Jurisdiction: civil
Date: 2019-05-23 00:00:00

Позивач звернулась в суд з наведеним позовом, мотивуючи тим що [INFO] помер її батько [PERSON] , у зв`язку із чим, вона звернулася до приватного нотаріуса Івано-Франківського міського нотаріального округу Івано-Франківської області Павлісяка Тараса Юрійовича із заявою про прийняття спадщини. 25 квітня 2017 року відповідачем було проведено реєстрацію спадкової справи, яка зареєстрована у спадковому реєстрі за номером 60569233. Після реєстрації спадкової справи нотаріусом вчинялися дії для встановлення складу спадщини, серед чого було направлено запити до банківських установ про наявність банківських рахунків та грошових коштів на цих рахунках і встановлено, що до складу спадщини входять 1/4 частина трьохкімнатної квартири [ADDRESS] , житловою площею 37 кв. м., загальною площею 62,9 кв.м. та грошові кошти розміщені на банківських рахунках. 20 лютого 2018 року відповідачем було видано [PERSON] свідоцтво про право на спадщину за законом тільки на частину складу спадщини, а саме на 1/4 частину трьохкімнатної квартири [ADDRESS] та листом за вихідним номером 25/02-14 від 21 лютого 2018 року відповідач відмовив їй у видачі свідоцтва про право на спадщину на іншу частину спадкового майна. Причиною у відмові видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на грошові кошти, які розміщені в банківських установах слугувало звернення на адресу відповідача колишньої дружини спадкодавця [PERSON] про видачу їй свідоцтва на право власності на частку в спільному майні подружжя. Однак жодних доказів того, що кошти були внесені до банківських установ під час перебування [PERSON] та [PERSON] в зареєстрованому шлюбі, не має. Також, нотаріус в своєму листі зазначає, що 20 лютого 2018 року від [PERSON] надійшла заява з повідомленням про те, що вона має намір звернутися до суду з приводу визначення розміру грошових коштів, які на її думку є спільним майном подружжя і на які вона за законом має право та просила до вирішення спору судом не видавати свідоцтво про право на спадщину за законом дочці померлого [PERSON] . Вважає, що такі дії відповідача у відмові видачі свідоцтва про право на спадщину за законом суперечать вимогам чинного законодавства України, зокрема нотаріус не виніс постанову та не роз`яснив порядок її оскарження, не врахував, що [PERSON] , не звернулася до суду, не надала доказів вернення до суду, а тільки вказала, на намір такого звернення, не з`ясував, що кошти на банківських рахунках були особистими коштами спадкодавця. За вказаних обставин позивач просила суд визнати незаконними дії (бездіяльність) Приватного нотаріуса Івано-Франківського міського нотаріального округу Івано-Франківської області Павлісяка Тараса Юрійовича, у відмові у видачі [PERSON] свідоцтва про право на спадщину за законом на грошові кошти, які розміщені в банківських установах, що входять до складу спадщини у спадковій справі, що зареєстрована у Спадковому реєстрі за номером 60569233, номер у нотаріуса 6/20017 та зобов`язати Приватного нотаріуса Івано-Франківського міського нотаріального округу Івано-Франківської області Павлісяка Тараса Юрійовича, видати [PERSON] свідоцтво про право на спадщину за законом на грошові кошти, які розміщені в банківських установах, що входять до складу спадщини у спадковій справі, що зареєстрована у Спадковому реєстрі за номером 60569233, номер у нотаріуса 6/20017. Ухвалою від 30 січня 2019 року до участі в справі залучено в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача [PERSON] . Відповідно до пояснень третьої особи, [PERSON] зі спадкодавцем перебувала у зареєстрованому шлюбі з 10 квітня 1976 року по 13 жовтня 2014 року та у незареєстрованому шлюбі з 14 жовтня 2014 року по 08 квітня 2017 року, у зв`язку із чим набула право на спільне майно подружжя. Ухвалою Івано-Франківського міського суду відкрито провадження у справі за позовом [PERSON] до [PERSON] , [PERSON] , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог - Приватний нотаріус Івано-Франківського міського нотаріального округу Павлісяк Тарас Юрійович, про визнання коштів спільною сумісною власністю подружжя, визнання права власності на кошти, як на частку у спільній власності, виключення коштів із спадкового майна. Дану ухвалу надано відповідачу та разом із нею подано клопотання про невидачу свідоцтва про право на спадщину на грошові кошти спадкодавця до вирішення спору по суті. Представник позивача у судовому засіданні позов підтримав та просив суд про його задоволення. Відповідач у судовому засіданні позов не визнав посилаючись на законність зупинення видачі позивачу свідоцтва про право на спадщину на грошові кошти у банківських установах. Представник третьої особи у судовому засіданні просив суд відмовити у задоволенні позовних вимог, як безпідставних. Заслухавши пояснення учасників справи, дослідивши письмові докази у справі, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, судом встановлено наступне. [INFO] помер [PERSON] , що підтверджується копією свідоцтва про смерть Серії [NUMBER] від 20 травня 2017 року. Із матеріалів справи встановлено, що [PERSON] є дочкою померлого [PERSON] , а [PERSON] його колишньою дружиною. Шлюб між [PERSON] та [PERSON] розірвано на підставі рішення Івано-Франківського міського суду від 30 вересня 2014 року. Після смерті [PERSON] відкрилась спадщина на наступне майно: - 1/4 частина трьохкімнатної квартири [ADDRESS] , житловою площею 37 кв. м., загальною площею 62,9 кв.м.; - розміщені на банківських рахунках в ПАТ «Укргазбанк»: кошти в розмірі 178,46 грн. та в розмірі 14000,00 з відсотками; - розміщені на банківських рахунках в ПАТ «Укрексімбанк»: кошти в розмірі 30 000,00 грн. та кошти з залишком в розмірі 1 138,98 грн.; - розміщені на банківських рахунках в ПАТ «Державний ощадний банк України»: кошти з залишком в розмірі 2 906, 20 грн., кошти з залишком в розмірі 26 000,00 грн., кошти з залишком в розмірі 2 147,32 грн. та кошти з залишком в розмірі 957,60 грн.; - розміщені на банківських рахунках в ПАТ «Комерційний банк «Приватбанк»: кошти з залишком в розмірі 11 000,00 грн., кошти з залишком в розмірі 604,42 Євро, кошти з залишком в розмірі 640,00 дол. США, кошти з залишком в розмірі 5 000,00 грн., кошти з залишком в розмірі 10 000,44 грн., кошти з залишком в розмірі 1 733,03 грн., кошти з залишком в розмірі 20,00 грн., кошти з залишком в розмірі 48,73 дол. США, та кошти з залишком в розмірі 33,26 Євро; - розміщені на банківських рахунках в ПАТ «Ідея Банк»: кошти з залишком в розмірі 1 261,14 грн., та кошти з залишком в розмірі 14 000,00 грн. За даними витягу про реєстрацію в Спадковому реєстрі № 50994961 від 20 лютого 2018 року за заявою [PERSON] приватним нотаріусом Івано-Франківського міського нотаріального округу Павлісяком Тарасом Юрійовичем 25 квітня 2017 року заведено спадкову справу № 60569233 (номер у нотаріуса 6/2017) після смерті [PERSON] . 20 лютого 2018 року приватним нотаріусом Івано-Франківського міського нотаріального округу Павлісяком Тарасом Юрійовичем видано [PERSON] свідоцтво про право на спадщину за законом на 1/4 частина трьохкімнатної квартири [ADDRESS] . На звернення позивача щодо видачі їй свідоцтва про право на спадщину на грошові кошти у банківських установах, нотаріус листом № 35/02-14 від 21 лютого 2018 року повідомив [PERSON] , що 01 червня 2017 року до нього звернулась колишня дружина померлого [PERSON] про видачу свідоцтва на право власності на частку в спільному майні подружжя. Згідно відповіді від банківських установ випливає, що частина грошових коштів після смерті [PERSON] належать колишній дружині померлого [PERSON] , оскільки ці кошти були внесені за час їх перебування у шлюбі. Також у листі нотаріус зазначив, що 20 лютого 2018 року від [PERSON] надійшла заява з повідомленням про те, що вона має намір звернутися до суду з приводу визначення розміру грошових коштів, які є спільним майном подружжя і на які вона за законом має право, та просила до вирішення спору судом не видавати свідоцтво про право власності на спадщину за законом дочці померлого - [PERSON] . Наведене стало підставою для прийняття нотаріусом рішення про зупинення видачі позивачу свідоцтва про право на спадщину до вирішення справи судом. Надаючи оцінку спірним правовідносинам суд керується наступними правовими нормами. Відповідно до статті 18 ЦК України нотаріус здійснює захист цивільних прав шляхом вчинення виконавчого напису на борговому документі у випадках і в порядку, встановлених законом. Стаття 50 Закону України «Про нотаріат» передбачає, що нотаріальна дія або відмова у її вчиненні, нотаріальний акт оскаржуються до суду. Право на оскарження нотаріальної дії або відмови у її вчиненні, нотаріального акта має особа, прав та інтересів якої стосуються такі дії чи акти. Згідно з частиною першої статті 1 Закону України від 2 вересня 1993 року № 3425-XII «Про нотаріат» (далі - Закон «Про нотаріат») нотаріат в Україні - це система органів і посадових осіб, на які покладено обов`язок посвідчувати права, а також факти, що мають юридичне значення, та вчиняти інші нотаріальні дії, передбачені цим Законом, з метою надання їм юридичної вірогідності. Порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами та посадовими особами органів місцевого самоврядування встановлюється Законом «Про нотаріат» та іншими актами законодавства України (частина перша статті 39 Закону «Про нотаріат»). Цим актом є, зокрема, Порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затверджений наказом Міністерства юстиції України 22 лютого 2012 року № 296/5 та зареєстрований у Міністерстві юстиції України 22 лютого 2012 року за № 282/20595 (далі - Порядок вчинення нотаріальних дій, Порядок). Згідно з підпунктами 4.9, 4.10 пункту 4 Глави 10 розділу ІІ Порядку вчинення нотаріальних дій, свідоцтво про право на спадщину видається на підставі заяви спадкоємців, які прийняли спадщину, після закінчення шести місяців з дня відкриття спадщини, а у випадках, передбачених частиною другою статті 1270, статтею 1276 Цивільного кодексу України, - не раніше зазначених у цих статтях строків. Видача свідоцтва про право на спадщину спадкоємцям, які прийняли спадщину, ніяким строком не обмежена. Разом з тим Відповідно до положень ч. ч. 4-5 ст. 42 Закону України «Про нотаріат», за обґрунтованою письмовою заявою заінтересованої особи, яка звернулася до суду та на підставі отриманого від суду повідомлення про надходження позовної заяви заінтересованої особи, яка оспорює право або факт, про посвідчення якого просить інша заінтересована особа, вчинення нотаріальної дії зупиняється до вирішення справи судом. Законами України можуть бути встановлені також інші підстави для відкладення або зупинення вчинення нотаріальних дій. Наведене положення Закону України «Про нотаріат» кореспондується у підпункті 4.13 пункту 4 Глави 10 розділу ІІ Порядку вчинення нотаріальних дій, де передбачено, що за обґрунтованою письмовою заявою заінтересованої особи, яка звернулась до суду, та на підставі отриманого від суду повідомлення про надходження позовної заяви заінтересованої особи, яка оспорює право або факт, про посвідчення якого просить інша заінтересована особа, вчинення нотаріальної дії зупиняється до вирішення справи судом. Закон України «Про нотаріат» не врегульовує як нотаріус повинен процесуально оформити зупинення нотаріальної дії. Тому твердження позивача, про те що нотаріус протиправно не виніс постанову та не роз`яснив порядок її оскарження, як це встановлено у ст. 49 Закону України «Про нотаріат», не ґрунтуються на вимогах закону. Разом з тим підпункт 4.13 пункту 4 Глави 10 розділу ІІ Порядку вчинення нотаріальних дій, у взаємозв`язку із ст. 42 Закону України «Про нотаріат», надають право нотаріусу зупинити видачу свідоцтва про право на спадщину за законом тільки у випадку наявності спору у суді щодо права або факту, про посвідчення якого просить інша заінтересована особа. Із матеріалів справи встановлено, що [PERSON] до нотаріуса із заявою про зупинення видачі позивачу свідоцтва про право на спадщину звернулась 20 лютого 2018 року. Провадження у справі за позовом [PERSON] до [PERSON] , [PERSON] , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог - Приватний нотаріус Івано-Франківського міського нотаріального округу Павлісяк Тарас Юрійович, про визнання коштів спільною сумісною власністю подружжя, визнання права власності на кошти, як на частку у спільній власності, виключення коштів із спадкового майна відкрито 17 травня 2018 року, тобто після звернення до нотаріуса із заявою про зупинення видачі позивачу свідоцтва про право на спадщину за законом. При цьому всупереч принципу змагальності жодною із сторін не надано доказів, з яких можливо встановити дату звернення [PERSON] до суду із вищевказаним позовом. Однак із листа нотаріуса вбачається, що останній зупинив видачу свідоцтва через намір [PERSON] звернутись до суду з приводу визначення розміру грошових коштів, які є спільним подружжя. За відсутності у нотаріуса достатніх підстав для відкладення вчинення нотаріальної дії, слід дійти висновку про фактичну відмову позивачу у видачі свідоцтва про право на спадщину на грошові кошти у банківських установах. Наведене свідчить, що дії (бездіяльність) нотаріуса, які полягали у невидачі позивачу свідоцтва про право на спадщину були передчасними, а тому їх слід визнати незаконними. Вирішуючи вимогу позивача про зобов`язання приватного нотаріуса Івано-Франківського міського нотаріального округу Івано-Франківської області Павлісяка Тараса Юрійовича видати [PERSON] свідоцтво про право на спадщину за законом на грошові кошти, які розміщені в банківських установах, суд звертає увагу на наявність у провадженні суду спору стосовно визначення розміру цих коштів як спільного майна подружжя [PERSON] та спадкодавця [PERSON] . До вирішення даної справи по суті відсутні підстави для видачі позивачу свідоцтва про право на спадщину на грошові кошти. З наведених підстав позов у цій частині не підлягає задоволенню. Згідно ст. 89 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів). Таким чином, виходячи з заявлених позовних вимог, системного аналізу положень чинного законодавства України та матеріалів справи, суд дійшов висновку про те, що позовні вимоги позивача є частково обґрунтованими та такими, що підлягають до часткового задоволення. Згідно із ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Тому з відповідача слід стягнути 704 гривні судового збору на користь позивача. На підставі наведеного, відповідно до ст. 42 Закону України «Про нотаріат», підпункту 4.13 пункту 4 Глави 10 розділу ІІ Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого наказом Міністерства юстиції України 22 лютого 2012 року за № 296/5,

Outcome: partial