Jurisdiction: civil
Date: 2018-11-25 00:00:00

Позивач звернулась до суду з даним позовом вказуючи, що Володарсько-Волинським районним судом з [PERSON] на користь її матері [PERSON] на її утримання стягувались аліменти в розмірі 400 гривень, щомісячно , до її повноліття. На даний час вона є повнолітньою, однак продовжує навчатись у ВДНЗ України « Буковинський державний медичний університет», на денній формі навчання , тому не має змоги влаштуватись на роботу, проживає в гуртожитку і потребує матеріальної допомоги на період навчання. Позивач просить суд стягувати з відповідача на її користь аліменти в твердій грошовій сумі в розмірі 2000 грн. щомісячно, починаючи з дати подання позову до закінчення навчання чи до досягнення нею 23-річного віку. Позивач до суду направила заяву в якій просить розглядати справу без її участі, позов підтримує. Відповідач в судовому засіданні позов не визнав та пояснив, що на даний час він не працює , перебуває на обліку в центрі зайнятості, як безробітній з 08.11.2018 року та має отримувати допомогу в розмірі біля 500 грн. Проживає один та сплачує аліменти на утримання неповнолітньої дитини [PERSON] в розмірі біля 1000 грн., а тому не може надавати матеріальну допомогу дочці [PERSON], яка продовжує навчання. Заслухавши відповідача, дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов не підлягає задоволенню з наступних підстав. Відповідно до ст. 199 ч. 1 СК України якщо повнолітня дитина продовжує навчання і у зв'язку з цим потребує матеріальної допомоги, батьки зобов'язані утримувати її до досягнення двадцяти трьох років за умов, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. При встановленні судом факту потреби в утриманні повнолітньої дитини, суд повинен враховувати всі джерела, що утворюють її дохід, обов'язок обох батьків по наданню відповідної матеріальної допомоги та спроможність останніх її надавати. Відповідно до ч.1 ст.182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров'я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 4) інші обставини, що мають істотне значення. У пункті 20 Постанови Пленуму Верховного Суду України №3 від 15 травня 2006 року «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо -2- батьківства, материнства та стягнення аліментів» роз'яснено, що обов'язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчатися після досягнення повноліття, виникає за сукупності таких юридичних фактів: досягнення дочкою, сином віку, який перевищує 18, але є меншим 23 років; продовження ними навчання; потреба в зв'язку з цим у матеріальній допомозі; наявність у батьків можливості надавати таку допомогу. Матеріальне становище повнолітньої дитини, яка продовжує навчання, визначається з врахуванням вартості навчання, навчального обладнання, навчальних матеріалів, проїзду, проживання за місцем розташування навчального закладу тощо. За змістом ст.12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Відповідно до ст. 81 ч.1 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків встановлених цим Кодексом. В судовому засіданні встановлено, що відповідач є батьком [PERSON], [INFO]. Із довідки № 871 від 19.04.2018 року ВДНЗ України « Буковинський державний медичний університет» слідує, що [PERSON] навчається на 2 курсі медичного факультету денної форми навчання за держзамовленням з 01.09.2017 року по 31.08.2018 року. Позивач в судове засідання не прибула, у своїй заяві просить розглядати справу без її участі та не надала доказів, що вона на даний час продовжує навчання. Відповідач в судовому засіданні надав докази про те, що він на даний час не може надавати матеріальну допомогу на утримання своєї повнолітньої дочки. За таких обставин у задоволенні позову слід відмовити.

Outcome: dismissed