Jurisdiction: civil
Date: 2019-09-29 00:00:00

Позивач звернулась до суду з позовом до відповідача про продовження строку для подання заяви. Посилаючись на те, що покійний чоловік позивачки [PERSON] працював у Міністерстві Внутрішніх справ, в ході чого 14.02.1994 року отримав посвідчення пенсіонера МВС України, з якого вбачається, що пенсія йому призначена з 01.02.1994 року по інвалідності. 17.06.2002 року він отримав посвідчення інваліда війни. У зв`язку з інвалідністю чоловік позивачки підпадав під дію постанови КМУ «Про порядок забезпечення осіб з інвалідністю автомобілями» від 08.09.1997 року. Наказом №177 від 26.12.2005 року його було забезпечено автомобілем марки ЗАЗ 11020632, 2005 року випуску, державний номерний знак [NUMBER] , червоного кольору. Однак [INFO] чоловік позивачки помер. Після його смерті автомобіль марки ЗАЗ 11020632, 2005 року випуску, державний номерний знак [NUMBER] , червоного кольору, мав би змогу стати власністю позивачки, адже автомобіль строк експлуатації якого менше 10-ти років, після смерті особи з інвалідністю залишається у користуванні її сім`ї, якщо в ній є особа з інвалідністю, яка мала підстави для забезпечення автомобілем на час смерті особи з інвалідністю або не більше 6 місяців з дня її смерті, зареєстрована на час смерті з такою особою за місце її реєстрації, або не має іншого автомобіля у тому числі отриманого через структурний підрозділ з питань соціального захисту населення або управління виконавчої дирекції Фонду. Отже, іншому члену сім`ї померлої особи з інвалідністю, який зареєстрований за місцем реєстрації особи з інвалідністю на час смерті, автомобіль, строк експлуатації якого менше ніж 10 років, залишається у разі сплати ним протягом шести місяців з дня смерті особи з інвалідністю до державного бюджету на рахунки, відкриті в органах Казначейства з урахуванням розрахункової вартості автомобіля та суми, сплаченої за нього. Оскільки, позивач була дружиною померлого чоловіка, спільно з ним проживала на момент його смерті, але у піврічний термін не звернулася із заявою до Департаменту соціального захисту населення Чернівецької обласної державної адміністрації з поважних причин, а саме через ряд хвороб, які тривали довгий час, із перебування у стаціонарному відділені ЛШМД м. Чернівці з діагнозом СКХ. Під час звернення до Департаменту соціального захисту населення Чернівецької обласної державної адміністрації із відповідною заявою, позивачу було відмовлено, мотивуючи, що пропущений строк для звернення із такою заявою. Виходячи з вищевикладеного, просить суд продовжити строк для звернення до Департаменту соціального захисту населення Чернівецької обласної державної адміністрації та сплати залишкової вартості автомобіля ЗАЗ 11020632, 2005 року випуску, державний номерний знак [NUMBER] на 30 днів з моменту вступу рішення суду в законну силу. Ухвалою суду від 17.07.2019 року відкрито провадження по цивільній справі, судовий розгляд постановлено проводити в порядку загального позовного провадження. Ухвалою суду від 16.09.2019 року закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду. В судове засідання сторони не з`явились, про час та місце розгляду справи повідомлені належним чином. До початку розгляду справи по суті позивач подала письмову заяву про розгляд справи за її відсутності, на позові наполягає. До початку розгляду справи по суті представник відповідача подав письмову заяву про розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги визнає в повному обсязі, на задоволенні позову не заперечує. На підставі ч. 2 ст. 247 ЦПК України судове засідання проводилося без технічної фіксації. Дослідивши матеріали справи, судом фактично встановлено наступні фактичні обставини та відповідні ним правовідносини. Згідно посвідчення УМВС України в Чернівецькій області, [PERSON] був інвалідом першої групи і мав право на пільги встановлені законодавством України для ветеранів війни - інвалідів війни. [PERSON] , помер [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про смерть від [INFO], актовий запис №766. Позивач [PERSON] та покійний [PERSON] перебували у шлюбі зареєстрованим від 26.09.1987 року, що підтверджується свідоцтвом про шлюб від 26.09.1987 року. Згідно довідки КЖРЕП-6 №1351 від 19.04.2019 року [PERSON] на момент смерті [PERSON] , а саме [INFO], була зареєстрована, проживала та перебувала на утриманні [PERSON] за адресою: [ADDRESS] . Згідно виписок з медичної картки позивач тривалий час перебувала на стаціонарному лікування в урологічному відділенні ЛШМД м. Чернівці. Згідно зі ст. 3 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому законом, звернутись до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Відповідно до ч. 1 ст. 15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорення. Тобто, у розумінні закону, суб`єктивне право на захист - це юридично закріплена можливість особи використати заходи правоохоронного характеру для поновлення порушеного права і припинення дій, які порушують це право. Згідно з п.16 Постановою Кабінету Міністрів України №999 від 19 липня 2006 року «Про затвердження Порядку забезпечення осіб з інвалідністю автомобілями» особі з інвалідністю, законному представнику недієздатної особи з інвалідністю чи дитини з інвалідністю автомобіль, виданий безоплатно чи на пільгових умовах, за її (його) бажанням може бути безоплатно переданий у власність після закінчення 10-річного строку експлуатації. Після смерті особи з інвалідністю, дитини з інвалідністю такий автомобіль може бути безоплатно переданий у власність члену її сім`ї (за бажанням такого члена сім`ї), який на час смерті особи з інвалідністю були зареєстровані за місцем реєстрації особи з інвалідністю, дитини з інвалідністю. Автомобіль, строк експлуатації якого менше ніж 10 років (крім випадку, зазначеного в абзаці другому цього пункту), після смерті особи з інвалідністю залишається у користуванні її сім`ї, якщо в ній є особа з інвалідністю, яка, мала підстави для забезпечення автомобілем на час смерті особи з інвалідністю або протягом не більше 6 місяців з дня її смерті;зареєстрована на час смерті особи з інвалідністю за місцем її реєстрації; не має іншого автомобіля, у тому числі отриманого через структурний підрозділ з питань соціального захисту населення або управління виконавчої дирекції Фонду. Іншому члену сім`ї померлої особи з інвалідністю, який зареєстрований за місцем реєстрації особи з інвалідністю на час смерті, автомобіль, строк експлуатації якого менше ніж 10 років, залишається у разі сплати ним протягом шести місяців з дня смерті особи з інвалідністю до державного бюджету на рахунки, відкриті в органах Казначейства, а членом сім`ї померлої особи з інвалідністю внаслідок трудового каліцтва - на рахунки відповідних управлінь виконавчої дирекції Фонду вартості автомобіля з урахуванням розрахункової вартості автомобіля та суми, сплаченої за нього особою з інвалідністю. У разі неподання спадкоємцем у шестимісячний строк заяви про повернення суми, що була сплачена особою з інвалідністю, законним представником недієздатної особи з інвалідністю, дитини з інвалідністю за автомобіль, з поважних причин, підтверджених документально, строк може бути продовжений на відповідний період. Відповідно до ч.1 ст. 127 ЦПК України суд за заявою учасника справи поновлює пропущений процесуальний строк, встановлений законом, якщо визнає причини його пропуску поважними, крім випадків, коли цим Кодексом встановлено неможливість такого поновлення. Судом, встановлено, що позивач, на день смерті свого чоловіка була зареєстрована та проживала разом з ним, вона є інвалідом ІІІ- групи , потребує забезпечення автомобілем, а отже має право на звернення із заявою про залишення їй автомобіля, строк для звернення із заявою до Департаменту соціального захисту населення Чернівецької обласної державної адміністрації, суд вважає пропущений з поважних причин, а тому є підстави для поновлення строку встановленого законом. Суд, відповідно до ст. 89 ЦПК України оцінивши докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів, а також оцінивши достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності приходить до висновку, що порушене право підлягає захисту в обраний позивачем спосіб, а заявлені вимоги підлягають задоволенню в повному обсязі. На підставі наведеного та

Outcome: approved