Jurisdiction: civil
Date: 2014-03-03 00:00:00

Позивач звернулась до суду з позовом до відповідача про стягнення аліментів на утримання малолітньої дитини - сина [PERSON], [INFO] у розмірі 1/4 частки всіх видів заробітку (доходу) відповідача, а також на її утримання у розмірі 1000 грн., оскільки матеріальної допомоги відповідач не надає. Позивач в судовому засіданні позовні вимоги підтримала, пояснила, що відповідач в добровільному порядку надає матеріальну допомогу, однак її недостатньо для їх утримання. Представник відповідача в судовому засіданні позовні вимоги визнала частково, не визнала вимоги позивача про стягнення аліментів на її утримання. Дослідивши матеріали цивільної справи суд приходить до наступного. Судом встановлено, сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі з 28.07.2001 року, від шлюбу мають малолітню дитину - сина [PERSON], [INFO], який проживає з позивачем. Відповідно до вимог ст. 180 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення їй повноліття. Відповідно до вимог ст.183 СК України частка заробітку (доходу), яка стягатиметься як аліменти на дитину, визначається судом. Згідно з ч.2 ст. 182 СК України, мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, за винятком випадків визначення розміру аліментів у твердій грошовій сумі. Позивач просить стягнути з відповідача на її користь аліменти на утримання сина у розмірі 1/4 частки всіх видів заробітку (доходу), але не менш ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно, починаючи від дня пред'явлення позову. Виходячи з обставин справи, враховуючи, що відповідач позовні вимоги в цій частині визнав в повному обсязі, у суду є достатні підстави для задоволення заявлених позовних вимог та стягнення з відповідача аліментів на утримання сина у розмірі 1/4 частки усіх видів заробітку відповідача, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи від дня пред'явлення позову та до досягнення дитиною повноліття. Згідно зі ст. 84 СК України, дружина, з якою проживає дитина, має право на утримання від чоловіка - батька дитини до досягнення дитиною трьох років. Якщо дитина має вади фізичного або психічного розвитку, дружина, з якою проживає дитина, має право на утримання від чоловіка до досягнення дитиною шести років. З матеріалів справи вбачається, що дитині сторін 9 років, а тому положення ст. 84 СК України на позивача не розповсюджуються. Згідно зі статтями 75, 76 СК подружжя повинні матеріально підтримувати один одного. Право на утримання (аліменти) має той із подружжя, який є непрацездатним, потребує матеріальної допомоги, за умови, що другий із подружжя може надавати таку допомогу. Відповідно до вимог ч. 2 ст. 80 Сімейного кодексу України розмір аліментів одному з подружжя суд визначає з урахуванням можливості одержання утримання від повнолітніх дочки, сина, батьків та з урахуванням інших обставин, що мають істотне значення. Суд не вбачає підстав для задоволення вимог позивача про стягнення аліментів на її утримання, оскільки доказів того, що вона є непрацездатною та потребує матеріальної допомоги суду надано не було, крім того, в судовому засіданні позивач пояснила, що працює медсестрою на 0,5 ставки посади та її заробітна плата складає 800 грн. Тому в задоволенні позову в цій частині повинно бути відмовлено. На підставі ст.ст.75, 77, 79, 80, 84, 180, 181, 182, 183, 184 СК України,

Outcome: partial