Jurisdiction: civil
Date: 2021-04-04 00:00:00

Позивач звернулась до суду з позовом до відповідача про стягнення аліментів на утримання малолітньої дитини. В своєму позові зазначила, що з 29 грудня 2017 року перебуває з відповідачем у шлюбі. Від шлюбу вони мають малолітню дитину - [PERSON] , [INFO] . На даний час вони з відповідачем проживають окремо, подружні стосунки розірвали. Дитина проживає з нею. Зі свого боку вона прикладає усі зусилля для забезпечення потреб дитини. Відповідач не надає будь-якої допомоги в утриманні та вихованні дитини. Тому позивач просила стягнути з відповідача на її користь аліменти у розмірі 5000 грн. на утримання малолітнього сина, [PERSON] , [INFO] , щомісячно з дня подання нею позову до досягнення дитиною повноліття. Ухвалою судді від Київського районного суду м. Полтави від 08 лютого 2021 року відкрито провадження у справі, яку вирішено розглядати за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням сторін (а.с. 14). Заперечення від позивача щодо розгляду справи за правилами спрощеного позовного провадження до суду не надходили. Відповідач надав відзив на позов, у якому позовні вимоги визнав частково. У відзиві зазначив, що на даний час і без рішення суду він добровільно сплачує кошти позивачу на утримання сина в середньому в розмірі 1500 грн. на місяць. Кошти він надає своїй матері [PERSON] , яка через свою карту в ПриватБанку перераховує їх на картку матері позивача - [PERSON] . Крім того, він має ще одну дитину від попереднього шлюбу - сина, [PERSON] , [INFO] , на утримання якого він щомісячно сплачує кошти в розмірі 1500 грн. Також на його утриманні перебуває його непрацездатна мати - [PERSON] , [INFO] народження. Він не відмовляється від свого обов`язку утримувати дилину, але в розмірі, який просить стягнути позивач, сплачувати аліменти він не має можливості. Тому відповідач просив суд позов задовольнити частково, а саме стягнути з нього на користь позивача аліменти на утримання дитини у розмірі 1500 грн. (а.с.24-25). Позивач надала відповідь на відзив, у якій заперечила доводи, наведені відповідачем у відзиві. Зокрема вказала, що фактично шлюбні стосунки з відповідачем припинено в лютому 2020 року. Вони з відповідачем проживають окремо, дитина проживає з нею і повністю перебуває на її утриманні. Щомісяця на потреби дитини (правильне харчування, лікування, транспорт, на лікарів та лікарські засоби, заняття з логопедом) необхідно 9500-12500 грн. на місяць. Відповідач їй жодним чином не допомагає утримувати дитину. Кошти мати відповідача перераховувала на рахунок її матері на погашення свого боргу за договором позики, а не як кошти відповідача на утримання дитини. Відповідач взагалі не допомагає своїй малолітній дитині. У відповідача є повнолітня працездатна сестра [PERSON] , яка повинна та має можливість допомагати відповідачу утримувати мати-пенсіонерку. Крім того, з доданих до справи доказів вбачається, що мати відповідача, вже будучи пенсіонеркою, отримала банківський кредит в розмірі 51000 грн., що свідчить, що вона крім пенсії в розмірі 1600 грн. має інший дохід. Тому позивач просила врахувати дану відповідь на відзив під час розгляду справи, та стягнути з відповідача на її користь аліменти на утримання малолітньої дитини у розмірі 5000 грн. (а.с.50-57). Відповідач надав заперечення на відповідь на відзив, у якому заперечив проти доводів позивача, наведених у відповіді на відзив. Зазначив, що позивачем не доведено, що на потреби дитини необхідні кошти в розмірі 9500 - 12500 грн. на місяць. Заперечив, що кошти, які перераховуються його матір`ю на рахунок матері позивача, є поверненням боргу. Також зазначив, що він перераховує кошти на утримання сина від першого шлюбу, [PERSON] у розмірі 1500 грн. Вказана обставина підтверджується письмовими поясненнями [PERSON] . Відповідач наполягає, що вказані пояснення підписані особисто [PERSON] . Вказав, що позивач має неофіційний дохід, який дозволяє їй брати участь в утриманні дитини та своїх батьків. Пояснення позивача про те, що мати відповідача має інший дохід, є лише її припущенням. Також вказав, що він жодним чином не відмовляється утримувати свого сина. Але розмір аліментів, які він може сплачувати на утримання дитини, становить 1500 грн. Сума аліментів в розмірі 5000 грн., яку позивач просить стягнути, для нього є завеликою. Тому відповідач просив суд врахувати дане заперечення на відповідь на відзив під час розгляду справи, позов задовольнити частково, стягнувши з нього аліменти у розмірі 1500 грн. В судовому засіданні позивач [PERSON] свій позов підтримала та просила задовольнити в повному обсязі. При цьому посилалась на обставини, викладені в позовній заяві та відповіді на відзив. Відповідач [PERSON] та його представник адвокат Пацалова Т.В. в судове засідання не з`явились. У відзиві та запереченнях звернулись до суду з клопотанням про розгляд справи за їх відсутності. Заслухавши позивача, дослідивши докази у справі, суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що [PERSON] та [PERSON] з 29 грудня 2017 року перебувають в зареєстрованому шлюбі, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER] , виданим 29 грудня 2017 року Шевченківським районним у м. Полтаві відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Полтавській області (а.с. 4). [PERSON] та [PERSON] є батьками малолітнього [PERSON] , [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] , виданим 20 квітня 2018 року Київським районним у м. Полтаві відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Полтавської області (а.с.5). Дитина проживає разом з позивачем та перебуває на її утриманні. Відповідач у необхідному розмірі матеріальну допомогу на утримання дитини не надає. Доказів на спростування даної обставини відповідачем суду не надано. Суд критично оцінює посилання відповідача на ту обставину, що він передавав кошти позивачу на утримання дитини шляхом їх перерахування з рахунку його матері на рахунок матері позивача. При цьому доданими до матеріалів справи копіями дублікатів чеків ПриватБанку підтверджується лише перерахування коштів від гр. [PERSON] на рахунок [PERSON] , призначення платежу - переказ особистих коштів або переказ на картку ПриватБанку (а.с.30-31). Як вбачається з вказаних копій дублікатів чеків, такі перерахування були проведені: 18 травня 2018 року на суму 800 грн., 21 травня 2018 року на суму 500 грн., 22 травня 2018 року на суму 550 грн., 20 серпня 2019 року на суму 300 грн., 28 серпня 2019 року на суму 1920 грн., 19 квітня 2020 року на суму 900 грн., 06 червня 2020 року на суму 1150 грн., 05 липня 2020 року на суму 1100 грн., 08 січня 2021 року на суму 1600 грн. Доводи позивача про те, що вони з відповідачем проживали разом до лютого 2020 року, про що вона вказала у відповіді на відзив, відповідачем не спростовані. У запереченнях на відповідь на відзив він не заперечив вказану обставину. У зв`язку з цим суд погоджується з доводами позивача, що в період спільного проживання у відповідача не було необхідності сплачувати аліменти, в тому числі шляхом передачі коштів своїй матері для перерахування на рахунок матері позивача, з тим, щоб вона отримала гроші та передала їх позивачу. Відповідно до ст.180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Оскільки батько регулярно матеріальну допомогу на утримання своєї малолітньої дитини - [PERSON] не надає, суд приходить до висновку про необхідність стягнути з відповідача на користь позивача аліменти на утримання дитини. Відповідно до ч.3 ст181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Позивач просить суд стягнути аліменти з відповідача на її користь у твердій грошовій сумі у розмірі 5000 грн. Відповідно до ч.2 ст.182 СК України розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів. При ухваленні даного рішення та визначенні розміру аліментів судом враховано обставини, передбачені ст.182 СК України, в тому числі наявність на утриманні у відповідача ще однієї дитини - [PERSON] , [INFO] , стан здоров`я дитини та платника аліментів, тощо. Проте, за відсутності доказів того, що відповідач утримує свою непрацездатну матір - [PERSON] - вказану обставину суд до уваги не бере. Крім того, при вирішенні питання про розмір аліментів, які підлягають до стягнення з відповідача на користь позивача, суд бере до уваги, що прожитковий мінімум на дитину віком до 6 років, встановлений Законом України «Про Державний бюджет України на 2021 рік» від 15 грудня 2020 року № 1082-IX, на час розгляду справи становить 1921 грн. Відповідно до ч.ч.1,2 ст.27 Конвенції про права дитини від 20 листопада 1989 року, що ратифікована постановою Верховної Ради України від 27 лютого 1991 року №789-ХІІ і набула чинності для України 27 вересня 1991 року, держави-учасниці визнають право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батько (-ки) або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Тому суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь позивача аліменти на утримання малолітньої дитини - [PERSON] , [INFO] , у розмірі 2500 грн. на місяць. Саме такий розмір аліментів має забезпечити право малолітньої [PERSON] на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку. Згідно ч.1 ст.191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову. Тому стягнення аліментів необхідно розпочати з 20 січня 2021 року - дня звернення позивача до суду з позовом про стягнення аліментів. Відповідно до п.1 ч.1 ст.430 ЦПК України суд допускає негайне виконання рішень у справах про стягнення аліментів - у межах суми платежу за один місяць. Тому дане рішення необхідно допустити до негайного виконання в межах суми платежу за один місяць. Крім того, з відповідача на користь держави підлягає до стягнення судовий збір у розмірі 908 грн. 00 коп.

Outcome: partial