Jurisdiction: civil
Date: 2021-04-12 00:00:00

Позивач звернулась в суд із позовом до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання дитини. У позовній заяві зазначила, що на час проживання з відповідачем однією сім`єю без реєстрації шлюбу у них народилась дочка [PERSON] , [INFO] . Дитина знаходиться на утриманні позивача, відповідач протягом двох років не цікавиться життям дочки, кошти на утримання не надає. У відповідача є можливість нести матеріальні витрати пов`язані з утриманням дитини, так як він працевлаштований, інших утриманців не має. До початку розгляду справи по суті представник позивача подала заяву про уточнення позовних вимог та просила стягувати аліменти на утримання дочки [PERSON] у частці від доходу відповідача в розмірі 1/3 його заробітку (доходу). Позивач у судове засідання не з`явилась, її представник подала клопотання про розгляд справи у відсутності позивача. Позов підтримала в повному обсязі. Відповідач у судове засідання не з`явився, суду надіслав заяву за змістом якої позовні вимоги визнав. Також повідомив суд що на сьогоднішній день знаходиться на контрактній службі в Збройних силах України та не зможе взяти участь у судовому засіданні з приводу розгляду даної справи. Дослідивши матеріали справи, судом встановлено наступне. За даними копії свідоцтва про народження серії [NUMBER] від 01 вересня 2015 року сторони по справі є батьками [PERSON] , [INFO] . Малолітня [PERSON] зареєстрована та проживає з матір`ю за адресою: [ADDRESS] , що підтверджується копією 12 сторінки паспорта громадянина України позивача та довідки № 5822 про реєстрацію місця проживання особи від 04 вересня 2018 року. Позивач [PERSON] працює за трудовим договором у Спеціальній моніторинговій комісії ОБСЄ в Україні на посаді перекладача з 17 вересня 2018 року, що підтверджується копією довідки від 20 січня 2021 року. Відповідач [PERSON] , згідно своїх пояснень, проходить службу у Збройних силах України за контрактом. Однак довідок про свої доходи сторони суду не надали. Положеннями ст. 180 Сімейного кодексу України визначено, що батьки зобов`язані утримувати своїх неповнолітніх дітей до досягнення ними повноліття. Відповідно до ст. 1, 2 Закону України «Про охорону дитинства» батьки зобов`язані забезпечити дітям умови для достатнього фізичного, духовного та культурного розвитку. В силу дії ч. 3 ст. 181 Сімейного кодексу України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. За приписами ч. 2 ст. 182 цього кодексу мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, за винятком випадків, передбачених статтею 184 цього Кодексу. Відповідно до частин 1, 2 статті 27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована постановою Верховної Ради України № 789-ХІІ від 27 лютого 1991 року та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Статтею 182 СК України, встановлено, що при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Статтею 7 Закону України «Про державний бюджет України на 2021 рік» прожитковий мінімум для дітей віком від 6 до 18 років установлено: з 1 січня - 2395 гривень, з 1 липня - 2510 гривень, з 1 грудня - 2618 гривень При визначенні розміру аліментів суд відповідно до ст. 182 Сімейного кодексу України враховує відсутність даних про розмір доходів сторін, потреби дитини щодо належного утримання та факт визнання позову відповідачем. Враховуючи, що обов`язок утримувати дітей є рівною мірою обов`язком як матері, так і батька, інтереси дитини при визначенні розміру аліментів, факт визнання позову відповідачем, виходячи з принципів розумності та справедливості, суд дійшов висновку, що позов слід задовольнити та стягувати з відповідача на користь позивача аліменти на утримання дитини [PERSON] в розмірі 1/3 частини від всіх видів його доходів щомісячно, але не менше 50 відсотків встановленого прожиткового мінімуму для дітей відповідного віку. Відповідно до вимог ст. 191 Сімейного кодексу України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову. Тому стягнення аліментів слід розпочати з дня коли позивач звернулась із позовом до суду - 26 січня 2021 року. Згідно із ч. 6 ст. 141 ЦПК України якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, які їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог. Тому з відповідача слід стягнути 908 гривень судового збору на користь держави. На підставі ст. 180-182, 190, 191 СК України, ст. 1, 2 Закону України «Про охорону дитинства»,

Outcome: approved