Jurisdiction: civil
Date: 2016-02-01 00:00:00

Позивач звернувся з позовом про відшкодування збитків в порядку регресу. Свої вимоги мотивує тим, що 14.05.2011 року в м.Києві сталася дорожньо-транспортна пригода за участю автомобіля «Шевроле», державний номер [NUMBER], який належить відповідачу, під його керуванням та автомобіля «Фольцваген», державний номер [NUMBER], що належить [PERSON], під керуванням водія [PERSON] ДТП сталася внаслідок порушення відповідачем Правил дорожнього руху. На момент ДТП діяв договір добровільного страхування наземних транспортних засобів №25-2804-0348, укладений між [PERSON] та ПАТ «Страхова компанія «Українська страхова група» за яким було застраховано автомобіль «Фольцваген», державний номер [NUMBER]. За зверненням потерпілого ПАТ «СК«Українська страхова група» було виплачено останньому страхове відшкодування в розмірі 1190 грн 53 коп. На момент ДТП також діяв договір обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів №ВЕ/5755102, згідно якого цивільно-правова відповідальність відповідача була застрахована у ПрАТ «Страхова компанія «Статус». 30.08.2013 року До ПрАТ «Страхова компанія «Статус» звернулось ТОВ «Агенство правового супроводу» в інтересах ПАТ «СК «Українська страхова група» із заявою на виплату страхового відшкодування в порядку регресу. ПрАТ «Страхова компанія «Статус» виплатила страхове відшкодування в сумі 680 грн 53 коп (з вирахуванням франшизи в розмірі 510 грн). Так як відповідач протягом трьох днів з дня настання дорожньо-транспортної пригоди не повідомив про це страховика, то у ПрАТ «СК«Статус» виникло право вимоги до відповідача. 07.08.2013 року ПрАТ «СК«Статус» направило відповідачу регресну вимогу, яка залишена ним без реагування. 28.04.2014 року між позивачем та ПрАТ «СК«Статус» було укладено договір про надання фінансових послуг факторингу, за яким ПрАТ «СК«Статус» відступив позивачу права грошових вимог до боржників, в тому числі і до відповідача, в зв'язку з чим просив стягнути з відповідача на користь позивача суму страхового відшкодування в розмірі 680 грн 53 коп. В судове засідання сторони не з`явились, про день розгляду справи повідомлялись належним чином. Представник позивача подав клопотання про розгляд справи без його участі. Причина неявки відповідача суду не відома. Суд, дослідивши матеріали справи, приходить до висновку, що позов задоволенню не підлягає з наступних підстав. Матеріалами справи встановлено, що 24.05.2011 року в м.Києві на мосту Південному сталася дорожньо-транспортна пригода за участю автомобіля «Шевроле», державний номер [NUMBER], який належить відповідачу, під його керуванням та автомобіля «Фольцваген», державний номер [NUMBER], що належить [PERSON], під керуванням водія [PERSON] Постановою судді Голосіївського районного суду м.Києва від 25.05.2011 року відповідача визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП та піддано його адміністративному стягненню (а.с.19). Згідно договору добровільного страхування наземних транспортних засобів №25-2804-0348, укладеного між [PERSON] та ПАТ «Страхова компанія «Українська страхова група» 24.09.2010 року, було застраховано автомобіль «Фольцваген», державний номер [NUMBER] (а.с.10-13). На підставі страхового акту № ДККА-7830 ПАТ «СК«Українська страхова група» виплачено [PERSON] страхове відшкодування в розмірі 1190 грн 53 коп, що підтверджується копією видаткового касового ордеру від 08.07.2011 року (а.с.35). Відповідно до полісу обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів ВЕ/5755102 від 31.08.2010 року, цивільно-правова відповідальність відповідача перед третіми особами при використанні транспортного засобу «Шевроле», державний номер [NUMBER] застрахована ПрАТ «СК «Статус» (а.с.6). З копії платіжного доручення №252 від 25.01.2013 року вбачається, що ПрАТ «СК «Статус» сплатило ПАТ «СК «Українська страхова грпа» страхове відшкодування в сумі 680 грн 53 коп згідно платіжного доручення №252 від 25.01.2013 року (а.с.43). 28.04.2014 року між позивачем та ПрАТ «СК«Статус» було укладено договір про надання фінансових послуг факторингу №4/28-04/2014, відповідно до п.1.1 якого ПрАТ «СК«Статус» (клієнт) передає, а позивач (фактор) приймає і зобов'язується оплатити усі права вимоги за грошовими зобов'язаннями, що перейшли до клієнта, як страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором страхування, згідно переліку, зазначеного в додатках №1-3 до даного договору. П.2.2 договору передбачено, що не пізніше дев'яноста робочих днів після набуття чинності цим договором клієнт зобов'язаний сповістити боржника про укладення цього договору і повідомити, що платіж на користь фактора є належним. Згідно п.п.3.1.3 договору фактор має право вимагати від клієнта письмово повідомити боржника про відступлення права вимоги (вимог) фактору шляхом надіслання відповідного повідомлення в строк дев'яносто днів з моменту підписання даного договору. Відповідно до ст.1077 ч.1 ЦК України за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов'язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов'язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи. Згідно ст.1078 ч.1 ЦК України предметом договору факторингу може бути право грошової вимоги, строк платежу за якою настав (наявна вимога), а також право вимоги, яке виникне в майбутньому (майбутня вимога). Ст.1082 ч.ч.1,2 ЦК України передбачено, що боржник зобов'язаний здійснити платіж факторові за умови, що він одержав від клієнта або фактора письмове повідомлення про відступлення права грошової вимоги факторові і в цьому повідомленні визначена грошова вимога, яка підлягає виконанню, а також названий фактор, якому має бути здійснений платіж. Боржник має право вимагати від фактора надання йому в розумний строк доказів того, що відступлення права грошової вимоги факторові справді мало місце. Якщо фактор не виконає цього обов'язку, боржник має право здійснити платіж клієнтові на виконання свого обов'язку перед ним. Ст.60 ЦПК України встановлено, що кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. Позивачем не надано суду доказів того, що відповідач одержав повідомлення про відступлення права грошової вимоги та необхідність сплати визначеної суми, в зв'язку з чим суд приходить до висновку, що обов'язок відповідача щодо сплати позивачу суми страхового відшкодування за договором факторингу не настав. За таких обставин суд в задоволенні позовних вимог відмовляє. Враховуючи наведене, та,

Outcome: dismissed