Jurisdiction: civil
Date: 2015-12-24 00:00:00

Позивач звернулась до суду з позовною заявою, в якій просить суд визнати недійсним кредитний договір та договір іпотеки. В обґрунтування заяви зазначила, що 26.09.2008 року між нею та ПАТ «Укрсиббанк» укладено договір, відповідно до якого відповідач зобовязувався надати позивачу у тимчасове користування довгостроковий кредит у вигляді не поновлюваної кредитної лінії у сумі 100000 доларів США, зі сплатою 14% річних з кінцевим терміном остаточного погашення заборгованості - 26.09.2018 року. Виконання зобов'язання за вказаним договором забезпечувалося заставою нерухомості, а саме житловим будинком, що складається з 6 жилих кімнат, загальною площею 100,1 кв.м. та земельною ділянкою загальною площею 0,0997 га. з кадастровим номером 3223110100:01:043:0026, з цільовим призначенням для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд, що знаходиться за адресою: м. Обухів, вул. Першотравнева, 2. На підставі вказаних положень договору, 26.09.2008 року укладено договір іпотеки №6482, що був посвідчений приватним нотаріусом Обухівського нотаріального округу [PERSON] З метою належного виконання зобовязання 26.09.2008 року між [PERSON] та відповідачем був укладений договір поруки №231206. Зазначений кредитний договір було укладено з порушенням чинного законодавства, оскільки банк не розяснив позивачу всі ризики його укладення, не було визначено сукупну вартість кредиту, банк не мав індивідуальної ліцензії на видачу кредитів у іноземній валюті. Договір іпотеки є похідним від кредитного договору, а тому теж має бути визнаний судом не дійсним. Представник позивача та позивач в судовому засіданні позовні вимоги підтримали з підстав, наведених у позовній заяві, зазначили, що відповідач не мав права видавати валютний кредит та здійснювати будь-які банківські операції з іноземною валютою. Позивачу також не було доведено до відому сукупну вартість кредиту, не ознайомлено з можливими ризиками. Представник відповідача ПАТ «УкрСиббанк» в судовому засіданні проти задоволення позову заперечив, пояснив, що чинним рішенням суду з позивача стягнуто заборгованість за оспорюваним кредитним договором. При винесенні вказаного рішення судом перевірялась підставність отримання кредитних коштів. Крім того банк мав ліцензію на видачу кредитів коштів в іноземній валюті, графік платежів, визначення сукупної вартості кредиту погоджено сторонами. Вислухавши позивача, її представника, представника банку, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов не підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що 26.09.2008 року між сторонами укладено договір про надання споживчого кредиту з Правилами №11398298000 на суму 100000 доларів США на споживчі потреби зі строком повернення кредиту до 26.09.2018 року із сплатою 14% за користування кредитними коштами. До вказаного договору сторонами в подальшому були укладені додаткові угоди. В забезпечення виконання вказаного кредитного договору 26.09.2008 року між банком та позивачем укладено та нотаріально посвідчено за реєстровим №6472 договір іпотеки, предметом якого є житловий будинок та земельна ділянка загальною площею 0,0997 га, що знаходиться за адресою: м. Обухів, вул. Першотравнева, 2. Як вбачається з чинного рішення Обухівського районного суду від 03.11.2014 року з [PERSON] та [PERSON] стягнуто солідарно заборгованість за кредитним договором №11398298000 в розмірі 74328,03 долари США, що є еквівалентом 937035 грн. 31 коп. Копією банківської ліцензії №75 від 24 грудня 2001 року, дозволу №75-2 від 24 грудня 2001 року, додатком до дозволу 75-2 підтверджується правомірність укладення банком з позивачем оспорюваного кредитного договору. Додатком №2 до договору вбачається погодження сторонами, зокрема позивачем, графіку платежів, визначення сукупної вартості кредиту. Згідно ч.1\~\~ст.203 ЦК України\~\~ зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також інтересам держави\~\~\~\~ та суспільства, його моральним засадам. Згідно\~\~ч.1\~ст.215 ЦК України\~\~ підствавою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені ч.1-3, 5, 6\~\~ст.203 ЦК України, а згідно ч.2 тієї ж норми недійсним є правочин, якщо його недійсність встановлена законом (нікчемний правочин). У цьому разі визнання такого правочину недійсним судом не вимагається. За правилами\~\~\~ст. 11 ЦПК України\~\~ суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього\~\~\~кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Відповідно до\~ст.60 ЦПК України\~\~ кожна особа зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Оцінивши в сукупності докази по справі суд приходить до висновку, що доводи позивача та її представника про недійсність кредитного договору і як наслідок недійсність договору іпотеки, укладеного між сторонами не знайшло свого підтвердження в ході розгляду справи. За таких обставин, суд приходить до висновку про відсутність підстав для визнання кредитного договору та договору іпотеки від 26.09.2008 року недійсним.

Outcome: dismissed