Jurisdiction: civil
Date: 2014-09-22 00:00:00

Позивач звернувся із вказаним позовом посилаючись на те, що 04.10.04 попереднім товариством ВАТ «Синявське» укладений із відповідачкою договір оренди землі № 37, який зареєстрований у Рокитнянському районному відділі Київської регіональної філії державного підприємства «Центр державного земельного кадастру при Державному комітеті України по земельних ресурсах» 15.10.04 за № 040434700082. За вказаним договором відповідачка передала в оренду позивачу, основним предметом господарської діяльності якого є виробництво сільськогосподарської продукції, земельну ділянку площею 3,7205 га, яка знаходиться на полі №2 на території Шарківської сільської ради строком 10 років. 13.12.11 була здійснена державна реєстрація ТДВ «Синявське», яке є праповнаступником ВАТ «Синявське». 04.09.13 відповідачка звернулася з листом до позивача про відмову у подальшій оренді належної їй земельної ділянки мотивуючи тим, що ТОВ «Синявське» ліквідоване, на що їй пояснили про порядок розірвання договору оренди. Весною 2014 року був виявлений факт самовільного зайняття відповідачкою орендованої земельної ділянки, належної відповідачці площею 3,705 га та засівання її зерном. Так як вказана земельна ділянка була вилучена із використання орендаря, це нанесло позивачу матеріальну шкоду в розмірі 17372 грн. 46 коп.. Просить стягнути вказану суму із відповідачки та судові витрати. В судовое засідання представник позивача не з»явився. Подав заяву про слухання справи за його відсутності, підтримав свої позовні вимоги та уточнив їх в частині стягнення шкоди тільки з відповідачки [PERSON]. Позов в частині стягнення з відповідача [PERSON] залишити без розгляду. Відповідачка, будучи належним чином повідомленою про день час та місце слухання справи, до суду не з»явилася, заперечень проти позову не подала і не подала заяви про розгляд справи за її відсутності. В зв»язку з цим суд ухвалив слухати справу за відсутності сторін, так як представник позивача подав заяву про слухання справи без його участі, а відповідачка в попередньому судовому засіданні отримала повістку про день, час та місце слухання спарви, в подальшому не являлася до почтового відділення за отриманням повісток, що суд розцінює як відмову в їх отриманні. В судовому заіданні встановлено, що 04.10.04 ВАТ «Синявське» уклало із відповідачкою договір оренди землі № 37, який зареєстрований у Рокитнянському районному відділі Київської регіональної філії державного підприємства «Центр державного земельного кадастру при Державному комітеті України по земельних ресурсах» 15.10.04 за № 040434700082. За вказаним договором відповідачка передала в оренду позивачу, основним предметом господарської діяльності якого є виробництво сільськогосподарської продукції, земельну ділянку площею 3,7205 га, яка знаходиться на полі №2 на території Шарківської сільської ради строком 10 років. 13.12.11 була здійснена державна реєстрація ТДВ «Синявське», яке є праповнаступником ВАТ «Синявське». 04.09.13 відповідачка звернулася з листом до позивача про відмову у подальшій оренді належної їй земельної ділянки мотивуючи тим, що ТОВ «Синявське» ліквідоване, на що їй пояснили про порядок розірвання договору оренди. Весною 2014 року був виявлений факт самовільного зайняття відповідачкою орендованої земельної ділянки, належної відповідачці площею 3,705 га та засівання її зерном. Так як вказана земельна ділянка була вилучена із використання орендаря, це нанесло позивачу матеріальну шкоду в розмірі 17372 грн. 46 коп.. Просить стягнути вказану суму із відповідачки та судові витрати. Статтею 28 Закону України «Про оренду землі» передбачено відшкодування збитків, завданих орендарю, яких він зазнав унаслідок невиконання орендодавцем умов, визначених договором оренди землі. Збитками вважаються: фактичні втрати, яких орендар зазнав у зв'язку з невиконанням або неналежним виконанням умов договору орендодавцем, а також витрати, які орендар здійснив або повинен здійснити для відновлення свого порушеного права; доходи, які орендар міг би реально отримати в разі належного виконання орендодавцем умов договору. Розмір фактичних витрат орендаря визначається на підставі документально підтверджених даних. У відповідності до ст.1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними діями фізичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Суд важає, що своїми неправомірними діями відповідачка, яка самовільно засіяла належну їй земельну ділянку, яку вона раніше передала в оренду позивачу, тобто умисно порушила умови договору оренди, нанесла шкоду позивачу у вигляді недополученного доходу в наслідок вилучення земельної ділянки із сівообороту, що підтверджено розрахунком шкоди, наданим позивачем. Твердження відповідачки на попередньому судовому засіданні та у листі-повідомленні, що в зв»язку з ліквідацією орендаря - ВАТ «Синявське», з яким у відповідачки був укладений договір оренди, вона в подальшому не бажає продовжувати договір оренди з ТДВ «Синявське», суд до уваги не приймає, так як в данному випадку мала місце не ліквідація підприємства, а його реорганізація. Згідно п.40 договору оренди від 9.10.2004 перехід права власності на орендовану земельну ділянку до другої особи, а також реорганізація юридичної особи - орендаря не є підставою для зміни умов або розірвання договору, про що було роз»яснено відповідачці. Аналогічна вимога мається у Законі України «Про оренду землі», відповідно до ч.4 ст.32 якого: «Перехід права власності на орендовану земельну ділянку до іншої особи, а також реорганізація юридичної особи-орендаря не є підставою для зміни умов або розірвання договору, якщо інше не передбачено договором оренди землі.»

Outcome: approved