Jurisdiction: civil
Date: 2017-03-27 00:00:00

Позивач звернулась до суду з позовною заявою про визнання права власності.В обґрунтування своїх позовних вимог позивач зазначає, що 13 квітня 1973 року вона разом з чоловіком [PERSON] придбали незакінчений будівництвом будинок, розташований за адресою: Запорізька область, м. Вільнянськ, вул. Незалежності України (колишня Жовтнева), 64-а. 01 травня 1983 року її чоловік помер, після його смерті позивач добудувала будинок і звернулась до міської ради із заявою щодо прийняття його в експлуатацію. 22 серпня 1985 року міською приймальною комісією складено акт прийняття індивідуального будинку, на підставі якого був виготовлений та оформлений технічний паспорт на індивідуальний житловий будинок. У 2003 році позивач приватизувала земельну ділянку площею 0,0503 га, що розташована під даний житловим будинком. Звернувшись у подальшому до реєстратора із проханням зареєструвати право власності на цей будинок в Єдиному державному реєстрі речових прав, вона отримала в усній формі відмову з розясненнями необхідності надати для проведення державної реєстрації прав власності на індивідуальні (садибні) житлові будинки, садові, дачні будинки, господарські (присадибні) будівлі і споруди, прибудови до них, що були закінчені будівництвом до 05 серпня 1992 року та розташовані на територіях сільських, селищних, міських рад, якими відповідно до законодавства здійснювалося ведення по господарського обліку, і щодо зазначених обєктів нерухомості раніше не проводилась державна реєстрація прав власності, виписки з погосподарської книги, наданої виконавчим органом сільської, селищної, міської ради або відповідною архівною установою, а також документу, що посвідчує речове право на земельну ділянку під обєктом. Разом з тим, здійснити реєстрацію права власності на житловий будинок позивач не має можливості, оскільки погосподарська книга у [PERSON] міській раді за той період не велася. На підставі викладеного, позивач, посилаючись на ст.ст. 16, 392 ЦК України, просить визнати за нею право власності на обєкт нерухомого майна - житловий будинок з господарськими спорудами, розташований за адресою: Запорізька область, м. Вільнянськ, вул. Незалежності України (колишня Жовтнева), 64-а, який складається з: літера А - житловий будинок, літера Б - літня кухня, літера В - погріб, літера Г - вбиральня, № 1 - паркан, № 2 - ворота. У судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримала, просила задовольнити позов на тих підставах, що в ньому зазначені. Представник відповідача [PERSON] міської ради у судовому засіданні позовні вимоги визнав у повному обсязі, підтвердив обставини, викладені у позовній заяві. Представник відповідача [PERSON] районної державної адміністрації у судове засідання не зявився, про дату, час і місце розгляду справи відповідач повідомлявся належним чином (а.с. 20, 26), про причини своєї неявки суд не повідомив, будь-яких заперечень проти позову чи клопотань на адресу суду не надав. У звязку із чим, причина неявки відповідача визнана судом неповажною. Відповідно до ч. 4 ст. 169 ЦПК України, у разі повторної неявки відповідача, повідомленого про дату судового засідання, тобто незалежно від поважності причин його неявки, навіть якщо вони є поважними, суд на підставі наявних у справі доказів вирішує справу. На підставі викладеного, суд вважає можливим розглянути справу у відсутності представника відповідача [PERSON] районної державної адміністрації. Заслухавши пояснення представників сторін, дослідивши матеріали справи, суд приходить до переконання, що позов підлягає задоволенню з таких підстав. Як встановлено у судовому засіданні та вбачається із матеріалів справи, відповідно до договору купівлі-продажу від 13 квітня 1973 року, посвідченого нотаріусом [PERSON] державної нотаріальної контори [PERSON], зареєстрованого в реєстрі за № 380,[PERSON] продала чоловікові позивача [PERSON] незакінчений будівництвом житловий будинок № 64-а по вулиці Жовтневій в м. ВільнянськЗапорізької області (а.с. 5-6). 01 травня 1983 року [PERSON] помер, про що свідчить копія свідоцтва про смерть серії І-ЖС № 474600 (а.с. 7). Після смерті чоловіка позивач добудувала будинок і звернулась до міської ради із заявою щодо прийняття його в експлуатацію. 22 серпня 1985 року міською приймальною комісією складено акт прийняття індивідуального будинку (а.с. 8), на підставі якого був виготовлений та оформлений технічний паспорт на індивідуальний житловий будинок, за яким вказаний обєкт нерухомого майна складається з:літера А - житловий будинок, літера Б - літня кухня, літера В - погріб, літера Г - вбиральня, № 1 - паркан, № 2 - ворота (а.с. 9-11). Разом з тим, у подальшому позивач не зареєструвала право власності на добудований обєкт нерухомого майна. Питання державної реєстрації права власності на обєкти нерухомого майна врегульовані Законом України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень», частиною 1 статті 27 якого до підстав, за наявності яких проводиться державна реєстрація права власності та інших речових прав, віднесено: укладений в установленому законом порядку договір, предметом якого є нерухоме майно, речові права на яке підлягають державній реєстрації, чи його дублікат; свідоцтво про право власності на частку у спільному майні подружжя у разі смерті одного з подружжя, видане нотаріусом або консульською установою України, чи його дублікат; свідоцтво про право на спадщину, видане нотаріусом або консульською установою України, чи його дублікат; видане нотаріусом свідоцтва про придбання майна з прилюдних торгів (аукціонів) та свідоцтво про придбання майна з прилюдних торгів (аукціонів), якщо прилюдні торги (аукціони) не відбулися, чи їх дублікати; свідоцтво про право власності, видане органом приватизації наймачам житлових приміщень у державному та комунальному житловому фонді, чи його дублікат; свідоцтво про право власності на нерухоме майно, видане до 1 січня 2013 року органом місцевого самоврядування або місцевою державною адміністрацією, чи його дублікат; рішення про закріплення нерухомого майна на праві оперативного управління чи господарського відання, прийняте власником нерухомого майна чи особою, уповноваженою управляти таким майном; державний акт на право приватної власності на землю, державний акт на право власності на землю, державний акт на право власності на земельну ділянку або державний акт на право постійного користування землею, видані до 1 січня 2013 року; рішення суду, що набрало законної сили, щодо права власності та інших речових прав на нерухоме майно; ухвала суду про затвердження (визнання) мирової угоди; заповіт, яким установлено сервітут на нерухоме майно; рішення уповноваженого законом органу державної влади про повернення обєкта нерухомого майна релігійній організації; рішення власника майна, уповноваженого ним органу про передачу обєкта нерухомого майна з державної у комунальну власність чи з комунальної у державну власність або з приватної у державну чи комунальну власність; інші документи, що відповідно до законодавства підтверджують набуття, зміну або припинення прав на нерухоме майно. Згідно з ч. 2 ст. 18 вищевказаного Закону, перелік документів, необхідних для державної реєстрації прав, та порядок державної реєстрації прав визначаються Кабінетом Міністрів України у Порядку державної реєстрації прав на нерухоме майно та їх обтяжень. Відповідно до п. 43 Порядку державної реєстрації речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень, затвердженої постановою Кабінету Міністрів України № 1127 від 25 грудня 2015 року (в редакції постанови Кабінету Міністрів України № 553 від 23 серпня 2016 року), для державної реєстрації права власності на індивідуальні (садибні) житлові будинки, садові, дачні будинки, господарські (присадибні) будівлі і споруди, прибудови до них, що закінчені будівництвом до 5 серпня 1992 року та розташовані на території сільських, селищних, міських рад, якими відповідно до законодавства здійснювалося ведення погосподарського обліку, подаються: 1) документ, що посвідчує речове право на земельну ділянку, на якій розташований обєкт нерухомого майна, у тому числі рішення відповідної ради про передачу (надання) земельної ділянки в користування або власність чи відомості про передачу (надання) земельної ділянки в користування або власність з погосподарської книги; 2) виписка з погосподарської книги, надана виконавчим органом сільської ради (якщо такий орган не створений, - сільським головою), селищної, міської ради або відповідною архівною установою. З матеріалів справи вбачається, що у 2003 році позивач [PERSON] приватизувала земельну ділянку площею 0,0503 га за адресою: Запорізька область, м. Вільнянськ, вул. Незалежності України (колишня Жовтнева), 64-а, що розташована під спірним житловим будинком, отримавши Державний акт на право приватної власності на землю серії IV-ЗП № 028212 (а.с. 12). Разом з тим, надати реєстратору виписку з погосподарської книги, наданої виконавчим комітетом [PERSON] міської ради або відповідною архівною установою, позивач немає можливості, оскільки погосподарська книга у [PERSON] міській раді за той період не велася, що підтверджено у судовому засіданні представником відповідача [PERSON] міської ради. За таких обставин, суд дійшов до висновку щодо обґрунтованості вимог позивача про визнання за нею права власності на будинок № 64-а по вулиці Незалежності України (колишня Жовтнева) в м. Вільнянськ Запорізької області.

Outcome: approved