Jurisdiction: civil
Date: 2015-08-17 00:00:00

Позивач звернулась до суду з позовною заявою про визнання частково недійсним свідоцтв про право на спадщину за законом. Позовні вимоги мотивовані тим, що 25 травня 2003 р. померла матір позивача [PERSON], яка заповіту не залишила. Після її смерті відкрилась спадщина на належну їй 1/6 частину квартири [ADDRESS]. Спадщину після смерті [PERSON] прийняли: чоловік та син померлої [PERSON] та [PERSON], які постійно проживали разом із спадкодавцем; дочка померлої [PERSON] подачею заяви про прийняття спадщини в нотаріальну контору 29 квітня 2015 р. 9 січня 2004 р. помер батько позивача [PERSON], який заповіту не залишив. Після його смерті відкрилась спадщина на належну йому 1/4 частину тієї ж квартири. Спадщину після смерті [PERSON] прийняли: син померлого [PERSON], який постійно проживав разом із спадкодавцем; дочка померлої [PERSON] подачею заяви про прийняття спадщини в нотаріальну контору 29 квітня 2015 р. Постановами про відмову у вчинені нотаріальної дії від 30 квітня 2015 р. нотаріус відмовила [PERSON] у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом після смерті матері і батька, оскільки на все належне спадкодавцям майно видані свідоцтва про на спадщину за законом [PERSON]. Дійсно, свідоцтвом про право на спадщину від 20 липня 2011 р. за [PERSON] та [PERSON] визнано право по 1/2 частині спадщини після смерті [PERSON], яка складалась із 1/6 частини спірної квартири; свідоцтвом про право на спадщину від 20 липня 2011 р. за [PERSON] визнано право на спадщину після смерті [PERSON], яка складалась із 1/4 частини спірної квартири. Вказані свідоцтва позивач просить суд визнати частково недійсними: після смерті матері в частині визначення частки, отриманої у спадщину квартири, вважаючи, що вказане свідоцтво видано на 1/24 частини квартири; після смерті батька в частині визначення частки, отриманої у спадщину квартири, вважаючи, що вказане свідоцтво видано на 1/8 частини квартири. Представник позивача в судове засідання не зявився, надавши заяву про розгляд справи за його відсутності, наполягаючи на задоволені позову. Відповідач, будучи належним чином повідомлений про час та місце розгляду справи, в судове засідання повторно не зявився, заяву про розгляд справи за його відсутності не надав, в звязку з чим суд у відповідності зі ст. 224 ЦПК України ухвалює заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, проти чого представник позивача не заперечує. Позов підлягає частковому задоволенню з наступних підстав. Згідно свідоцтву про право власності на житло, виданого Комунарською районною адміністрації Запорізької міської ради 11 листопада 1999 р., квартира [ADDRESS] на праві спільної часткової власності належала: [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON]. (а.с. 9) В судовому засіданні встановлено, що співвласник квартири [PERSON] померла 25 травня 2003 р. (а.с. ), в звязку з чим у відповідності зі ст. 1220 ЦК України відкрилась спадщина, до складу якої увійшла 1/6 частина спірної квартири. Відповідно до ст. 1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Згідно зі ст. 1223 ЦК України право на спадкування мають особи, визначені у заповіті; у разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі неохоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261-1265 цього Кодексу. В судовому засіданні встановлено, що [PERSON] заповіту не залишила, в звязку з чим спадщина здійснюється за законом. Відповідно до ст. 1268, 1269 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її; спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини. В судовому засіданні встановлено, що після смерті [PERSON] спадщину прийняли спадкоємці першої черги: чоловік та син померлої [PERSON] та [PERSON], які постійно проживали разом із спадкодавцем; дочка померлої [PERSON] подачею заяви про прийняття спадщини в нотаріальну контору 29 квітня 2015 р. (а.с. ) При цьому враховується, що рішенням Комунарського районного суду м. Запоріжжя від 3 березня 2015 р. [PERSON] визначено додатковий строк для подання заяви про прийняття спадщини після смерті матері [PERSON]. (а.с. 30-31) Свідоцтвом про право на спадщину за законом, посвідченим 20 липня 2011 р. державним нотаріусом Шостої Запорізької державної нотаріальної контори [PERSON], зареєстрованим в реєстрі за № 1-1071, за [PERSON] та [PERSON] визнано право по 1/2 частині спадщини після смерті [PERSON], яка складалась із 1/6 частини квартири [ADDRESS]. (а.с. 8) Вказане свідоцтво суд вважає за необхідне визнати частково недійсним з наступних підстав. У відповідності зі ст. 1280 ч.1 ЦК України, якщо після спливу строку для прийняття спадщини і після розподілу її між спадкоємцями спадщину прийняли інші спадкоємці (частини друга і третя статті 1272 цього Кодексу), вона підлягає перерозподілу між ними; такі спадкоємці мають право вимагати передання їм у натурі частини майна, яке збереглося, або сплати грошової компенсації. Оскільки в судовому засіданні встановлено, що рішенням суду позивачеві визначено додатковий строк для подання заяви про прийняття спадщини після смерті матері та вона звернулась у визначений строк у нотаріальну контору із заявою про прийняття спадщини, спадщина підлягає перерозподілу відповідно до ст. 1280 ч.1 ЦК України. Як зазначено вище, після смерті [PERSON] залишилась спадщина у вигляді 1/6 частини спірної квартири. В судовому засіданні встановлено, що спадщину у відповідності із законодавством прийняли три спадкоємці: [PERSON], [PERSON], [PERSON], частка кожного з них є рівною та складає по 1/3 частині. Оскільки вказане вище свідоцтво про право на спадщину видано на 1/2 частку у спадщині, яка складає 1/6 частку квартири, це свідоцтво підлягає визнанню недійсним у зазначеній частині. Таким чином, після смерті [PERSON] частки [PERSON] та [PERSON], які були власниками по 1/6 частини квартири, збільшились до 4/18 або 2/9 (1/6 + 1/3 х 1/6), частка [PERSON] 1/18 частини квартири (1/3 х 1/6) В судовому засіданні встановлено, що співвласник квартири [PERSON] помер 9 січня 2004 р. (а.с. ), в звязку з чим у відповідності зі ст. 1220 ЦК України відкрилась спадщина, до складу якої увійшла 2/9 частини спірної квартири. Відповідно до ст. 1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Згідно зі ст. 1223 ЦК України право на спадкування мають особи, визначені у заповіті; у разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі неохоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261-1265 цього Кодексу. В судовому засіданні встановлено, що [PERSON] заповіту не залишила, в звязку з чим спадщина здійснюється за законом. Відповідно до ст. 1268, 1269 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її; спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини. В судовому засіданні встановлено, що після смерті [PERSON] спадщину прийняли спадкоємці першої черги: син померлого [PERSON], який постійно проживали разом із спадкодавцем; дочка померлої [PERSON] подачею заяви про прийняття спадщини в нотаріальну контору 29 квітня 2015 р. (а.с. ) При цьому враховується, що рішенням Комунарського районного суду м. Запоріжжя від 3 березня 2015 р. [PERSON] визначено додатковий строк для подання заяви про прийняття спадщини після батька [PERSON]. (а.с. 30-31) Свідоцтвом про право на спадщину за законом, посвідченим 20 липня 2011 р. державним нотаріусом Шостої Запорізької державної нотаріальної контори [PERSON], зареєстрованим в реєстрі за № 1-1073, за [PERSON] визнано право на спадщину після смерті [PERSON], яка складалась з 1/4 частини квартири [ADDRESS]. (а.с. 7) Вказане свідоцтво суд вважає за необхідне визнати частково недійсним з наступних підстав. У відповідності зі ст. 1280 ч.1 ЦК України, якщо після спливу строку для прийняття спадщини і після розподілу її між спадкоємцями спадщину прийняли інші спадкоємці (частини друга і третя статті 1272 цього Кодексу), вона підлягає перерозподілу між ними; такі спадкоємці мають право вимагати передання їм у натурі частини майна, яке збереглося, або сплати грошової компенсації. Оскільки в судовому засіданні встановлено, що рішенням суду позивачеві визначено додатковий строк для подання заяви про прийняття спадщини після смерті батька та вона звернулась у визначений строк у нотаріальну контору із заявою про прийняття спадщини, спадщина підлягає перерозподілу відповідно до ст. 1280 ч.1 ЦК України. Як зазначено вище, після смерті [PERSON] залишилась спадщина у вигляді 2/9 частини спірної квартири. В судовому засіданні встановлено, що спадщину у відповідності із законодавством прийняли два спадкоємці: [PERSON], [PERSON], частка кожного з них є рівною та складає по 1/2 частині. Оскільки вказане вище свідоцтво про право на спадщину видано [PERSON] на спадщину, яка складалась з 1/4 частки квартири, а повинно бути видано на 1/2 частки спадщини, яка складалась з 2/9 частки квартири, це свідоцтво підлягає визнанню недійсним у зазначеній частині. Таким чином, після смерті [PERSON] частка [PERSON] збільшились до 3/9 або 1/3 (2/9 + 1/9), частка [PERSON] до 3/18 частини квартири, або 1/6. На підставі викладеного,

Outcome: partial