Jurisdiction: civil
Date: 2015-04-27 00:00:00

Позивач звернулась до суду з позовом до відповідача [PERSON] про розірвання шлюбу, мотивуючи свої вимоги тим, що спільне життя з відповідачем не склалося, через постійні сварки, які виникали через образи та інше. Від шлюбу мають неповнолітню дитину: сина - [PERSON], [INFO]. Від першого шлюбу позивачка має двох синів: [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO]. Подальше спільне життя є неможливим і збереження шлюбу суперечитиме інтересам позивача, матиме негативний вплив на дітей, постійні сварки між ними, та неприпустимий з точки, зору моралі спосіб життя відповідача. Спільне життя припинено з грудня 2014р., спільне господарство не ведуть, подальше спільне життя та збереження сім'ї, на думку позивачки - не можливе, в зв'язку з чим просить позов задовольнити. Позивачка в судове засідання не з'явилася, повідомлена належним чином (а.с.11). Подала заяву про розгляд справи у її відсутність, наполягала на розірванні шлюбу, відновлення їй дошлюбного прізвища та просила строк для примирення не надавати, у разі неявки відповідача без поважної причини, не заперечувала проти постановлення по справі заочного рішення.(а.с.14). Відповідач [PERSON] в судове засідання не з'явився, про час та місце розгляду справи повідомлявся згідно вимог чинного законодавства за адресою постійної реєстрації: [ADDRESS] Відповідно до положень ст. 74 ЦПК України, судові виклики здійснюються судовими повістками про виклик, судові повідомлення здійснюються судовими повістками-повідомленнями. Судова повістка разом із розпискою, а у випадках, встановлених цим Кодексом, разом з копіями відповідних документів надсилається поштою рекомендованим листом із повідомленням або через кур'єрів за адресою, зазначеною стороною чи іншою особою, яка бере участь у справі. У разі відсутності осіб, які беруть участь у справі, за такою адресою, вважається, що судовий виклик або судове повідомлення вручене їм належним чином. Суд, враховуючи, що відповідно до ЦПК України розгляд справи проводився за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося (ч. 2 ст. 197 ЦПК України). Зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України. Розглянувши подані заяви, дослідивши письмові матеріали справи, оцінивши зібрані у справі докази у їх сукупності, суд дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню. Суд вважає, що між сторонами виникли правовідносини, що випливають із сімейного законодавства, пов'язані з розірванням шлюбу. Відповідно до частини 3 статті 105 Сімейного Кодексу України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до статті 110 цього Кодексу. За правилами, встановленими ч.2 ст. 112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. В судовому засіданні встановлено, що сторони по справі зареєстрували шлюб 29 червня 2012 року Відділом державної реєстрації актів цивільного стану Роздільнянського районного управління юстиції Одеської області, актовий запис № 75 та підтверджується свідоцтвом про укладення шлюбу серії [NUMBER] (а.с.6). Від цього шлюбу сторони мають неповнолітнього сина [PERSON], [INFO], що підтверджується свідоцтвом про його народження серії [NUMBER], виданим 06.11.2012 року Відділом державної реєстрації актів цивільного стану Роздільнянського районного управління юстиції Одеської області, актовий запис № 526 (а.с.4); Сторони миритися не бажають, наполягають на розірванні шлюбу. Враховуючи, що регулювання шлюбно-сімейних правовідносин здійснюється на принципах добровільності, взаємоповаги, взаєморозуміння, а держава забезпечує принцип свободи шлюбу та принцип свободи розірвання шлюбу. Суд вважає встановленим, що між сторонами втрачено взаєморозуміння, збереження сім'ї та поновлення шлюбних відносин неможливо, заява про розірвання шлюбу відповідає дійсній волі чоловіка та дружини, після розірвання шлюбу не будуть порушені особисті права подружжя та права їх дитини. Враховуючи вищеназвані обставини, суд приходить до висновку, що шлюб між сторонами існує формально, а тому підлягає розірванню. Суд вирішуючи питання про розірвання шлюбу вважає за необхідне з'ясувати прізвище подружжя після розірвання шлюбу. Позивач подала до суду заяву про зміну їй прізвища, яке вона отримала під час реєстрації шлюбу «[PERSON]» на дошлюбне прізвище - «[PERSON]». Відповідно до ст. 113 СК України, позивачці змінити прізвище, яке вона отримала під час державної реєстрації шлюбу, що розривається «[PERSON]» на дошлюбне прізвище - «[PERSON]». На підставі вищенаведеного та

Outcome: approved