Jurisdiction: civil
Date: 2014-09-24 00:00:00

Позивач звернувся із позовом про звернення стягнення на предмет іпотеки: нежиле приміщення, магазин продовольчих товарів у [ADDRESS] у рахунок погашення заборгованості [PERSON] в сумі 270327,25 грн. та [PERSON] в сумі 284583,41 грн., зазначеної у виконавчих листах. Посилається на те, що ця заборгованість відповідачів за кредитним договором, забезпеченим іпотекою вказаного майна, була присуджена на користь позивача судовими рішеннями. Однак, в процесі відкритих на виконання виконавчих листів суду виконавчих проваджень відповідачі лише частково погасили суму заборгованості. Оскільки решта заборгованості не погашена, позивач просить звернути стягнення на заставлене майно. В судових засіданнях представник позивача позов підтримував з аналогічних мотивів. Ствердив, що ухвалами суду було відмовлено у зміні способу та порядку виконання судового рішення на звернення стягнення на предмет іпотеки, оскільки в даному випадку виникає інший спір, який підлягає розгляду в позовному порядку. Відповідачі в судові засідання не з'являлись, хоча належно повідомлялись про час та місце розгляду справи за адресою їх реєстрації. Оцінивши наявні у матеріалах справи докази в їх сукупності, суд встановив наступне. [PERSON] та [PERSON] належить право власності по ? на нежитлове приміщення магазину продовольчих товарів загальною площею 68,9 кв.м. в [ADDRESS], що підтверджується інформацією з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, реєстру прав власності на нерухоме майно, державного реєстру іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об'єктів нерухомого майна від 14.05.2014 р.; витягом з реєстру прав власності на нерухоме майно від 28.10.2011 р.. 09.10.2009 р. між позивачем (банк) та [PERSON] (позичальник) був укладений кредитний договір №1, за яким банк зобов'язався надати позичальнику кредит в сумі 250000 грн. під 22% річних із терміном остаточного повернення кредиту не пізніше 08.10.2011 р.. Аналогічний кредитний договір №1 від 09.10.2009 р. був укладений банком із [PERSON]. Вимоги позивача за вказаними кредитними договорами були забезпечені іпотекою належного відповідачам нежилого приміщення, магазину продовольчих товарів (літ. А-1 за планом земельної ділянки) загальною площею 68,9 кв.м. в [ADDRESS], що підтверджується договором іпотеки від 09.10.2009 р., укладеного між позивачем (іпотекодержатель) та [PERSON] і [PERSON] (іпотекодавці), посвідченим нотаріусом Хмельницького міського нотаріального округу [PERSON], зареєстрованим в реєстрі за №2598. У випадку часткового виконання іпотекодавцями забезпеченого іпотекою зобов'язання, іпотека зберігається в початковому обсязі (п. 3.3.). Звернення стягнення на предмет іпотеки здійснюється за рішенням суду чи на підставі виконавчого напису нотаріуса після невиконання іпотекодавцем у 30-денний строк вимоги згідно повідомлення, надісланого у порядку ст. 35 Закону України «Про іпотеку» (п. 5.4.). Реалізація предмета іпотеки, на який звернене стягнення, провадиться шляхом його продажу з публічних торгів за початковою ціною, зазначеною в п. 1.1. договору (652540 грн.), або, за вимогою заставодержателя, визначається незалежними суб'єктами оціночної діяльності, призначеними іпотекодержателем (п. 5.4.1.). З матеріалів справи вбачається, що кредит був виданий відповідачам, однак, вони належно не виконували своїх зобов'язань. Рішенням Хмельницького міськрайонного суду від 01.12.2010 р. було частково задоволено позов ПАТ «Укоопспілка» та вирішено стягнути з [PERSON] на користь ПАТ «Укоопспілка» 269507,25 грн. боргу та 1820 грн. судових витрат. Рішенням Хмельницького міськрайонного суду від 28.10.2010 р. було вирішено стягнути з [PERSON] на користь ПАТ АБ «Укоопспілка» 283763,41 грн. боргу та 1820 грн. судових витрат. Хмельницьким міськрайонним судом були видані відповідні виконавчі листи, державним виконавцем ВДВС Ярмолинецького РУЮ були винесені постанови про відкриття виконавчих проваджень ВП№42674672 від 25.03.2014 р. по примусовому виконанню виконавчого листа №2-8661/10 від 11.03.2011 р. про стягнення з [PERSON] 271327,25 грн. та ВП№42674729 від 25.03.2014 р. про примусовому виконанню виконавчого листа №2-8667/10 від 31.01.2011 р. про стягнення з [PERSON] 285583,41 грн.. З матеріалів справи вбачається, що у процесі виконавчого провадження відповідачі частково погасили заборгованість, сплативши по 1000 грн. 16.09.2013 р.. Ухвалами Хмельницького міськрайонного суду від 16.07.2014 р. справа №686/12155/14-ц, від 07.07.2014 р. у справі №686/12158/14-ц було відмолено у задоволенні подання державного виконавця про зміну способу і порядку виконання відповідних судових рішень, оскільки звернення стягнення на предмет іпотеки являє собою інший спосіб захисту порушеного права з іншим предметом спору та об'ємом доказування. У зв'язку із цим, постановами державного виконавця від 15.08.2014 р. було повернуто відповідні виконавчі документи стягувачеві. В порядку п. 5.4. договору іпотеки, позивач скерував відповідачам вимоги №№121, 122 від 15.07.2014 р., що підтверджується відповідними квитанціями. Однак, вимога іпотекодержателя у встановлений 30-денний строк виконана не була. Згідно із ст. 530 ЦК України, якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Якщо строк (термін) виконання боржником обов'язку не встановлений або визначений моментом пред'явлення вимоги, кредитор має право вимагати його виконання у будь-який час. Боржник повинен виконати такий обов'язок у семиденний строк від дня пред'явлення вимоги, якщо обов'язок негайного виконання не випливає із договору або актів цивільного законодавства. Згідно із ст. 526 ЦК України, зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Згідно із ст. 629 ЦК України, договір є обов'язковим для виконання сторонами. У відповідності до ст. 525 ЦК України, одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Згідно із ч. 1 ст. 625 ЦК України, боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання. Станом на 28.05.2014 р. вартість предмета іпотеки визначена в сумі 121190 грн. без ПДВ, що підтверджується висновком про вартість об'єкта оцінки. Згідно із ч. 1 ст. 33 Закону України «Про іпотеку», у разі невиконання або неналежного виконання боржником основного зобов'язання іпотекодержатель вправі задовольнити свої вимоги за основним зобов'язанням шляхом звернення стягнення на предмет іпотеки. Згідно із ч. ч. 1, 2 ст. 35 вказаного закону, у разі порушення основного зобов'язання та/або умов іпотечного договору іпотекодержатель надсилає іпотекодавцю та боржнику, якщо він є відмінним від іпотекодавця, письмову вимогу про усунення порушення. В цьому документі зазначається стислий зміст порушених зобов'язань, вимога про виконання порушеного зобов'язання у не менш ніж тридцяти денний строк та попередження про звернення стягнення на предмет іпотеки у разі невиконання цієї вимоги. Якщо протягом встановленого строку вимога іпотекодержателя залишається без задоволення, іпотекодержатель вправі прийняти рішення про звернення стягнення на предмет іпотеки шляхом позасудового врегулювання на підставі договору. Положення частини першої цієї статті не є перешкодою для реалізації права іпотекодержателя звернутись у будь-який час за захистом своїх порушених прав до суду у встановленому законом порядку. Згідно із ч. ч. 1, 2 ст. 39 вказаного закону, у разі задоволення судом позову про звернення стягнення на предмет іпотеки у рішенні суду зазначаються: загальний розмір вимог та всі його складові, що підлягають сплаті іпотекодержателю з вартості предмета іпотеки; опис нерухомого майна, за рахунок якого підлягають задоволенню вимоги іпотекодержателя; заходи щодо забезпечення збереження предмета іпотеки або передачі його в управління на період до його реалізації, якщо такі необхідні; спосіб реалізації предмета іпотеки шляхом проведення прилюдних торгів або застосування процедури продажу, встановленої статтею 38 цього Закону; пріоритет та розмір вимог інших кредиторів, які підлягають задоволенню з вартості предмета іпотеки; початкова ціна предмета іпотеки для його подальшої реалізації. Судові витрати слід покласти на відповідачів порівну згідно із ч. 1 ст. 88 ЦПК України. Враховуючи наведене,

Outcome: approved