Jurisdiction: civil
Date: 2014-06-16 00:00:00

Позивач звернулась до суду з дійсною позовною заявою, в обґрунтування своїх вимог зазначивши, що вона перебувала у шлюбі з відповідачем, який було розірвано. Від шлюбу сторони мають неповнолітнього сина [PERSON], [INFO] народження, який проживає з позивачем та перебуває на її утриманні. Позивач має намір тимчасово разом із неповнолітнім сином виїхати до родичів у Воронезьку область Російської Федерації на відпочинок, але відповідач безпідставно не надає згоди на виїзд дитини за межі України, що шкодить інтересам дитини. Посилаючись на норми чинного законодавства позивач просить суд постановити рішення, яким надати дозвіл на тимчасовий виїзд неповнолітнього [PERSON] за межі України у її супроводі, без дозволу відповідача, до досягнення дитиною повноліття. У судове засідання позивач не з'явилась, звернулась до суду з заявою про розгляд справи за її відсутністю, позовні вимоги підтримує у повному обсязі, наполягає на задоволенні позову. Відповідач у судове засідання не з'явився, також звернувся до суду з заявою про розгляд справи за його відсутністю, позовні вимоги визнає у повному обсязі. Представник третьої особи відділу у справах дітей Свердловської міської ради Бабяк Т.В. в судове засідання не з'явилася, звернулася з заявою про розгляд справи за її відсутністю, заявлені позовні вимоги підтримує у повному обсязі. Дослідивши наявні в матеріалах справи докази в їх сукупності, суд вважає, що позов підлягає частковому задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що між позивачем та відповідачем було розірвано шлюб, що підтверджується копією свідоцтва про розірвання шлюбу серії [NUMBER], виданого 11.03.2003р. відділом реєстрації актів цивільного стану Свердловського міського управління юстиції Луганської області. Після розірвання шлюбу позивачу було присвоєно прізвище «[PERSON]». Як вбачається з копії свідоцтва про народження від шлюбу у позивача та відповідача є син [PERSON], [INFO] народження. Відповідно до свідоцтва про шлюб серії [NUMBER], виданого 18.11.2005р. відділом РАЦС Свердловського міського управління юстиції Луганської області, позивач уклала шлюб з [PERSON], після реєстрації якого їй присвоєно прізвище «[PERSON]». Статтею 33 Конституцією України передбачено, що кожному, хто на законних підставах перебуває на території України, гарантується свобода пересування, вільний вибір місця проживання, право вільно залишати територію України, за винятком обмежень, які установлюються законом. Відповідно до ст.313 ч.3 п.3 ЦК України фізична особа, яка не досягла шістнадцяти років, має право на виїзд за межі України за згодою батьків (усиновлювачів), піклувальників та в їхньому супроводі або в супроводі осіб, які уповноважені ними. Порядок здійснення права громадян України на виїзд з України і в'їзд в Україну, порядок оформлення документів для зарубіжних поїздок, випадки тимчасового обмеження права громадян на виїзд з України і порядок розв'язання спорів у цій сфері регулюється Законом України «Про порядок виїзду з України та в'їзду в Україну громадян України». Відповідно до положень ст.4 ч.2 Закону України «Про порядок виїзду з України і в'їзду в України громадян України» оформлення проїзного документа дитини провадиться на підставі нотаріально засвідченого клопотання батьків або законних представників батьків чи дітей у разі потреби самостійного виїзду неповнолітнього за кордон. У клопотанні зазначаються відомості про дитину, а також про відсутність обставин, що обмежують відповідно до цього Закону право на виїзд за кордон (лише для дітей віком від 14 до 18 років). За відсутності згоди одного з батьків виїзд неповнолітнього громадянина України за кордон може бути дозволено на підставі рішення суду. Як вбачається зі змісту п.п.3,4 Правил перетинання державного кордону громадянами України, затверджених Постановою Кабінету Міністрів України від 27.01.1995р. №57 із відповідними змінами і доповненнями виїзд з України громадян, які не досягли 16-річного віку, здійснюється за згодою обох батьків (усиновлювачів) та в їх супроводі або в супроводі осіб, уповноважених ними, які на момент виїзду з України досягли 18-річного віку. Виїзд з України громадян, які не досягли 16-річного віку, в супроводі одного з батьків або інших осіб, уповноважених одним з батьків за нотаріально посвідченою згодою, здійснюється, зокрема, за наявності рішення суду про надання дозволу на виїзд з України громадянину, який не досяг 16-річного віку, без згоди та супроводу другого з батьків. Пунктом 18 Правил оформлення і видачі паспорта громадянина України для виїзду за кордон і проїзного документа дитини, їх тимчасового затримання та вилучення, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 31.03.1995р. №231 (із змінами) визначено, що оформлення паспорта/проїзного документа здійснюється на підставі заяви батьків (законних представників батьків чи дітей), а у разі, коли батьки не перебувають у шлюбі між собою, - того з них, з ким проживає дитина, справжність підпису яких засвідчено нотаріально. За наявності заперечень одного з батьків документ може бути оформлено на підставі рішення суду. Частиною 2 ст.150 СК України передбачено, що батьки зобов'язані піклуватися про здоров'я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток. Статтею 155 СК України передбачено, що здійснення батьками своїх прав по виконанню обов'язків мають ґрунтуватися на повній повазі до прав дитини та її людської гідності. Батьківські права не можуть здійснюватися всупереч інтересам дитини. За таких обставин, суд вважає за необхідне надати дозвіл на тимчасовий виїзд неповнолітнього [PERSON] за межі України у супроводі позивача, без дозволу відповідача, до досягнення ним шістнадцяти років. На підставі ст.34 Конституції України, ст.313 ЦК України, ст.ст.150,155 Сімейного кодексу України, ст.4 Закону України «Про порядок виїзду з України і в'їзду в України громадян України»,

Outcome: partial