Jurisdiction: civil
Date: 2019-05-07 00:00:00

Позивач звернулась до суду з позовом, в якому просив стягнути на свою користь з відповідача суму недоотриманої пенсії, яка належала спадкодавцю, але не була отримана ним за життя в розмірі 32562,64 грн. В обґрунтування позову зазначив, що він є сином померлої [INFO] . [PERSON] , [INFO] .. Померла мати не мала змоги через похилий вік отримувати фактично пенсію, у зв`язку з чим залишилась сума недоотриманої пенсії в розмірі 91052,58 грн. за період з 01.08.2014 по 30.11.2017. Відповідачем через центральне відділення «Укрпошта» в місті Лисичанську позивачу перераховано пенсію в розмірі 58489,94 грн. Залишилась невиплачена пенсія в розмірі 32562,64 грн., яку відповідач відмовляється виплачувати. Вважає, що відмова відповідача у виплаті всієї суми пенсії не ґрунтується на вимогах закону у зв`язку з чим вона вимушена звернутись до суду за захистом своїх прав. Відповідачем на позовну заяву надано відзив, в якому зазначено, що позивач звернувся з заявою про виплату недоотриманої пенсії 12 вересня 2018 р., а тому розмір недоотриманої пенсії було нараховано відповідно до вимог статті 46 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», а саме не більше ніж за три роки до дня звернення за отриманням пенсії. Тому просив у задоволенні позовних вимог відмовити. Відповідно до ст. 7 ч. 13 ЦПК України розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання не проводиться. Судом встановлено, що відповідно до копії свідоцтва про смерть, серії [NUMBER] , виданого Кадіївським міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Луганській області, [PERSON] померла [INFO] , про що 19 квітня 2018 р. складено відповідний актовий запис № 85 /а.с.10/. Згідно копії свідоцтва про право на спадщину за законом, посвідченого 15 листопада 2018 р. приватним нотаріусом Лисичанського міського нотаріального округу Жихар Н.П., спадкоємцем зазначеного у свідоцтві майна [PERSON] , [INFO] яка померла [INFO] , є позивач. Спадщина, на яку видане це свідоцтво, складається з суми недоотриманої пенсії за період з 01.08.2014 по 30.11.2017 у сумі 91052,58 грн., що знаходиться в УПФУ в м. Лисичанську Луганської області, яка належала померлому, на підставі довідки, виданої Управління Пенсійного фонду України в місті Лисичанську Луганської області від 31.10.2018 за № 8594/02-02 /а.с.12/. З копії фіскального чеку ПАТ «Укрпошта» ПН 215600426655 вбачається, що 22 січня 2019 р. було виплачено пенсію в розмірі 58489,94 /а.с.16/. Залишок несплаченої суми складає 32562,64 грн., яка підлягає стягненню на користь позивача. Конституцією України (ст. 41) та ст. 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, закріплено принцип непорушності права приватної власності, який означає право особи на безперешкодне користування своїм правом та закріплює право власника володіти, користуватися і розпоряджатися належним йому майном, на власний розсуд учиняти щодо свого майна будь-які угоди, відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб. Відповідно до ст. 328 ЦК України, право власності набувається на підставах, що не заборонені законом. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Статтею 1216 ЦК України передбачено, що спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Відповідно до ст. 1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Відповідно до ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Відповідно до ч. 1 ст. 46 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», нараховані суми пенсії, на виплату яких пенсіонер мав право, але не отримав своєчасно з власної вини, виплачуються за минулий час, але не більше ніж за три роки до дня звернення за отриманням пенсії. У цьому разі частина суми неотриманої пенсії, але не більш як за 12 місяців, виплачується одночасно, а решта суми виплачується щомісяця рівними частинами, що не перевищують місячного розміру пенсії. Відповідно до ст. 52 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» сума пенсії, що належала пенсіонерові і залишилася недоотриманою у зв`язку з його смертю, виплачується - по місяць смерті включно членам його сім`ї, які проживали разом з пенсіонером на день його смерті, у тому числі непрацездатним членам сім`ї, зазначеним у частині другій статті 36 цього Закону, які знаходилися на його утриманні, незалежно від того, проживали вони разом з померлим пенсіонером чи не проживали. Члени сім`ї, зазначені в частині першій цієї статті, повинні звернутися за виплатою суми пенсії померлого пенсіонера протягом шести місяців з дня відкриття спадщини. У разі звернення кількох членів сім`ї, які мають право на отримання суми пенсії, зазначеної у частині першій цієї статті, належна їм відповідно до цієї статті сума пенсії ділиться між ними порівну. У разі відсутності членів сім`ї, зазначених у частині першій цієї статті, або у разі не звернення ними за виплатою вказаної суми в установлений частиною другою цієї статті строк сума пенсії, що належала пенсіонерові і залишилася недоотриманою у зв`язку з його смертю, входить до складу спадщини. Зміст ч. 3 ст. 52 Закону також узгоджується зі змістом статті 1227 ЦК України, якою визначено, що суми заробітної плати, пенсії, стипендії, аліментів, допомоги у зв`язку з тимчасовою непрацездатністю, відшкодувань у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я, інших соціальних виплат, які належали спадкодавцеві, але не були ним одержані за життя, передаються членам його сім`ї, а у разі їх відсутності - входять до складу спадщини. Крім того, зміст вищевказаних норм узгоджується із положенням Закону України «Про пенсійне забезпечення», де в ч. 1 ст. 91 вказано, що суми пенсії, що належали пенсіонерові і залишилися недоодержаними у зв`язку з його смертю, передаються членам його сім`ї, а в разі їх відсутності - входять до складу спадщини. Суд зазначає, що ЦК України не визначає строк, протягом якого члени сім`ї спадкодавця мають право на одержання соціальних платежів. Положення частин другої, третьої статті 52 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», які є спеціальними стосовно правовідносин про спадкування сум пенсії, теж не обмежують право на отримання сум пенсії, що належала пенсіонерові і не була ним отримана у зв`язку з його смертю. Ці положення тільки визначають подію, умови, час, коло осіб і їх правове становище, предмет правовідносин, із настанням яких можлива виплата недоотриманої пенсії померлого пенсіонера. Аналіз наведених норм матеріального права дає можливість дійти висновку про те, що суми пенсії, які перейшли у спадщину, передаються спадкоємцям у повному обсязі, без будь-яких часових обмежень. Норми ч. 1 ст. 46 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», які регулюють виплату пенсіонеру певних сум пенсії не більше ніж за три роки до дня звернення за отриманням пенсії, не розповсюджуються на правовідносини з приводу отримання спадкоємцями померлого пенсіонера тих сум пенсії, які перейшли у спадщину. Отже, у спірних правовідносинах відповідач незаконно перешкоджає реалізації прав позивача як спадкоємця на отримання всього належного їй спадкового майна. За таких обставин, суд вважає надані докази достатніми та переконливими, а позовні вимоги таким, що підлягають задоволенню. Судовий збір в сумі 768,4 грн., сплачений позивачем при поданні позовної заяви, на підставі ст. 141 ЦПК України, підлягає стягненню з відповідача на користь позивача. На підставі викладеного,

Outcome: approved