Jurisdiction: civil
Date: 2017-06-26 00:00:00

Позивач звернулась до суду з даним позовом 29.07.2016 року обґрунтовуючи тим, що [INFO] року помер її чоловік [PERSON], з яким вона знайома з дитинства. У них був намір одружитися у 1972 році, однак не склалося. З 08.04.1994 року по 28.04.2006 рік вони стали проживати однією сім'єю без реєстрації шлюбу, вели спільне господарство, мали єдиний сімейний бюджет, між ними склалися усталені відносини, що притаманні подружжю. Померлий, при житті, називав її своєю дружиною. Свої відносини вони узаконили шляхом реєстрації шлюбу 28.04.2006 року виконавчим комітетом Пилипчанською сільською радою, актовий запис №1. Вона самостійно ховала чоловіка, несла всі витрати на поховання, заповіт [PERSON] не залишив. Спочатку вони разом проживали в квартирі [ADDRESS]. З вересня 1994 року стали проживати у її квартирі, яку придбали для неї батьки [ADDRESS]. У 1993 році чоловік побудував частину будинку, коробку без даху, в с. Пилипча Білоцерківського району. В період же спільного проживання, внаслідок спільної праці, ведення спільного господарства, побуту та бюджету вони продовжували будівництво вказаного будинку в с. Пилипча. 31.12.1995 року вони переїхали жити в недобудований будинок по [ADDRESS]. Свою квартиру вона продала 04.12.2003 року і всі кошти вони вклали в добудову житлового будинку. Реєстрація права власності на житловий будинок на ім'я [PERSON] відбулася 28.07.2004 року. Відповідач є спадкоємцем першої черги за законом, як дочка померлого від першого шлюбу. Як їй відомо відповідач подала до нотаріальної контори заяву про прийняття спадщини. Вона також це зробила. Майно, набуте під час спільного проживання особами, які не перебувають у зареєстрованому шлюбі між собою, є об'єктом їхньої спільної власності. Тому, позивач просить встановити факт проживання її та [PERSON] однією сім'єю без реєстрації шлюбу в період з 08 квітня 1994 року по 28 квітня 2006 рік; визнати спільним майном подружжя житловий будинок за адресою: [ADDRESS]; визнати за нею право власності на 1/2 частину житлового будинку [ADDRESS] як на частку у спільному майні подружжя. Позивач [PERSON] в судовому засіданні позов підтримала в повному обсязі та просила позов задовольнити та залишити за нею судові витрати у справі. Представник позивача, адвокат за договором, [PERSON] позов підтримав та просив встановити факт проживання [PERSON] та [PERSON] однією сім'єю без реєстрації шлюбу в період з 08 квітня 1994 року по 28 квітня 2006 року, визнати спільним майном подружжя [PERSON] та [PERSON] житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами за адресою: [ADDRESS] та визнати за [PERSON] право власності на 1/2 частину житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами за адресою: [ADDRESS], як на частку у спільному майні подружжя. Відповідач [PERSON] подала до суду клопотання про розгляд справи без її участі та заяву про визнання позову в якій зазначила, що повністю визнає заявлені до неї вимоги та не заперечує проти ухвалення судом рішення про задоволення позову, положення ст. 174 ЦПК України їй відомі. Представники відповідача, за довіреністю у справі, в судове засідання не з'явились, причини неявки суд не повідомили. За ч. 4 ст. 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Суд заслухавши осіб, які беруть участь у справі, покази свідків [PERSON], [PERSON], [PERSON], дослідивши матеріали справи, встановив наступні обставини та відповідні їм правовідносини. Відповідно до ч.2,ч.4 ст.3 Сімейного кодексу України сім'ю складають особи, які спільно проживають, пов'язані спільним побутом, мають взаємні права та обов'язки. Сім'я створюється на підставі шлюбу, кровного споріднення, усиновлення, а також на інших підставах, не заборонених законом і таких, що не суперечать моральним засадам суспільства. Відповідно до ст.74 Сімейного кодексу України, якщо жінка та чоловік проживають однією сім'єю, але не перебувають у шлюбі між собою або в будь-якому іншому шлюбі, майно, набуте ними за час спільного проживання, належить їм на праві спільної сумісної власності, якщо інше не встановлено письмовим договором між ними. На майно, що є об'єктом права спільної сумісної власності жінки та чоловіка, які не перебувають у шлюбі між собою або в будь-якому іншому шлюбі, поширюються положення глави 8 цього Кодексу ( Право спільної сумісної власності подружжя). Ст. 69 Сімейного кодексу України встановлено, що чоловік та дружина мають право на поділ майна, що належить їм на праві спільної сумісної власності незалежно від розірвання шлюбу, а відповідно до ст.70 СК України, у разі поділу майна, що є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя, частки майна дружини та чоловіка є рівними, якщо інше не визначене домовленістю між ними або шлюбним договором. Відповідно до ст.57 Сімейного кодексу України, особистою приватною власністю дружини, чоловіка є майно, набуте нею, ним за час шлюбу, але за кошти, які належали їй, йому особисто. Встановлення факту проживання однією сім'єю чоловіка та жінки без шлюбу передбачено п.5 ч.1 ст. 256 ЦПК України. Судом встановлено, що [INFO] року помер [PERSON], після його смерті спадкоємцями першої черги є: позивач - [PERSON], дружина померлого та відповідач [PERSON], дочка померлого, які подали до нотаріальної контори заяви про прийняття спадщини у визначений законом строк. Згідно свідоцтва про право власності на нерухоме майно (а.с.5, 6), 28.07.2004 року за [PERSON] було зареєстровано право власності на будинок, який розташований в [ADDRESS], загальна площа 192,1 кв.м; житлова площа 80,2 кв.м. Згідно рішення Пилипчанської сільської ради Білоцерківського району Київської області від 25.12.2015 року ( а.с. 15) [ADDRESS] була перейменована на [ADDRESS] Відповідно до висновку ПП «Експертгарант» (а.с.24), оціночна вартість житлового будинку (загальною площею 192,10 кв.м.), що знаходиться за адресою [ADDRESS] складає 100 084 гривні. Згідно із ст.1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Отже, будинок [NUMBER], який знаходиться в [ADDRESS] який був зареєстрований за [PERSON] є спадковим майном і входить до складу спадщини, право на яку мають сторони у справі. Згідно свідоцтва про розірвання шлюбу серії [NUMBER] від 09.11.1993 року (а.с.8), [PERSON] розірвав шлюб з [PERSON]. Згідно свідоцтва про розірвання шлюбу серії [NUMBER] від 04.05.1987 року (а.с.7), позивач [PERSON] розірвала шлюб з [PERSON]. Відповідно до свідоцтва про шлюб серії [NUMBER] від 28.04.2006 року ( а.с.9) [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO], зареєстрували шлюб у виконавчому комітеті Пилипчанської сільської Ради Білоцерківського району Київської області, актовий запис №1. Згідно довідки Пилипчанської сільської Ради Білоцерківського району Київської області від 23.06.2016 року (а.с.82), [PERSON] дійсно належав житловий будинок під [NUMBER], що знаходиться за адресою [ADDRESS] Згідно рішення виконавчого комітету Пилипчанської сільської ради від 19.12.2003 року № 79 ( а.с. 165), вказане домоволодіння було прийнято в експлуатацію, 08.04.2004 року було видано технічний паспорт ( а.с. 43-49) на двох поверховий житловий будинок з підвалом загальною площею 192,1 кв.м., житловою площею 80,2 кв.м., допоміжною - 53,6 кв.м. та господарськими будівлями і спорудами: сарай - літня кухня площею 36,2 кв.м. та огорожа № 1,2. Як вбачається з паспорта серії [NUMBER], що виданий Білоцерківським РВ ГУ МВС України в Київській області від 26.05.2006 року (а.с.12), [PERSON] зареєстрована за адресою [ADDRESS] з 23.12.2004 року. В судовому засіданні встановлено, що відповідно до Договору купівлі-продажу квартири від 24.12.2003 року [PERSON] продала належну їй на праві власності квартиру [ADDRESS] (а.с.10), а отримані від продажу квартири кошти вклала у будівництво домоволодіння [ADDRESS] Також, відповідно до інформаційної довідки Управління соціального захисту населення Білоцерківської міської Ради Київської області (а.с.38), [PERSON] працювала в Управлінні житлово-комунальних субсидій виконавчого комітету Білоцерківської міської Ради з 22.01.1997 року по 31.03.1999 рік, з 07.06.2000 року по 31.08.2007 рік та в Управлінні соціального захисту населення Білоцерківської міської ради з 03.09.2007 року по 05.09.2007 рік. Загальна сума доходів за період з 22.01.1997 року по 05.09.2007 року становила 169 837 грн. 89 коп. З копій декларацій [PERSON] за період з 1999 - 2005 роки ( а.с. 134-141) вбачається, що позивач вказуючи відомості про членів сім'ї зазначала [PERSON], як чоловіка та вказувала його дохід, як члена сім'ї . Допитані в судовому засіданні свідки підтвердили факт, що [PERSON] та [PERSON] дійсно проживали однією сім'єю в період з 08 квітня 1994 року по 28 квітня 2006 року, вели спільне господарство, будували будинок з господарськими будівлями та спорудами за адресою: [ADDRESS], мали спільний бюджет, позивач отримані від продажу квартири кошти вклала у будівництво вказаного будинку, вони завжди були як зразкова сім'я, вони спільно проживали, були пов'язані спільним побутом та мають взаємні права та обов'язки. Факт проживання однією сім'єю [PERSON] та [PERSON] також підтверджено фотознімками ( а.с. 51-74) з яких вбачається, що вони з 08 квітня 1994 року по 28 квітня 2006 року разом, як подружжя, святкували визначні дати своєї родини та друзів, відпочивали разом та мали взаємні почуття любові і поваги один до одного. Відповідно до ст. 11 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи в межах заявлених позовних вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Доказами є будь - які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються на підставі пояснень сторін. Третіх осіб, їхніх представників, допитаних як свідків, показань свідків, письмових доказів, речових доказів, зокрема звуко - і відеозаписів, висновків експертів. ( ст.57 ЦПК України). Відповідно до ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог та заперечень. Позивач довела належними та допустимими доказами факт проживання однією сім'єю з [PERSON], [INFO], в період з 08.04.1994 року до 28.04.2006 року, надані нею докази, які узгоджуються з показами свідків і підтверджують, що між ними склались відносини притаманні подружжю: ведення спільного господарства, спільний бюджет, наявність спільних прав та зобов'язань, спільний побут, та будівництво за спільні кошти житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами в [ADDRESS]. Відповідач позов визнала та підтвердила, що між її батьком та позивачем були відносини притаманні подружжю і вони за період їх спільного проживання побудувати вказане домоволодіння. Даючи оцінку встановленим обставинам та зібраним у справі доказам, враховуючи визнання відповідачем позову, суд приходить до висновку, що позов [PERSON] до [PERSON], про встановлення факту проживання однією сім'єю без реєстрації шлюбу та визнання права власності на спільне майно, підлягає до задоволення в повному обсязі. Відповідно до ст.88 ЦПК України, за рахунок відповідача компенсуються судові витрати позивача в разі задоволення позовних вимог, однак позивач заявила клопотання про залишення судових витрат за нею.

Outcome: approved