Jurisdiction: civil
Date: 2019-11-13 00:00:00

Позивач звернулась до суду з позовом до відповідача про визнання права власності на житловий будинок за набувальною давністю, мотивуючи свої вимоги тим, що у жовтні 2005 року позивач придбала у [PERSON] житловий будинок розташований за адресою: [ADDRESS] , на підтвердження отримання коштів за проданий будинок [PERSON] надав позивачу власноручну розписку, будинкову книгу, свідоцтво про право на спадщину, копію свого паспорта громадянина України. Позивач добросовісно та безперервно володіє та відкрито користується даним нерухомим майном більше 10 років. В судове засідання сторони не з`явились. В тексті позовної заяви міститься клопотання позивача про розгляд справи за її відсутності. Від представника Бурковецької сільської ради Чуднівського району Житомирської області сільського голови Юрчук Н.І. до суду надійшла заява про розгляд справи без участі представника сільської ради, у якій одночасно зазначено, що сільська рада позов визнає повністю. На підставі статей 211, 223 Цивільного процесуального кодексу України (надалі по тексту ЦПК України) суд вважає можливим розглядати справу за відсутності учасників справи та здійснити судовий розгляд справи на підставі наявних у суду матеріалів. Дослідивши та оцінивши письмові докази у справі у їх сукупності, суд вважає, що позов не підлягає задоволенню, виходячи з наступного. Відповідно до ч.1 ст.4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Відповідно до ст. 81 ЦПК України кожна сторона зобов`язана довести ті обставини справи, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог. Судом встановлено, що [PERSON] надав позивачу розписку від 10.10.2005 про те, що він отримав кошти в розмірі 5500,00 грн. від позивача [PERSON] за житловий будинок розташований за адресою: [ADDRESS] (а.с.10). Відповідно до довідки №1001 від 29.05.2018, виданої Бердичівським міжміським бюро технічної інвентаризації житловий будинок розташований за адресою: [ADDRESS] станом на 31.12.2012 належить на праві власності [PERSON] на підставі свідоцтва про право на спадщину за заповітом №609 від 04.08.2001, посвідченого державним нотаріусом Чуднівської державної нотаріальної контори Житомирської області Липовою Г.О. (а.с.6,8) Відповідно до ч.1 ст.328 Цивільного кодексу України (надалі по тексту ЦК України) право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Відповідно до ч.ч.1,4 ст.344 ЦК України особа, яка добросовісно заволоділа чужим майном і продовжує відкрито, безперервно володіти нерухомим майном протягом десяти років або рухомим майном - протягом п`яти років, набуває право власності на це майно (набувальна давність), якщо інше не встановлено цим Кодексом. Право власності на нерухоме майно, що підлягає державній реєстрації, виникає за набувальною давністю з моменту державної реєстрації. Право власності за набувальною давністю на нерухоме майно, транспортні засоби, цінні папери набувається за рішенням суду. У постанові від 01 серпня 2018 року у справі № 201/12550/16-ц (провадження № 61-19156св18) Касаційний цивільний суд у складі Верховного Суду зазначив, що при вирішенні спорів, пов`язаних із набуттям права власності за набувальною давністю, необхідним є встановлення, зокрема, добросовісності та безтитульності володіння. За висновком Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду наявність у володільця певного юридичного титулу унеможливлює застосування набувальної давності. При цьому безтитульність визначена як фактичне володіння, яке не спирається на будь-яку правову підставу володіння чужим майном. Отже, безтитульним є володіння чужим майном без будь-якої правової підстави. Натомість володіння є добросовісним, якщо особа при заволодінні чужим майном не знала і не могла знати про відсутність у неї підстав для набуття права власності. Позивач не може вважатися володільцем, яка добросовісно заволоділа спірним майном, оскільки знала, що житловий будинок знаходиться у власності [PERSON] , наявність розписки виключає набуття права власності за набувальною давністю. Відповідно до положень статті 51 ЦПК України суд першої інстанції має право за клопотанням позивача до закінчення підготовчого провадження, а у разі розгляду справи за правилами спрощеного позовного провадження - до початку першого судового засідання залучити до участі у ній співвідповідача. Якщо позов подано не до тієї особи, яка повинна відповідати за позовом, суд до закінчення підготовчого провадження, а у разі розгляду справи за правилами спрощеного позовного провадження - до початку першого судового засідання за клопотанням позивача замінює первісного відповідача належним відповідачем, не закриваючи провадження у справі. Після спливу строків, зазначених у частинах першій та другій цієї статті, суд може залучити до участі у справі співвідповідача або замінює первісного відповідача належним відповідачем виключно у разі, якщо позивач доведе, що не знав та не міг знати до подання позову у справі про підставу залучення такого співвідповідача чи заміну неналежного відповідача. Суд вважає, що відповідати за позовом має власник спірного нерухомого майна [PERSON] , проте клопотань від позивача про заміну первісного відповідача належним відповідачем до суду не надходило, суд позбавлений можливості з власної ініціативи залучати до участі у справі співвідповідача чи замінювати первісного відповідача належним відповідачем. З урахуванням вказаних обставин у задоволенні позову слід відмовити. На підставі наведеного вище та

Outcome: dismissed