Jurisdiction: civil
Date: 2020-10-11 00:00:00

Позивач звернулась до суду з позовом, в якому просить суд ухвалити рішення про стягнення з [PERSON] на користь [PERSON] аліменти на утримання повнолітньої дитини [PERSON] у розмірі 1/6 від всіх його заробітків, але не менше 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, на період навчання у Тернопільському національному економічному університеті, але не пізніше ніж до досягнення 23-річного віку. Свої вимоги мотивує тим, що вона, [PERSON] , розлучилася [INFO] із [PERSON] . У цьому шлюбі було народжено двоє дітей - [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] . Відповідно до рішення Бориславського міського суду Львівської області у справі № 2- 338/2008 р., було зобов`язано стягувати з [PERSON] аліменти на утримання дочки [PERSON] та сина [PERSON] у розмірі 1/3 частина усього його заробітку щомісячно, але не менше 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 14.04.2008 року і до досягнення ними повноліття. [INFO] дочка [PERSON] досягла повноліття. Таким чином, стягнення аліментів на її утримання, відповідно до рішення Бориславського міського суду Львівської області у справі № 2-338/2008, припинилося. Однак дочка продовжує навчання у вищому навчальному закладі та потребує матеріальної допомоги. Так, відповідно до договору № 374522 від 05 серпня 2019 року про надання освітньої послуги, що укладений із Тернопільським національним економічним університетом, [PERSON] навчається на денній формі навчання, строком навчання з 01 вересня 2019 року по 30 червня 2023 року Усі витрати, необхідні для її навчання у вищому навчальному закладі, проживання, а також оренди житла у м. Тернопіль, оплачує позивач. Відповідач добровільно матеріальної допомоги на утримання повнолітньої дочки, яка навчається не надає. Однак її доходу недостатньо для забезпечення належного рівня життя дочки, зважаючи на те, що на її утриманні перебуває ще троє неповнолітніх дітей. Сторони у судове засідання не з`явилися, надали суду заяви, в яких просять справу розглядати за їхньої відсутності. Позивач позовні вимоги підтримує в повному обсязі, відповідач позовні вимоги визнає в повному обсязі. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень ЦПК України розгляд справи здійснюється судом за відсутністю учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши матеріали справи у їх сукупності, всебічно та повно з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають істотне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд приходить до висновку про те, що позовні вимоги підлягають задоволенню із наступних підстав. Згідно ст.18 Конвенції про права дитини від 20.11.1989 року, схваленої резолюцією 50/155 Генеральної Асамблеї ООН від 21 грудня 1995 року, ратифікованої\~Постановою Верховної Ради України №789-XII від 27.02.1991 року\~батьки або у відповідних випадках законні опікуни несуть основну відповідальність за виховання і розвиток дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування. Яв визначено ч.1\~ст.141 СК України\~мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Частина 2 цієї ж статті наголошує, що розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини. Суд в межах заявлених позовних вимог та наданих сторонами доказів по справі встановив наступні обставини та правовідносини. У відповідності до ч.1\~ст.198 СК України\~батьки зобов`язані утримувати своїх повнолітніх, непрацездатних дочку, сина, які потребують матеріальної допомоги, якщо вони можуть таку матеріальну допомогу надавати. Судом встановлено, що [PERSON] , розлучилася 04 квітня 2008 року із [PERSON] . У цьому шлюбі народилося двоє дітей - [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] . Відповідно до рішення Бориславського міського суду Львівської області у справі № 2- 338/2008 р., було зобов`язано стягувати з [PERSON] аліменти на утримання дочки [PERSON] та сина [PERSON] у розмірі 1/3 частина усього його заробітку щомісячно, але не менше 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 14.04.2008 року і до досягнення ними повноліття. [INFO] дочка [PERSON] досягла повноліття. Таким чином, стягнення аліментів на її утримання, відповідно до рішення Бориславського міського суду Львівської області у справі № 2-338/2008, припинилося. Однак дочка продовжує навчання у вищому навчальному закладі та потребує матеріальної допомоги. Так, відповідно до договору № 374522 від 05 серпня 2019 року про надання освітньої послуги, що укладений із Тернопільським національним економічним університетом, [PERSON] навчається на денній формі навчання, строком навчання з 01 вересня 2019 року по 30 червня 2023 року Відповідно до вимог п.1\~ст.199 СК України\~якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов`язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Як визначено п.20\~Постанови Пленуму Верховного Суду України №3 від 15.05.2006 року\~«Про застосування судами окремих норм\~Сімейного кодексу України\~при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчатися після досягнення повноліття (незалежно від форми навчання), виникає за обов`язкової сукупності таких юридичних фактів: досягнення дочкою, сином віку, який перевищує 18, але є меншим 23 років; продовження ними навчання; потреба у зв`язку з цим у матеріальній допомозі; наявність у батьків можливості надавати таку допомогу. Як передбачено ч.3,\~ст.181 СК України\~за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. За змістом ч.1,\~ст.182 СК України\~при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. Підпунктом 3 пункту 17\~Постанови Пленуму Верховного Суду України від 15.05.2006 року №3\~«Про застосування судами окремих норм\~Сімейного кодексу України\~при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» зазначено, що, вирішуючи питання щодо розміру аліментів, суд повинен ураховувати: стан здоров`я, матеріальне становище дитини і платника аліментів; наявність у останнього інших неповнолітніх дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, повнолітніх дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. Аналізуючи докази, зібрані у судовому засіданні, суд вважає, що оскільки донька відповідача продовжує навчання у вищому навчальному закладі на денній формі, при цьому вона не має часу на працевлаштування і потребує матеріальної допомоги на харчування, одяг, взуття, витрати, пов`язані з проїздом до місця навчання, тощо, а відповідач, її батько, має можливість надавати їй таку матеріальну допомогу, суд вважає за необхідне стягувати аліменти з [PERSON] на користь [PERSON] аліменти на утримання повнолітньої дитини [PERSON] у розмірі 1/6 частки від його заробітку (доходу), щомісячно, починаючи з дня подання позовної заяви до суду і до закінчення навчання, але не більше як до досягнення 23 років. Згідно із ч. 1 ст. 79 СК України, аліменти присуджуються за рішенням суду від дня подання позовної заяви. Відповідно до п. 1 ч.1ст. 430 ЦПК України, суд допускає негайне виконання рішення суду у справах про стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць. Крім цього, в силу ч.1 ст.141 ЦПК України, з відповідача в дохід держави слід стягнути 840,80 гривень судового збору. Враховуючи викладене,

Outcome: approved