Jurisdiction: civil
Date: 2015-06-17 00:00:00

Позивач звернулась в суд з позовом та просила: визнати частково недійсним рішення сесії Кіровоградської міської ради від 19.10.2004 року № 1263 та Державний акт на право власності на земельну ділянку серії КР № 109852, виданий 25.03.2005 року на ім»я [PERSON] в частині визначення розміру частки співвласника [PERSON] у спільній власності на присадибну земельну ділянку загальною площею 1513,16 кв.м у межах згідно з планом, розташовану в м. Кіровограді по вулиці Арсенія Тарковського, 34, встановивши, що розмір частки [PERSON] становить 7/20 частин, а також в частині визначення цільового призначення (використання) земельної ділянки, виключивши із запису про цільове призначення слова «та ведення особистого селянського господарства», встановивши, що цільове призначення зазначеної земельної ділянки є будівництво та обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд (присадибна ділянка); 2. визнати за нею право власності на 7/20 частин земельної ділянки для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд (присадибна земельна ділянка), загальною площею 1513,16 кв.м в межах згідно з планом, розташовану в м. Кіровограді по вулиці Арсенія Тарковського. 34 в порядку спадкування за заповітом після смерті [PERSON], померлого 08 червня 2013 року, котрому ця ділянка належала згідно Державного акту на право власності на земельну ділянку сері КР № 109852 від 25.03.2005 року, виданого на ім»я [PERSON]. Позивачкою неодноразово уточнювались позовні вимоги, згідно останніх уточнень позов в частині визнання частково недійсним рішення сесії Кіровоградської міської ради від 19.10.2004 року № 1263 та Державного акту на право власності на земельну ділянку серії КР № 109852, виданого 25.03.2005 року позовні вимоги нею залишені без розгляду, а в частині визнання за нею право власності на 7/20 частин земельної ділянки загальною площею 153.16 кв.м у межах згідно з планом, що розташована в м. Кіровограді по вулиці Арсенія Тарковського, 34, для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка) та ведення особистого селянського господарства, в порядку спадкування за заповітом після смерті [PERSON], померлого 08 червня 2013 року, якому ця частка належала згідно з Державним актом на право власності на земельну ділянку серії КР № 109852 від 25.03.2005 року, виданого на ім»я [PERSON] підтримані в повному обсязі. Позов обґрунтовано тим, що 08.06.2013 року помер її чоловік [PERSON], після його смерті відкрилась спадщина за заповітом від 03.06.2008 року і спадкоємцем майна якого є вона. До складу спадщини, серед іншого, входить нерухоме майно, а саме: 7/20 частин житлового будинку з господарсько-побутовими будівлями та відповідна частина земельної ділянки для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка), що знаходяться в м. Кіровограді по вулиці Арсенія Тарковського, 34. У встановлений законом строк вона прийняла спадщину та отримала свідоцтво про право на спадщину за заповітом від 30.10.2014 року, посвідчене державним нотаріусом Кіровоградської міської державної нотаріальної контори № 1, на 7/20 частин житлового будинку за вищезазначеною адресою. У видачі свідоцтва про право на спадщину на відповідну частину земельної ділянки їй було відмолено, так як частка у праві власності на земельну ділянку не відповідає частці у праві власності на будинок. Крім того, в Державному акті вказано розмір частки [PERSON] 28/100, що не відповідає його частці у спільні власності 7/20. Чоловік на різних підставах набував право власності на частки земельної ділянки і при видачі Державного акту була допущена помилка та не враховано одну із часток. Розміри частко інших співвласників у списку зазначені вірно, в натурі земельні ділянка кожному із співвласників не виділялась, спору щодо користування земельною ділянкою не існує. Посилаючись на норми діючого законодавства, обставини, зазначені в позовній заяві, просить задовольнити позов згідно уточнених позовних вимог. В судовому засіданні позивачка та її представник позовні вимоги підтримали, посилаючись на вказані обставини, уточнення до позову та просили його задовольнити. Відповідач [PERSON] в судовому засіданні позов визнала та не заперечує проти його задоволення. В судове засідання відповідачі [PERSON] та [PERSON] не з»явились, про час та місце слухання справи повідомлені, надали суду заяву, в якій не заперечують проти задоволення позову та розгляд справи у їх відсутності. Суд, заслухавши пояснення позивачки та її представника, відповідача [PERSON], вивчивши та дослідивши матеріали цивільної справи, приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню. В судовому засіданні встановлено, що 08 червня 2013 року помер [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про смерть, виданим Міським відділом по державній реєстрації смертей реєстраційної служби Кіровоградського міського управління юстиції 10.06.2013 року, актовий запис № 1527. 03 червня 2008 року ним було складено заповіт, посвідчений нотаріусом Кіровоградського нотаріального округу [PERSON] за реєстровим № 1010, відповідно до якого він призначив спадкоємцем всього належного йому на праві особистої власності майна, де б воно не було і з чого б воно не складалось, взагалі все те, що йому буде належати і на що він за законом матиме право [PERSON]. [PERSON] на праві власності належало 7/20 частин будинку з відповідною частиною господарського-побутових будівель, що знаходиться в м. Кіровограді по вулиці Арсенія Тарковського, 34 на підставі свідоцтва про право на спадщину виданого 12.09.1979 року та земельна ділянка згідно довідки ОКП «Кіровоградське обласне об»єднане бюро технічної інвентаризації» від 22.04.2008 року: 7/100 на підставі договору купівлі-продажу від 12.01.1977 року, посвідченого Першою кіровоградською державною нотаріальною конторою, 7/50 на підставі договору дарування від 13.08.1969 року, посвідченого Першою кіровоградською державною нотаріальною конторою та 7/50 на підставі свідоцтва про право на спадщину від 12.09.1979 року, посвідченого Першою кіровоградською державною нотаріальною конторою, а всього 7/20 частин вказаної земельної ділянки. Після його смерті спадкоємцем за заповітом [PERSON] була подана заява про прийняття спадщини та отримано свідоцтво про право на спадщину за заповітом від 13.10.2014 року, посвідчене державним нотаріусом Кіровоградської державної нотаріальної контори № 1 за реєстровим № 1-574 на 7/20 частин житлового будинку з відповідною частиною господарсько-побутових будівель за № 34, що знаходиться в м. Кіровограді по вулиці Арсенія Тарковського. Щодо видачі свідоцтва про право на спадкування за законом на земельну ділянку державний нотаріус [PERSON] надав роз»яснення від 19.12.2014 року за вих. № 1748/02-31 про можливість вирішення даного питання лише в судовому порядку, так як частка у праві власності на земельну ділянку не відповідає частці у праві власності на будинок. Крім того, в Державному акті вказано розмір частки [PERSON] 28/100, що не відповідає його частці у спільні власності 7/20. Відповідно до вимог ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять всі права та обов»язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинились внаслідок його смерті. Нормами ст. 1225 ЦК України визначено, що право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців на загальних підставах, зі збереженням її цільового призначення, до спадкоємців житлового будинку, інших будівель та споруд переходить право власності або право користування земельною ділянкою, на якій вони розміщені, яка необхідна для їх обслуговування, якщо інший її розмір не визначений заповітом. Статтею 125 Земельного кодексу України передбачено, що право власності та користування на земельну ділянку виникає після одержання її власником або користувачем документа, що посвідчує право власності чи право постійного користування земельною ділянкою, та його державної реєстрації. Відповідно з п.п. 4.20 п. 4 глави 10 ІІ розділу Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 22.02.2012 року № 296/5, видача свідоцтва про право на спадщину на земельну ділянку нотаріусам проводиться на підставі документів, оформлених відповідно до статті 19 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» та витягу з Державного земельного кадастру. Витяг з державного земельного кадастру конторі не наданий, згідно списку співвласників земельної ділянки за вищезазначеною адресою [PERSON] на праві спільної часткової власності належить 28/100 часток земельної ділянки. Судом встановлено, що в оригіналі Державного акту на право власності на земельну ділянку, виданому на ім»я [PERSON] частка [PERSON] зазначена 28/100, що не відповідає частці, що належить йому відповідно до довідки ОПК «Кіровоградське обласне об»єднане бюро технічної інвентаризації», а таму нотаріус позбавлений можливості видати свідоцтво про право на спадщину на дане спадкове майно. Відповідно до ч.3 ст. 1296 ЦК України відсутність свідоцтва про право на спадщину не позбавляє спадкоємця права на спадщину. Таким чином, суд приходить до висновку, що позовні вимоги [PERSON] підлягають задоволенню в повному обсязі, судові витрати по справі вважати фактично понесеними за рахунок позивачки. На підставі вищевикладеного та

Outcome: approved