Jurisdiction: civil
Date: 2018-01-28 00:00:00

Позивач звернулась до суду з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів на повнолітню дитину у зв'язку з продовженням навчання, мотивуючи тим, що вона перебувала в зареєстрованому шлюбі з відповідачем, від якого у них народилось двоє дітей: [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO]. Спільне подружнє життя не склалось, у зв'язку з чим вона з відповідачем перестала проживати разом з грудня 2016 року, а 16.01.2017 року шлюб між ними розірвано, діти залишились на проживання з позивачем. Жодної домовленості між сторонами щодо утримання дітей не досягнуто, у зв'язку з чим за рішенням суду з відповідача стягувались аліменти на утримання дітей до досягненням ними повноліття. 18.11.2017 року донці [PERSON] виповнилось 18 років, та стягнення аліментів на її утримання з відповідача припинено. Однак донька навчається на І курсі денної форми навчання в Прикарпатському національному університеті ім. В.Стефаника, та потребує матеріальної допомоги, оскільки їй необхідно купувати одяг, книжки та інші речі для забезпечення нормальних умов для прожиття, навчання та розвитку, а позивачу самій важко її утримувати. Відповідач має можливість сплачувати аліменти, він працює та отримує доходи. У зв'язку з наведеним просила суд стягувати з відповідача, який рахується на посаді муляра в будівельній компанії МЖК «Експрес-24», фактичне несення служби: 8-ий окремий гірсько-штурмовий батальйон (в/ч польова пошта В 2235) 10 окремої гірсько-штурмової бригади Сухопутних військ Збройних Сил України, в її користь на утримання повнолітньої доньки [PERSON], [INFO], аліменти на її утримання у зв'язку з продовженням навчання у розмірі 1/4 всіх видів доходів щомісячно до досягнення донькою 23-річного віку. Позивач в судове засідання не з'явилась, суду подала заяву, за змістом якої підтримує позовні вимоги та просить розглянути справу за її відсутності. Відповідач в судове засідання не з'явився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином. Причину неявки суду не повідомлено. З урахуванням положень ст.280 ЦПК України, суд ухвалив провести заочний розгляд справи. Дослідивши матеріали справи, судом встановлено наступне. Згідно ч.1 ст.4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Статтею ч.1 ст.5 ЦПК України визначено, що здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом. Відповідно до ч.1 ст.13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Відповідно до ст.ст. 12, 81, 82 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Обставини, визнанні сторонами, не підлягають доказуванню. Відповідно до статті 180 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Частинами першою - третьою статті 181 СК України передбачено, що способи виконання батьками обов'язку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними; за домовленністю між батьками дитини той із них, хто проживає окремо від дитини, може братии участь у її утриманні в грошовій і (або) натуральній формі; за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Положеннями статей 180, 183, 185, 193, 198, 199 СК України визначаються декілька видів виконання цього обов'язку, зокрема утримання неповнолітньої дитини, що стягується у частках або твердій грошовій сумі (статті 180, 183); участь батьків у додаткових витратах на дитину, що викликані особливими обставинами (розвитком здібностей дитини, її хворобою, каліцтвом, тощо) (стаття 185); утримання дитини, яка перебуває в закладі охорони здоров'я, навчальному або іншому закладі, у разі якщо батьки не беруть участі в утриманні дитини, влаштованої до державного або комунального або іншого закладу, аліменти можуть бути стягнуті з них на загальних підставах (стаття 193); батьки зобов'язані утримувати своїх повнолітніх непрацездатних дочку, сина, які потребують матеріальної допомоги, а також якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і потребують матеріальної допомоги до досягнення ними двадцяти трьох років, за умови якщо батьки можуть надавати таку допомогу (статті 198,199). Судом встановлено, що сторони перебували в зареєстрованому шлюбі, який на даний час розірвано. Від шлюбу у сторін народилось двоє дітей: [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO]. Рішенням Івано-Франківського міського суду від 02.02.2017 року вирішено стягувати з [PERSON] аліменти в користь [PERSON] на утримання дітей [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO] в розмірі 1/3 частини від всіх доходів щомісячно, але е менше 30 % прожиткового мінімуму на дітей відповідного віку до досягнення ними повноліття (а.с.6-7). 18.11.2017 року [PERSON] досягнула повноліття, що підтверджується копією свідоцтва про народження серії [NUMBER] (а.с.4). Відповідно до довідки № 06-05-с/09-13/-263 від 04.10.2017 року, [PERSON] є студенткою І курсу ОР «бакалавр» спеціальність 014. Середня освіта (Географія) денної фори навчання (держзамовлення) Факультету природничих наук Прикарпатського національного університету імені Василя Стефаника ІV рівня акредитації (а.с.3). У відповідності з вимогами ст. 199 Сімейного кодексу України батьки зобов'язані утримувати своїх повнолітніх дітей, які продовжують навчання і у зв'язку з цим потребують матеріальної допомоги, до досягнення ними двадцяти трьох років за умови, що батьки можуть надавати таку допомогу. Право на утримання припиняється у разі припинення навчання. Право на звернення до суду з позовом має той з батьків, з ким проживає дочка, син, а також самі дочка, син, які продовжують навчання. Право повнолітньої дитини на утримання діє протягом її навчання до 23 років. В разі припинення навчання раніше досягнення цього віку, дитина втрачає право на утримання. При визначенні розміру аліментів суд враховує обставини, передбачені ст. 182 Сімейного кодексу України, до яких відносяться стан здоров'я та матеріальне становище дочки, сина; стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. Також відповідно до п. 20 Постанови Пленуму Верховного суду України №3 від 15.05.2006 року «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» обов'язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчатися після досягнення повноліття (незалежно від форми навчання), виникає за обов'язкової сукупності таких юридичних фактів: досягнення дочкою, сином віку, який перевищує 18, але є меншим 23 років; продовження ними навчання; потреба у зв'язку з цим у матеріальній допомозі; наявність у батьків можливості надавати таку допомогу. Зміст ст. 200 Сімейного Кодексу вказує про те, що суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у статті 182 цього Кодексу. При визначенні розміру аліментів з одного з батьків суд бере до уваги можливість надання утримання другим з батьків, своїми дружиною, чоловіком та повнолітніми дочкою, сином. Відповідно до ч.1 ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров'я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; 3-2)доведені стягувачем аліменти витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення. Обов'язок утримувати дитину є рівною мірою обов'язком як матері так і батька, причому обов'язком особистим, індивідуальним, який не залежить від віку батьків. При визначенні розміру аліментів суд відповідно до ст. 182 СК України враховує, що відповідач є працездатною особою, його стан здоров'я. Повнолітній дочці [PERSON] на даний час виповнилось 18 років, вона продовжує навчання, у зв'язку з чим потребує матеріальної допомоги, відповідач має таку допомогу надавати, а тому з відповідача слід стягувати аліменти на її утримання на час навчання. Разом з тим, відповідачем не надано жодних належних доказів, які давали б підставу вважати його таким, що не може надавати матеріальну допомогу суду не надано. Відповідно до ст.191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову. Крім зазначених обставин, суд враховує, що навчання дитини є бюджетне, повнолітня дитина сторін навчається на денній формі навчання та не може самостійно себе утримувати, обов'язок обох батьків щодо утримання дітей, наявність на утриманні у відповідача іншої неповнолітньої дитини, встановлений законом прожитковий мінімум для працездатних осіб, та вважає, що заявлений позов слід задовольнити частково та визначити розмір аліментів, який підлягає стягненню з відповідача на користь позивача на утримання повнолітньої дочки [PERSON], [INFO], у розмірі 1/6 частини від усіх видів доходів відповідача щомісячно, починаючи з 30.11.2017 року та до закінчення її навчання у Державному Вищому Навчальному Закладі «Прикарпатський Національний університет ім. В.Стефаника» Міністерства освіти і науки України, але не більш як до досягнення нею двадцяти трьох років. На підставі п. 1 ч. 1 ст. 430 ЦПК України, рішення суду підлягає негайному виконанню по справам про стягнення аліментів в межах суми платежу за один місяць. З ч. 6 ст. 141 ЦПК України вбачається, що якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, які їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог, а інша частина компенсується за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. Якщо обидві сторони звільнені від оплати судових витрат, вони компенсуються за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.. З п. 3 ч. 1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір» вбачається, що від сплати судового збору звільняються позивачі - за подання позовів про стягнення аліментів. Враховуючи те, що позивач звільнена від сплати судового збору за подання позовної заяви, в якій містяться вимоги щодо стягнення аліментів, тому суд констатує про необхідність стягнення судового збору у розмірі 640 грн. 00 коп. з відповідача в дохід держави.

Outcome: partial