Jurisdiction: civil
Date: 2015-06-01 00:00:00

Позивач, звернувшись з даним позовом до Мисайлівської сільської ради Богуславського району, просить суд визнати за нею право власності на земельну ділянку площею 0,2238 га з цільовим призначенням для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд, яка розташована по [ADDRESS], посилаючись на те, що [INFO] померла її дочка [PERSON], після смерті якої відкрилася спадщина, яку вона фактично прийняла за законом у своє володіння і користується нею, а коли вона звернулась до Богуславської районної державної нотаріальної контори із заявою оформити спадщину, то їй було відмовлено, оскільки право власності на земельну ділянку не було належним чином оформлено, що і явилось підставою для звернення до суду. Представник позивача [PERSON] в попереднє судове засідання не з'явився, але письмово повідомив суд про розгляд справи без його участі, без застосування технічних засобів, позовні вимоги [PERSON] підтримав та просив їх задовольнити. Представник відповідача - Мисайлівської сільської ради Богуславського району в попереднє судове засідання не з'явився, але письмово повідомив суд про визнання заявленого позову та про розгляд справи без його участі. Представник третьої особи в попереднє судове засідання не з'явився, але письмово повідомив суд про визнання заявленого позову та про розгляд справи без його участі. Виходячи з наведеного, суд вважає, що рішення у справі можливо постановити при проведенні попереднього судового засідання. Відповідно до ч.4 ст.130 ЦПК України при визнанні позову ухвалюється судове рішення в порядку, встановленому ст.174 цього ж Кодексу. Згідно з ч.4 ст.174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Із доданих до позовної заяви доказів видно, що [PERSON] являється матір'ю померлої та спадкоємцем на спадщину за законом після смерті дочки [PERSON], яка померла [INFO] у віці 42 років в м. Києві, що підтверджується копією свідоцтва про смерть. Із копії договору дарування вбачається, що [PERSON] подарував [PERSON] земельну ділянку площею 0,2238 га, розташовану в [ADDRESS], яка належала дарувальнику ([PERSON]) на підставі державного акту про право приватної власності на землю [NUMBER], виданого 20.09.2001 року Мисайлівською сільською радою Богуславського району. Із висновку про експертну грошову оцінку земельної ділянки від 28 квітня 2014 року видно, що оціночна вартість земельної ділянки площею 0,2238 га, розташованої по [ADDRESS], становить 15844 грн. Із копії постанови про відмову у вчиненні нотаріальної дії приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Гришаєвої І.В. від 24 квітня 2015 року вбачається, що [PERSON] свідоцтво про право на спадщину за законом після смерті спадкодавця [PERSON], виданим бути не може, оскільки право власності на земельну ділянку не було оформлено належним чином: не був виготовлений державний акт на право власності на земельну ділянку. Із ч.1 ст.1261 ЦК України видно, що у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. Таким чином, визнання відповідачем пред'явленого позову не суперечить закону, не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, а тому є підстави для задоволення заявленого позову. На підставі ст.1261 ЦК України,

Outcome: approved