Jurisdiction: civil
Date: 2021-06-10 00:00:00

Позивач звернулась в суд із позовом до відповідача про збільшення розміру аліментів, мотивуючи свої вимоги тим, що рішенням Косівського районного суду від 17.01.2012 року ухвалено стягувати з відповідача на її користь аліменти на утримання неповнолітньої дитини [PERSON] , [INFO] , у твердій грошовій сумі в розмірі по 450 гривень щомісячно до досягнення дитиною повноліття. На даний час виникла необхідність у збільшенні розміру аліментів оскільки істотно змінилися як фактичні обставини так і обставини, передбачені законом, що зумовлюють звернення до суду для зміни розміру аліментів на утримання неповнолітнього сина [PERSON] шляхом її збільшення. Отже позивач просить стягнути із відповідача аліменти в розмірі 2500 гривень щомісячно на утримання сина з моменту подання позову до суду. Дитині повинен бути забезпечений належний рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку. Такий належний рівень у матеріальному виразі в будь-якому разі не повинен бути меншим, ніж прожитковий мінімум для дитини відповідного віку. Відповідно до Закону України «Про державний бюджет України на 2020 рік» прожитковий мінімум на дитину віком від 6 до 18 років з 01.07.2020 становить 2318 гривень. Такий рівень позивач забезпечити не в змозі, оскільки дитина потребує постійного догляду і матеріального утримання. До серпня 2020 року [PERSON] перебувала у відпустці по догляду за дитиною до 3-х років та отримувала державну соціальну допомогу як малозабезпечена сім`я. З серпня 2020 року працює у Смоднянській гімназії І-ІІ ступенів. Крім того, з 01.07.2020 року законодавчо збільшився прожитковий мінімум на дитину віком від 6 до 18 років, а стягнення з відповідача згідно рішення Косівського районного суду від 07.08.2018 року відбуваються у сумі меншій 50 % прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку. Згідно довідки №56 від 25.08.2020 року виданої [PERSON] директором Косівського ліцею ім. І. Пелипейка Косівської районної ради Івано-Франківської області В.П. [PERSON] навчається в 11 класі Косівського ліцею ім. Ігоря Пилипейка та на повному державному забезпеченні не перебуває. Порівняно із минулими роками, істотно зросли матеріальні потреби на утримання дитини, через карантинні заходи і безробіття у позивача не було можливості отримувати доходи. На даний час [PERSON] утримує трьох неповнолітніх дітей, а тому не в змозі самостійно забезпечити сина [PERSON] усім необхідним для його повноцінного розвитку. Відповідно до розрахунку із сплати аліментів згідно виконавчого листа №0910/2- 1448 від 18.01.2012 року, заборгованість по сплаті аліментів станом на 01.09.2020 року становить 2186 грн. Як вбачається з позовної заяви батько дитини є працездатним, його стан здоров`я дозволяє працювати. Він їздить за кордон на заробітки, де розміри прибутків неспіврозмірні з отриманими в нашій державі. Відповідач інших власних дітей крім [PERSON] не має. Відповідач вважає, що [PERSON] може забезпечити матеріальне утримання неповнолітньої дитини із щомісячним розміром сплати аліментів у сумі 2500 гривень. За змістом ч.2, п.4 ч.6 ст. 19, п.1 ч.1 ст. 274 ЦПК України суд розглядає за правилами спрощеного провадження малозначні справи, в тому числі справи про стягнення аліментів. Розгляд справи у порядку спрощеного позовного провадження здійснюється судом за правилами, встановленими цим Кодексом для розгляду справи в порядку загального позовного провадження, з особливостями, визначеними у цій главі (ч.1 ст.279 ЦПК України). Відповідно ч. 5 ст. 279 ЦПК України, суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше. Вказана вимога ЦПК України роз`яснена судом учасникам справи в ухвалі про відкриття провадження у справі. Ухвалою судді від 01.20.2020 року було відкрито спрощене позовне провадження у даній справі без виклику сторін. Ухвалою судді від 20.11.2020 року було здійснено перехід до розгляду справи із викликом сторін. Позивач та її представник в судове засідання не з`явились, до суду надійшла заява від [PERSON] , в якій вона просить розглянути справу у її відсутності та при ухваленні рішення взяти до уваги обставини, викладені у заявах по суті справи, стягнути з відповідача на її користь судові витрати на правову допомогу у сумі 3500 грн. Відповідач подав до суду відзив та заяву із проханням розглянути справу у його відсутності, у якій він позов визнав частково та не заперечує щодо стягнення із нього на утримання сина [PERSON] аліментів у сумі по 1500 грн. щомісячно та стягнення з нього судових витрат пропорційно розміру задоволених позовних вимог. У зв`язку з наведеним вище, суд ухвалив розглядати справу в порядку письмового провадження, без проведення судового засідання (ч.13 ст.7 ЦПК України). Перешкод для здійснення розгляду справи у порядку спрощеного позовного провадження та вирішення справи і ухвалення судового рішення за наявними матеріалами судом не встановлено. За вказаних обставин фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу суд не здійснює, що відповідає ч.2 ст.247 ЦПК України. Судом встановлено, що [PERSON] є батьком [PERSON] , [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] від 03.12.2004 року (а.с.8), отже наявні правові підстави для стягнення з відповідача аліментів на утримання дитини. Згідно виконавчого листа № 0910/2-1448, виданого 18.01.2012 року Косівським районним судом, було визначено розмір аліментів, що стягуються із [PERSON] на утримання дитини [PERSON] , [INFO] , у розмірі по 450 гривень щомісячно до досягнення дитиною повноліття (а.с. 9). Факт проживання дитини із позивачем підтверджується довідкою про склад сім`ї та зареєстрованих у житловому будинку приміщенні (будинку) осіб та землекористування №838 від 20.08.2020 року (а.с.12). Згідно довідки №1426 виданої 20.08.2020 року Управлінням праці та соціального захисту населення [PERSON] протягом січня-червня 2020 року включно одержувала державну допомогу малозабезпеченим сім`ям (а.с.11). Довідкою № 56 від 25.08.2020 року Косівського ліцею імені [PERSON] підтверджується, що [PERSON] навчається у даному навчальному закладі та не перебуває на повному державного забезпеченні (а.с.10). Відповідно із ст.450 СК України, батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно ст. 141 СК України мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини. Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 27 Конвенції ООН про права дитини від 20.11.1989 року, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України №789-ХІІ від 27.02.1991 року та набула чинності для України 27.09.1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. За змістом ст. 8 Закону України «Про охорону дитинства» кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Відповідно до ч.2 ст.182 СК України передбачено, що розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Частинами 1, 2 ст.184 СК України визначено, що суд за заявою одержувача визначає розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Розмір аліментів, визначений судом або за домовленістю між батьками у твердій грошовій сумі, підлягає індексації відповідно до закону. Згідно із ст.182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення. Так, суд бере до уваги, що син сторін [PERSON] навчається в Косівському ліцеї, відсутність у платника аліментів інших утриманців, проживає у господарстві своїх батьків у скрутних матеріальних умовах, нерухомого майна у власності не має (а.с.56,57), не працевлаштований, мав заборгованість по сплаті аліментів на утримання сина та з метою її погашення вимушений був взяти споживчий кредит у серпні 2020 року (а.с.61,62), наявність на утриманні матері [PERSON] трьох дітей: [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] . Факт відсутності у батька або матері можливості надавати дитині відповідного розміру утримання не знаходиться в переліку обставин, які враховуються судом при визначенні розмірів аліментів і ця обставина не звільняє батьків від обов`язку по утриманню дитини (Постанова Верховного Суду у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду від 11.03.2020 року у справі №759/10277/18). Щодо розміру аліментів слід зазначити, що відповідно до ч.3 ст.70 Закону України «Про виконавче провадження» та п.17 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України про розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів»: максимальний розмір аліментів, які стягуються з боржника не повинен перевищувати 50% заробітної плати цієї особи. Сторонами не надано доказів розміру доходу відповідача. Прожитковий мінімум для неповнолітньої дитини віком від 6 до 18 років становить 2395 гривень. 50% від 2395 гривень складає 1197,50 гривні. Отже, запропонована відповідачем сума аліментів, що підлягає стягненню з нього на утримання дитини по 1500 гривень щомісячно відповідає передбаченому законом розміру. Позивачем не доведено належними і допустимими доказами спроможність відповідача сплачувати аліменти саме у загальному розмірі 2500 гривень. Натомість, відповідачем не заперечується факт наявності збільшення витрат на утримання сина, тому позовна вимога щодо збільшення розміру аліментів на утримання дитиин підлягає частковому задоволенню. Відповідно до вимог ч.1 ст.192 СК України розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. З урахуванням того, що батьки мають рівні права та обов`язки щодо забезпечення дітей, не доведеність позивачем спроможності відповідача виплачувати на утримання дитини аліментів у розмірі саме 2500 гривень щомісяця, витрат відповідача на придбання нерухомого або рухомого майна вартістю понад десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, наявності у відповідача майна чи майнових прав, набутих після ухвалення попереднього рішення про стягнення аліментів на утримання їх сина, суд приходить до висновку, що з [PERSON] слід стягувати аліменти на користь [PERSON] на утримання неповнолітньої дитини [PERSON] , [INFO] , в твердій грошовій сумі в розмірі по 1500 гривень щомісячно до досягнення дитиною повноліття. Відповідно до постанови Пленуму Верховного Суду України №3 від 15.05.2006 р. «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів»: у новому розмірі аліменти сплачуються з дня набрання рішенням законної сили. Крім цього, враховуючи норми ст.141 ЦПК України, з відповідача слід стягнути судовий збір на користь держави та на користь позивача документально підтверджені понесені нею витрати на правову допомогу, пропорційно до розміру задоволених позовних вимог. Оскільки в ході судового розгляду суд прийшов до висновку про часткове задоволення позову, що становить 60 % від пред`явленої до стягнення суми, тому стягненню з відповідача на користь позивача підлягає сума судових витрат, пропорційно розміру задоволеної частини позовних вимог, що була сплачена позивачем і документально підтверджена квитанціями від 16.09.2020 року та від 10.06.2021 року і яка складає в процентному відношенні від задоволеної суми позову 2100 гривень. На підставі ст.ст.141, 180-185, 192 СК України,

Outcome: partial