Jurisdiction: civil
Date: 2014-05-25 00:00:00

Позивач звернулась до суду з позовом, в якому просить визнати відповідачів такими, що втратили право користування житловим будинком [ADDRESS]. Позов мотивує тим, що 03.02.2009 року з її дозволу була зареєстрована на один рік та проживала у її будинку племінниця разом з дочкою, тобто відповідачі. Проживши у будинку протягом року, відповідачка поїхала на похорон до свого батька у Чернігівську область і у м. Дрогобич більше не поверталась. Оскільки у неї малолітня дитина, вона не може приїхати і знятись з місця реєстрації, хоча не заперечує проти цього, так як бажає зареєструватись за місцем фактичного проживання. Факт реєстрації відповідачки та її дочки не дає змоги оформити субсидії на комунальну послуги. Така ситуація змусила її звернутись з даним позовом до суду. У судовому засіданні позивач позовні вимоги підтримала, просить визнати [PERSON], [PERSON] такими, що втратили право користування будинком [ADDRESS]. Доповнила, що жодних речей відповідачів у будинку немає, вони не беруть участі в його утриманні, будь - яких перешкод у користування будинком не чинила. Не заперечила щодо заочного рішення. Відповідач у судове засідання не з'явилась, не повідомивши причин своєї неявки, хоча належним чином була повідомлена про час та місце розгляду справи, що стверджується оголошенням у пресі, а саме у газеті «Високий замок» від 13.05.2014 року. При таких обставинах суд визнав неявку відповідачки неповажною та розглянув справу у її відсутності на підставі наявних у справі доказів. Вислухавши пояснення позивача, перевіривши письмові докази у справі, суд вважає, що позов підлягає до задоволення з наступних підстав. Згідно довідки КП ЛОР « Дрогобицьке МБТІ та ЕО» від 26.05.2014 року, будинок [ADDRESS] належить на праві власності [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON]. З копію будинкової книги на будинковолодіння [ADDRESS] вбачається, що [PERSON], [INFO], зареєстрована в даному будинку з 03.02.2009 року терміном на 1 рік, а [PERSON], [INFO], зареєстрована в цьому ж будинку з 21.05.2009 року. Як вбачається з актів від 05.10.2011 року, 12.03.2012 року та 04.05.2012 року, складених комісією КП «ЖЕО» в складі: майстрів [PERSON] [PERSON], паспортистів [PERSON], та сусідів [PERSON], [PERSON], [PERSON] та [PERSON] в будинку [ADDRESS], не проживають більше 12 місяців. Відповідно до ч. 2 ст. 405 ЦК України член сім'ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім'ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом. Згідно із частиною третьою ст. 29 ЦК України місцем проживання фізичної особи у віці від 10 до 14 років є місце проживання її батьків (усиновлювачів) або одного з них, з ким вона проживає, опікуна або місцезнаходження навчального закладу чи закладу охорони здоров'я тощо, в якому вона проживає, якщо інше місце проживання не встановлено за згодою між дитиною та батьками (усиновлювачами, опікуном) або організацією, яка виконує щодо неї функції опікуна. Отже, судом встановлено факт відсутності неповнолітньої дитини та відповідачки у спірному будинку понад один рік без поважних причин, оскільки жодних перешкод в користуванні такою зі сторони позивача їм не чинилося. Крім цього, як встановлено в судовому засіданні, відповідачка добровільно залишила спірне житло і, забравши дочку, переїхала в інше місто. Разом з тим, за змістом ст. 7 Закону України від 11 грудня 2003 р. № 1382-ІV «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» зняття з реєстрації місця проживання може бути здійснено на підставі рішення суду виключно про: 1) позбавлення права власності на житлове приміщення; 2) позбавлення права користування житловим приміщенням; 3) визнання особи безвісно відсутньою; 4) оголошення фізичної особи померлою. У зв'язку з тим, що зазначений Закон є спеціальним нормативно-правовим актом, який регулює правовідносини, пов'язані із зняттям з реєстрації місця проживання, положення ст. 7 цього Закону підлягають застосуванню до усіх правовідносин, виникнення, зміна чи припинення яких пов'язані з юридичним фактом зняття з реєстрації місця проживання. Отже, у разі будь-яких обмежень у здійсненні права користування та розпорядження своїм житловим приміщенням, власник має право вимагати усунення відповідних перешкод, зокрема, шляхом зняття особи з реєстрації місця проживання, пред'явивши одночасно одну із таких вимог: 1) про позбавлення права власності на житлове приміщення; 2) про позбавлення права користування житловим приміщенням; 3) про визнання особи безвісно відсутньою; 4) про оголошення фізичної особи померлою. З огляду на це, вирішення питання про зняття особи з реєстраційного обліку залежить, зокрема, від вирішення питання про право користування такої особи житловим приміщенням відповідно до норм житлового та цивільного законодавства, зокрема. Відтак, задовольняючи позовні вимоги щодо визнання відповідачів такими, що втратили право користування житлом, слід вирішити питання про зняття їх з реєстраційного обліку

Outcome: approved