Jurisdiction: civil
Date: 2017-11-15 00:00:00

Позивач звернулась до суду з позовом до відповідача про позбавлення батьківських прав, посилаючись на те, що з відповідачем по справі вона перебувала у зареєстрованому шлюбі з 15.10.2005 по 19.05.2011 року. Від шлюбу у них народилася дитина - син [PERSON],[INFO], відповідач по справі [PERSON] дитину матеріально не підтримує, не спілкується з сином та не цікавиться його фізичним та духовним розвитком, тобто фактично самоусунувся від виховання своєї дитини. У зв'язку з наведеним просить суд з урахуванням уточнених позовних вимог позбавити батьківських прав [PERSON], відносно малолітнього сина [PERSON],[INFO] та стягнути аліменти у розмірі 1/4 частини усіх видів заробітку (доходу) щомісячно але не менше 50% відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. В судове засідання позивач та її представник [PERSON], надали заяву про слухання справи без їх участі, позовні вимоги підтримали проти заочного розгляду не заперечували. Відповідач у судове засідання не з'явився, про місце та час розгляду справи повідомлений належним чином, про причину неявки суд не повідомив. Представник третьої особи в судове засідання надала заяву, в якій просила провести розгляд справи без її участі. Зі згоди представника позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст.224 ЦПК України. Відповідно до ч.2 ст. 197 ЦПК України у разі неявки у судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного запису не здійснюється. Вивчивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позовні вимоги обґрунтовані та такі, що підлягають задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що відповідно до свідоцтва про шлюб серії [NUMBER] [PERSON] перебувала у зареєстрованому шлюбі з [PERSON] з 15.10.2005 року Суворовським відділом реєстрації актів цивільного стану Херсонського міського управління юстиції, актовий запис, 375. Відповідно до свідоцтва про народження серії [NUMBER] у них народилася дитина - [PERSON], [INFO], де батьками вказані батько - [PERSON], мати - [PERSON]. Відповідно до рішення Первомайського міського суду Луганської області від 19.05.2011 року шлюб між позивачем та відповідачем розірвано. Відповідно до свідоцтва про шлюб серії [NUMBER] позивач змінила прізвище з [PERSON] на «[PERSON]». Судом встановлено та вбачається з матеріалів справи, що малолітній [PERSON],2006 р.н. проживає разом з матір'ю - позивачем по справі та перебуває на повному її утримані . Відповідно до довідки №91 від 31.10.2017 року [PERSON] мешкає за адресою: [ADDRESS], склад сім'ї: [PERSON],2006р.н.. Відповідно до довідки №5235/36.1 від 08.06.17 року виданої О/у СКП Дніпровського ВП ХВП ГУНП в Херсонській області підполковником поліції О.В. Дідіченко про те що [PERSON] зверталася з заявою за фактом встановлення місцезнаходження її колишнього чоловіка [PERSON], [INFO], місце знаходження якого не відоме. Як зазначається у висновку Виконавчого комітету Дніпровської районної у м. Херсоні ради від 15.11.2017року питання про доцільність позбавлення батьківських прав [PERSON] відносно неповнолітнього сина [PERSON],[INFO]., позитивно розглянуто на комісії з питань захисту прав дитини, та вважають доцільним позбавити відповідача батьківських прав, оскільки батько не цікавився життям дитини, не бачиться та не спілкується з сином, не надає матеріальної допомоги. Всі питання щодо виховання та розвитку малолітнього вирішується матір'ю. Згідно до ст.150 СК України, батьки зобов'язані піклуватися про здоров'я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток. Згідно ст.164 СК України мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він: ухиляються від виконання своїх обов'язків по вихованню дитини. Відповідно до п.15 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 30 березня 2007 р. № 3 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав», позбавлення батьківських прав є крайнім заходом впливу на батьків, а тому питання про його застосування слід вирішувати лише після повного, всебічного, об'єктивного з'ясування обставин по справі, зокрема ставлення батьків до дитини. П.16 зазначеної Постанови Пленуму Верховного Суду України передбачає, що особи можуть бути позбавлені батьківських прав лише щодо дитини, яка не досягла вісімнадцяти років, і тільки з підстав, передбачених ст. 164 СК України. Ухилення батьків від виконання своїх обов'язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори як кожен окремо, так і в сукупності, треба розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов'язками. Таким чином, проаналізувавши зібрані докази по справі, суд приходить до висновку про те, що відповідач ухиляється від виконання своїх обов'язків по вихованню своєї неповнолітнього сина, у зв'язку з чим суд вважає, що заявлений позов підлягає задоволенню у повному обсязі.

Outcome: approved