Jurisdiction: civil
Date: 2018-04-01 00:00:00

Позивач звернулась в суд з вказаним позовом мотивуючи свої вимоги тим, що рішенням Тлумацького районного суду Івано-Франківської області від 02.12.2013 року з відповідача було стягнуто аліменти на її користь на утримання дітей: сина [PERSON] та доньки [PERSON], в твердій грошовій сумі по 500,0 грн. щомісячно до досягнення дітьми повноліття. Позивач вказує, що на даний час збільшились витрати на утримання сина, якому виповнилось 15 років, і хоча вона офіційно працює та отримує заробітну плату в розмірі 3200,0 грн., їй не вистачає коштів на своє утримання та утримання дітей, оплати комунальних послуг. Відповідач немає постійного місця праці, має нерегулярний, мінливий заробіток, часто виїжджає за кордон (Німеччина) та має можливість сплачувати аліменти у більшому розмірі. А тому, просила збільшити розмір стягуваних з відповідача аліментів на утримання двох дітей, в твердій грошовій сумі до 1500,0 грн. на кожну дитину щомісячно до досягнення дітьми повноліття, але не менше як 50% прожиткового мінімуму на дітей відповідного віку. Також просила стягнути з відповідача на її користь судові витрати по справі. 21.02.2018 року від відповідача [PERSON] до суду надійшов відзив на позовну заяву, в якому він визнав позов частково, а саме просив задовольнити його в частині стягнення з нього аліментів на утримання двох дітей в розмірі по 950,0 грн. на кожну дитину щомісячно до досягнення ними повноліття. Вказав, що він належним чином сплачує стягувані з нього аліменти на утримання дітей, старається належним чином забезпечити дітей, приділяє їм увагу, цікавиться їх життям та здоровям. Зокрема влітку придбав сину скутер за 10000,0 грн., в листопаді пальто за 2200,0 грн., в грудні зимову куртку за 1700,0 грн., а доньці на день народження черепаху за 1000,0 грн., тощо. Син кожного тижня проживає в нього вдома по 2-4 дні та отримує кишенькові гроші 20-50 грн. на день. Твердження позивача про те, що він часто виїжджає за кордон на заробітки не відповідає дійсності. Зокрема минулого року він з братом виїжджав тричі на 3-4 дні до [PERSON] по його справах та будь-якого доходу з тих поїздок він не отримував. На даний час він є інвалідом ІІ-ої групи, з 22.02.2016 року по 07.03.2016 року проходив стаціонарне лікування та 30.01.2018 року проходив огляд в Інституті очних хвороб і тканинної терапії ім. В.П. Філатова в м. Одеса. Також допомагає своїй непрацездатній матері [PERSON], яка хворіє. Крім цього позивач не виконує ухвалу Тлумацького районного суду Івано-Франківської області від 12.03.2014 року про визнання мирової угоди та проживає у його квартирі по вул. Макуха, 1/4, в м. Тлумачі Івано-Франківської області, з приводу чого він буде звертатись до суду. А тому, відомості в акті підтвердження місця проживання від 07.12.2017 року, щодо укладення договору оренди від 01.02.2017 року, не відповідають дійсності. В судове засідання позивачка [PERSON] не зявилась, однак до суду подала письмову заяву про зменшення позовних вимог, а саме просила збільшити розмір стягуваних з відповідача на її користь аліментів на утримання двох дітей, в твердій грошовій сумі до 950,0 грн. на кожну дитину щомісячно до досягнення ними повноліття. Позов, з урахуванням зменшених позовних вимог, підтримала, просила його задовольнити та розгляд справи провести без її участі. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з'явився, однак до суду подав письмову заяву, в якій вказав, що позов, з урахуванням зменшених позовних вимог, визнає, не заперечує проти його задоволення та просив розгляд справи провести без його участі. 15.12.2017 року набрала чинності нова редакція Цивільного процесуального кодексу України та згідно п. 9 ч. 1 Розділу ХІІІ Перехідних положень ЦПК України, в редакції 15.12.2017 року, встановлено, що справи у судах першої та апеляційної інстанцій, провадження у яких відкрито до набрання чинності цією редакцією Кодексу, розглядаються за правилами, що діють після набрання чинності цією редакцією Кодексу. Оскільки провадження по даній справі було відкрито до набрання чинності ЦПК України у редакції Закону № 2147, розгляд справи повинен відбуватися у відповідності до правил, які почали діяти після набрання чинності даної редакції ЦПК України, тобто з 15 грудня 2017 року. У зв'язку з неявкою в судове засідання всіх учасників справи, суд розглядає справу у відповідності до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, без здійснення фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов, з урахуванням зменшених позовних вимог, підлягає до задоволення, з таких підстав. Судом встановлено, що 14.01.2002 року сторони зареєстрували шлюб у відділі реєстрації актів цивільного стану Тлумацького районного управління юстиції Івано-Франківської області (актовий запис № 1). У шлюбі у них народилось двоє дітей: син [PERSON], [INFO], та донька [PERSON], [INFO], що підтверджується копіями їх свідоцтв про народження, де в графі «батько» вказано [PERSON] (відповідач) (а.с. 3, 4-9). 02.12.2013 року рішенням Тлумацького районного суду Івано-Франківської області, яке набрало законної сили 13.12.2013 року, шлюб між [PERSON] (позивач) та [PERSON] (відповідач) було розірвано та місцем проживання дітей визначено місце проживання їх матері [PERSON] (позивач) (а.с. 10). Рішенням Тлумацького районного суду Івано-Франківської області від 02.12.2013 року позов [PERSON] до [PERSON] про стягнення аліментів в твердій грошовій сумі задоволено, стягнуто з [PERSON] (відповідач) на користь [PERSON] (позивачка) аліменти на утримання двох дітей: сина [PERSON], [INFO], та доньки [PERSON], [INFO], в твердій грошовій сумі по 500,0 грн. щомісячно до досягнення дітьми повноліття, але не менше ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дітей відповідного віку, на виконання якого Тлумацьким районним судом Івано-Франківської області 02.12.2013 року було видано виконавчий лист № 353/1534/13-ц. (а.с. 12). Згідно акту підтвердження місця проживання, складеного комісією виконавчого комітету Тлумацької міської ради ОТГ Тлумацького району Івано-Франківської області за № 50 від 07.12.2017 року, [PERSON] (позивач) разом з дітьми проживає [INFO] (а.с. 11). [PERSON] (відповідач) являється інвалідом ІІ-ої групи та отримує призначену йому державну соціальну допомогу, зокрема за період з 10.05.206 року по 31.05.2017 року - у сумі 1130,0 грн. та за період з 01.06.2017 року по 30.06.2019 року - у сумі 1312,0 грн., що підтверджується копією посвідчення серії ААГ № 137031 (а.с. 31). Також [PERSON] (відповідач) у період з 22.02.2016 року по 07.03.2016 року перебував на стаціонарному лікуванні у відділенні № 8 Інституту очних хвороб і тканинної терапії ім. В.П. Філатова (а.с. 32). До цього ж, 30.01.2018 року [PERSON] (відповідач) проходив контрольний огляд у Інституті очних хвороб і тканинної терапії ім. В.П. Філатова (а.с. 33). Посилання позивача на те, що відповідач часто виїжджає за кордон до Німеччини на роботу спростовуються копією паспорта громадянина України для виїзду за кордон, належного [PERSON] (відповідач), у якому наявні відомості лише про заїзд-виїзд на короткий період часу на пункті пропуску українсько-польського кордону Корчова [PERSON], а саме: з 25.06.2017 року по 28.06.2017 року, з 09.07.2017 року по 13.07.2017 року та з 08.10.2017 року по 12.10.2017 року (а.с. 34-35). Крім цього, [PERSON] (відповідач) має на утриманні непрацездатну матір [PERSON], яка являється пенсіонером за віком (копія свідоцтва про народження та копія посвідчення серії АД № 396538, а.с. 36), оскільки її чоловік [PERSON] (батько відповідача) помер ще 14.08.2012 року (копія свідоцтва про смерть, а.с. 37). Посилання відповідача на невиконання позивачем умов мирової угоди, затвердженої ухвалою Тлумацького районного суду Івано-Франківської області від 12.03.2014 року (а.с. 38-39), не приймаються судом до уваги, оскільки вона не стосується предмету даного позову. Згідно до ст. 192 СК України, розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоровя когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Відповідно до вимог ст. 180 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до ч. 3 ст. 181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Згідно ч. 1 ст. 184 СК України, суд за заявою одержувача визначає розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Відповідно до ч. 2 ст. 182 СК України розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Відповідно до вимог ч. 1 ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує стан здоров'я та матеріальне становище дитини; стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення. Згідно з ч. 1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. У відповідності до ч. 1 ст. 82 ЦПК України, обставини, які визнаються учасниками справи, не підлягають доказуванню, якщо суд не має обґрунтованого сумніву щодо достовірності цих обставин або добровільності їх визнання. Обставини, які визнаються учасниками справи, зазначаються в заявах по суті справи, поясненнях учасників справи, їхніх представників. Оскільки таке становище має місце по даній справі, суд вважає встановленими обставини, викладені позивачем в позовній заяві на обгрунтування своїх вимог. У відповідності до ч. 4 ст. 206 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд. З `ясувавши обставини, які згідно ст. 182 СК України враховуються при визначенні розміру аліментів, оцінивши матеріальне становище сторін по справі, враховуючи те, що матеріальний стан одержувача аліментів змінився та розмір стягуваних аліментів є меншим за 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, а також те, що позивач зменшила позовні вимоги, а відповідач, який ніде не працює, являється інвалідом ІІ-ої групи, проходив стаціонарне лікування, має на утриманні непрацездатну матір, визнав позов, з урахуванням зменшених позовних вимог, суд вважає, що позов, з урахуванням зменшених позовних вимог, підлягає до задоволення та розмір стягуваних з [PERSON] (відповідач) на користь [PERSON] (позивач) аліментів на утримання двох дітей: сина [PERSON], [INFO], та доньки [PERSON], [INFO], слід збільшити, встановивши розмір аліментів у твердій грошовій сумі по 950,0 грн. на кожну дитину щомісячно, до досягнення ними повноліття. Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог, а відповідно до змісту ч. 2 цієї ж норми інші судові витрати, повязані з розглядом справи покладаються на відповідача у разі задоволення позову. Згідно п.п. 3, 9 ч. 1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір» від сплати судового збору під час розгляду справи в усіх судових інстанціях звільняються: позивачі - у справах про стягнення аліментів, оплату додаткових витрат на дитину, стягнення неустойки (пені) за прострочення сплати аліментів, індексацію аліментів чи зміну способу їх стягнення; інваліди I та II груп, законні представники дітей-інвалідів і недієздатних інвалідів. При такому вирішенні позову, оскільки позивач та відповідач звільнені від сплати судового збору, суд вважає, що судовий збір слід покласти на рахунок держави, а витрати понесені позивачем на професійну правничу допомогу в сумі 500,00 грн. (квитанція № 007245 від 07.12.2017 року, а.с. 16) слід стягнути з відповідача. На підставі ст.ст. 180, 181, 182, 184, 192 СК України та

Outcome: approved