Jurisdiction: civil
Date: 2016-06-23 00:00:00

Позивач звернулась до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, мотивуючи позовну заяву тим, що 11 вересня 2012 року сторони зареєстрували шлюб у відділі державної реєстрації актів цивільного стану Вінницького міського управління юстиції Вінницької області, актовий запис за № 2021. Від даного шлюбу сторони мають дитину сина [PERSON], [INFO]. Спільне життя у сторін не склалось, через несумісність характерів, різні погляди на життя, ведення спільного господарства та виховання дитини, відсутність взаєморозуміння, поваги та довіри. Фактичні шлюбні відносини між позивачем та відповідачем припинились в березні 2015 року і з того часу проживають окремо, спільного господарства не ведуть. Подальше спільне життя подружжя та збереження шлюбу буде суперечити інтересам позивача. У звязку з вище викладеним позивач звернулась до суду з даною позовною заявою. Позивач [PERSON] у судове засідання не зявилась, про час, дату та місце розгляду справи повідомлялась судом у встановленому законом порядку. На адресу суду надала заяву, у якій просить суд розгляд справи проводити за її відсутності та зазначила, що позовні вимоги підтримує у повному обсязі та просить суд їх задовольнити, щодо ухвалення заочного рішення не заперечує. Відповідач [PERSON] у судове засідання не зявився, про час, дату та місце розгляду справи був належним чином повідомлений через оголошення у пресі: а саме: газета «Вінниччина» від 17 червня 2016 року № 47 (23089). Відповідно до ч. 1 ст. 224 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності або якщо повідомлені ним причини неявки визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Разом з тим, відповідно до ч. 4 ст. 169 ЦПК України, у разі повторної неявки в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення). Таким чином, з урахуванням приписів ст.ст. 169, 224 ЦПК України суд прийшов до висновку про розгляд справи у відсутність відповідача в порядку заочного провадження, оскільки в справі достатньо матеріалів про права та взаємовідносини сторін і позивач не заперечив проти такого порядку розгляду справи. Відповідно до ст. 197 ЦПК України, фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося, оскільки сторони не з'явилися у судове засідання. Суд, дослідивши матеріали справи, надавши належну оцінку усім доказам, що є у справі, дійшов висновку про задоволення вимог позовної заяви з наступних підстав. Судом встановлено, що 11 вересня 2012 року сторони зареєстрували шлюб у відділі державної реєстрації актів цивільного стану Вінницького міського управління юстиції Вінницької області, про що зроблено відповідний актовий запис за № 2021, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії І-АМ № 121339, видане 11 вересня 2012 року відділом державної реєстрації актів цивільного стану Вінницького міського управління юстиції Вінницької області (а.с. 3). Від шлюбу сторони мають дитину сина [PERSON], [INFO], що підтверджується свідоцтвом про народження серії І-АМ № 245477, видане 16 листопада 2012 року відділом державної реєстрації актів цивільного стану Вінницького міського управління юстиції Вінницької області (а.с. 4). Спільне життя у сторін не склалось, через несумісність характерів, різні погляди на життя, ведення спільного господарства та виховання дитини, відсутність взаєморозуміння, поваги та довіри. Фактичні шлюбні відносини між позивачем та відповідачем припинились в березні 2015 року і з того часу проживають окремо, спільного господарства не ведуть. Шлюб існує лише формально, а тому збереження шлюбу буде суперечити інтересам позивача. Відповідно до ст. 112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Оскільки суд дійшов висновку про задоволення позову, то відповідно до ст. 88 ЦПК України всі судові витрати понесені позивачем у справі, підлягають стягненню з відповідача на користь позивача. Виниклі правовідносини регулюються ст.ст. 110, 112 СК України. На підставі викладеного та

Outcome: approved