Jurisdiction: civil
Date: 2015-09-09 00:00:00

Позивач, звернувшись з даним позовом до Дибинецької сільської ради Богуславського району Київської області, просить суд визнати за ним право власності на земельну ділянку площею 1,6204 га для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, розташовану на території Дибинецької сільської ради Богуславського району Київської області, посилаючись на те, що 22 грудня 2014 року помер [PERSON]. На даний час після його смерті відкрилася спадщина, спадкоємцем якої вона являється та фактично за заповітом прийняла у своє володіння вказану спадщину і користуються нею, а коли звернулась до Богуславської районної державної нотаріальної контори із заявою оформити спадщину, то їй було відмовлено, оскільки відсутній оригінал правовстановлюючого документу на земельну ділянку, що і явилось підставою для звернення до суду. Представник позивача [PERSON] в попереднє судове засідання не зявився, але письмово повідомив суд про розгляд справи без його участі, без застосування технічних засобів, позовні вимоги [PERSON] підтримав та просив їх задовольнити. Представник відповідача Дибинецької сільської ради Богуславського району Київської області в попереднє судове засідання не зявився, але письмово повідомив суд про розгляд справи без його участі, позов визнав та не заперечував проти його задоволення. Представник третьої особи в попереднє судове засідання не зявився, але письмово повідомив суд про розгляд справи без його участі, позов визнав та не заперечував проти його задоволення. Виходячи з наведеного, суд вважає, що рішення у справі можливо постановити при проведенні попереднього судового засідання. Відповідно до ч.4 ст.130 ЦПК України при визнанні позову ухвалюється судове рішення в порядку, встановленому ст.174 цього ж Кодексу. Згідно з ч.4 ст.174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Із доданих до позовної заяви доказів видно, що [PERSON] являється онукою померлого та спадкоємцем на спадщину за заповітом після смерті [PERSON], який помер 22 грудня 2014 року у віці 83 років в м. Києві, що підтверджується копією свідоцтва про смерть. Із копії заповіту від 13 серпня 2014 року вбачається, що [PERSON] заповів належну йому земельну ділянку площею 1,620 га (пай) для ведення товарного сільськогосподарського виробництва [PERSON], [INFO]. Із копії державного акту на право приватної власності на землю серії ІІІ-КВ №035371 від 21 листопада 2002 року видно, що [PERSON] являється власником земельної ділянки площею 1,620 га, розташованої на території Дибинецької сільської ради Богуславського району, цільове призначення: для ведення товарного сільськогосподарського виробництва. Із копії постанови про відмову у вчиненні нотаріальної дії від 02 липня 2015 року державного нотаріуса Богуславської районної державної нотаріальної контори Київської області вбачається, що [PERSON] відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом на нерухоме майно (земельну ділянку) після смерті спадкодавця [PERSON], який помер 22 грудня 2014 року, оскільки відсутній оригінал правовстановлюючого документу (Державний акт на право власності на земельну ділянку). Із ч.1 ст.1235 ЦК України видно, що заповідач може призначити своїми спадкоємцями одну або кілька фізичних осіб, незалежно від наявності у нього з цими особами сімейних, родинних відносин, а також інших учасників цивільних відносин. Таким чином, визнання відповідачем предявленого позову не суперечить закону, не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, а тому є підстави для задоволення заявленого позову. На підставі ст.1235 ЦК України,

Outcome: approved