Jurisdiction: civil
Date: 2015-03-16 00:00:00

Позивач звернулась до суду з позовом до відповідача- [PERSON], за участі третьої осби- Франківського відділу державної виконавчої служби Львівського міського управління юстиції про стягнення неустойки за прострочення сплати аліментів. 04.02.2015 року позивач позовні вимоги уточнила в яких просить стягнути з відповідача 22794,25 грн. неустойки (пені) за прострочення сплати аліментів. В обгрунтуванні позовних вимог покликається на те, що рішенням Франківського районного суду м. Львова від 12.04.2013 року присуджено стягувати з [PERSON] [INFO] на користь [PERSON] [INFO] аліменти на утримання сина - [PERSON] [INFO] у розмірі 450 грн щомісячно, починаючи з лютого 2013 року і до досягнення дитиною повноліття. На виконання цього рішення від 12.04.2013 року судом було видано виконавчий лист №2/465/1750/13, на підставі якого Франківським ВДВС ЛМУЮ було відкрито виконавче провадження. Згідно розрахунку заборгованості по аліментах, виданого Франківським ВДВС ЛМУЮ від 21.07.2014 року вбачається, що [PERSON] не сплачує аліменти, тому станом на 21.07.2014 року виникла заборгованість по аліментах на дитину в розмірі 7341 грн. У судовому засіданні позивачка свої вимоги підтримала, пояснення дала аналогічні вищевикладеним, просила стягнути з [PERSON] неустойку за прострочення сплати аліментів на утримання неповнолітнього сина за період з лютого 2013 року по січень 2015 року у розмірі 22794,25 грн. У судовому засіданні відповідача позов заперечує, зазначає, що застосований позивачкою спосіб розрахунку пені є безпідставним, так як зобов'язання по сплаті аліментів носить періодичний характер і обчислення розміру пені повинно здійснюватись виходячи із суми несплачених аліментів за кожен місяць окремо. Згідно довідки-розрахунку заборгованості станом на березень 2015 року заборгованість по сплаті аліментів відсутня. Крім цього, державний виконавець підтвердив факт, що розрахунок заборгованості, на який посилається позивачка, було складено без врахування певних платежів, оскільки боржник невчасно надавав йому докази сплати аліментів. Борг було погашено добровільно, відтак державний виконавець не ставив вимоги перед [PERSON] про стягнення з нього коштів та не попереджав його про нарахування пені, оскільки таке має здійснюватись з дати визначення заборгованості, повідомлення державним виконавцем боржника про її наявність та про строк погашення. У судовому засіданні 12.12.2014 року представник третьої особи- Борський Р.М. щодо вирішення спору покладається на розсуд суду. Заслухавши пояснення сторін, дослідивши зібрані докази по справі в їх сукупності вважає, що позов підлягає частковому задоволенню з наступних підстав. Статтею 196 СК України передбачено, що при виникненні заборгованості з вини особи, яка зобов'язана сплачувати аліменти за рішенням суду, одержувач аліментів має право на стягнення неустойки (пені) у розмірі одного відсотка від суми несплачених аліментів за кожен день прострочення. Розмір неустойки може бути зменшений судом з урахуванням матеріального та сімейного стану платника аліментів. Пунктом 22 постанови Пленуму Верховного суду України № 3 від 15 травня 2006 року «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України про розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» роз'яснено, що передбачена ст. 196 СК України відповідальність платника аліментів за прострочення їх сплати у вигляді неустойки (пені) настає лише за наявності вини цієї особи. На платника аліментів не можна покладати таку відповідальність, якщо заборгованість утворилася з незалежних від нього причин, зокрема, у зв'язку з несвоєчасною виплатою заробітної плати, затримкою або неправильним перерахуванням аліментів банками. В інших випадках стягується неустойка за весь час прострочення аліментів. Оскільки аліменти призначаються та виплачуються щомісяця, то неустойка (пеня) від суми несплачених аліментів нараховується не на загальну суму заборгованості, а базою для її нарахування є сума чергового несплаченого місячного платежу. При цьому її нарахування не обмежується тим місяцем, коли мали бути сплачені аліменти, а здійснюється за кожен день прострочення по кожному місячному платежу окремо до повного погашення заборгованості. Відповідачем повністю була погашена заборгованість по виплаті аліментів, про що свідчить розрахунок заборгованості станом на 11.03.2015 року. Верховний Суд України у своїй постанові від 11 вересня 2013 року у справі № 6-81цс13 роз'яснив, що оскільки зобов'язання зі сплати аліментів носить періодичний характер і повинно виконуватися щомісяця, суд повинен з'ясувати розмір несплачених аліментів по кожному з цих періодичних платежів, встановити строк, до якого кожне із цих зобов'язань мало бути виконано, та з урахуванням встановленого обчислити розмір пені, виходячи із суми несплачених аліментів за кожен місяць окремо від дня порушення платником аліментів свого обов'язку щодо їх сплати до дня ухвалення судом рішення, підсумувавши розміри нарахованої пені за кожен із прострочених платежів та визначивши її загальну суму. За загальним правилом, право на стягнення неустойки (пені) в особи виникає у зв'язку із юридичним фактом порушення нею обов'язку зі сплати аліментів на утримання дитини. При цьому, виконання такого обов'язку з порушенням строків сплати та наступне погашення заборгованості не звільняє особу від відповідальності у вигляді сплати неустойки (пені) за прострочення виконання обов'язку зі сплати аліментів. Відповідно до вимог ст.196 СК України позивачка має право на стягнення неустойки (пені) у розмірі одного відсотка від суми несплачених аліментів за кожен день прострочення, що становить 5150 грн.

Outcome: approved