Jurisdiction: civil
Date: 2014-09-01 00:00:00

Позивач звернулась до суду з позовом до відповідача про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням, в якому вказала, що вона перебувала у шлюбі з відповідачем та вони проживали за адресою: [ADDRESS], де відповідач і був зареєстрований. У вересні 2006 року шлюб між позивачем та відповідачем було розірвано. Однак до розірвання шлюбу відповідач в добровільному порядку залишив своє місце проживання та на даний момент у спірній квартирі не проживає. Посилаючись на те, що відповідач більше шести місяців не проживає за вказаною вище адресою, позивач просить суд визнати відповідача [PERSON] таким, що втратив право користування квартирою [ADDRESS]. Позивач в судове засідання не з'явилась, про день, час та місце розгляду справи повідомлялась належним чином, звернулась до суду з заявою про розгляд справи за її відсутності, позовні вимоги підтримує в повному обсязі та не заперечує проти заочного розгляду справи. Відповідач в судове засідання не з'явилась, про день, час та місце розгляду справи повідомлялась належним чином шляхом направлення поштової кореспонденції. Заперечень проти позову не надав, явку представника не забезпечив. Треті особи [PERSON] та [PERSON] в судове засідання не з'явились, про день, час та місце розгляду справи повідомлялась належним чином. Представник третьої особи Оболнської районної в м.Києві державної адміністрації в судове засідання не з'явився, про день, час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, звернувся до суду з клопотанням про розгляд справи за його відсутності. Відповідно до ст. 224 ЦПК України суд вважає за можливе ухвалити заочне рішення. Дослідивши матеріали справи, суд вважає встановленими наступні обставини та відповідні їм правовідносини. Судом встановлено, що позивач та відповідач перебували в зареєстрованому шлюбі, який 12.09.2006 року було розірвано (а.с.11). Відповідно до довідки форми №3 за №11615 від 06.08.2014 року, у спірній квартирі зареєстровані позивач, відповідач, треті особи [PERSON] та [PERSON], а також онука позивача - [PERSON] (а.с.10). Відповідно до ст. 47 Конституції України кожен має право на житло. Ніхто не може бути примусово позбавлений житла інакше як на підставі закону за рішенням суду. Згідно із ст. 383 ЦК України власник житлового будинку, квартири має право використовувати помешкання для власного проживання, проживання членів своєї сім'ї, інших осіб і не має права використовувати його для промислового виробництва. Відповідно до ст. 191 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном. Згідно ст. 405 ЦК України члени сім'ї власника житла, які проживають разом з ним, мають право на користування цим житлом відповідно до Закону. Житлове приміщення, яке вони мають право займати, визначається його власником. Відповідно до ч. 2 ст. 405 ЦК України член сім'ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім'ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом. Відповідно до ст.72 Житлового кодексу України визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням внаслідок відсутності цієї особи понад встановлені строки проводиться в судовому порядку. Враховуючи викладене, суд приходить до висновку, що відповідач втратив право користування спірним жилим приміщенням, добровільно залишивши спірне жиле приміщення і без поважних причин в ньому не проживає понад встановлені строки, не сплачує витрати за комунальні послуги, що дає суду підстави визнати його таким, що втратив право користування жилим приміщенням за адресою: [ADDRESS]. На підставі викладеного,

Outcome: approved