Jurisdiction: civil
Date: 2021-09-06 00:00:00

Позивач звернулась до суду з позовом до відповідача про збільшення розміру аліментів на утримання дитини та стягнення додаткових витрат, посилаючись на те, що рішенням Амур-Нижньодніпровського районного суду м. Дніпропетровська від 09.09.2014 року з відповідача було стягнуто аліменти на утримання сина [PERSON] , [INFO] у розмірі 500(п`ятсот) гривень щомісячно до досягнення ним повноліття. У зв`язку з покращенням матеріального становища платника аліментів, зміну розміру прожиткового мінімуму на дитину, просить суд змінити розмір аліментів та стягнути з відповідача на її користь аліменти на утримання дитини у розмірі 3000,00 гривень щомісячно, до досягнення дитиною повноліття, а також стягнути понесені додаткові витрати на дитину, пов`язані з його навчанням, в розмірі 5417,50 гривень. 14 травня 2021 року Амур-Нижньодніпровським районним судом м. Дніпропетровська було прийнято до розгляду та відкрито провадження у вищезазначеній цивільній справі, призначено справу до розгляду за правилами спрощеного провадження без виклику сторін. Відповідач своїм правом на подання відзиву не скористався. Суд, дослідивши матеріали справи та наявні докази, приходить до наступного. Судом встановлено, що сторони мають неповнолітнього сина - [PERSON] , [INFO] . На теперішній час дитина проживає разом з позивачем, з відповідача на користь позивача рішення суду стягнуто аліменти на утримання спільної дитини у розмірі 500 грн. щомісячно. У частині першій статті 192 СК України встановлено, що розмір аліментів, визначений за рішенням суду або за домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Згідно з п. 23 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року №3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справи щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» розмір аліментів, визначений судовим рішенням або за домовленістю між батьками, суд може змінити за позовом платника або одержувача аліментів у зв`язку зі зміною матеріального чи сімейного стану, погіршення чи поліпшення здоров`я когось із них. Сімейний кодекс України передбачає підстави для зміни розміру аліментів, визначеного за рішенням суду, але не пов`язує їх зі способом присудження (ч. 3 ст. 181 СК України). Стаття 192 СК України тільки вказує на можливість зміни раніше встановленого розміру аліментів за наявності доведених в судовому порядку підстав, а саме: зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Відповідно до ст. 12 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Згідно зі ст. ст. 76, 89 ЦПК України доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків. Суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому досліджені наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групі доказів). Оскільки позивачем не надано належних і допустимих доказів на підтвердження своїх вимог, зокрема не зазначено та не доведено, що у неї чи у відповідача змінився матеріальний стан, тому у суду немає законних підстав для задоволення позову про збільшення розміру аліментів. Також суд бере до уваги, що зміна прожиткового мінімумум для дитини відповідно віку не є підставою для зміни розміру аліментів відповідно до статті 192 СК України. Вирішуючи позовні вимоги в частині стягнення додаткових витрат на дитину, суд враховує, що відповідно до вимог статті 185 СК України, той з батьків, з кого присуджено стягнення аліментів на дитину, а також той з батьків, до кого вимога про стягнення аліментів не була подана, зобов`язані брати участь у додаткових витратах на дитину, що викликані особливими обставинами (розвитком здібностей дитини, її хворобою, каліцтвом тощо). Розмір участі одного з батьків у додаткових витратах на дитину в разі спору визначається за рішенням суду, з урахуванням обставин, що мають істотне значення. Додаткові витрати на дитину можуть фінансуватися наперед або покриватися після їх фактичного понесення разово, періодично або постійно. В обґрунтування вимог про стягнення додаткових витрат, позивач зазначає, що син має схильність до комп`ютерних технологій та техніки, тому відвідує курси програмування, навчається у коледжі, відвідує курси англійської мови. Позивач надала суду як доказ чеки: квитанція №0.0.2010729840.1 від 11.02.2021 про оплату підготовчих курсів в Машинобудівному коледжі Дніпропетровського національного університету ім.О.Гончара у розмірі 2400,00 грн.; квитанція № 0.0.2070721387.1 від 30.03.2021 оплата курсів англійської мови у розмірі 4860,00 грн.; квитанція № 0.0.2000434780.1 від 02.02.2021 оплата курсів з програмування за лютий місяць у розмірі 1300,00 грн. та квитанція № 0.0.2040638980.1 за березень місяць у розмірі 975,00 гривень; квитанція № 0.0.2070747382.1 від 30.03.2021 оплата курсів з програмування за квітень місяць у розмірі 1300,00 гривень, всього на суму 10835,00 гривень. Таким чином, суд приходить до висновку про задоволення позову в частині стягнення додаткових витрат у розмірі 5417,50 грн.

Outcome: partial