Jurisdiction: civil
Date: 2018-05-03 00:00:00

Позивач звернулась в суд з позовом до відповідача про збільшення розміру аліментів. Позов мотивує тим, що рішенням Луцького міськрайонного суду від 19.10.2015 року стягуються з відповідача в її користь аліменти на утримання дочки [PERSON] в розмірі ј частини всіх видів заробітку щомісячно, але не менше 30% від прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, з 14.02.2018 року їх сину [PERSON] виповнилося 23 роки та стягнення аліментів на його утримання припинено. Дочка знаходиться на повному її утриманні, відповідач сплачує на її утримання лише аліменти, дана сума не є достатньою для належного забезпечення та утримання дочки, також нею здійснюється допомога їх сину. Вважає, що відповідач не надає допомоги у вихованні дітей та їх матеріальному забезпеченні, а тому просить суд збільшити розмірі аліментів на утримання дочки [PERSON] з ј частини на 1/3 частину всіх видів заробітку щомісячно, але не менше ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку. Позивач в судовому засіданні позов підтримала, просила суд його задовольнити.. Відповідач в судовому засіданні позов не визнав, просив суд в його задоволенні відмовити, подав до суду відзив на позовну заяву. Заслухавши пояснення учасників судового розгляду, дослідивши письмові докази по справі, суд прийшов до висновку, що позов до задоволення не підлягає. Судом встановлено, що батьками малолітньої [PERSON] є [PERSON] та [PERSON] (а.с. 6). З матеріалів справи вбачається, що рішенням Луцького міськрайонного суду Волинської області від 19 жовтня 2015 року з [PERSON] стягуються аліменти в користь [PERSON] на утримання неповнолітньої дочки [PERSON], [INFO] в розмірі ј частини від його заробітної плати щомісяця, але не менше ніж 30% прожиткового мінімуму для дітей відповідного віку на дитину, починаючи з 14.09.2015 року і до досягнення дитиною повноліття. Підставою для звернення до суду [PERSON] послужило те, що її малолітня дочка [PERSON] та повнолітній син перебувають на її утриманні, відповідач не в повній мірі виконує свої батьківські обовязки щодо утримання дітей, оскільки стягнення аліментів на утримання повнолітнього сина припинено і вона змушена допомагати йому сама. Відповідно ст. 180 СК України, батьки зобов'язані утримувати дітей до досягнення ними повноліття. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Спосіб стягнення аліментів, визначений рішенням суду, змінюється за рішенням суду за позовом одержувача аліментів. Згідно ст. 27 Конвенції про права дитини, ратифікованої Постановою Верховної Ради України від 27.02.1991 року держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батько (-ки) або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Згідно положень ч.1 ст. 3 Конвенції про права дитини, ч.ч. 7, 8 ст. 7 СК України при вирішенні будь-яких питань щодо дітей суд повинен виходити з якнайкращого забезпечення інтересів дітей і, тим більше, при захисті одного із основних прав дитини - права на утримання, яке кореспондується з конституційним обовязком батьків утримувати дітей до їх повноліття. Відповідно до ст. 192 СК України, розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоровя когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. 17 травня 2017 року набрав чинності Закон України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо посилення захисту права дитини на належне утримання шляхом вдосконалення порядку стягнення аліментів», яким внесено зміни до ч. 2ст. 182 СК України та визначено, що розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Починаючи з 08 липня 2017 року мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Згідно п. 23 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 15.05.2006 р. №3 «Про застосування судами України окремих норм Сімейного Кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» - відповідно до ст. 192 СК України розмір аліментів, визначений судовим рішенням або за домовленістю між батьками, суд може змінити за позовом платника або одержувача аліментів у звязку зі зміною матеріального чи сімейного стану, погіршення чи поліпшення здоровя когось із них. У новому розмірі аліменти сплачуються з дня набрання рішенням законної сили. Тому доводи позивачки про стягнення аліментів у збільшеному розмірі з часу звернення з вказаним позовом до суду не приймаються до уваги, так як в цій частині не ґрунтуються на законі. Постанова Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 р. № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» орієнтує суди на те, що розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж зазначений у ч. 2 ст. 182 СК України. Згідно ст. 7 Закону України «Про Державний бюджет України на 2018 рік» вбачається, що у 2018 році прожитковий мінімум на одну особу в розрахунку на місяць дітей віком від 6 до 18 років становить: з 1 січня 2017 року - 1860 грн., з 1 липня - 1944 грн., з 1 грудня - 2027 грн. Тобто розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, а саме 930 грн. З наданого до суду відзиву, довідки про доходи [PERSON] вбачається, що ним сплачуються аліменти на утримання довідки [PERSON] в розмірі 2813 грн. 15 коп., що значно перевищує прожитковий мінімум на дитину відповідного віку, заборгованість по сплаті аліментів у нього відсутня. Крім того, 18 жовтня 2016 року у [PERSON] в цивільному шлюбі народилася дочка [PERSON], 18.10.2016 року, що підтверджується свідоцтвом про народження дитини, де її батьком зазначений [PERSON] Як зазначив відповідач [PERSON] в судовому засіданні, то його цивільна дружина та малолітня дитина знаходяться на його утриманні. Позивачем [PERSON] суду не надано доказів зміни матеріального становища одержувача аліментів або погіршення стану здоровя, а посилання на припинення стягнення аліментів на повнолітнього сина [PERSON] не є підставою для збільшення розміру аліментів. На підставі викладеного, суд приходить до висновку, що в задоволенні позову слід відмовити за безпідставністю.

Outcome: dismissed