Jurisdiction: civil
Date: 2015-10-12 00:00:00

Позивач звернулась до Могилів-Подільського міськрайонного суду Вінницької області з позовом до [PERSON] про стягнення боргу, посилаючись на те, що 07.09.2014 відповідач позичив 6000,00 грн. у [PERSON] і зобов'язався повернути кошти до 30.09.2014. Відповідачем було власноручно написано розписку, в якій він, зобов'язався повернути кошти у вказаний термін. Відповідач ухиляється від виконання грошового зобов'язання перед позивачем, в зв'язку з чим позивач звернулась до суду для захисту своїх прав та інтересів. Позивач в судове засідання не з'явилась, подала до суду заяву, в якій зазначила, що позов підтримує, просить розгляд справи проводити за її відсутності та те, що вона не заперечує проти заочного розгляду справи. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з'явився, про час та місце розгляду справи був повідомлений завчасно та належним чином за місцем реєстрації. Враховуючи зміст заяви позивача, суд ухвалив провести заочний розгляд справи на підставі наявних в ній доказів, відповідно до положень ст. 224 ЦПК України. Дослідивши матеріали справи, оцінивши докази суд, прийшов до переконання в тому, що позов підлягає задоволенню, з таких підстав. Однією із загальних засад цивільного законодавства, зокрема, є свобода договору, що стверджується п. 3 ч. 1 ст. 3 ЦК України, а в ч.1 ст. 626 ЦК України зазначено, що договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків. Відповідно до ст.1046 ЦК України договір за яким одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов'язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості є договір позики. Згідно із ч.2 ст.1047 на підтвердження укладення договіору позики та його умов може бути представлена розписка позичальника або інший документ, який посвідчує передання грошової суми або визначеної кількості речей. Відповідно до ст. 1049 ЦК України, позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Між позивачем та відповідачем укладено договір позики, що підтверджується оригіналом розписки [PERSON] від 07.09.2014, в якій зазначено, що [PERSON] зобов'язується повернути [PERSON] позичені кошти, в розмірі 6000,00 грн., до 30.09.2014. Згідно ст. 525 ЦК України одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом, а ч.1 ст. 526 ЦК України встановлює, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу. Відповідно до ч. 1 ст. 530 ЦПК України якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Згідно ч. 1 ст. 629 ЦК України договір є обов'язковим для виконання сторонами. В позові вказано, що відповідач не виконав зобов'язання перед позивачем. В позивача наявний оригінал розписки, яку вона надала суду. Отже, судом встановлено, що відповідач [PERSON] 07.09.2015 на підставі власноручно написаної розписки отримав грошову суму у розмірі 6000,00 грн., але зобов'язання щодо своєчасного повернення грошової суми не виконав. Відповідно до ч.1 ст. 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею документально підтверджені судові витрати. Крім того, при подачі позову позивач не доплатила судовий збір в розмірі 243,60 грн, які в даному випадку потрібно стягнути з відповідача. На підставі викладеного вище та

Outcome: approved