Jurisdiction: civil
Date: 2017-09-04 00:00:00

Позивач звернулась до Дніпропетровського районного суду Дніпропетровської області з зазначеним позовом в якому просить розірвати шлюб зареєстрований 23 лютого 2010 року між нею та [PERSON] [PERSON] Клінтоном у відділі реєстрації актів цивільного стану Дніпропетровського районного управління юстиції Дніпропетровської області, актовий запис № 05. В обґрунтування позовних вимог посилається на те, що з 23 лютого 2010 року, позивач уклала шлюб із [PERSON] [PERSON] Клінтон, громадянином [PERSON] Штатів Америки, [INFO], що підтверджується свідоцтвом про шлюб виданим у відділі реєстрації актів цивільного стану Дніпропетровського районного управління юстиції Дніпропетровської області, про що в книзі реєстрації шлюбів було зроблено відповідний актовий запис № 05. Від цього шлюбу сторони мають сина [PERSON] [INFO], який проживає з позивачем. Спільне життя з відповідачем не склалося через відсутність взаєморозуміння між ними, розходження поглядів на сімейні відносини та сімейні обов'язки з ведення спільного господарства, традиції. Відповідач не проживає з позивачем як однією сімєю, він постійно знаходиться у робочих відрядженнях та не зявляється у сімї. Позивач та її представник у судове засідання не зявились, але від представника надійшла до суду заява, щодо розгляду цивільної справи без їх участі, позовні вимоги підтримали в повному обсязі та просили їх задовольнити. Відповідач у судове засідання теж не зявився, про дату час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, про причину своєї неявки суд не повідомив. Згідно ст. 224 ЦПК України у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності або якщо повідомлені ним причини неявки визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. За таких обставин суд вважає можливим розглянути дану цивільну справу у заочному порядку відповідно до вимог Глави 8 Розділу ІІІ ЦПК України. Відповідно до ч. 2\~ст. 197 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд, дослідивши матеріали цивільної справи, вважає за можливе задовольнити позов у повному обсязі, виходячи з наступного. У відповідності до ст.\~110\~СК\~України позов про розірвання шлюбу може бути предявлений одним із подружжя. В судовому засіданні встановлено, що з 23 лютого 2010 року, позивач уклала шлюб із [PERSON] [PERSON] Клінтон, громадянином [PERSON] Штатів Америки, [INFO], що підтверджується свідоцтвом про шлюб виданим у відділі реєстрації актів цивільного стану Дніпропетровського районного управління юстиції Дніпропетровської області, про що в книзі реєстрації шлюбів було зроблено відповідний актовий запис № 05. Від шлюбу сторони мають неповнолітнього сина. Відповідно до ст.\~112\~СК\~України суд зясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя та постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Сумісне життя між сторонами не склалося, в сімї не було взаєморозуміння, виникали сварки, що призвело до розпаду сімї і роздільного мешкання. Разом не проживають, спільне господарство не ведуть, стосунки не підтримують. Прийняті наміри до порозуміння та примирення ні до чого не призвели, примирення неможливе. Приймаючи до уваги, що сторони припинили шлюбні стосунки, поновлювати їх наміру не мають, не мають спільного бюджету та господарства, суд вважає можливим шлюб між ними розірвати. Частиною 1 ст.88 ЦПК України передбачено, що стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Якщо позов задоволено частково, судові витрати присуджуються позивачеві пропорційно до розміру задоволених позовних вимог, а відповідачеві - пропорційно до тієї частини позовних вимог, у задоволенні яких позивачеві відмовлено. Вирішуючи питання, щодо розподілу судових витрат, суд приходить до висновку, що судові витрати у справі підлягають відшкодуванню. На підставі викладеного,

Outcome: approved