Jurisdiction: civil
Date: 2020-03-10 00:00:00

Позивач звернулась в суд із позовом до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання повнолітньої дочки [PERSON] у розмірі 1/4 частини від усіх доходів щомісячно, мотивуючи тим, що дочка навчається у навчально-науковому інституті мистецтв «Прикарпатський національний університет імені Василя Стефаника» на денній формі навчання, у зв`язку із чим не має змоги влаштуватись, щоб самостійно отримувати заробіток. Позивач перебувала в шлюбі з відповідачем з 27 травня 2001 року по 2005 рік. Відповідач, з часу коли дитині виповнилось 18 років, коштів не надає. Позивач у судове засідання не з`явилась, суду подала заяву у якій просила розгляд справи провести без її участі. Вимоги позову підтримала. Відповідач в судове засідання не з`явився, надав суду заяву, в якій позовні вимоги визнав, просив розглянути справу за його відсутності. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши матеріали справи, судом встановлено наступне. Сторони по справі є батьками [PERSON] , [INFO] , що підтверджується копією свідоцтва про народження серії [NUMBER] від 08 листопада 2001 року (а.с. 5). Згідно копії виконавчого листа, виданого Івано-Франківським міським судом Івано-Франківської області 09 листопада 2006 року по справі № 2-2807/2006 року з відповідача стягувались аліменти в розмірі ј частини від заробітку щомісячно до досягнення [PERSON] повноліття (а.с.4). На даний час [PERSON] досягла повноліття, у зв`язку із чим аліменти за виконавчим листом № 2-2807/2006 року з відповідача не стягуються. Довідкою № 06-04/09-13/795 від 08 жовтня 2019 року підтверджується, що [PERSON] навчається на 1 курсі ОР бакалавр денної форми навчання в Навчально-науковому інституті мистецтв ДВНЗ «Прикарпатський національний університет імені Василя Стефаника « IV рівня акредитації за спеціальністю 026 «Сценічне мистецтво» на умовах контракту (а.с.6). У відповідності з вимогами ст. 199 Сімейного кодексу України батьки зобов`язані утримувати своїх повнолітніх дітей, які продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, до досягнення ними двадцяти трьох років за умови, що батьки можуть надавати таку допомогу. Право на звернення до суду з позовом має той з батьків, з ким проживає дочка, син, а також самі дочка, син, які продовжують навчання. Суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у статті 182 цього Кодексу. При визначенні розміру аліментів з одного з батьків суд бере до уваги можливість надання утримання другим з батьків, своїми дружиною, чоловіком та повнолітніми дочкою, сином (ст. 200 СК України). При визначенні розміру аліментів суд враховує обставини, передбачені ст. 182 Сімейного кодексу України, до яких відносяться: 1) стан здоров`я та матеріальне становище дочки, сина; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 4) інші обставини, що мають істотне значення. Також відповідно до п. 20 Постанови Пленуму Верховного суду України №3 від 15 травня 2006 року «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчатися після досягнення повноліття (незалежно від форми навчання), виникає за обов`язкової сукупності таких юридичних фактів: досягнення дочкою, сином віку, який перевищує 18, але є меншим 23 років; продовження ними навчання; потреба у зв`язку з цим у матеріальній допомозі; наявність у батьків можливості надавати таку допомогу. Повнолітня [PERSON] продовжує навчання на денній формі навчання у навчальному закладі, а відповідач визнає, що зможе сплачувати аліменти на утримання повнолітньої дочки, яка продовжує навчання розмірі 1/4 частини від усіх доходів щомісячно на час її навчання, але не пізніше досягнення нею 23-х річного віку. Відповідно до вимог ст. 191 Сімейного кодексу України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову. Із позовом [PERSON] звернулась 26 грудня 2019 року, тому аліменти слід стягувати з цього часу. Частинами третьою, четвертою статті 200 ЦПК України встановлено, що за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Ухвалення в підготовчому засіданні судового рішення у разі відмови від позову, визнання позову, укладення мирової угоди проводиться в порядку, встановленому статтями 206, 207 цього Кодексу. Згідно частин 1, 4 статті 206 ЦПК України, позивач може відмовитися від позову, а відповідач - визнати позов на будь-якій стадії провадження у справі, зазначивши про це в заяві по суті справи або в окремій письмовій заяві. У разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. У зв`язку з викладеним, враховуючи те, що відповідачем позов визнано, суд приходить до висновку про задоволення позову. Згідно із ч. 6 ст. 141 ЦПК України якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, які їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог. Тому з відповідача слід стягнути 768 гривні 40 коп. судового збору на користь держави. Відповідно до ч. 5 ст. 268 ЦПК України, датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, є дата складення повного судового рішення. На підставі ст. 182, 191, 199, 200 СК України,

Outcome: approved