Jurisdiction: civil
Date: 2014-08-10 00:00:00

Позивач звернувся з позовом про визнання договору купівлі-продажу житлового будинку з надвірними будівлями в [ADDRESS] укладений з [PERSON] 1 липня 2013 року дійсним та просить визнати за ним право власності на такий житловий будинок. Посилається на те, що укладення договору підтверджується письмовою розпискою купівлі-продажу, яка посвідчена особистим підписом [PERSON], але він помер і сторони не встигли оформити в нотаріальній конторі договір купівлі-продажу житлового будинку. Вартість будинку в сумі 30000 грн. повністю сплачена. В судовому засіданні представник позивача позов підтримав, надав пояснення аналогічні викладеним в позовній заяві. Відповідач до суду не з»явився, в письмовій заяві позов визнав, просить розглядати справу без його участі. Заслухавши пояснення представника позивача, дослідивши матеріали справи суд з'ясував наступні факти та відповідні їм правовідносини. В свідоцтві про право власності від 04.11.08р. вказано, що житловий будинок з надвірними будівлями, який розташований в [ADDRESS] дійсно належить [PERSON] на праві приватної власності. 1 липня 2013 року складена письмова розписка за змістом якої [PERSON] продав житловий будинок по [ADDRESS] [PERSON] за 30000 грн., гроші отримав повністю, дозволяю вселятися в будинок, зобов»язуюсь оформити договір купівлі-продажу будинку в нотаріуса. [INFO] [PERSON] помер, що підтверджується ксерокопією свідоцтва про смерть. Відповідно до ст. ст. 203, 207 ЦК України зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також інтересам держави і суспільства, його моральним засадам. Правочин має вчинятися у формі, встановленій законом. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, яким обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). Як визначено в п. 3, п. 4 ч. 1 ст. 208 ЦК України у письмовій формі належить вчиняти: 3) правочини фізичних осіб між собою на суму, що перевищує у двадцять і більше разів розмір неоподатковуваного мінімуму доходів громадян, крім правочинів, передбачених частиною першою статті 206 цього Кодексу; 4) інші правочини, щодо яких законом встановлена письмова форма. Згідно зі ст. 657 ЦК України договір купівлі-продажу земельної ділянки, єдиного майнового комплексу, житлового будинку (квартири) або іншого нерухомого майна укладається у письмовій формі і підлягає нотаріальному посвідченню, крім договорів купівлі-продажу майна, що перебуває у податковій заставі. В даному випадку письмова форма договору недотримана, її взагалі немає, нотаріальне посвідчення договору купівлі-продажу нерухомого майна відсутнє, як і сам текст договору. Застосувати ст. 220 ЦК України до правовідносин сторін неможливо, тому що відсутні докази ухилення однієї із сторін договору від його нотаріального посвідчення. Смерть [PERSON] не є і не може бути визнана ухиленням від нотаріального посвідчення договору. Тому, не підлягає задоволенню позовна вимога про визнання договору купівлі-продажу житлового будинку з надвірними будівлями в [ADDRESS] укладений з [PERSON] 1 липня 2013 року дійсним. В зв»язку з відмовою в задоволенні вищевказаної позовної вимоги та на підставі ч. 3 ст. 334 ЦК України не підлягає задоволенню і друга позовна вимога про визнання за позивачем права власності на такий житловий будинок. Позов задоволенню не підлягає. Визнання відповідачем в письмовій заяві позову не може бути прийнято судом, так як воно протирічить нормам ЦК України. На підставі ст. 88 ЦПК України всі судові витрати покладаються на позивача, так як суд відмовляє в задоволенні позову. Враховуючи викладене та

Outcome: dismissed