overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2018-01-22 00:00:00

Позивач звернувся з позовом про відшкодування матеріальної та моральної шкоди, яка заподіяна відповідачем залиттям належної йому квартири. Вказав, що є власником квартири [ADDRESS]. Квартира відповідача розташована поверхом вище над його квартирою. 22.05.2017 року квартиру було затоплено з вини відповідача. Розмір шкоди становить 11216,40 грн.. Негативні наслідки залиття квартири впливають на стан здоровя членів сім'ї, створюють незручності, порушують звичний спосіб життя, чим йому спричинено моральну шкоду. Просив стягнути на його користь 11216,40 грн. у відшкодування заподіяної матеріальної шкоди, 1000 грн. у відшкодування моральної шкоди, понесені судові витрати. В судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримав, просив їх задовольнити. Відповідач в судове засідання не прибула, свої заперечення та пояснення не надала. За згодою сторони позивача розгляд справи проведено заочно. Вислухавши пояснення представника позивача, дослідивши подані письмові докази та проаналізувавши їх в сукупності, суд дійшов висновку про наступне: Судом встановлено, що між сторонами виник спір про відшкодування шкоди, завданої в результаті пошкодження майна, який регулюється положеннями ст.22,23,1166,1167 ЦК України. Ст.22,23 ЦК України передбачає право особи, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, на їх відшкодування. Відповідно до ст.1166 ЦК України, майнова шкода, завдана неправомірними діями особистим немайновим правам фізичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Особа, яка завдала шкоди, звільняється від її відшкодування, якщо вона доведе, що шкоди завдано не з її вини. Ст.1167 ЦК України зазначає, що моральна шкода, завдана фізичній особі неправомірними діями відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини, крім випадків, встановлених частиною другою цієї статті. Позивачем надано докази, що стеля кухні та ванної кімнати належної йому квартири були пошкоджені в результаті залиття водою з квартири, в якій зареєстрована та проживає відповідач. Розмір збитків становить 11216,40 грн.. Ці обставини підтверджено актом комісії балансоутримувача будинку від 22.05.2017 року, звітом про оцінку вартості збитків від 22.11.2017 року. Зазначені позивачем обставини та подані докази відповідачем не оспорені та не спростовані. Відповідно до ст.12 ч.3 ЦПК України, кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. За таких обставин суд дійшов висновку про те, що позивачем доведено факт заподіяння відповідачем матеріальної та моральної шкоди, тому його вимоги підлягають задоволенню в повному обсязі. Понесені позивачем судові витрати підлягають стягненню з відповідача. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-04-09 00:00:00

Позивач звернувся з позовом про відшкодування шкоди, заподіяної в результаті пошкодження транспортного засобі під час ДТП, зазначивши, що 20.06.2014 року близько 17:20 год. на під'їзді до Омелянівського ДЛГ відповідач, керуючи автомобілем [NUMBER], [NUMBER], в результаті чого автомобілі отримали механічні пошкодження. Винним в ДТП визнано відповідача. Заподіяний пошкодженням транспортного засобу збиток становить 160272,60 грн.. Просив стягнути з відповідача вказану суму матеріальної шкоди та понесені судові витрати. В судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримав, просив їх задовольнити. Представник відповідача позовні вимоги визнав частково, зазначив, що водієм іншого транспортного засобу також бути порушені Правила дорожнього руху, тому за обоюдної вини відповідач згоден відшкодувати половину розміру шкоди. Вислухавши пояснення сторін, дослідивши письмові докази та проаналізувавши їх в сукупності, суд дійшов висновку про наступне: Судом встановлено, що між сторонами виник спір про відшкодування шкоди, завданої в результаті дорожньо-транспортної пригоди за участю двох транспортних засобів. 20.06.2014 року близько 17:20 год. на під'їзді до Омелянівського ДЛГ Коростенського району сталась дорожньо-транспортна пригода, в результаті якої належний позивачеві транспортний засіб отримав механічні пошкодження. Проведеним на замовлення позивача автотоварознавчим дослідженням встановлено, що розмір заподіяного позивачеві збитку становить 160272,60 грн.. Вказана сума відповідачем не оспорена. Постановою Коростенського міськрайонного суду від 07.06.2016 року по справі №279/5034/14-п встановлена вина відповідача у ДТП. Вказаним судовим рішенням встановлено, що водієм, який керував транспортним засобом позивача, [PERSON] були допущені аналогічні порушенням відповідача порушення ПДР. Проведеним по справі автотехнічним дослідженням була встановлена обоюдна вина водіїв (порушення п.13.3 ПДР). Відповідно до ст. 1166,ч.1 ЦК України, майнова шкода, завдана майну фізичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Положення ст.1188 ЦК України передбачають відшкодування шкоди, завданої внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки, на загальних підставах, а саме: 1.шкода, завдана одній особі з вини іншої особи, відшкодовується виною особою; 2.за наявності вини лише особи, якій завдано шкоду, вона їй не відшкодовується; 3. за наявності вини всіх осіб, діяльністю яких було завдано шкоди, розмір відшкодування визначається у відповідній частці залежно від обставин, що мають істотне значення . Суд, враховуючи той факт, що виникненню ДТП сприяли і дії водія, який керував транспортним засобом позивача, який також порушив Правила дорожнього руху, характер цих порушень, визначає співвідношення вини відповідача та водія позивача як 50% на 50%, та з врахуванням цього обраховує суму, що підлягає стягненню з відповідача в розмірі 1/2 частини заподіяного збитку. Враховуючи вищевказане, позовні вимоги підлягають частковому задоволенню. На підставі викладеного ,

Outcome: partial
Jurisdiction: civil
Date: 2017-06-25 00:00:00

Позивач звернувся з позовом про встановлення опіки і призначення опікуна. У зв'язку з невідповідністю позовної заяви вимогам ст. 119 ЦПК України, ухвалою судді від 22 червня 2017 року позивачу надано строк для усунення недоліків, вказаних в ухвалі, п'ять днів з дня отримання ухвали. Зокрема, позивачу необхідно було надати доказ про сплату ним судового збору в розмірі, який визначений нормами чинного законодавства України, а також визначитися з колом осіб, що беруть участь у справі, та позовними вимогами. З розписки вбачається, що представником позивача отримано копію ухвали 22 червня 2017 року. 26 червня 2017 року до канцелярії суду надійшла заява представника позивача про виправлення недоліків, до якої були додані три екземпляри виправленої позовної заяви, проте без додатків до них. Також була надана заява про звільнення позивача від сплати судового збору, в якій посилаючись на те, що позивач є інвалідом другої групи, представник позивача просив звільнити позивача від сплати судового збору. Вивчивши позовні матеріали, суд приходить до висновку про відсутність підстав для задоволення клопотання про звільнення позивача від сплати судового збору виходячи із наступного. За змістом ст. 82 ЦПК України суд, враховуючи майновий стан сторони, може своєю ухвалою відстрочити або розстрочити сплату судового збору на визначений строк, але не більше як до ухвалення судового рішення у справі. Суд також може зменшити розмір належних до оплати судових витрат, пов'язаних з розглядом справи, або звільнити від їх оплати. Відповідно до ст. 8 Закону України «Про судовий збір» враховуючи майновий стан сторони, суд може своєю ухвалою відстрочити або розстрочити сплату судового збору на певний строк, але не довше ніж до ухвалення судового рішення у справі. Суд може зменшити розмір судового збору або звільнити від його сплати на підставі, зазначеній у частині першій цієї статті. Як на підставу для звільнення від сплати судового збору представник позивача посилається на те, що позивач є інвалідом другої групи. Разом з тим, надані представником позивача позовні матеріали не містять жодного доказу того, що позивач є інвалідом другої групи. Наявна в матеріалах позову довідка до акта огляду МСЕК серія АВ №0440019 від 17 вересня 2015 року, видана на ім'я позивача, не може свідчити про наявність у позивача другої групи інвалідності, оскільки як вбачається з вказаної довідки нею встановлено другу групу інвалідності позивачу з 01 липня 2015 року строком до 01 липня 2016 року, та визначено дату чергового переогляду 17 червня 2016 року. Проте будь-яких інших довідок МСЕК, які б встановлювали інвалідність позивачу, матеріали позову не містять. Відповідно до ч.2 ст.121 ЦПК України, якщо позивач не виконає у встановлений строк вимог, викладених в ухвалі про усунення недоліків, позовна заява вважається неподаною і повертається позивачеві. У зв'язку із відсутністю підстав для звільнення від сплати судового збору, а також враховуючи, що у наданий строк позивач недоліки позовної заяви не усунув, позовна заява підлягає поверненню позивачу. За таких обставин, виходячи із вищенаведеного та

Outcome: dismissed
Jurisdiction: civil
Date: 2017-11-28 00:00:00

Позивач звернувся з позовом про встановлення факту проживання однією сім'єю зі спадкодавцем, в якому вказав, що з моменту народження з 11.07.1994 року проживав з [PERSON], яка померла [INFO] року, однією сім'єю в квартирі [ADDRESS]. В склад їх сім'ї входили він, його мати [PERSON], яка померла [INFO] року, брат [PERSON], бабуся [PERSON], яка померла [INFO] року, родичка бабусі [PERSON], яка померла [INFO] року. Спадщина після смерті [PERSON] не успадкована, нотаріус відмовив в оформлені його спадкових прав через відсутність підтвердження родинних зв'язків між ними. Просив встановити факт постійного проживання однією сім'єю з [PERSON] з 11.07.1994 року до [INFO] року. Представник позивача позовні вимоги підтримав, просив їх задовольнити. Пояснив, що з часу народження позивач проживав в квартирі [ADDRESS] разом із своєю матір'ю та бабусею. До складу їх сім'ї також входила родичка бабусі [PERSON]. Відповідач в судове засідання не прибув, надав письмову заяву про розгляд справи в його відсутність, проти позовних вимог не заперечив. Третя особа проти задоволення позову не заперечив. Вислухавши пояснення представника позивача, свідків [PERSON], [PERSON], проаналізувавши їх в сукупності з дослідженими в судовому засіданні матеріалами справи, суд дійшов висновку про наступне : Судом встановлено, що між сторонами виник спір про спадкування, який регулюється положеннями книги шостої Цивільного кодексу України. Чинне законодавство передбачає можливість встановлення факту проживання зі спадкодавцем однією сім'єю не менш як п'ять років до часу відкриття спадщини, який відповідно до ст.1264 ЦК України породжує у такої особи право на спадкування за законом як спадкоємця четвертої черги. Правопороджуючим такий факт є з 01.01.2004 року. Згідно ст.3 ч.2 СК України сім'ю складають особи, які спільно проживають, пов'язані спільним побутом, мають взаємні права та обов'язки. Позивач з моменту народження 11.07.1994 року по даний час постійно проживає в квартирі [ADDRESS], частина якої належить йому на праві власності. Разом з ним до [INFO] року проживала його мати [PERSON], до [INFO] року [PERSON], до [INFO] року [PERSON], які також були співвласниками квартири, а в даний час проживає ще один співвласник [PERSON]. Всі вказані особи становили одну сім'ю, оскільки не лише спільно проживали, а й мали спільний бюджет, спільний побут, вели спільне господарство. Вказані обставини підтвердили свідки [PERSON] та [PERSON], які дали показання про те, що позивач з народження проживав в сім'ї бабусі [PERSON], до складу якої входила її родичка [PERSON]. Таким чином, судом встановлено, що з моменту народження та до смерті [PERSON] позивач проживав з нею однією сім'єю, що з 01.01.2004 року по [INFO] року, коли такий факт є правопороджуючим, становить 6 років 6 місяців 17 днів. Враховуючи вищевказані обставини, суд визнає позовні вимоги обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-10-28 00:00:00

Позивач звернувся з позовом про зобов»язання виконати умови договору від 01.02.14р. і вставити п»ять металопластикових вікон за адресою [ADDRESS], Новгородківського району. В судовому засіданні позивач підтримав позов, просить його задовольнити. Відповідач до суду не з»явився, про причини неявки не повідомив, ніяких клопотань не подавав. На підставі ухвали суду від 29.10.14р. розгляд справи відбувається в заочному порядку. Заслухавши пояснення позивача, дослідивши матеріали справи суд з'ясував наступні факти та відповідні їм правовідносини. Між сторонами укладений договір від 01.02.14р. за умовами якого виконавець (відповідач) зобов»язується виконати для замовника (позивача) роботи по виготовленню, доставці і монтажу металопластикових конструкцій з ПВХ профілю, а замовник зобов»язується створити виконавцю умови для належного виконання таких робіт, прийняти їх результати і оплатити їх в повному обсязі. Виконавець зобов»язується забезпечити виконання замовленого виробу на протязі 30 робочих днів з моменту оформлення даного договору та встановити вироби за адресою [ADDRESS]. Загальна вартість послуг (в тому числі вартість самих виробів) складає 5600 грн. Замовник здійснює оплату послуг по договору шляхом перерахування грошових коштів на рахунок виконавця або внесення готівкових коштів з оформленням відповідних документів. Договір підписаний сторонами та посвідчений печаткою відповідача. Відповідно до ст. 865 ЦК України за договором побутового підряду підрядник, який здійснює підприємницьку діяльність, зобов»язується виконати за завданням фізичної особи (замовника) певну роботу, призначену для задоволення побутових та інших особистих потреб, а замовник зобов»язується прийняти та оплатити виконану роботу. Для виконання умов договору з відповідачем від 01.02.14р. в частині оплати коштів, позивач уклав договір про надання споживчого кредиту від 01.02.14р. з ПАТ «ОТП Банк». За умовами договору банк перераховує суму кредиту на користь продавця (фізичної особи-підприємця [PERSON]) в рахунок оплати товару та послуг. Договір підписаний представником банку та позивачем. Таким чином, позивач виконав свої зобов»язання перед відповідачем по оплаті вартості вікон. Однак, відповідач в порушення пунктів 2.1.2, 2.1.3 договору від 01.02.14р. не встановив позивачу у визначений строк замовлені вікна. Як визначено в п. 5 ч. 2 ст. 16 ЦК України способами захисту цивільних прав та інтересів можуть бути: 5) примусове виконання обов»язку в натурі. Доказів виконання умов договору від 01.02.14р. по встановленню вікон сторони суду не подали. Позов підлягає задоволенню. Враховуючи викладене та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2018-02-11 00:00:00

Позивач звернувся з позовом про зобов'язання вчинити дії. Свої вимоги мотивує тим, що з 01.10.2015 року він перебував у шлюбі з [PERSON] Між [PERSON] та КП «Керуюча компанія з обслуговування житлового фонду Голосіївського району міста Києва» укладено договір найму квартири [ADDRESS]. [PERSON] не проживає в квартирі тривалий час, так як виїхала в інший регіон. В зв `язку з цим виникла необхідність в зміні договору найму. Відповідач КП «Керуюча компанія з обслуговування житлового фонду Голосіївського району міста Києва» відмовляється від вчинення дій, необхідних для зміни договору найму. Просить зобов'язати відповідача КП«Керуюча компанія з обслуговування житлового фонду Голосіївського району міста Києва» укласти з ним договір найму житлового приміщення та перевести особовий рахунок на оплату вартості комунальних послуг щодо квартири №9 на його ім`я. В судовому засіданні представник позивача підтримав позовні вимоги та просив їх задовольнити. Представники відповідачів проти задоволення позовних вимог заперечують. Вважають, що підстави для зміни договору найму відсутні. Крім того, жодні права позивача не порушені, в зв`язку з чим просять відмовити в задоволенні позовних вимог. Суд, заслухавши представників сторін та дослідивши матеріали справи, приходить до висновку,що позов задоволенню не підлягає з наступних підстав. Матеріалами справи встановлено, що позивач перебуває у шлюбі з [PERSON] з 01.10.2015 року. Зареєстрований і проживає за адресою: [ADDRESS] Власником особового рахунку зазначеної житлової площі є [PERSON] На звернення позивача до відповідача КП «Керуюча компанія з обслуговування житлового фонду Голосіївського району міста Києва» із заявою щодо зміни договору найму житлового приміщення відповідач отримав відмову. Відповідно до ст.61 ЖК України користування житловим приміщенням у будинках державного і громадського житлового фонду здійснюється відповідно до договору найму жилого приміщення. Згідно ст.103 ЖК України договір найму жилого приміщення може бути змінено тільки за згодою наймача та інших членів його сім`ї і наймодавця, за винятком випадків, передбачених Основами житлового законодавства Союзу РСР і союзних республік, іншими законодавчими актами Союзу РСР і цим Кодексом. Враховуючи відсутність згоди наймача [PERSON] на зміну договору найму житлового приміщення, суд вважає за необхідне в задоволенні позовних вимог відмовити. Враховуючи наведене та

Outcome: dismissed
Jurisdiction: civil
Date: 2016-03-14 00:00:00

Позивач звернувся з позовом про розірвання шлюбу, вказавши, що з відповідачем по справі він перебуває у зареєстрованому шлюбі з 16.11.2013 року. Шлюб зареєстровано Жовтневим відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Луганського міського управління юстиції , актовий запис № 851 . Від шлюбу неповнолітніх дітей не мають. Спільне життя не склалося у зв'язку з тим, що у подружжя виявились різні погляди на питання сімейного життя внаслідок чого між ними постійно виникають сварки, що привело до втрати почуття кохання, взаєморозуміння та до розпаду сім'ї. Намагання зберегти сім'ю результату не дали. Просить суд розірвати шлюб. В судове засіданні представник позивача надала заяву, згідно якої заявлені позовні вимоги підтримує в повному обсязі, просить їх задовольнити, та розглянути справу без її участі. Відповідач у судове засідання також надала заяву, згідно якої заявлені позовні вимоги визнає, проти їх задоволення не заперечує, просить розглянути справу без її участі. Вивчивши матеріали справи, суд вважає, що заявлений позов підлягає задоволенню. Судом встановлено, що сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі з 16.11.2013 року. Шлюб зареєстровано Жовтневим відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Луганського міського управління юстиції, актовий запис № 851. Сторони не проживають однією сім'єю, між ними втрачені почуття любові та взаємоповаги, що привело до фактичного розпаду сім'ї. Майнового спору між сторонами немає. На думку суду подальше збереження сім'ї неможливе, тому шлюб повинен бути розірваний.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-02-07 00:00:00

Позивач звернувся з позовом про розірвання шлюбу, вказавши, що з відповідачем по справі він перебуває у зареєстрованому шлюбі з 28.10.2006 року. Шлюб зареєстровано Жовтневим відділом реєстрації актів цивільного стану Дніпропетровського міського управління юстиції Дніпропетровської області , актовий запис № 1221. Від шлюбу мають неповнолітню дитину [PERSON], [INFO] Спільне життя не склалося у зв'язку з тим, що у подружжя виявились різні погляди на питання сімейного життя внаслідок чого між ними постійно виникають сварки, що привело до втрати почуття кохання, взаєморозуміння та до розпаду сім'ї. Намагання зберегти сім'ю результату не дали. Просить суд розірвати шлюб. Позивач надав до суду заяву, згідно якої просив справу слухати без його участі, заявлені позлвні вимоги підтримав, просив їх задовольнити. Відповідач у судове засідання не з'явилась, про причини неявки суд не повідомила, про день та час слухання справи повідомлена своєчасно. Зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що заявлений позов підлягає задоволенню. Судом встановлено, що сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі з 28.10.2006 року. Шлюб зареєстровано Жовтневим відділом реєстрації актів цивільного стану Дніпропетровського міського управління юстиції Дніпропетровської області , актовий запис № 1221. Від шлюбу мають неповнолітню дитину [PERSON], [INFO] Сторони не проживають однією сім'єю, між ними втрачені почуття любові та взаємоповаги, що привело до фактичного розпаду сім'ї. Майнового спору між сторонами немає. На думку суду подальше збереження сім'ї неможливе, тому шлюб повинен бути розірваний.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2018-02-12 00:00:00

Позивач звернувся з позовом про розірвання шлюбу до [PERSON], посилаючись на те, що перебуває\~з нею у шлюбі з 14.01.2011 року, зареєстрованому відділом ДРАЦС Алчевського МУЮ, актовий запис № 10. Від шлюбу\~\~ неповнолітніх дітей не мають. Подружні стосунки погіршилися, що призвело до фактичного припинення шлюбних відносин.\~\~Подальше шлюбне життя і збереження шлюбу не можливе. Спору про поділ майна не має, просить розірвати шлюб, У судовому\~\~засіданні позивач не був присутній надав заяву про розгляд справи у його відсутність, позов підтримав. Відповідачка у судове засідання не зявилась, подала заяву про розгляд справи без її участі, проти розірвання шлюбу не заперечує. Дослідивши наявні в матеріалах письмові докази, встановивши на їх підставі фактичні обставини та характер спірних правовідносин між сторонами спору, визначивши правові норми, що підлягають застосуванню, суд вважає позов таким, що підлягає задоволенню з огляду на наступне. Згідно із статтею\~ст. 110 СК України\~позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя. Відповідно до\~ст. 112 СК України\~суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя та збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, що мають істотне значення. З матеріалів справи вбачається, що згідно зі свідоцтвом про шлюб серії 1-ЕД № 120900, виданого 14.01.2011 року відділом РАЦС Алчевського МУЮ, актовий запис № 10 , [PERSON] та [PERSON] зареєстрували шлюб 14.01.2011 року. Прізвище дружини після реєстрації шлюбу\~[PERSON]. З позовної заяви вбачається, що фактичні взаємовідносини подружжя припинені, подальше спільне життя подружжя та збереження шлюбу суперечить інтересам позивача, позивач не бажає примиритися і строк для примирення йому не потрібен. Задовольняючи позов про розірвання шлюбу, суд виходить з того, що\~шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Шлюб припиняється внаслідок його розірвання. Розірвання шлюбу засвідчує стійкий розлад подружніх стосунків. Позов про розірвання шлюбу може бути предявлений одним із подружжя. Позивач скористався даним правом та звернувся до суду з цим позовом і наполягає на розірванні шлюбу. Збереження шлюбу можливе на почуттях взаємної любові та поваги, взаємодопомоги та підтримки, тобто на тому, що є моральною основою шлюбу, а позивач не має намір зберігати шлюб з відповідачем. Приймаючи до уваги відсутність згоди позивача на примирення, суд вважає, що причини, що спонукають його наполягати на розірванні шлюбу є обґрунтованими і подальше спільне життя подружжя та збереження шлюбу суперечило б їх інтересам, що має істотне значення, внаслідок чого позов підлягає задоволенню. За таких обставин суд вважає, що позов про розірвання шлюбу підлягає задоволенню. \~\~\~\~На підставі\~ст.\~110,\~112 СК України\~,

Outcome: approved