Jurisdiction: civil
Date: 2018-09-25 00:00:00

Позивач звернулась до Олександрівського районного суду Донецької області з позовом до Мирнодолинського навчально-виховного\~комплексу «Загальноосвітня\~школа I-III\~ступенів \~дошкільний навчальний\~заклад (дитячий\~садок)»\~Олександрівської районної\~ради Донецької\~області та\~директора цього\~закладу \~[PERSON] \~про скасування\~наказу №\~1-с\~ від\~10\~квітня \~2018\~року «Про\~дисциплінарне стягнення»\~,\~щодо накладення на неї стягнення у виді догани. Позивач зазначала, що з 2 січня 1996 року працювала на посаді заступника директора Мирнодолинської загальноосвітньої школи . За тривалий час роботи у навчальному закладі успішно працювала, не мала зауважень або доган, неодноразово заохочувалась . 10 квітня 2018 року, на початку робочого дня, позивачка була запрошена до кабінету директора школи, де їй було повідомлено про оголошення догани за аморальну поведінку на батьківських зборах, що відбулися 5 квітня 2018 року. Після цього їй було вручено копію наказу № 1-с. Вказувала, що догана є наслідком особистого неприязного ставлення до неї директора школи за принципову позицію щодо місцевих виборів до Олександрівської обєднаної територіальної громади , оскільки жодних аморальних дій\~вона \~не скоювала та\~ на зборах поводила себе належним чином. До цього часу їй не відомо які саме дії директором закладу кваліфіковані як аморальні. Крім того, позивачка вважає, що дисциплінарне стягнення до неї застосовано із порушенням ст .149 КЗпП України, бо їй не було запропоновано надати письмові пояснення, а відразу ознайомили з наказом. Позивач [PERSON] в судовому засіданні позовні вимоги підтримала в повному обсязі. Представник позивача підтримав позовні вимоги в повному обсязі, заявив про те, що відповідачі мають довести факт вчинення позивачкою аморального проступку. З огляду на те, що вона залишись працювати у школі вчителем, можна зробити висновок про недоведеність звинувачень та основною метою догани було усунення позивачки із займаної посади через особисті неприязні стосунки. За весь час роботи позивачка не мала зауважень, навпаки, вона має авторитет серед односельців та вчителів, обрана депутатом районної ради. Представник позивача вважає, що під час накладення дисциплінарного стягнення директором школи був порушений порядок, бо [PERSON] була позбавлена можливості надати пояснення та знати в чому її звинувачують. Просить скасувати наказ № 1-с від 10 квітня 2018 року про дисциплінарне стягнення відносно [PERSON] та стягнути судові витрати , понесені позивачем у звязку зі зверненням до суду з зазначеним позовом, в сумі 6704,8 грн. Представник відповідача - Мирнодолинського навчально-виховного комплексу «Загальноосвітня школа I-III ступенів - дошкільний навчальний заклад (дитячий садок)» [PERSON] позов не визнала повністю, пояснивши, що 5 квітня 2018 року в школі відбулись батьківські збори, під час яких позивачка перебивала виступаючих, робила їм зауваження, голосно висловлювала свою думку щодо виступу інших, на зауваження присутніх жодним чином не реагувала, що призвело до зриву зборів. Така поведінка , на думку представника, суперечить нормам Закону України «Про освіту» , зокрема, ч. 1 ст. 54, ст. 56, за якими педагогічний працівник повинен бути прикладом у поведінці для оточуючих та учнів, проявляти повагу до інших. Поведінка позивачки на зборах є аморальною з огляду на те, що вона не проявила доброти, стриманості, гуманізму , чим дискредитувала саме звання вчителя, який повинен виконувати виховні функції. Будучи заступником директора школи саме з навчально-виховної роботи, позивачка несе більшу відповідальність , ніж інші працівники , за виховання учнів та належну поведінку. В даному випадку позивачка поводила себе аморально з точки зору приниження гідності осіб, які виступали на зборах, а саме: з неповагою зверталася до виступаючого голови райдержадміністрації [PERSON] та до директора школи, яких вона перебивала , в той час як могла висловити свою думку після їх виступу. Директор школи вимушена була відреагувати на цей випадок задля попередження дискредитації всього навчального закладу. Представник відповідача запевнила, що під час притягнення позивачки до дисциплінарної відповідальності у виді догани, їй спочатку було запропоновано надати пояснення, що підтверджується складеним вчителями актом про відмову надати пояснення , отже, процедура притягнення до дисциплінарної відповідальності дотримана. Вважає,що в задоволенні позову необхідно відмовити повністю,зокрема,стосовно судових витрат зазначила , що їх розмір повинен бути співмірним до заявлених вимог. Зауважила, що позивачем не надано детального опису виконаних ним робіт з зазначенням часу , який було витрачено на їх виконання. Крім того ,зазначила , що стороною позивача надано лише квитанцію про сплату гонорару без підтвердження сплати банківською установою. Відповідач [PERSON] директор Мирнодолинського навчально-виховного комплексу, позов не визнала повністю, повідомивши, що на батьківських зборах, що відбулися 5 квітня 2018 року, позивачка перебивала виступаючих, втручалася в розмову інших осіб, будучи нетактовною . Позивачка повинна була своєю поведінкою бути взірцем для батьків, але вона вчинила порушення і повинна нести відповідальність . Взагалі, позивачка зверхньо ставиться до своїх колег, з нею ніхто не хоче спілкуватися, бо побоюються її агресії. Діти також бояться позивачку, бо вона часто підвищує голос , допускає образливі висловлювання. Відзив на позовну заяву ,отриманий судом 20 червня 2018 року, подано з порушенням строку встановленого ухвалою суду, тому судом не враховано, відповідно до вимог ч. 8 ст.178 ЦПК України ( а.с. 56-96). Заява представника Мирнодолинського навчально-виховного комплексу [PERSON] від 18 червня 2018 року( отримана судом 20 червня 2018 року ) щодо виклику в судове засідання свідків судом не розглянута, як подана з порушенням строків, зазначених ч. 3 ст. 91 ЦПК України ( а.с. 97). Заслухавши пояснення позивача та її представника [PERSON], представника Мирнодолинського НВК [PERSON], відповідача [PERSON]В, дослідивши матеріали справи, оцінивши зібрані у справі докази в їх сукупності, суд приходить до такого. Судом встановлено та не заперечуються сторонами, що [PERSON] з 15 серпня 1986 року працює вчителем математики та креслення Мирнодолинської СШ Олександрівського району Донецької області, відповідно до наказу № 265 від 18 серпня 1986 року. 2 січня 1996 року [PERSON] призначена на посаду заступника директора з навчально-виховної роботи та вчителя математики,згідно наказу № 573 від 2 січня 1996 року . З 1\~вересня 2011\~року Мирнодолинська\~загально-освітня\~школа \~I-III\~ступеня реорганізована\~у Мирнодолинський\~навчально-виховний\~комплекс «Загальноосвітня школа I-III ступенів дошкільний навчальний заклад (дитячий садок)» Олександрівської районної ради Донецької області ( а.с 111). Наказом директора Мирнодолинського навчально-виховного комплексу № 1-с від 10 квітня 2018 року «Про дисциплінарне стягнення» [PERSON] заступнику директора з навчально-виховної роботи «Загальноосвітня школа I-III ступенів дошкільний навчальний заклад (дитячий садок)» оголошено догану за аморальну поведінку(а.с. 7). За приписами\~статті 139 КЗпП України, працівники зобовязані працювати чесно і сумлінно, своєчасно і точно виконувати розпорядження власника або уповноваженого ним органу, додержувати трудової і технологічної дисципліни, вимог нормативних актів про охорону праці, дбайливо ставитися до майна власника, з яким укладено трудовий договір. Відповідно до частини другої\~статті 140 КЗпП України, щодо окремих несумлінних працівників застосовуються в необхідних випадках заходи дисциплінарного і громадського впливу. Згідно із частиною першою\~статті 147 КЗпП України, за порушення трудової дисципліни до працівника може бути застосовано тільки один з таких заходів стягнення: догана; звільнення. Відповідно до\~статті 149 КЗпП України, до застосування дисциплінарного стягнення власник або уповноважений ним орган повинен зажадати від порушника трудової дисципліни письмові пояснення. При обранні виду стягнення власник або уповноважений ним орган повинен враховувати ступінь тяжкості вчиненого проступку і заподіяну ним шкоду, обставини, за яких вчинено проступок, і попередню роботу працівника. Стягнення оголошується в наказі (розпорядженні) і повідомляється працівникові під розписку. Згідно з\~статтею 150 КЗпП України, дисциплінарне стягнення може бути оскаржене працівником у порядку, встановленому чинним законодавством (глава XV Кодексу). Відповідно до вказаних норм права вбачається, що порушення трудової дисципліни\~це невиконання чи неналежне виконання працівником, без поважних причин, обов'язків, покладених на нього трудовим договором або правилами внутрішнього трудового розпорядку. Трудові обов'язки працівника визначаються у посадовій (робочій) інструкції.\~КЗпП України\~не містить переліку випадків, в яких може застосовуватися догана чи звільнення. Притягнення до дисциплі- нарної відповідальності і накладення стягнення\~це право роботодавця, а не його обовязок. При визначенні виду стягнення враховуються і попередня робота працівника, його ставлення до праці. До застосування дисциплінарного стягнення власник повинен зажадати від працівника письмові пояснення. Якщо працівник відмовився від цього, власник повинен скласти акт про відмову від дачі пояснень і провести дисциплінарне розслідування порушення трудової дисципліни. Власник зобов'язаний, застосовуючи певний вид дисциплінарного стягнення, видати наказ (розпорядження), в якому в обов'язковому порядку вказуються мотиви застосування стягнення. За змістом положень статей\~147-1,\~149 КЗпП України,\~статті 81 ЦПК України\~у справах щодо притягнення працівника до дисциплінарної відповідальності обовязок доказування правомірності застосування дисциплінарного стягнення покладається на відповідача. Згідно п.22 Постанови Пленуму Верховного Суду України №9 від 06.11.1992 року «Про практику розгляду судами трудових спорів», суд повинен зясувати чи додержані власником або уповноваженим ним органом правила і порядок застосування дисциплінарних стягнень. Відповідачем [PERSON]\~на доказ\~ дотримання\~порядку застосування\~до \~[PERSON]\~дисциплінарного стягнення\~у виді\~догани \~надано акт\~№ 1\~від 10\~квітня 2018\~року ,\~складений про\~те,\~що \~в приміщенні\~Мирнодолинського НВК\~в присутності\~зазначених осіб\~ [PERSON]\~ ознайомилась\~із наказом\~ «Про\~дисциплінарне стягнення»\~ від\~10\~квітня 2018\~року №\~1,\~але пояснення\~надати відмовилась ( а.с.162). Тобто, позивачці було запропоновано надати пояснення вже після ознайомлення з наказом , що є порушенням вимог ст. 149 КЗпПУ, за якою таке пояснення власник або уповноважений ним орган повинен зажадати від порушника трудової дисципліни до накладання дисциплінарного стягнення. Підставою дисциплінарного стягнення у оскаржуваному наказі зазначено порушення [PERSON] встановлених норм та правил поведінки у закладі на загальношкільних батьківських зборах та у коридорі Мирнодолинського НВК 5 квітня 2018 року з посиланням на п. 5.2 Посадової інструкції № 1 заступника директора з навчально-виховної роботи, п. 2 ст. 58 Закону України «Про освіту». Відповідно до п. 5.2 Посадової інструкції № 1 заступника директора з навчально-виховної роботи , за вчинення аморального вчинку вказана посадова особа може бути звільнена з посади відповідно до трудового законодавства. На доказ вчинення позивачкою аморального вчинку відповідачем [PERSON] надано протокол № 2 загальношкільних батьківських зборів Мирнодолинського НВК від 5 квітня 2018 року. Відповідно до наданого протоколу судом встановлено, що порядок денний складається із трьох питань. По першим двом питанням виступили доповідачі. Третє питання у порядку денному зазначене як «Різне» та складається з двох підпунктів: 3.1.Звіт про використання коштів благодійної допомоги від батьків та 3.2. Спонсорська допомога школі. (доповідач - Кропівко Л.В. директор школи). Під час обговорення питання 3.2. щодо спонсорської допомоги від голови Новоолександрівської сільської ради [PERSON], у протоколі зазначено про те, що [PERSON] перебила директора [PERSON] та сказала, що це передвиборна агітація. Після цієї репліки збори продовжилися та було надано слово голові Олександрівської райдержадміністрації, який піддав критиці роботу сільського голови [PERSON]Відповідно до протоколу, « [PERSON] почала перебивати [PERSON],викрику- вала, що це неправда». Останній зробив зауваження [PERSON], але та на зауваження не реагувала. Однак,як видно з протоколу, голова райдержадміністрації продовжив свою доповідь з критикою роботи колишнього директора школи. За протоколом зборів, [PERSON] стала викрикувати, перебивати доповідача, здійняла галас, кричала, що вона не дозволить обливати брудом колишнього директора школи. У протоколі зазначено, що внаслідок вчиненого [PERSON] галасу, батьки почали розходитися та батьківські збори були зірвані. Позивачка частково визнала викладені в протоколі обставини, пояснивши, що збори батьків не були заплановані завчасно, а скликалися терміново у звязку з приїздом голови Олександрівської райдержадміністрації . Після обговорення питань порядку денного, слово взяв [PERSON] та почав передвиборчу агітацію. Позивачка висловила свою незгоду з тим, що відбувається, посилаючись, що Законом України «Про освіту», в школі заборонено проводити передвиборну агітацію. При цьому вона висловила свою думку у тактовній формі, не підвищуючи голос. [PERSON] це не зупинило і він продовжив доповідь, критикуючи голову сільської ради та колишнього директора школи. Не погоджуючись, [PERSON] заперечила надану негативну оцінку, заявивши про недоречність порушеного питання на зборах, тим більше у відсутності обговорюваних осіб. Під час доповіді [PERSON] присутні батьки також висловлювали свою думку, задавали питання, тому , на думку позивачки, її поведінка аж ніяк не порушила порядок та не могла призвести до зриву батьківських зборів. Судом прийнято до уваги пояснення свідків, що були опитані в судовому засіданні. Так, свідок [PERSON] - вчитель початкових класів повідомила, що 5 квітня 2018 року відбулися позапланові батьківські збори ,на яких обговорили питання успішності учнів. Виступали:директор школи [PERSON] та [PERSON]. Після їх доповіді директор оголосила, що збори закінчені, бо під час зборів зайшов [PERSON]. Останній підійшов до батьків та почав говорити про ремонт школи. Під час обговорення [PERSON] голос не підвищувала, неприязні до [PERSON] не висловлювала, але відчувалась неприязнь [PERSON] до [PERSON]. Також свідок заперечувала, що поведінка [PERSON] була аморальною, пояснивши, що вона не викрикувала, нікого не перебивала , образливих слів не вживала, а отже, зауважень вона не отримувала. Про отриману [PERSON] С,М. догану в школі дізнались наступного робочого дня 10 квітня 2018 року. Було зрозуміло, що з [PERSON] просто звели рахунки, бо вона завжди справлялась з роботою, зауважень від керівництва до неї не було. Свідок [PERSON] в судовому засіданні пояснила, що є матір`ю школяра та була присутня на батьківських зборах. Вона засвідчила, що на батьківських зборах виступали вчителі [PERSON], [PERSON], [PERSON] Остання вела себе спокійно, нікого не перебивала. Коли мова зайшла про ремонт, директор повідомила, що школа отримала допомогу від [PERSON] Тоді [PERSON] запитала дозволу задати питання. Коли [PERSON] не відповіла, [PERSON] продовжила та запитала : «Чому допомога школі надійшла саме зараз?», на це свідок вголос прокоментувала: « А тому що вибори, а [PERSON] - кандидат». Далі відбувся виступ [PERSON], який заявив, що школа занедбана з вини колишнього директора школи. В цей час [PERSON] його зупинила , заявивши : «Будь ласка, давайте не будемо говорити про людину, вона вже рік не працює». На це [PERSON] сказав до [PERSON] : «Закрийте рота, я вас і так терплю» . Свідок пояснила, що вона є депутатом Мирнодолинської сільської ради, а [PERSON] - депутат районної ради та своєю принциповою позицією викликає незадоволення [PERSON]. Свідок повідомила, що коли голова райдержадміністрації почав говорити про погану роботу голови сільської ради, вона теж обурилася та звернулася до [PERSON], щоб та спростувала слова [PERSON], на що остання заявила, що не готова до цього. Свідок повідомила, що збори закінчилися до промови [PERSON], а [PERSON] вела себе весь час ввічливо. Догана може бути тільки наслідком особистого негативного ставлення. Досліджений \~в суді\~протокол батьківських\~зборів від\~ 5\~квітня 2018\~року,\~пояснення свідків\~та учасників\~справи \~не дають\~підстав стверджувати\~про наявність\~в діях\~[PERSON]\~ аморального\~проступку . Так, аморальним проступком є винне діяння, що суперечить загальноприйнятим нормам і правилам, порушує моральні устої суспільства, моральні цінності, які склалися в суспільстві, і суперечить змісту трудової функції, тим самим дискредитуючи службово-виховні, посадові повноваження відповідного кола осіб. Відповідно до правових позицій, що викладені у\~Постанові Пленуму Верховного Суду України №9 від 06.11.1992 року «Про практику розгляду судами трудових спорів», факт вчинення аморального проступку має бути зафіксований належним чином. Під час розгляду справи позивачка заявила, що протокол зборів написаний рукою директора школи [PERSON],та нею ж і підписаний замість секретаря зборів. Дані обставини відповідач [PERSON] не спростовувала. Суд вважає, що відповідачами не доведений жодний проступок [PERSON], як аморальний. Так, доводи відповідача та представника Мирнодолинського НВК зосереджені на загальній оцінці поведінки позивачки, що ґрунтуються на особистому, упередженому твердженні, що не є безспірним. Аналізуючи рішення відповідача про подальше звільнення позивачки з посади заступника директора з навчально-виховної роботі та залишення [PERSON] працювати учителем Мирнодолинської [PERSON] ступенів , тобто , продовжувати виконувати виховні функції, суд приходить до переконання, що директор, вирішуючи питання про накладання дисциплінарного стягнення керувався мотивами щодо подальшого усунення \~з посади позивачки аніж переймався відповідністю особи, яка займається виховною діяльністю та її поведінки нормам моралі. Враховуючи вищевикладене, суд вважає за можливе визнати незаконним та скасувати наказ від 10 квітня 2018 року № 1-с щодо притягнення позивачки до дисциплінарної відповідальності. Відповідно до ст. 6 Конвенції про захист прав людини й основних свобод, ратифікованої Верховною Радою України 17.07.1997 року, кожний при вирішенні питання про його цивільні права і обов'язки має право на відкритий і справедливий судовий розгляд незалежним і безстороннім судом. Складовою частиною справедливого судочинства є доступ до судової процедури з усіма атрибутами контролю за порушеннями трудового законодавства з боку працедавців - власників та керівників господарських товариств, підприємств, установ, організацій. Стосовно понесених судових витрат позивачем суд приходить до такого. Правнича допомога гарантована статтями 8, 59 Конституції України, офіційне тлумачення якого надано Конституційним Судом України (Рішення від 16 листопада 2000 року № 13-рп/2000; Рішення від 30 вересня 2009 року № 23-рп/2009; Рішення від 11 липня 2013 року № 6-рп/2013). Відповідно до п. 1 ч. 3 ст. 133 ЦПК України, до витрат, пов'язаних з розглядом справи, належать, зокрема, витрати на професійну правничу допомогу. Відповідно до ч.ч.1,2,3 ст. 137 ЦПК України ,витрати, пов'язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі ,гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов'язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо , а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. Таким чином, при визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності) ,а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану сторін. Ті самі критерії застосовує Європейський суд з прав людини, присуджуючи судові витрати на підставі ст. 41 Конвенції. Зокрема, згідно з його практикою заявник має право на компенсацію судових витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір обґрунтованим (див., наприклад, рішення у справі «East/West Alliance Limited» проти України», заява № 19336/04, п. 269.) Відповідно до п. 48 Постанови Пленуму ВССУ № 10 від 17.10.2014 року, витрати на правову допомогу стягуються не лише за участь у судовому засіданні при розгляді справи, а й у разі вчинення інших дій поза судовим засіданням, безпосередньо повязаних із наданням правової допомоги у конкретній справі (наприклад, складання позовної заяви, надання консультацій, переклад документів, копіювання документів). Зазначені витрати мають бути документально підтверджені та доведені. Як вбачається з матеріалів справи, представництво інтересі [PERSON] в суді здійснювалось адвокатом [PERSON] відповідно до Договору про надання правової допомоги від 11 квітня 2018 року та ордеру серії АА № 079096(а.с.25-26). Відповідно до поданого розрахунку гонорару за вказаним Договором загальна вартість послуг, наданих адвокатом становить 6000 грн. (а.с.115). Згідно з квитанцією від 21 квітня 2018 року [PERSON] сплатила [PERSON] гонорар в сумі 6000 гривень за підготовку позовної заяви та представництво в суді (а.с.114). У наданому опису виконаних робіт зазначені процесуальні дії та час на їх виконання : 1) попереднє опрацювання матеріалів,опрацювання судової практики,консультації щодо необхідності отримання додаткових матеріалів(доказів) та їх отримання для справи (1год.); 2) складання адвокатських запитів, досудових заяв,клопотань, заяв по суті справи (2 год.30 хв.); 3) складання договору про надання правової допомоги (20 хв.); 4) прибуття до суду та участь у розгляді справи (судові засідання : 24.05.2018р. (2 год.40 хв.), 05.06.2018 р. ( 2 год.), 10.07.2018р.( 2 год.). За виконану роботу [PERSON] внесена оплата (гонорар) у розмірі 6000 грн. Відповідно до п.5.1 Договору про надання правової допомоги від 11 квітня 2018 року, за надання правничої допомоги клієнт сплачує адвокату гонорар у розмірі узгодженому за домовленістю сторін. Дослідивши перелік\~наданих послуг\~та робіт,\~виконаних в\~межах договору\~про надання\~правничої \~допомоги,\~враховуючи складність\~справи,\~час,\~витрачений адвокатом\~на виконання\~відповідних робіт,\~віддаленість суду,\~обсяг наданих\~адвокатом послуг\~та виконаних\~робіт;\~значення справи\~для сторони,\~суд \~вважає,\~з урахуванням\~вимог розумності\~та справедливості,\~встановленим право\~позивачки \~на відшкодування\~витрат на\~правничу допомогу,\~понесених нею\~ \~в сумі\~ 6000 грн. з відповідача - Мирнодолинського навчально-виховного\~комплексу «Загальноосвітня\~школа I-III\~ступенів -\~дошкільний навчальний\~заклад (дитячий\~садок)»\~Олександрівської районної\~ради Донецької\~області Крім того ,слід стягнути з відповідача - Мирнодолинського навчально-виховного комплексу «Загальноосвітня школа\~I-III\~ступенів -\~дошкільний навчальний\~заклад (дитячий\~садок)»\~Олександрівської районної\~ради Донецької\~області понесені позивачкою витрати по сплаті судового збору у розмірі 704,8 грн.

Outcome: approved