Jurisdiction: civil
Date: 2019-05-12 00:00:00

Позивач звернулась до суду з вищевказаним позовом, обґрунтовуючи свої вимоги тим, що [INFO] померла її малолітня донька [PERSON] , після смерті якої відкрилася спадщина, в тому числі на 1/3 частину будинковолодіння [ADDRESS] . Дата смерті у свідоцтві про смерть не зазначена у зв`язку з тим, що дитина померла на дому та позивач не мала можливості вчасно отримати медичну довідку про смерть дитини. Позивач зазначає, що вона є єдиною спадкоємицею першої черги за законом після смерті своєї доньки та спадщину після смерті доньки прийняла відповідно до ст. 549 ЦК УРСР (у редакції 1963 року), оскільки протягом шести місяців з моменту смерті доньки вона вступила в управління та володіння спадковим майном, а саме постійно проживала та зареєстрована в спадковому будинковолодінні. Інші спадкоємці першої черги за законом після смерті доньки відсутні. Батько дитини в її свідоцтві про народження записаний зі слів позивача за її дівочим прізвищем [PERSON] . Також у свідоцтві про народження доньки в графі мати невірно зазначено по батькові матері « [PERSON] », замість вірного « [PERSON] », що є окремою підставою неможливості оформлення нею своїх спадкових прав в нотаріальній конторі після смерті доньки. Також позивач зазначає, що [INFO] помер її син [PERSON] після смерті якого відкрилася спадщина, в тому числі на 1/3 частину будинковолодіння [ADDRESS] . Вказує, що вона є спадкоємицею першої черги за законом після смерті свого сина та спадщину після його смерті прийняла, оскільки на момент смерті сина постійно проживала та була зареєстрована з ним за однією адресою. Інші спадкоємці першої черги за законом після смерті сина відсутні. У зв`язку з тим, що спадкове будинковолодіння відноситься до категорії колгоспних дворів, позивач не має можливості оформити своє право власності та отримати свідоцтво про право на спадщину за законом після смерті дітей в нотаріальній конторі. При цьому позивач зазначає, що станом на 15.04.1991 членами колгоспного двору вищевказаного будинковолодіння, які не втратили право на майно двору були троє осіб: [PERSON] (позивачка), [PERSON] , [PERSON] , які відповідно набули право власності на майно двору в рівних частках, тобто по 1/3 частці кожний. Щоб вирішити спір в досудовому порядку позивач зверталася до державного реєстратора прав на нерухоме майно, але отримала рішення про відмову у державній реєстрації прав та їх обтяжень, та зверталася до Вінницької районної державної нотаріальної контори, але отримала постанову про відмову у вчиненні нотаріальної дії Вінницької районної державної нотаріальної контори. За вказаних обставин позивач просить суд ухвалити рішення, яким встановити факт, що вона, [PERSON] , була рідною матір`ю [PERSON] , та визнати за [PERSON] право власності в порядку спадкування за законом: після смерті доньки [PERSON] на 1/3 частку, після смерті сина [PERSON] на 1/3 частку, а також як за членом колгоспного двору на 1/3 частку, а загалом, на цілий житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами [ADDRESS] . До початку розгляду справи по суті, за клопотанням представника позивача [PERSON] , судом було витребувано докази по справі, а саме витребувано з Вінницької районної державної нотаріальної контори копії спадкових справ після смерті [INFO] [PERSON] та після смерті [INFO] [PERSON] . У відповідь на ухвалу надійшов лист Вінницької районної державної нотаріальної контори про те, що відповідно до Спадкового реєстру, спадкоємці померлої [PERSON] та [PERSON] до нотаріальних контор та приватних нотаріусів по питанню відкриття спадщини не зверталися, спадкова справа не заводилась. В підготовче судове засідання учасники справи не з`явились, однак попередньо подали до суду письмові заяви про розгляд справи без їхньої участі. Представник позивача, адвокат Галіцина В.В., подала суду заяву, в якій просить проводити розгляд справи у відсутність позивача та її представника, позов просить задовольнити. Представник відповідача подав суду письмову заяву про розгляд справи без участі представника сільської ради, в поданій заяві зазначив, що позов визнає та згоден на ухвалення рішення в підготовчому судовому засіданні. Частиною 3 ст. 211 ЦПК України визначено, що учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності. Якщо таке клопотання заявили всі учасники справи, судовий розгляд справи здійснюється на підставі наявних у суду матеріалів. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши матеріали справи та оцінивши докази в їх сукупності, суд дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню, з наступних підстав. Відповідно до ч. ч. 3, 4 ст. 200 ЦПК України, за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Ухвалення в підготовчому засіданні судового рішення у разі відмови від позову, визнання позову, укладення мирової угоди проводиться в порядку, встановленому статтями 206, 207 цього Кодексу. Згідно ч. 4 ст. 206 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Так, судом встановлено наступні фактичні обставини справи. Відповідно до свідоцтва про смерть серії [NUMBER] , виданим повторно 09.11.2018 Вінницьким районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану ГТУЮ у Вінницькій області, [PERSON] померла в с. Некрасове Вінницького району Вінницької області у віці 7 років, про що 03.12.1992 виконавчим комітетом Некрасовської сільської ради Вінницького району Вінницької області складено відповідний актовий запис № 24. Дата смерті у свідоцтві про смерть не зазначена (а.с. 8). На момент смерті [PERSON] проживала та була зареєстрована по [ADDRESS] , що підтверджується довідкою № 666, 26.11.2018 виконавчим комітетом Некрасовської сільської ради Вінницького району Вінницької області (а.с. 30). Після її смерті відкрилася спадщина на належне їй майно, до складу якого увійшла також 1/3 частина будинковолодіння [ADDRESS] , яка належала померлій як члену колгоспного двору, яка станом на 15 квітня 1991 року не втратила право на майно двору, що підтверджується виписками з погосподарських книг Некрасовської сільської ради (а.с.39), Свідоцтвом № [NUMBER] про право особистої власності на домоволодіння від 19.01.1989, виданим про те, що цілий жилий будинок з приналежними до нього будівлями та спорудами, який розташований в [ADDRESS] дійсно належить голові колгоспного двору [PERSON] (а.с. 19). Згідно з відомостями технічного паспорта, виготовленого КП «ВООБТІ», житловий будинок з господарськими будівлями і спорудами, що розташований за адресою: [ADDRESS] в цілому складається з: житлового будинку літ. А; ганку з козирком; сараю літ. Б; погребу літ. п/Б; убиральні літ. В; огорожі № 1; воріт з хвірткою № 4 (а.с.22-26). У свідоцтві про народження від 03.03.1985 [PERSON] серії [NUMBER] в графі мати значиться - [PERSON] , а не « [PERSON] », як зазначено в паспорті позивача. Тому для оформлення спадкових прав позивача [PERSON] їй також необхідно встановити факт родинних відносин з дочкою. Даний факт підтверджується свідоцтвом про народження від 03.03.1985 [PERSON] серії [NUMBER] , виданим 03.03.1985 Некрасовською сільською радою Вінницького району Вінницької області, в частині прізвища та імені матері (а.с. 14); архівною довідкою Державного архіву Вінницької області № 07-390/7 від 29.11.2018 про народження батька позивача [PERSON] , 1928 року народження (а.с. 11-12); довідкою Некрасовської сільської ради Вінницького району Вінницької області за № 668 від 26.11.2018 (а.с. 32), актом обстаеження фактичного місця проживання від 23.11.2018, затвердженим Некрасовською сільською радою Вінницького району Вінницької області (а.с.38); виписками з погосподарських книг Некрасовської сільської ради Вінницького району Вінницької області, згідно яких вони проживали за однією адресою (а.с.39). Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 315 ЦПК України, суд розглядає справи про встановлення факту родинних відносин між фізичними особами. Встановлення факту родинних відносин, а саме, що [PERSON] була матір`ю [PERSON] , [INFO] , яка померла [INFO] , має для позивача [PERSON] юридичне значення, від встановлення даного факту залежить оформлення її спадкових прав після смерті дочки. Чинним законодавством не передбачено іншого порядку його встановлення. Таким чином, суд дійшов висновку, що вимоги позивача про встановлення факту родинних відносин є законними, обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню. Згідно ст. 524 ЦК УРСР (в редакції 1963 року) спадкоємство здійснюється за законом і за заповітом. Спадкоємство за законом має місце, коли і оскільки воно не змінено заповітом. Відповідно до ст. 529 ЦК УРСР (в редакції 1963 року) при спадкоємстві за законом спадкоємцями першої черги є, в рівних частках, діти (у тому числі усиновлені), дружина і батьки (усиновителі) померлого. Таким чином, спадкоємицею першої черги за законом після смерті [PERSON] є її мати [PERSON] , яка спадщину прийняла, оскільки протягом шести місяців з моменту смерті доньки вона вступила в управління та володіння спадковим майном, а саме постійно проживала та була зареєстрована в спадковому будинковолодінні,що підтверджується довідкою Некрасовської сільської ради за № 667 від 26.11.2018 (а.с. 61). Інші спадкоємці першої черги за законом після смерті [PERSON] відсутні, що підтверджується постановою про відмову у вчиненні нотаріальної дії Вінницької районної державної нотаріальної контори № 509/02-31 від 13.03.2019 (а.с. 42) та виписками з погосподарських книг Некрасовської сільської ради (а.с. 39). Ці дії, згідно норм чинної на момент смерті в 1992 році доньки [PERSON] статті 549 ЦК України в редакції 1963 року, свідчать про фактичне прийняття позивачем [PERSON] спадщини. [INFO] помер [PERSON] в с. Некрасове Вінницького району Вінницької області, що підтверджується свідоцтвом про його смерть серії [NUMBER] , виданим повторно (а.с. 9). На момент смерті [PERSON] проживав з матір`ю [PERSON] та був зареєстрований по [ADDRESS] , що підтверджується довідкою № 667, 26.11.2018 виконавчим комітетом Некрасовської сільської ради Вінницького району Вінницької області (а.с. 31). Після його смерті відкрилася спадщина на належне йому майно, до складу якого увійшла також 1/3 частина будинковолодіння [ADDRESS] , яка належала померлому як члену колгоспного двору, який станом на 15 квітня 1991 року не втратив право на майно двору, що підтверджується виписками з погосподарських книг Некрасовської сільської ради (а.с. 39). Позивач [PERSON] є спадкоємцем першої черги за законом після смерті сина [PERSON] , що підтверджується Витягом з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про державну реєстрацію народження від 09.11.2018, згідно якого наявний актовий запис 08 від 18.10.1980 про народження [PERSON] , відомості про матір: [PERSON] (а.с. 13). Імена [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] є тотожними (а.с. 40 - 41). Інші спадкоємці першої черги за законом після смерті [PERSON] відсутні, що підтверджується копією домової книги (а.с. 36 - 37), постановою про відмову у вчиненні нотаріальної дії Вінницької районної державної нотаріальної контори № 509/02-31 від 13.03.2019 (а.с. 42) та виписками з погосподарських книг Некрасовської сільської ради (а.с. 39). Позивач [PERSON] спадщину після смерті сина [PERSON] , прийняла, оскільки на момент його смерті постійно проживала та була зареєстрована з ним за однією адресою, що що підтверджується: копією домової книги (а.с. 36-37); довідками Некрасовської сільської ради № 665, № 667 від 26.11.2018 (а.с. 29, 31). Ці дії, згідно норм чинної на момент смерті 09.12.2013 сина [PERSON] ч. 3 ст. 1268 ЦК України в редакції 2003 року, свідчать про фактичне прийняття позивачем [PERSON] спадщини. Згідно зі ст. 1216, 1217 ЦК України, спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Положеннями ст. 1218 ЦК України, встановлено, що до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Відповідно до ст. 1261 ЦК України, у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. Згідно з ч. 5 ст. 1268 ЦК України незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. Однак, оскільки спадкове будинковолодіння відноситься до категорії колгоспних дворів, що підтверджується виписками з погосподарських книг Некрасовської сільської ради, спадкоємець [PERSON] не має можливості отримати свідоцтво про право на спадщину за законом після смерті дочки та сина в нотаріальній конторі та оформити своє право власності, про що свідчить постанова про відмову у вчиненні нотаріальної дії № 509/02-31 від 13.03.2019 Вінницької районної державної нотаріальної контори (а.с. 42) та рішення про відмову у державній реєстрації прав та їх обтяжень №43870594 від 05.11.2018 (а.с. 21). Відповідно до пункту 6 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику у справах за позовами про захист права приватної власності» № 20 від 22.12.1995, спори щодо майна колишнього колгоспного двору, яке було придбане до 15 квітня 1991 року, мають вирішуватися за нормами, що регулювали власність цього двору, а саме: право власності на майно, яке належало колгоспному двору і збереглося після припинення його існування, мають ті члени двору, котрі до 15 квітня 1991 року не втратили права на частку в його майні. Такими, що втратили це право, вважаються працездатні члени двору, які не менше трьох років підряд до цієї дати не брали участі своєю працею та коштами у веденні спільного господарства двору. Згідно ст.ст. 120, 123 ЦК України (в редакції 1963 року), чинних на час існування колгоспних дворів, майно колгоспного двору належало його членам на праві спільної сумісної власності та розмір частки члена колгоспного двору визначався виходячи з рівності часток всіх членів двору. Як роз`яснив Пленум Верховного Суду України в п.13 постанови від 24.06.1983 № 4 «Про практику розгляду судами України справ про спадкування» та в підпункті «г» пункту 6 постанови № 20 від 22.12.1995 «Про судову практику у справах права приватної власності», правила ст. 563 ЦК УРСР про те, що спадщина на майно колгоспного двору відкривається лише після смерті останнього його члена, поширюється на випадки припинення колгоспного двору лише з цих підстав до 1 липня 1990 року. У разі смерті члена колгоспного двору після [INFO] спадщина на відповідну частку майна колгоспного двору відкривається після смерті кожного з його колишніх членів. Тому враховуючи право кожного із членів колгоспного двору, які не втратили право на частку в ньому, на виділ його частки виходячи із засад рівності часток, та відсутність інших осіб, які претендують на частку в ньому, частки [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] в праві на будинковолодіння є рівними, та позивач правомірно просить визнати за нею право власності на 1/3 частку будинковолодіння як члена колишнього колгоспного двору та по 1/3 частці будинковолодіння в порядку спадкування після смерті [PERSON] , [PERSON] , іншого способу захисту своїх прав, окрім судового, у неї немає, суд вважає позов обґрунтованим та таким, що підлягає задоволенню. На підставі викладеного та

Outcome: approved