Jurisdiction: civil
Date: 2019-10-20 00:00:00

Позивач звернувся із позовом до відповідача про розірвання шлюбу. Зазначає, що 06.06.2014 року він зареєстрував шлюб з відповідачем. Від зареєстрованого шлюбу мають доньку [PERSON] , [INFO] . Сторони спільного господарства не ведуть, стосунків не підтримують, шлюб носить лише формальний характер. Позивач вважає, що подальше спільне проживання з відповідачем та збереження шлюбу є неможливим, оскільки вони мають різні погляди на шлюб та сім`ю. Фактично шлюбні відносини припинені з лютого 2019 року. Просить шлюб розірвати, місце проживання доньки визначити з батьком. Ухвалою суду від 11.06.2019 року відкрито провадження у справі та встановлено загальний порядок розгляду справи. 27.06.2019 року [PERSON] звернулась до суду з зустрічною позовною заявою про визначення місця проживання дитини, у якій просить визначити місце проживання доньки [PERSON] разом з матір`ю. В обґрунтування позову зазначає, що донька проживає з нею та перебуває на її утриманні. Будь-якої участі у вихованні та утриманні дитини відповідач з лютого 2019 року та по теперішній час не приймає. Вона з донькою проживає у чотирьохкімнатній квартирі своїх батьків. Дитині створені всі умови для забезпечення її розвитку. Крім того, відповідач за час спільного проживання здійснював насильство в сім`ї, постановою Автозаводського районного суду м.Кременчука від 25.10.2017 року притягнутий до адміністративною відповідальності за ч.1 ст.172-2 КУпАП. 27.06.2019 року відповідачем [PERSON] подано відзив на позовну заяву. Щодо позовних вимог про розірвання шлюбу не заперечує. Просить відмовити в задоволенні позовних вимог в частині визначення місця проживання доньки з батьком, з підстав аналогічних викладеним у зустрічній позовній заяві. Ухвалою суду від 16.07.2019 року зустрічну позовну заяву прийнято та об`єднано в одне провадження з первісною позовною заявою. Ухвалою суду від 30.09.2019 року закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду. У судовому засіданні позивач-відповідач [PERSON] позовні вимоги підтримує та просить задовольнити, з підстав викладених у позовній заяві. У задоволенні зустрічного позову просить відмовити. Відповідач-позивач [PERSON] первісний позов в частині розірвання шлюбу визнає. В частині визначення місця проживання доньки разом з батьком просить відмовити з підстав викладених у відзиві. Зустрічний позов просить задовольнити. Представник третьої особи органу опіки та піклування виконавчого комітету Кременчуцької міської ради Полтавської області Телятник Н.І. підтримує раніше наданий висновок про доцільність місця проживання малолітньої дитини разом з матір`ю. Суд, вислухавши пояснення сторін, думку представника органу опіки та піклування, дослідивши матеріали справи, приходить до наступного висновку. Як убачається із матеріалів справи, 06 червня 2014 року Центральним відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Кременчуцького міського управління юстиції у Полтавській області між [PERSON] та [PERSON] зареєстровано шлюб, про що зроблено відповідний актовий запис № 339. Від зареєстрованого шлюбу сторони мають доньку [PERSON] , [INFO] . Сторони спільного господарства не ведуть, стосунків не підтримують, шлюб носить лише формальний характер. Згідно ч. 3 ст. 105 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до статті 110 цього Кодексу. Відповідно до ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їх дітей, що мають істотне значення. Згідно ст. 24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Враховуючи особливий характер сімейних відносин, зважаючи на норми ст. ст. 111, 112 СК України, так як фактично шлюбні відносини між подружжям припинені, суд вважає примирення сторін неможливим. Оскільки подальше спільне життя подружжя і збереження сім`ї є неможливим і суперечить інтересам сторін, позовні вимоги про розірвання шлюбу підлягають задоволенню. Відповідно до ст.113 Сімейного Кодексу України, особа, яка змінила своє прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Оскільки відповідач при реєстрації шлюбу змінила прізвище, вона має право залишити його після розірвання шлюбу. Згідно ч. 2 ст. 114 СК України у разі розірвання шлюбу судом шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу. Вирішуючи питання щодо визначення місця проживання доньки сторін - [PERSON] , суд приходить до наступного висновку. Відповідно до ст. 160 СК України, місце проживання дитини, яка не досягла десяти років, визначається за згодою батьків. Згідно ч.1ст. 161 СК України якщо мати та батько, які проживають окремо, не дійшли згоди щодо того, з ким буде проживати малолітня дитина, спір між ними може вирішуватися судом. При вирішенні спору щодо місця проживання дитини суд бере до уваги ставлення батьків до виконання своїх батьківських обов`язків, особисту прихильність дитини до кожного з них, вік дитини, стан її здоров`я та інші обставини, що мають істотне значення. Відповідно до ст. 12 Закону України «Про охорону дитинства» виховання в сім`ї є першоосновою розвитку особистості дитини. На кожного з батьків покладається однакова відповідальність з виховання, навчання і розвитку дитини. Батьки або особи, які їх замінюють, мають право і зобов`язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров`я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці. Відповідно до статті 3 Конвенції про права дитини від 20 листопада 1989 року (далі - Конвенція) в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Держави-учасниці зобов`язуються забезпечити дитині такий захист і піклування, які необхідні для її благополуччя, беручи до уваги права й обов`язки її батьків, опікунів чи інших осіб, які відповідають за неї за законом, і з цією метою вживають всіх відповідних законодавчих і адміністративних заходів. Статтею 9 Конвенції визначено, що держави-учасниці забезпечують те, щоб дитина не розлучалася з батьками всупереч їх бажанню, за винятком випадків, коли компетентні органи згідно з судовим рішенням, визначають відповідно до застосовуваного закону і процедур, що таке розлучення необхідне в якнайкращих інтересах дитини. Таке визначення може бути необхідним у тому чи іншому випадку, наприклад, коли батьки жорстоко поводяться з дитиною або не піклуються про неї, або коли батьки проживають роздільно і необхідно прийняти рішення щодо місця проживання дитини. У своїй постанові від 16 січня 2019 року по справі № 487/2480/17 Касаційний цивільний суд у складі Верховного суду визначив, що при розгляді справ щодо місця проживання дитини суди насамперед мають виходити з інтересів самої дитини (враховуючи, при цьому, сталі соціальні зв`язки, місце навчання, психологічний стан тощо) та балансу між інтересами дитини, правами батьків на виховання дитини й обов`язком батьків діяти в її інтересах. Мати та батько дитини після припинення шлюбних відносин проживають окремо, та не дійшли згоди щодо того, з ким із них буде проживати малолітня дитина. [PERSON] та малолітня [PERSON] зареєстровані за адресою: [ADDRESS] , що підтверджується довідками про реєстрацію місця проживання особи № 15451 та № 15453 від 24.05.2019 року. Згідно довідки від 15.05.2019 року № 01-44/83, виданої дошкільним навчальним закладом (ясла-садок) № 34 Кременчуцької міської ради Полтавської області, малолітня [PERSON] , [INFO] року відвідує цей заклад з 01.09.2017 року по теперішній час. Мати, [PERSON] , завжди цікавиться успіхами донька, охоче приймає участь у спільних заходах і святах батьків з дітьми, вчаснор сплачує квитанції за харчування. Відповідно до довідки від 31.05.2019 року № 527, виданої Кременчуцьким міськрайонним центром зайнятості, [PERSON] зареєстрована в цьому центрі як безробітна з 16.05.2019 року. За даними висновку орану опіки та піклування виконавчого комітету Кременчуцької міської ради Полтавської області про доцільність визначення місця проживання малолітньої [PERSON] , [INFO] , разом з матір`ю [PERSON] від 30.08.2019 року № 1197, малолітня [PERSON] проживає разом з матір`ю [PERSON] за адресою: [ADDRESS] . За цією адресою також проживають [PERSON] (баба дитини), [PERSON] (дід дитини), [PERSON] (тітка дитини) та [PERSON] (двоюрідна сестра дитини). Квартира чотирикімнатна з усіма комунальними зручностями. Умови проживання задовільні, санітарно-гігієнічні умови задовільні. Тому, орган опіки та піклування виконавчого комітету Кременчуцької міської ради Полтавської області вважає за доцільне визначити місця проживання малолітньої [PERSON] , [INFO] , разом з матір`ю [PERSON] . Судом встановлено, що [PERSON] проживає разом зі своєю матір`ю [PERSON] . Мати дитини належним чином ставиться до виконання своїх батьківських обов`язків, забезпечує дитині належні умови проживання, виховання, навчання, матеріально-побутові умови та рівень комфорту. З огляду на викладене, суд приходить до висновку, що проживання малолітньої [PERSON] зі своєю матір`ю буде відповідати найкращому забезпеченню інтересів дитини. Аналізуючи вищевикладені обставини в їх сукупності, суд приходить до висновку, що позовні вимоги [PERSON] в частині визначення місця проживання доньки разом з батьком задоволенню не підлягають, а зустрічний позов [PERSON] про визначення місця проживання доньки разом з матір`ю, є обґрунтованим та таким, що підлягає задоволенню. Судові витрати розподіляються у відповідності до вимог ст. 141 ЦПК України пропорційно розміру задоволених позовних вимог. На підставі викладеного,

Outcome: partial