Jurisdiction: civil
Date: 2020-03-04 00:00:00

Позивач звернулась до суду з позовною заявою до [PERSON] за участю третіх осіб Органу опіки та піклування Приморської районної адміністрації Одеської міської ради, Територіальний відділ у справах дітей Одеської міської ради у Приморському районі про поновлення батьківських прав та визначення місця проживання дитини. В обґрунтування позовних вимог позивачем зазначено, що рішенням Приморського районного суду м. Одеси від 05 липня 2016 року її було позбавлено батьківських прав по відношенню до її сина [PERSON] [INFO] , з підстав того, що нею не виконувались батьківські обов`язки у відношенні своєї дитини. Вказаним рішенням суду [PERSON] , яка приходиться бабусею дитини - [PERSON] , призначено опікуном та визначено місце проживання дитини - [ADDRESS] , де і проживають на цей час. У вказаній квартирі також проживає батько дитини - [PERSON] , якого рішенням суду від 05 липня 2016 року також позбавлено батьківських прав. Також позивач зазначила, що протягом тривалого часу, нею створювались умови для належного та комфортного проживання, виховання свого сина. На даний час обставини, які стали підставою для позбавлення її батьківських прав відносно її сина - [PERSON] [INFO] усунуті, та вона бажає та має можливість забезпечувати свого сина як матеріально так і шляхом належного фізичного та духовного виховання. Ухвалою суду від 05 липня 2019 року провадження по справі відкрите та призначено розгляд справи в порядку загального позовного провадження з призначенням підготовчого засідання на 18 липня 2020 року. Підготовче засідання відкладено на 19 вересня 2019 року, у зв`язку з неявкою інших учасників процесу. У підготовче засідання 19 вересня 2019 року з`явився представник позивача та позивач, відповідач та представник третьої особи Служби у справах дітей ОМР. Підготовче засідання відкладено на 03 жовтня 2019 року, у зв`язку з неявкою третьої особи - Органу опіки та піклування Приморської районної адміністрації Одеської міської ради. У підготовче засідання 03 жовтня 2019 року з`явився позивач та його представник, відповідач та представник третьої особи Служби у справах ОМР. Протокольною ухвалою суду від 03 жовтня 2019 року за клопотанням представника позивача продовжено строк підготовчого засідання для отримання висновку Органу опіки та піклування Приморської районної адміністрації про доцільність поновлення батьківських прав відносно позивача. Підготовче засідання відкладено на 17 жовтня 2019 року. У підготовче засідання 17 жовтня 2020 року з`явився позивач та його представник, відповідач та представники Служби у справах дітей ОМР та Органу опіки та піклування Приморської районної адміністрації Одеської міської ради. Протокольною ухвалою суду 17 жовтня 2020 року підготовче засідання закрито справу призначено до розгляду по суті на 14 листопада 2019 року. У судове засідання 14 листопада 2019 року з`явився позивач та його представник відповідач та представники Служби у справах дітей ОМР та Органу опіки та піклування Приморської районної адміністрації Одеської міської ради. В судове засідання не з`явилась відповідач. Про час та місце розгляду справи повідомлялась належним чином. У телефонному режимі секретаря судового засідання повідомила про те що, знаходиться у лікарні після перенесеної операції. Оголошено перерву у судовому засідання на 19 грудня 2019 року. У судовому засідання 19 грудня 2019 року позивач зазначила, що вона знала про те, що її позбавляють батьківських прав, однак рішення суду вона не оскаржила, оскільки не мала можливості ні оскаржити вказане рішення ні поновити строк на апеляційне оскарження, так як для поновлення батьківських прав передбачений чинним законодавством порядок та мають бути створені належні умови для проживання та виховання дитини, які на той час у неї були відсутні. У судовому засіданні 19 грудня 2019 року представник позивача зазначив, що позивач хотіла забрати дитину, але не могла так як не були створені належні умови для його виховання. У судовому засіданні 19 грудня 2019 року відповідач, пояснила, що її син- [PERSON] та позивач в зареєстрованому шлюбі не перебували. Позивач залишила дитину в 2010 році та поїхала в інше місто. Матеріально дитині не допомагала. Тому вона звернулась до суду з вимогами про позбавлення батьківських прав [PERSON] та [PERSON] , оскільки вважала, що позивач може забрати дитину і відвезти її в інше місто. Оголошено перерву на 28 січня 2020 року, у зв`язку з викликом неповнолітньої дитини [PERSON] [INFO] для допиту у судовому засіданні. У судове засідання 28 січня 2020 року з`явився позивач та його представник, відповідач та представники Служби у справах дітей ОМР та Органу опіки та піклування Приморської районної адміністрації Одеської міської ради. У судовому засіданні 28 січня 2020 року допитай у відповідності до ч.2 ст. 232 ЦПК України неповнолітня дитина [PERSON] [INFO]. Оголошено перерву на 05 березня 2020 року. У судове засідання 05 березня 2020 року з`явився позивач та його представник, відповідач та представники Служби у справах дітей ОМР та Органу опіки та піклування Приморської районної адміністрації Одеської міської ради. Дослідивши матеріали цивільної справи, вислухавши думки сторін, оцінивши докази у їх сукупності, суд вважає, що позовні вимоги [PERSON] підлягають задоволенню частково виходячи з наступного. Судом встановлено, що позивач є матір`ю неповнолітнього [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] , актовий запис № 12 від 15 січня 2008 року виданого Першим відділом реєстрації актів цивільного стану Приморського районного управління юстиції м. Одеси від 25 грудня 2007 року. Рішенням Приморського районного суду м. Одеси від 05 липня 2016 року позовні вимоги [PERSON] , яка є бабусею неповнолітнього [PERSON] [INFO] про позбавлення батьківських прав задоволено. Позбавлено батьківських прав [PERSON] та [PERSON] відносно їхнього неповнолітнього сина [PERSON] [INFO] . Призначено [PERSON] опікуном над неповнолітнім [PERSON] [INFO] та закріплено право по збереженню житла за адресою: [ADDRESS] за неповнолітнім [PERSON] [INFO] . У судовому засіданні встановлено, що шлюб між [PERSON] та [PERSON] зареєстрований не був. Станом на теперішній час неповнолітній [PERSON] проживає разом з відповідачем [PERSON] , яка є його бабусею та опікуном, за адресою: [ADDRESS] . Також у вказаній квартирі проживає батько дитини [PERSON] . Власником вказаної квартири є відповідач. Відповідно до витягу з Єдиного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадський формувань від 17 травня 2019 року [PERSON] за № 1005348887 зареєстрована як фізична особа-підприємець та займається господарською діяльністю, що також підтверджується витягом з реєстру платників єдиного податку від 13 вересня 2017 року за № 1702283406808 та довідкою про відкриття банківського рахунку у ПАТ « КБ» ПриватБанк». Відповідно до довідки про обіги від 25 січня 2019 року виданої [PERSON] за період з 01 січня 2018 по 25 січня 2019 року складає 229637, 76 грн. [PERSON] зареєстрована за адресою: [ADDRESS] . Вказана квартира складається з двох кімнат загальною площею 58, 899 кв.м. на 6 поверсі 9-поверхового будинку, який знаходиться на обслуговуванні ПП « Бокуд», що підтверджується довідкою з місця проживання про склад сім`ї та реєстрацію виданою керівником організації здійснюючої експлуатацію житлового будинку [PERSON] . Власником вказаної квартири є сестра позивача згідно договору купівлі - продажу від 25 травня 2016 року. На праві власності у позивача майно відсутнє. В матеріалах справи міститься характеристика директора ПП « Бокуд» - від 19 березня 2019 року, про те, що за час проживання [PERSON] за адресою : [ADDRESS] скарг від сусідів та матеріалів з УВС на адресу ПП « Бокуд» не надходило. Відповідно до акту обстеження житлово-побутових умов проживання дитини від 06 лютого 2019 року затвердженого заступником начальника служби у справах дітей Вінницької міської ради М. Бойко від 06 лютого 2019 року зазначено склад сім`ї, а саме: мати- [PERSON] - [INFO] , дитина - [PERSON] [INFO] , проживає за адресою: [ADDRESS] Інші члени: баба по лінії матері - [PERSON] [INFO] , цивільний чоловік [PERSON] - [PERSON] - [INFO] . Сім`я проживає у 2-кімнатній квартирі дев`ятиповерхового цегляного будинку, яка розташована на 6-му поверсі. Житло з усіма зручностями. Загальна площа помешкання - 54, 8 м2. Наявне водо-, газо- та електропостачання. В квартирі наявний косметичний ремонт. Помешкання умебльоване відповідним чином. Кухня обладнана кухонною стінкою та побутовою технікою. Санітарний стан помешкання задовільний. [PERSON] має задовільний стан здоров`я, без психічних розладнань що підтверджується висновком про стан здоров`я виданої головний лікарем КНП , довідкою про проходження обов`язкових попереднього та періодичного психіатричних оглядів виданої Комунальним закладом « Вінницька обласна психоневрологічна лікарня» від 22 квітня 2019 року. Як вбачається з висновку органу опіки та піклування Приморської районної адміністрації Одеської міської ради від 17 жовтня 2019 року за № 01- 11/1715/1 вих щодо поновлення батьківських прав [PERSON] відносно неповнолітнього [PERSON] [INFO] комісія вважає за можливе поновити батьківські права [PERSON] відносно неповнолітнього [PERSON] [INFO] . Питання щодо визначення місця проживання неповнолітнього [PERSON] [INFO] на розгляд комісії не ставилось. У судовому засіданні було встановлено, що позивач турбується станом здоров`я дитини, його психологічним та духовним розвитком. Позивач постійно передає продукти харчування? одяг, грошові кошти на утримання сина, через сестру батька дитини, оскільки відповідач, яка є опікуном та рідною бабусею неповнолітнього [PERSON] відмовляється отримувати допомогу від позивача, про що [PERSON] не у судовому засідання не оспорювалось. Позивач вважає, що бабуся забороняє неповнолітньому [PERSON] спілкуватись з нею. З характеристики неповнолітнього [PERSON] виданої директором Одеської загальноосвітньої школи № 101 І-ІІІ ступенів вбачається, що позивач виявляє зацікавленість в процесі навчання сина. В характеристиці також зазначено, що мати фінансово допомагає, купує одяг та взуття, організовує святкування дня народження в розважальному центрі « Ігроленд». Ставлення до позивача, зі слів неповнолітнього [PERSON] є позитивним. Частиною 1 ст. 141 СК України зазначено, що мати, батько мають рівнів права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Відповідно до ч. 1 ст. 151 СК України батьки мають переважне право перед іншими особами на особисте виховання дитини. Згідно ст. 8 Закону України «Про охорону дитинства», кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України. Згідно з ч.1 ст.18, ч.1 ст.27 Конвенції про права дитини держави-учасниці докладають усіх можливих зусиль до того, щоб забезпечити визнання принципу загальної та однакової відповідальності обох батьків за виховання й розвиток дитини. Батьки або у відповідних випадках законні опікуни несуть основну відповідальність за виховання й розвиток дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування. Держави-учасниці визнають право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального й соціального розвитку. В усіх діях щодо дітей, незалежно від того, вчиняють їх державні чи приватні установи, що займаються питаннями соціального забезпечення, суди, адміністративні чи законодавчі органи, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. У судовому засіданні, у порядку ч.2 ст. 232 ЦПК України був допитай неповнолітній [PERSON] [INFO], який зазначив, що він не бажає проживати з матір`ю. За його словами, вона його покинула на бабусю, не цікавилась ним певний час. Почала мешкати з іншим чоловіком, від чого він страждає та категорично відмовляється проживати з нею. Ним не заперечувалось, що на даний час матір намагається з ним налагодити стосунки, приходить до школи, купує йому речі та подарунки, але він всеодно на неї ображений та не може її пробачити. Відповідно до ч. ч. 1 - 3 ст. 150 Сімейного кодексу України зобов`язані виховувати дитину в дусі поваги до прав та свобод інших людей, любові до своєї сім`ї та родини, свого народу, своєї Батьківщини. Батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток. Батьки зобов`язані забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя. Згідно ст. 169 СК України мати, батько, позбавлені батьківських прав, мають право на звернення до суду з позовом про поновлення батьківських прав. Суд перевіряє, наскільки змінилася поведінка особи, позбавленої батьківських прав, та обставини, що були підставою для позбавлення батьківських прав, і постановляє рішення відповідно до інтересів дитини. Постановою Пленуму Верховного Суду України від ЗО березня 2007 року за N 3 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» передбачено, що ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками. У судовому засіданні знайшли своє підтвердження обставини, які свідчать про те, що позивач на даний час прикладає багато зусиль для спілкування з неповнолітнім [PERSON] [INFO] , піклується про стан здоров`я неповнолітнього [PERSON] його фізичним, духовним та моральним розвитком. Судом також визначено що для відновлення спілкування матері з сином потрібен певний час. Суд бере до уваги зусилля матері усунути обставини на підставі яких її позбавили батьківських прав, бажання забезпечити своєму синові належний та достатній рівень його життя. Частиною 2 ст. 160 СК України встановлено, що місце проживання дитини, яка досягла десяти років, визначається за спільною згодою батьків та самої дитини. У той же час суд не може визнати вимоги позивача в частині визначення місця проживання неповнолітнього [PERSON] , такими що є обґрунтованими оскільки суд враховує небажання дитини на даний час проживати разом з матір`ю, психологічний стан дитини, та те що неповнолітня дитина тривалий час проживає разом з опікуном, яка є його бабусею та дуже до неї прив`язана. Також суд бере до уваги ту, обставину, що у позивача відсутнє на праві власності житло та немає належних житлових умов для дитини. З урахуванням вищевикладеного, суд приходить до висновку, що поведінка позивача змінилася, як особи, що була позбавлена батьківських прав, а відтак, обставини, що були підставою для позбавлення батьківських прав відсутні, в зв`язку з чим, позов підлягає задоволенню частково.

Outcome: partial