Jurisdiction: civil
Date: 2020-09-02 00:00:00

Позивач звернулась до суду з позовом до [PERSON] , в якому просила визначити місце проживання малолітнього [PERSON] , [INFO] , разом з матір`ю [PERSON] , за її місцем проживання, за адресою [ADDRESS] . В обґрунтування позову зазначено, що 05 жовтня 2012 року Відділом державної реєстрації актів цивільного стану по м.Харкову реєстраційної служби Харківського міського управління юстиції було зареєстровано шлюб між позивачем та [PERSON] , актовий запис № 1262. В подальшому рішенням Фрунзенського районного суду м.Харкова від 05.11.2018 року вищезазначений шлю було розірвано. Під час шлюбу у сторін по справі народилась дитина - [PERSON] , [INFO] . Дитина постійно проживає разом з матір`ю. Питання про визначення місця проживання дитини є актуальним для позивача. Ухвалою суду від 05 березня 2020 року провадження по справі відкрито, призначено підготовче судове засідання. У підготовче судове засідання позивач [PERSON] не з`явилася, надала суду заяву, в якій зазначила, що позовні вимоги підтримує у повному обсязі, просить суд їх задовольнити, справу просила розглянути у її відсутність (а.с.63 Вх№17169 від 03.08.2020 року). Відповідач [PERSON] у судове засідання не з`явився, про час та місце розгляду справи повідомлявся заздалегідь і належним чином, надав суду заяву, в якій позовні вимоги визнав в повному обсязі, проти задоволення позовних вимог не заперечує, справу просив розглянути без його участі (а.с.64 Вх№64 від 03.08.2020 року). У зв`язку з неявкою в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу, у відповідності до положень ч. 2 ст. 247 ЦПК України, судом не здійснювалося. Відповідно до ч. 4 ст. 200 ЦПК України ухвалення в підготовчому засіданні судового рішення у разі відмови від позову, визнання позову, укладення мирової угоди проводиться в порядку, встановленому статтями 206, 207 цього Кодексу. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає можливим ухвалити рішення про задоволення позову, з наступних підстав. Відповідно до ч. 1 ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав свобод чи законних інтересів. Згідно ч.3 ст.12 ЦПК України кожна сторона у цивільному судочинстві повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом, до яких дана справа не відноситься. Суд, згідно ч.1 ст.13 ЦПК України, розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим законом випадках. Судом встановлено, що сторони перебували у шлюбі, який було розірвано рішенням Фрунзенського районного суду м.Харкова від 05 листопада 2018 року (справа 645/4151/18, провадження 2/645/2020/18). Від шлюбу сторони мають малолітнього сина [PERSON] , [INFO] (свідоцтво про народження серія [NUMBER] ) (а.с. 9) З характеристики на ім`я [PERSON] , виданої ФОП [PERSON] від 21.01.2020 року вбачається, що позивач працює на посаді менеджера по маркетингу з 03.02.2009 року. За час праці зарекомендувала себе як кваліфікований спеціаліст, добропорядний та дисциплінований робітник. Проявила себе відповідальною, врівноваженою людиною, яка користується авторитетом та повагою в колективі. Дотримується норм ділової етики, відрізняються порядністю. Спокійна, доброзичлива. Шкідливих звичок не має. (а.с.16). Відповідно сертифікату про проходження профілактичного наркологічного огляду серії 10ААЄ №701923 у [PERSON] ознаки наркологічних захворювань не виявлені (а.с.10). Згідно довідки №6 від 31.12.2019 року виданої ФОП [PERSON] [PERSON] отримала дохід за період липень - грудень 2019 року у розмірі 27760,95 грн (а.с.15). З Інформаційної картки виданої Слобідським ВП ГУНП в Харківській області на [PERSON] вбачається, що зі слів сусідів [PERSON] за місцем мешкання характеризується позитивно. Спиртними напоями не зловживає, наркотичних речовин не приймає, громадський порядок не порушує, конфліктів із сусідами та в сім`ї не допускає, завжди привітна та чуйна. До адміністративної відповідальності не притягувалась, компроментуючих матеріалів у відношенні [PERSON] в Слобідському ВП ГУНП в Харківській області не перебуває (а.с.17). Згідно ч.5 ст.19 СК України орган опіки та піклування подає суду письмовий висновок щодо розв`язання спору на підставі відомостей, одержаних у результаті обстеження умов проживання дитини, батьків, інших осіб, які бажають проживати з дитиною, брати участь у її вихованні, а також на підставі інших документів, які стосуються справи. Департамент служб у справах дітей Виконавчого комітету Харківської міської ради Харківської області року надав суду 10 серпня 2020 року висновок №386 від 27 липня 2020 року про визначення місця проживання малолітнього [PERSON] , [INFO] , разом із матір`ю [PERSON] (а.с.69-70). Відповідно до статті 3 Конвенції про права дитини, ратифікованої постановою Верховної Ради України від 27 лютого1991року, в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Згідно із статтею 9 Конвенції про права дитини держави-учасниці забезпечують те, щоб дитина не розлучалася з батьками всупереч їх бажанню, за винятком випадків, коли компетентні органи згідно з судовим рішенням, визначають відповідно до застосовуваного закону і процедур, що таке розлучення необхідне в якнайкращих інтересах дитини. Таке визначення може бути необхідним у тому чи іншому випадку, наприклад, коли батьки жорстоко поводяться з дитиною або не піклуються про неї, або коли батьки проживають роздільно і необхідно прийняти рішення щодо місця проживання дитини. Відповідно до статті 18 Конвенції про права дитини батьки несуть основну відповідальність за виховання дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування. Стаття 11 Закону України «Про охорону дитинства» наголошує, що кожна дитина має право на проживання в сім`ї разом з батьками або в сім`ї одного з них та на піклування батьків. Батько і мати мають рівні права та обов`язки щодо своїх дітей, однак предметом основної турботи та основним обов`язком батьків є забезпечення інтересів своєї дитини. Із системного тлумачення статей 3, 9, 18 Конвенції про права дитини, частин другої та третьої статті 11 Закону України «Про охорону дитинства», слідує, що при вирішенні спору про визначення місця проживання дитини, суди мають враховувати передусім інтереси дитини. Відповідно до ч.1 ст. 161 СК України, якщо мати та батько, які проживають окремо, не дійшли згоди щодо того, з ким із них буде проживати малолітня дитина, спір між ними може вирішуватися судом. Місцем проживання фізичної особи, згідно ч. 1 ст. 29 ЦК України, є житловий будинок, квартира, інше приміщення, придатне для проживання (гуртожиток, готель тощо), у відповідному населеному пункті, в якому фізична особа проживає постійно, переважно або тимчасово. Малолітній син сторін на час розгляду справи проживає разом з матір`ю. Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України №789ХІІ (78912) від 27 лютого 1991 року та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Декларацією прав дитини, прийнятою Генеральною Асамблеєю ООН 20 листопада 1959 року, у принципі 6 проголошено, що дитина для повного і гармонійного розвитку її особистості потребує любові і розуміння. Вона повинна, коли це можливо, рости під опікою і відповідальністю своїх батьків і в усякому випадку в атмосфері любові і моральної та матеріальної забезпеченості. Під час вирішення спору щодо місця проживання малолітньої дитини беруться до уваги ставлення батьків до виконання своїх батьківських обов`язків, особиста прихильність дитини до кожного з них, вік дитини, стан її здоров`я та інші обставини, що мають істотне значення. Відповідно до принципів 2 та 6 Декларації прав дитини, прийнятої Генеральною Асамблеєю ООН 20 листопада 1959 року, дитина для повного і гармонійного розвитку її особисті потребує любові і розуміння. Вона має, коли це можливо, рости під опікою і відповідальністю своїх батьків і в усякому випадку в атмосфері любові й моральної та матеріальної забезпеченості. Малолітня дитина не повинна, крім тих випадків, коли є виняткові обставини, бути розлучена зі своєю матір`ю. Відповідно довідки №143/01-36 від 23.12.2019 року виданої КЗ «ДНЗ (Ясла-садок) №266 комбіноваторного типу ХМР» [PERSON] , [INFO] , дійсно відвідує групу №8 з 01.09.2016 року по теперішній час. Протягом всього відвідування вихованням дитини займається мати. Дитина постійно проживає з матір`ю. Батько не приймає постійної участі у вихованні сина. Він не цікавиться процесом навчання сина, не відвідує групових та загальних батьківських зборів, святкових ранків та розваг, колективних переглядів занять (а.с.13). Згідно відповіді головного лікаря, та лікаря педіатра КНП «Міська дитяча поліклініка №1» ХМР від 20.01.2020 року на адвокатський запит вбачається, що дитина [PERSON] , [INFO] , який мешкає за адресою: [ADDRESS] , перебуває під наглядом фахівців КНП «МДП№1»ХМР з 13.03.2017 року. Станом здоровя дитини та забезпеченням йому належного догляду займаються обидва батьки. Здебільшого мати дитини, [PERSON] (а.с.14). Відповідач позовні вимоги визнав, проти їх задоволення не заперечував, про що надав суду відповідну заяву (Вх№ 17170 від 03.08.2020 року). Відповідно до ч. 4 ст. 206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Таким чином, суд приходить до висновку про наявність підстав для визначення місця проживання дитини з матір`ю. На підставі викладеного,

Outcome: approved