Jurisdiction: civil
Date: 2014-12-28 00:00:00

Позивач звернулась до суду з позовом до відповідача про стягнення аліментів на своє утримання, мотивуючи свої вимоги тим, що він доводиться їй рідним батьком. [INFO] їй виповнилось 18 років і після навчання у загальноосвітній школі вона вступила до Уманського обласного музичного училища ім. П. Д. Демуцького. В теперішній час успішно продовжує навчання, переведена на 4 курс на денній формі навчання. Матеріальну допомогу отримує лише від матері. Оскільки відповідач працює та має можливість сплачувати аліменти, позивач звернулась до суду з позовом про стягнення на її утримання аліментів з відповідача до закінчення нею навчання, до 30 червня 2015 року. В судовому засіданні позивач [PERSON] позовні вимоги підтримала з підстав, зазначених у позовній заяві і суду додала, що вона хворіє, втрачає зір, на лікування витрачає значні кошти. Крім того, орендує квартиру, за яку сплачує 450 грн на місяць, оскільки училище немає гуртожитку, отримує стипендію в розмірі 545 грн., матір надає допомогу, однак коштів не вистачає. Просить відповідача надати допомогу, оскільки вона є його єдиною дитиною і він в змозі надати допомогу. Відповідач [PERSON] позовні вимоги на визнав взагалі, пояснивши, що він немає матеріальної змоги виплачувати аліменти , оскільки на його утриманні перебуває матір-інвалід та дружина, він має у користуванні автомобіль, на заправку якого затрачає значні кошти, його будинок обладнаний електроопаленням, за яке треба сплачувати також значні кошти. Крім того, відповідач пояснив, що станом здоров'я дочки не цікавиться, про витрати на лікування йому невідомо і стверджував, що 545 грн на місяць є достатньою сумою для проживання. Заслухавши пояснення сторін, дослідивши докази з іншими матеріалами справи в сукупності, суд приходить до наступного висновку. Правовідносини сторін регулюються ст.ст.198,199, 200 Сімейного кодексу України, згідно яких батьки зобов'язані утримувати своїх повнолітніх дітей до досягнення ними двадцяти трьох років, які продовжують навчання і у зв'язку з цим потребують матеріальної допомоги, за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Судом встановлено, що відповідач [PERSON] є батьком позивача [PERSON], що підтверджується копією свідоцтва про народження останньої. Позивач навчається на 4 курсі відділу співів Уманського обласного музичного училища ім.П.Д.Демуцького денної державної форми навчання з терміном навчання до 30.06.2015 року. Згідно ст. 200 Сімейного кодексу України суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у ст.182 цього кодексу і при визначенні розміру аліментів з одного із батьків суд бере до уваги можливість надання утримання другим із батьків, своїми дружиною, чоловіком та повнолітніми дочкою, сином. Відповідно до ст. 182 Сімейного кодексу України при визначенні розміру аліментів суд враховує стан здоров'я та матеріальне становище дитини; стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. Відповідачем на спростування доводів позивача надано до суду довідку про його заробітну плату, середньомісячний розмір якої становить 4580 грн. ( 27502 грн : 6). Дружина відповідача [PERSON] працює, отримує заробітну плату, середньомісячний розмір якої становить 1670 грн. (10021грн :6). Посилання відповідача, що на його утриманні перебуває матір-інвалід спростовується доказами доданими до справи. Так, [PERSON] є пенсіонером за віком, отримує пенсію в розмірі 1386 грн.31 коп. щомісячно. Однак, перебуваючи на пенсії, продовжує працювати та отримувати заробітну плату, середньомісячний розмір якої становить1594 грн (9575 грн : 6), і сумарний дохід за місяць становить 2980 грн. Довідку Новоархангельської селищної ради про те, що на утриманні [PERSON] перебуває його матір [PERSON] судом не може бути прийнято до уваги як належний доказ, тому що ця обставина спростовується вищевказаною аргументацією і у відповідності до норм ст.212 ЦПК України жоден доказ не має для суду наперед встановленого значення і суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності. При визначенні розміру аліментів судом враховано як матеріальний стан та стан здоров'я позивача, так і матеріальний стан відповідача, можливість надання утримання матір'ю і тому у відповідності до вимог ст.ст.200,182 Сімейного кодексу України суд приходить до висновку, що відповідач має змогу сплачувати аліменти на користь повнолітньої дочки в розмірі 1/4 частини заробітку на час її навчання. Однак, враховуючи вимоги позивача щодо стягнення аліментів на період навчання до визначеної позивачем дати - 30 червня 2015 року, суд враховує норми ч.2 ст.199 Сімейного кодексу України, де зазначено, що право на утримання припиняється у разі припинення навчання. Оскільки період навчання позивача наперед не може бути встановлений, тому позовні вимоги підлягають частковому задоволенню в частині лише часу навчання. В порядку ст.88 ЦПК України з відповідача підлягають стягненню судові витрати на користь держави. На підставі викладеного,

Outcome: partial