Jurisdiction: civil
Date: 2021-04-19 00:00:00

Позивач звернулась в суд з позовом, в якому просить зобов`язати Подільський відділ державної виконавчої служби у місті Кропивницький Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро) зняти арешт нерухомого майна, а саме: невизначене майно та все майно боржника [PERSON] , [INFO] , який був накладений в межах виконавчого провадження на підставі постанови 21907420 від 24.10.2011 року Ленінським ВДВС Кіровоградського МУЮ. В обґрунтування позовних вимог вказує, що вона на праві приватної спільної сумісної власності є власником 1/5 частки трикімнатної квартири [ADDRESS] . Також власниками вказаної квартири в рівних частках є її батько [PERSON] , який помер [INFO] , мати [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] . Право власності ними набуте на підставі свідоцтва про право власності на житло, виданого 24.01.2000 року, згідно з Законом України «Про приватизацію державного житлового фонду» та розпорядженням (наказом) від 24.01.2000 року № 29980. Маючи намір отримати спадок, який залишився після смерті батька, а також здійснити реєстрацію права власності на житло, їй стало відомо, що на вищезазначену квартиру накладено арешт відповідачем. Згідно Інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна об`єкта нерухомого майна за № 223014891 від 08.09.2010 року, на квартиру [ADDRESS] відділом державної виконавчої служби у місті Кропивницькому Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро) код ЄДРПОУ 34977816, накладено арешт нерухомого майна, а саме невизначене майно та все майно її батька: [PERSON] , [INFO] , на підставі постанови 21907420 від 24.10.2011 року Ленінського ВДВС Кіровоградського МУЮ. 23.10.2020 року вона звернулася до відповідача із заявою про зняття арешту з майна [PERSON] , у зв`язку зі його смертю, але отримала відмову, в якій зазначено, що відповідач не може надати більш детальну інформацію або ж копії відповідних постанов, стосовно накладеного арешту, оскільки відповідно до п. 9.9. Порядку роботи з документами в органах державної виконавчої служби затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 25.12.2008 року № 2274/5 строк зберігання завершених виконавчих проваджень даної категорії переданих на зберігання, становить три роки. Накладення арешту на нерухоме майно порушує її права власника на розпорядження цим майном. На даний час відсутні будь-які документи за якими [PERSON] є боржником, а тому за захистом порушеного права змушена звертатись до суду. Просить позов задовольнити. В судове засідання позивач не з`явилась, про час та місце слухання справи повідомлена, надала до суду заяву про розгляд справи у її відсутності, позов підтримує. Представник відповідача в судове засідання не з`явився, про час і місце розгляду справи повідомлений, суду надані пояснення щодо позову з проханням судовий збір по справі вважати фактично понесеним. Відповідно до ч.1 ст. 223 ЦПК України неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату,час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи. Суд, дослідивши матеріали справи, встановив такі факти та відповідні їм правовідносини. Судом встановлено, що позивач є власником 1/5 частки трикімнатної квартири [ADDRESS] . Співвласниками вказаної квартири в рівних частках є батько позивача - [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] . Право власності ними набуте на підставі свідоцтва про право власності на житло, виданого 24.01.2000 року, згідно з Законом України «Про приватизацію державного житлового фонду» та розпорядженням (наказом) від 24.01.2000 року № 29980 та підтверджується свідоцтвом про право власності на житло № 29980 від 24.01.2000 року. [PERSON] помер [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про смерть серії [NUMBER] . Згідно Інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна об`єкта нерухомого майна за № 223014891 від 08.09.2010 року, на квартиру [ADDRESS] відділом державної виконавчої служби у місті Кропивницькому Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро) код ЄДРПОУ 34977816, накладено арешт нерухомого майна, а саме невизначене майно та все майно [PERSON] , [INFO] , на підставі постанови 21907420 від 24.10.2011 року Ленінського ВДВС Кіровоградського МУЮ. На даний час підстави для накладення обтяження на даний час відсутні, матеріали виконавчого провадження знищено, що підтверджується листом Подільського відділу державної виконавчої служби в місті Кропивницький Головного територіального управління юстиції у Кіровоградській області від 18.11.2020 року № 21907420/7. Відповідно до ч. 1 ст. 40 Закону України «Про виконавче провадження» у разі закінчення виконавчого провадження (крім офіційного оприлюднення повідомлення про визнання боржника банкрутом і відкриття ліквідаційної процедури, закінчення виконавчого провадження за судовим рішенням, винесеним у порядку забезпечення позову чи вжиття запобіжних заходів, а також, крім випадків не стягнення виконавчого збору або витрат виконавчого провадження, не стягнення основної винагороди приватним виконавцем), повернення виконавчого документа до суду, який його видав, арешт, накладений на майно (кошти) боржника, знімається, відомості про боржника виключаються з Єдиного реєстру боржників, скасовуються інші вжиті виконавцем заходи щодо виконання рішення, а також проводяться інші необхідні дії у зв`язку із закінченням виконавчого провадження. Згідно з ч. 1 ст. 59 Закону України «Про виконавче провадження» особа, яка вважає, що майно, на яке накладено арешт, належить їй, а не боржникові, може звернутися до суду з позовом про визнання права власності на це майно і про зняття з нього арешту. Відповідно до ч. 4 ст. 41 Конституції України визначено, що ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним. Згідно з ч. 1 ст. 317 ЦК України власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном. Відповідно до ч. 1, 2 ст. 319 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Власник має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону. Згідно ч.1 ст. 321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Статтею 387 ЦК України передбачено право власника витребувати своє майно, а статтею 391 цього Кодексу визначено, що власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном. Відповідно до ч.3 ст. 12, ч.1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, які мають значення для справи, і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Приймаючи до уваги вищевикладене та враховуючи те, що накладеним арештом на все майно, що належить [PERSON] порушуються права позивача як власника, тому суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню. Відповідно до ст. 141 ЦПК України, суд відносить судові витрати за рахунок позивача. На підставі вищевикладеного,

Outcome: approved