Jurisdiction: civil
Date: 2015-07-23 00:00:00

Позивач звернулась до суду з позовом до відповідача [PERSON] комітету [PERSON] міської ради, про визнання права власності на квартиру в порядку спадкування. Посилається на те, що 25.10.2014 року в м. Чернівці помер [PERSON] (копія свідоцтва про смерть додається), який доводився чоловіком позивачу [PERSON]. Згідно з свідоцтвом про право власності на житло, видане департаментом житлово-комунального господарства [PERSON] міської ради, від 07.03.2001 року на підставі розпорядження №37063 від 07.03.2001 року, [PERSON] та [PERSON] належала на праві спільної сумісної власності квартира [ADDRESS]. Вказана квартира [ADDRESS] зареєстрована департаментом житлово-комунального господарства [PERSON] міської ради та записана у реєстрову книгу за №36990. Після відкриття спадщини на майно, належне [PERSON], його дружина-позивач прийняла спадщину шляхом подачі заяви до Першої [PERSON] державної нотаріальної контори, 29.01.2015 року в Першій [PERSON] державній нотаріальній конторі розпочато провадженням спадкову справу №74/2015. Відповідно до ч. 1 ст. 1297 Цивільного кодексу України, спадкоємець, який прийняв спадщину, у складі якої є нерухоме майно, зобов'язаний звернутися до нотаріуса за видачею йому свідоцтва про право на спадщину на нерухоме майно. Однак, державним нотаріусом Першої [PERSON] державної нотаріальної контори відмовлено позивачу у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на частку квартири, що залишилась після смерті [PERSON], так як позивач надала державній нотаріальній конторі правовстановлюючий документ, який не був зареєстрований у бюро технічної інвентаризації, державна реєстрація якого передбачалась ст. 182 Цивільного кодексу України, ст. 28 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обмежень» та Тимчасовим положенням про порядок реєстрації права власності та інших речових прав на нерухоме майно, затвердженим наказом Міністерства юстиції України 18.02.2002 року за №157/6445, і яку здійснювали підприємства бюро технічної інвентаризації (БТІ) у межах визначених адміністративно-територіальних одиниць, на яких покладено обов'язок державної реєстрації прав власності на об'єкти нерухомого майна, будівництво яких закінчено та які прийняті в експлуатацію у встановленому порядку, за наявності матеріалів технічної інвентаризації, підготовлених тим БТІ, яке проводить реєстрацію права власності на ці об'єкти (п. п. 1.1-1.7 цього Тимчасового положення). Згідно з ст. 328 Цивільного кодексу України, право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема, із правочинів. Якщо право власності на нерухоме майно відповідно до закону підлягає державній реєстрації, право власності виникає з моменту державної реєстрації (ч. 2 ст. 331 Цивільного кодексу України). Частиною 7 ст.8 Закону України «Про приватизацію державного житлового фонду» передбачено, що органи приватизації, що здійснюють приватизацію державного житлового фонду, мають право на діяльність по оформленню та реєстрації документів про право власності на квартиру (будинок), житлове приміщення у гуртожитку. Згідно з ч.4 ст.З Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обмежень», права на нерухоме майно та їх обтяження, що виникли до набрання чинності цим Законом, визнаються дійсними у разі відсутності їх державної реєстрації, передбаченої цим Законом, за таких умов: якщо реєстрація прав та їх обтяжень була проведена відповідно до законодавства, що діяло на момент їх виникнення, або якщо на момент виникнення прав та їх обтяжень діяло законодавство, що не передбачало обов'язкової реєстрації таких прав та їх обтяжень. Відповідно до п.1 ч. 1 ст. 4 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обмежень», обов'язковій державній реєстрації підлягають речові права та обтяження на нерухоме майно, розміщене на території України, що належить фізичним та юридичним особам, державі в особі органів, уповноважених управляти державним майном, іноземцям та особам без громадянства, іноземним юридичним особам, міжнародним організаціям, іноземним державам, а також територіальним громадам в особі органів місцевого самоврядування, в тому числі право власності на нерухоме майно. Статтями 68, 69 Закону України «Про нотаріат» та п. 4.14 пункту 4 глави 10 розділу II Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 22.02.2012 року №296/5 та зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 22.02.2012 року за №282/20595, передбачено, що при видачі свідоцтва про право на спадщину нотаріус обов'язково перевіряє: факт смерті спадкодавця, час і місце відкриття спадщини, наявність підстав для закликання до спадкоємства, якщо має місце спадкування за законом, прийняття спадкоємцем спадщини у встановлений законом спосіб, склад спадкового майна, на яке видається свідоцтво про право на спадщину. На підтвердження цих обставин від спадкоємців витребовуються документи, які підтверджують вказані факти. Крім цього, згідно з п. п. 4.15 та 4.18 пункту 4 глави 10 розділу II зазначеного Порядку, вчинення нотаріальних дій нотаріусами України «видача свідоцтва про право на спадщину на майно, яке підлягає реєстрації, проводиться нотаріусом після подання правовстановлюючих документів щодо належності цього майна спадкодавцеві та перевірки відсутності заборони або арешту цього майна. Якщо до складу спадкового майна входить нерухоме майно, що підлягає реєстрації (за винятком земельної ділянки), нотаріус виготовляє витяг з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно. За відсутності у спадкоємця необхідних для видачі свідоцтва про право на спадщину документів нотаріус роз'яснює йому процедуру вирішення зазначеного питання в судовому порядку». З огляду на вищевикладене і в зв'язку з тим, що право власності на квартиру, частка якої успадковується, ні органом приватизації, ні власниками квартири не зареєстровано відповідно до законодавства, що діяло на момент його виникнення, у [PERSON] обласному комунальному бюро технічної інвентаризації, а спадкоємець за законом [PERSON] не надала державній нотаріальній конторі документів про державну реєстрацію прав власності на квартиру, нотаріус зазначила, що вчинення такої нотаріальної дії як видача свідоцтва про право на спадщину без правовстановлюючих документів та документів, які підтверджують державну реєстрацію прав власності на квартиру, суперечить законодавству (копія постанови Першої [PERSON] державної нотаріальної контори додається). Одночасно спадкоємцю за законом [PERSON] нотаріусом роз'яснена процедура звернення до суду з позовом про визнання за нею права власності на спадкову квартиру в разі відсутності правовстановлюючих документів на квартиру та документів про державну реєстрацію прав власності на квартиру, частка якої успадковується, або неможливістю надати їх в силу певних обставин. В зв'язку з викладеним, позивач не може оформити право власності на квартиру, а тому,

Outcome: approved