Jurisdiction: civil
Date: 2017-04-10 00:00:00

Позивач звернулась до суду з зазначеним позовом, мотивуючи його тим, що вона є спадкоємцем першої черги за заповітом після матері [PERSON], померлої [INFO] року. До складу спадщини спадкодавця [PERSON] входять житловий будинок [ADDRESS]. Позивач прийняла спадщину після матері, яка за життя заповіту не склала. Позивач звернулась до нотаріуса з заявою про прийняття спадщини, але отримала відмову, мотивовану тим, що не надала документів для доказу родинних стосунків між померлою матір'ю [PERSON] та братом [PERSON], та не надала необхідних правовстановлюючих документів на майно. В зв'язку з цим, в уточненій позовній заяві представник позивача просить суд встановити факт, що [PERSON], яка вписана в графі про матір [PERSON], та [PERSON], яка померла [INFO] року, є одна і та ж особа; встановити факт, що [PERSON], який помер [INFO] року, був рідним братом [PERSON]; визнати за [PERSON] право на спадщину на земельну ділянку площею 3,030 га кадастровий номер [NUMBER] для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, яка розташована на території Дроздівської сільської ради Білоцерківського району Київської області, у порядку спадкування за законом після смерті [PERSON], який помер [INFO] року; визнати за [PERSON] право власності на житловий будинок літера А площею 66,6 м2., сарай літера Б., огорожу [ADDRESS] у порядку спадкування за законом після смерті [PERSON], яка померла [INFO] У відкрите судове засідання позивачі не з'явилась, від представника позивача надійшла заява про розгляд справи без його участі. Позовні вимоги підтримав у повному обсязі. Відповідач свого представника до суду не направив, надіслав заяву про розгляд справи без участі їхнього представника. Суд, дослідивши матеріали цивільної справи, копії спадкових справ, заведених щодо майна померлих [PERSON] та [PERSON], встановив наступні факти та відповідні їм правовідносини. Судом встановлено, що [INFO] року померла [PERSON], що підтверджується копією свідоцтва про смерть останньої. [INFO] року помер брат позивачки [PERSON], що підтверджується копією свідоцтва про смерть. [PERSON] на праві права власності належав житловий будинок [ADDRESS] підставі свідоцтва про право власності від 23 листопада 1987 року, виданого виконавчим комітетом Дроздівської сільської ради. Позивач звернулась до нотаріуса з заявою про прийняття спадщини, але отримала постанову про відмову у вчиненні нотаріальної дії мотивовану тим, що вона не надала документів для доказу родинних стосунків між померлою матір'ю [PERSON] та братом [PERSON], та не надала необхідних правовстановлюючих документів на майно, що підтверджується копією вказаної постанови. Відповідно до витягу з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про державну реєстрацію народження № 00017302003 від 09 листопада 2016 року, в графі відомості про матір [PERSON] помилково вказане ім'я матері «[PERSON]», замість «[PERSON]». Судом встановлено, що за останнім місцем проживання [PERSON], на момент її смерті, з померлою ніхто не проживав, а в відведений шестимісячний строк з заявою про прийняття спадщини звернулася лише позивач, що підтверджується матеріалами справи. В той же час, [PERSON] на праві приватної власності належала земельна ділянка цільового призначення для ведення товарного сільськогосподарського виробництва розміром 3,030 га. в межах Дроздівської сільської ради, що підтверджується копією державного акту серії [NUMBER]. Відповідно до п.1 ч.1 ст.256 ЦПК України, суд розглядає справи про встановлення факту родинних відносин між фізичними особами. Відповідно до ст. 1261 ЦК України єдиними спадкоємцями першої черги є позивач. Згідно ч.3 ст. 1296 ЦК України, відсутність свідоцтва про право на спадщину не позбавляє спадкоємця права на спадщину. Відповідно до Постанови Пленуму Верховного суду України № 7 від 30.05.2008 року, у разі відмови нотаріуса у видачі свідоцтва про право на спадщину, право власності на спадкове майно визнається в судовому порядку. У відповідності до п. 2.3, 3.3 Тимчасового положення про порядок реєстрації прав власності на нерухоме майно, затверджене наказом Міністерства юстиції України 28.01.2003 року № 6/5 та офіційного листа МЮУ № 19-32/319 від 21.02.2005 року щодо переліку оформлення документів в разі смерті власника нерухомого майна первинна реєстрація прав власності не була проведена і правовстановлюючий документ відсутній, питання належності майна попередньому чи наступному власнику (спадкоємцю) у випадку відсутності таких, вирішується в судовому порядку. Згідно ст. 1216 ЦК України спадкування є перехід прав та обов'язків ( спадщини) від фізичної особи, яка померла ( спадкодавця), до інших осіб ( спадкоємців). Відповідно до ст. 1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом. До складу спадщини, у відповідності до ст. 1218 ЦК України, входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Таким чином, дослідивши матеріали спадкових справ заведених щодо майна померлого [PERSON] та померлої [PERSON] суд дійшов обґрунтованого висновку, що заявлені позовні вимоги знайшли своє підтвердження в ході судового розгляду. В матеріалах справи достатньо доказів на підтвердження факту родинних відносин між [PERSON] та позивачем [PERSON], як і юридичного факту, що [PERSON] яка вписана в графі відомості про матір [PERSON], та [PERSON], яка померла [INFO] року, є одна і та ж особа. Такими доказами є відповідні свідоцтва про народження, довідки та свідоцтва про смерть. У відповідності зі ст. 328 ЦК України, право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Якщо право власності на нерухоме майно підлягає державній реєстрації, право власності у набувача виникає з моменту такої реєстрації. У відповідності до ст. 392 ЦК України, власник майна може пред'явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Згідно ч.3 ст. 1296 ЦК України, відсутність свідоцтва про право на спадщину не позбавляє спадкоємця права на спадщину. Враховуючи п. 23 постанови Пленуму Верховного Суду України від 30.05.2010 року «Про судову практику у справах про спадкування», свідоцтво про право на спадщину видається за письмовою заявою спадкоємців, які прийняли спадщину в порядку, установленому цивільним законодавством. За наявності умов для одержання в нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину вимоги про визнання права на спадщину судовому розглядові не підлягають. У разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження. Враховуючи, що позивач [PERSON] позбавлена можливості реалізувати свої спадкові права через органи нотаріату, то вони підлягають судовому захисту. Таким чином, заявлені позовні вимоги знайшли своє підтвердження в ході судового розгляду, тому позов підлягає задоволенню. На підставі викладеного,

Outcome: approved