Jurisdiction: civil
Date: 2020-11-08 00:00:00

Позивач звернулась до суду з вищевказаним позовом, в якому просила збільшити розмір аліментів, раніше стягнутих за рішенням Деснянського районного суду м. Києва від 05.12.2020 року та стягнути з відповідача на її користь аліменти на утримання двох спільних неповнолітніх дітей у розмірі 5000,00 грн., тобто по 2500,00 грн. на кожну дитину щомісячно до досягнення ними повноліття, але не менше ніж 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. В обґрунтування вказаного позову зазначила, що з часу винесення рішення про стягнення аліментів розмір витрат на утримання дитини значно зріс. Крім того, у одного з дітей - [PERSON] [INFO] значно погіршився стан здоров`я, що потребує додаткових матеріальних витрат. Ухвалою від 28.09.2020 року прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у зазначеній справі. Розгляд справи у відповідності до ч. 5 ст. 279 ЦПК України вирішено провести в порядку спрощеного позовного провадженням з повідомленням (викликом ) сторін. В судовому засіданні позивач: [PERSON] позовні вимоги підтримала та просила задовольнити. Відповідач: [PERSON] в судовому засіданні позовні вимоги не визнав, просив відмовити у задоволенні позову. Вислухавши позивача, відповідача, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов не підлягає до задоволення виходячи з наступного. З матеріалів справи убачається, що рішенням Деснянського районного суду м. Києва від 05.12.2019 року часткового задоволено позов [PERSON] до [PERSON] , про стягнення аліментів. Зокрема, стягнуто з останнього на користь позивача на утримання неповнолітніх дітей [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] в розмірі по 1500,00 грн. щомісячно на кожну дитину, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, з наступною індексацією відповідно до закону, починаючи з 28.05.2019 року і до досягнення дітьми повноліття. Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України № 789ХІІ (78912) від 27 лютого 1991 року та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Згідно зі ст.141 СК України мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони в шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини. За змістом ст. 180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі (ч. 3 ст. 181 СК України). Відповідно до ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. Згідно ст. 183 СК України розмір аліментів визначається у частці від заробітку (доходу) матері, батька дитини. Крім того, суд за заявою платника або одержувача може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі, якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, частину доходу одержує в натурі, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення (ч.1 ст. 184 СК України). При цьому підстави визначення розміру аліментів у частках до заробітку (доходу) або у твердій сумі визначаються з урахуванням як положень ст. 182 СК України, так і положень ст. ст. 183, 184 СК України. Відповідно до наданої медичної документації вбачається, що спільний син сторін [PERSON] , [INFO] має такі діагнози: епілепсія та міонія. У зв`язку із наявними діагнозами дитина потребує проходження планових обстежень та лікування. З довідки ТОВ «Арітейл» від 14.09.2020 року вбачається, що [PERSON] працює в ТОВ «Арітейл» з 12.01.2018 року та займане посаду керуючий магазином. ЇЇ дохід за період з 01.03.2020 року по 31.08.2020 року склав 32719,06 грн. Згідно довідки Деснянської районної філії КМЦЗ ДЦЗ від 04.11.2020 року вбачається, що [PERSON] зареєстрований як безробітний в Деснянській районній філії КМЦЗ ДЦЗ з 21.05.2020 року. Його дохід за період з 21.05.2020 року по 30.09.2020 року становить 11336,30 грн. У відповідача від шлюбу з [PERSON] [INFO] народилася дитина - [PERSON] . Положеннями ч. 1 ст. 192 СК України передбачено, що розмір аліментів, визначений за рішенням суду або за домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Згідно з п. 23 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року №3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» розмір аліментів, визначений судовим рішенням або за домовленістю між батьками, суд може змінити за позовом платника або одержувача аліментів у зв`язку зі зміною матеріального чи сімейного стану, погіршення чи поліпшення здоров`я когось із них. Враховуючи зміст ст.ст. 181, 192 СК України, розмір аліментів, визначений рішенням суду, не вважається незмінним. Отже, у зв`язку із значним покращенням матеріального становища платника аліментів матір дитини може подати до суду заяву про збільшення розміру аліментів. Відповідно до ст.ст. 183, 184 СК України за рішенням суду розмір аліментів визначається у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Сімейний кодекс України передбачає підстави для зміни розміру аліментів, визначеного за рішенням суду, але не пов`язує їх зі способом присудження (ч. 3 ст. 181 СК України). Стаття 192 СК України тільки вказує на можливість зміни раніше встановленого розміру аліментів за наявності доведених в судовому порядку підстав, а саме: зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим кодексом. З огляду на відсутність імперативної заборони змінювати розмір аліментів шляхом зміни способу їх присудження, за положеннями ст.192 СК України зміна розміру аліментів може мати під собою й зміну способу їх присудження (зміна розміру аліментів, стягнутих за рішенням суду в частці від заробітку (доходу) матері, батька дитини на розмір аліментів у певній твердій грошовій сумі та навпаки). При розгляді позовів, заявлених із зазначених підстав, застосуванню підлягає не тільки ст.192 СК України, а й низка інших норм, присвячених обов`язку батьків утримувати своїх дітей (ст.182 «Обставини, які враховуються судом при визначенні розміру аліментів», ст.183 «Визначення розміру аліментів у частці від заробітку (доходу) матері, батька дитини», ст.184 «Визначення розміру аліментів у твердій грошовій сумі»). Вказана правова позиція викладена в постанові ВСУ від 5.02.2014 №6-143цс13. Виходячи з наведених положень закону, при вирішенні вимог щодо зміни розміру раніше стягнутих аліментів суд зобов`язаний з`ясувати матеріальний та сімейний стан як платника аліментів, так і стягувача, погіршення чи поліпшення їх здоров`я. Згідно ч. 3 ст. 12, ч. 1 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. З матеріалів справи не вбачається та позивачем в процесі розгляду справи не надано доказів того, що матеріальний і сімейний стан платника аліментів змінився в сторону поліпшення, а посилання позивача на те, що отримання присуджених раніше судом коштів недостатньо для повноцінного та всебічного розвитку дітей у звязку з несенням витрат на обстеження та лікування одного із дітей не передбачено вище вказаною статтею СК України, як підстава для збільшення розміру аліментів, при цьому суд також враховує, що понесені позивачем витрати на медичне обстеження дитини можуть стягуватись як додаткові витрати. На підставі викладеного та

Outcome: dismissed