Jurisdiction: civil
Date: 2020-01-28 00:00:00

Позивач звернулась до суду з позовною заявою, в якій просить визнати за нею право власності на Ѕ частину житлового будинку [ADDRESS] та на Ѕ частину земельної ділянки, розташованої за вищевказаною адресою, з цільовим призначенням для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд. В обґрунтування позову зазначила, що після смерті її бабусі в установлений законом строк була прийнята спадщина на вищевказане майно її матір`ю та рідним дядьком. Однак, її дядько помер, не встигши оформити спадщину. Після його смерті вона прийняла спадщину на зазначене спадкове майно шляхом сумісного проживання з ним. Для належного оформлення спадкового майна вона звернулась до приватного нотаріуса з відповідною заявою, але через відсутність правовстановлюючих документів на майно, їй було відмолено у вчиненні нотаріальної дії. У зв`язку з вищевикладеним, з метою належної реалізації своїх спадкових прав після смерті померлого дядька, вважає за необхідне звернутися до суду для визнання за нею права власності на вищезазначене майно. Позивач в судове засідання не з`явилась. Від її представника адвоката Юрова В.П. надійшла заява про розгляд справи за його відсутності та відсутності позивача. Вимоги, викладені в позові, підтримують в повному обсязі та просять їх задовольнити. Представник відповідача Мелітопольської міської ради в судове засідання не з`явився, надав заяву про розгляд справи за його відсутності. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явилась, від неї надійшла заява про розгляд справи за її відсутності, позовні вимоги визнає та не заперечує проти їх задоволення. Відповідно до положень ч.2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд, вивчивши матеріали справи, вважає, що позов слід задовольнити з наступних підстав. [INFO] померла [PERSON] , що підтверджується копією свідоцтва про смерть серії [NUMBER] від 02.10.2014, актовий запис 1579 /а.с.11/. Копією свідоцтва про смерть серії [NUMBER] від 03.08.2017, актовий запис № 1297, підтверджуєтьсь факт смерті [INFO] [PERSON] , [INFO] /а.с.12/. Родинний зв`язок позивача [PERSON] з померлою [PERSON] та [PERSON] підтверджується копіями свідоцтв про народження серії [NUMBER] та [NUMBER] та витягом з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про державну реєстрацію народження /а.с.7,8,9/. Право власності померлої [PERSON] на земельну ділянку, розташовану за адресою: [ADDRESS] , підтверджується копією Державного акту на право власності на земельну ділянку серії ВИ № 271444 від 14.12.2009 /а.с.13/. Копією довідки КП ММБТІ від 17.01.2018 № 95 підтверджується право власності [PERSON] на будинок [ADDRESS] /а.с.18/. Як вбачається з копії спадкової справи після померлої [INFO] [PERSON] , спадкоємцями вищезазначеного майна є її дочка [PERSON] , [INFO] , та її син [PERSON] , [INFO] /а.с.92-121/. Згідно довідки про реєстрацію місця проживання № 6488 від 14.12.2017 позивач прописана в будинку [ADDRESS] а.с.10/. Постановою приватного нотаріуса Мелітопольського міського нотаріального округу Баландіній О.О. відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на вищевказане нерухоме майно через відсутність документу, що посвідчує право власності [PERSON] на Ѕ частку будинку та Ѕ частку земельної ділянки, які розташовані за адресою : [ADDRESS] /а.с.19/. Відповідно до ст. 321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Згідно до ч. 1 ст. 1265 ЦК України у п`яту чергу право на спадкування за законом мають інші родичі спадкодавця до шостого ступеня споріднення включно, причому родичі ближчого ступеня споріднення усувають від права спадкування родичів подальшого ступеня споріднення. Згідно з п. 3.1. листа Вищого спеціалізованого Суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ від 16.05.2013 року № 24-753/0/4-13 «Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування», відповідно до ст. 67 Закону України «Про нотаріат» свідоцтво про право на спадщину видається за письмовою заявою всіх спадкоємців, які прийняли спадщину в порядку, встановленому цивільним законодавством. Якщо нотаріусом обґрунтовано відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину, виникає цивільно-правовий спір, що підлягає розглядові у позовному провадженні. Визнання права власності на спадкове майно в судовому порядку є винятковим способом захисту, що має застосовуватися, якщо існують перешкоди для оформлення спадкових прав у нотаріальному порядку. У відповідності до ст. 15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання чи оспорювання. Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства. Згідно ч. 2 ст. 16 ЦК України способом захисту цивільних прав та інтересів може бути визнання права. Згідно до ст. 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків від фізичної особи, яка померла, інших осіб. Відповідно до ст. 1223 ЦК України спадкоємцями за заповітом і за законом можуть бути фізичні особи, які є живими на час відкриття спадщини, а також особи, які були зачаті за життя спадкодавця і народжені живими після відкриття спадщини. Відповідно до статті 1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. Відповідно до пункту 11 частини 1 статті 346 ЦК України однією із підстав припинення права власності є смерть власника. Свідоцтво про право на спадщину, відповідно до ст. 67 Закону України «Про нотаріат», видається за письмовою заявою спадкоємців, які прийняли спадщину в порядку, встановленому цивільним законодавством. У разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину, особа може звернутися в суд за правилами позовного провадження. Отже, судом встановлено, що позивач є спадкоємцем п`ятої черги на вищевказане майно. В силу того, що у позивача відсутні оригінали документів, що підтверджують право власності за померлою бабусею та дядьком на вищевказаний будинок та земельну ділянку вона не може оформити право на спадкове майно. Згідно до положень\~ст. 392 ЦК України\~власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. У відповідності до ст. ст. 41,55\~Конституції України право приватної власності набувається в порядку, визначеному законом. Права людини і громадянина захищаються судом. Кожен має право будь-якими не забороненими законом засобами захищати свої права і свободи від порушень і протиправних посягань. Статтею 1 Першого Протоколу до\~Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод\~встановлено, що кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений свого майна, інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом або загальними принципами міжнародного права. Враховуючи, що право власності на вищевказане житло та земельну ділянку підтверджене наявними у матеріалах справи документами, суд вважає за можливе визнати за позивачем право власності в порядку спадкування після померлого [INFO] дядька [PERSON] .

Outcome: approved