Jurisdiction: civil
Date: 2016-04-19 00:00:00

Позивач звернулась до суду з позовом до відповідача, в якому прохає визнати за нею право власності на 1/3 частину житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами згідно технічного паспорту за адресою: вул. Калініна, 9, с. Сари Гадяцького району Полтавської області, яка належить їй фактично як члену колишнього колгоспного двору, але на яку відсутні правовстановлюючі документи. 08.04.2016 року через канцелярію суду надійшла заява про уточнення позовних вимог, відповідно до якої у звязку з прийняттям рішення Сарівською сільською радою Гадяцького району Полтавської області (пята сесія сьомого скликання) від 29.01.2016 року про підсумки громадського обговорення щодо перейменування назв вулиць на території Сарівської сільської ради вулицю Калініна було перейменовано на вулицю Миколаївську, у звязку з чим прохала суд визнати за нею право власності на 1/3 частину житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами згідно технічного паспорту за адресою: вул. Миколаївська, 9, с. Сари Гадяцького району Полтавської області, яка належить їй фактично як члену колишнього колгоспного двору, але на яку відсутні правовстановлюючі документи. У судове засідання позивач [PERSON] не з'явилась, надавши суду письмову заяви про розгляд справи без його участі, позовні вимоги підтримує повністю та прохає суд їх задовольнити. Представник відповідача - Сарівської сільської ради Гадяцького району Полтавської області у судове засідання не зявився, проти позову не заперечують. Третя особа - [PERSON] у судове засідання не зявилась, надавши заяву про розгляд справи без її участі, проти даного позову не заперечує. Відповідно до ч. 2 ст. 158 ЦПК України особа, яка бере участь у справі, має право заявити клопотання про розгляд справи за її відсутності. Згідно ч. 2 ст. 197 ЦПК України фіксування судового засідання технічним засобом здійснює секретар судового засідання або за розпорядженням головуючого інший працівник апарату суду. У разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Вивчивши матеріали справи, суд прийшов до висновку про задоволення позовних вимог, виходячи з наступного. Судом встановлено, що відповідно копії свідоцтва про народження серії ІІ-К № 451311 від 27.09.1985 року батьками [PERSON], [INFO], є [PERSON] та [PERSON] (а.с. 16). 08 серпня 2014 року у відділі державної реєстрації актів цивільного стану по місту Харкову реєстраційної служби Харківського міського управління юстиції зареєстровано шлюб між [PERSON] та [PERSON], яка після реєстрації шлюбу своє прізвище [PERSON] змінила на прізвище [PERSON], що підтверджується копією свідоцтва про шлюб серії І-ВЛ № 235416 від 08.08.2014 року (а.с. 15). Будинковолодіння в с. Сари, вул. Калініна, 9, Гадяцького району Полтавської області станом на 01.07.1990 року згідно погосподарської книги № 13, особовий рахунок № 1109 відносилося до типу колгоспного двору, членами якого були: голова домогосподарства [PERSON] 1/3 частина; дружина, [PERSON] 1/3 частина; дочка, [PERSON] 1/3 частина. При будинковолодінні в с. Сари, вул. Калініна, 9, Гадяцького району Полтавської області значиться земельна ділянка 0,32 га, яка є неприватизованою та належить до фонду земель сільської ради, що підтверджується довідками виконавчого комітету Сарівської сільської ради Гадяцького району Полтавської області №№ 243/02-46 та 244/02-46 від 04 березня 2016 року (а.с. 4, 5). Рішенням Гадяцького районного суду Полтавської області від 21.12.2015 року та ухвалою Гадяцького районного суду Полтавської області від 22.02.2016 року визнано за [PERSON] право власності на 2/3 частини житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами згідно технічного паспорту за адресою: с. Сари, вул. Калініна, 9, Гадяцького району Полтавської області, в тому числі 1/3 частину вищезазначеного домоволодіння в прядку спадкування. В задоволенні позовних вимог [PERSON] щодо відмови від свого права на 1/3 частину даного домоволодіння на користь [PERSON] відмовлено, оскільки діючим законодавством не передбачена можливість відмовитись від права власності на майно на користь певної особи (а.с. 6-9). Із копії технічного паспорту на садибний (індивідуальний) житловий будинок № 9 по вул. Калініна в с. Сари Гадяцького району Полтавської області вбачається, що дане домоволодіння складається з житлового будинку А-1,а, погріба Б, сараю В,в, вбиральні Г, огорожі - № 1, колодязя - № 2 (а.с. 10-14). 29 січня 2016 року Сарівською сільською радою Гадяцького району Полтавської області на пятій сесії сьомого скликання було прийнято рішення про перейменування вулиць, зокрема, вулицю Калініна перейменовано на вулицю Миколаївську (а.с. 37-38). Згідно ч. 1 ст. 120 ЦК Української РСР від 18.07.1963 року № 1540-VI майно колгоспного двору належить його членам на праві сумісної власності. За правилами ч. 2 ст. 123 ЦК Української РСР розмір частки члена двору встановлюється виходячи з рівності часток усіх членів двору, включаючи неповнолітніх і непрацездатних. Відповідно до розяснень, що викладені в пункті 6 постанови Пленуму Верховного Суду України від 22 грудня 1995 року № 20 «Про судову практику у справах за позовами про захист права приватної власності», спори щодо майна колишнього колгоспного двору, яке було придбане до 15 квітня 1991 року, мають вирішуватися за нормами, що регулювали власність цього двору, а саме: а) право власності на майно, яке належало колгоспному двору і збереглося після припинення його існування, мають ті члени двору, котрі до 15 квітня 1991 року не втратили права на частку в його майні. Такими, що втратили це право, вважаються працездатні члени двору, які не менше трьох років підряд до цієї дати не брали участі своєю працею і коштами у веденні спільного господарства двору (в цей строк не включається час перебування на дійсній строковій військовій службі, навчання в учбовому закладі, хвороба); б) розмір частки члена двору визначається виходячи з рівності часток усіх його членів, включаючи неповнолітніх та непрацездатних. Частку працездатного члена двору може бути зменшено або відмовлено у її виділенні при недовгочасному його перебуванні у складі двору або незначній участі працею чи коштами в господарстві двору. Особам, які вибули з членів двору, але не втратили права на частку в його майні, вона визначається виходячи з того майна двору, яке було на час їх вибуття і яке збереглося. Порядок ведення погосподарського обліку в сільських радах визначався Вказівками по веденню погосподарського обліку в сільських Радах народних депутатів (далі Вказівки), затвердженими постановою Державного комітету статистики СРСР (далі Держкомстат СРСР) від 12 травня 1985 року № 5-24/26, а згодом Вказівками, затвердженими постановою Держкомстату СРСР від 25 травня 1990 року № 69. Інструкція про порядок реєстрації будинків та домоволодінь у містах і селищах міського типу Української РСР, затверджена заступником Міністра комунального господарства Української РСР 31 січня 1966 року, яка втратила чинність на підставі\~наказу Держжитлокомунгоспу України від 13 грудня 1995 року № 56, передбачала обов'язкову реєстрацію (інвентаризацію) будинків і домоволодінь у межах міст і селищ (п. 4 Інструкції), в тому числі й на підставі записів у погосподарських книгах (п. 20 Інструкції). Тобто записи у погосподарських книгах визнавались в якості актів органів влади (публічних актів), що підтверджують право приватної власності. Із вищезазначеного вбачається, що [PERSON] має у власності 1/3 частину домоволодіння, що розташоване в с. Сари Гадяцького району Полтавської області, вул. Миколаївська (стара назва вулиці Калініна), 9, оскільки була членом колгоспного двору і мала право на частину вищезазначеного домоволодіння. Таким чином, суд приходить до висновку, що позовні вимоги повністю знайшли своє підтвердження належними доказами по справі, є законними та обґрунтованими, тому підлягають до задоволення.

Outcome: approved