Jurisdiction: civil
Date: 2019-02-10 00:00:00

позивач звернулась до суду з позовом, в якому просить визнати відповідача таким, що втратила право користування квартирою №12 в будинку №18 по вул.Г.Хоткевича у м.Львові. В обґрунтування позовних вимог покликається на те, що вона є власником квартири [ADDRESS] У вказаній квартирі, окрім неї, зареєстровані: син [PERSON], донька [PERSON] та мати [PERSON] Проте відповідач [PERSON] відсутня за місцем реєстрації майже 3 роки, про що складені відповідні акти ЛКП «Житловик-С»; вона не бере участі в оплаті комунальних послуг, проведенні ремонтних робіт, її особистих речей в квартирі немає. У звязку з тим, що відповідач зареєстрована у квартирі, але в такій не проживає, вона, як власник майна, позбавлена можливості в повній мірі користуватись та розпоряджатись нею, а тому просить усунути перешкоди у здійсненні нею права власності шляхом визнання відповідача такою, що втратила право користування вказаним житлом. У судовому засіданні представник позивача позов підтримав, надав пояснення аналогічні змісту такого, просив позов задоволити, не заперечив проти заочного розгляду справи. Відповідач у судове засідання повторно не зявилась, хоча згідно з\~ст.130 ЦПК України\~належним чином повідомлялась про час та місце розгляду справи, а тому відповідно до\~ст.280 ЦПК України\~суд вважає за можливе розглядати справу заочно у її відсутності на підставі наявних у справі доказів. Заслухавши пояснення представника позивача, дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку, що позов підлягає до задоволення з таких підстав. Відповідно до ст.ст.\~316,\~317,\~319,\~391 ЦК України\~правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб. Власникові належить право володіння, користування та розпорядження своїм майном, яке він здійснює на власний розсуд. Гарантуючи захист права власності, закон надає власнику майна право вимагати усунення перешкод у здійснені ним права користування та розпорядження своїм майном. Згідно із\~ст. 156 ЖК Української РСР\~члени сімї власника будинку (квартири), які проживають разом з ним у будинку (квартирі), що йому належить, користуються жилим приміщенням нарівні з власником будинку (квартири), якщо при їх вселенні не було іншої угоди про порядок користування цим приміщенням. Їх право користування жилим приміщенням урегульовано житловим законодавством, згідно яким ніхто не може бути виселений із займаного приміщення або обмежений у праві користування ним інакше як з підстав і в порядку, передбачених законом (ст. 9 ЖК Української РСР). Відповідно до положень ч. 1\~ст. 405 Цивільного кодексу України\~члени сім'ї власника житла, які проживають разом з ним, мають право на користування цим житлом відповідно до закону. Житлове приміщення, яке вони мають право займати, визначається його власником. Питання втрати членом сімї власника права користування житлом вирішується на підставі ч. 2\~ст. 405 ЦК України. Так, даною нормою закону передбачено, що член сімї власника житла втрачає право на користування житлом у разі відсутності його без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником будинку або законом. Судом встановлено, що позивач [PERSON] є власником квартири [ADDRESS], що підтверджується інформацією з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності від 15.02.2016 р. Згідно з довідкою з місця проживання про склад сімї і прописки №371 від 25.01.2019 р., виданою Львівським комунальним підприємством «Житловик-С», у квартирі [ADDRESS], окрім позивача [PERSON], зареєстровані: [PERSON], [INFO] (син власника); [PERSON], [INFO] (донька власника); [PERSON], [INFO] (мати власника). Як вбачається з актів ЛКП «Житловик-С» від 26.04.2018 р., 09.07.2018 р. та 26.10.2018 р. відповідач [PERSON] не проживає у [INFO] понад десять років. Аналізуючи зібрані по справі докази в їх сукупності, встановлено, що відповідач не проживає у спірній квартирі понад встановлений законом строк збереження права користування житлом, поважних причин непроживання чи перешкод їй у користуванні житлом суду не надано, а відтак, суд приходить до висновку про визнання відповідача такою, що втратила право користування квартирою №12 в будинку №18 по вул.Г.Хоткевича у м.Львові. Окрім цього, відповідно до\~ст. 141 ЦПК України\~з відповідача в користь позивача слід стягнути витрати, повязані зі сплатою судового збору, в розмірі 704 грн. 80 коп. На підставі ст. ст.\~16, 317, 319, 321, 391, 405 Цивільного Кодексу України\~та

Outcome: approved