядати справу без її участі, позовні вимоги підтримує в повному обсязі. Не заперечує проти винесення заочного рішення. Відповідач у судове засідання не з'явився, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, причини неявки суду не повідомив. Заяв про розгляд справи без його участі не надав. Треті особи [PERSON] та [PERSON] в судове засідання не з'явились, про час та місце розгляду повідомлені належним чином. Відповідно до ч. 1 ст. 224 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений, і від якого не надійшло повідомлення про причини неявки, зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи. Зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України. Дослідивши повно та всебічно обставини справи в їх сукупності, оцінивши надані по справі докази, суд дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що на праві приватної спільної сумісної власності квартира, яка розташована за адресою: [ADDRESS], належить [PERSON], [PERSON], [PERSON] (а.с. 6). Власником вищезазначеної квартири є [PERSON] (а.с. 7). Згідно довідки КП «ЖЕО №8» за адресою [ADDRESS], зареєстровані: [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON] (а.с. 9). Як вбачається з матеріалів справи, відповідач не проживає в зазначеній квартирі з 2010 року по теперішній час (а.с. 8). Відповідно до ст.405 ч.2 ЦК України, член сім'ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім'ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом. Стаття 71 ЖК України передбачає, що у разі відсутності наймача або членів його сім'ї у житловому приміщенні понад шість місяців, він втрачає право користування ним. Відповідно до ст. 107 ч.2 ЖК України, член сім'ї який вибув на постійне місце проживання в інше жиле приміщення, втрачає право користування жилим приміщенням з якого вибув. Визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням внаслідок відсутності особи понад встановлені строки, згідно ст. 72 ЖК України провадиться в судовому порядку. Відповідно до п. 10 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 12.04.1985 року з наступними змінами, у справах про визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням, необхідно з'ясувати причини відсутності відповідача понад встановлені строки, у разі їх поважності, суд може продовжити пропущений строк. Відповідач не звертався до суду з вимогою про продовження строку на відсутність у спірній квартирі. Відповідно до ст.16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. У разі будь-яких обмежень у здійсненні права користування та розпорядження своїм майном власник має право вимагати усунення відповідних перешкод, зокрема, шляхом зняття особи з реєстрації місця проживання, пред'явивши разом з тим одну із таких вимог: про позбавлення права власності на житлове приміщення; про позбавлення права користування житловим приміщенням; про визнання особи безвісно відсутньою; про оголошення фізичної особи померлою. При таких обставинах вирішення питання про зняття особи з реєстраційного обліку залежить, зокрема, від вирішення питання про право користування такої особи жилим приміщенням відповідно до норм житлового та цивільного законодавства (ст.ст.71,72,116,156 ЖК України; ст.405 ЦК України). Наявність у Відповідача реєстрації місця проживання за адресою квартири Позивача суттєво обмежує можливість [PERSON] використовувати належну їй на праві власності квартиру на власний розсуд, що є порушенням права користування об'єктом права власності, гарантоване позивачці як власнику житлового приміщення, ч.1 ст.317 ЦК України. Відповідно до ч.2 ст.386 ЦК України власник, який має підстави передбачати можливість порушення свого права власності іншою особою, може звернутися до суду з вимогою про заборону вчиняти нею дій, які можуть порушити його право, або з вимогою про вчинення певних дій для запобігання такому порушенню. Статтею 391 ЦК України передбачено, що власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном. Суд, враховуючи викладене, знаходить позовні вимоги Позивача обґрунтованими та доведеними. Вищевикладені обставини свідчать про те, що відповідач не проживає у квартирі за місцем реєстрації без поважних причин та не має наміру там проживати, а отже є підстави для визнання його таким, що втратив право користування квартирою за адресою: [ADDRESS]. Факт реєстрації в квартирі відповідача завдає додаткових матеріальних витрат на оплату комунальних послуг, що завдає позивачу матеріальної шкоди. При цьому, у постанові Верховного Суду України від 16 січня 2012 року зазначено, що вирішення питання про зняття особи з реєстраційного обліку залежить, зокрема, від вирішення питання про право користування такої особи житловим приміщенням відповідно до норм житлового та цивільного законодавства (статті 71, 72, 116, 156 ЖК УРСР; стаття 405 ЦК). Отже, у разі будь-яких обмежень у здійсненні права користування та розпорядження своїм майном власник має право вимагати усунення відповідних перешкод, зокрема, шляхом зняття особи з реєстрації місця проживання, пред'явивши водночас одну із таких вимог, зокрема: про позбавлення права користування житловим приміщенням. На підставі ст.88 ЦПК України, стягненню з відповідача на користь позивача підлягають понесені судові витрати в розмір 243,60 грн.

Outcome: approved