Jurisdiction: civil
Date: 2016-04-10 00:00:00

Позивач звернулась до суду з позовом до [PERSON] та третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору - Тульчинського районного сектора Управління Державної міграційної служби України у Вінницькій області про визнання втрати права користування жилим приміщенням та усунення перешкод у здійсненні права власності, мотивуючи свої вимоги тим, що відповідно до договору купівлі-продажу будинку, посвідченого нотаріусом Тульчинської державної нотаріальної контори від 24.12.2015, зареєстрованого в реєстрі за №1-2435 вона є власником незалежної частини житлового будинку №121 по вул.Жовтнева с.Ганнопіль Тульчинського району Вінницької області. 22.02.2013 попереднім власником будинку було проведено реєстрацію місця проживання за вищевказаною адресою свого сина - [PERSON], [INFO]. Відповідач рахується зареєстрованим в будинку, однак фактично там не проживає з листопада 2014 року. При заключенні договору купівлі-продажу з попереднім власником будинку у них була домовленість про те, що він зніме з реєстрації відповідача. Однак, до сьогодні він не бажає знятись з реєстрації, що змусило її звернутися з даним позовом до суду. Просить визнати відповідача таким, що втратив право на користування житловим приміщенням - будинком №121 по вул. Жовтнева с. Ганнопіль Тульчинського району Вінницької області та зобовязати Тульчинський районний сектор УДМС України у Вінницькій області провести виписку - зняти з реєстраційного обліку [PERSON] з будинку та стягнути з відповідача судові витрати на її користь. Позивач в судове засідання не зявилсь. Направила суду заяву в якій просить справу за її позовом розглянути в її відсутність. Позовні вимоги підтримує і на задоволенні позову наполягає. Не заперечує проти винесення заочного рішення. Відповідач [PERSON] та третя особа, що не заявляє самостійних вимог на предмет спору представник Тульчинського районного сектору Управління Державної міграційної служби у Вінницькій області в судове засідання не зявились, хоча належним чином повідомлені про час і місце розгляду справи, а також не повідомили суд про причини своєї неявки. Суд вважає можливим розглянути справу за їх відсутності, на підставі наявних в матеріалах справи доказах, з постановленням заочного рішення, так як проти цього не заперечує позивач. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає частковому задоволенню, виходячи з наступних підстав. В судовому засіданні встановлено, що згідно ксерокопії витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності №50732011, серія ЕКЕ№365238 (а.с.7) вбачається, що згідно договору купівлі-продажу будинку від 24.12.2015 позивачу на праві спільної часткової власності належить 41/100 житлового будинку №121, розташованого по вул. Жовтнева в с. Ганнопіль Тульчинського району Вінницької області, про що також свідчить довідка виконкому Ганнопільської сільської ради Тульчинського району Вінницької області від 12.02.2016 №87 (а.с.11). За відомостями домової книги для прописки (реєстрації) громадян (а.с.8-9), в будинку №121, розташованого по вул. Жовтнева в с. Ганнопіль Тульчинського району Вінницької області з 22.02.2013 значиться зареєстрованим [PERSON], який, в свою чергу, в даному будинку з листопада 2014 року і по даний час фактично не проживає, що підтверджується довідкою виконкому Ганнопільської сільської ради Тульчинського району Вінницької області від 12.02.2016 №86 (а.с.10). Відповідно до ст.\~ 107 ЖК України наймач жилого приміщення вправі за згодою членів сім'ї в будь-який час розірвати договір найму. У разі вибуття наймача та членів його сім'ї на постійне проживання до іншого населеного пункту або в інше жиле приміщення в тому ж населеному пункті договір найму жилого приміщення вважається розірваним з дня вибуття. Якщо з жилого приміщення вибуває не вся сім'я, то договір найму жилого приміщення не розривається, а член сім'ї, який вибув, втрачає право користування цим жилим приміщенням з дня вибуття.\~\~ Так як [PERSON] протягом більш ніж одного року в спірному будинку не проживає, то відповідно до ст. 107 ЖК України він втратив право користування даним жилим приміщенням. Згідно зі ст.41 Конституції України кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю. Ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним. Відповідно до ст.150 ЖК України громадяни, які мають у приватній власності будинок, квартиру, користуються нею для особистого проживання і проживання члені їх сімей і мають право розпоряджатися цією власністю на свій розсуд. Положення ст.17 ЦК України передбачають, що власникові належить право володіння, користування та розпорядження своїм майном. Згідност.319 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Стаття 321 ЦК України передбачає, що право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Відповідно до ст. 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користуватися та розпоряджатися своїм майном. Оскільки відповідач добровільно знятися з реєстраційного обліку в будинку позивача відмовляється, то він порушує її конституційні права. Відповідно до ст.15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства. Згідно зі ст. 16 ЦК України способами захисту цивільних прав та інтересів може бути припинення дії, яка порушує право, відновлення становища, яке існувало до порушення. У відповідності до ст.6 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» громадяни протягом десяти днів після прибуття до нового місця проживання зобовязані зареєструвати місце свого проживання. Згідно вимог ст.7 названого Закону зняття з реєстрації місця проживання здійснюється на підставі заяви особи, запиту органу реєстрації за новим місцем проживання особи, остаточного рішення суду про позбавлення права користування житловим приміщенням. В звязку з наведеними обставинами, позивач, як власник житлового будинку, має право вимагати усунення перешкод у здійсненні нею права користування і розпорядження будинком шляхом визнання [PERSON] таким, що втратив право користування жилим приміщенням в будинку №121, розташованого по вул.Жовтнева в с.Ганнопіль Тульчинського району Вінницької області. Рішення суду про втрату [PERSON] права користування спірним житловим приміщенням є підставою для зняття його з реєстрації при зверненні [PERSON] до відповідних органів у передбаченому законом порядку. Відповідно до ч.1 ст.88 ЦПК України стороні на користь якої ухвалено судове рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Таким чином на користь позивача з відповідача підлягають стягненню понесені судові витрати по оплаті судового збору в розмірі 551,20 грн. ( а.с.1). На підставі викладеного,

Outcome: partial