overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2020-11-29 00:00:00

Позивач звернулась в суд з позовом до відповідача про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням та зняття з реєстраційного обліку, та обґрунтувала позов тим, що вона є власником будинку [ADDRESS] . В будинку зареєстрован відповідач по справі - син подруги [PERSON] . Однак, з 2013 року по теперішній час відповідач за зазначеною адресою не проживає та не приймає участі в утриманні будинку та сплаті комунальних послуг. В добровільному порядку з реєстрації відповідач не знімається, чим перешкоджає позивачу, як власнику, вільно розпоряджатися належним майном та змушує нести додаткові матеріальні витрати по комунальному обслуговуванню квартири. Просить визнати відповідача, таким, що втратив право користування житловим приміщенням - будинком [ADDRESS] . В судовому засіданні позивач підтримала заявлені вимоги та просила їх задовольнити. Відповідач в судове засідання не з`явився за невідомою суду причиною, про час та місце слухання справи повідомлений належним чином, клопотання про відкладення слухання справи не надав. Відзив на позов, також, від нього не надходив. Суд вважає можливим розглянути справу за його відсутності на підставі наявних доказів з винесенням заочного рішення. Вислухав пояснення позивача, проаналізувавши зібрані в справі докази, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Згідно правовстановлюючих документів, позивачу на праві власності належить будинок [ADDRESS] . В квартирі зареєстровані сторони по справі. Однак, з 2013 р. відповідач в будинку не мешкає, комунальні послуги він не оплачує. Відповідно до ст. 150 ЖК України громадяни, що мають у приватній власності будинок, користуються ним для особистого проживання й вправі розпоряджатися цією власністю за своїм розсудом. Відповідно до ст.ст.386, 391 ЦК України, власник має право звертатися до суду за захистом свого права власності перед іншою особою та вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном. За таких обставин суд вважає за можливе задовольнити позовні вимоги, у зв`язку із чим відповідача слід визнати таким, що втратив право користування житловим приміщенням - будинком [ADDRESS] . На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2018-10-17 00:00:00

\~ \~ \~ \~Позивач звернулась в суд з позовом до відповідача про визнання особи такою, яка втратила право на користування житловим приміщенням. \~ \~ \~ \~Заявлений позов обґрунтовувала тим, що відповідач є її дочкою, яка зареєстрована у належному їй на праві приватної власності будинковолодінні № 16 по вул. Новоселів в с. Старий Лисець Тисменицького району Івано-Франківської області. Більше пяти років відповідач не проживає у будинку позивача, так як виїхала за кордон. Оскільки відповідач залишилась зареєстрованою у належному позивачу будинку, це створює певні труднощі у користуванні будинком, зокрема, утруднює отримання субсидії по оплаті комунальних послуг. Просила визнати відповідача такою, яка втратила право на користування житловим приміщенням. \~ \~ \~ \~Позивач у судове засідання не зявилась, у поданій суду заяві просила позов задовольнити та розглянути справу в її відсутності. Відповідач у судове засідання не зявилась, у надісланій суду заяві позов визнала, не заперечувала щодо його задоволення, просила справу розглянути в її відсутності. \~ \~ \~ \~Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення, виходячи наступного. \~ \~ \~ \~Встановлено, що відповідач як член сімї позивача власника будинковолодіння № 16 по вул. Новоселів в с. Старий Лисець Тисменицького району Івано-Франківської області, не проживає у цьому будинку без поважних причин більше одного року. При цьому відповідач не знялась з реєстрації місця проживання, що порушує права і інтереси позивача як власника житла. Вказані обставини, які відповідачем не оспорювались, підтверджуються наявними у матеріалах справи письмовими доказами. \~ \~ \~ \~Згідно ст.391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном. \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~Згідно вимог ч.1 ст.405 ЦК України члени сімї власника житла, які проживають разом з ним, мають право на користування цим житлом відповідно до закону. \~ \~ \~ \~Відповідно до вимог ч.2 ст.405 ЦК України член сімї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сімї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом. З огляду на викладене суд дійшов висновку про обґрунтованість заявленого позову. \~ \~ \~ \~На підставі наведеного, відповідно до ст. 391, 405 ЦК України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-11-19 00:00:00

позивач звернулась в суд з позовом до відповідача про визнання права власності на житловий будинок, розташований за [ADDRESS] в порядку спадкування за законом, мотивуючи його тим, що [INFO] у смт. Сарни, Рівненської області померла її мати [PERSON], спадкоємцем якої за законом є вона. До смерті матір, як власниця житлового будинку, правовстановлюючого документу на нього отримати не встигла. Після смерті матері їй у видачі свідоцтва про право на спадщину на житловий будинок було відмовлено через відсутність правовстановлюючого документа на нього. Позивачка у судове засідання не з'явилась, подала заяву про підтримання позовних вимог та розгляд справи у її відсутності. Представник відповідача [PERSON] сільської ради вчасно повідомлений про час та місце розгляду справи, у суд не з'явився, про причини неявки та про необхідність розгляду справи у його присутності не повідомив. Суд вважає за можливе проводити розгляд справи за відсутності сторін. Вивчивши матеріали справи, суд прийшов до висновку про те, що позов підлягає задоволенню. Судом встановлено, що [PERSON] є дочкою [PERSON] Цей факт підтверджується записом акту про народження № 49 від 12 липня 1949 року та свідоцтвом про одруження серії [NUMBER] виданого будинком щастя м. Рівне. Згідно технічного паспорту будинок №31, побудований в 1967 році. Із витягу з погосподарської книги [PERSON] сільської ради встановлено, що після смерті [PERSON], 01 січня 1987 року, [PERSON] проживала у будинку і була головою двору, що знаходиться за адресою [ADDRESS]. Згідно витягу з спадкового реєстру та довідки Теофіпольської державної нотаріальної контори № 1139/02-14 від 17 жовтня 2014 року в провадженні даної контори знаходиться спадкова справа № 290/2008 після смерті [PERSON], спадкоємцем якої за законом є її дочка [PERSON], інших спадкоємців немає. Згідно довідки цієї ж контори № 1140/02-14 від 17 жовтня 2014 позивачці відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом після смерті матері у зв'язку із відсутністю правовстановлюючого документу. Викладене свідчить про те, що позивачка є єдиним спадкоємцем померлої [PERSON] Відповідно ст.. ст.. 1216 - 1218 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців) а спадкування здійснюється за заповітом або законом і до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Оцінюючи докази у їх сукупності, суд дійшов до висновку, що на момент смерті, тобто на момент відкриття спадщини, спадкодавцеві [PERSON] належало право приватної власності на житловий будинок [ADDRESS], а також те, що позивачка є єдиним спадкоємцем померлої, тому позов необхідно задовольнити. Виходячи з наведеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-12-15 00:00:00

позивач звернулась в суд з позовом до відповідача про визнання права власності на житловий будинок, розташований за [ADDRESS] в порядку спадкування за заповітом, мотивуючи його тим, що [INFO] у с. Медисівка, Теофіпольського району Хмельницької області померла її тітка [PERSON], спадкоємцем якої за заповітом є вона. До смерті тітка як власниця житлового будинку правовстановлюючого документу на нього отримати не встигли. Після смерті тітки, їй у видачі свідоцтва про право на спадщину на житловий будинок було відмовлено через відсутність правовстановлюючого документа на нього. Представник позивачки у судове засідання не з'явилась, подала заяву про підтримання позовних вимог та розгляд справи у її відсутності. Представник відповідача Гаврилівської сільської ради вчасно повідомлений про час та місце розгляду справи, у суд не з'явився, подав заяву про підтримання позовних вимог та розгляд справи у його відсутності. Суд вважає за можливе проводити розгляд справи за відсутності сторін. Вивчивши матеріали справи, суд прийшов до висновку про те, що позов підлягає задоволенню. Судом встановлено, що згідно із витягом з погосподарської книги Гаврилівської сільської ради [PERSON] проживала у будинку і була головою двору, що знаходиться за адресою [ADDRESS]. Згідно довідки приватного нотаріуса Теофіпольського районного нотаріального округу [PERSON] № 444/01-16 від 25 листопада 2014 року в провадженні даної контори знаходиться спадкова справа № 145/2014 після смерті [PERSON], спадкоємцем якої за заповітом є [PERSON], інших спадкоємців немає. Згідно довідки цієї ж контори № 442/01-16 від 25 листопада 2014 позивачці відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом після смерті тітки у зв'язку із відсутністю правовстановлюючого документу. Викладене свідчить про те, що позивачка є єдиним спадкоємцем померлої [PERSON] Відповідно ст.. ст.. 1216 - 1218 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців) а спадкування здійснюється за заповітом або законом і до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Згідно ст. 1233 ЦК заповітом є особисте розпорядження фізичної особи на випадок своєї смерті. Відповідно ч. 2 ст. 1236 ЦК заповідач має право скласти заповіт щодо усієї спадщини або її частини, а, відповідно ч. 1 ст. 1223 ЦК України право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. Оцінюючи докази у їх сукупності, суд дійшов до висновку, що на момент смерті, тобто на момент відкриття спадщини, спадкодавцеві [PERSON] належало право приватної власності на житловий будинок [ADDRESS], а також те, що позивачка є єдиним спадкоємцем померлої, тому позов необхідно задовольнити. Виходячи з наведеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-11-14 00:00:00

Позивач звернулась в суд з позовом до відповідача про визнання права власності на спадкове майно. Свої вимоги обґрунтовує тим, що 04.11.2015 року помер її брат [PERSON] і після його смерті відкрилась спадщина на належну йому ? частину квартири, що знаходиться за адресою: м. Луцьк вул. Конякіна, 31/102. Вказує, що вона є єдиним спадкоємцем, проте не може отримати свідоцтво про право власності на спадкове майно, оскільки відсутні оригінали правовстановлюючих документів на вказану нерухомість. У звязку з чим просить визнати за нею право власності на спадкове майно після смерті [PERSON], а саме: на ? частину квартири, що знаходиться за адресою: м. Луцьк вул. Конякіна, 31/102. Представник позивача в судовому засіданні позовні вимоги підтримала з підстав, викладених у позовній заяві та просила їх задовольнити. Представник відповідача в судове засідання не зявився, подав суду заяву про слухання справи у його відсутності. При розгляді справи покладається на розсуд суду. Заслухавши пояснення представника позивача, дослідивши наявні письмові докази, суд прийшов до висновку, що позов підлягає до задоволення з наступних підстав. Судом встановлено, що 04.11.2015 року помер [PERSON], що стверджується свідоцтвом про смерть серії І-ЕГ №179256 від 06.11.2015 року (а.с. 4) У відповідності до ч. 1 ст. 1222 ЦК України спадкоємцями за заповітом і за законом можуть бути фізичні особи, які є живими на час відкриття спадщини, а також особи, які були зачаті за життя спадкодавця і народжені живими після відкриття спадщини. Згідно ст. 1262 ЦК України у другу чергу право на спадкування за законом мають рідні брати та сестри спадкодавця, його баба та дід як з боку батька, так і з боку матері. Із пояснень представника позивача та представлених письмових доказів, а також свідоцтв про народження [PERSON] (серії І-ЕГ №419320 від 25.01.1978 року) та [PERSON] (серії І-ЯК №090753 від 30.03.1967 року) слідує, що позивач є рідною сестрою померлого і вона у визначеному законом порядку прийняла спадщину шляхом подачі до державної нотаріальної контори заяви про прийняття спадщини, а тому вважається такою, що прийняла спадщину в порядку ст. 1269 ЦК України. Про відмову від прийняття спадщини не заявляла. Доказів про наявність інших спадкоємців суду не представлено. Таким чином, оцінивши зібрані та досліджені в судовому засіданні докази в їх сукупності, суд прийшов до висновку, що позов слід задовольнити з наведених вище підстав.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-12-22 00:00:00

Позивач звернулась в суд з позовом до відповідача про визнання права власності на спадкове майно. Свої вимоги обґрунтовує тим, що 23.12.2013 року помер її внук [PERSON] і після його смерті відкрилась спадщина на належну йому 3/8 частки квартири [ADDRESS]. Вказує, що батьки [PERSON] померли і вона є єдиним спадкоємцем, проте не може отримати свідоцтво про право власності на спадкове майно, оскільки померлий не оформив право власності на належну йому частку нерухомого майна. В звязку з чим просить визнати за нею право власності на спадкове майно після смерті внука В.В., який помер 23.12.2015 року. Представник позивача в судовому засіданні позовні вимоги підтримала з підстав, викладених у позовній заяві та просила їх задовольнити. Представник відповідача в судове засідання не зявився, подав суду заяву про слухання справи у його відсутності. При розгляді справи покладається на розсуд суду. Заслухавши пояснення представника позивача, дослідивши наявні письмові докази, суд прийшов до висновку, що позов підлягає до задоволення з наступних підстав. Судом встановлено, що згідно рішення Луцького міськрайонного суду у справі за позовом [PERSON] до [PERSON], [PERSON] про визначення часток у спільному майні та визнання права власності на спадкове майно від 27.04.2010 року за [PERSON] визнано право власності на спадкове майно після смерті [PERSON], яка померла 18.05.2008 року, а саме: на 3/8 частин квартири [ADDRESS] (а.с. 7-8). 23.12.2013 року [PERSON] помер, що стверджується витягом з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про смерть (а.с. 4) У відповідності до ч. 1 ст. 1222 ЦК України спадкоємцями за заповітом і за законом можуть бути фізичні особи, які є живими на час відкриття спадщини, а також особи, які були зачаті за життя спадкодавця і народжені живими після відкриття спадщини. Згідно ст. 1262 ЦК України у другу чергу право на спадкування за законом мають рідні брати та сестри спадкодавця, його баба та дід як з боку батька, так і з боку матері. Із пояснень представника позивача та представлених письмових і згаданих вище доказів, а також матеріалів спадкової справи №140/2014 слідує, що позивач є бабусею померлого і вона у визначеному законом порядку прийняла спадщину шляхом подачі до державної нотаріальної контори заяви про прийняття спадщини, а тому вважається такою, що прийняла спадщину в порядку ст. 1269 ЦК України. Про відмову від прийняття спадщини не заявляла. Доказів про наявність інших спадкоємців суду не представлено. Таким чином, оцінивши зібрані та досліджені в судовому засіданні докази в їх сукупності, суд прийшов до висновку, що позов слід задовольнити з наведених вище підстав.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-10-08 00:00:00

Позивач звернулась в суд з позовом до відповідача про визнання права власності посилаючись на те, що сторони з 05 березня 1994 року перебували у зареєстрованому шлюбі, який розірвано. За час шлюбу, позивач стала членом житлово-будівельного кооперативу «Енергія 2000» та отримав [ADDRESS]. Пайові внески за квартиру сплачені у повному обсязі у 2009 році, а тому просила визнати за нею право власності на ? частину даної квартири , як на частину майна, що придбана у період шлюбу. У судовому засіданні представники позивача [PERSON], [PERSON] позовні вимоги підтримали та просили задовольнити. Представники відповідача [PERSON], [PERSON] позовні вимоги не визнали, не заперечували факт набуття сторонами квартири в період шлюбу. Просили відмовити у задоволенні позову. Від третьої особи Житлово-будівельного кооперативу «Енергія 2000» надійшла заява про розгляд справи в їх відсутність. Суд, заслухавши сторони, дослідивши докази по справі, приходить до висновку що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що 05 березня 1994 року зареєстрований шлюб між [PERSON] та [PERSON]. Відповідно до довідки житлово-будівельного кооперативу «Енергія 2000» № 56 від 21 липня 2015 року позивач [PERSON] є членом ЖБК «Енергія 2000». Пайові внески за квартиру сплачені повністю у 2009 році у розмірі 13 650 грн. Згідно частини 1 ст. 60 Сімейного Кодексу України майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності незалежно від того, що один з них не мав з поважної причини самостійного заробітку. Відповідно до частини 1 статті 68 Сімейного Кодексу України розірвання шлюбу не припиняє права спільної сумісної власності на майно, набуте за час шлюбу. Згідно статті 69 частини 1 Сімейного Кодексу України дружина і чоловік мають право на поділ майна, що належить їм на праві спільної сумісної власності, незалежно від розірвання шлюбу. Рішенням Київського районного суду м. Полтави від 06 березня 2013 року шлюб між сторонами розірвано. Позивач при зверненні до суду з позовною заявою про розірвання шлюбу з відповідачем зазначала, що сторони припинили сімейні стосунки у 2011 році. Таким чином, судом встановлено, що у період шлюбу сторони придбали спірне нерухоме майно шляхом сплати пайових внесків, а тому дана квартира є спільною сумісною власністю подружжя. Згідно свідоцтва про право власності від 21 серпня 2015 року за відповідачем [PERSON] зареєстровано право власності на [ADDRESS]. Загальна площа квартири 55,2 м2, житлова площа - 27,8 м2. За таких обставин, позивач має право на ? частину цієї квартири і перешкод щодо визнання за нею права власності на ? частину [ADDRESS] суд не вбачає. Також за відповідачем необхідно визнати право власності на іншу ? частину даної квартири.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-02-17 00:00:00

\~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ Позивач звернулась в суд з позовом до відповідача про визнання протиправним та скасування наказу Управління праці та соціального захисту населення виконавчого комітету Кузнецовської міської ради Рівненської області (далі- УПСЗН) від 25 грудня 2015 року № 45-вд «Про застосування заходів дисциплінарного стягнення», пунктом 1 якого позивачу оголошено догану, пунктом 2 скасовано наказ від 10 грудня 2015 року №136-к. В позові вказано, що наказом Управління праці та соціального захисту населення виконавчого комітету Кузнецовської міської ради Рівненської області від 25 грудня 2015 року № 45-вд «Про застосування заходів дисциплінарного стягнення» (далі-оскаржуваний наказ) їй як директору територіального центру соціального обслуговування (надання соціальних послуг) міста Кузнецовськ (далі- територіальний центр) оголошено догану за неналежну організацію роботи щодо додержання працівниками територіального центру трудової дисципліни 25.11.2015 року. Вважає наказ незаконним і просить його скасувати. У запереченні проти позову відповідач вказуючи на наявність у начальника УПСЗН компетенції щодо притягнення позивача до відповідальності та правомірність оскаржуваного наказу просить відмовити у позові. В судовому засіданні позивач і її представник просили позов задоволити з підстав вказаних в позові. Позивач також пояснила, що працівники, які протягом приблизно однієї години в робочий день 25.11.2015 року перебували в Кузнецовському міському суді з її дозволу на підставі заяв про надання вільного від роботи часу. Наказ по територіальному центру про надання цим працівникам дня відпочинку 25.11.2015 не видавався, оскільки пізніше ці працівники приступили до роботи і час відсутності на роботі компенсували часом, що наданий на обідню перерву. Представник відповідача в судовому засіданні просила відмовити у позові з підстав, вказаних у запереченні проти позову. Заслухавши пояснення учасників процесу, в результаті всебічного, повного і обєктивного дослідження доказів та

Outcome: partial
Jurisdiction: civil
Date: 2016-05-15 00:00:00

Позивач звернулась в суд з позовом до відповідача про визнання таким, що втратив право користування жилим приміщенням - квартирою №61 в будинку №25 по мікрорайону Перемоги в м.Кузнецовську Рівненської області (далі - спірна квартира). Позовні вимоги обґрунтовує тим, що відповідач без поважних причин не проживає у спірній квартирі з червня 2015 року по даний час, речей відповідача у квартирі немає, плату за житло та комунальні послуги по спірній квартирі відповідач не вносить. Фактично відповідач проживає у матері в селі Суховоля Володимирецького району. В судовому засіданні позивач та її представник вимоги позову підтримали та просили позов задоволити. Під час судового засідання відповідач проти позову заперечив з наступних підстав. Він дійсно не проживає у спірній квартирі приблизно з червня 2015 року, квартирну плату та плату за комунальні послуги не вносить. Пішов із спірної квартири в інтересах дітей, оскільки між ним і його колишньою дружиною позивачем [PERSON] постійно виникали сварки. Позивач перешкоджає йому користуватись спірною квартирою. Яким чином, позивач перешкоджає відповідачу користуватись спірною квартирою, відповідач не пояснив. Представник третьої особи в судове засідання не з»явився, подав заяву про розгляд справи у його відсутності та задоволення позову. Допитані в судовому засіданні свідки [PERSON] та [PERSON], які є сусідами сторін в будинку №25 по мікрорайону Перемоги в м.Кузнецовську, дали наступні показання. Вони не бачили відповідача у спірній квартирі більше одного року, про причини не проживання відповідача у спірній квартирі їм нічого невідомо. Заслухавши пояснення сторін, показання свідків, дослідивши та оцінивши у сукупності наявні докази,

Outcome: approved