Jurisdiction: civil
Date: 2016-04-18 00:00:00

Позивач звернувся з позовом, у якому вказує, що 10.12.2007 року між ПАТ «Кредитпромбанк» та відповідачем [PERSON]. був укладений кредитний договір №39ДС/00106/312/2007-А, згідно якого відповідач отримав не відновлювальну кредитну лінію в межах загальної суми 269892,00 грн., зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 12,55% річних на строк до 09.12.2014 року. В забезпечення виконання зобовязань за Договором кредиту 10.12.2007 року був укладений договір застави транспортного засобу, автомобіль Toyota Camru 3,5, рік випуску 2007, кузов № [NUMBER], реєстраційний номер [NUMBER] . Транспортний засіб на лежить заставодавцю на праві власності на підставі свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу CXX№359887 виданого ЦЕНТР ДАІ 6003 29.08.2014 року замість втраченого АНС№115719. Відповідно до договору купівлі-продажу від 20.05.2013 року банк ПАТ «Кредитпромбанк» передав ПАТ «Дельта Банк» права вимоги за кредитними та забезпечувальними договорами, чим набув права Нового кредитору. З урахуванням вищевикладеного позивач просить в рахунок заборгованості за кредитом звернути стягнення на користь позивача на предмет застави та стягнути сплачений судовій збір. Ці обставини і зявилися підставою позову. В судове засідання представник позивача не зявився надав до суду заяву в якої наполягає на позовних вимогах, просить постановити заочне рішення та розглядати справу у їх відсутності. Відповідачі в судове засідання не зявилися - 25.03.2016 року, 18.04.2016 року. Про час та місце слухання справи були повідомлені належним чином, відповідно до ч.4, ч.9 ст.74 ЦПК України. Від них не надійшло заяви про відкладення слухання справи. Згідно ст. 169 ч.4, 224 ЦПК України, оскілки відповідачі повідомлені належним чином повторне не зявилися в судове засідання, суд вважає можливим розглянути дану справу у відсутності відповідачів та постановити заочне рішення, на підставі наявних у ній даних та доказів. Про постановлення заочного рішення позивач не заперечував. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав: Згідно кредитного договору №39ДС/00106/312/2007-А від 10.12.2007 року, укладеного між ПАТ «Кредитпромбанк» та відповідачем [PERSON]. був укладений кредитний договір, останній отримав суму кредиту в розмірі 269892,00 грн. та їй розясненні умови погашення кредиту та наданий графік погашення кредиту. Згідно договору застави №39ДС/00106/312/2007-А від 10.12.2007 року, укладеного між ПАТ «Кредитпромбанк» та відповідачем [PERSON], остання передала в заставу автомобіль Toyota Camru 3,5, рік випуску 2007, кузов № [NUMBER], реєстраційний номер [NUMBER]. Згідно листа повідомлення - вимога від 09.01.2009 року за №424/64 2ДС-6.6-39 відповідача повідомлений про прострочену заборгованість за кредитом, яка станом на 09.01.2009 року складає: строкова заборгованість за кредитом 192780,00 грн., прострочена заборгованість за кредитом 2677,50 грн., прострочена заборгованість за процентами 2053,62 грн. Згідно витягу з договору від 20.05.2013 року банк ПАТ «Кредитпромбанк» передав ПАТ «Дельта Банк» активи та кредитні зобовязання. Згідно довідки від 09.12.2015 року заборгованості за кредитом відповідача перед ПАТ «Дельта Банк» станом на 09.12.2015 року становить 301520,49 грн. з розшифровкою суми заборгованості: тіло кредиту 184532,57 грн., заборгованість за відсотками 56723,25 грн.. Відповідно до ч. 1 ст. 509 ЦК України зобов'язання - це правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку. Обов'язками боржника та правами кредитора вичерпується зміст зобов'язання (ст. 510 ЦК України). Згідно зі ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. У разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом (ст. 611 ЦК України). Порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання) (ст. 610 ЦК України). Одним із видів порушення зобов'язання є прострочення - невиконання зобов'язання в обумовлений сторонами строк. При цьому в законодавстві визначаються різні поняття як «строк дії договору», так і «строк (термін) виконання зобов'язання» (ст.ст.530, 631 ЦК України). Якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Зобов'язання, строк (термін) виконання якого визначений вказівкою на подію, яка неминуче має настати, підлягає виконанню з настанням цієї події (ч. 1 ст. 530 ЦК України). Відповідно до ст.ст.1049,1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобовязується повернути кредит та сплатити проценти. Згідно частини другої статті 1054 та частини другої статті 1050 Цивільного кодексу України якщо договором встановлений обов'язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів. В судовому засіданні встановлено, що відповідно п.1.7 кредитного договору, забезпеченням виконання зобовязань за цим договором є застава транспортного засобу, автомобіль марки Toyota Camru 3,5, рік випуску 2007, кузов № [NUMBER], реєстраційний номер [NUMBER] . Транспортний засіб на лежить заставодавцю на праві власності на підставі свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу CXX№359887 виданого ЦЕНТР ДАІ 6003 29.08.2014 року замість втраченого АНС№115719. Згідно витягу про реєстрацію в Державному реєстрі обтяжень рухомого майна від 20.12.2007 року №16156628, заборонено відчужувати заставне рухоме майно - транспортний засіб, автомобіль марки Toyota Camru 3,5, рік випуску 2007, кузов № [NUMBER], реєстраційний номер [NUMBER]. Згідно ст.. 572 ЦК України, кредитор (заставодержатель) має право у разі невиконання боржником (заставодавцем) зобов'язання, забезпеченого заставою, одержати задоволення за рахунок заставленого майна переважно перед іншими кредиторами цього боржника, якщо інше не встановлено законом (право застави). Відповідно до ст. 589 ЦК України, у разі невиконання зобовязання, забезпеченого заставою, заставодержатель набуває право звернення стягнення на предмет застави. За рахунок предмета застави заставодержатель має право задовольнити в повному обсязі свою вимогу, що визначена на момент фактичного задоволення, включаючи сплату процентів, неустойки, відшкодування збитків, завданих порушенням зобовязання, необхідних витрат на утримання заставленого майна, а також витрат, понесених у звязку із предявленням вимоги, якщо інше не встановлено договором. У відповідності до ст. 23 Закону України «Про забезпечення вимог кредиторів та реєстрацію обтяжень», обтяжувач має право в разі порушення боржником забезпеченого обтяженням зобовязання або договору, на підставі якого виникло забезпечувальне обтяження, одержати задоволення своєї вимоги за рахунок предмета обтяження. Відповідно до ст. 24 Закону України «Про забезпечення вимог кредиторів та реєстрацію обтяжень» звернення стягнення на рухоме майно здійснюється на підставі рішення суду в порядку встановленому законом або в позасудовому порядку згідно із цим законом. Згідно ст. 25 Закону України «Про забезпечення вимог кредиторів та реєстрацію обтяжень» у рішенні суду про звернення стягнення на предмет забезпечувального обтяження в тому числі зазначаються, зокрема, спосіб реалізації предмета забезпечувального обтяження та початкова ціна предмета забезпечувального обтяження для його подальшої реалізації на публічних торгах у порядку виконавчого провадження. Враховуючи вищевикладене, за наведених обставин позовні вимоги про стягнення заборгованості за рахунок реалізації застави та продажу від імені боржника підлягають задоволенню в повному обсязі. Також відповідно до ст.. 88 ЦПК України суд вважає, що на користь позивача з відповідача необхідно стягнути сплачений судовій збір.

Outcome: approved