Jurisdiction: civil
Date: 2021-03-31 00:00:00

позивач звернулась до суду з позовом, в якому просить стягувати з відповідача в її користь аліменти на утримання неповнолітнього сина, [PERSON] , [INFO] у розмірі 1/4 від усіх видів заробітку (доходу) платника аліментів, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, до досягнення дитиною повноліття, а також аліменти на своє утримання в розмірі 1/6 частки з усіх видів його заробітку (доходу), щомісячно, до досягнення неповнолітнім сином [PERSON] , [INFO] , трьох років. В обґрунтування позовних вимог покликається на те, що з 25.12.2015 року перебувала з відповідачем у зареєстрованому шлюбі, у якому [INFO] народився син, [PERSON] . Рішенням Галицького районного суду м. Львова від 17.11.2020 року шлюб з відповідачем розірвано. На момент пред`явлення позову між нею та відповідачем не досягнуто згоди з приводу матеріального утримання сина, який проживає з нею та перебуває на її утриманні. Вона знаходиться у відпустці по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку, відтак, вважає, що має право на утримання від відповідача до досягнення дитиною трьох років. Зазначає, що відповідач є працездатним, а тому може утримувати її та їхню спільну дитину, що є його обов`язком. Просить позов задоволити. Відповідач подав до суду відзив, в якому зазначив, що позов визнає частково. Вказує на те, що не відмовляється від свого обов`язку утримувати сина до досягнення ним повноліття, однак, сплачувати аліменти у такому розмірі в якому просить позивач немає змоги, оскільки на його утриманні перебуває ще двоє інших неповнолітніх дітей, на утримання яких він сплачує аліменти. Крім того, зазначив, що надає кошти на утримання дитини добровільно і буде надавати у межах своїх можливостей, купляє одяг, продукти харчування та забезпечує усі витрати по дошкільній освіті сина, половину тижня син проживає разом із ним. Вважає можливим сплачувати аліменти на утримання сина в розмірі 3 000 грн., щомісячно.Сплачувати аліменти на утримання дружини не має можливості, оскільки залишиться без засобів існування, тому в цій частині позову просить відмовити. В судовому засіданні представник позивача позов підтримав, надав пояснення аналогічні змісту позовної заяви та просить такий задоволити в повному обсязі. Відповідач та представники відповідача надали пояснення, що відповідають змісту відзиву на позов. Заслухавши пояснення представника позивача, відповідача та його представників, з`ясувавши дійсні обставини справи та перевіривши їх доказами, суд приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення частково з наступних підстав. Відповідно до ст.180 Сімейного кодексу України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно ст.181 Сімейного кодексу України способи виконання батьками обов`язку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними. За домовленістю між батьками дитини той із них, хто проживає окремо від дитини, може брати участь у її утриманні в грошовій і (або) натуральній формі. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Виходячи із зазначеного положення у разі відсутності домовленості між батьками щодо способу утримання спір з приводу стягнення аліментів вирішується судом. З огляду на зазначене положення та враховуючи відсутність домовленості сторін щодо способу утримання дитини відповідачем між ними виник спір, який вирішується судом. Як вбачається із копії свідоцтва про народження серії [NUMBER] , відповідач є батьком неповнолітнього [PERSON] , [INFO] , відтак, зобов`язаний його утримувати до досягнення ним повноліття. Судом встановлено, що позивач знаходиться у відпустці по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку з 06.09.2018 року до [INFO] , що підтверджується довідкою № 741 від 01.12.2020 року. Відповідно до ч.1 ст.183 СК України частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Згідно з ч. 2 ст. 182 Сімейного кодексу України розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Відповідно до відомостей Головного управління ДПС у Львівській області, наданих на виконання ухвали суду, приватним підприємцем [PERSON] , згідно поданої декларації платника єдиного податку за 2020 рік за період з 01.01.2020 року по 31.12.2020 року задекларовано 226 237 грн. 50 коп. доходу. Окрім цього, згідно відомостей ПрАТ «Карлсберг Україна», із відповідачем було укладено договір цивільно-правового характеру про надання послуг, у зв`язку із чим за період з 01.01.2020 року по 30.11.2020 р. ним було виконано робіт на загальну суму 32 907 грн., які йому оплачено. Відповідно до рішення Шевченківського районного суду м. Львова від 04.03.2015 року з [PERSON] в користь [PERSON] стягуються аліменти на утримання дітей [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , щомісячно, в розмірі 1/3 частини від всіх видів заробітку, але не менше ніж 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 08 грудня 2014 року до досягнення старшою дитиною повноліття, після чого продовжти стягнення аліментів в розмірі 1/6 частини всіх видів заробітку, але не менше ніж 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, до досягнення молодшою дитиною повноліття. При визначенні розміру аліментів, суд враховує вік дитини та потреби на її утримання, стан здоров`я дитини, матеріальне становище дитини, яка проживає з позивачкою, яка перебуває у відпустці по догляду за дитиною до трьох років, джерел доходу немає, матеріальне становище відповідача, який є приватним підприємцем, отримує дохід від підприємницької діяльності та укладення цивільно-правових угод, має на утриманні інших осіб, а також однаковий обов`язок обох батьків утримувати дитину та приходить до висновку, що з відповідача в користь позивача на утримання неповнолітнього сина слід стягувати аліменти в розмірі 1/4 від усіх видів заробітку (доходу) платника аліментів, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, до досягнення дитиною повноліття. Відповідно до вимог ч.2 ст. 84 Сімейного кодексу України дружина, з якою проживає дитина, має право на утримання від чоловіка - батька дитини до досягнення дитиною трьох років. Право на утримання вагітна дружина, а також дружина, з якою проживає дитина, має незалежно від того, чи вона працює, та незалежно від її матеріального становища, за умови, що чоловік може надавати матеріальну допомогу. Враховуючи те, що позивач є матір`ю [PERSON] , [INFO] , батьком якої є відповідач, перебуває у відпустці по догляду за дитиною до досягнення нею 3-річного віку, у зв`язку із чим не працює та має право на одержання утримання від відповідача, який є батьком дитини, працює та отримує дохід, відтак, суд вважає, що відповідач може надавати матеріальну допомогу позивачу до досягнення дитиною трьох років. З огляду на зазначені обставини, а також з урахуванням положень ст. 80 Сімейного кодексу України, зважаючи на наявність у відповідача на утриманні неповнолітніх дітей, суд приходить до висновку, що з відповідача в користь позивача на її утримання слід стягувати аліменти в розмірі 1/10 частки з усіх видів його заробітку (доходу), щомісячно, до досягнення неповнолітнім сином [PERSON] , трьох років. Відповідно до ст. 79 Сімейного кодексу України аліменти одному з подружжя присуджуються за рішенням суду від дня подання позовної заяви, тобто з 15.12.2020 року. Згідно з вимогами ст.430 ЦПК України суд допускає негайне виконання рішень у справах про стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць. Оскільки позивач при зверненні до суду з позовом про стягнення аліментів звільнена від сплати судового збору на підставі ст. 5 Закону України «Про судовий збір», враховуючи вимоги ст.141 ЦПК України, з відповідача в дохід держави підлягає стягненню 1816 грн. судового збору .

Outcome: approved