Jurisdiction: civil
Date: 2020-05-13 00:00:00

позивач звернулась до суду з позовом, в якому просить розірвати шлюб, укладений з відповідачем 13 травня 2006 року, зареєстрований у міському відділі реєстрації актів цивільного стану Львівського міського управління юстиції, актовий запис № 888; стягувати з відповідача в її користь аліменти на утримання неповнолітньої доньки, [PERSON] , [INFO] у твердій грошовій сумі в розмірі 4 000 гривень, щомісячно до досягнення дитиною повноліття. В обгрунтування позову покликається на те, що перебуває з відповідачем у шлюбі з 2006 року. У даному шлюбу в них народилася донька [PERSON] , [INFO] , яка проживає з нею та перебуває на її утриманні. Однак, сімейне життя у них не склалось. У зв`язку з різними поглядами на життя, почали виникати сварки та скандали, які призвели до того, що вони тривалий час не ведуть спільного господарства та не підтримують подружніх відносин. Сім`я розпалася остаточно і поновлена бути не може, шлюб існує формально, тому просить його розірвати. На момент пред`явлення позову між нею та відповідачем не досягнуто згоди з приводу матеріального утримання доньки, яка проживає з нею та перебуває на її утриманні. Зазначає, що відповідач є працездатним, а тому може утримувати їхню спільну дитину, що є його обов`язком. Просить позов задоволити. Позивач в режимі відеоконференції в судовому засіданні позовні вимоги підтримала, просить позов задоволити. Відповідач в судовому засіданні позовні вимоги про розірвання шлюбу визнав, просить шлюб розірвати. Щодо стягнення аліментів позов визнав частково та пояснив, що не відмовляється від свого обов`язку утримувати доньку до досягнення нею повноліття, проте заперечує щодо суми в розмірі 4 000 грн., які позивач просить стягувати з нього, щомісячно, оскільки на не має змоги сплачувати вказану суму. Крім того, зазначив, що надає кошти на утримання дитини добровільно і буде надавати у межах своїх можливостей. Заслухавши пояснення сторін, з`ясувавши дійсні обставини справи та перевіривши їх доказами, суд приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення частково з наступних підстав. Відповідно до ч.3 ст.105 Сімейного кодексу України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду. Згідно зі ст.112 Сімейного кодексу України суд ухвалює рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Судом встановлено, що сторони 13.05.2006 року уклали шлюб, зареєстрований у міському відділі реєстрації актів цивільного стануЛьвівського міського управління юстиції, актовий запис № 888, що підтверджується свідоцтвом про укладення шлюбу серії [NUMBER] , проте, міцної сім`ї не створили. Внаслідок непорозумінь та конфліктів, які виникали в сім`ї, сторони тривалий час не підтримують подружніх відносин та не ведуть спільного господарства. Конфлікт в сім`ї носить постійний характер, почуття любові та поваги, без яких повноцінна сім`я існувати не може, між ними втрачено, а примирення неможливе. Враховуючи наведені обставини, а також визнання відповідачем позову в цій частині, суд приходить до висновку, що подальше збереження шлюбу, який існує формально, суперечитиме інтересам сторін, а тому його слід розірвати. Відповідно до ст.180 Сімейного кодексу України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Вказаний обов`язок щодо утримання дитини покладений на обох батьків та є однаковим для них. Згідно ст.181 Сімейного кодексу України способи виконання батьками обов`язку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними. За домовленістю між батьками дитини той із них, хто проживає окремо від дитини, може брати участь у її утриманні в грошовій і (або) натуральній формі. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Виходячи із зазначеного положення у разі відсутності домовленості між батьками щодо способу утримання спір з приводу стягнення аліментів вирішується судом. З огляду на зазначене положення та враховуючи відсутність домовленості сторін щодо способу утримання дитини відповідачем між ними виник спір, який вирішується судом. Як вбачається із копії свідоцтва про народження серії [NUMBER] , відповідач є батьком неповнолітньої [PERSON] , [INFO] , відтак, зобов`язаний її утримувати до досягнення нею повноліття. Відповідно до ст. 184 Сімейного кодексу України суд за заявою одержувача визначає розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Розмір аліментів, визначений судом або за домовленістю між батьками у твердій грошовій сумі, підлягає індексації відповідно до закону. Згідно з ч. 2 ст. 182 Сімейного кодексу України розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. При визначенні розміру аліментів, суд враховує вік дитини та потреби на її утримання, стан здоров`я дитини, матеріальне становище дитини, яку утримує лише позивач, яка працює, матеріальне становище відповідача, який є працездатного віку, відсутність інформації щодо утримання інших осіб, а також однаковий обов`язок обох батьків утримувати дитину та приходить до висновку, що з відповідача в користь позивача на утримання неповнолітньої дитини слід щомісячно стягувати аліменти у твердій грошовій сумі в розмірі 2 000 грн., щомісячно до досягнення дитиною повноліття. Суд вважає необґрунтованою вимогу позивача в частині стягнення аліментів на утримання дитини в розмірі 4 000 грн., оскільки позивачем надано недостатньо доказів суду, які б свідчили про щомісячні витрати на утримання дитини у зазначеному розмірі. Відповідно до ст. 79, 191 Сімейного кодексу України аліменти на дитину та одному з подружжя присуджуються за рішенням суду від дня подання позовної заяви, тобто з 21.02.2020 року. Згідно з вимогами ст.430 ЦПК України суд допускає негайне виконання рішень у справах про стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць. Оскільки позивач при зверненні до суду з позовом про стягнення аліментів звільнена від сплати судового збору на підставі ст. 5 Закону України «Про судовий збір», враховуючи вимоги ст.141 ЦПК України, з відповідача в дохід держави підлягає стягненню 840 грн. 80 коп. судового збору. Крім того, відповідно до ст. 141 ЦПК України з відповідача на користь позивача слід стягнути 840 грн. 80 коп. судового збору.

Outcome: approved