Jurisdiction: civil
Date: 2019-01-21 00:00:00

Позивач звернулась до суду з позовом до відповідача, просить ухвалити рішення про визначення місця проживання [PERSON], [INFO], разом з матір'ю [PERSON] за адресою: [ADDRESS] У судовому засіданні позивач позовні вимоги підтримала, пояснила, що в шлюбі, укладеному між сторонами 07.07.2007р., народився їх син - [PERSON], [INFO]. Вказала, що відповідач протягом тривалого часу проживає окремо. Просить прийняти до уваги те, що відповідач ніякої матеріальної допомоги на утримання сина не надає, не займається вихованням дитини, не проявляє батьківського піклування та турботи, зловживає спиртними напоями та влаштовує сварки, поводиться агресивно. Ствердила, що дитина проживає разом з нею, вихованням та розвитком дитини займається виключно вона. У зв'язку з такими обставинами просить позов задоволити. У підтвердження вимог покликається на копію свідоцтва про народження дитини, копію рішення суду про розірвання шлюбу, інші долучені до справи документи. Відповідач у судове засідання повторно не з'явився, про слухання справи повідомлений належним чином, про причини неявки не повідомив, відзив на позовну заяву або клопотання про відкладення розгляду справи не подав. Враховуючи представлені докази, суд вважає можливим розглянути справу у його відсутності та ухвалити заочне рішення, проти чого представник позивача не заперечив. Представник третьої особи в судовому засіданні позовну заяву підтримала, вважає що така відповідає інтересам дитини. Оглянувши матеріали справи, заслухавши думку учасників процесу, оцінивши в сукупності зібрані по справі докази, суд вважає, що позов підлягає до задоволення, виходячи з таких мотивів. Судом встановлено, що сторони з 07.07.2007 року перебували у зареєстрованому шлюбі, який рішенням Личаківського районного суду м. Львова від 10.05.2018р. розірвано. (а.с. 5, 7) Відповідно до вимог ст.160 Сімейного кодексу України передбачено, що місце проживання дитини, яка не досягла десяти років, визначається за згодою батьків. Відповідно до ч. 1, 2 ст. 161 СК України, якщо мати та батько, які проживають окремо, не дійшли згоди щодо того, з ким із них буде проживати малолітня дитина, спір між ними може вирішуватися судом. При вирішенні спору щодо місця проживання дитини суд бере до уваги ставлення батьків до виконання своїх батьківських обов'язків, особисту прихильність дитини до кожного з них, вік дитини, стан її здоров'я та інші обставини, що мають істотне значення. У сторін є малолітній син [PERSON], [INFO], що стверджується копією свідоцтва про народження (а.с. 6), який зареєстрований та проживає за місцем реєстрації та фактичного проживання позивача, що підтверджується довідкою з місця проживання про склад сім'ї і прописки. (а.с. 8) Згідно ст. 19 СК України при розгляді судом спорів щодо участі одного з батьків у вихованні дитини, місця проживання дитини, позбавлення та поновлення батьківських прав, побачення з дитиною матері, батька, які позбавлені батьківських прав, відібрання дитини від особи, яка тримає її у себе не на підставі закону або рішення суду, управління батьками майном дитини, скасування усиновлення та визнання його недійсним обов'язковою є участь органу опіки та піклування. Орган опіки та піклування подає суду письмовий висновок щодо розв'язання спору на підставі відомостей, одержаних у результаті обстеження умов проживання дитини, батьків, інших осіб, які бажають проживати з дитиною, брати участь у її вихованні, а також на підставі інших документів, які стосуються справи. Суд може не погодитися з висновком органу опіки та піклування, якщо він є недостатньо обґрунтованим, суперечить інтересам дитини. Ч. 1 ст. 9 «Конвенції про права дитини», яка прийнята Генеральною Асамблеєю ООН від 21 грудня 1995р. регламентовано, що Держави-учасниці конвенції забезпечують те, щоб дитина не розлучалася з батьками всупереч їх бажанню, за винятком випадків, коли компетентні органи згідно з судовим рішенням, визначають відповідно до застосовуваного закону і процедур, що таке розлучення необхідне в якнайкращих інтересах дитини. Таке визначення може бути необхідним у тому чи іншому випадку, наприклад, коли батьки жорстоко поводяться з дитиною або не піклуються про неї, або коли батьки проживають роздільно і необхідно прийняти рішення щодо місця проживання дитини. Враховуючи наведені вище обставини, ставлення батьків до виконання своїх батьківських обов'язків, особисту прихильність дитини до кожного з них, суд приходить до висновку про те, що позовні вимоги щодо визначення місця проживання дитини підлягають до задоволення, оскільки саме позивач, як мати, зможе забезпечити для дитини гармонійний розвиток, зростання у розумінні під належною опікою, в атмосфері любові, моральної та матеріальної забезпеченості. При цьому, у відповідності до вимог ст. 141 ЦПК України з відповідача на користь позивача слід стягнути понесені позивачем судові витрати по справі в розмірі 704,80 гривень. (а.с. 1)

Outcome: approved