Jurisdiction: civil
Date: 2016-11-09 00:00:00

Позивач звернулась в суд з позовом, в якому просить визнати за нею права забудовника житлового будинку з господарсько-побутовими будівлями № 33 по провулку Степовому в м. Кропивницький в порядку спадкування за заповітом після [PERSON], який помер 11 березня 2016 року, з правом здачі в експлуатацію житлового будинку з господарсько-побутовими будівлями та реєстрацією права власності на вказаний будинок на її ім»я. Позов мотивує тим, що [PERSON] на підставі свідоцтва про право на спадщину за заповітом належав житловий будинок з господарсько-побутовими будівлями під № 33 по провулку Степовому в місті Кіровограді, який розташований на земельній ділянці 1454 кв.м. На час отримання свідоцтва про право на спадщину готовність будинку складала 11 %. Вказаний житловий будинок був добудований [PERSON], але обставини так склались, що до 01.07.1991 року, і взагалі по теперішній час, будинок так і не був зданий в експлуатацію. 17.07.2014 року приватним нотаріусом [PERSON] міського нотаріального округу Воєводою [PERSON], по реєстру № 273 був посвідчений заповіт, згідно якого [PERSON] усі свої права та обовязки, які йому належать на момент складання заповіту, а також ті права та обовязки, які можуть належати йому у майбутньому, та все своє майно, де б воно не було, і з чого б воно не складалося, і взагалі, все те, що йому буде належати на день смерті і на що за законом матиме право, заповів їй. 11.03.2016 року [PERSON] помер. Після його смерті спадщину прийняла вона, як спадкоємець за заповітом, шляхом подачі відповідної заяви до приватного нотаріуса Кропивницького міського нотаріального округу [PERSON] В жовтні 2016 року звернулася до приватного нотаріуса Кропивницького міського нотаріального округу [PERSON] з заявою щодо розяснення порядку оформлення спадщини на житловий будинок з господарсько-побутовими будівлями, який знаходиться в місті Кропивницький, на провулку Степовому, під номером 33, що належав [PERSON], померлому 11.03.2016 року, спадкоємицею якого є вона. Нотаріус, зокрема пояснила, що згідно ст. 1297 Цивільного кодексу України спадкоємець, який прийняв спадщину, у складі якого є нерухоме майно, зобовязаний звернутися до нотаріуса за видачею йому свідоцтва про право на спадщину на нерухоме майно. У неї відсутній правовстановлюючий документ на вказаний будинок, так як будинок не введений в експлуатацію, а тому вона вимушена звернутись в суд з даним позовом. Враховуючи вказані обставини та посилаючись на вимоги діючого законодавства просить задовольнити позов. В судове засідання представник позивачки не з»явився, про час та місце слухання справи повідомлений, надав суду заяву, в якій підтримав позовні вимоги, посилаючись на обставини, викладені в позовній заяві та просив позов задовольнити. Представник відповідача Управління власності та приватизації комунального майна [PERSON] міської ради в судове засідання не з»явився, про час та місце слухання справи повідомлений, надав суду заяву, в якій не заперечує проти розглядати справу без участі представника та вирішення даного питання позитивно за умови підтвердження обставин, викладених в позовній заяві. Дослідивши матеріали справи, судом встановлено, що [PERSON] на підставі свідоцтва про право на спадщину за заповітом, виданому 10 серпня 1989 року Першою кіровоградською державною нотаріальною конторою, по реєстру № 1-2899 належить житловий будинок з господарсько-побутовими будівлями під № 33 по провулку Степовому в місті Кіровограді, який розташований на земельній ділянці 1454 кв.м. На час отримання свідоцтва про право на спадщину готовність будинку складала 11 %. Вказаний житловий будинок був добудований [PERSON], але до 1 липня 1991 року, і взагалі на даний час, будинок не був зданий в експлуатацію. 17 липня 2014 року приватним нотаріусом [PERSON] міського нотаріального округу Воєводою [PERSON], по реєстру № 273 був посвідчений заповіт, згідно якого [PERSON] усі свої права та обовязки, які йому належать на момент складання заповіту, а також ті права та обовязки, які можуть належати йому у майбутньому, та все своє майно, де б воно не було, і з чого б воно не складалося, і взагалі, все те, що йому буде належати на день смерті і на що за законом матиме право, заповів [PERSON], [INFO]. 11 березня 2016 року [PERSON] помер, що підтверджується свідоцтвом про смерть серії І-ОЛ № 220908, виданим 12 березня 2016 року Міським відділом по державній реєстрації смертей [PERSON] міського управління юстиції, актовий запис № 721. Спадкоємцем за заповітом після смерті [PERSON] є позивачка [PERSON]. Виходячи зі змісту частин першої і другої статті 331 ЦК України, частини першої статті 182 ЦК України та пункту 8 Тимчасового положення про порядок державної реєстрації прав власності на нерухоме майно, право власності на новостворене нерухоме майно виникає у особи, яка створила це майно, після закінчення будівництва об'єкта нерухомості, введення його в експлуатацію, отримання свідоцтва про право власності та реєстрації права власності. Аналізуючи встановлені в судовому засіданні обставини, суд відзначає законність будівництва житлового будинку за адресою: м. Кіровоград провулок Степовий, 33, так і наявність у [PERSON] на момент його смерті права здачі та введення даного будинку в експлуатацію. Частиною1 ст. 182 ЦК України визначено, що право власності та інші речові права на нерухомі речі, обмеження цих прав, їх виникнення, перехід припинення підлягають державній реєстрації, а відповідно до ч.2 ст. 331 ЦК України, якщо право власності на нерухоме майно відповідно до закону підлягає державній реєстрації, право власності виникає з моменту державної реєстрації, оскільки встановлена відсутність права власності у померлого [PERSON] на момент його смерті, а також можливість вирішення питання належності будинку лише після прийняття його до експлуатації, а також вимоги ст. ст. 1296, 1297 ЦК України, суд приходить до висновку про законність вимог позивачки. В зв»язку з цим судом враховуються положення ст. 117 ЦК України, згідно якої об»єктами цивільних прав є речі, у тому числі гроші та цінні папери, інше майно, майнові права, результати робіт, послуги, результати інтелектуальної, творчої діяльності, інформація, а також іншу матеріальні і нематеріальні блага, крім того, положення ст. 190 ЦК України, відповідно до якої майном, як особливим об»єктом вважаються окрема річ, сукупність речей, а також майнові права та обов»язки. Частиною1 ст. 178 ЦК України передбачено, що об»єкти цивільних прав (тобто і майнові права) можуть вільно відчужуватись або переходити від однієї особи до іншої в порядку правонаступництва чи спадкування або іншим чином, якщо вони не вилучені з цивільного обороту, або не обмежені в обороті, або не є невід»ємними від фізичної чи юридичної особи. З урахуванням викладеного, відповідно до вимог ст. 1218 ЦК України, до складу спадщини входять усі права та обов»язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинились внаслідок його смерті. Відповідно до п. 8 Постанови № 7 Пленуму Верховного Суду України від 30 травня 2008 року «Про судову практику у справах про спадкування», якщо будівництво здійснювалось згідно із законом, то у разі смерті забудовника до завершення будівництва (до введення в експлуатацію) його права та обов'язки як забудовника входять до складу спадщини. В судовому засіданні встановлено, що позивачка прийняла спадщину, а тому згідно ч.3 і ч.5 ст. 1268 ЦК України, вважається такою, що прийняла спадщину і спадщина належить їй з моменту відкриття. За таких обставин, суд вважає можливим визнати за позивачем вказаного вище майнового права, раніше наявного у спадкодавцеві [PERSON], який помер 11.03.2016 року. На підставі викладеного,

Outcome: approved