Jurisdiction: civil
Date: 2018-05-29 00:00:00

Позивач звернулась до суду з вищевказаним позовом, за яким зазначила, що у період шлюбу у сторін народилась дитина - [PERSON], [INFO]. Шлюб між сторонами було розірвано рішенням Шевченківського районного суду м. Запоріжжя від 24.06.2009 року. З 2009 року позивач разом із дитиною проживає окремо, батько дитини участі у вихованні та розвитку дитини не приймає, дитина перебуває повністю на утриманні позивача. Крім того, станом на 01.03.2018 року відповідач має заборгованість по сплаті аліментів, яка згідно до довідки Шевченківського ВДВС м. Запоріжжя становить 43 905,50 грн. 19.05.2016 року позивач уклала шлюб з [PERSON], неповнолітня дитини [PERSON] разом із позивачем з 15.11.2017 року і по теперішній час зареєстрований за адресою [ADDRESS]. Станом на сьогоднішній день питання визначення місця проживання дитини відкрито і між сторонами не визначено. На підставі викладеного позивач просить суд визначити місце проживання неповнолітньої дитини [PERSON], [INFO] разом із матір'ю [PERSON]. У підготовче судове засідання учасники справи не явилися, просили справу розглядати без їх участі. У порядку ч.2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. При цьому, відповідач подав заяву про визнання позову. Всебічно з'ясувавши обставини справи, вивчивши її матеріали, дослідивши надані у справі докази у сукупності, суд дійшов до висновку, що на підставі встановлених фактичних обставин справи та відповідних їм правовідносин заявлений позов підлягає задоволенню. За результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Ухвалення в підготовчому засіданні судового рішення у разі відмови від позову, визнання позову, укладення мирової угоди проводиться в порядку, встановленому статтями 206, 207 цього Кодексу (ч.3, ч.4 ст. 200 ЦПК України). Судом встановлено та матеріалами справи підтверджується, що сторони з 16.04.2008 року перебували у зареєстрованому шлюбі, який припинений на підставі рішення Шевченківського районного суду м. Запоріжжя від 24.06.2009 року. Від шлюбу мають малолітнього сина [PERSON], [INFO], який проживає з матір'ю. 19.05.2016 року позивач одружилася з [PERSON] та обрала його прізвище - [PERSON]. З 27.09.2016 року позивач на підставі договору купівлі-продажу набула право власності на частину квартири № [ADDRESS], інша частина цієї квартири належить її чоловіку [PERSON] Позивач разом з чоловіком [PERSON] ти сином [PERSON] проживають у квартирі [ADDRESS] Місце проживання дитини, яка не досягла десяти років, визначається за згодою батьків. Місце проживання дитини, яка досягла десяти років, визначається за спільною згодою батьків та самої дитини. Якщо батьки проживають окремо, місце проживання дитини, яка досягла чотирнадцяти років, визначається нею самою (ст. 160 СК України). Відповідно до вимог ч. 1 ст. 161 Сімейного кодексу України якщо мати та батько, які проживають окремо, не дійшли згоди щодо того, з ким із них буде проживати малолітня дитина, спір між ними може вирішуватися органом опіки та піклування або судом. Під час вирішення спору щодо місця проживання малолітньої дитини беруться до уваги ставлення батьків до виконання своїх батьківських обов'язків, особиста прихильність дитини до кожного з них, вік дитини, стан її здоров'я та інші обставини, що мають істотне значення. Відповідач може визнати позов на будь-якій стадії провадження у справі, зазначивши про це в заяві по суті справи або в окремій письмовій заяві. У разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову (ст. 206 ЦПК України). Обставини, які визнаються учасниками справи, не підлягають доказуванню, якщо суд не має обґрунтованого сумніву щодо достовірності цих обставин або добровільності їх визнання. Обставини, які визнаються учасниками справи, зазначаються в заявах по суті справи, поясненнях учасників справи, їхніх представників (ч.1 ст. 82 ЦПК України). При цьому, відповідач який заявив про визнання позову, про що подав письмову заяву. Отже, через визнання відповідачем позову, суд має ухвалити рішення про задоволення позову, вбачаючи до цього законні підстави, оскільки суд не має обґрунтованого сумніву щодо достовірності обставин, що визнані сторонами, та добровільності їх визнання. Враховуючи викладене, суд дійшов висновку про можливість забезпечення матір'ю сприятливих умов для виховання та забезпечення дитини -[PERSON], [INFO], а тому позов про визначення місця проживання названої дитини підлягає задоволенню, і суд визначає місце проживання дитини разом з матір'ю за вищевказаною адресою. На підставі викладеного,

Outcome: approved