Jurisdiction: civil
Date: 2021-07-19 00:00:00

Позивач звернулась до суду з вищезазначеною позовною заявою та просить визнати дійсним та виконаним договір купівлі-продажу нерухомого майна від 17 лютого 1997 року, укладений між [PERSON] , яка діяла за себе та за своїх дітей: [PERSON] , 1995 р.н, [PERSON] , 1994 р.н., з однієї сторони, та [PERSON] з іншої сторони, який зареєстровано Криворізьким філіалом Придніпровської товарної біржи за реєстраційним номером 40-н/97. Позовні вимоги обґрунтовує тим, що [INFO] помер її чоловік [PERSON] . Після його смерті відкрилась спадщина, одним з об`єктів якої є квартира [ADDRESS] . З метою оформлення спадщини позивачка звернулась до приватного нотаріуса Криворізького міського нотаріального округу Дацка Я.О. із заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину за законом на спірну квартиру після смерті чоловіка [PERSON] , але 01.12.2020 нотаріусом було відмовлено у вчинені нотаріальної дії - видачі свідоцтва про право власності за законом на квартиру, оскільки правовстановлюючий документ на спадкове майно не був нотаріально посвідчений. Зазначила, що за життя ані її чоловіку, ані їй не було відомо про те, що договір купівлі-продажу житла укладений з порушеннями чинного законодавства, і тільки після отримання відмови нотаріуса їй стало зрозуміло, що при купівлі квартири чоловіком не було здійснено посвідчення права власності в нотаріальному порядку. За всі роки після укладання угоди стосовно нерухомості, продавці жодного разу не пред`являли її чоловікову жодних претензій, що зайвий раз свідчить про те, що вони кошти за продану квартиру отримали, та умови договору сторонами були виконані. Тому позивач звертається до суду з даним позовом, оскільки не має можливості реалізувати своє право на отримання спадщини за законом після смерті чоловіка. Ухвалою від 26.04.2021 відкрито провадження у справі та призначено її до розгляду в порядку спрощеного позовного провадження з викликом сторін, та одночасно витребувано у приватного нотаріуса Криворізького міського нотаріального округу Дніпропетровської області Дацка Я.О. належним чином завірену копію спадкової справи, яка заведена після смерті [PERSON] . В судове\~засідання позивач\~та її\~представник не\~з`явилися,\~представник позивача\~ адвокат\~Котляр Т.В.\~надала клопотання\~про розгляд\~справи за\~їх відсутності,\~позовні вимоги\~підтримує в\~повному обсязі,\~просить задовольнити,\~не заперечує проти заочного розгляду справи. Належним чином повідомлені про дату, час та місце розгляду справи відповідачі, в судове засідання не з`явилися, відзив на позов не подали, будь-яких клопотань від них не надходило. Третя особа [PERSON] про дату, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, але в судове засідання не з`явився, пояснень по суті заявлених вимог або будь-яких клопотань суду не надіслав. Порядок виклику до суду третіх осіб ТОВ «Придніпровська товарна біржа», [PERSON] , [PERSON] , передбачений ст.ст.128-130 ЦПК України, дотримано, але до суду вони не з`явилися, пояснень стосовно позовних вимог та будь-яких клопотань від них не надходило. За таких обставин суд вважає за можливе розглянути справу за відсутності учасників справи, в тому числі відповідачів, на підставі наявних у справі доказів, та ухвалив про заочний розгляд справи відповідно до ст.ст. 280-282 ЦПК України. Дослідивши письмові матеріали справи, судом встановлені наступні фактичні обставини та відповідні їм правовідносини. Так, судом встановлено, що [INFO] помер [PERSON] , про що 13.05.2020 складено відповідний актовий запис №700 відділом ДРАЦС по Інгулецькому та Металургійному районах у місті Кривому Розі Південно-Східного Міжрегіонального управління міністерства юстиції (м. Дніпро), свідоцтво про смерть Серія [NUMBER] /а.с.6/. За життя, а саме 18.02.1997 [PERSON] (покупець) та [PERSON] , яка діяла за себе та за своїх дітей: [PERSON] , 1995 року народження, [PERSON] 1994 року народження, (продавці) на Придніпровській товарній біржі було укладено договір купівлі-продажу нерухомого майна - квартири за адресою: [ADDRESS] , згідно з яким [PERSON] придбав у власність вказану квартиру та 19.02.1997 року зареєстрував її в КП «Криворізьке бюро технічної інвентаризації» в книзі 133п-10-10 на праві приватної власності /а.с.7/. Встановлено також, що сторони свої зобов`язання за договором виконали. Покупець сплатив відповідачу [PERSON] обумовлену договором суму вартості квартири, зареєстрував право власності на квартиру в БТІ, заселився в квартиру та зареєстрував в ній своє місце проживання та членів своєї сім`ї, що підтверджується матеріалами спадкової справи, відповідачі відповідно прийняли кошти за квартиру, звільнили її, знялися з реєстрації у вказаній квартирі, що видно із довідки відділу реєстрації місця проживання громадян, і таким чином передали квартиру покупцеві. З витребуваної судом копії спадкової справи видно, що за заявою [PERSON] заведено спадкову справу після смерті чоловіка [PERSON] . При цьому діти спадкодавця [PERSON] та [PERSON] від належної їм частки спадщини відмовилися на користь дружини померлого [PERSON] , а остання спадщину прийняла згідно з п.3 ст.268 ЦК України, оскільки постійно проживала та була зареєстрована з померлим на час відкриття спадщини /а.с.39-59/. 01.12.2020 приватним нотаріусом Дацко Я.О. позивачу у справі [PERSON] видано постанову про відмову у вчиненні нотаріальної дії видачі свідоцтва про право на спадщину за законом після смерті [PERSON] на квартиру, що розташована за адресою: [ADDRESS] у зв`язку з ненаданням спадкоємцем документів, що посвідчують право власності спадкодавця на спадкове майно /а.с.8/. Також судом встановлено, що про порушення свого права на прийняття у власність спірної квартири позивач дізналася тільки в грудні 2020 року, коли звернулася до нотаріуса, та отримала відмову у видачі свідоцтва про право на спадщину на нерухомість за відсутності належних правовстановлюючих документів. А тому суд вважає, що пропущений строк звернення до суду позивачем з поважних причин, а тому він підлягає поновленню. Встановленим в судовому засіданні обставинам відповідають правовідносини з порядку належного оформлення та форми договору купівлі-продажу житлового будинку (квартири), передбачені ст.227 ЦК України 1963 року, норми якої діяли на момент укладення договору. Згідно з нормами ст.153 ЦК України 1963 року, договір є укладеним, якщо сторонами досягнуто згоди за всіма істотними умовами. Приписами ч.2 ст.47 ЦК України 1963 року, яка діяла на момент укладання угоди, визначено, що якщо відбулося повне або часткове виконання угоди, що потребує нотаріального посвідчення, але одна із сторін ухилилася від його нотаріального посвідчення, суд може визнати таку угоду дійсною. У цьому разі наступне нотаріальне посвідчення угоди не вимагається. Згідно до ч.2 ст.220 ЦК України, якщо сторони домовилися щодо усіх істотних умов договору, і відбулося повне або часткове виконання договору, але одна із сторін ухилилася від його нотаріального посвідчення, суд може визнати такий договір дійсним. У цьому разі наступне нотаріальне посвідчення договору не вимагається. Відповідно до п.13 постанови Пленуму Верховного суду України від 06.11.2009 року №9 «Про судову практику розгляду цивільних справ про визнання правочинів недійсними», норми ч.2 ст.220 ЦК України не застосовуються до правочинів, які підлягають і нотаріальному посвідченню, і державній реєстрації. На цей час правочини щодо купівлі-продажу нерухомості підлягають державній реєстрації. Не зважаючи на це застереження, суд вважає, що позовні вимоги стосовно визнання договору купівлі-продажу квартири дійсним підлягають задоволенню, оскільки норми про державну реєстрацію правочинів щодо відчуження нерухомості, введені тільки з набранням чинності ЦК України 2003 року, тобто з 01.09.2004 року. До цього часу, в тому числі і на час укладення спірної угоди (17.02.1997 року) норми щодо реєстрації правочинів не були чинними. На той час діяли норми, які передбачали тільки реєстрацію нерухомого майна. Як вбачається з матеріалів справи, вимоги щодо реєстрації нерухомого майна покупцем (спадкодавцем) на момент укладання спірної угоди виконано, право власності на придбану на підставі договору спадкову квартиру зареєстрована покупцем в БТІ. Відповідно до ст.204 ЦК України, правочин є правомірним, якщо його недійсність прямо не встановлена законом або якщо він не визнаний судом недійсним. Відповідно до\~ст.81 ЦПК України\~кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених статтею 82 цього Кодексу. Докази подаються суду сторонами та іншими учасниками справи. В судовому засіданні встановлено, що позивач не має можливості оформити право власності на спадкову квартиру, оскільки договір купівлі-продажу спадкового майна не був нотаріально посвідчений. Вважаючи на те, що угода купівлі-продажу фактично відбулася, а сторони всі свої зобов`язання за договором виконали, нерухоме майно на час укладання угоди було належним чином зареєстроване, нотаріальне посвідчення спірної угоди в нотаріальному порядку не можливо в зв`язку з відсутністю однієї із його сторін, то суд вважає за можливе визнати вищезазначену угоду дійсною. При цьому суд враховує, що відповідачі заперечень по суті заявлених вимог не подавали. На підставі вищезазначеного суд вважає, що заявлені позивачем вимоги є обґрунтованими та підлягають задоволенню. За змістом ч.1 ст.141 ЦПК України судові витрати розподіляються пропорційно задоволеним вимогам. Водночас, оскільки судовий збір сплачено позивачем відповідно до заявлених вимог, та враховуючи характер позову, суд вважає, що судові витрати, зокрема щодо сплати судового збору, не розподіляються та покладаються на позивача.

Outcome: approved