Jurisdiction: civil
Date: 2014-11-09 00:00:00

Позивач звернулась до суду з позовною заявою, в якій зазначає, що 06 грудня 1992 року вона вступила в шлюб з відповідачем по справі. Їх шлюб зареєстровано виконавчим комітетом Кохівської сільської ради Ананьївського району Одеської області, актовий запис № 10. Від вказаного шлюбу вона має двох дітей, один з яких є неповнолітнім [PERSON], народження [INFO] року. Вона прийняла рішення про розірвання шлюбу у зв'язку з тим, що вони з чоловіком більше двох років не проживають разом та не підтримують шлюбні стосунки. У них з відповідачем різні погляди на життя та сімейні відносини. Між ними виникали сварки. Відсутність взаєморозуміння, яке супроводжувало їх сім'ю доволі тривалий час, призвело до розпаду шлюбу, який в даний час носить виключно формальний характер. В даний час у неї є інша сім'я, вона проживає в цивільному шлюбі з іншим чоловіком близько двох років та має наміри узаконити стосунки. Що ж стосується відповідача, то останній також перебуває в фактичних шлюбних стосунках з іншою жінкою. При вказаних обставинах вона прийняла рішення про необхідність подання відповідної заяви до судових органів що до розірвання шлюбу, так як подальше його збереження суперечить її інтересам. Дане рішення є остаточним, примирення між нею та відповідачем неможливе, в зв'язку з чим просить задовольнити позовні вимоги. В судове засідання, на розгляд справи позивач не з'явилась, однак надала на адресу суду письмову заяву, в якій просить судовий розгляд провести у її відсутність, на позовних вимогах наполягає в повному обсязі (а.с.11). Відповідач в судове засідання на розгляд справи не з'явився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином за зареєстрованим у встановленому законом порядку місцем проживанням відповідно до ч.5 ст.74 ЦПК України, заяв не надходило (а.с.15). Зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст.224 ЦПК України. Відповідно до ст. 56 СК України кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Згідно зі ст.ст. 110,112 СК України позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя, тоді суд з'ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя і постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, що мають істотне значення. Відповідно до ст.113 СК України, особа, яка змінила своє прізвище у зв'язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. За таких підстав, дослідивши матеріали справи: ксерокопію паспорта громадянина України позивача та ксерокопію картки про присвоєння ідентифікаційного номеру (а.с.4); свідоцтво про шлюб [PERSON] та [PERSON], зареєстрований 06.12.1992 року виконавчим комітетом Кохівської сільської ради Ананьївського району Одеської області, актовий запис № 10 (а.с.5); ксерокопію свідоцтва про народження дитини [PERSON], який народилася 27.01.2003 року (а.с.6), суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню. Судові витрати з урахуванням заявлених вимог залишити за позивачем.

Outcome: approved