Jurisdiction: civil
Date: 2018-01-22 00:00:00

Позивач звернулась до суду з позовом до [PERSON], [PERSON], третя особа: Приватний нотаріус Житомирського міського нотаріального округу [PERSON], в якому, з урахуванням уточненої позовної заяви, просить суд: визнати за нею, спадкоємицею пятої черги за законом, право на спадкування майна після смерті спадкодавця [PERSON] разом із спадкоємцями першої черги за законом [PERSON] та [PERSON]. Позов обґрунтовано тим, що [PERSON] є бабусею позивача [PERSON]. 17.12.2016 року [PERSON] померла, не залишивши заповіту. Після смерті [PERSON] відкрилась спадщина у вигляді земельної ділянки загальною площею 0,0506 га, яка розташована за адресою: м. Житомир, пров. Бджолиний, 9. Позивач зазначала, що право на спадкування після смерті [PERSON] у першій черзі за законом має її дочка (мама позивача) [PERSON] та її онука [PERSON] в порядку представлення після смерті матері [PERSON] [PERSON] (яка є рідною сестрою відповідача [PERSON]С.) подала приватному нотаріусу ЖМНО [PERSON] заяву про відмову від прийняття спадщини на користь [PERSON] [PERSON], як родич другого ступеня споріднення спадкодавця є спадкоємцем пятої черги та 13.03.2017 року подала приватному нотаріусу заяву про прийняття спадщини. Позивач вважає, що має право за рішенням суду одержати право на спадкування разом із спадкоємцями першої черги, оскільки через часті та хронічні захворювання бабусі [PERSON] була змушена звільнитись з роботи та здійснювати догляд за нею. Згодом позивач вийшла на роботу, однак продовжувала доглядати за бабусею та постійно проживала з нею, забезпечувала ліками, продуктами харчування, покращувала матеріально-побутові умови, а саме: за її кошти позивача в будинку встановлено металопластикові вікна. [PERSON] також зазначила, що похованням бабусі також займалась вона за власний кошт, у звязку з чим просила суд задовольнити позов. Позивач та представник позивача в судовому засіданні позов підтримали та просили задовольнити з підстав викладених в ньому. Відповідач [PERSON] та її представник в судовому засіданні заперечили щодо задоволення позову, просили відмовити у його задоволенні. Відповідач [PERSON] в судове засідання не зявилась. Про час та місце розгляду справи була повідомлена належим чином. У судовому засіданні 05.12.2017 року відповідач пояснила, що з 10 травня 2015 року вона доглядала за матірю в будні дні, а на вихідні приходила [PERSON], а в серпні місяці відповідачу зробили операцію і вона не могла доглядати, тому доглядала [PERSON], а [PERSON] перебувала на навчанні. Після інсульту догляд за покійною здійснювала [PERSON]. Третя особа - Приватний нотаріус Житомирського міського нотаріального округу [PERSON] в судове засідання не зявилась, 11.07.2017 року подала заяву про розгляд справи за її відсутності. При винесення рішення покладається на розсуд суду (том 1, а.с. 118). Заслухавши учасників процесу, дослідивши матеріали справи, суд вважає за необхідне зазначити наступне. Як вбачається із свідоцтва про смерть серії ТП № 301578 17.12.2016 року померла [PERSON] (том 1, а.с. 10). Після смерті [PERSON], відкрилась спадщина, яка складається із земельної ділянки загальною площею 0,0506 га, кадастровий номер 1810136600:03:005:0006, яка розташована за адресою: м. Житомир, пров. Бджолиний, 9 та зареєстрована за померлою [PERSON] на підставі державного акту на право власності на земельну ділянку серії ЖТ № 113186 виданого 03.09.2004 року виконавчим комітетом Житомирської міської ради(том 1, а.с. 25) та домоволодіння, яке розташоване за адресою: м. Житомир, провулок Бджолиний, 9 та зареєстроване за померлою [PERSON] на підставі свідоцтва про право на спадщину виданого Першою Житомирською державною нотаріальною конторою 30.06.1993 року № 3-6214 (том 1, а.с. 37, 38). Відповідач по справі [PERSON] 18.01.2017 року звернулась до приватного нотаріуса Житомирського міського нотаріального округу [PERSON] із заявою про прийняття спадщини після смерті своє бабусі [PERSON] (том 1, а.с. 131). 20.03.2017 року [PERSON], яка є рідною сестрою [PERSON], як спадкоємець померлої на підставі ст. 1266 ЦК України за правом представлення, подала до приватного нотаріуса Житомирського міського нотаріального округу заяву в якій відмовилась від прийняття спадщини після смерті бабусі [PERSON] на користь онуки померлої [PERSON], [INFO] (том 1, а.с. 139). Також, заяву про прийняття спадщини до нотаріуса подала [PERSON], яка є дочкою померлої [PERSON] (том 1, а.с. 140) Відповідно до статті 1261 ЦК України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. З матеріалів справи вбачається, що дочка померлої [PERSON] [PERSON] померла 11.06.2007 року (том 1, а.с. 133), тому спадкоємцями першої черги в порядку представлення є онуки померлої [PERSON] та [PERSON], яка відмовилась від спадкування на користь сестри [PERSON] Також, спадкоємцем першої черги за законом є дочка померлої [PERSON] [PERSON] Відповідно до ч. 1 ст. 1265 ЦК України у п'яту чергу право на спадкування за законом мають інші родичі спадкодавця до шостого ступеня споріднення включно, причому родичі ближчого ступеня споріднення усувають від права спадкування родичів подальшого ступеня споріднення. Так, позивач по справі [PERSON], яка є онукою померлої [PERSON] 30.03.2017 року звернулась до приватного нотаріуса із заявою в якій зазначила, що приймає спадщину після смерті баби, [PERSON], померлої 17.12.2016 року (а.с. 23). Таким чином позивач по справі належить до спадкоємців пятої черги. Однак, з матеріалів справи вбачається, що [PERSON] проживала з померлою бабусею, що підтверджується актом обстеження матеріально- побутових умов одинокого (одинокопроживаючого) непрацездатного громадянина № 207 від 15.10.2015 року (том 1, а.с. 15), довідкою виданою КП «ВЖРЕП № 11» Житомирської міської ради № 738 від 02.06.2017 року, здійснювала догляд за бабусею [PERSON], що вбачається що з листа Управління праці та соціального захисту населення Корольовської районної ради № 2143/06-13 від 06.04.2017 року (том 1, а.с. 11), рішеннями про призначення компенсації від 27.10.2015 року, 03.10.2016 року (том 1, а.с 16, 18), здійснила поховання бабусі (том 1, а.с. 34-36) Відповідач по справі [PERSON], опікуном якої була [PERSON] (том 1, а.с 175) проживала з бабусею, однак після того як завагітніла почала проживати за адресою за місцем проживання свого чоловіка, хоча не припинила провідувати бабусю, що не заперечується сторонами. З письмових пояснень свідків [PERSON] та [PERSON] вбачається, що внучка [PERSON] проживала з бабусею до кінця 2012 року, яка надавала їй допомогу. З кінця 2015 року з покійною постійно проживала [PERSON] [PERSON], [PERSON] та [PERSON] надавали допомогу померлій [PERSON] (том 1, а.с. 178, 179). Допитана в судовому засіданні в якості свідка [PERSON] пояснила, що була знайома з [PERSON] з 2001 року, остання мала хронічні захворювання, хворобу серця, виразку стравоходу, згодом отримала інсульт. Після перелому стегна потребувала стороннього догляду, який надавали дочка [PERSON] та онука [PERSON] та приїздили за рецептами на ліки. Свідок [PERSON] в судовому засіданні пояснила, що знала померлу [PERSON] з 1991 року, була сусідкою останньої. Знала про тяжкі хронічні хвороби померлої, яка потребувала стороннього догляду, який їй надавали дочка [PERSON] та онука [PERSON]. Анну бачила зрідка. Знає, що [PERSON] проживала з бабусею, однак часу не памятає. Допитаний в судовому засіданні в якості свідка [PERSON] пояснив, що [PERSON] знав, оскільки вона бабусею [PERSON], яка звільнилась з роботи для догляду за бабусею. За весь час хвороби [PERSON] декілька разів приходила провідувати бабусю.. Свідок [PERSON] пояснила, що з 1968 до 1969 року працювала разом з [PERSON] Знала її дочок та онуків, вони всі провідували бабусю, однак хто проживав з нею останнім часом сказати не може. Допитана в судовому засіданні в якості свідка [PERSON] пояснила, що була знайома з [PERSON], а саме була її свахою. Зазначила, що [PERSON] проживала з бабусею, оскільки та була її опікуном, а після народження дитини переїхала проживати до свого чоловіка, але спілкування не припинила. За правилами ч.2 ст.1259 ЦК України фізична особа, яка є спадкоємцем за законом наступних черг, може за рішенням суду одержати право на спадкування разом із спадкоємцями тієї черги, яка має право на спадкування, за умови, що вона протягом тривалого часу опікувалася, матеріально забезпечувала, надавала іншу допомогу спадкодавцеві, який через похилий вік, тяжку хворобу або каліцтво був у безпорадному стані. Отже, зміна черговості одержання права на спадкування у судовому порядку можлива за наявності таких обставин: спадкодавцю надавалася матеріальна або інша допомога з боку спадкоємця; така допомога надавалася протягом тривалого часу; безпорадний стан самого спадкодавця; фізична особа відноситься до кола спадкоємців за законом. Як зазначається в п. 6 постанови № 7 від 30 травня 2008 року Пленуму Верховного Суду України під безпорадним слід розуміти стан особи, зумовлений похилим віком, тяжкою хворобою або каліцтвом, коли вона не може самостійно забезпечити умови свого життя, потребує стороннього догляду, допомоги та піклування. Доказами безпорадності спадкодавця можуть бути документи, що підтверджують тяжкість стану здоров'я: виписки з історії хвороби, амбулаторні картки, висновки медичних закладів, документи про інвалідність тощо. Отже, безпорадність особи пов'язана саме зі станом її здоров'я. У Законі міститься вичерпний перелік обставин, за наявності яких можлива зміна черговості, що не потребує розширеного тлумачення. Відсутність хоча б однієї із таких обставин зумовить застосування загального порядку черговості спадкування, визначеного у ст. 1258 ЦК. При цьому факт проживання із спадкодавцем протягом певного часу і відповідна взаємна турбота осіб, які проживають разом, не є підставою для зміни черговості спадкування. За змістом ч. 5 ст. 11 ЦК України у випадках, встановлених актами цивільного законодавства, цивільні права та обов'язки можуть виникати з рішення суду. Частиною 2 ст.1259 ЦК України визначено, що лише спадкоємець за законом наступних черг має право на звернення до суду з позовом про зміну черговості одержання права на спадкування. Таким чином, судом встановлено, що [PERSON], яка є онукою померлої [PERSON] відноситься до пятої черги спадкоємців за законом, тому вона мала право звернутись до суду з даним позовом. Також, суд вважає, що матеріалами справи та показаннями свідків доведено, що [PERSON] протягом тривалого часу проживала з померлою [PERSON], здійснювала її догляд, оскільки остання перебувала у безпорадному стані, а саме: була людиною похилого віку, мала хронічні захворювання, а в останній рік свого життя не усвідомлювала своїх дій та не могла керувати ними, забезпечувала ліками, покращувала житлові умови. Тобто, існують всі необхідні умови, передбачені ч.2 ст.1259 ЦК України для визнання за [PERSON] права на спадкування майна після смерті [PERSON] разом із спадкоємцями першої черги за законом. Враховуючи вищевикладене, позов [PERSON] до [PERSON], [PERSON], третя особа: Приватний нотаріус Житомирського міського нотаріального округу [PERSON] про зміну черговості отримання права на спадкування підлягає задоволенню.

Outcome: approved