Jurisdiction: civil
Date: 2015-12-15 00:00:00

Позивач звернулась до суду з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів на дитину та дружину, в якому вказала, що 05.10.2013 року було укладено шлюб з відповідачем і в даний час вирішується питання про розірвання шлюбу в судовому порядку. Від шлюбу в них народилась дитина [PERSON], 15.01.2015 року, яка проживає разом із нею та перебуває на її утриманні, оскільки з відповідачем вони проживають окремо та між ними не досягнуто згоди про утримання дитини. На даний час вона не отримує від відповідача матеріальної допомоги на утримання дитини і не бажає просити цю допомогу та спілкуватись з відповідачем з приводу даного питання, так як він не хоче виконувати взяті на себе зобовязання, посилаючись на різні причини. Крім того, відповідач зобовязаний утримувати і матір дитини на період її перебування у відпустці по догляду за дитиною до трьох років, тому вона просить позов задоволити і стягнути з відповідача аліменти на її утримання в розмірі 1/4 частини його доходів щомісячно, починаючи з дня подачі заяви до суду і до досягнення дитиною трьох років та аліменти на утримання дитини в розмірі 1/4 частини його доходів щомісячно, починаючи з дня подачі заяви до суду і до досягнення дитиною повноліття. В судовому засіданні позивачка позовні вимоги уточнила, і з врахуванням того, що відповідач звільнений з роботи і не має постійного заробітку, просить стягнути з відповідача аліменти на утримання дитини в твердій грошовій сумі 500 грн., а також аліменти на її утримання до досягнення дитиною трьох років в розмірі 500 грн.. Суду пояснила, що дитина перебуває на її утриманні, відповідач матеріальної допомоги на утримання дитини не надає, хоча має змогу її надавати, оскільки його утримують його батьки. Представник позивача в судовому засіданні позовні вимоги підтримав з підстав, викладених у позовній заяві. Відповідач в судовому засіданні позовні вимоги визнав частково в розмірі 500 грн. на утримання дитини, в частині стягнення аліментів на утримання дружини в розмірі 500 грн. позов не визнав, суду пояснив, що звільнений з роботи і постійного заробітку не має, тому немає змоги сплачувати аліменти на утримання дружини. Представник відповідача в судовому засіданні підтримав пояснення відповідача, суду пояснив, що відповідач згідний сплачувати аліменти на утримання дитини в розмірі 500 грн., однак він не може сплачувати аліменти на утритмання дружини, оскільки не працює. Заслухавши пояснення сторін та їх представників, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає частковому задоволенню. Судом встановлено, що сторони перебувають в шлюбі, зареєстрованому 05.10.2013 року. Від шлюбу сторони мають дочку [PERSON], [INFO], батьком якої є [PERSON], а матірю [PERSON]. Дитина [PERSON] проживає з матірю та перебуває на її утриманні. Вказані обставини підтверджуються: свідоцтвом про шлюб серії І-БВ №113940; свідоцтвом про народження серії І-БВ №238923; довідкою ТзДВ «Хмельницький завод будівельних матеріалів» від 24.07.2015 року №155, згідно якої в квартирі [ADDRESS] проживає 5 чол: [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON]. Згідно відомостей з центральної бази даних Державного реєстру фізичних осіб ДПА України про суми виплачених доходів №26980 від 12.11.2015 року, [PERSON] в період з 01.01.2015 року по 30.06.2015 року отримував доходи з таких джерел: ПП «ПоліБуд Плюс» за перший квартал нараховано 947 грн.; за другий квартал нараховано 3900 грн., виплачено 1300 грн.. Відповідно до довідки №9 від 09.11.2015 року ТзОВ «Полібуд +», [PERSON] дійсно працював за основним місцем роботи в ТОВ «ПОЛІБУД +» на посаді юриста з 02.04.2015 року по 31.08.2015 року та звільнений з даної посади згідно ст.38 КЗпП України (подана заява). Згідно довідки ТзОВ «Полібуд+» №10 від 10.11.2015 року, [PERSON] за період з квітня 2015 року по серпень 2015 року отримав заробітну плату всього в сумі 5685,35 грн.. Згідно трудової книжки АН №210189, [PERSON] 31.08.2015 року звільнений з посади юриста ТОВ «Полібуд+» за власним бажанням. Відповідно до ст.84 ч.2 СК України, дружина, з якою проживає дитина, має право на утримання від чоловіка батька дитини до досягнення дитиною трьох років. Згідно ч.4 ст.84 Сімейного кодексу України, право на утримання вагітна дружина, а також дружина, з якою проживає дитина, має незалежно від того чи вона працює та незалежно від її матеріального становища, за умови, що чоловік може надавати матеріальну допомогу. Відповідно до ст.180 Сімейного кодексу України, батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно із ч.3 ст.181 Сімейного кодексу України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Статтею 184 Сімейного кодексу України передбачено підстави визначення аліментів у твердій грошовій сумі, зокрема, якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, частину доходу одержує в натурі, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення. Розмір аліментів, визначений судом у твердій грошовій сумі, підлягає індексації відповідно до закону. Згідно ст.191 Сімейного кодексу України, аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня предявлення позову. Відповідно до ст.60 ЦПК України, кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. В судовому засіданні позивачкою не доведено, що відповідач може надавати матеріальну допомогу на утримання дружини до досягнення дитиною трьох років. Враховуючи наведене, визнання відповідачем позовних вимог в частині стягнення аліментів на утримання дитини в розмірі 500 грн., суд приходить до висновку, що з [PERSON] на користь [PERSON], слід стягнути аліменти на утримання дитини [PERSON] в сумі 500 грн. щомісячно, починаючи з дня звернення до суду і до повноліття дитини. В задоволенні решти вимог, слід відмовити. На підставі наведеного,

Outcome: approved