Jurisdiction: civil
Date: 2018-10-09 00:00:00

Позивач звернувся з позовом про стягнення з відповідача 62\~549,72 гривень сплачених коштів в порядку регресу та судового збору в розмірі 1\~762 гривень. Позов мотивує тим, що 22 листопада 2014 року в м. Львові на пр. Свободи з вини відповідача сталася дорожньо-транспортна пригода, внаслідок якої були пошкоджені автомобілі Опель номерний знак [NUMBER], який належав [PERSON] та Мітсубісі номерний знак [NUMBER], який належав [PERSON] Вартість матеріальних збитків у відповідності до висновків експертних автотоварознавчих досліджень № 418 від 13 грудня 2014 року та № 416 від 11 грудня 2014 року становить 40\~723,43 гривень та 21\~826,31 гривень відповідно. Вказані кошти позивачем були сплачені 4 березня 2015 року [PERSON] і [PERSON] відповідно. 3 і 4 березня 2015 року позивач звертався до відповідача з листами про відшкодування понесених витрат в добровільному порядку. В обґрунтування позовних вимог посилається на додані до позовної заяви письмові докази, які підтверджують право вимоги до відповідача та розмір заборгованості останнього. Як на підставу задоволення позовних вимог позивач посилається на ст.ст. 1166, 1188, ч. 1 ст. 1191 ЦК України, ст. 38 Закону України «Про обовязкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів». Ухвалою Шевченківського районного суду м. Львова від 14 лютого 2018 року відкрито провадження у справі. 1 червня 2018 року ухвалою Шевченківського районного суду м. Львова дану справу передано за територіальною підсудністю до Личаківського районного суду м. Львова. Матеріали даної справи надійшли до суду 3 липня 2018 року. У відповідності до вимог\~ст. 14 ЦПК України, автоматизованою системою документообігу суду 3 липня 2018 року було визначено суддю Стрепка Н.Л. для розгляду вказаної справи. 4 липня 2018 року вказану справу прийнято до провадження судді Стрепка Н.Л. і призначено до розгляду в судове засідання в порядку спрощеного позовного провадження. Представник позивача [PERSON], який діяв на підставі довіреності від 28 грудня 2017 року в судове засідання не зявився, подав клопотання відповідно до якого позов підтримує в повному обсязі, розгляд справи просить проводи у відсутності представника позивача та у випадку повторної неявки відповідача в судове засідання відносно постановлення заочного рішення не заперечував. Відповідач в судові засідання 2 серпня 2018 року та 10 жовтня 2018 року не зявився, хоча належним чином повідомлявся про час та місце їх проведення, про причини неявки суду не повідомив, відзиву на позовну заяву або клопотання про відкладення розгляду справи не подав. За таких обставин, відповідно до ч. 4 ст.\~223,\~ ч. 1 ст. 280 ЦПК України суд вважає за можливе провести судове засідання у відсутності сторін у справі та постановити заочне рішення на підставі доказів, які знаходяться в матеріалах справи. Перевіривши матеріали справи, оцінивши в сукупності зібрані у справі докази, вирішуючи спір в межах заявлених позовних вимог, суд вважає, що позов підлягає до задоволення, виходячи з таких мотивів. \~ В судовому засіданні встановлено, що [PERSON] 22 листопада 2014 року о 17 годині 45 хвилин, в м. Львові на пр. Свободи, 11, керуючи автомобілем марки «Крайслер», реєстраційний номер RP41302, не врахувавши дорожньої обстановки, не дотримався безпечної дистанції, внаслідок чого здійснив зіткнення з автомобілем марки «Опель», реєстраційний номер [NUMBER], який по інерції зіткнувся з автомобілем марки «Міцубісі», реєстраційний номер [NUMBER], внаслідок чого вказані автомобілі зазнали технічних пошкоджень, що стверджується постановою Галицького районного суду м. Львова від 9 грудня 2014 року (а.с. 5). На \~час \~розгляду \~справи вищеназвана постанова суду\~не скасована, а \~тому \~є \~чинною. Частина 2 ст. 82 Цивільного процесуального кодексу України передбачає, що вирок суду в кримінальному провадженні, ухвала про закриття кримінального провадження і звільнення особи від кримінальної відповідальності або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення, які набрали законної сили, є обов'язковими для суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалений вирок, ухвала або постанова суду, лише в питанні, чи мали місце ці дії (бездіяльність) та чи вчинені вони цією особою. \~ 22 і 23 грудня 2018 року [PERSON] і [PERSON]-Р.В. відповідно звернулись до Моторного (транспортного) страхового бюро України з заявами про здійснення відшкодування оціненої шкоди заподіяної в результаті дорожньо-транспортної пригоди, яка сталась 22 листопада 2014 року в м. Львові на пр. Свободи, 11, за участю транспортного засобу [PERSON] марки «Крайслер», реєстраційний номер RP41302 (а.с. 6, 7). З копії полісів № АС/9183114 від 1 липня 2014 року та № АС/9234503 від 24 січня 2014 року вбачається, що цивільно-правова відповідальність [PERSON] (автомобіль марки «Опель», реєстраційний номер [NUMBER]) і [PERSON] (автомобіль марки «Міцубісі», реєстраційний номер [NUMBER]) була застрахована (а.с. 8, 9). Відповідно до висновку експертного автотоварознавчого дослідження № 418 від 13 грудня 2014 року вартість відновлюваного ремонту, з врахуванням коефіцієнта фізичного зносу, автомобіля Опель реєстраційний номер [NUMBER] становить 40\~723,43 гривень (а.с. 10-14). Відповідно до висновку експертного автотоварознавчого дослідження № 416 від 11 грудня 2014 року вартість відновлюваного ремонту, з врахуванням коефіцієнта фізичного зносу, автомобіля «Міцубісі», реєстраційний номер [NUMBER] становить 21\~826,31 гривень (а.с. 15-19). З платіжних доручень № 9869 від 4 березня 2015 року та № 9870 від 4 березня 2015 року вбачається, що позивачем [PERSON] сплачено 40\~723,43 гривень, а [PERSON] 21\~826,31 гривень відповідно (а.с. 20). Позивач звертався до відповідача з листами від 3 і 4 березня 2015 року щодо добровільної сплати перерахованих вище коштів. Згідно з\~ст.\~1166\~ЦК України\~майнова шкода,\~завдана неправомірними\~рішеннями,\~діями чи\~бездіяльністю особистим\~немайновим правам\~фізичної або\~юридичної особи,\~а також\~шкода,\~завдана майну\~фізичної або\~юридичної особи,\~відшкодовується в\~повному обсязі\~особою,\~яка її\~завдала. \~ У відповідності до п. 1 ч. 1 ст. 1188 ЦК України шкода, завдана внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки, одній особі з вини іншої особи, відшкодовується винною особою. У відповідності до вимог ст. 1191 ЦК України особа, яка відшкодувала шкоду, завдану іншою особою, має право зворотної вимоги (регресу) до винної особи у розмірі виплаченого відшкодування, якщо інший розмір не встановлений законом. \~ Згідно з п.п. а п. 41.1 ст. 41 Закону України «Про обовязкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» МТСБУ за рахунок коштів фонду захисту потерпілих відшкодовує шкоду на умовах, визначених цим Законом, у разі її заподіяння транспортним засобом, власник якого не застрахував свою цивільно-правову відповідальність, крім шкоди, заподіяної транспортному засобу, який не відповідає вимогам пункту 1.7 статті 1 цього Закону, та майну, яке знаходилося в такому транспортному засобі. Пункт 22.1 ст. 22 вказаного закону регламентує, що у разі настання події, яка є підставою для проведення регламентної виплати, МТСБУ у межах страхових сум, що були чинними на день настання такої події, відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров'ю, майну третьої особи. Відповідно до п.п. 38.2.1 п. 38.2 ст. 38 вказаного закону МТСБУ після сплати страхового відшкодування має право подати регресний позов 38.2.1. до власника, водія транспортного засобу, який спричинив дорожньо-транспортну пригоду, який не застрахував свою цивільно-правову відповідальність, крім осіб, зазначених у пункті 13.1 статті 13 цього Закону. Таким чином, судом встановлено, що позивач сплатив регламентну виплату потерпілим від дорожньо-транспортної пригоди, винним у вчинені якої був відповідач у справі, а тому до позивача перейшло право регресної вимоги до відповідача в межах сум регламентної виплати. Враховуючи наведене вище з відповідача слід стягнути в користь позивача 62\~549,72 гривень. Крім того, у відповідності до ст. 141 ЦПК України з відповідача підлягають стягнення понесені позивачем судові витрати в розмірі 1\~762 гривень судового збору.

Outcome: approved