Jurisdiction: civil
Date: 2014-07-03 00:00:00

Позивач звернулась до суду з позовом до [PERSON], [PERSON] про визнання осіб такими, що втратили право користування житлом. Свої вимоги мотивує тим, що відповідно до договору купівлі-продажу від 04.09.1998 р. вона є власником квартири [ADDRESS]. В спірній квартирі окрім неї також зареєстровані відповідачі. З 2012 року, моменту реєстрації, відповідачі в спірній квартирі не проживають, їх речей в ній немає, комунальні послуги не сплачують, що вимагає додаткового фінансування з її боку. Позивач вважає, що оскільки відповідачі залишаються бути зареєстрованими за адресою спірної квартири, чим перешкоджають позивачу у повній мірі здійснювати свої права як власника житла, вона вимушена була звернутися до суду з даним позовом та просить задовольнити його на підставі ст. 71, 72 ЖК України, ст.405 ч.2 ЦК України. В судовому засіданні позивач підтримала позовні вимоги та просила їх задовольнити з підстав, викладених у позовній заяві. Відповідачі в судове засідання не з'явилися, про день та час розгляду справи повідомлялися належним чином, що підтверджується матеріалами справи, та вважаються повідомленими у відповідності до п. 2 ч. 5 ст. 74 ЦПК України. Тому суд вважає можливим слухати справу за їх відсутності та ухвалити заочне рішення згідно ст. 224 ЦПК України. Суд, вислухавши пояснення позивача, допитавши в судовому засіданні свідків [PERSON], [PERSON], дослідивши матеріали справи приходить до висновку про те, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Згідно ст. 10, 60 ч. 1 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених ст.61 цього Кодексу (підстави звільнення від доказування). В судовому засіданні встановлено, що позивач [PERSON] є власником квартири [ADDRESS], що підтверджується договором купівлі-продажу від 04.09.1998 р. Відповідно до довідки Ф-3, виданої ЖРЕО-408 в спірній квартирі зерєстрована позивач та відповідачі [PERSON] та [PERSON] (а.с. 17) Як стверджує позивач, відповідачі з моменту реєстрації в спірній квартирі не проживають, їх речей в ній немає, комунальні послуги не сплачують, що вимагає додаткового фінансування з її боку. Згідно ст. 150 ЖК України громадяни, які мають у приватній власності будинок, квартиру користуються ними для особистого проживання і проживання членів їх сімей і мають право розпоряджатися цією власністю на свій розсуд. Згідно ч. 1 ст. 383 ЦК України власник житлового будинку, квартири має право використовувати помешкання для власного проживання, проживання членів своєї сім'ї та інших осіб. Згідно ст. 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном. Згідно ч. 2 ст. 405 ЦК України член сім'ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім'ї (колишнього члена сім'ї) без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом. Свідки [PERSON], [PERSON] в судовому засідання підтвердили факт не проживання відповідачів в спірній квартирі з моменту реєстрації, тобто з 2012 р., ніколи їх не бачили, особистих їх речей в квартирі немає. На основі повно та всебічно з'ясованих обставин справи, підтверджених доказами, дослідженими в судовому засіданні, встановивши правовідносини, які випливають із встановлених обставин, та правові норми, які підлягають застосуванню, враховуючи, що реєстрація відповідачів порушує права позивача вільно користуватися та розпоряджатися своєю власністю, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню в повному обсязі.

Outcome: approved