Jurisdiction: civil
Date: 2017-01-22 00:00:00

Позивач звернулась до суду з позовом до відповідача про розірвання шлюбу, який був зареєстрований 21.06.2013 року виконкомом Жеребківської сільської ради Чуднівського району Житомирської області, про що було зроблено актовий запис за № 1. У позові позивач вказує, що вони мають спільну дочку [PERSON], [INFO]. Причиною розпаду сім'ї позивач називає те, що останнім часом їх шлюбні відносини не складались через різні характери та погляди на сімейне життя, у зв'язку із чим на цьому ґрунті між ними постійно виникали непорозуміння та сварки, що стало підставою для припинення ними спільного проживання. Спроби налагодити стосунки позитивних результатів не дали, вони стали чужими людьми, тому позивач вказує, що збереження шлюбу буде суперечити її інтересам та інтересам сім'ї в цілому, тому просить суд шлюб розірвати, залишити їй набуте під час шлюбу прізвище «[PERSON]», а також вирішити питання судових витрат. Позивач в судове засідання не з'явилась, проте надала суду заяву про розгляд справи без її участі, позовні вимоги підтримує, просить суд їх задовольнити. Відповідач в судове засідання не з'явився, в заяві, що адресував суду вказав про визнання вимог за позовом, не заперечував проти його задоволення, просив суд розгляд справи проводити за його відсутності. За таких обставин, в силу ст.158 ч.2, 169 ЦПК України, суд не вбачає підстав для відкладення розгляду справи, тому здійснює його в даному судовому засіданні на підставі зібраних у справі доказів, в загальному порядку, при цьому не здійснюючи фіксування судового процесу технічними засобами. Суд, вивчивши та дослідивши матеріали справи, повно з'ясувавши обставини справи та перевіривши їх зібраними у справі доказами, дійшов висновку про таке. Сторони перебувають в зареєстрованому шлюбі з 21.06.2013 року, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER], мають спільну дитину доньку [PERSON], [INFO]. В своїх заявах, що адресували суду, сторони виявили стійке бажання спрямоване на припинення сімейних відносин і розірвання шлюбу. Згідно із ст.51 Конституції України, шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки і чоловіка. Кожен із подружжя має рівні права і обов'язки у шлюбі та сім'ї. Статтею 5 Протоколу №7 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод встановлено, що кожен із подружжя у відносинах між собою і в їхніх відносинах зі своїми дітьми користується рівними правами та обов'язками цивільного характеру, що виникають зі вступу в шлюб, перебування в шлюбі та щодо його розірвання. Відповідно до ст.ст. 105,110,112 СК України, шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного із подружжя на підставі рішення суду, відповідно до статті 110 цього Кодексу. Позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя (ч.1 ст.110 СК України). Згідно зі ст.112 СК України, суд з'ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність дитини та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них. Зважаючи на те, що сторони наполягають на припиненні шлюбу, мають стійке волевиявлення до розірвання шлюбу, суд вважає, що подальше спільне проживання подружжя буде суперечити інтересам сторін, тому позов слід задовольнити. Згідно ст. 113 СК України, суд залишає за позивачкою, за її проханням, для подальшого іменування набуте у шлюбі прізвище - «[PERSON]». У відповідності до положень ч.1 ст. 88 ЦПК України, стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. На підставі ст.ст. 105,110,112,113 СК України,

Outcome: approved