Jurisdiction: civil
Date: 2015-10-04 00:00:00

Позивач звернулась до суду з позовом до відповідача про розірвання шлюбу. Свої позовні вимоги позивач мотивувала тим, що 24.11.2006 року вона з відповідачем уклала шлюб, який зареєстровано виконкомом Зозівської сільської ради, Липовецького району, Вінницької області, про що в книзі реєстрації актів про укладення шлюбу зроблено запис № 69. Від шлюбу дітей не має, однак на її неодноразові звернення з'явитись в органи ДРАЦС щоб розірвати шлюб, відповідач категорично відмовляється. В позовній заяві позивач вказує, що останнім часом їх шлюбні стосунки не складаються, оскільки вони мають різні характери, на грунті чого постійно виникають сварки та скандали. В звязку з цим їх спільне проживання стало не можливим та сім'я фактично розпалась. Ураховуючи те, що відповідач продовжує вчиняти сварки та скандали, знущається над нею, а вона є людиною похилого віку, нещодавно перенесла мікроінсульт, потребує спокою, тому просила суд припинити шлюб шляхом його розірвання. В судове засідання позивач не з'явилась, однак в заяві, яку адресувала суду, позовні вимоги підтримала у повному обсязі, просила суд позов задовольнити, а розгляд справи проводити за її відсутності. Відповідач в судове засідання не з'явився, хоча про день та час розгляду справи був оповіщений в установленому законом порядку. Клопотання про відкладення розгляду справи за наявності поважних причин чи розгляду справи у його відсутності до суду не направив. Ураховуючи те, що позивач скористався наданим ч.2 ст.158 ЦПК України правами, а неявку відповідача суд визнає неповажною, відтак підстав для відкладення розгляду справи не встановлено, тому суд здійснює розгляд справи в даному судовому засіданні на підставі зібраних у справі доказів, в загальному порядку. Суд, вивчивши матеріали справи, повно зясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, обєктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, судом встановлено наступні факти та відповідні їм правовідносини. Зі змісту ст. 3 СК України вбачається, що сім'я є первинним та основним осередком суспільства та створюється на підставі шлюбу. Сім'ю складають особи, які спільно проживають, пов'язані спільним побутом, мають взаємні права та обов'язки. Відповідно до ст. 24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Дружина та чоловік зобов'язані спільно піклуватися про побудову сімейних відносин між собою та іншими членами сім'ї на почуттях взаємної любові, поваги, дружби, взаємодопомоги. Дружина та чоловік відповідальні один перед одним, перед іншими членами сім'ї за свою поведінку в ній (ч.ч.1, 3 ст.55 СК України). Згідно з ч. ч. 3, 4 ст. 56 СК України кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження, в тому числі примушування до статевого зв'язку за допомогою фізичного або психічного насильства, є порушенням права дружини, чоловіка на особисту свободу і може мати наслідки, встановлені законом. Відповідно до ст. 112 СК України суд з'ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Судом встановлено, що сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі, що доведено свідоцтвом про укладення шлюбу серія 1-АМ № 026286, видане виконкомом Зозівської сільської ради, Липовецького району, Вінницької області. Від шлюбу дітей не має, однак через органи ДРАЦС відповідач шлюб розірвати відмовився. Суд враховує, що сім'я є добровільним союзом двох людей, примушування подружжя до збереження шлюбу є неприпустимим. Судом з'ясовано, що в сім'ї постійно виникають сварки та скандали, між сторонами втрачено почуття поваги та взаємопідтримки, тобто відсутні ознаки сімї, тому суд прийшов до висновку про те, що сім'я розпалась, шлюб існує формально, відтак збереження шлюбу буде суперечити інтересам сторін, що має істотне значення. Вирішуючи питання судових витрат, суд керується положеннями ст. 88 ЦПК України, тому прийнявши до уваги, що відповідач звільнений від сплати судового збору, компенсує судові витрати у вигляді судового збору за рахунок держави. На підставі ст.3, 24, 56, 104, 105, 110, 112, 113 СК України,

Outcome: approved