Jurisdiction: civil
Date: 2021-03-22 00:00:00

Позивач звернулась в суд із позовом, де зазначила, що з відповідачем [PERSON] вони перебували у шлюбі в період з 2003 по 2014 роки. Від шлюбу мають доньку [PERSON] , [INFO] . Рішенням Богунського районного суду м.Житомира від 21.05.2020 року з відповідача стягуються аліменти на утримання дитини в розмірі 1/5 частини усіх видів доходу щомісячно. Позивач зауважує, що основний тягар утримання дитини покладається на неї, при цьому, донька має проблеми зі здоров`ям, що потребує постійних додаткових витрат на лікування. Так, з метою підтримки стану здоров`я на належному рівні позивач із дитиною відвідували Середземне море у Туреччині. Загальні витрати на поїздки в забезпечення проживання дитини склали 24\~700,00 грн. Також, було проведено профілактичне щеплення з оплатою вартості процедур в сумі 3400,00 грн. Для розвитку дитини, за її бажанням, позивачем укладено договори про надання навчально-освітніх послуг, на виконання яких фізичній особі-підприємцю [PERSON] протягом 2018-2019 років сплачено кошти в сумі 10\~663,00 грн. В забезпечення засвоєння навчального матеріалу та здобуття освіти для дитини придбано ноутбук вартістю 9600 грн. Позивач, вказуючи на положення ст. 185 СК Украни, яка визначає участь батьків додаткових витратах на дитину, просить стягнути з відповідача 24\~181,50 грн. як половини понесених нею додаткових витрат на дитину. Ухвалою суду від 09.03.2021 року по справі відкрите спрощене позовне провадження без повідомлення (виклику) учасників. Відповідачем надано відзив на позовну заяву, в якому зазначено, що вказані позивачем обставини про самостійне забезпечення дитини не відповідають дійсності, оскільки протягом перебування у шлюбі відповідач дбав про забезпечення родини, здійснював улаштування квартири. В подальшому, окрім сплати аліментів, надавав допомогу у добровільному порядку. Відповідач ставить під сумів потребу в оздоровленні дитини саме в Туреччині, з відповідною вартістю проживання у готелях. За твердженням сторони, не можуть пов`язуватись безпосередньо з додатковими витратами профілактичні щеплення, оскільки відповідні процедури не викликані потребою лікування будь-якої хвороби. Сплачена сума аліментів, на думку відповідача, покриває витрати, пов`язані із станом здоров`я дитини. Відповідач просить звернути увагу, що донька відвідує школу, вивчає, як інші діти, іноземну мову, а тому самостійне звернення позивача до репетиторів за напрямком відповідних знань не свідчить про розвиток особливих здібностей у дитини. Крім того, в наданих позивачем копіях договору та довідок відсутня інформація відносно періоду занять, вартості кожного з них. З приводу придбання ноутбуку відповідач зазначає, що під час розлучення із позивачем ним було залишено для дитини ноутбук вартістю близько 1000 доларів США. Відповідач зауважує на матеріальному забезпеченні сторін, вказує на судову практику, висловлену, зокрема, у постанові Пленуму Верховного Суду України «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів, та просить відмовити у задоволенні позову. Позивачем надано відповідь на відзив, до якої не долучено документи на підтвердження направлення копії іншій стороні. З урахуванням вимог ст. 179, ч.5 ст. 178 ЦПК України відповідна заява при вирішенні спору не приймається до уваги судом. Дослідивши зміст поданих заяв по суті спору, письмові докази, суд приходить до наступного висновку. Сторони по справі є батьками [PERSON] , [INFO] . За наслідком вирішення спору про змінену розміру аліментів рішенням Богунського районного суду м. Житомира від 21.05.2020 року з [PERSON] стягуються аліменти в розмірі 1/5 частини доходів. Відповідно до медичного заключення по ЛКК № 1434 від 11.11.2020 року дитина [PERSON] , 2004 року народження, внаслідок визначених діагнозів потребує оздоровлення. Відповідно до ч.1 ст. 185 СК України той з батьків, з кого присуджено стягнення аліментів на дитину, а також той з батьків, до кого вимога про стягнення аліментів не була подана, зобов`язані брати участь у додаткових витратах на дитину, що викликані особливими обставинами (розвитком здібностей дитини, її хворобою, каліцтвом тощо). Суд зауважує, що вирішення питання про можливість віднесення понесених одним з батьків витрат до таких, які пов`язані з особливими обставинами, слід узгоджувати не лише з потребами, що суспільно визнані як необхідні у надзвичайних умовах (хвороба, каліцтво), але з іншими, пов`язаними зі швидкозмінними технологічними вимогами у навчанні, а також індивідуально покликаними, які характеризуються по відношенню до дитини в кожному окремому випадку самостійно. У відповідності до ч.ч. 1-4 ст. 150 СК України батьки зобов`язані виховувати дитину в дусі поваги до прав та свобод інших людей, любові до своєї сім`ї та родини, свого народу, своєї Батьківщини. Батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток. Батьки зобов`язані забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя. Батьки зобов`язані поважати дитину. У виниклому спорі понесені позивачем витрати на оплату навчальних послуг відповідають критеріям розвитку здібностей дитини, оскільки направлені на спеціальний, тобто понад загальноосвітній рівень здобуття навичок дитини, що крім іншого, потребується та є необхідним для розвитку дитини в умовах запроваджених карантинних заходів. Є необхідним також врахувати виниклу епідеміологічну ситуацію в країні для з`ясування потреб дитини у придбанні комп`ютерної техніки (ноутбуку). Суд не може погодитись із твердженням відповідача з приводу того, що відповідні витрати не є виправданими, та звертає увагу на можливості батька відповідно до приписів ст.150 СК України безпосередньо обирати та рекомендувати ті напрямки діяльності дитини, які можуть проявити особливі здібності. На думку суду, розвиток здібностей не може полягати у тому, що такі здібності вже існують до здобуття певних навичок. Відповідно до ст. 12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Заперечуючи обставини щодо понесення витрат на навчальні заходи, відповідач не надав доказів на спростування зазначених у довідках ФОП [PERSON] , ФОП [PERSON] відомостях про сплачені кошти за навчання. У суду не має підстав убачати обставини підробки доказу (ч. 11 ст. 83 ЦПК України). Позивач, за наслідком отримання відзиву на позов, не просить виключити вказані докази з числа досліджуваних. Відповідачем не використане право на витребування інших доказів, пов`язаних, зокрема, з часом фактичної оплати наданих освітніх послуг. Необхідно також звернути увагу, що відповідач не спростовує відвідування дитиною навчального закладу з вивчення іноземної мови у зв`язку з отриманими від самої дитини відомостями. Слід також віднести до додаткових витрат на дитину сплачені на проведення щеплень суми. Вказані витрати пов`язані зі станом здоров`я, при цьому, не є повсякденними, та не можуть покриватись сплачуваними за судовим рішенням аліментами. Відповідно до ч.1 ст. 3 Конвенції про права дитини від 20.11.1989 року в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Суд відхиляє доводи відповідача з приводу того, що під час розірвання шлюбу ним у користування дитини було залишено комп`ютерну техніку, оскільки відповідні докази, зокрема у вигляді укладеного договору саме на користь дитини, суду не надано. Розподіл придбаного в період шлюбу майна між подружжям відповідає положенням ст.ст. 60-71 СК України. З огляду на викладене суд вважає необхідним стягнути з відповідача половину витрат, понесених позивачем на розвиток здібностей дитини та відвідування навчальних закладів, придбання ноутбуку, проведення щеплень, що становить (1700,00 + 1700,00 + 3780,00 + 6883,00 + 9600) / 2 = 11\~831,50 грн. Суд відмовляє у стягненні витрат, пов`язаних із відвідуванням Туреччини, оскільки позивачем не надано достатніх доказів в підтвердження необхідності такого відпочинку саме за рекомендаціями лікарів. Відповідно до ст. 114 ЦПК України суд стягує з відповідача на користь держави судовий збір.

Outcome: partial