Jurisdiction: civil
Date: 2020-08-03 00:00:00

Позивач звернулась до суду з вищевказаним позовом, в обґрунтування заявлених вимог вказала, що 18 грудня 2019 р. року між сторонами укладено попередній договір, згідно якого домовились, що в строк до 30.01.2020 р. сторони укладуть та належним чином оформлять договір купівлі-продажу нерухомого майна, а саме будинок та земельну ділянку за адресою [ADDRESS] , вартість майна - 37 000 доларів США. При цьому продавець (третя особа по справі) зобов`язався приватизувати земельну ділянку, на котрій розташований будинок, в строк до 30 січня 2020 р. На підтвердження свого наміру придбати нерухоме майно позивачем передано відповідачу, як посереднику, грошові кошти в сумі 1000 доларів США, проте продавець в обумовлений строк земельну ділянку не приватизував, у зв`язку з чим договорі купівлі-продажу не укладено з вини продавця. 19.05.2020 р. позивач направив на юридичну адресу, та адресу зазначену в договорі вимогу про повернення коштів, але станом на 09.06.2020 р. відповідач коштів не повернув, а тому позивач була змушена звернутись з вказаним позовом до суду та просить суд стягнути з відповідача на свою користь кошти в сумі 1000 доларів США. Ухвалою Черкаського районного суду Черкаської області від 19.06.2020 року про відкриття провадження, розгляд справи проводиться за правилами спрощеного позовного провадження з викликом сторін. Відповідачу визначено п`ятнадцятиденний строк з дня вручення ухвали про відкриття провадження у справі для подання відзиву на позовну заяву. Позивач та її представник в судове засідання не з`явилися, проте на адресу суду надійшла заява, в якій представник позивача позовні вимоги підтримує в повному обсязі та просить суд справу розглядати без їх участі. Відповідач в судове засідання не з`явився, будучи повідомленим про дату, час і місце судового розгляду у встановленому законом порядку, у встановлений судом строк відзив на позовну заяву не подав, заяви про відкладення розгляду справи або розгляду справи без його участі до суду не надходило, про причини неявки суд не повідомив, а тому суд відповідно до ст.280 ЦПК України суд вважає за можливе вирішити справу в заочному порядку. Дослідивши наявні у справі докази та оцінивши їх у сукупності, судом встановлені наступні фактичні обставини і відповідні їм правовідносини. 18 грудня 2019 р. між між [PERSON] (продавець) та [PERSON] укладено попередній договір, відповідно до якого сторони зобов`язались в майбутньому, в обумовлений п.6.1 цього Договору строк, укласти і належним чином оформити договір купівлі-продажу нерухомого майна на умовах і в порядку, визначених цим Договором. Відповідно до п.3.1.1 та п.4.1.1. Договору сторони зобов`язуються укласти Основний договір у термін, місці та на умовах, встановлених цим Договором до 30 січня 2020 року. Відповідно до п.3.4. Договору продавець за свій рахунок зобов`язується приватизувати земельну ділянку з кадастровим номером 7124989000:02:003:1478, площею 0,0843 га до 30 січня 2020 р. Відповідно до п.5.1 Договору на підтвердження зобов`язання і на забезпечення його виконання, з метою забезпечення реалізації своїх намірів щодо купівлі-продажу будинку та своєї платіжної спроможності, Покупець передав, суму завдатку в розмірі 1000 (одна тисяча) доларів США, яка передається на відповідальне збереження ТОВ «Люльченко і Ко» до підписання договору купівлі-продажу. Відповідно до ст. 635 ЦК України попереднім є договір, сторони якого зобов`язуються протягом певного строку (у певний термін) укласти договір у майбутньому (основний договір) на умовах, встановлених попереднім договором. Попередній договір укладається у формі, встановленій для основного договору, а якщо форма основного договору не встановлена, - у письмовій формі. Зобов`язання, встановлене попереднім договором, припиняється, якщо основний договір не укладений протягом строку (у термін), встановленого попереднім договором, або якщо жодна із сторін не направить другій стороні пропозицію про його укладення. Нормами ст. 657 ЦК України передбачено, що договір купівлі-продажу житлового будинку (квартири) або іншого нерухомого майна укладається у письмовій формі і підлягає нотаріальному посвідченню та державній реєстрації, крім договорів купівлі-продажу майна, що перебуває в податковій заставі. Відповідно до ч. 1 ст. 546 ЦК України, виконання зобов`язання може забезпечуватися неустойкою, порукою, гарантією, заставою, притриманням, завдатком. Частиною 1 ст. 570 ЦК України, встановлено, що завдатком є грошова сума або рухоме майно, що видається кредиторові боржником у рахунок належних з нього за договором платежів, на підтвердження зобов`язання і на забезпечення його виконання. Таким чином, внесення завдатку, як способу забезпечення виконання зобов`язання може мати місце лише у випадку наявності зобов`язання, тобто укладеного між сторонами договору, яким визначено предмет та істотні умови. Однак, договір купівлі-продажу між сторонами укладений не був, у зв`язку з чим відсутні підстави вважати передані кошти завдатком. В такому випадку, такі кошти, відповідно до ч. 2 ст. 570 ЦК України - є авансом. Оскільки, виходячи із встановлених обставин, правова природа отриманих відповідачем коштів визначена законом, то те, що сторонами вони зазначені як завдаток правового значення не має і не може тягти за собою наслідків, передбачених ст. 571 ЦК України. При цьому, згідно правової позиції Верховного Суду України, викладеної у постанові від 13.02.2013 року у справі № 6-176цс12 та Постанові від 02.09.2015 року у справі №6-226цс14, внесення завдатку як способу забезпечення виконання зобов`язання може мати місце лише в разі наявності зобов`язання. Якщо договору, який б за своєю формою та змістом відповідав вимогам закону, між сторонами укладено не було, а сторони лише домовилися укласти такий договір в майбутньому, передана грошова сума є авансом, який підлягає поверненню. Поверненню підлягає й аванс, отриманий за попереднім договором. Правила ст. 570 ЦК України про завдаток поширюються на випадки, коли договір було укладено, але одна зі сторін ухиляється від його виконання (постанова Судової палати у цивільних справах Верховного Суду України від 25 вересня 2013 р. у справі № 6-82цс13). Однак, враховуючи, що договір між сторонами укладено не в належній формі, тобто між сторонами існувала лише попередня домовленість, передані кошти суд вважає авансом, а не завдатком. Так, на відміну від завдатку, аванс - це спосіб платежу. У разі сплати авансу, кредитор не може бути зобов`язаний до повернення авансу у подвійному розмірі і відповідно до відшкодування збитків. За таких обставин суд дійшов обґрунтованого висновку про задоволення позовних вимог в повному обсязі та стягненню із відповідача на користь позивача суми авансового платежу у розмірі 1000 доларів США. Як роз`яснив Пленум Верховного Суду України у п.14 Постанови від 18 грудня 2009 року №14 «Про судове рішення у цивільній справі», у разі пред`явлення позову про стягнення грошової суми в іноземній валюті суду слід у мотивувальній частині рішення навести розрахунки з переведенням іноземної валюти в українську за курсом, встановленим Національним банком України на день ухвалення рішення. Згідно офіційного курсу гривні до євро встановленого Національним банком України вбачається, що станом на 04.08.2020 року 1 долар США становить 27,7365 грн. В даному випадку між сторонами було укладено договір про наміри лише у простій письмовій формі, що свідчить про не виникнення у сторін належним чином оформленого зобов`язання щодо укладення договору купівлі-продажу об`єктів нерухомого майна, а виникли лише наміри, які не були реалізовані, а тому сума, яка передана позивачем на користь відповідача в розмірі 1000 доларів США, що в гривневому еквіваленті по курсу НБУ складає 27736,50 грн. підлягає поверненню. З огляду на те, що позивач звільнена від сплати судового збору, у відповідності зі ст.141 ЦПК України з відповідача на користь держави підлягає стягненню судовий збір в розмірі 840,80 грн. На підставі вищевикладеного,

Outcome: approved