Jurisdiction: civil
Date: 2018-04-18 00:00:00

Позивач звернулась до суду з вищезазначеним позовом, в якому вказує, що 01.10.2010 року Жовтневим відділом реєстрації актів цивільного стану Запорізького міського управління юстиції у Запорізькій області між нею та відповідачем був зареєстрований шлюб, про що був зроблений відповідний актовий запис за № З61. Після реєстрації шлюбу 29.03.2013 року у них народився син - [PERSON]. Інших спільних дітей не має. Спільне життя з [PERSON] не склалося, в період спільного проживання в сім'ї відбувалися конфлікти та суперечки. Все це призвело до того, що з 2017 року шлюбні відносини були припинені. Позивач вирішила розлучитись з відповідачем, оскільки проживання з ним однією сім'єю та збереження шлюбу вже не можливо, та це суперечить їх інтересам. Вживати заходів щодо примирення подружжя не має необхідності, оскільки позивач твердо вирішила розірвати шлюб та свою позицію міняти не збирається. Протягом останнього часу позивач з відповідачем не мешкає, проживають окремо, кожний своїм життям. Просить суд ухвалити рішення, яким розірвати шлюб. В судове засідання позивач не зявилася, надала письмову заяву про розгляд справи без її участі, позовні вимоги підтримує у повному обсязі та просить їх задовольнити. В судове засідання відповідач не зявився, надав письмову заяву про розгляд справи без його участі, позовні вимоги визнає в повному обсязі. Дослідивши матеріали справи суд приходить до наступного висновку. Судом встановлено, що сторони перебувають в зареєстрованому шлюбі з 01.10.2010 року, що підтверджується копією свідоцтва про шлюб (а.с.9). Від шлюбу мають малолітню дитину: [PERSON], [INFO], на підтвердження свідчить наявна в матеріалах справи копія свідоцтва про народження (а.с.6). Згідно зі ст. 24 Сімейного кодексу України, шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Стаття 55 Сімейного кодексу України проголошує, що дружина та чоловік зобов'язані спільно піклуватися про побудову сімейних відносин між собою та іншими членами сім'ї на почуттях взаємної любові, поваги, дружби, взаємодопомоги. Чоловік зобов'язаний утверджувати в сім'ї повагу до матері. Дружина зобов'язана утверджувати в сім'ї повагу до батька. Дружина та чоловік відповідальні один перед одним, перед іншими членами сім'ї за свою поведінку в ній. Відповідно до ч.ч. 3,4 ст. 56 Сімейного кодексу України, кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування їх збереження, в тому числі примушування до статевого зв'язку за допомогою фізичного або психічного насильства, є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканість і може мати наслідки, встановлені законом. Згідно до ч. 3 ст. 105 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до статті 110 цього Кодексу. В силу ч. 2 ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Судом встановлено, що сторони на примирення не згодні, про що свідчать їх заяви. Таким чином, суд приходить до висновку, що позов обґрунтований та підлягає задоволенню, при тих відносинах, що склалися між сторонами збереження шлюбу неможливо. На підставі вищезазначеного,

Outcome: approved