Jurisdiction: civil
Date: 2014-12-10 00:00:00

Позивач звернулась до Кіровоградського районного суду Кіровоградської області з позовом до [PERSON], в якому просила стягнути з [PERSON] на її користь завдану матеріальну шкоду та моральну шкоду. Після збільшення позовних вимог просила стягнути з [PERSON] на її користь: матеріальну шкоду в сумі 10000 грн., моральну шкоду в сумі 2000 грн., упущену вигоду в сумі 1360 грн., судовий збір в сумі 487,20 грн., витрати по оплаті послуг адвоката в сумі 1750 грн.. В обґрунтування позову зазначила, що о 07 годині 07 вересня 2014 року вона вигнала в череду в селі Крупське Кіровоградського району та області свою корову Зірку породи українська червоно-ряба молочна, 06.01.2009 року народження. О 10 годині їй повідомили, що її корова по кличці Зірка впала в яму, яка розташована на території колишньої ферми колгоспу села Крупське Кіровоградського району та області і загинула. Пастухом стада в цей день був житель села Крупське - [PERSON]. Актом від 07.09.2014, який було складено комісією у складі секретаря Крупської сільської ради Хомутовської Т.І., депутата сільської ради [PERSON] в присутності пастуха [PERSON], позивача та жителів села Крупське: [PERSON], [PERSON], [PERSON] та [PERSON] було встановлено вказаний факт, а саме те, що корова загинула від падіння в яму у зв'язку з отриманими травмами. Позивач звернулася до відповідача з приводу відшкодування їй нанесених збитків в добровільному порядку, але відповідач не бажає їй добровільно відшкодувати ці збитки. У зв'язку з цим вимушена звернутися до суду. Позивач в судовому засіданні позов, з урахуванням збільшених позовних вимог, підтримала, надала пояснення по суті справи, просила заяву задовольнити. Представник позивача [PERSON] в судовому засіданні позов підтримав в повному обсязі та просив задовольнити, надав квитанцію про оплату його послуг на суму 1000 грн., які просив стягнути з відповідача на користь позивача. Відповідач в судовому засіданні позов не визнав, заперечував щодо його задоволення, надав пояснення по суті. Крім того, 14.10.2014 надав заперечення на позовну заяву, в якому зазначив, що позов не визнає тому, що він ніяких умисних неправомірних дій відносно позивачки та її майна не вчиняв. В складі комісії при підписанні акту загибелі корови Зірки був відсутній ветеринар, а тому є сумніви щодо наявності причинного зв'язку між попаданням корови в яму та її смертю; він вважає, що у висновку Кіровоградського РВ УМВС України вирішено, що його вини в загибелі корови Зірки, не встановлено; він не працює штатним пастухом с. Крупське, жодних договорів про матеріальну відповідальність, в яких би зазначались права та обов'язки пастуха, а також межі випасу стада з обумовленням небезпечних зон випасу - не укладав; оцінка позову у розмірі 10000 грн. не підтверджується жодним документом (а.с. 26-27). Представник відповідача [PERSON] в судовому засіданні заперечувала щодо позову, надала пояснення по суті справи, зазначила, що в цьому випадку [PERSON] є неналежним відповідачем, а позов є необґрунтованим. Свідок [PERSON] пояснила, що знає сторін як односельчан, має корову, її корова пасеться в череді с. Крупське. Череду випасають односельчани - власники корів по черзі, коли корова на пасовищі, то за усною домовленістю за неї відповідає пастух. Акт складали та підписували, коли корову [PERSON] вже дістали з ями. Цю яму вона побачила тоді вперше, більше пояснити нічого. Свідок [PERSON] пояснив суду, що є сусідом позивачки, відповідача знає як односельчанина. З цього приводу може повідомити, що коли приїхав до місця пригоди корову вже дістали з ями, вона вже протухла та із перерізаним горлом. Разом із іншими підписав складений акт та поїхав додому. Своїх корів не має. Свідок [PERSON] пояснила, що сторін знає як односельчан, допомагала витягати корову [PERSON] із ями, спочатку навіть не знали чия корова. Вона також має корову, пасуть корів по черзі. Зазначила, що вони в тій місцевості завжди пасуть корів, цю яму бачила вперше, яма була свіжою, видно, що копали нещодавно. За корів має відповідати пастух. На теперішній час ями немає. Свідок [PERSON] пояснила, що сторін знає як односельчан, 07.09.2014 корова [PERSON] впала в яму. Бачила корову, коли її вже витягли з ями, вона була в жахливому стані. Навесні вони збираються селом і вирішують, як будуть випасати корів. Домовлялись пасти по два чоловіки, але [PERSON] в цей раз і бувало раніше порушував цю домовленість і випасав сам. Яму вона бачила ще в квітні місяці. В селі існує усна домовленість про те, що хто пасе корів, той і відповідає за худобу. Свідок [PERSON] пояснив суду, що раніше яму не бачив. Кожну весну вони збираються селом і вирішують всі питання щодо випасу корів. Той хто пасе корів, той за них і відповідає. Коли він приїхав на місце пригоди, то побачив корову в ямі, він особисто допомагав витягувати корову з ями, своїм трактором. Заслухавши сторін та їх представників, свідків, вивчивши матеріали справи в їх сукупності, суд вважає, що позов підлягає частковому задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що [PERSON], яка проживає за адресою: [ADDRESS], є власником великої рогатої худоби: порода - українська червоно-ряба молочна; код породи - 14; кличка - Зірка; дата народження - 06.01.2009; стать - жіноча; ідентифікаційний номер - UA3500299729; робочий номер - 9729, вказане підтверджується копією паспорта великої рогатої худоби серії FF №187557, яка містить в матеріалах справи (а.с.7). Відповідно до копії акту складеного комісією в складі: секретаря Крупської сільської ради Хомутовської Т.І., депутата сільської ради [PERSON], жительки села Крупське [PERSON], в присутності жителів села: [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], про наступне: о 10 год. 07 вересня 2014 року в яму, яка знаходиться на території колишньої ферми, впала корова. Від отриманих травм корова вмерла. На цій земельній ділянці знаходяться ще дві такі ями. Зі слів свідків ці ями від витягнутих бетонних кілець. Комісія вважає, що потрібно притягнути до відповідальності людей, які причетні до загибелі корови (а.с. 11). З рапорту чергового Кіровоградського РВ УМВС України в Кіровоградській області Забари В.В. вбачається, що о 11.45 год. 07.09.2014 до чергової частини Кіровоградського РВ надійшло повідомлення зі служби « 102» про звернення [PERSON] про те, що в с. Крупське Кіровоградського району та області її корова впала в яму та вмерла (а.с.10). Заяву [PERSON] було розглянуто ДІМ Кіровоградського РВ УМВС України в Кіровоградській області Клименюком А.О. та прийнято обґрунтований висновок (а.с. 9). Крім того, [PERSON] рекомендовано звернутись до суду з цивільним позов для вирішення спірних питань (а.с.12). З відповіді Крупської сільської ради Кіровоградського району Кіровоградської області №240 від 07.11.2014, вбачається, що територією колишньої ферми (комплекс) на теперішній час користується ФГ «Зелінського С.Б.». Договір оренди на цю земельну ділянку знаходиться в стадії виготовлення. Прилегла територія, на якій знаходиться яма, в яку потрапила кора [PERSON], - це землі загального користування. Коли з'явилась зазначена яма сільській раді не відомо. Громадяни, які пасуть там постійно худобу, до сільської ради про наявність цієї ями не повідомляли (а.с.51). На підтвердження суми упущеної вигоди представником позивача надано довідку №307, видану фінансовим директором підприємства «Кооперативний ринок» ОСС Кондратюком С.М. 24.11.2014, що середньоринкові ціни на молочну продукцію станом на 21.11.2014 становлять: молоко 1 літр - 8 грн. та інше (а.с.60). Відповідно до довідки №328, виданої фінансовим директором підприємства «Кооперативний ринок» ОСС Кондратюком С.М. 08.12.2014, середньоринкові ціни на яловичину станом на 04.12.2014 (вартість 1 кг) становлять: м'якоть - 60 грн. - 70 грн.; вирізка - 70 грн. - 75 грн.; порібрина - 40 грн. - 42 грн.; голяки - 25 грн. - 30 грн. (а.с.67). На підтвердження витрат за надання правової допомоги позивачем та його представником долучено до матеріалів справи квитанції: №47 від 23.09.2014 на суму 750 грн. - за підготовку та подання заяви до суду (а.с.13), № 53 від 25.11.2014 на суму 1000 грн. - за ведення цивільної справи (а.с.68). Отже, судом встановлено, що мешканці с.Крупське Кіровоградського району - власники корів, в тому числі і [PERSON], навесні 2014 року домовились між собою про випас тварин по черзі. Вранці 07 вересня 2014 року вони вигнали корів на пасовище, де їх прийняв [PERSON], щоб здійснювати випас корів відповідно до усної домовленості із жителями села. Приблизно о 10 годині 07 вересня 2014 року корова, яка належала [PERSON] виявлена в ямі поблизу колишньої ферми колгоспу села Крупське. Таким чином, між сторонами виникли правовідносини, які регулюються ст.ст. 22, 23, 611, 901, 902, 614 ЦК України. Відповідно до ч. 1 ст. 22 ЦК України особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Згідно із ч. 1 ст. 23 ЦК України особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. У статті 611 ЦК України зазначено, що у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема відшкодування збитків та моральної шкоди. Згідно із ст. 901 ЦК України за договором про надання послуг одна сторона (виконавець) зобов'язується за завданням другої сторони (замовника) надати послугу, яка споживається в процесі вчинення певної дії або здійснення певної діяльності, а замовник зобов'язується оплатити виконавцеві зазначену послугу, якщо інше не встановлено договором. Положення цієї глави можуть застосовуватися до всіх договорів про надання послуг, якщо це не суперечить суті зобов'язання. В ст.902 ЦК України зазначено, що виконавець повинен надати послугу особисто. Відповідно до ст.614 ЦК України особа, яка порушила зобов'язання, несе відповідальність за наявності її вини (умислу або необережності), якщо інше не встановлено договором або законом. Особа є невинуватою, якщо вона доведе, що вжила всіх залежних від неї заходів щодо належного виконання зобов'язання. Відсутність своєї вини доводить особа, яка порушила зобов'язання. Для визначення підстав застосування такої міри відповідальності як стягнення збитків суду необхідно з'ясувати наявність всіх елементів складу цивільного правопорушення: протиправної поведінки, розміру збитків, причинного зв'язку між протиправною поведінкою боржника і збитками, вину боржника. Звільнення боржника від відповідальності у вигляді збитків за невиконання або неналежне виконання прийнятих на себе зобов'язань безпосередньо пов'язано з наявністю чи відсутністю вище вказаних елементів, що утворюють склад цивільного правопорушення. При цьому кредитор не повинен доводити вину боржника у порушенні зобов'язання; натомість на нього покладено обов'язок доведення факту невиконання або неналежного виконання зобов'язання боржником, розміру завданих збитків та прямого причинного зв'язку між порушенням зобов'язання та завданими збитками. Наявність порушення зобов'язань сама по собі не є підставою для застосування цивільно-правової відповідальності за відсутності чи недоведеності причинно-наслідкового зв'язку між таким порушенням та завданням збитків. Відповідно до ст. ст.10,60 ЦПК України, кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Статтею 212 ЦПК України встановлено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів .Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності. Позивачем [PERSON] доведено факт неналежного виконання відповідачем [PERSON] своїх обов'язків по випасу стада корів села Крупського, оскільки останній не здійснював відповідний догляд під час перегону корів та своєчасно не виявляв загрози на шляху прогону, відповідачем не надано доказів, які б свідчили про те, що він вжив всіх заходів, з метою уникнення таких випадків. А тому суд вважає, що відповідач [PERSON] повинен нести відповідальність за порушення зобов'язання по випасу корів. В той же час позивачем не доведено належними та допустимими доказами: розмір завданого збитку та упущеної вигоди , оскільки у справі відсутні докази вартості корови, її ваги, а також докази, які б свідчили про надої молока від корови, його якість. Позивач та її представник зазначених доказів не надали, обмежившись поясненнями про вагу корови та її надої. За таких обставин, суд не може визначити обсяг матеріальної шкоди, а також упущеної вигоди, яка завдана позивачу відповідачем. Суд враховує, що у позивача [PERSON] склався певний психологічний зв'язок із домашньою твариною, а тому недбале ставлення [PERSON] до своїх обов'язків із випасу худоби, що призвело до загибелі корови, призвело до негативних емоцій та стало психотравмуючим фактором по відношенню до [PERSON], який призвів до зміни життєвого укладу. У зв'язку з цим, суд вважає за можливе задовольнити позовні вимоги позивача в частині стягнення моральної шкоди. Згідно зі ст.88 ЦПК України суд стягує з [PERSON] на користь [PERSON] судові витрати в сумі 335,58 грн. пропорційно до розміру задоволених позовних вимог. На підставі ст.ст. 22, 23, 611, 901, 902, 614 ЦК України,

Outcome: partial