Jurisdiction: civil
Date: 2018-12-16 00:00:00

Позивач звернулась до суду з позовом до [PERSON] про збільшення розміру аліментів на утримання неповнолітніх дітей. Позовні вимоги обґрунтовує тим, що з відповідачем вона перебувала у зареєстрованому шлюбі, який рішенням Володимир-Волинського міського суду від 08 червня 2011 року розірвано. Від спільного життя у них народилося двоє дітей: дочка - [PERSON], [INFO] та дочка - [PERSON], [INFO]. На підставі рішення Володимир-Волинського міського суду Волинської області від 30 травня 2011 року відповідач сплачує аліменти на користь позивачки на утримання неповнолітніх дітей у розмірі по 300 грн. на кожну дитину щомісячно і до досягнення ними повноліття. Позивач зазначає, що діти підросли відповідно збільшились витрати на їх утримання. Вказує, що сума аліментів, які сплачує відповідач є значно меншою 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. У зв'язку з вищенаведеним, просить збільшити розмір аліментів та стягувати з [PERSON] аліменти в її користь на утримання неповнолітніх дітей: дочки - [PERSON], [INFO] та дочки - [PERSON], [INFO] по 1600 грн. щомісячно на кожну дитину, але не менше 50% прожиткового мінімуму і до досягнення ними повноліття. В судове засідання позивач не з'явилась, проте подала уточнюючу заяву в якій просить збільшити розмір аліментів, які стягуються з відповідача, з 300 грн. до 1200 грн. на кожну дитину щомісячно та до досягнення дітьми повноліття. В судове засідання відповідач не з'явився, подав заяву в якій зазначив, що уточнені позовні вимоги визнає та не заперечує щодо їх задоволення, просить суд проводити розгляд справи у його відсутності. В зв'язку із цим, враховуючи письмові заяви позивача та відповідача, суд вважає за можливе розглянути справу у відсутності сторін на підставі наявних у справі доказів. Згідно з ч. 4 ст.206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Відповідно до ч.2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши матеріали справи, суд вважає позов таким, що підлягає задоволенню виходячи з наступного. З досліджених свідоцтв про народження дітей серії [NUMBER], серії [NUMBER], встановлено, що [PERSON] та [PERSON] є батьками неповнолітніх [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO]. Судом встановлено, що на підставі рішення Володимир-Волинського міського суду Волинської області від 30 травня 2011 року відповідач виплачує аліменти на користь позивачки на утримання неповнолітніх дітей у розмірі по 300 грн. на кожну дитину щомісячно і до досягнення ними повноліття. Відповідно до ч.1 ст. 192 Сімейного кодексу України, розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров'я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Згідно з ч.2 ст. 182 СК України розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Задовольняючи позов, суд бере до уваги, що відповідач сплачує аліменти в розмірі по 300 грн. щомісячно на кожну дитину, котрий згідно вищенаведеної норми та з урахуванням Закону України «Про державний бюджет України на 2018 р» не є мінімальним, оскільки є значно меншим 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, а також не є достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дітей. При цьому, суд звертає увагу на те, що зміна законодавства в частині визначення мінімального розміру аліментів на одну дитину не позбавляє платника чи одержувача аліментів права звернутися до суду з позовом про зміну розміру аліментів, відповідно до положень статті 192 СК України, оскільки дана норма дає право особі звернутись до суду і в інших випадках, передбачених цим Кодексом. У даній справі таким випадком, що розмір аліментів, які повинен сплачувати відповідач не відповідає вимогам ч. 2 ст. 182 СК України, що дає право позивачу звернутись до суду із позовом про збільшення розміру аліментів. Згідно з ч. 3 ст. 181 СК України, за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Відповідно до положень ч. 1 ст. 3 Конвенції про права дитини, ч.ч. 7, 8 ст. 7 СК України при вирішенні будь-яких питань щодо дітей суд повинен виходити з якнайкращого забезпечення інтересів дітей і, тим більше, при захисті одного із основних прав дитини - права на утримання, яке кореспондується з конституційним обов'язком батьків утримувати дітей до їх повноліття. При вирішенні справи суд враховує, що після ухвалення вищезгаданого рішення суду від 30 травня 2011 року про стягнення аліментів з відповідача, відбулись зміни у житті позивачки, як одержувача аліментів та житті її дітей на користь якої стягнуто аліменти, діти підросли, в зв'язку з чим закономірно, збільшилися витрати на їх утримання, (одяг, харчування - продуктовий кошик, кишенькові витрати, лікування, додаткові заняття), що законодавчо підтверджується прожитковим мінімумом для осіб вказаної категорії. Враховуючи вищенаведене, суд приходить до висновку, що розмір стягуваних з відповідача аліментів не повинен бути нижчим, ніж прожитковий мінімум для дитини відповідного віку, а обов'язок батьків щодо утримання дитини є однаковим для обох, а тому вважає за можливе визначити такий розмір аліментів: на утримання неповнолітніх дітей: дочки - [PERSON], [INFO] та дочки - [PERSON], [INFO] в твердій грошовій сумі в розмірі по 1200 грн. щомісячно на кожну дитину і до досягнення ними повноліття, таким чином задовольнивши позовні вимоги повністю. В силу ч. 6 ст. 141 ЦПК України, стягненню з відповідача [PERSON] в дохід держави підлягає судовий збір в сумі 704 (сімсот чотири) 80 коп. На підставі ч.ч. 7, 8 ст.7, ч.3 ст.181, ч.2 ст.182, ч.1 ст.192 Сімейного кодексу України,

Outcome: approved