Jurisdiction: civil
Date: 2017-02-21 00:00:00

Позивач звернулась до суду з даним позовом 29.11.2016 року обґрунтовуючи тим, що [INFO] помер її чоловік [PERSON], після смерті якого відкрилась спадщина на належне йому майно, а саме: індивідуальний житловий будинок [ADDRESS] та присадибну ділянку площею 0,2500 га. Спадкоємцями першої черги за законом після померлого [PERSON] являються: вона, [PERSON], як дружина та [PERSON], дочка померлого, яка від прийняття спадщини відмовилась в порядку ст. 1273 ЦК України. Свідоцтво про право на спадщину за законом на земельну ділянку вона, [PERSON], отримала в Другій Білоцерківській державній нотаріальній конторі, а у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на житловий будинок державним нотаріусом винесено постанову про відмову у видачі такого свідоцтва, оскільки право власності спадкодавця на вказаний будинок не пройшло державної реєстрації. Тому, позивач просить в судовому порядку визнати за нею право власності на індивідуальний житловий будинок з господарськими та побутовими будівлями і спорудами під [ADDRESS], в порядку спадкування після померлого [INFO] [PERSON]. Позивач [PERSON] в судове засідання не з'явилась, про день, час та місце проведення судового засідання повідомлена належним чином, надала до суду заяву в якій просить проводити розгляд справи без її участі та задовольнити позов в повному обсязі. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з'явилась, про день, час та місце проведення судового засідання повідомлена належним чином, надала до суду заяву в якій просить проводити розгляд справи без її участі та задовольнити позов [PERSON] в повному обсязі. За ч. 4 ст. 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Дослідивши матеріали справи та матеріали спадкової справи № 410/2013, суд встановив наступні обставини та відповідні їм правовідносини. Згідно із ст. 1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Згідно із ст. 1261 ЦК України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. Відповідно до ч. 1 ст. 1269 ЦК України, спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на момент відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати до нотаріальної контори заяву про прийняття спадщини. Згідно із ч. 1 ст. 1270 ЦК України, для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з дня відкриття спадщини. Судом встановлено, що [INFO] помер [PERSON], що підтверджується копією свідоцтва про смерть (а.с. 34), після смерті якого залишилась спадщина у вигляді індивідуального житлового будинку [ADDRESS], що підтверджено матеріалами справи ( а.с.10-14). Спадкоємцем першої черги після смерті [PERSON] є його дружина [PERSON], яка 15.11.2013 року звернулась до нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини, та дочка [PERSON], яка 15.11.2013 року подала до нотаріальної контори заяву про відмову від прийняття своєї частки спадщини, яка залишилась після смерті батька, на користь [PERSON]. З матеріалів спадкової справи та Інформаційної довідки зі Спадкового реєстру ( а.с. 31-96) вбачається, що крім позивача до нотаріальної контори не було подано заяв про прийняття спадщини після померлого [PERSON]. Позивач 07.05.2014 року отримала свідоцтво про право на спадщину за законом на земельну ділянку площею 0,2500 га згідно з планом наданої для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд, розташованої за адресою: [ADDRESS], яка належала померлому на підставі державного акта на право приватної власності на землю серії [NUMBER], виданого Острійківською сільською радою народних депутатів 23.10.2003 року і зареєстрованого в Книзі записів державних актів на а право приватної власності на землю за № 278 і внесена до Державного реєстру земель. Також, з матеріалів справи ( а.с.10) вбачається, що на підставі договору купівлі - продажу будинку від 23.02.1989 року, спадкодавець [PERSON] набув у власність житловий будинок за адресою: [ADDRESS], розташований на земельній ділянці площею 0,2500 га. Даний договір 23.02.1998 року був посвідчений секретарем виконавчого комітету Острійківської сільської ради народних депутатів Білоцерківського району Київської області та зареєстрований в реєстрі за № 25, відповідно до Інструкції про порядок реєстрації будинків та домоволодінь у містах і селищах міського типу Української РСР, затвердженої Заступником міністра комунального господарства УРСР 31.01.1966 року. 12.03.2014 року була проведена технічна інвентаризація вказаного будинку та видано технічний паспорт ( а.с. 12-14), відповідно до якого загальна площа будинку становить 49,90 кв.м., житлова площа становить 28,30 кв.м., також, за даною адресою знаходяться господарські будівлі та споруди: літера «В», «в», «Д», «д» - сарай, літера «в1» - вбиральня, літера «Г/погр»- погріб з шийкою, № 3 - колодязь, № 2 - ворота з хвірткою, № 1,4 - огорожа. Самочинне будівництво та самочинне перепланування відсутні. 04.04.2014 року державний нотаріус Другої Білоцерківської міської державної нотаріальної контори Мельничук М.В., винесла постанову про відмову у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом та роз'яснення, в зв'язку з тим, що оскільки право власності спадкодавця на вказаний будинок не пройшло державної реєстрації, а тому видати свідоцтво про право на спадщину за законом не має можливості (а.с. 9). Отже, оскільки у позивача відсутні правовстановлюючі документи на житловий будинок з господарськими будівлями і спорудами, вона позбавлена права на оформлення спадкового майна та отримання свідоцтва про право на спадщину за законом. Відповідно до ст. 1216 ЦК України, спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Відповідно до ст. 1218 ЦК України, до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. За ст. 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Даючи оцінку встановленим обставинам та доказам в їх сукупності, суд приходить до висновку, що [PERSON] набула, в порядку спадкування за законом, право власності на житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами за адресою: [ADDRESS], після померлого [INFO] [PERSON], який набув у власність житловий будинок правомірно з урахуванням вимог законодавства на час його придбання.

Outcome: approved