Jurisdiction: civil
Date: 2021-03-15 00:00:00

Позивач звернулась до суду з позовом, в якому просить розірвати шлюб з відповідачем, зареєстрований 07 листопада 2007 року Відділом реєстрації актів цивільного стану Солом`янського районного управління юстиції у м. Києві, актовий запис №2336, посилаючись на те, що сімейне життя з відповідачем не склалося через різні погляди на життя, ведення спільного господарства та шлюбні відносин припинено з грудня 2013 р. Від шлюбу мають неповнолітню дитину - доньку [PERSON] , [INFO] . З грудня 2013 року спільне господарство не ведуть, проживають окремо. Збереження шлюбу буде суперечити інтересам кожного з них. Ухвалою суду від 08.12.2020 р., відкрито спрощене позовне провадження в цивільній справі за позовом [PERSON] до [PERSON] про розірвання шлюбу, та призначено судове засідання для розгляду справи по суті в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін. Позивач в судове засідання не з`явлась, про день, час та місце розгляду справи повідомлялась належним чином. До суду від позивача надійшла заява, відповідно до якої позивач підтримує позовні вимоги про розірвання шлюбу в повному обсязі, просить позов задовольнити та розірвати шлюб з відповідачем, а розгляд справи проводити за їх відсутності. Крім того, позивач в заяві зазначила, що спільне господарство з відповідачем не ведуть з грудня 2013 року. Спору щодо місця проживання дитини не має. Дитина залишається проживати разом з нею. Відповідач в судове засідання не з`явився, про розгляд справи повідомлявся належним чином. Від відповідача до суду надійшла заява про визнання позову, відповідно до якої відповідач позов визнає в повному обсязі, погоджується на розірвання шлюбу з позивачем, а справу просить розглянути за його відсутності. Також відповідач в заяві зазначив, що спільне господарство з позивачем не ведуть з грудня 2013 року. Спору щодо місця проживання дитини не має. Дитина залишається проживати разом з позивачем. Суд, врахувавши подані заяви позивача та відповідача, дослідивши матеріали справи‚ вважає, що позов підлягає задоволенню з таких підстав. За змістом положень ч. 1 ст. 24 СК України, шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Частинами 3, 4 ст. 56 СК України передбачено право кожного з подружжя припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканість і може мати наслідки, встановлені законом. Згідно до ч. 2 ст. 104, ч. 3 ст. 105 СК України, шлюб припиняється внаслідок його розірвання, у т.ч. за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до статті 110 цього Кодексу. Відповідно до ч. 1 ст. 110, ст. 112 СК України позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. Суд з`ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Судом встановлено, що сторони зареєстрували шлюб 07 листопада 2007 року у Відділі реєстрації актів цивільного стану Солом`янського районного управління юстиції у м. Києві, актовий запис №2336, що підтверджується даними свідоцтва про шлюб серії [NUMBER] . Від шлюбу мають неповнолітню дитину - доньку [PERSON] , [INFO] , що підтверджується даними свідоцтва про народження серії [NUMBER] виданого Відділом реєстрації актів цивільного стану Солом`янського районного управління юстиції у м. Києві від 30.10.2009р. 17.10.2016 року укладено договір між батьками про участь у вихованні та утриманні дитини, посвідчений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Ганчук Ю.Я., зареєстровано в реєстрі за № 2264. Сторони тривалий час не ведуть спільне господарство, не підтримують шлюбні стосунки, проживають окремо. Фактичні обставини щодо взаємин подружжя свідчать, що розлад в сім`ї має не тимчасовий характер, а подальше спільне проживання в шлюбі стало неможливим, оскільки взаєморозуміння між сторонами втрачено, збереження шлюбу суперечить інтересам сторін. При таких обставинах шлюб підлягає розірванню. З урахуванням наведеного‚ на підставі ст.ст. 24, 56, 105, 110, 112 Сімейного кодексу України та

Outcome: approved