Jurisdiction: civil
Date: 2017-03-20 00:00:00

Позивач звернувся із позовом до відповідача [PERSON] про позбавлення батьківських прав та стягнення аліментів, посилаючись на те, що до 13 травня 2003 року відповідач перебувала у шлюб з [PERSON] від шлюбу мають сина [PERSON] , [INFO], після розірвання шлюбу відповідач разом із сином повернулися проживати в АР Крим. У жовтні 2006 року [PERSON] передала сина [PERSON] на виховання до батька дитини [PERSON] дитина розпочала навчання в Зірненській ЗОШ. 04.12.2006 року [PERSON] помер, відповідачка [PERSON] відмовилась забирати дитину до себе , тому вихованням і утриманням дитини займалася бабуся [PERSON] У літку 2008 року, коли [PERSON] перейшов до 3-го класу відповідачка знову забрала його до себе в АР Крим . Однак [PERSON] постійно просив бабусю забрати його назад у с.Зірне, оскільки з його слів, мама часто не ночувала вдома, не приділяла йому увагу. В лютому 2009 року [PERSON] знову повернувся назад в с.Зірне та приступив до навчання у Зірненській ЗОШ. Відповідачка дуже рідко дзвонила до сина , матеріально не утримувала. У весь цей час вихованням і утримуванням дитини займається бабуся [PERSON], яка і має намір взяти онука під піклування. 28 листопада 2016 року відповідачка у приватного нотаріуса Трембіцького В.Я. оформила заяву про відмову від виховання і від батьківських прав по відношенню до неповнолітнього сина [PERSON] Представник позивача в судовому засіданні позовні вимоги підтримала і просить їх задовольнити з обставин викладених в позовній заяві. Відповідач в судове засідання не з'явилась, подала заяву в якій відмовилась від виховання і від батьківських прав по відношенню свого сина [PERSON], який народився [INFO], не заперечує проти позбавлення її батьківських прав стосовно її сина і дає згоду на передачу її сина [PERSON], який народився [INFO] під піклування [PERSON] , яка народилася [INFO] , проживає в с.Зірне Березнівського районну Рівненської області. Представник третьої особи - служба у справах дітей Березнівської РДА в судове засідання не з'явився, повідомленні вчасно та належним чином. Заслухавши пояснення представника позивача, дослідивши матеріали справи суд встановив, що відповідач [PERSON] має неповнолітнього сина [PERSON], [INFO], що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] виданого 30.09.2000 року Зірненською сільською радою Березнівського району Рівненської області. Згідно заяви [PERSON] яка засвідчена приватним нотаріусом Березнівського районного нотаріального округу Рівненської області Трембіцьким В.Я., відповідачка відмовилась від виховання і від батьківських прав по відношенню свого сина [PERSON], який народився [INFO], не заперечує проти позбавлення її батьківських прав стосовно її сина і дає згоду на передачу її сина [PERSON], який народився [INFO] під піклування [PERSON] , яка народилася [INFO] , проживає в с.Зірне Березнівського районну Рівненської області. Відповідно до актів обстеження матеріально - побутових умов [PERSON] санітарний стан помешкання у зразковому стані , вихованням [PERSON] займається бабуся, приділяє йому багато часу . Виховує бути вічливим , чесним, відповідальним . [PERSON] проявляє себе як вихований, спокійний учень, виконує усі обов»язки по господарству. Вирішуючи даний позов, суд, згідно ст.3 Конвенції про права дитини, ухваленої Резолюцією Генеральної Асамблеї ООН від 20.11.1989 р., ратифікованої Постановою ВРУ від 27.02.1991 р., приділяє першочергову увагу якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Підстави позбавлення батьківських прав наведені у ст.164 СК України. Частиною 1 ст.164 СК України визначено, що мати, батько, можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо ухиляються від виконання своїх обов'язків по вихованню дитини. За змістом роз'яснень, викладених у п.п. 15,16,17 постанови Пленуму Верховного Суду України №3 від 30.03.2007 р. «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав», позбавлення батьківських прав (тобто прав на виховання дитини, захист її інтересів, на відібрання дитини в інших осіб, які незаконно їх утримують та інше), що надані батькам до досягнення дитиною повноліття і ґрунтуються на факті спорідненості з нею, є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківських обов'язків, а тому питання про його застосування слід вирішувати після повного, всебічного, об'єктивного з'ясування обставин справи, у т.ч. ставлення батьків до дітей. Ухилення батьків від виконання своїх обов'язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення, не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування своїми обов'язками. Отже, позбавлення батьківських прав є крайнім заходом і може мати місце при доведеності винної поведінки когось із батьків або їх обох, свідомого нехтування ними своїми обов'язками. Згідно висновку органу опіки і піклування про позбавлення батьківських прав та встановлення опіки доцільно позбавити відповідачку [PERSON], 1984 року народження батьківських прав відносно її сина [PERSON], [INFO]. Передати дитину під опіку бабусі [PERSON],1948 року народження. Відповідач протягом тривалого часу не виконує батьківські обов'язки, таке невиконання батьківських обов'язків не пов'язане із наявністю душевної хвороби, недоумства чи іншого тяжкого захворювання або з інших не залежних від неї причин. За таких обставин, суд приходить до переконання, що свідоме і тривале нехтування відповідачкою своїми батьківськими обов'язками щодо сина є наслідком винної поведінки відповідачки та є підставою для позбавлення її батьківських прав. Суд вважає, що позбавлення батьківських прав відповідачки буде відповідати інтересам дитини, оскільки відповідач в подальшому буде позбавлена можливості негативно впливати на психіку дитини до моменту зміни нею свого ставлення відносно дитини та поновлення у встановленому порядку батьківських прав. З огляду на викладене, оцінивши надані докази, враховуючи вік дитини та її інтереси, суд приходить до висновку, що відповідачка свідомо ухиляється від виконання своїх батьківських обов'язків щодо свого сина [PERSON], а тому позовна вимога щодо позбавлення відповідачки батьківських прав є обґрунтованою та законною, в зв»язку з чим підлягає задоволенню. В частині позовних вимог про стягнення аліментів на утримання дитини, суд встановив наступне. Нормами ч.2 ст. 166 СК України передбачено, що особа, позбавлена батьківських прав, не звільняється від обов'язку щодо утримання дитини. Відповідно до ст.180 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Способи виконання батьками обов'язку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними (ч.1 ст.181 СК України). Частиною 1 ст.189 цього Кодексу батькам надано право укласти договір про сплату аліментів на дитину, умови якого (про розмір аліментів, строки їх виплати, тощо) не повинні порушувати її права. При цьому, розмір аліментів сторони визначають за домовленістю між собою, але за жодних обставин він не може бути меншим від передбаченого ст.182 СК України. Договір має бути укладено письмово та підлягає нотаріальному посвідченню. За відсутності домовленості між батьками про сплату аліментів на дитину той із них, з ким вона проживає, вправі звернутись до суду з відповідним позовом. Згідно з ч.3 ст.181 СК України аліменти на дитину присуджуються в частці від заробітку (доходу) її матері, батька або в твердій грошовій сумі і виплачуються щомісячно. Відповідно до ст.182 СК України, при визначенні розміру аліментів суд враховує стан здоров'я та матеріальне становище дитини; стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина, інші обставини, що мають істотне значення. У відповідності до ст.ст. 166 СК України, у зв'язку із позбавленням відповідачки батьківських прав, суд стягує із неї аліменти на утримання дітей, оскільки, згідно ст.ст. 180,182 СК України, остання зобов'язана утримувати своїх дітей, незалежно від місця проживання дітей, а тому суд погоджується із запропонованим позивачем розміром аліментів. Позбавляючи відповідаау батьківських прав, суд приходить до висновку про необхідність їх передання під опіку бабусі [PERSON], згідно ст.167 СК України. Відповідно до ст.88 ЦПК України, суд покладає судові витрати по сплаті судового збору за на відповідача.

Outcome: approved