Jurisdiction: civil
Date: 2020-07-09 00:00:00

Позивач звернулась до суду з вказаною позовною заявою, в якій просить стягнути з відповідача на свою користь матеріальну шкоду в розмірі 78793,70 грн. (що включає: вартість по визначенню матеріального збитку в розмірі 2000 грн., моральну шкоду в розмірі 30000 грн., різницю між вартістю відновлювального ремонту в розмірі 41025,30 грн., витрати на правову допомогу в розмірі 5000 грн., та судовий збір в розмірі 768,40 грн. Позовні вимоги мотивовані наступним. 14.11.2018 року о 18 год. 05 хв., [PERSON] , керуючи автомобілем Peugeot д.н.з. [NUMBER] по вул. Гв. Широнінців в районі буд. 121 в м. Харкові, при зміні напрямку руху, не впевнилась в безпеці виконуючого маневру, внаслідок чого допустила зіткнення з автомобілем Hyundai д.н.з. [NUMBER] під керуванням [PERSON] , від чого автомобілі отримали механічні пошкодження, чим завдано матеріальних збитків. Постановою Київського районного суду м. Харкова від 03.01.2019 року відповідача було визнано винною у здійсненні правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП і піддано адміністративному стягненню у вигляді штрафу у розмірі 340 грн. Відповідно до полісу обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів №АК8624540 автомобіль Peugeot д.н.з. [NUMBER] застрахований у ПАТ «СК «Універсальна», яке здійснило виплату суми страхового відшкодування у розмірі 30699,70 грн. Однак, вартість відновлювального ремонту автомобіля Hyundai д.н.з. [NUMBER] згідно товарного чеку №4 від 30.01.2019 року та акту виконаних робіт №СЗк-000509 від 30.01.2019 року становить 71725,00 грн. Згідно звіту №931/18 про оцінку вартості (розміру) збитків, заподіяних пошкодженням транспортного засобу, вартість відновлювального ремонту Hyundai д.н.з. [NUMBER] становить 106614,76 грн. Також позивачем понесені витрати за складання звіту по визначенню матеріального збитку в розмірі 2000 грн. Різниця між вартістю відновлювального ремонту та сплаченою сумою страхового відшкодування складає 41025,30 грн. Позивач зверталась до відповідача з проханням сплати вказану різницю, однак отримала відмову. Також, позивачу у зв`язку з завданою ДТП спричинена моральна шкода, яку вона оцінює в розмірі 30000 грн. Також позивач змушена була звернутись до адвоката за правовою допомогою, та сплатила за послуги останнього 5000 грн. Представником відповідача [PERSON] надано відзив на позовну заяву, в якій вона просить відмовити в задоволенні вказаного позову, посилаючись на його необгрунтованість, оскільки ліміт відповідальності за шкоду відповідно до полісу складає 100000грн., а вартість відновлювального ремонту автомобілю позивача - 71725,00 грн., а страховою компанією виплачено лише 30699,70 грн., то в даному випадку страховик повинен сплатити вказані кошти в повному обсязі. Також, слід зарахувати строк експлуатації вказаного автомобілю, та встановити коефіцієнт його фізичного зносу, оскільки вказані обставини мають суттєве значення щодо розміру завданих збитків. Крім того, до виду робіт включені такі роботи як заправка кондиціонера, миття салону та кузову, зняття та установка бочка смивання, шино-монтаж, що жодного відношення не мають до ліквідації наслідків ДТП. Позивачем не було оскаржено Розрахунку вартості відновлювального ремонту, складеного СК «Універсальна», а тому підстав для відшкодування різниці також не існує, та позивачем неправомірно віднесені до загального розміру збитків витрати на оцінку пошкоджень автомобіля. Доказів, що підтверджують факт завдання моральної шкоди позивачу матеріали справи також не містять, як і не надано доказів понесених витрат на правову допомогу. Позивачем надано відповідь на відзив, в якому вона зазначила, що всі доводи відповідача наведені у відзиві на позовну заяву є такими, що грунтуються на припущеннях, містить помилкове застосування, та тлумачення їх із порушення сутності, оскільки неправомірність дій відповідача підтверджується постановою Київського районного суду м. Харкова від 03.01.2019 року, а розмір завданої шкоди автомобілю Hyundai д.н.з. [NUMBER] внаслідок ДТП підтверджується актом виконаних робіт №СЗк-000509 та звітом №931/18 про оцінку вартості збитків, заподіяних пошкодженням транспортного засобу. Посилання на Методику товарознавчої експертизи та оцінки колісних транспортних засобів є недоречним з огляду на те, що позивач просить стягнути фактично понесені витрати, що пов`язані з відновленням пошкодженого майна не посилаючись при цьому на звіт про оцінку вартості збитків. Такі види робіт як заправка кондиціонеру, миття салону та кузову, шино-монтаж також відносяться до наслідків ДТП, оскільки транспортний засіб отримав механічні пошкодження, внаслідок чого необхідно було заправити кондиціонер через те, що рідина вилилась внаслідок пошкодження супутніх частин автомобіля, миття кузову необхідне фарбування, миття салону - для встановлення дрібних деталей, шино-монтаж - через те, що передня частина автомобіля (колеса) також постраждали внаслідок зіткнення. Внаслідок вказаної ДТП позивачу була завдана моральна шкода, оскільки транспортний засіб було пошкоджено, а позивач має доньку, якій 7 місяців, тому було важко пересуватися, та сім`я позивача зазнала матеріальних затрат та змушена була економити. Представник позивача - адвокат Марченко Н.М. в судовому засідання позовні вимоги підтримала в повному обсязі, та просила їх задовольнити, та вказала, що позовні вимоги в частині стягнення витрат на правову допомогу поросила суд не розглядати, оскільки нею буде надано до суду додаткову заяву відповідно до ч.8 ст. 141 ЦПК України. Представник відповідача [PERSON] в судовому засіданні вказала, що недоплачена позивачу сума в результаті ДТП покривається лімітом страхового відшкодування, а тому повинна бути покладена саме на страхову компанію, та вартість робіт по визначенню матеріальних збитків не підлягає відшкодуванню за рахунок винної особи, та підстав для відшкодування моральної шкоди саме позивачу не має. Представник третьої особи ПАТ «СК «Універсальна» в судове засідання не з`явився, повідомлявся у встановленому законом порядку. 26.02.2019 року до Київського районного суду м. Харкова надійшла вказана позовна заява, та розподілена судді Зуб Г.А. 04.03.2019 року судом здійснено електронні запити до Реєстру територіальної громади м. Харкова для встановлення місцеперебування відповідача, відповідь на які надано до суду - 04.03.2019 року. Ухвалою судді від 04.03.2019 року прийнято до розгляду вказану позовну заяву, та відкрито провадження в ній за правилами спрощеного позовного провадження. 29.03.2019 року в судовому засіданні в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору залучено ПАТ «СК «Універсальна». Ухвалою суду від 29.03.2019 року по справі призначено судову авто-товарознавчу експертизу, проведення якої доручено експертам ХНДІСЕ ім. Бокаріуса, а провадження по справі зупинено. 03.03.2020 року до суду надійшов висновок експерта за результатами авто-товарознавчої експертизи №7806 від 20.01.2020 року. Ухвалою суду від 05.03.2020 року відновлено провадження по справі. Судом встановлено, що [PERSON] , 14.11.2018 року о 18 год. 05 хв., керуючи автомобілем Peugeot д.н.з. [NUMBER] по вул. Гв. Широнінців, в районі буд. 121 в м. Харкові, при зміні напрямку руху, не впевнилась в безпеці виконуючого маневру, внаслідок чого допустила зіткнення з автомобілем Hyundai д.н.з. [NUMBER] - під керуванням водія [PERSON] , від чого автомобілі отримали механічні пошкодження, чим завдано матеріальних збитків. Постановою Київського районного суду м. Харкова від 03.01.2019 року [PERSON] визнано винною у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого статтею 124 КУпАП, та накладено стягнення у вигляді штрафу. Власником автомобіля марки Hyundai д.н.з. [NUMBER] є позивач. [PERSON] є чоловіком позивача. Згідно звіту №931/18 про оцінку вартості (розміру) збитків, заподіяних пошкодженням транспортного засобу виготовленого на замовлення позивача суб`єктом оціночної діяльності ФОП [PERSON] від 06.12.2018 року №931/18, вартість (розмір) збитків, заподіяних пошкодженням транспортного засобу Hyundai Getz д.н.з. [NUMBER] внаслідок його пошкодження, станом на дату оцінки, становить 55845 грн. 78 коп. (включаючи ПДВ на запасні частини, виключаючи ПДВ на матеріали фарбування). За виготовлення вказаного звіту позивачем сплачені кошти в розмірі 2000 грн. Як встановлено судом, автомобіль Peugeot д.н.з. [NUMBER] , яким на момент ДТП керувала відповідач, є забезпеченим транспортним засобом у відповідності до положень Закону України «Про обов`язкове державне страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» від 01.07.2004 року № 1961 VІ за полісом АК/8624540. За вказаним договором ліміт відповідальності становить 100000 грн. за шкоду, заподіяну майну. З матеріалів справи вбачається, що ПАТ «СК Універсальна» 11.01.2019 року було здійснено виплату позивачу частину матеріальної шкоди, завданої внаслідок ДТП, у розмірі 30699,70 гривень. Згідно ремонтної калькуляції, а саме рахунку-заказ №СЗк-000509 (акт виконаних робіт) від 30.01.2019 року позивачем відремонтовано автомобіль, та сплачені кошти за його ремонт в розмірі 71725 грн. без ПДВ. Згідно висновку експерта за результатами автотоварознавчої експертизи № 7806 складеного 20.01.2020 року величина матеріального збитку, завданого власнику автомобіля Hyundai Getz д.н.з. [NUMBER] в результаті ДТП (14.11.2018) становить 55022,70 грн., а вартість відновлювального ремонту вказаного автомобілю становить 102939,34 грн. Відповідно до частин першої і другої статті 1166 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України) майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної особи або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Особа, яка завдала шкоди, звільняється від її відшкодування, якщо вона доведе, що шкода завдана не з її вини. Згідно із частинами першою та другою статті 1187 ЦК України джерелом підвищеної небезпеки є діяльність, пов`язана з використанням, зберіганням або утриманням транспортних засобів, що створює підвищену небезпеку для особи, яка цю діяльність здійснює та інших осіб. Шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку. Шкода, завдана внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки, відшкодовується на загальних підставах, а саме: шкода, завдана одній особі з вини іншої особи, відшкодовується винною особою (пункт 1 частини першої статті 1188 ЦК України). Згідно зі статтею 1194 ЦК України особа, яка застрахувала свою цивільну відповідальність, у разі недостатності страхової виплати (страхового відшкодування) для повного відшкодування завданої нею шкоди зобов`язана сплатити потерпілому різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням). Статтею 29 та пунктом 32.7 статті 32 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» передбачено, що у зв`язку з пошкодженням транспортного засобу відшкодовуються витрати, пов`язані з відновлювальним ремонтом транспортного засобу з урахуванням зносу, розрахованого у порядку, встановленому законодавством. Таким чином, виконання обов`язку з відшкодування шкоди особою, яка застрахувала свою цивільну відповідальність, Законом України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» покладено на страховика винної особи у межах, встановлених цим Законом і договором обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності. Отже, якщо для відновлення пошкодженого у ДТП транспортного засобу ремонт здійснюється методом заміни складових частин, що були пошкоджені, на нові, страховик за договором обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності відшкодовує не повну вартість цих складових частин, а вартість складників аварійно пошкодженого транспортного засобу з урахуванням коефіцієнта фізичного зносу. Особа, яка має право на отримання відшкодування, може вимагати від страховика за договором обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності виплати страхового відшкодування в розмірі повної вартості відновлювального ремонту з урахування коефіцієнта фізичного зносу. Якщо для відновлення попереднього стану речі, що мала певну зношеність (наприклад, автомобіля), були використані нові вузли, деталі, комплектуючі частини іншої модифікації, що випускаються взамін знятих з виробництва однорідних виробів, особа, відповідальна за шкоду, не вправі вимагати врахування зношеності майна або меншої вартості пошкоджених частин попередньої модифікації. Знос пошкодженого майна враховується у випадках стягнення на користь потерпілого його вартості (при відшкодуванні збитків) (пункт 9 постанови Пленуму Верховного Суду України від 27 березня 1992 № 6 «Про практику розгляду судами цивільних справ за позовами про відшкодування шкоди»). Враховуючи викладене, суд приходить до висновку про стягнення з особи, винної у ДТП, різниці між фактичною вартістю ремонту з урахуванням заміни зношених деталей на нові (без урахування коефіцієнта фізичного зносу) і страховим відшкодуванням, виплачених страховиком у розмірі вартості відновлювального ремонту пошкодженого автомобіля з урахуванням зносу деталей, що підлягають заміні, оскільки в цьому випадку у страховика не виник обов`язок з відшкодування такої різниці незважаючи на те, що зазначені збитки є меншим за страхове відшкодування (страхової виплати) (постанова Верховного Суд України від 02 грудня 2015 у справі № 6-691цс15). Відповідно до частин першої, другої статті 22 ЦК України особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Реальними збитками є втрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права. Відшкодування збитків є однією із форм або заходів цивільно-правової відповідальності, яка вважається загальною або універсальною саме в силу правил статті 22 ЦК України, оскільки її частиною першою визначено, що особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Тобто порушення цивільного права, яке потягнуло за собою завдання особі майнових збитків, саме по собі є основною підставою для їх відшкодування. Таким чином, під збитками необхідно розуміти фактичні втрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, витрати, вже зроблені потерпілим, або які мають бути ним зроблені, та упущену вигоду. При цьому такі витрати мають бути безпосередньо, а не опосередковано, пов`язані з відновленням свого порушеного права, тобто з наведеного випливає, що без здійснення таких витрат неможливим було б відновлення свого порушеного права особою. Стягнення збитків є одним із видів цивільно-правової відповідальності, для застосування якої потрібна наявність усіх елементів складу цивільного правопорушення, а саме: протиправної поведінки, збитків, причинного зв`язку між протиправною поведінкою боржника та збитками і вини. За відсутності хоча б одного з цих елементів цивільна відповідальність не настає. При цьому такі витрати мають бути необхідними для відновлення порушеного права та перебувати у безпосередньому причинно-наслідковому зв`язку з порушенням. Згідно зі статтею 1192 ЦК України з урахуванням обставин справи суд за вибором потерпілого може зобов`язати особу, яка завдала шкоди майну, відшкодувати її в натурі (передати річ того ж роду і такої ж якості, полагодити пошкоджену річ тощо) або відшкодувати завдані збитки у повному обсязі. Розмір збитків, що підлягають відшкодуванню потерпілому, визначається відповідно до реальної вартості втраченого майна на момент розгляду справи або виконання робіт, необхідних для відновлення пошкодженої речі. У постанові Великої Палати Верховного Суду від 04 липня 2018 року у справі № 755/18006/15-ц (провадження 14-176цс18) зроблено висновок, що відшкодування шкоди особою, відповідальність якої застрахована за договором обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, можливе за умови, що згідно з цим договором або Законом України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» у страховика не виник обов`язок з виплати страхового відшкодування (зокрема, у випадках, передбачених у статті 37), чи розмір завданої шкоди перевищує ліміт відповідальності страховика. В останньому випадку обсяг відповідальності страхувальника обмежений різницею між фактичним розміром завданої шкоди і сумою страхового відшкодування. Так, відповідно до наданого до суду рахунку-заказу (а.с. 19), вартість ремонтно- відновлювальних робіт склав 71725 грн. з визначенням виду робіт. Суд погоджується з доводами позивача, що такі види робіт як заправка кондиціонеру, миття салону та кузову, шино-монтаж також відносяться до наслідків ДТП, оскільки транспортний засіб отримав механічні пошкодження, внаслідок чого необхідно було заправити кондиціонер через те, що рідина вилилась внаслідок пошкодження супутніх частин автомобіля, миття кузову необхідне фарбування, миття салону - для встановлення дрібних деталей, шино-монтаж - через те, що передня частина автомобіля (колеса) також постраждали внаслідок зіткнення, тому посилання представника відповідача в даному випадку є необгрунтованими. Відповідно до наданого висновку експерта від 20.01.2020 року, вартість відновлювального ремонту складає 102939,34 грн., тому суд виходить з наданого до суду рахунку - заказу, відповідно до якого позивачем сплачено 71725 грн. відповідно до ст. 1192 ЦК України, а не з величини матеріального збитку в розмірі 55022,70 грн., як вказує представник відповідача в судовому засіданні. У пункті 14 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 01 березня 2013 року №4 «Про деякі питання застосування судами законодавства при вирішенні спорів про відшкодування шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки» при визначенні розміру та способу відшкодування шкоди, завданої майну потерпілого, судам слід враховувати положення статті 1192 ЦК України. Наприклад, з урахуванням обставин справи суд за вибором потерпілого може зобов`язати особу, яка завдала шкоду майну, відшкодувати її в натурі (передати річ такого ж роду і такої ж якості, полагодити пошкоджену річ, тощо) або відшкодувати завдані збитки у повному обсязі. Коли відшкодування шкоди в натурі неможливе, потерпілому відшкодовуються в повному обсязі збитки відповідно до реальної вартості втраченого майна на момент розгляду справи або виконання робіт, необхідних для відновлення пошкодженої речі. Якщо для відновлення попереднього стану речі, що мала певну зношеність (наприклад, автомобіля), було використано нові вузли, деталі, комплектуючі частини, у тому числі іншої модифікації, що випускаються в обмін знятих з виробництва однорідних виробів, особа, відповідальна за шкоду, не має права вимагати врахування зношеності майна або меншої вартості пошкоджених частин попередньої модифікації. Зношеність пошкодженого майна враховується у випадках стягнення на користь потерпілого вартості такого майна (у разі відшкодування збитків). Враховуючи те, що на відновлення автомобіля позивача, понесені останньою витрати в розмірі 71725 грн., які були необхідні на відновлення пошкодженого автомобіля позивача, тому на користь останньої має бути стягнута різниця між страховою виплатою і витратами, які необхідні для повного відновлення транспортного засобу в розмірі 41025,30 грн., а тому позовні вимоги в цій частині задоволенню підлягають. Щодо вирішення позовних вимог про стягнення з відповідача моральної шкоди, суд виходить з наступного. Відповідно до положень ч. 1 ст. 1167 ЦК України моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини, крім випадків, встановлених частиною другою цієї статті. При цьому, згідно із ч. 3 ст. 23 ЦК України моральна шкода відшкодовується грішми, іншим майном або в інший спосіб. Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості. В пункті 3 постанови Пленуму Верховного Суду України №4 від 31.03.1995 «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» (далі - Постанова) роз`яснено, що під моральною шкодою слід розуміти втрати немайнового характеру внаслідок моральних чи фізичних страждань, або інших негативних явищ, заподіяних фізичній чи юридичній особі незаконними діями або бездіяльністю інших осіб. Відповідно до чинного законодавства моральна шкода може полягати, зокрема: у приниженні честі, гідності, престижу або ділової репутації, моральних переживаннях у зв`язку з ушкодженням здоров`я, у порушенні права власності (в тому числі інтелектуальної), прав, наданих споживачам, інших цивільних прав, у зв`язку з незаконним перебуванням під слідством і судом, у порушенні нормальних життєвих зв`язків через неможливість продовження активного громадського життя, порушенні стосунків з оточуючими людьми, при настанні інших негативних наслідків. В пункті 9 Постанови визначено, що розмір відшкодування моральної (немайнової) шкоди суд визначає в межах заявлених вимог залежно від характеру та обсягу заподіяних позивачеві моральних страждань, з урахуванням в кожному конкретному випадку ступеня вини відповідача та інших обставин. Зокрема враховується характер і тривалість страждань, стан здоров`я потерпілого, істотність вимушених змін у його життєвих стосунках, конкретних обставин по справі, характер моральних страждань і наслідків, що наступили. В обґрунтування наявності підстав для відшкодування моральної шкоди, позивач посилається на наявність негативних наслідків в результаті ДТП як безпосередньо під час вчинення адміністративного правопорушення, так і після нього. До негативних наслідків відносить нервовий стрес, глибокі переживання, наявність 7-місячної дитини. Для відновлення нормального душевного стану позивачу потрібен тривалий час. Аналізуючи зібрані у справі докази в їх сукупності стосовно завданої позивачу моральної шкоди, ураховуючи душевні страждання та стрес, яких позивач зазнала у зв`язку із пошкодженням її власного автомобіля, вимушеність змін у повсякденному житті, зважаючи на вимоги розумності та справедливості, суд приходить до висновку, що вимогам розумності та справедливості відповідає відшкодування моральної шкоди у розмірі 3000 грн. Витрати позивача на виготовлення звіту у сумі 2000 грн. не є матеріальним збитком, за своєю природою є витратами пов`язаними із розглядом справи, п. 2 ч. 3 ст. 133 ЦПК України, які відшкодовуються їй відповідно до ч. 6 ст. 139, ст. 141 ЦПК України за рахунок відповідача. Розподіл витрат за надання правової допомоги, суд не здійснює за клопотання представника позивача в судовому засіданні. Відповідно до ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Outcome: partial