Jurisdiction: civil
Date: 2015-06-21 00:00:00

Позивач, звернувшись в суд із даним позовом, посилається на те, що 15 жовтня 2003 року на підставі рішення виконавчого комітету Корницької сільської ради від 28 серпня 2003 року № 25 було видано свідоцтво про право власності на нерухоме майно, відповідно до якого по 1/2 частини житлового будинку з господарськими будівлями і спорудами по [ADDRESS] належало [PERSON] та позивачу [PERSON]. Випискою з інвентаризаційних матеріалів ОКП «Коломийське МБТІ» від 16 березня 2015 року підтверджено, що право власності на будинковолодіння [ADDRESS] зареєстровано в реєстрі № 1 під реєстровим № 221. Однак свідоцтво про право власності на житловий будинок втрачено. Згідно рішення № 75 виконкому Корницької сільської ради вирішено дозволити [PERSON] продовжити самовільно розпочату перебудову житлового будинку в [ADDRESS]. На підставі даного рішення [PERSON] виготовила будівельний паспорт. [INFO] [PERSON], померла, про що в книзі реєстрації смертей 12 червня 2009 року зроблено відповідний актовий запис за № 16. Померла залишила заповіт, який 18 червня 2001 року посвідчений секретарем виконкому Корницької сільської Ради та зареєстрований в реєстрі за № 90, яким все своє майно заповіла [PERSON]. Після смерті [PERSON] відкрилася спадщина за заповітом, яка складається з 1/2 частини житлового будинку, господарських будівель і споруд, що знаходяться в [ADDRESS]. Спадкоємцем за заповітом на спадщину є [PERSON], що підтверджується довідкою Корницької сільської ради від 02 квітня 2015 № 265. Крім нього, інших спадкоємців немає. Оскільки на житловий будинок, що знаходяться в [ADDRESS] було видано свідоцтво про право власності, однак було втрачено, [PERSON] звернувся із позовом до суду про визнання права власності. Просить суд, в зв'язку із виниклими обставинами, визнати за [PERSON] право власності на господарські будівлі і споруди по [ADDRESS]. В судовому засіданні представник позивача [PERSON] позовні вимоги підтримала та просила їх задовольнити. Представник відповідача - голова Корницької сільської ради Лахнюк В.В. в судове засідання не з'явився, однак подав в суд заяву про розгляд справи у відсутності представника відповідача, з даним позовом згідний повністю. Представник третьої особи без самостійних вимог в судове засідання не з'явились, однак подали в суд пояснення. Заслухавши пояснення представника позивача, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов слід задовольнити, з наступних підстав. Судом встановлено, що 15 жовтня 2003 року на підставі рішення виконавчого комітету Корницької сільської ради від 28 серпня 2003 року № 25 було видано свідоцтво про право власності на нерухоме майно, відповідно до якого по 1/2 частини житлового будинку з господарськими будівлями і спорудами по [ADDRESS] належало [PERSON] та [PERSON]. Випискою з інвентаризаційних матеріалів ОКП «Коломийське МБТІ» від 16 березня 2015 року підтверджено, що право власності на будинковолодіння [ADDRESS] зареєстровано в реєстрі № 1 під реєстровим № 221. Однак свідоцтво про право власності на житловий будинок втрачено. Згідно заповіту, який 18 червня 2001 року посвідчений секретарем виконкому Корницької сільської Ради та зареєстрований в реєстрі за № 90, яким все своє майно [PERSON] заповіла своєму синові - [PERSON]. Конвенція про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, ратифікована Законом України від 17 липня 1997 року, а також ст. 1 Протоколу № 1 до неї передбачають право кожної фізичної чи юридичної особи безперешкодно користуватися своїм майном, не допускаючи позбавлення особи свого майна, крім як в інтересах суспільної необхідності й на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права, визнають право держави на здійснення контролю за використанням власності з урахуванням загальних інтересів або для забезпечення стягнення податків, інших зборів чи штрафів. Гарантії здійснення права власності та його захисту закріплюються і у національному законодавстві України. Так, відповідно до ч.4 ст. 41 Конституції України ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним. Згідно Цивільного кодексу України підставами виникнення права власності є різні правопороджуючі юридичні факти, або правовідносини, зокрема, також і в порядку спадкування після смерті громадянина. Відповідно до ст. 1216 Цивільного кодексу України від фізичної особи, яка померла (спадкодавця) переходять всі права та обов'язки до інших осіб (спадкоємців). Після смерті [PERSON] відкрилась спадщина на 1/2 частину житлового будинку з господарськими будівлями і спорудами по [ADDRESS]. Позивач [PERSON] звернувся до нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини за заповітом від 18 червня 2001 року. Нотаріус витребував подати правовстановлювальний документ на будинковолодіння. Однак, надати витребуваний документ він не взмозі, в зв'язку з втратою документа. Згідно постанови приватного нотаріуса [PERSON] рекомендовано звернутися із позовом до суду про визнання права власності. Статтею 392 ЦК України передбачено, що власник майна може пред'явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Також підставність позову підтверджується наступними матеріалами справи: копією свідоцтва про смерть [PERSON], копією заповіту від 18 червня 2001 року, копією технічного паспорта реєстровий номер 221, копією заключення, копією довідки № 265 від 02 квітня 2015 року, копією виписки з інвентаризаційних матеріалів від 16.03.2015 року, копією державного акту від 10 листопада 2006 року, копією будівельного поспорта, копією дозволу на виконання будівельних робіт від 01 квітня 2002 року, постановою про відмову у вчиненні нотаріальної дії від 23 квітня 2015 року. На підставі ст.ст. 328, 392, 1222, 1268 ЦК України та

Outcome: approved