Jurisdiction: civil
Date: 2018-01-16 00:00:00

\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~ Позивач звернулась до суду з вищезазначеним позовом, який 17.01.2018 року уточнила та обгрунтовувала тим, що 20.01.2012 року між сторонами було укладено шлюб. Протягом останнього року сімейне життя між ними поступово погіршувалося, виникали сварки через протилежні погляди на життя та сімейні відносини, що призвело до фактичного припинення шлюбних відносин. За період шлюбу в них народилась донька [PERSON], [INFO], яка проживає разом з позивачем та знаходиться на її утриманні. Відповідач більше десяти років працює на посаді головного інженера ПАТ «ІнГОК» та має можливість утримувати дитину. \~\~\~\~\~\~ У звязку з вищевикладеним, позивач просить розірвати шлюб між нею та відповідачем, залишивши їй прізвище [PERSON]; стягнути з відповідача на її користь аліменти на утримання доньки [PERSON], [INFO], в розмірі 1/4 частини від заробітку (доходу) відповідача, щомісячно, починаючи з дня предявлення позову і до досягнення дитиною повноліття, а саме до 05.12.2030 року, а також стягнути з відповідача на її користь сплачений судовий збір. Позивач в судове засідання не зявилась, надавши суду заяву про розгляд справи за її відсутності, уточнені позовні вимоги підтримує в повному обсязі. Відповідач у судове засідання не зявився, про дату, час і місце судового розгляду був повідомлений належним чином. Від представника відповідача [PERSON] надійшла заява та відзив на заявлений позов, згідно з якими вона просила розглядати справу за її відсутності, вимоги щодо розірвання шлюбу та стягнення аліментів на утримання дитини визнані в повному обсязі. Відповідно до ч. 2\~ст. 247 ЦПК України\~у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши матеріали справи, давши відповідну правову оцінку зібраним у матеріалах справи доказам, суд приходить до висновку про те, що уточнений позов підлягає задоволенню з таких підстав. Судом встановлено, що згідно зі свідоцтва про шлюб серії 1-КИ № 219939, актовий запис № 11 (а.с. 9) 20 січня 2012 року сторони зареєстрували шлюб. Відповідно до свідоцтва про народження серії І-КИ № 419887, актовий запис № 1100 (а.с. 10), 05.12.2012 року в них народилась донька [PERSON], батьком якої записаний відповідач по справі. За період шлюбу між сторонами часто виникали сварки через протилежні погляди на життя та сімейні відносини, що призвело до фактичного припинення шлюбних відносин. Дитина на теперішній час мешкає разом із матірю та перебуває на її утриманні. З довідки від 29.12.2017 за № 10/12075 вбачається, що відповідач працює на посаді провідного інженера рудозбагачувальної фабрики № 2 Загальноцехового персоналу технічного бюро Приватного акціонерного товариства «Інгулецький гірничо-збагачувальний комбінат», заробітна плата за період з 01.06.2017 року по 30.11.2017 року складає 58803,11 грн.,\~а тому він може надавати допомогу на утримання дитини. Спільне життя у подружжя не склалося, причиною припинення шлюбних відносин виявилися різні погляди на сімейні відносини та обов'язки, на ведення господарства та виховання дитини. Шлюбні відносини остаточно припинені, сторони проживають окремо, подальше їх збереження неможливе, спільне господарство не ведеться. Відповідно до\~ст. 51 Конституції України\~шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки і чоловіка. Кожен із подружжя має рівні права і обов'язки у шлюбі та сім'ї. В силу ч. 3\~ст. 105 СК України\~шлюб припиняється шляхом його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду у відповідності зі\~ст. 110 цього Кодексу. Згідно ч. 2\~ст. 112 СК України\~суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило би інтересам одного з них, що мають істотне значення. Суд вважає, що оскільки сторони подружні відносини припинили й спільного господарства не ведуть, подальше спільне життя сторін та збереження шлюбу суперечить їх інтересам, примирення між ними неможливе, враховуючи, що спорів з приводу розподілу спільного майна подружжя не має, тому позов в частині розірвання шлюбу підлягає задоволенню. Щодо заявлених позовних вимог стосовно стягнення аліментів на утримання малолітньої дитини, суд приходить до наступних висновків. Відповідно до ч.ч.1,2 ст.27 Конвенції ООН про права дитини від 20.11.1989 року, яка ратифікована постановою Верховної Ради України №789ХІІ (78912) від 27.02.1991 року та набула чинності для України 27.09.1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Згідно\~ст.141 Сімейного кодексу України, мати, батько мають рівні права та обов'язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов'язків щодо дитини. Статтею 180 Сімейного кодексу України\~визначено, що батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення\~\~нею повноліття. Частиною 3 статті 181 СК України визначено, що за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Відповідно до ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров'я та матеріальне становище дитини; стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. \~У відповідності до положень ч.1 ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує стан здоров'я та матеріальне становище дитини; стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. На підставі вищевикладеного, враховуючи, що відповідач є здоровою, працездатною особою, наявність на утриманні інших неповнолітніх осіб та непрацездатних батьків не встановлено, допомогу на утримання доньки добровільно не надає, суд вважає за необхідне визначити розмір аліментів у вигляді 1/4 частини з усіх видів його заробітку (доходу) до досягнення донькою повноліття, але не менше, ніж 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, оскільки саме такий розмір призначених аліментів буде виправданий дійсними потребами, обумовлений фактичними обставинами справи та сприятиме меті зобов'язання щодо утримання. Оскільки дане рішення ухвалюється на користь позивача, яка звільнена від сплати судового збору за подання позову про стягнення аліментів на підставі п. 3 ч. 1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір», він підлягає стягненню з відповідача в дохід держави в розмірі 640,00 грн.. Крім того, позивачем було сплачено судовий збір за подання заяви про розірвання шлюбу, тому у відповідності зі ст. 141 ЦПК України, стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати, тому вимога позивача про відшкодування відповідачем судових витрат у сумі 640,00 грн. також підлягає\~ задоволенню.\~

Outcome: approved