Jurisdiction: civil
Date: 2018-08-16 00:00:00

Позивач звернулась в суд з позовною заявою, в якій просить суд стягнути з відповідача заборгованість за розпискою від 22.12.2016 року в сумі 26\~090,00 грн. та судові витрати в сумі 4 714,80 грн. В обґрунтування заявлених вимог зазначає, що між нею та відповідачем було укладено договір позики, за яким відповідач отримала від неї 2 000,00 доларів США. Отримання зазначеної суми підтверджено розпискою від 22.12.2016 року. Договором позики встановлено, що кошти, отримані за розпискою відповідач повинна була повернути до 30.12.2016 року. Однак, 29.12.2016 року розписка була продовжена до 31.01.2017 року. У визначену кінцеву дату відповідач повернула позивачу лише частину позики в сумі 1 000 доларів США. Таким чином, станом на день звернення до суду заборгованість по розписці становила 1 000 доларів США. На даний час вказана сума не повернута, а тому вона вимушена звернутись в суд та просить задовольнити свої вимоги. В судове засідання сторони не зявились, про дату й час судового розгляду повідомлені в установленому законом порядку. Від представника позивача адвоката [PERSON] надійшла заява з проханням розглянути справу у її відсутності та підтримання позовних вимог. Відповідач повідомлена про час та місце розгляду справи через оголошення на офіційному веб-порталі судової влади України в порядку ч.11 ст.128 ЦПК України. Дослідивши матеріали справи, суд прийшов до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що між позивачем [PERSON] і відповідачем [PERSON]-В.В. було укладено договір позики, за яким відповідач отримала від позивача 2 000,00 доларів США. Отримання зазначеної суми підтверджено розпискою від 22.12.2016 року, оригінал якої долучено до матеріалів справи. Договором позики, укладеним між позивачем та відповідачем, встановлено що отримані кошти відповідач повинна повернути, з урахування продовження терміну, 31.01.2017 року. Проте, у визначений строк була повернута частина боргу в сумі 1 000 доларів США. Таким чином на теперішній час борг [PERSON]-В. В. перед [PERSON] становить 1 000 доларів США, що на час подання позову за курсом НБУ еквівалентно 26\~090,00 грн. Відповідно до ст. 509 ЦК України зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від вчинення певної дії (негативне зобовязання), а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку. За ч. 1 ст. 526 ЦК України, зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. У відповідності до ст.\~1046\~ЦК України за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов'язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками. Як вбачається з приписів ст. 1047 ЦК України, договір позики укладається у письмовій формі і на підтвердження його укладення та його умов може бути представлена розписка позичальника або інший документ, який посвідчує передання йому позикодавцем визначеної грошової суми. Відповідно до ч.1ст.\~1049\~ЦК України позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк, та в порядку, що встановлені договором. З огляду на вищезазначені норми цивільного законодавства за своєю суттю розписка про отримання в борг грошових коштів є документом, який видається боржником кредитору за договором позики, підтверджуючи як факт його укладення, так і умови договору, а також засвідчуючи отримання боржником від кредитора певної грошової суми. Тобто, розписка - це документ, що засвідчує в письмовій формі факт одержання особою у власність, користування чи розпорядження грошей від іншої особи. Крім того, розписка має також містити дату отримання коштів. Для того, щоб договір позики набрав чинності, необхідне підтвердження одержання позичальником позики. Відповідна правова позиція висловлена Верховним Судом України в постанові від 11.11.2015 року у справі № 6-1967цс 15. В цій постанові зазначено, що на підтвердження укладення договору позики та його умов згідно із ч. 2 ст. 1047 ЦК України, може бути представлена розписка позичальника або інший документ, який посвідчує передання йому позикодавцем визначеної грошової суми та дату отримання коштів. Розписка, як документ, що підтверджує боргове зобов'язання, має містити умови отримання позичальником в борг із зобов'язанням його повернення та дати отримання коштів. Відповідно до правової позиції Верховного Суду України, висловленої в постанові від 02.07.2014 року у справі № 6-79цс14, договір позики є укладеним з моменту передання грошей; складанню розписки має передувати факт передачі коштів у борг. Факт передання коштів повинен бути підтверджений розпискою. Таким чином, беручи до уваги наведені обставини, в рахунок виконання боргових зобовязань з [PERSON]-В. В. на користь [PERSON] підлягають стягненню грошові кошти в сумі 26\~090,00 грн. \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~Крім того, позивач ставить питання про стягнення з відповідача понесених судових витрат в розмірі 4 714,80 грн., з яких 704,80 грн. судового збору, сплаченого за подання позовної заяви, та 4\~100,00 грн. витрат на правову допомогу. Згідно ч. 3\~ст. 141 ЦПК України\~при вирішенні питання про розподіл судових витрат суд враховує: чи пов'язані ці витрати з розглядом справи; чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, в тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес; поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема, подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, безпідставне завищення позивачем позовних вимог тощо; дії сторони щодо досудового вирішення спору та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялися. Відповідно до\~ст. 137 ЦПК України\~витрати,\~пов'язані\~з правничою\~допомогою адвоката,\~несуть сторони,\~крім випадків\~надання правничої\~допомоги за\~рахунок держави.\~За результатами\~розгляду справи\~витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов'язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. У разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами. Обов'язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами. Судом встановлено, що 12.03.2018 року між позивачем та адвокатом [PERSON] укладено договір про надання юридичної допомоги. За умовами договору (п.4) розмір гонорару адвоката становить 4\~100,00 грн. Оплата здійснюється на умовах повної передплати. Згідно наданої квитанції від 02.04.2018 року оплата по договору була здійснена [PERSON] 02.04.2018 року в повному обсязі. Сплата судового збору підтверджується квитанцією до прибуткового касового ордера № 90 від 02.04.2018 року. Таким чином, понесені позивачем судові витрати підтверджені належними доказами, а тому підлягають стягненню з відповідача. На підставі\~викладеного іст. ст. 545, 625, 1046, 1047, 1050 ЦК України,

Outcome: approved