Jurisdiction: civil
Date: 2015-11-10 00:00:00

Позивач звернувся із позовом до суду в якому просить визнати поважними причини пропущення ПрАТ «УАСК АСКА» строку позовної давності та поновити його строк. Стягнути з відповідачів [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON] солідарно на користь ПрАТ «УАСК АСКА» сплачене страхове відшкодування у розмірі 5945.39 грн. Стягнути з відповідачів [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON] солідарно на користь ПрАТ «УАСК АСКА» 243.60 грн. сплаченого судового збору. В позові зазначив, що 29.01.2010 року близько 01 год. [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON] проникли у приміщення колишньої майстерні тракторної бригади, що знаходиться у с. Олієво-Королівка Городенківського району, де з базової мобільної станції «Лайф» викрали 16 акумуляторних батарей загальною вартістю 32986.56 грн. Вироком Городенківського районного суду Івано-Франківської області від 22.12.2010 року справа № 1-91 2010 р. вказаних відповідачів визнано винними у скоєнні злочину за ст. 185 КК України. Викрадене відповідачами 1,2,3 та 4 належало відповідачу 5 (ТОВ «АСТЕЛІТ») і було застраховано в позивача, ПрАТ «УАСК АСКА» за договором страхування № 7208823 від 30.01.2009 року. Випадок ПрАТ «УАСК АСКА» було визнано страховим та призначено відповідачу до сплати страхове відшкодування у розмірі 5945.39 грн. Розрахунок страхового відшкодування зроблено на підставі балансової довідки від 19.02.2010 року. Ст. 993 ЦК України та ст. 27 Закону України «Про страхування» визначено, що до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, в межах фактичних затрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи відповідальної за заподіяний збиток. Тому просить стягнути відповідно до ст. ст. 1166, ч. 2 і ч.3 ст. 22, ч.2 ст.1192 ЦК України зазначені відшкодування: позивач зазначив, що відповідно до ст. 1191 ЦК України, особа, яка відшкодувала шкоду, завдану іншою особою має право зворотної вимоги до винної особи у розмірі виплаченого страхового відшкодування. Також позивачем зазначено, що ПрАТ «УАСК АСКА» пропущено строк позовної давності для звернення до суду з даною позовною заявою. Проте посилається на те що ПрАТ «УАСК АСКА» стало відомо про винесення обвинувального вироку по справі лише 14.04.2015 р., після отримання копії вироку. Тому вважають, що строк ПрАТ « УАСК АСКА» пропущено з поважної причини та підлягає поновленню на підставі ст. 267 ЦК України. 13.10.2015 року до суду поступила заява ПАТ «Українська акціонерна страхова компанія АСКА» про уточнення позовних вимог. В поданій заяві зазначив що [PERSON] та [PERSON] по справі було перераховано на розрахунковий рахунок ТОВ «АСТЕЛІТ» по 2154.90 грн. тобто кожним відшкодовано ? частину від загальної суми збитку, спричиненого ТОВ «АСТЕЛІТ». Вважають, що кожна вказана відшкодована сума складається з суми, яка вже була відшкодована ПрАТ «УАСК АСКА» відповідачу [PERSON] «Астеліт» тобто по 1486.35 грн., виходячи із розрахунку 5945.39 грн. (сума страхового відшкодування ): 4 (кількість винних осіб)= 1486.35 грн. Таким чином відповідачі мають відшкодувати страхове відшкодування, а саме 2972.69 грн. Позивач вказав, що ПрАТ «УАСК АСКА» пропущено строк позовної давності для звернення до суду з даною позовною заявою. Однак посилається на те що ПрАТ «УАСК АСКА» стало відомо про винесення обвинувального вироку по справі лише 14.04.2015 р., після отримання копії вироку. Тому вважають, що строк ПрАТ « УАСК АСКА» пропущено з поважної причини та підлягає поновленню на підставі ст. 267 ЦК України. 28.10.2015 року ПАТ «Українська акціонерна страхова компанія АСКА» подала заяву про уточнення позовних вимог. В заяві просить стягнути з відповідачів [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON] солідарно на користь ПрАТ «УАСК АСКА» суму сплаченого страхового відшкодування у розмірі 5945.39 грн. та судові витрати в сумі 243.60 грн. Позивач не заперечує щодо заочного розгляду справи. В судове засідання представник позивача не зявився. До суду направив заяву в якій просить справу розглядати у його відсутності, не заперечує щодо заочного розгляду справи. Позовні вимоги просить задовольнити. Відповідачі [PERSON] та [PERSON] в судове засідання не зявилися хоча належно повідомлялися. До суду направили заперечення відносно позову. В поданому запереченні просять в задоволенні позову в порядку регресу суми сплаченого страхового відшкодування відмовити та застосувати строк позовної давності, передбачений ст. 257 ЦК України. Відповідач [PERSON] 15.09.2015 року подав заяву в якій просить справу розглядати у його відсутності. Відповідач [PERSON] в судове засідання не зявився із повідомлень, які знаходяться при матеріалах справи свідчить про належне його повідомлення. [PERSON] в судове засідання не зявився хоча повідомлявся, що доводиться повідомленнями в яких проставлено його підпис та підпис його дружини. Відповідно до ст. 197 ЦПК України, в зв'язку з неявкою сторін, фіксування судового засідання не проводилося. Відповідно до ст.224 ЦПК суд може ухвалити заочне рішення, якщо позивач не заперечує проти вирішення справи без присутності відповідачів. Із матеріалів справи вбачається, що позивач не заперечує проти вирішення справи без присутності відповідачів. Тому суд ухвалює заочне рішення. Дослідивши та оцінивши докази по справі, суд вважає, що позов підлягає до часткового задоволення, виходячи із таких підстав: позивач просить відшкодувати шкоду, яка була заподіяна діями [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON] 27.01.2010 року. Відповідно до ст. 257 ЦК України загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки. В силу ст. 73 ЦПК України суд поновлює або продовжує строк, встановлений відповідно законом або судом, за клопотанням сторони або іншої особи у разі його пропущення з поважних причин. А тому суд вважає що строк позовної давності слід поновити, так як він пропущений з поважних причин, оскільки позивачу стало відомо про винесення обвинувального вироку лише 14.04.2015 року з часу отримання копії вироку. Судом встановлено, що у відповідності до вироку Городенківського районного суду від 22.12.2010 року [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON] засуджено за ч.2 та ч.3 ст. 185 КК України. У відповідності до додатку №1 відповідно до договору страхування майна від 30.01.2009 року сума пошкодженого майна складає 8619.56 грн. З балансової довідки від 19.02.2010 року вбачається, що балансова вартість вкраденого обладнання становить 8619.57 грн. Відповідно до страхового акту № 415 від 20.05.2010 року публічно акціонерним товариством „Українська акціонерна страхова компанія АСКА сплачено страхове відшкодування в сумі 5945.39 грн. [PERSON] Астеліту. Франшиза якого складає 2674.18 гр. 28.05.2010 року ТОВ „АСТЕЛІТ та ПрАТ „УАСК АСКА уклали угоду про зарахування зустрічних однорідних вимог. Крім цього 21 червня та 26 червня 2010 року по вироку Городенківського районного суду Івано-Франківської області 22.12.2010 року [PERSON] та [PERSON], відшкодовано завдані збитки [PERSON] „АСТЕЛІТ в сумі 4309.80 грн. Позивач просить стягнути солідарно з відповідачів [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON] завдані збитки в сумі 5945.39 грн. Згідно ст. 993 ЦК України до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, у межах фактичних витрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за завдані збитки. В силу ч.1 ст. 1191 ЦК України особа, яка відшкодувала шкоду, завдану іншою особою, має право зворотної вимоги (регресу) до винної особи у розмірі виплаченого відшкодування якщо інший розмір не встановлений законом. Відповідно до ст. 27 Закону України „Про страхування, до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування в межах фактичних витрат, переходить право вимоги, яке страхувальник має до особи, відповідальної за заподіяний збиток. Ч.1 ст. 1190 ЦК України передбачено, що особи, спільними діями або бездіяльністю яких було завдано шкоди, несуть солідарну відповідальність перед потерпілим. Враховуючи те що вимоги страхової компанії становить 5945.39 грн. То позивач має право регресу на цю суму до винних осіб. Тому суд вважає, що з [PERSON] та [PERSON] в користь позивача слід стягнути 5945.39 грн. Беручи до уваги, що [PERSON] та [PERSON] просять застосувати строк позовної давності. Тому в позові щодо останніх про стягнення відшкодування слід відмовити. У відповідності до ст. 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. У звязку із чим із [PERSON] та [PERSON] слід стягнути в користь позивача по 121.80 грн. судових витрат з кожного. Виходячи із викладеного на підставі, ст. 27 Закону України «Про страхування», ст.ст. 256,257, 267, 993, 1190, 1191 ЦК України та

Outcome: partial