Jurisdiction: civil
Date: 2019-01-14 00:00:00

Позивач звернулась до суду з позовною заявою до відповідача про розірвання шлюбу. В обґрунтування позовних вимог зазначила, що 01 серпня 2002 року вона уклала шлюб з відповідачем. Від шлюбу мають малолітніх дітей: [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO]. Подружні відносини між ними припинені, мешкають за однією адресою, але в різних кімнатах, спільного господарства не ведуть. Причиною розпаду сімї є постійні суперечки, внаслідок чого між ними втрачено взаєморозуміння. Вважає, що збереження сімї не можливо. В звязку з чим просить суд розірвати між ними шлюб, укладений 01 серпня 2002 року відділом реєстрації актів цивільного стану Тернівського міського управління юстиції Дніпропетровської області. Позивач в судове засідання не зявилась, надала суду заяву, в якій просить розглядати справу без її участі, позовні вимоги підтримує та просить позов задовольнити. Відповідач в судове засідання не зявився, надав до суду письмову заяву, в якій просить розглядати позовну заяву без його участі, позовні вимоги підтримує та просить позов задовольнити. У звязку із неявкою в судове засідання всіх учасників судового процесу, які належним чином повідомлені про день та час розгляду справи та подали заяви про розгляд справи за їх відсутності, згідно вимог ч. 2 ст. 247 ЦПК України\~фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд, дослідивши матеріали справи, дійшов висновку, що позовна заява підлягає задоволенню з наступних підстав. Як вбачається з матеріалів справи, між [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO], був укладений шлюб 01 серпня 2002 року, який зареєстрований відділом реєстрації актів цивільного стану Тернівського міського управління юстиції Дніпропетровської області, актовий запис № 120, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії І-КИ № 122714, виданого повторно 12 липня 2008 року. Від шлюбу сторони мають дітей: [PERSON], [INFO], що підтверджується свідоцтвом про народження серії І-КИ № 175646 від 10 липня 2008 року та [PERSON], [INFO], що підтверджується свідоцтвом про народження серії І-КИ № 351796 від 15 жовтня 2011 року. Шлюбні відносини між сторонами припинені, спільного господарство вони не ведуть. Позивач наполягає на розірванні шлюбу, так як вважає, що збереження сімї неможливе, оскільки подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу буде суперечити інтересам сторін. Ухвалою суду від 13 листопада 2018 року сторонам було надано строк для примирення до 11 січня 2019 року, який позитивних наслідків не дав. Ухвалою суду від 14 січня 2019 року провадження у даній справі було поновлено. Головними мотивами, з яких суд визнав збереження сім`ї неможливим є ініціатива позивача, тобто звернення до суду з позовом про розірвання шлюбу, та обставини викладені у позовній заяві. Відповідно до ч. 2 ст. 16 Загальної декларації ООН з прав людини, ст. 51 Конституції України, ч. 1 ст. 24 Сімейного кодексу України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки і чоловіка. Згідно ч. 1 ст. 110 СК України позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя. Відповідно до ч. 2 ст. 112 СК України суд ухвалює рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Відповідно до п. 10 постанови Пленуму ВСУ «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя» № 11 від 21 грудня 2007 року проголошена Конституцією України охорона сім'ї державою полягає, зокрема, в тому, що шлюб може бути розірвано в судовому порядку лише за умови, якщо встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечитиме інтересам одного з них чи інтересам їх дітей. Згідно ст. 113 СК України особа, яка змінила своє прізвище у зв'язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Судом встановлено, що сторони спільне господарство не ведуть, шлюбні відносини між ними припинені, а також суд враховує думку відповідача, який не заперечує проти розірвання шлюбу, а тому дійшов висновку про задоволення позовних вимог. Згідно п. 1 ч. 2 ст. 141 ЦПК України, у разі задоволення позову, судові витрати, повязані з розглядом справи, покладаються на відповідача, а тому суд стягує з відповідача на користь позивача судовий збір у розмірі 704 грн. 80 коп. На підставі викладеного,

Outcome: approved