Jurisdiction: civil
Date: 2019-11-14 00:00:00

Позивач звернулась до суду з позовною заявою до Добропільського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Донецької області про визначення додаткового строку для прийняття спадщини. Вказаний позов аргументований тим, що [INFO] в м. Макіївка помер її батько [PERSON] . Після смерті батька відкрилась спадщина, яка складається з недоотриманих пенсійних виплат за період більше двох років. Крім того померлим за життя було складено заповіт, відповідно до якого батько заповів позивачу все належне йому майно, де б воно не знаходилось, з чого б воно не складалося та на що на день смерті буде мати право. 04.06.2019 року [PERSON] звернулась до державного нотаріуса Першої покровської державної нотаріальної контори з відповідною заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину, але у вчиненні нотаріальних дій було відмовлено, оскільки остання пропустила встановлений законом строк в шість місяців для прийняття спадщини. Позивач вважає, що пропустила зазначений вище строк з поважних причин, оскільки вона тяжко хворіла, довгий час знаходилась на лікуванні із хірургічним втручанням у медичних закладах м.Макіївка і м. Донецька, крім того втратила певний час для пошуків фахівця в галузі права для підготовки документів до суду про встановлення факту смерті її батька та отримання свідоцтва про його смерть встановленого зразка, оскільки смерть батька відбулась в м.Макіївка Донецької області, тобто на непідконтрольній українській владі території. У зв`язку з чим просила визначити їй додатковий строк для подання заяви про прийняття спадщини після смерті [INFO] її батька [PERSON] , тривалістю три місяці, з дня набрання рішенням суду законної сили. Позивач в судове засідання не з`явилась, надала письмову заяву про розгляд справи у її відсутність, позовні вимоги підтримала повністю, просила їх задовольнити, не заперечувала проти заочного розгляду справи. Представник відповідача Макіївської міської ради Донецької області в судове засідання не з`явився. Про час і місце розгляду справи повідомлявся належним чином, шляхом оголошення на офіційному веб-порталі «Судова влада України» в мережі інтернет. Причини неявки відповідача в судове засідання, суду невідомі. Відзив, або інші заяви до суду не надходили. Відповідно до ч.1 ст.280 ЦПК України, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: 1) відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; 2) відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; 3) відповідач не подав відзив; 4) позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Враховуючи, що відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання, але не з`явився в судове засідання без повідомлення причин та не подав будь-яких заперечень проти позову і позивач не заперечує проти заочного вирішення справи, суд постановив ухвалу про заочний розгляд справи. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов обґрунтований і підлягає задоволенню виходячи з такого. В судовому засіданні встановлено, що позивачем є [PERSON] , [INFO] , яка є уродженкою міста Макіївка Донецької області. Наведене підтверджується копією паспорта серії [NUMBER] , виданого Центрально-Міським РВ Макіївського МУ УМВС України в Донецькій області 22 листопада 2000 року (а.с.5). Відповідно до копії довідки від 30.05.2017 року №29782 про взяття на облік внутрішньо переміщеної особи, [PERSON] є переселенцем, фактично мешкає за адресою: [ADDRESS] (а.с.8). Як зазначила позивач у позовній заяві, [INFO] у місті Макіївка Донецької області помер її батько [PERSON] та після його смерті залишилась спадщина у вигляді недоотриманих пенсійних виплат за період більше двох років. Згідно довідки про укладення шлюбу №563 від 29.05.2008 року (а.с.10) вбачається, що позивач [PERSON] до укладення шлюбу з гр. [PERSON] мала прізвище « [PERSON] ». Відповідно до копії свідоцтва про народження на ім`я [PERSON] , виданого 21.04.1981 року відділом ЗАГС Ц-Міського райвиконкому міста Макіївки Донецької області, актовий запис №2989, її батьком є [PERSON] (а.с.9). Таким чином в судовому засіданні встановлено, що [PERSON] є рідною донькою гр. [PERSON] . [PERSON] , [INFO] помер [INFO] в м.Макіївка Донецької області у віці 83 років, про що в матеріалах справи мається відповідна копія свідоцтва про смерть, яке видано 12.04.2019 року Жданівським міським відділом державної РАЦС ГТУЮ у Донецькій області, актовий запис №58 (а.с.17). Для отримання вищевказаного свідоцтва про смерть батька, позивач змушена була звернутись до Краснолиманського міського суду Донецької області із заявою про встановлення факту смерті, оскільки він помер в м. Макіївка Донецької області, тобто на тимчасово непідконтрольній українській владі території. Відповідно до копії заповіту складеного 13.09.2012 року, зареєстрованого за номером №194 та посвідченого секретарем Ясинівської селищної ради Кіровського району міста Макіївки Донецької області Шутько Н.В., [PERSON] , [INFO] , на випадок своєї смерті заповів [PERSON] все належне йому майно, де б воно не знаходилось, з чого б воно не склалося та на що за законом на день смерті буде мати право (а.с.23). 04.06.2019 року позивач звернулась до державного нотаріуса Першої покровської державної нотаріальної контори Цукурової М.І. із заявою про прийняття спадщини, але постановою від 04.06.2019 року було відмовлено у вчинені нотаріальної дії, оскільки [PERSON] пропустила строк для прийняття спадщини, встановлений чинним законодавством (а.с.24). Місцем відкриття спадщини, відповідно до ст..1221 ЦК України, є останнє місце проживання спадкодавця. Судом встановлено, що [PERSON] , на момент своєї смерті був зареєстрований за адресою: [ADDRESS] , що підтверджується копією паспорта (а.с.11), крім того у свідоцтві про його смерть місцем смерті зазначено місто Макіївка Донецької області (а.с.17). Право на спадкування здійснюється спадкоємцями шляхом прийняття спадщини або її неприйняття. Відповідно до ст.1269 ЦК України, спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу або в сільських населених пунктах - уповноваженій на це посадовій особі відповідного органу місцевого самоврядування заяву про прийняття спадщини. Для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини (ст.1270 ЦК України). Відповідно до вимог Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого наказом МЮУ від 22.02.2012 N 296/5 (далі Порядок вчинення нотаріальних дій), заяви про прийняття спадщини або відмову від її прийняття подаються спадкоємцем особисто нотаріусу за місцем відкриття спадщини у письмовій формі. Судом встановлено, що спадкоємцем першої черги, відповідно до ст.1261 ЦК України, після смерті [PERSON] є його донька позивач по справі [PERSON] . Доказів існування інших спадкоємців матеріали справи не містять. В матеріалах справи відсутні докази існування спадкоємців, які є такими, що фактично прийняли спадщину після смерті [PERSON] , відповідно до ч.3 ст.1268 ЦК України. З інформаційної довідки зі Спадкового реєстру (спадкові справи та видані на їх підставі свідоцтва про право на спадщину) №57591905 від 18.09.2019 року (а.с.48) та повідомлення приватного нотаріуса Добропільського міського нотаріального округу Молодняк Л.П. від 17.09.2019 року №807/01-16 (а.с.47) вбачається, що спадкова справа до майна [PERSON] , який помер [INFO] не відкривалась. Згідно інформаційної довідки зі Спадкового реєстру №57745369 від 01.10.2019 року вбачається, що [PERSON] за життя було складено заповіт, зареєстрований за номером №194 та посвідчений 13.09.2012 року та який зберігається у Ясинівській селищній раді міста Макіївки (а.с.49). Враховуючи те, що місцем зберігання заповіту є м.Макіївка, територія якого на даний час не контролюється державними органами України, можливості витребування копії заповіту не вбачається. Але, враховуючи зміст наданої позивачем копії заповіту від 13.09.2012 року, вбачається, що його відомості повністю збігаються з відомостями щодо складеного [PERSON] заповіту, зазначеного в інформаційній довідці зі Спадкового реєстру (заповіти/спадкові договори № 57745369 від 01.10.2019 року. Отже в судовому засіданні достовірно було встановлено, що за життя спадкодавець [PERSON] склав заповіт та на випадок своєї смерті заповів [PERSON] все належне йому майно, де б воно не знаходилось, з чого б воно не склалося та на що за законом на день смерті буде мати право (а.с.23). З матеріалів справи вбачається що єдина особа, яка зверталась до нотаріуса із заявою про прийняття спадщини є позивач [PERSON] . Згідно постанови про відмову у вчиненні нотаріальної дії від 04.06.2019 року вбачається, що [PERSON] відмовлено в оформленні свідоцтва про право на спадщину за законом після смерті [PERSON] , який помер [INFO] у зв`язку з тим, що [PERSON] подала заяву про прийняття спадщини з порушенням шестимісячного строку, встановленого ст.1270 ЦК України (а.с.24). За правилами ч. ч. 1, 3 ст.1272 ЦК України у разі, якщо спадкоємець протягом строку, встановленого ст. 1270 цього Кодексу, не подав заяву про прийняття спадщини, він вважається таким, що не прийняв її. За позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини. Правила ч. 3 ст. 1272 ЦК України про надання додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини можуть бути застосовані, якщо: у спадкоємця були перешкоди для подання такої заяви; ці обставини визнані судом поважними. Вирішуючи питання щодо поважності пропуску строку позивачем передбаченого ст.1270 ЦК України, суд зазначає таке. Як вказала позивач у своєму позові, після смерті батька її здоров`я різко погіршилося, та в період з травня 2018 року по липень 2018 року вона перебувала у тяжкому стані та проходила курс лікування із хірургічним втручанням у медичних закладах м. Макіївки та м. Донецька та по цей час продовжує лікування під постійним наглядом лікарів. На підтвердження зазначених доводів, позивач додала до позову витяг з історії хвороби №694/586 виданого Клінічною рудничною лікарнею міста Макіївки так званої «Донецької народної республіки», виписку з медичної картки стаціонарного хворого №4595 від 21.05.2018 року, виданої лікарем Інституту невідкладної та відновлюваної хірургії ім. В.К. Гусака м.Донецька так званої «Донецької народної республіки», виписку з медичної картки стаціонарного хворого №9077/838, що видана 23.06.2018 року Клінічною рудничною лікарнею міста Макіївки так званої «Донецької народної республіки», копію медичної картки амбулаторного хворого №86740 Центральної поліклініки м. Макіївки так званої «Донецької народної республіки», вказані документи свідчать про те, що позивач знаходилась на лікуванні в травні-липні місяцях 2018 року. Вищевказані досліджені документи видані закладами м. Донецька та м. Макіївки, які розташовані на тимчасово неконтрольованій органами державної влади України території. Даючи оцінку\~допустимості копії витягу з історії хвороби №694/586, копії виписки з медичної картки стаціонарного хворого №4595 від 21.05.2018 року, копії виписки з медичної картки стаціонарного хворого №9077/838 від 23.06.2018 року, копії медичної картки амбулаторного хворого №86740, які видані установами на тимчасово окупованій території України, суд керується ст. 19 Конституції України, Законом України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України» і вважає, що вказані документи не є дійсними і не можуть створювати правових наслідків. Таким чином суд не сприймає зазначені документи як належний та допустимий доказ поважності пропуску строку для подання заяви нотаріусу для прийняття спадщини. Але в позові [PERSON] також зазначила, що у зв`язку із смертю батька в м.Макіївка, тобто на непідконтрольній українській владі території вона була вимушена шукати фахівця в області права, збирати документи та звертатись до суду для встановлення факту смерті батька для отримання свідоцтва про смерть встановленого зразку. Крім того на все це необхідно було витрачати кошти, а також із-за труднощів з перетином блокпостів і наявності бойових дій, які представляють загрозу для життя не могла вчасно звернутись до суду для встановлення факту смерті батька, тому все це істотно вплинуло на можливість прийняття спадщини у строк визначений законом. В ході судового засідання встановлено, що [PERSON] помер [INFO] в м. Макіївка, тобто, як загально відомо, на тимчасово непідконтрольній українській владі території. Свідоцтво про смерть було видано лише 12.04.2019 року. Матеріалами справи підтверджується, що для отримання свідоцтва про смерть батька позивачка вимушена була звертатися до суду з заявою про встановлення факту смерті його смерті, що потребувало певного часу. Враховуючи встановлені в ході судового засідання обставини, суд приходить до висновку, що позовні вимоги [PERSON] підлягають задоволенню, так як судом достовірно встановлено, що строк звернення для подання заяви про прийняття спадщини позивачем був пропущений з поважних причин і тому останній слід визначити додатковий строк, достатній для подання нею заяви про прийняття спадщини, а саме тривалістю в три місяці з дня набрання рішенням суду законної сили. Що стосується підсудності справи Добропільському міськрайонному суду, то з цього приводу суд зазначає таке. \~ \~ \~ \~Позивачка звернулась до суду з позовом про визначення додаткового строку для прийняття спадщини, в якому відповідачем зазначала Добропільське об`єднань управління ПФУ в Донецькій області. Тобто, позивач звернулась до суду з позовом у відповідності до вимог ст..27 ЦПК України. \~ \~ \~ \~В ході підготовчого засідання позивач заявив клопотання про заміну не належного відповідача на належного. \~ \~ \~ \~Ухвалою суду від 01.10.2019 року первісний відповідач - Добропільське об`єднане управління Пенсійного фонду України Донецької області був замінений на належного відповідача - Макіївську міську раду Донецької області. \~ \~ \~ \~Підстав для передачі даної справи до іншого суду, у зв`язку з заміною відповідача, у суду не було, оскільки справа про визначення додаткового строку для прийняття спадщини, відповідно до ст.30 ЦПК України не відноситься до справ виключної підсудності, а згідно до ч.2 ст.31 ЦПК України, справа, прийнята судом до свого провадження з додержанням правил підсудності, повинна бути ним розглянута і в тому випадку, коли в процесі розгляду справи вона стала підсудною іншому суду, за винятком випадків, коли внаслідок змін у складі відповідачів справа належить до виключної підсудності іншого суду. \~ \~ \~ \~Враховуючи наведене, суд після заміни відповідача у справі продовжив її розгляд. \~ \~ \~ \~

Outcome: approved