Jurisdiction: civil
Date: 2018-11-22 00:00:00

Позивач звернулась до Могилів-Подільського міськрайонного суду Вінницької області з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості, посилаючись на те, що 05 жовтня 2015 року між [PERSON] та [PERSON] був укладений договір позики, що підтверджується розпискою власноруч написаною відповідачем. За даним договором позивач надав у позику відповідачу грошові кошти у сумі 95 000,00 грн., які відповідач зобов'язався повернути позивачу у повному обсязі в строк до 01 жовтня 2016 року. Відповідач позику не повернула, а тому позивач звернулась до суду з позовом в якому просить стягнути з відповідача на її користь грошові кошти в сумі 95 000,00 грн. Позивач в судове засідання не з'явилась. Представник позивача в судовому засіданні позовні вимоги підтримав. Зазначив, що відповідач не виконала зобов'язання щодо повернення суми позики, а відтак є підстави для задоволення позову. Відповідач в судове засідання не з'явилась. Подала до суду відзив в якому проти задоволення позову заперечила. Представник відповідача в судовому засіданні проти задоволення позову заперечила, зазначила, що відповідач працювала продавцем в приміщенні магазину, який орендувала позивач. Позивач казала відповідачу написати розписку про отримання коштів, але відповідач відмовилась та жодних коштів від позивача не отримувала, розписку не писала. Заслухавши представників сторін, дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов не підлягає задоволенню з огляду на наступне: з позову слідує, що 05.10.2015 року відповідач [PERSON] власноручно написала розписку про те, що вона зобов'язується повернути [PERSON] 95 000,00 грн. до 01.10.2016 року (а.с.4). У відповідності до ст. 1046 ЦК України за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов'язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками. Як вбачається з ст. 1047 ЦК України, договір позики укладається у письмовій формі і на підтвердження його укладення та його умов може бути представлена розписка позичальника або інший документ, який посвідчує передання йому позикодавцем визначеної грошової суми. Відповідно до ч.1 ст. 1049 ЦК України позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк, та в порядку, що встановлені договором. З огляду на вищезазначені норми цивільного законодавства за своєю суттю розписка про отримання в борг грошових коштів є документом, який видається боржником кредитору за договором позики, підтверджуючи як факт його укладення, так і умови договору, а також засвідчуючи отримання боржником від кредитора певної грошової суми. Тобто, розписка - це документ, що засвідчує в письмовій формі факт одержання особою у власність, користування чи розпорядження грошей від іншої особи. Крім того, розписка має також містити дату отримання коштів. Для того, щоб договір позики набрав чинності, необхідне підтвердження одержання позичальником позики. Крім того, згідно ч. 2 ст. 207 ЦК України, правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). З оглянутої судом наданої позивачем розписки від 05.10.2015 вбачається, що відповідач зобов'язується повернути позивачу кошти в розмірі 95 000,00 грн. до 01.10.2016 року. Підпис відповідача на вказаній розписці відсутній. Отже, судом встановлено, що надана позивачем розписка не містить факту та дати отримання відповідачем грошових коштів та не містить зобов'язання про їх повернення. Крім того, розписка не містить підпису відповідача [PERSON] Відповідно до вимог ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.. Відповідно до ч.1 ст.76 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Враховуючи вищезазначене, суд вважає, що розписка від 05.10.2015 року не відповідає вимогам щодо укладення договору позики, оскільки розписки на була підписана відповідачем та грошові кошти не були передані. Таким чином, суд, встановивши справжню правову природу розписки, приходить до висновку, що укладення між ними договору позики не відбулося. Ураховуючи встановлені фактичні обставини справи, суд уважає, що позовні вимоги про стягнення боргу не ґрунтуються на вимогах чинного законодавства і не підтверджуються належними та допустимими доказами, у зв'язку з чим не підлягають задоволенню.

Outcome: dismissed