Jurisdiction: civil
Date: 2016-05-03 00:00:00

позивач звернулась до суду з позовом, в якому просить стягувати з відповідача в свою користь аліменти на утримання неповнолітніх дітей - [PERSON], [INFO]. та [PERSON], [INFO]., в розмірі 1/2 частини із всіх видів його доходу, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, до досягнення дітьми повноліття. В обгрунтування позову покликається на те, що за час перебування з відповідачем у зареєстрованому шлюбі, у них [INFO]. народилась донька [PERSON], а [INFO]. - донька [PERSON]. Відповідач проживає окремо та не надає постійної та належної матеріальної допомоги на утримання дітей, хоча зобов'язаний її надавати, в зв'язку із чим вона перебуває у скрутному матеріальному становищі. В зв'язку із наведеним, та неможливістю на сьогоднішній день самостійно здійснювати утримання дітей, просить позов задоволити. В судовому засіданні позивач позов підтримала, дала пояснення аналогічні змісту позовної заяви, просить таку задоволити. Відповідача в судовому засіданні позов визнав частково та пояснив, що не заперечує свого обов'язку щодо утримання спільних дітей, однак сплачувати аліменти в такому розмірі в якому просить позивач немає змоги, оскільки отримує незначний дохід у вигляді практично мінімальної заробітної плати, а тому просить визначити інший розумний розмір аліментів з врахуванням усіх існуючих обставин. Заслухавши пояснення сторін, з'ясувавши дійсні обставини справи та перевіривши їх доказами, суд приходить до висновку, що позов слід задоволити з наступних підстав. Відповідно до ст.180 Сімейного кодексу України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Вказаний обов'язок щодо утримання дитини покладений на обох батьків та є однаковим для них. За змістом ч.3 ст.181 СК України, аліменти на дитину присуджуються в частці від заробітку (доходу) її матері, батька (ст.183 СК) або в твердій грошовій сумі (ст.184 СК) і виплачуються щомісячно. Як вбачається з матеріалів справи, відповідач являється батьком неповнолітніх: [PERSON], [INFO]. (свідоцтво про народження [NUMBER], видане 10.04.2013р) та [PERSON], [INFO]. (свідоцтво про народження [NUMBER], видане 24.06.2014р.), відтак, зобов'язаний утримувати їх до досягнення ними повноліття. Враховуючи відсутність домовленості сторін щодо виконання відповідачем обов'язку по утриманню дітей, а також фактичних доказів виконання останнім такого обов'язку, суд приходить до висновку, що з нього слід стягувати аліменти на утримання спільних дітей сторін до досягнення ними повноліття. При визначенні розміру аліментів, суд враховує, стан здоров'я дітей, матеріальне становище дітей, вік дітей та потреби на їх утримання (з врахуванням прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку встановлений Законом України «Пpo Державний бюджет на 2016 рік») матеріальне становище відповідача, як платника аліментів, який працює та отримує постійний дохід у вигляді заробітної плати, стан його здоров'я, відсутність на його утриманні інших утриманців, а також часткове визнання позову та приходить до висновку, що з відповідача в користь позивача на утримання неповнолітніх дітей слід щомісячно стягувати аліменти в розмірі 1/2 частини із всіх видів доходу, але не менше 30% прожиткового мінімуму для кожної дитини відповідного віку, починаючи з часу подачі позову до суду, тобто з 05.04.2016р. і до досягнення дітьми повноліття. Крім того, вирішуючи питання стягнення судових витрат, суд приходить до висновку, що на підставі ст.88 ЦПК України з відповідача в дохід держави, відповідно до частини задоволених вимог, слід стягнути судовий збір в розмірі 551,20 грн., від сплати якого позивача звільнено при подачі такого позову до суду.

Outcome: approved