Jurisdiction: civil
Date: 2015-10-20 00:00:00

Позивач звернулась до суду з позовом, в якому просить визнати за нею в порядку спадкування за законом право власності на житлову квартиру за адресою: Запорізька область, м. Мелітополь, пр.. 50 річчя Перемоги[ADDRESS] після смерті [PERSON], померлого 03 листопада 2011 року. Позовна заява обґрунтована тим, що 03.11.2011 року помер її чоловік, [PERSON]. Після його смерті відкрилась спадщина на належну йому житлову квартиру за адресою: м. Мелітополь, пр.. 50 річчя Перемоги[ADDRESS]. Відповідачі по справі [PERSON] та [PERSON], у встановлений законом шестимісячний термін звернулися до державного нотаріуса із заявою про відмову від прийняття спадщини після смерті [PERSON] на користь позивачки. Після його смерті позивачка звернулась до нотаріальної контори з заявою про прийняття спадщини після смерті її чоловіка. 14.12.2013 року позивачкою було отримано свідоцтво про право на спадщину за законом на гараж за адресою: м. Мелітополь, пр.. 50 річчя Перемоги, буд. 36/7-6. Однак у видачі свідоцтва про право на спадщину на квартиру, що знаходиться за адресою: м. Мелітополь, пр.. 50 річчя Перемоги[ADDRESS] їй було відмовлено у звязку з тим, що не підтверджено право власності спадкодавця на вищевказану квартиру, тобто відсутній право установчий документ на квартиру, що успадковується, а видано реєстраційне свідоцтво. Позивач у судове засідання не з'явилася, до суду надала заяву про розгляд справи за її відсутності, на задоволені позову наполягає. Відповідачі у судове засідання не зявилися, до суду надали заяви про розгляд справи за їх відсутності, не заперечують проти задоволення позовної заяви. Третя особа по справі у судове засідання також не зявилася, до суду надала заяву про розгляд справи за її відсутності, не заперечує проти задоволення позовної заяви. Відповідно до ч.2 ст. 197 ЦПК України, з урахуванням заяв сторін про слухання справи за їх відсутності, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши матеріали справи, оцінивши зібрані у справі докази, суд вважає, що позов підлягає повному задоволенню за наступними підставами. 03 листопада 2011 року помер чоловік позивачки [PERSON] /а.с. 6/. Після його смерті викрилась спадщина на житлову квартиру за адресою: Запорізька область, м. Мелітополь, пр.. 50 річчя Перемоги[ADDRESS], на яку відповідно до виписки із рішення № 228/4 від 30.05.1996 року виданою Виконавчим комітетом Мелітопольської міської ради народних депутатів Запорізької області, визнано за ним право власності. /а.с.10/. Відповідно до реєстраційного посвідчення виданого Мелітопольським бюро технічної інвентаризації від 19.06.1996 року, право власності на вищевказану житлову квартиру зареєстровано за [PERSON] та записано в реєстрову книгу № 39 за реєстровим номером 704 /а.с.11, 15-16/. Відповідно до ст. 1216 ЦК України спадкування є перехід прав та обовязків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Відповідно до ст. 1261 ЦК України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. Отже, згідно ст. 1261 ЦК України спадкоємцями першої черги після смерті [PERSON] є позивачка [PERSON] та повнолітні діти [PERSON], [PERSON] та [PERSON] Згідно із ч. 1 ст. 1270 ЦК України для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. Судом встановлено, що позивачка прийняла спадщину шляхом звернення з заявою про прийняття до нотаріальної контори у шестимісячний строк. У відповідності до ч. 1 ст. 1296 ЦК України спадкоємець, який прийняв спадщину, може одержати свідоцтво про право на спадщину. Згідно ч. 1 ст. 1298 ЦК України свідоцтво про право на спадщину видається спадкоємцям після закінчення шести місяців з часу відкриття спадщини. Однак, відповідно до постанови про відмову у вчиненні нотаріальної дії від 14.12.2013 року позивачці було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину, у звязку з тим, що не підтверджено право власності спадкодавця на квартиру, тобто відсутній право установчий документ на квартиру, що успадковується. а тільки видано реєстраційне свідоцтво /а.с. 7/. Згідно з ч. 1, 2 ст. 1299 ЦК України, якщо у складі спадщини, яку прийняв спадкоємець, є нерухоме майно, спадкоємець зобовязаний зареєструвати право на спадщину в органах, які здійснюють державну реєстрацію нерухомого майна. Право власності на нерухоме майно виникає у спадкоємця з моменту державної реєстрації цього майна. Відповідно до частини 2 статті 182 ЦК України, державна реєстрація прав на нерухомість і правочинів щодо нерухомості є публічною, здійснюється відповідним органом, який зобовязаний надавати інформацію про реєстрацію та зареєстровані права в порядку, встановленому законом. Відповідно до ч. 1 ст. 11 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Аналізуючи зібрані у справі докази кожний окремо та всі в сукупності, суд вважає за необхідним задовольнити позов [PERSON] до [PERSON], [PERSON], за участю третьої особи [PERSON] про визнання права власності на квартиру в порядку спадкування за законом.

Outcome: approved