Jurisdiction: civil
Date: 2018-11-11 00:00:00

Позивач звернувся із позовом до відповідачів про стягнення заборгованості, в якому зазначив, що 31.10.2013 року між позивачем та [PERSON] укладено Рамкову угоду №FW103.784, відповідно до якої ПАТ «ПроКредит Банк» здійснив кредитування [PERSON] на підставі Договору про надання траншу №103.43985/FW103.784 від 31.10.2013 року, за яким [PERSON] отримав кредит у розмірі 80 000,00 грн. зі сплатою 20% на рік строком на 60 місяців та Договору про надання траншу №103.44841/FW103.784 від 04.09.2014 року, за яким [PERSON] отримав кредит у розмірі 210 000,00 грн. зі сплатою 21% на рік строком на 60 місяців. У забезпечення виконання зобов'язань за кожним із Договорів про надання траншу Договори поруки із [PERSON] та [PERSON] Вказав, що відповідачі свої зобов'язання за договорами не виконують. Після пред'явлення позивачем до позичальника вимоги про повне дострокове погашення кредитів заборгованість перед банком не погашена. Аналогічно після пред'явлення вимог до поручителів про виконання зобов'язань за договорами поруки, кошти на користь банку не сплачено. Просить стягнути солідарно з відповідачів заборгованість за кредитними договорами, яка станом на 27.04.2018 року становить 360 788,56 грн., а також судові витрати по справі. В судове засідання позивач не з'явився, про день, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, представник позивача подав до суду заяву з проханням розглядати справу за його відсутності, позовні вимоги підтримав в повному обсязі, просив їх задовольнити. Проти ухвалення заочного рішення не заперечував. Відповідачі в судове засідання не з'явились, про час та місце розгляду справи повідомлялись належним чином шляхом направлення поштової кореспонденції на адресу зареєстрованого місця їх проживання. Відзиву на позов не надали, явку представника не забезпечили. Відповідно до ст. 280 ЦПК України суд вважає за можливе ухвалити заочне рішення. Дослідивши матеріали справи, суд вважає встановленими наступні обставини та відповідні їм правовідносини. Як убачається з матеріалів справи, між ПАТ «ПроКредит Банк» та відповідачем [PERSON] укладено Рамкову угоду №FW103/784 від 31.10.2013 року, відповідно до якої позивач здійснив кредитування [PERSON].(а.с.7-11). Так, на виконання Рамкової угоди позивачем та [PERSON] укладено Договір про надання траншу №103.43985/FW103.784 від 31.10.2013 року, згідно з умовами якого [PERSON] було надано кредит у розмірі 80 000,00 грн. з процентної ставкою 20% річних на строк 60 місяців (а.с.12-14). Окрім того, відповідно до умов вищевказаної Рамкової угоди між позивачем та [PERSON] укладено Договір про надання траншу №103.44841/FW103.784 від 04.09.2014 року, за яким [PERSON] видано кредит у розмірі 210 000,00 грн. з процентною ставкою 21% річних на строк 60 місяців (а.с.23-25). З матеріалів справи вбачається, що позивач свої зобов'язання виконав належним чином. Факт передачі коштів підтверджується виписками з рахунків, відкритих відповідачу [PERSON] (а.с.26-27). Після укладення договорів [PERSON] своїх зобов'язань за вказаними договорами належним чином не виконував, не здійснював платежів в рахунок погашення суми кредиту та нарахованих процентів у повному обсязі та у визначені строки, у зв'язку з чим у відповідача [PERSON] як позичальника утворилась заборгованість, яка станом на 27.04.2018 року не погашена. За Договором про надання траншу №103.43985/FW103.784 від 31.10.2013 року заборгованість перед банком становить 49 725,96 грн. та складається з: 27 232,96 грн. - основний борг (капітал); 2 131,63 грн. - проценти, 1 290,78 грн. - проценти за неправомірне користування кредитом та 19 070,59 грн. - пеня (а.с. 15-20). За договором про надання траншу №103.44841/FW103.784 від 04.09.2014 року заборгованість перед позивачем становить 311 062,60 грн., що складається з: основного боргу (капітал) у розмірі 141 705,31 грн., процентів - 25 136,24 грн., процентів за неправомірне користування кредитом - 9 485,80 грн., а також пені - 134 735,25 грн. (а.с. 28-33). З метою забезпечення виконання зобов'язань за договорами про надання траншів позивачем укладено договори поруки від 31.10.2013 року № 309455-ДП1 зі [PERSON] та від 01.09.2014 року №309418-ДП1 зі [PERSON] (а.с. 36-37, 41-42). 20.02.2018 року позивачем надіслано [PERSON] вимогу про повне дострокове погашення кредиту, а [PERSON] та [PERSON] - вимоги про виконання зобов'язань за договором поруки (а.с.21-22,38-40,43-45). На момент розгляду справи відповідач і поручителі своїх зобов'язань перед кредитором не виконали. Відповідно до ч.1 ст.1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа зобов'язується надати грошові кошти позичальнику у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Згідно із ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Як передбачено ст. 610 ЦК України, порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання. Договір є обов'язковим для виконання сторонами (ст. 629 ЦК України). Відповідно до ч. 1 ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання. Згідно зі ст. 530 ЦК України якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). У разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом (ст. 611 ЦК України). Відповідно до ч. 1 ст. 1049 ЦК України позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Як передбачено приписами ст. 546 ЦК України, виконання зобов'язання може забезпечуватися неустойкою, порукою, гарантією, заставою, притриманням, завдатком. Згідно зі ст. 553 ЦК України за договором поруки поручитель поручається перед кредитором боржника за виконання ним свого обов'язку. Поручитель відповідає перед кредитором за порушення зобов'язання боржником. Порукою може забезпечуватися виконання зобов'язання частково або у повному обсязі. Поручителем може бути одна особа або кілька осіб. Відповідно до ст. 554 ЦК України у разі порушення боржником зобов'язання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники, якщо договором поруки не встановлено додаткову (субсидіарну) відповідальність поручителя. Поручитель відповідає перед кредитором у тому ж обсязі, що і боржник, включаючи сплату основного боргу, процентів, неустойки, відшкодування збитків, якщо інше не встановлено договором поруки. Особи, які спільно дали поруку, відповідають перед кредитором солідарно, якщо інше не встановлено договором поруки. Згідно зі ст. 543 ЦК України у разі солідарного обов'язку боржників (солідарних боржників) кредитор має право вимагати виконання обов'язку частково або в повному обсязі як від усіх боржників разом, так і від будь-кого з них окремо. Кредитор, який одержав виконання обов'язку не в повному обсязі від одного із солідарних боржників, має право вимагати недоодержане від решти солідарних боржників. Солідарні боржники залишаються зобов'язаними доти, доки їхній обов'язок не буде виконаний у повному обсязі. Солідарний боржник не має права висувати проти вимоги кредитора заперечення, що ґрунтуються на таких відносинах решти солідарних боржників з кредитором, у яких цей боржник не бере участі. Виконання солідарного обов'язку у повному обсязі одним із боржників припиняє обов'язок решти солідарних боржників перед кредитором. Отже, законом передбачено право позивача звернутися за стягненням заборгованості до кожного з боржників окремо. Аналогічна правова позиція викладена у постанові Верховного Суду України від 19.12.2011 року у справі №6-84цс11. Відповідно до статті 525 ЦК України одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Зобов'язання припиняється виконанням, проведеним належним чином (ст. 599 ЦК України). Згідно з п.4.1 кожного з договорів поруки порука діє з моменту укладення Договору протягом усього часу дії, встановленого Рамковою угодою ліміту строку кредитування та до моменту, що наступить пізніше: припинення строку дії Рамкової угоди чи належне виконання усіх вимог кредитора. Припинення окремих кредитних договорів чи погашення заборгованості позичальника до моменту припинення строку дії Рамкової угоди, а також непред'явлення кредитором вимоги про погашення поручителем заборгованості позичальника не тягне за собою припинення поруки. Відповідно до п. 4.5 договорів до усіх умов, що випливають з договору, встановлюється позовна давність у 5 років, включаючи вимоги, щодо яких законодавством встановлена спеціальна чи обмежена позовна давність. Оскільки позичальником зобов'язання за Кредитним договором не виконано, відповідно, зобов'язання поручителів за договорами поруки продовжують існувати. Водночас умовами договорів поруки не передбачено солідарної відповідальності поручителів між собою. Норми закону, якими врегульовано поруку, не містять положень щодо солідарної відповідальності поручителів за різними договорами, якщо договорами поруки не передбачено іншого. У разі укладення між поручителями кількох договорів поруки на виконання одного й того самого зобов'язання у них не виникає солідарної відповідальності між собою. За таких обставин, кредитор,

Outcome: approved