Jurisdiction: civil
Date: 2017-07-17 00:00:00

Позивач звернулась до суду з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів, в якому просить стягнути з відповідача аліменти на користь [PERSON] на утримання сина - [PERSON], [INFO], у розмірі 1/4 частини з усіх видів його заробітку (доходу) щомісяця та стягувати їх починаючи від дня пред'явлення позову до суду і до досягнення сином повноліття. В обґрунтування позовних вимог позивач зазначила, що з 21.09.1996 року перебуває в зареєстрованому шлюбі з відповідачем. Від спільного шлюбу у них народився син - [PERSON], [INFO]. Позивач вказала, що син проживає разом з нею та має чимало потреб, зокрема, повноцінне харчування, одяг, взуття та інше. Позивач зазначає, що оскільки відповідач в добровільному порядку не надає коштів на утримання сина, а сама позивач не в змозі задовольнити потреби сина, тому остання змушена звернутися з позовом до суду. Позивач подала до суду заяву про розгляд справи без її участі, позовні вимоги підтримала в повному обсязі. Відповідач в судове засідання не з'явився, згідно поданої заяви просить розглянути справу у його відсутність, позовні вимоги визнає, але зазначає, що на даний час син знаходиться на повному матеріальному забезпеченні його та родини (а.с.13). Суд, дослідивши матеріали справи, оцінюючи в сукупності зібрані по справі докази, приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Встановлено, що сторони перебувають у шлюбі з 21.09.1996 року, що підтверджується копією свідоцтва про одруження серії [NUMBER], виданого 21.09.1996 року Житомирським міським відділом реєстрації актів громадянського стану, актовий запис №1399 (а.с. 4). Сторони по справі мають дитину [PERSON], [INFO], що підтверджується копією свідоцтва про народження серії [NUMBER] виданого 09.12.2016 року Житомирським міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Житомирській області (а.с.3). Згідно ст. 180 Сімейного кодексу України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до положень статей 18, 27 Конвенції про права дитини визнається принцип загальної та однакової відповідальності обох батьків за виховання і розвиток дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування. Кожна дитина має право на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку. Батько (-ки) або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення умов життя, необхідних для розвитку дитини. Статтею 51 Конституції України встановлений обов'язок батьків утримувати дітей до їх повноліття. Частиною третьою ст. 181 Сімейного кодексу України передбачено, що за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Згідно зі ст. 182 Сімейного кодексу України при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров'я та матеріальне становище дитини; стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, за винятком випадків передбачених ст. 184 цього Кодексу. Згідно зі ст. 183 Сімейного кодексу України частка заробітку (доходу) матері, батька дитини, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Зі змісту свідоцтва про народження вбачається, що позивач та відповідач є батьками [PERSON], [INFO] отже, рівною мірою зобов'язані його утримувати (а.с. 3). Відповідно до ч.1 ст. 191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову. Оскільки, відомості щодо надання відповідачем допомоги на утримання дитини не встановлені суд вважає позовні вимоги обґрунтованими. Відповідно п. 1 ч. 1 ст. 367 ЦПК України, суд допускає негайне виконання рішень у справах про стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць. Згідно ч.3 ст. 88 ЦПК України, якщо позивача, на користь якого ухвалено рішення, звільнено від сплати судового збору, він стягується з відповідача в дохід держави пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог. Оскільки, за подання вимоги про стягнення аліментів позивач був звільнений від сплати судового збору, він підлягає стягненню з відповідача на користь держави. На підставі викладеного,

Outcome: approved