Jurisdiction: civil
Date: 2014-09-17 00:00:00

Позивач звернулась до суду з вказаним позовом до відповідача та просить визнати за відповідачем право власності на автомобіль Hyunday Tucson, д.н.з. [NUMBER], надати на користь позивача грошову компенсацію в розмірі 60000,00 грн. Позовні вимоги обгрунтовані тим, що з 25.04.2007 по 21.02.2013 сторони перебували у шлюбі, під час якого придбали автомобіль Hyunday Tucson за 125000,00 грн., право власності на автомобіль зареєстрували на відповідача. Після розлучення позивач та відповідач не можуть дійти згоди щодо користування спільним майном, а тому, оскільки автомобіль є неподільною річчю, відповідно до ст. 71 СК України просила компенсувати належну їй частку спільного майна. (а. с. 2-3). В судовому засіданні позивач на позовних вимогах наполягала на підставі викладеного в заяві, просила позов задовольнити в повному обсязі. Відповідач не заперечував, що спірний автомобіль придбаний під час шлюбу та є спільною сумісною власністю подружжя, але не згоден з вказаною позивачкою вартістю автомобіля. Разом з цим зазначив, що на час розгляду справи судом автомобіль зареєстровано на [PERSON], яка є його тіткою, проте фактично власником автомобіля є він та автомобіль знаходиться в його користуванні. Відповідно до Звіту про незалежну оцінку вартості майна - легкового автомобілю Hyunday Tucson, д.н.з. [NUMBER], його ринкова вартість становить 79 380, 90 грн., тому заявлена позивачем сума позову є завищеною та необгрунтованою. Суд, вислухавши пояснення сторін, вивчивши позовну заяу та дослідивши письмові докази по справі, вважає встановленими наступні обставини та відповідні їм правовідносини. 25.04.2007р. між сторонами - [PERSON] та [PERSON] зареєстровано шлюб (актовий запис №214), який в подальшому розірвано рішенням Подільського районного суду м. Києва від 21.02.2013р., що набрало законної сили та є чинним (а. с. 4, 5). Під час шлюбу подружжям придбано автомобіль Hyunday Tucson, д.н.з. [NUMBER], що визнається сторонами, та відповідно до ст. 61 ЦПК України не підлягає доказуванню. Автомобіль було зареєстровано на відповідача, що підтверджується свідоцтвом про реєстрацію транспортного засобу та не заперечується сторонами (а. с. 71). Як визначено ст. 60 СК України, майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності незалежно від того, що один з них не мав з поважної причини (навчання, ведення домашнього господарства, догляд за дітьми, хвороба тощо) самостійного заробітку (доходу). Вважається, що кожна річ, набута за час шлюбу, крім речей індивідуального користування, є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя. Відповідно до ч. 3 ст. 368 ЦК України, майно, набуте подружжям за час шлюбу, є їхньою спільною сумісною власністю, якщо інше не встановлено договором або законом. Статтею 63 СК України передбачено, що дружина та чоловік мають рівні права на володіння, користування і розпоряджання майном, що належить їм на праві спільної сумісної власності, якщо інше не встановлено домовленістю між ними. Згідно ч.1 ст. 70 СК України, у разі поділу майна, що є об'єктом спільної сумісної власності подружжя, частки майна дружини та чоловіка є рівними, якщо інше не визначено домовленістю між ними або шлюбним договором. Це ж положення закріплене ст. 372 ЦК України. Частинами 2, 4 ст. 71 СК України встановлено, що неподільні речі присуджуються одному з подружжя, якщо інше не визначено домовленістю між ними. Присудження одному з подружжя грошової компенсації замість його частки у праві спільної сумісної власності на майно, зокрема на житловий будинок, квартиру, земельну ділянку, допускається лише за його згодою, крім випадків, передбачених Цивільним кодексом України. Як визначено ст. 68 СК України, розірвання шлюбу не припиняє права спільної сумісної власності на майно, набуте за час шлюбу. Розпоряджання майном, що є об'єктом права спільної сумісної власності, після розірвання шлюбу здійснюється співвласниками виключно за взаємною згодою, відповідно до Цивільного кодексу України. Реєстрація на час розгляду справи автомобіля Hyunday Tucson, д.н.з. [NUMBER], за [PERSON] не впливає на статус цього майна як набутого під час шлюбу та відповідно є спільною сумісною власністю подружжя, та не позбавляє [PERSON] права на відповідну його частку. Згідно ч. ч. 1, 2 ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених ст. 61 цього Кодексу. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Частиною 4 цієї статті передбачено, що доказування не може грунтуватися на припущеннях. Разом з цим, позивач просила стягнути як компенсацію за автомобіль в сумі 60000,00 гривень, не надавши доказів на підтвердження вартості автомобіля в сумі 120000,00 грн. В свою чергу відповідачем надано Звіт ТОВ «ЕАК «Довіра» №215-2013 про незалежну оцінку вартості майна - легкового автомобілю Hyunday Tucson, д.н.з. [NUMBER], ринкова вартість об'єкта оцінки - 79380,90 грн. (а. с. 27-72). Кваліфікація оцінювача підтверджена відповідними свідоцтвами та сертифікатами. Матеріали справи не містять доказів на спростування вказаного Звіту, тому суд вважає можливим покласти його в основу рішення щодо визначення вартості спірного майна. Позивач у справі погоджується на компенсацію її частки у спільній сумісній власності, залишивши автомобіль у користуванні відповідача, поділ автомобіля в натурі є неможливим. На підставі викладеного суд надходить до висновку, що позовні вимоги є обгрунтованими частково. Виходячи з рівних часток подружжя у праві спільної сумісної власності з відповідача на користь позивача в рахунок компенсації частки автомобіля, що є спільною сумісною власністю подружжя, підлягає стягненню 39 190, 45 грн. Відповідно до ст. 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати пропорційно до розміру задоволених вимог. Виходячи з викладеного, з відповідача на користь позивача підлягає стягненню документально підтверджена сума сплаченого судового збору пропорційно до задоволених вимог - 391 грн. 90 коп.

Outcome: partial