Jurisdiction: civil
Date: 2014-02-17 00:00:00

Позивач звернулась до суду з вище вказаним позовом. Посилалась на те, що 24 грудня 2012 року вона стала переможцем прилюдних торгів по реалізації нерухомого майна (предмету іпотеки) та придбала за ціною 178248 грн. житловий будинок по [ADDRESS]. Організатором прилюдних торгів була філія 26 ПП «Нива В.Ш.». Вказувала на те, що нею було внесено на розрахунковий рахунок ВДВС Новоселицького РУЮ 151689,05 грн., а також сума гарантійного внеску в розмірі 8912,4 грн. була перерахована нею 24 грудня 2012 року на рахунок організатора прилюдних торгів до проведення прилюдних торгів в рахунок наданих ним послуг з реалізації майна. Окрім того, 09 січня 2013 року нею було сплачено з суми оплати майна 17646,55 грн. в остаточну оплату послуг філії відповідача. Посилалась на те, що 06 червня 2013 року набрало чинності рішення Новоселицького районного суду Чернівецької області по справі за позовом КС «Буковина» до філії 26 ПП «Нива В.Ш.», [PERSON], третя особа ВДВС Новоселицького РУЮ про визнання прилюдних торгів недійсними, відповідно до якого визнано недійсними прилюдні торги з реалізації житлового будинку за адресою - [ADDRESS] Вказувала на те, що у зв'язку з визнанням зазначених прилюдних торгів недійсними вона зверталась до керівництва філії 26 ПП «Нива В.Ш.» з заявою про повернення сплачених нею грошових коштів, які були сплачені нею як учасницею та переможницею прилюдних торгів, які в подальшому було визнано недійсними, проте відповідач належним чином на вказану заяву не відреагував та не повернув їй грошові кошти. У зв'язку з наведеним, просила стягнути з ПП «Нива В.Ш.» грошові кошти в розмірі 26558,95 грн., судові витрати по справі, а також витрати на правову допомогу. Позивач в судове засідання не з'явилась, від неї до суду надійшла заява про розгляд справи у її відсутності, позовні вимоги підтримала в повному обсязі та не заперечувала проти винесення заочного рішення по справі. Відповідно до ч. 2 т. 158 ЦПК України особа, яка бере участь у справі, має право заявити клопотання про розгляд справи за її відсутності. Представник третьої особи в судове засідання не з'явився, хоча двічі належним чином повідомлявся судом про час та місце розгляду справи, про причини своєї неявки суд не повідомив. Справа слухалась у відсутності представника відповідача, який не з'явився в судове засідання незважаючи на те, що належним чином був повідомлений судом про час та місце розгляду, про причини своєї неявки суду не повідомив і не подав заяви про відкладення розгляду справи. Як вбачається з повідомлень про вручення поштового відправлення, відповідач належним чином повідомлений про час та місце розгляду справи, про причини своєї неявки суд не повідомив. У відповідності до вимог ч.4 ст. 169 ЦПК у разі повторної неявки в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення). Згідно ч.1 ст.224 ЦПК України у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності або якщо повідомлені ним причини неявки визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Оскільки позивач не заперечувала проти розгляду даної цивільної справи за відсутності відповідача, суд вважає, що по справі слід ухвалити заочне рішення. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов обґрунтований та підлягає задоволенню, виходячи з наступних підстав. Згідно ч.ч. 1-3 ст. 212 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жоден доказ не має для суду наперед встановленого значення. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності. Так, судом встановлено, що 24 грудня 2012 року відбулись прилюдні торги по реалізації нерухомого майна (предмету іпотеки), що є власністю [PERSON] за адресою - [ADDRESS] Переможцем вказаних прилюдних торгів стала [PERSON], що підтверджується копією протоколу №2612147 (а/с 4). Відповідно до копії свідоцтва про шлюб [PERSON] після реєстрації шлюбу змінила прізвище на «[PERSON]» (а/с 7). Як вбачається зі змісту вказаного вище протоколу прилюдних торгів розмір коштів за придбане на прилюдних торгах майно, які має внести переможець на рахунок державної виконавчої служби р/р 37311002002813 в ГУДКУ в Чернівецькій обл., МФО 856135 ЄДРПОУ 35039686 одержувач: Новоселицький ВДВС Новоселицького районного управління юстиції., в сумі 151689,05 грн. без ПДВ, до 09 січня 2013 року включно, що дорівнює різниці між продажною ціною придбаного ним лота і сумою винагороди спеціалізованої організації за цим лотом в сумі 26558,95 грн. без урахуванням ПДВ. Сума гарантійного внеску, перерахованого на рахунок організатора торгів в розмірі 8912,40 грн., визначається частиною оплати майна переможцем торгів і залишається спеціалізованій організації в рахунок наданих нею послуг з реалізації цього майна. Різницю між сумою гарантійного внеску та сумою винагороди спеціалізованої організації в сумі 17646,55 грн. переможець торгів має внести на поточний рахунок спеціалізованої організації № 26008228003200 в АКІБ «УкрСиббанк», МФО 351005 код 33668915, отримувач ПП «Нива-В.Ш.». Судом встановлено, що на виконання вище визначених умов протоколу прилюдних торгів, позивачем на вище вказані розрахункові рахунки було сплачено грошові кошти в розмірі 17646,55 грн. та 8912,40 грн., що підтверджується копіями відповідних квитанцій, наявних в матеріалах справи (а/с 8). Рішенням Новоселицького районного суду Чернівецької області від 27.05.2013 року задоволено позов Кредитної спілки «Буковина» до Філії-26 ПП «нива В.Ш.», [PERSON], третя особа ВДВС Новоселицького РУЮ про визнання прилюдних торгів недійсними та визнано недійсними прилюдні торги, які булим проведені 24 грудня 2013 року з реалізації будинку по [ADDRESS], Чернівецької області (а/с 5). Як вбачається з вище вказаного рішення суду, прилюдні торги були визнані недійсними з підстав передбачених ч. 1 ст. 203, ч. 1 ст. 215 ЦПК України у зв'язку з порушенням процедури проведення торгів. Так, позивач зверталась до третьої особи з клопотанням про повернення їй сплачених грошових коштів на виконання умов прилюдних торгів, які були визнанні судом недійсними, що підтверджується копією заяви від 04.07.2013 року на адресу директора філії №26 ПП «Нива В.Ш.», проте в матеріалах справи відсутні відомості, які вказують на те, що повернено грошові кошти позивачу (а/с 9). Відповідно до ч. 1 ст. 216 ЦК України недійсний правочин не створює юридичних наслідків, крім тих, що пов'язані з його недійсністю. У разі недійсності правочину кожна із сторін зобов'язана повернути другій стороні у натурі все, що вона одержала на виконання цього правочину, а в разі неможливості такого повернення, зокрема тоді, коли одержане полягає у користуванні майном, виконаній роботі, наданій послузі, - відшкодувати вартість того, що одержано, за цінами, які існують на момент відшкодування. Як вбачається зі змісту п. 5 та п. 10 Постанови Пленуму Верховного Суду України №9 від 06.11.2009 року «Про судову практику розгляду цивільних справ про визнання правочинів недійсними» вимога про застосування наслідків недійсності правочину може бути заявлена як одночасно з вимогою про визнання оспорюваного правочину недійсним, так і у вигляді самостійної вимоги в разі нікчемності правочину та наявності рішення суду про визнання правочину недійсним. Наслідком визнання правочину (договору) недійсним не може бути його розірвання, оскільки це взаємовиключні вимоги. Реституція як спосіб захисту цивільного права (частина перша статті 216 ЦК) застосовується лише в разі наявності між сторонами укладеного договору, який є нікчемним чи який визнано недійсним. У зв'язку з цим вимога про повернення майна, переданого на виконання недійсного правочину, за правилами реституції може бути пред'явлена тільки стороні недійсного правочину. Враховуючи вище наведене, суд приходить до висновку про обґрунтованість позовних вимог, оскільки правочин на підставі якого позивач сплатила грошові кошти відповідачу був визнаний недійсним, а тому до спірних правовідносин слід застосувати наслідки недійсності правочину. У відповідності до ч.1 ст. 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Якщо позов задоволено частково, судові витрати присуджуються позивачеві пропорційно до розміру задоволених позовних вимог, а відповідачеві - пропорційно до тієї частини позовних вимог, у задоволенні яких позивачеві відмовлено. Згідно ч. 1 ст. 79 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат пов'язаних з розглядом справи. Відповідно до п. 2 ч. 2 ст. 79 ЦПК України до витрат, пов'язаних з розглядом справи належать витрати на правову допомогу. Як вбачається з матеріалів справи, позивачем при зверненні до суду було сплачено судовий збір в розмірі 265,60 грн., а також відповідно до акту передання виконаних робіт, позивачем було понесено витрати на правову допомогу в розмірі 500 грн., у зв'язку з чим з відповідача на користь позивача слід стягнути судовий збір в розмірі 265,60 грн. та витрати на правову допомогу в розмірі 500 грн. На підставі вище викладеного та

Outcome: approved