Jurisdiction: civil
Date: 2019-08-15 00:00:00

Позивач звернулась до суду з вказаним позовом, посилаючись на те, що 20.10.2010 року між нею та ТОВ «Лотівка Еліт» був укладений договір оренди землі, відповідно до якого вона передала відповідачу у строкове платне користування власну земельну ділянку кадастровий номер 6825587500:02:001:0020 , площею 4,0148 га, яка розташована на території Серединецької сільської ради Шепетівського району, строком на 5 років. Підписані документи представники відповідача забрали на реєстрацію, після завершення якої один екземпляр повинні були повернути їй, однак цього не зробили. У 2015 році після завершення дії договору, вона звернулась до відповідача з проханням повернути їй земельну ділянку, однак їй було відмовлено посилаючись на те, що реєстрація договору оренди землі проводилась у 2012 році. У 2018 році отримавши примірник договору виявила, що строк дії договору вказано 10 років, а його державна реєстрації вчинена 31.07.2012 року. Вказує, що в договорі стоїть не її підпис, а підроблений. За наведених обставин, просить визнати вищевказаний договір оренди землі недійсним. В судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримав, підтвердив обставини, викладені в позовній заяві, просить задовольнити позов та стягнути судові витрати. Представник відповідача направив відзив на позов, в судовому засіданні позов не визнав, вважає вимоги позивача необґрунтованими, недоведеними, оскільки спірний договір оренди укладено на 10 років, зареєстровано у Шепетівському районному відділі Держкомзему у Шепетівському районі і є чинним до 31.08.2022 року. З моменту набуття договором чинності, протягом 6 років сторони виконують його істотні умови, а отже його укладення відповідало внутрішній волі позивача. Підтвердженню цьому також слугує написання позивачем заяв протягом декількох років підряд з проханням видати в грошовій формі орендну плату за користування земельною ділянкою з посиланням на оспорюваний договір, із зазначенням дати його укладення та державної реєстрації. Такі дії позивача, як і отримання коштів, свідчать не лише про обізнаність щодо наявності та факту укладання договору оренди, але й підкреслюють вчинення дій, спрямованих на схвалення й виконання умов спірного договору оренди. Заслухавши представників сторін, дослідивши письмові докази по справі, суд знаходить позов задовольнити з наступних підстав. Згідно ст. 13 Закону України «Про оренду землі» договір оренди землі - це договір, за яким орендодавець зобов`язаний за плату передати орендареві земельну ділянку у володіння і користування на певний строк, а орендар зобов`язаний використовувати земельну ділянку відповідно до умов договору та вимог земельного законодавства. Відповідно до ч.1 ст. 14, ст. 18, ч.1 ст. 20 Закону України «Про оренду землі» (в редакції чинній на момент укладення спірного договору) договір оренди землі укладається у письмовій формі та за бажанням однієї із сторін може бути посвідчений нотаріально. Договір оренди землі набирає чинності після його державної реєстрації. Укладений договір оренди землі підлягає державній реєстрації. Судом встановлено, що позивач [PERSON] є власником земельної ділянки площею 4,0148 га в межах згідно з планом, цільове призначення якої ведення товарного сільськогосподарського виробництва, що знаходиться на території Серединецької сільської ради Шепетівського району Хмельницької області, кадастровий номер земельної ділянки 6825587500:02:001:0020 , що підтверджується даними державного акта на право власності на земельну ділянку серії ЯЛ № 397407 , виданого 20.10.2010 року. 20 жовтня 2010 року між [PERSON] (орендодавець) та ТОВ «Лотівка Еліт» (орендар) укладено договір оренди землі, відповідно до умов якого орендодавець надає, а орендар приймає в строкове платне користування вищевказану земельну ділянку строком на 10 років. Даний договір зареєстровано у Шепетівському районному відділі Держкомзему, про що у державному реєстрі земель вчинено запис від 31.08.2012 року за № 682558754004959. На виконання вказаного договору, цього ж дня сторонами був складений акт приймання-передачі об`єкту оренди. Як вбачається з даних висновку експерта № 558/559/19-26 1533/1534/19-26 від 25.04.2019 року, підписи у графі «Орендодавець» в договорах оренди землі від 20.10.2010 року, укладених між [PERSON] та ТОВ «Лотівка Еліт» виконані не [PERSON] , а іншою особою. Відповідно до ч.3 ст. 203 ЦК України волевиявлення учасника правочину має бути вільним і відповідати його внутрішній волі. Відповідно до ч.1 ст. 215 ЦК України підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені частинами першою - третьою, п`ятою та шостою статті 203 ЦК України. Враховуючи те, що спірний договір, укладений від імені позивача, підписаний не нею, а іншою особою, тобто він укладений без волевиявлення [PERSON] , у зв`язку з чим він є недійсним. Аналогічні правові позиції Великої Палати Верховного Суду, висловлені у постанові від 12 грудня 2018 року у справі № 61-37410св18, та Верховного Суду України у постанові від 22 квітня 2015 року №6-48цс15, які були ухвалені за результатами розгляду справ з подібними фактичними та юридичними обставинами. За наведених обставин вимоги позивача підлягають задоволенню. Витрати понесені позивачем на залучення експерта, судовий збір, відповідно до ч.ч. 3-7 ст. 139, п. 1 ч.2 ст. 141 ЦПК України підлягають стягненню з відповідача на користь позивача. У стягненні витрат на професійну правничу допомогу суд знаходить відмовити, оскільки представником позивача в порушення вимог ч. 3 ст. 138 ЦПК України не надано детального опису виконаних ним робіт (наданих послуг) та здійснених витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Outcome: approved