Jurisdiction: civil
Date: 2018-01-30 00:00:00

Позивач звернулась до суду з зазначеним позовом до відповідача, вказуючи, що з відповідачем вони перебувають у зареєстрованому шлюбі з 26.03.2016 року. Від шлюбу мають малолітнього сина [PERSON], [INFO]. Після припинення сімейних відносин син проживає з нею та перебуває на її утриманні. Відповідач добровільно матеріальну допомогу на утримання дитини не надає. Позивач зазначила, що на даний час вона перебуває у відпустці по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку і інших доходів, окрім соціальної допомоги, не має. Тому просила суд стягнути з відповідача на її користь аліменти на утримання їхнього малолітнього сина у розмірі 1/4 частини усіх видів його заробітку (доходу), але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи стягнення з дня подачі позову і до досягнення дитиною повноліття та стягнути з відповідача на її користь аліменти на її утримання у розмірі 1/4 частини усіх видів його заробітку (доходу) щомісячно, починаючи стягнення з дня подачі позову і до досягнення дитиною трирічного віку. Позивач в судове засідання не з'явилася, надала на адресу суду заяву, в котрій позовні вимоги підтримала та просила задовольнити, а справу розглянути за її відсутності. Не заперечувала проти заочного розгляду справи на підставі наявних доказів (а.с. 11). Відповідач в судове засідання двічі поспіль не з'явився, про розгляд справи повідомлений належним чином (а.с. 16, 17). За таких обставин суд вважає можливим, за згодою позивача, розглядати справу на підставі наявних у справі доказів, заочно, відповідно до статті 280 ЦПК України. Суд, дослідивши письмові докази у справі, вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню, виходячи з наступного. Судом встановлено, що сторони з 26.03.2016 року перебувають у зареєстрованому шлюбі (а.с. 3). Від шлюбу сторони мають малолітнього сина [PERSON], [INFO] (а.с.4). Судом встановлено, що сторони разом не проживають, дитина подружжя проживає з позивачем та знаходиться на її утриманні (а.с. 12). Відповідач не надає матеріальну допомогу на утримання дитини. Судом встановлено, що на даний час позивач не працює, перебуває у відпустці по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку та інших джерел доходу, окрім соціальної допомоги, не має. Відповідно до ст.180 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до ст.ст. 181,183,184 СК України аліменти за рішенням суду присуджуються у частці від доходу матері, батька або при нерегулярному, мінливому доході, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення, - у твердій грошовій сумі. Відповідно до ч. 2 ст. 84 СК України, дружина, з якою проживає дитина, має право на утримання від чоловіка - батька дитини до досягнення дитиною трьох років. Згідно з ч. 4 цієї статті право на утримання вагітна дружина, а також дружина, з якою проживає дитина, має незалежно від того, чи вона працює, та незалежно від її матеріального становища, за умови, що чоловік може надавати матеріальну допомогу. Згідно з ч. 1 ст. 80 СК України, аліменти присуджуються одному з подружжя у частці від заробітку (доходу) другого з подружжя і (або) у твердій грошовій сумі. З огляду на зазначене, суд вважає за доцільне стягувати з відповідача на користь позивача аліменти на утримання дитини і на утримання дружини у частці від заробітку (доходу) відповідача, у розмірі по 1/4 частині на кожного з усіх видів заробітку: на дитину до виповнення повноліття дитині, на дружину до виповнення дитині трирічного віку, тобто до [INFO]. На користь держави з відповідача підлягає стягненню судовий збір у розмірі 640,00 грн.

Outcome: approved