Jurisdiction: civil
Date: 2014-04-03 00:00:00

Позивач звернулась до суду з зазначеним позовом посилаючись на те, що з відповідачем перебуває у зареєстрованому шлюбі, від якого у них [INFO] народився син - [PERSON]. Дитина проживає разом з позивачем та перебуває на її утриманні, а відповідач ухиляється від утримання дитини і матеріальної допомоги добровільно не надає, хоча має таку можливість. Крім того, вона потребує коштів на особисте утримання, так як перебуває у відпустці по догляду за дитиною, до досягнення дитиною трирічного віку. В зв»язку з цим вона звернулася до суду з зазначеним позовом, та просила суд стягнути з відповідача кошти на утримання (аліменти) сина [PERSON], [INFO], в розмірі 1/4 частки від всіх видів його заробітку (доходів), щомісяця (або в твердій грошовій сумі 1200 грн.) та стягувати їх починаючи від дня пред»явлення позову до суду і до досягнення дитиною повноліття, та на її утримання в твердій грошовій сумі, що складає 1000 грн., щомісячно, до досягнення дитиною трьох років. В відкритому судовому засіданні позивач уточнила позовні вимоги та просила суд стягнути з відповідача на її користь аліменти на утримання дитини - сина [PERSON], [INFO], в розмірі 1/4 частини з усіх видів його заробітку, щомісячно, але не менше 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з дня подачі позову до суду та до досягнення дитиною повноліття та стягнути з відповідача на її користь аліменти, в розмірі 1/4 частини з усіх видів його заробітку (доходу), щомісячно, на її особисте утримання, починаючи з дня пред»явлення позову до суду та до досягнення дитиною трьохрічного віку. В відкритому судовому засіданні позивач підтримала свої позовні вимоги в повному обсязі та просила їх задоволити. Відповідач в суді позовні вимоги визнав в повному обсязі. Відповідно до ч.4 ст. 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. В даному випадку, суд вважає за можливе прийняти визнання позову відповідачем, оскільки це не суперечить закону, не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб. Суд, вислухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, прийшов до висновку, що позов обґрунтований і підлягає задоволенню з наступних підстав. В суді встановлено, що сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі з 12.11.2011 року, що підтверджується копією свідоцтва про шлюб, серії [NUMBER], виданого 12.11.2011 року ВДРАЦС Білоцерківського міськрайонного управління юстиції у Київській області. Однак, сторони проживають окремо. Сторони являються батьками малолітнього [PERSON], [INFO], що підтверджується копією свідоцтва про народження дитини, серії [NUMBER], виданого 28.05.2013 року ВДРАЦС Білоцерківського міськрайонного управління юстиції у Київській області. В суді, також, встановлено, що дитина проживає разом з матір»ю та знаходиться на утриманні матері, яка бажає офіційно отримувати аліменти на утримання дитини та на своє утримання до досягнення дитиною трирічного віку. Спільне життя між сторонами не склалося, відповідач добровільно матеріальної допомоги не надає, а надає її періодично, позивач не може самостійно утримувати дитину. В даний час позивач не працює, здійснює догляд за дитиною до трьох років, яка проживає разом з нею. Згідно ст.180 СК України, батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття, і тому відповідач як батько повинен надавати матеріальну допомогу на утримання дитини до досягнення нею повноліття, в зв'язку з чим позов підлягає задоволенню в частині стягнення аліментів на утримання дитини. Відповідно до ст. 75 Сімейного кодексу України дружина, чоловік повинні матеріально підтримувати один одного. Право на утримання (аліменти) має той із подружжя, який є непрацездатним, потребує матеріальної допомоги, за умови, що другий із подружжя може надавати матеріальну допомогу. Один із подружжя є таким, що потребує матеріальної допомоги, якщо заробітна плата, пенсія, доходи від використання його майна, інші доходи не забезпечують йому прожиткового мінімуму, встановленого законом. Згідно ч. 2 ст. 84 Сімейного кодексу України, дружина, з якою проживає дитина, має право на утримання від чоловіка - батька дитини до досягнення дитиною трьох років. Відповідно до ч.4 ст. 84 Сімейного кодексу України право на утримання дружина, з якою проживає дитина, має незалежно від того чи вона працює та незалежно від її матеріального становища, за умови, що чоловік може надавати матеріальну допомогу. Судом встановлено, що позивач не працює, здійснює утримання малолітньої дитини до 3-х років і потребує матеріальної допомоги, відповідач матір дитини не утримує, хоча має таку можливість. Що стосується розміру стягнення аліментів, то суд враховує, що позивач утримує дитину одноособово, перебуває у відпустці по догляду за дитиною до досягнення нею трьох років, відповідач здатний утримувати дитину та матір дитини та проти стягнення з нього аліментів на утримання дитини та коштів на особисте утримання позивача, до досягнення дитиною трьох років не заперечує. Відповідно до ст. 79, 88 ЦПК України, підлягають до стягнення з відповідача на користь держави судові витрати, а саме: 243 грн. 60 коп. судового збору. На підставі викладеного,

Outcome: approved