Jurisdiction: civil
Date: 2015-01-21 00:00:00

Позивач звернулась до суду з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання синів [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO] у твердій грошовій сумі в розмірі 700 грн. щомісячно на кожну дитину до досягнення ними повноліття. В обґрунтування позову [PERSON] зазначила, що відповідач являючись батьком дітей [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO], будь-якої участі у їх вихованні та в матеріальному утриманні не бере, повністю ухиляється від виконання своїх батьківських обов'язків. Разом з тим позивач наголосила, що відповідач має можливість сплачувати аліменти на утримання синів, оскільки він є здоровою, працездатною особою, має мінливий нерегулярний дохід, так як працює найманим працівником без офіційного оформлення. Позивач в судовому засіданні позовні вимоги підтримала із підстав викладених у позовній заяві та просила суд задовольнити позов в повному обсязі. Відповідач в судовому засіданні позовні вимоги позивача визнав частково, а саме в частині стягнення з нього аліментів на утримання синів в сумі 350 грн. щомісячно на кожну дитину та повністю підтримав факти наведені ним в письмових запереченнях. Суд, заслухавши позицію сторін, та повно, об'єктивно, всебічно дослідивши матеріали справи, дійшов до переконання, що позов підлягає до задоволення частково, з наступних підстав. Згідно частин 1-3 ст. 10 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Сторони та інші особи, які беруть участь у справі, мають рівні права щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідно до ст. 11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. У відповідності до ст.60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі, і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може ґрунтуватись на припущеннях. Судом встановлено, що сторони перебувають у шлюбі з 10.02.2005 року, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER] виданого Костопільським районним відділом реєстрації актів цивільного стану Рівненської області (а.с.2). Від шлюбу сторони мають синів [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO], що підтверджується свідоцтвами про їх народження наявними в матеріалах справи (а.с.3-4). Факт ненадання відповідачем матеріальної допомоги неповнолітнім синам сину [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO], суд вважає доведеним, оскільки вказаний факт відповідачем документально не спростований. Із дослідженої судом трудової книжки [NUMBER] виданої на ім'я [PERSON], вбачається, що відповідач з 28.04.2007 року звільнений із роботи за згодою сторін згідно ст.36 п.1 КЗпП та на даний час ніде офіційно не працевлаштований (а.с.16). Згідно ст. 180 СК України, батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до ч.2 ст. 182 СК України мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Законом України «Про державний бюджет України на 2015 рік», з 1 січня 2015 року затверджено прожитковий мінімум на одну особу в розрахунку на місяць для дітей віком до 6 у розмірі 1032 гривень та для дітей віком від 6 до18 у розмірі 1286 гривень. В судовому засіданні судом встановлено, що відповідач є здоровою, працездатною особою, офіційно не працевлаштований, має мінливий заробіток, на утриманні інших малолітніх дітей не має, однак надає матеріальну допомогу батькам пенсіонерам [PERSON] та [PERSON] Відповідно до ст. 184 СК України, якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, частину доходу отримує в натурі, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення, суд за заявою платника або одержувача може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі. На підставі вищенаведеного, а також враховуючи те, що обов'язок по утриманню дитини покладається на обох батьків (ч. 1 ст. 141 СК України), та те, що відповідач визнав дані позовні вимоги частково, суд приходить до переконання, що щомісячний розмір аліментів слід призначити у розмірі 450 грн. щомісячно на кожну дитину, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, до досягнення синами повноліття. Окрім того, згідно ч. 3 ст. 88 ЦПК України, якщо позивача, на користь якого ухвалено рішення, звільнено від сплати судового збору, він стягується з відповідача в дохід держави пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог. Враховуючи наведена з відповідача [PERSON] слід стягнути у дохід держави судовий збір у розмірі 243 грн. 60 коп. На підставі викладеного,

Outcome: partial