overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2017-12-07 00:00:00

Позивач звернулась в суд з позовом до відповідача про розірвання шлюбу, зареєстрованого 20 листопада 2010 року Міським відділом реєстрації актів цивільного стану Львівського міського управління юстиції. Позов мотивує тим, що під час перебування у шлюбі у сторін народився син [PERSON], [INFO]. Спочатку сімейне життя складалося добре, однак протягом останніх років відносини поступово погіршились. Відповідач почав систематично вживати алкогольні напої, що негативно впливає на сімейне життя та емоційний стан дитини. Примирення між сторонами неможливе, тому просить позов задоволити. В судове засідання позивач не з'явилася, подала заяву про розгляд справи за її відсутності, позовні вимоги підтримала та просила шлюб між сторонами розірвати. Відповідач в судове засідання не з'явився, подав заяву про розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги визнав та просив шлюб між сторонами розірвати. Відповідно до ч.2 ст.197 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши матеріали справи та оцінивши зібрані докази, суд вважає, що позов підлягає до задоволення з наступних підстав. Згідно з ст. 110 Сімейного кодексу України позов про розірвання шлюбу може бути предявлений одним із подружжя. Згідно зі свідоцтвом про шлюб серії 1-СГ №154614 (а.с.3), шлюб позивача та відповідача був зареєстрований 20 листопада 2010 року Міським відділом реєстрації актів цивільного стану Львівського міського управління юстиції, про що зроблено відповідний актовий запис №3202. Сторони є батьками [PERSON], [INFO], що підтверджується копією свідоцтва про народження (а.с.4). Відповідно до ст.112 Сімейного кодексу України, суд повинен зясувати фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, взяти до уваги наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя. Судом встановлено, що сімейні відносини між сторонами погіршились, вони не бажають надалі їх підтримувати та зберігати шлюб. Суд вважає, що дійсною причиною предявлення позову про розірвання шлюбу є неможливість подальшого спільного життя подружжя, тому позов підлягає до задоволення. Задовольняючи позов, у відповідності до вимог ст.88 ЦПК України, з відповідача на користь позивача слід стягнути понесені останньою і документально підтверджені судові витрати, що становлять 640 грн. судового збору (а.с.1). На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-02-29 00:00:00

Позивач звернулась в суд з позовом до відповідача про розірвання шлюбу, мотивуючи тим, що відносини в сім'ї не склались, відсутнє взаєморозуміння, сторони припинили спільне проживання; від шлюбу неповнолітніх дітей немає, однак відповідач через органи РАЦС розірвати шлюб не погоджується; примирення, подальше спільне життя і збереження сім'ї вважає неможливим і таким, що суперечить інтересам сторін, а тому має твердий намір розірвати шлюб. Ухвалою суду від 01.12.2015 року сторонам надавався термін на примирення. Проте вжиті судом заходи до примирення сторін, не дали результатів. В судовому засіданні позивач настоює на задоволенні позову, просить розірвати шлюб. Відповідач позов визнав, погоджується на розірвання шлюбу. Перевіривши законність визнання позову та дослідивши докази у справі суд дійшов наступних висновків. Відповідно до свідоцтва про шлюб серії [NUMBER], виданого Відділом реєстрації актів цивільного стану Овруцького районного управління юстиції Житомирської області, між [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO], 15.05.2010 року було зареєстровано шлюб, актовий запис № 39. Згідно з ч.3 ст.105 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до ст.110 СК України. Стаття 112 СК України передбачає, що суд з`ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя та постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Судом встановлено, що сторони проживають окремо, не підтримують подружніх стосунків, не погоджуються на примирення та спільно бажають розірвати шлюб, від шлюбу неповнолітніх дітей немає. Відповідно до ч.1 ст.24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Суд вважає, що на даний час спільне проживання та підтримання подружніх стосунків сторін стало не можливим, збереження шлюбу суперечить інтересам сторін, тобто фактично шлюбу не існує, а тому його слід розірвати, що не позбавляє сторін права повторно зареєструвати шлюб після усунення обставин, що були підставою для його розірвання. Відповідно до ч.2 ст.114 СК України у разі розірвання шлюбу судом, шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу. Суд вважає за необхідне також роз'яснити сторонам, що згідно з абз.2 ч.3 ст.115 СК України документом, що засвідчує факт розірвання шлюбу судом, є рішення суду про розірвання шлюбу, яке набрало законної сили. Позивачем сплачено судовий збір у сумі 487,20 грн. У відповідності до ч.1 ст.88 ЦПК України, стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Таким чином, із відповідача на користь позивача слід стягнути частину судового збору в сумі 243,60 грн.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-04-21 00:00:00

Позивач звернулась в суд з позовом до відповідача про розірвання шлюбу, обґрунтовуючи заявлені вимоги тим, що відповідач [PERSON] пішов з родини та став мешкати окремо з іншою жінкою, шлюбні відносини припинені у листопаді 2009 року. Примирення, подальше спільне життя та збереження сім'ї з відповідачем вважає неможливим. В судовому засіданні позивач [PERSON] позовні вимоги підтримала, примирення, подальше спільне життя та збереження сім'ї з відповідачем вважала неможливим. Відповідач [PERSON] позов визнав, зазначив, що згоден на розірвання шлюбу, вважав недоцільним надання строку на примирення. Суд, вислухавши пояснення сторін, вивчивши позовну заяву та дослідивши матеріали справи, дійшов висновку про наявність підстав для задоволення вимог позивача. Згідно матеріалів справи, сторони перебувають у шлюбі, зареєстрованому 23 червня 2006 року Відділом реєстрації актів цивільного стану Алчевського міського управління юстиції Луганської області, актовий запис №328 (а.с.4). Від шлюбу мають неповнолітню дитину - [PERSON], [INFO] (свідоцтво про народження №119765 - а.с.9), який проживає разом з матір'ю. Частинами 3, 4 ст. 56 Сімейного кодексу України передбачено право кожного з подружжя припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканість і може мати наслідки, встановлені законом. Відповідно до ч.2 ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Судом встановлено, що між сторонами втрачено взаєморозуміння, примирення подружжя та збереження шлюбно-сімейних відносин між сторонами неможливе і суперечить інтересам подружжя та дитини, шлюбні відносини фактично припинені у листопаді 2009 року. Враховуючи викладене, визнання відповідачем позову не суперечить закону та не порушує права, свободи та інтереси третіх осіб. Виходячи з вказаного, суд вважає, що шлюб між [PERSON] та [PERSON] слід розірвати. Відповідно до ст. 88 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягає стягненню сума сплаченого судового збору. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-03-19 00:00:00

Позивач звернулась в суд з позовом до відповідача про розірвання шлюбу, обґрунтовуючи заявлені вимоги тим, що протягом останніх років спільне життя з відповідачем погіршувалось, що призвело до втрати між подружжям любові, довіри та поваги, у липні 2013 року відповідач пішов з родини та став мешкати окремо з іншою жінкою. Примирення, подальше спільне життя та збереження сім'ї з відповідачем вважає неможливим. В судове засідання позивач [PERSON], повідомлена належним чином про місце, дату та час розгляду справи, не з'явилась, подала до суду заяву, в якій зазначила, що позовні вимоги підтримує в повному обсязі, просить розглянути справу у ії відсутність. /а.с.20/. Відповідач [PERSON], повідомлений належним чином про місце, дату та час розгляду справи, не з'явився, подав до суду заяву, в якій зазначив, що позовні вимоги визнає, надання строку на примирення вважає недоцільним, просить розглянути справу у його відсутність. /а.с.21/. За таких обставин суд вважав можливим розглянути справу у відсутність сторін. Суд, дослідивши матеріали справи, надійшов висновку про задоволення вимог позивача. Згідно матеріалів справи, сторони перебувають у шлюбі, зареєстрованому 24 серпня 2002 року Відділом реєстрації актів громадянського стану Алчевського міського управління юстиції, актовий запис №509 (а.с.4). Від шлюбу мають неповнолітню дитину - [PERSON], [INFO] (свідоцтво про народження [NUMBER] - а.с.14), який проживає разом з матір'ю. Частинами 3, 4 ст. 56 Сімейного кодексу України передбачено право кожного з подружжя припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканість і може мати наслідки, встановлені законом. Відповідно до ч.2 ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Судом встановлено, що між сторонами втрачено взаєморозуміння, примирення подружжя та збереження шлюбно-сімейних відносин між сторонами неможливе і суперечить інтересам подружжя та дитини, шлюбні відносини фактично припинені у липні 2013 року. Враховуючи викладене, визнання відповідачем позову не суперечить закону та не порушує права, свободи та інтереси третіх осіб. Виходячи з вказаного, суд вважає, що шлюб між [PERSON] та [PERSON] слід розірвати. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-04-13 00:00:00

Позивач звернулась в суд з позовом до відповідача про розірвання шлюбу, обґрунтовуючи заявлені вимоги тим, що протягом останніх років спільне життя з відповідачем погіршувалось, що призвело до втрати між подружжям любові та поваги, шлюбні відносини припинені, відповідач мешкає окремо. Примирення, подальше спільне життя та збереження сім'ї з відповідачем вважає неможливим. В судове засідання позивач [PERSON], повідомлена належним чином про місце, дату та час розгляду справи, не з'явилась, подала до суду заяву, в якій зазначила, що позовні вимоги підтримує в повному обсязі, просить розглянути справу у ії відсутність. /а.с.15/. Відповідач [PERSON], повідомлений належним чином про місце, дату та час розгляду справи, не з'явився, подав до суду заяву, в якій зазначив, що позовні вимоги визнає, просить розглянути справу у його відсутність. /а.с.16/. За таких обставин суд вважав можливим розглянути справу у відсутність сторін. Суд, дослідивши матеріали справи, надійшов висновку про задоволення вимог позивача. Згідно матеріалів справи, сторони перебувають у шлюбі, зареєстрованому 19 травня 1990 року міським відділом записів актів громадянського стану м. Комунарськ Луганської області, актовий запис №454 (а.с.8). Від шлюбу мають неповнолітню дитину - [PERSON], [INFO] (свідоцтво про народження [NUMBER] - а.с.9). Частинами 3, 4 ст. 56 Сімейного кодексу України передбачено право кожного з подружжя припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканість і може мати наслідки, встановлені законом. Відповідно до ч.2 ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Судом встановлено, що між сторонами втрачено взаєморозуміння, примирення подружжя та збереження шлюбно-сімейних відносин між сторонами неможливе і суперечить інтересам подружжя та дитини, шлюбні відносини фактично припинені. Враховуючи викладене, визнання відповідачем позову не суперечить закону та не порушує права, свободи та інтереси третіх осіб. Виходячи з вказаного, суд вважає, що шлюб між [PERSON] та [PERSON] слід розірвати. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-04-03 00:00:00

Позивач звернулась в суд з позовом до відповідача про розірвання шлюбу, обґрунтовуючи заявлені вимоги тим, що протягом останніх років спільне життя з відповідачем погіршувалось, що призвело до втрати між подружжям любові та поваги, шлюбні відносини припинені у лютому 2011, з цього часу подружжя мешкає окремо. Примирення, подальше спільне життя та збереження сім'ї з відповідачем вважає неможливим. В судове засідання позивач [PERSON], повідомлена належним чином про місце, дату та час розгляду справи, не з'явилась, подала до суду заяву, в якій зазначила, що позовні вимоги підтримує в повному обсязі, просить розглянути справу у ії відсутність, проти ухвалення заочного рішення не заперечує. /а.с.30/. Відповідач [PERSON], повідомлений належним чином про місце, дату та час розгляду справи відповідно до ч. 5 ст. 74 ЦПК України - за місцем проживання, зареєстрованим у встановленому законом порядку, в судове засідання не з'явився, заяви про розгляд справи у його відсутність не направив /а. с. 27/. Відповідно до ст. 224 ЦПК України у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутністю, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. За вказаних обставин суд вважає за можливе провести заочний розгляд справи у відсутність сторін та ухвалити заочне рішення у справі. Суд, вивчивши позовну заяву та дослідивши письмові докази по справі, надходить до наступних висновків. Згідно матеріалів справи, сторони перебувають у шлюбі, зареєстрованому 24 листопада 2007 року Відділом реєстрації актів цивільного стану Алчевського міського управління юстиції Луганської області, актовий запис №989 (а.с.16). Від шлюбу мають неповнолітню дитину - [PERSON], [INFO] (свідоцтво про народження [NUMBER] - а.с.15), який проживає разом з матір'ю. Частинами 3, 4 ст. 56 Сімейного кодексу України передбачено право кожного з подружжя припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканість і може мати наслідки, встановлені законом. Відповідно до ч.2 ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Судом встановлено, що між сторонами втрачено взаєморозуміння, примирення подружжя та збереження шлюбно-сімейних відносин між сторонами неможливе і суперечить інтересам подружжя та дитини, шлюбні відносини фактично припинені у лютому 2011 року. Виходячи з вказаного, суд вважає, що шлюб між [PERSON] та [PERSON] слід розірвати. Відповідно до ст. 88 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягає стягненню сума сплаченого судового збору. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-04-16 00:00:00

Позивач звернулась в суд з позовом до відповідача про розірвання шлюбу, обґрунтовуючи заявлені вимоги тим, що шлюб з відповідачем виявився невдалим, подружжя не знаходило взаєморозуміння, що призводило до сварок у родині, шлюбні відносини припинені у квітні 2013 року і з того часу подружжя проживає окремо. Подальше спільне життя та збереження сім'ї з відповідачем вважає неможливим. В судовому засіданні позивач [PERSON] позовні вимоги підтримала, примирення, подальше спільне життя та збереження сім'ї з відповідачем вважала неможливим. Відповідач [PERSON] позов визнав, зазначив, що згоден на розірвання шлюбу, вважав недоцільним надання строку на примирення. Суд, вислухавши пояснення сторін, вивчивши позовну заяву та дослідивши матеріали справи, дійшов висновку про наявність підстав для задоволення вимог позивача. Згідно матеріалів справи, сторони перебувають у шлюбі, зареєстрованому 06 вересня 2008 року Відділом реєстрації актів цивільного стану Алчевського міського управління юстиції Луганської області, актовий запис №568 (а.с.9). Відповідно до свідоцтва про народження [NUMBER], сторони мають неповнолітню дитину - [PERSON], [INFO], яка проживає разом з матір'ю (а.с.4). Частинами 3, 4 ст. 56 Сімейного кодексу України передбачено право кожного з подружжя припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканість і може мати наслідки, встановлені законом. Відповідно до ч.2 ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Судом встановлено, що між сторонами втрачено взаєморозуміння, примирення подружжя та збереження шлюбно-сімейних відносин між сторонами неможливе і суперечить інтересам подружжя та дитини, шлюбні відносини фактично припинені у квітні 2013 року. Враховуючи викладене, визнання відповідачем позову не суперечить закону та не порушує права, свободи та інтереси третіх осіб. Виходячи з вказаного, суд вважає, що шлюб між [PERSON] та [PERSON] слід розірвати. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-06-26 00:00:00

Позивач звернулась в суд з позовом до відповідача про розірвання шлюбу, обґрунтовуючи заявлені вимоги тим, що шлюб з відповідачем виявився невдалим, причиною припинення шлюбних відносин стала зрада чоловіка та сварки, які виникали у родині. Як зазначає позивач, шлюбні відносини припинені у лютому 2014 року, з цього часу подружжя мешкає окремо. Примирення, подальше спільне життя та збереження сім'ї з відповідачем вважає неможливим. В судове засідання позивач [PERSON], повідомлена про місце, дату та час розгляду справи, не з'явилась, подала до суду заяву, в якій зазначила, що позовні вимоги підтримує в повному обсязі, просить розглянути справу у її відсутність, проти ухвалення заочного рішення не заперечує. /а.с.16/. Відповідач [PERSON], повідомлений про місце, дату та час розгляду справи в судове засідання не з'явився, заяви про розгляд справи у його відсутність не направив. Відповідно до ст. 224 ЦПК України у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутністю, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. За вказаних обставин суд вважає за можливе провести заочний розгляд справи у відсутність сторін та ухвалити заочне рішення у справі. Суд, вивчивши позовну заяву та дослідивши письмові докази по справі, надходить до наступних висновків. Згідно матеріалів справи, сторони перебувають у шлюбі, зареєстрованому 12 червня 1998 року Алчевським міським відділом реєстрації актів громадянського стану Луганської області, актовий запис №237 (а.с.4). Від шлюбу мають неповнолітню дитину - [PERSON], [INFO] (свідоцтво про народження [NUMBER] - а.с.5), яка проживає разом з матір'ю. Частинами 3, 4 ст. 56 Сімейного кодексу України передбачено право кожного з подружжя припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканість і може мати наслідки, встановлені законом. Відповідно до ч.2 ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Судом встановлено, що між сторонами втрачено взаєморозуміння, примирення подружжя та збереження шлюбно-сімейних відносин між сторонами неможливе і суперечить інтересам подружжя та дитини, шлюбні відносини фактично припинені у лютому 2014 року. Виходячи з вказаного, суд вважає, що шлюб між [PERSON] та [PERSON] слід розірвати. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-11-08 00:00:00

Позивач звернулась в суд з позовом до відповідача про розірвання шлюбу. Позивач посилається на те, що 21 лютого 2009 року вона з [PERSON] зареєстрували шлюб, про що Великосевастянівською сільською радою Христинівського району Черкаської області в Книзі реєстрації шлюбів вчинено актовий запис за номером 2. В шлюбі у них народились діти [PERSON] [INFO] [PERSON], [INFO] [PERSON], [INFO]. Протягом останніх двох років шлюбні відносини поступово погіршувались, що в кінцевому результатів призвело до фактичного їх припинення. У лютому 2015 року відповідач знехтував сімейними цінностями, залишив її і вибув у невідомому для неї напрямку. Упродовж вказаного періоду часу він не проявляє турботи про неї та про їх дітей і шлюбних стосунків з нею не підтримує. Шлюб вони розривають вперше, діти постійно проживають з нею і спору щодо місця їх проживання між ними не має. В судове засідання позивачка не з'явилась, проте від неї на адресу суду надійшла заява в якій вона просить справу розглядати без її участі, позовні вимоги підтримує. Відповідач в судове засідання не з'явився без поважної причини, про час і місце слухання справи був повідомлений у встановленому законом порядку, про що свідчать почтові повідомлення та оголошення в газеті «Черкаський край». У відповідності до ст.224 ЦПК України суд вважає, що його неявка не перешкоджає розгляду справи по суті, поскільки на думку суду, у справі є достатньо доказів для слухання справи та прийняття рішення по суті. Поскільки у відповідності до ст.60 ЦПК України сторони мають одинакові права на надання суду доказів у справі, суд вважає, що неявка відповідачів свідчить про їх небажання захищати свої інтереси у суді і находить за можливе при розгляді справи по суті оцінювати докази надані суду позивачем. Суд вважає необхідним розглянути справу у відсутність відповідача, у порядку заочного провадження. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає до задоволення, виходячи з наступного: - сторони зареєстрували шлюб 21 лютого 2009 року, про що Великосевастянівською сільською радою Христинівського району Черкаської області в Книзі реєстрації шлюбів вчинено актовий запис за номером 2. - від шлюбних відносин маються донька [PERSON] [INFO] [PERSON], [INFO] [PERSON], [INFO]. - подальше спільне проживання позивача з відповідачем неможливе. - примирення між сторонами виключається. Тому, суд вважає за необхідне розірвати шлюб між сторонами зареєстрований Великосевастянівською сільською радою Христинівського району Черкаської області, актовий запис за номером 2. Судові витрати на підставі ст. 88 ЦПК України підлягають стягненню із відповідача.

Outcome: approved