Jurisdiction: civil
Date: 2016-09-06 00:00:00

Позивач звернулась до суду з позовом до відповідача про стягнення аліментів на дитину яка продовжує навчання, посилаючись на те, що від шлюбу з відповідачем народились донька, яка на даний час є повнолітньою, навчається в університеті і у зв'язку з цим потребує матеріальної допомоги, а враховуючи те, що позивач має малолітню дитину від другого шлюбу, яку також має утримувати, отримує мінімальну заробітну плату, грошових коштів не вистачає для того щоб допомагати повнолітній донці, а тому просить стягувати з відповідача аліменти у розмірі 30% грн. від доходу щомісячно. В судовому засіданні позивач позовні вимоги підтримала просила задовольнити. Відповідач позовні вимоги визнав частково, а саме в розмірі 1000 грн., посилаючись на те, що дохід останнього є мінливим, він страждає на цукровий діабет та виразку шлунку, внаслідок чого постійно потребує коштовного лікування та профілактики хвороб. Представник відповідача заперечував проти стягнення аліментів, посилаючись на неможливість їх сплачувати через стан здоров'я відповідача та відсутності доказів у потребі допомоги у зв'язку з навчанням дитини сторін. Вислухавши сторін, представника відповідача дослідивши матеріали справи, суд вважає встановленими наступні факти та відповідні їм правовідносини. Сторони перебували в зареєстрованому шлюбі від якого у них [INFO] року народилась донька [PERSON], яка на даний час є повнолітньою та навчається у Київському університеті імені Бориса Грінченка на другому курсі /9 - 14/. Донька сторін навчається за контрактною формою навчання, денно, стипендію не отримує, не працює, що не оспорювалось у судовому процесі. Згідно довідки про доходи виданої позивачу, остання отримує мінімальний розмір заробітної плати /а.с. 15/. Згідно довідок про доходи відповідача, останній отримує заробітну, розмір якої не є стабільним /а.с. 35-39/. З пояснень представник відповідача, що не оспорювалось у судовому процесі, вбачається, що заробітна плата залежить від відпрацьованих годин. Згідно довідок про стан здоров'я, відповідач страждає на цукровий діабет та хронічну виразку шлунку. Отже, відповідач потребує коштовного лікування, що є загальновідомим фактом, а також вжиття заходів для профілактики здоров'я. Згідно ст. 199 Сімейного Кодексу України, якщо повнолітня дочка, син продовжують навчання і у зв'язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов'язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Відповідно до абз.1 п. 20 ППВСУ № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» від 15.05.2006 року, обов'язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина які продовжують навчатися після досягнення повноліття, незалежно від форми навчання, виникає за обов'язкової сукупності таких юридичних фактів як досягнення дочкою, сином віку, який перевищує 18 року але є меншим 23 років; продовження ними навчання; потреба у зв'язку з цим у матеріальній допомозі; наявність у батьків можливості надавати таку допомогу. Згідно ст. 200 СК України, суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених устатті 182 цього Кодексу. При визначенні розміру аліментів з одного з батьків суд бере до уваги можливість надання утримання другим з батьків, своїми дружиною, чоловіком та повнолітніми дочкою, сином. Згідно ст. 201 СК України до відносин між батьками і дочкою, сином щодо надання їм утримання застосовуються норми статей 187, 189-192 і 194-197 цього Кодексу. Згідно ч. 1 ст. 191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову. В судовому засіданні відповідач визнав вимоги в сумі 1000 грн. зазначив, що може надавати таку тверду грошову суму та не заперечував проти того, що донька сторін потребує матеріальної допомоги у зв'язку із навчанням, донька навчається останній 18 років, а отже має місце сукупність підстав для призначення аліментів. Розмір аліментів, суд вважає за доцільне визначити у твердій грошовій сумі, зважаючи на мінливість заробітку відповідача та стан здоров'я, а отже визначення аліментів у твердій сумі забезпечить можливість раціонально розподілити витрати на лікування та аліменти. Щодо вимог позивача про стягнення компенсації за оплату навчання, суд вважає останні такими, що не підлягають задоволенню, оскільки покладення відповідних платежів на платника аліментів законом не передбачено. Оцінюючи належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності, суд приходить до висновку про те, що позовні вимоги підлягають задоволенню частково. На підставі викладеного та

Outcome: partial