Jurisdiction: civil
Date: 2015-12-13 00:00:00

Позивач звернулась до суду з позовом до [PERSON], в якому просить суд стягнути з останнього аліменти на утримання сина [PERSON], [INFO], у твердій грошовій сумі в розмірі 1000 грн. 00 коп. щомісячно, до досягнення ним повноліття, та на її утримання у розмірі 1000 грн. 00 коп. щомісячно до досягнення дитиною трьох років. В обґрунтування позовних вимог вказує, що 31.12.2013 року, від спільного проживання однією сім'єю з [PERSON], у неї народився син [PERSON]. Після народження дитини вони стали проживати окремо, а відповідач перестав надавати матеріальну допомогу в добровільному порядку. В судовому засіданні позивач підтримала свої позовні вимоги з зазначених у позові підстав, а також зазначила, що на даний момент перебуває у декретній відпустці по догляду за дитиною і її середньомісячний дохід становить 1250 грн. від соціальніх виплат. Дитина проживає з нею, та знаходиться на її утриманні, не має самостійного доходу, який забезпечує потреби неповнолітнього. В судовому засіданні відповідач позов визнав частково, а саме у розмірі по 350 грн. 10 коп. на утримання дитини та позивача, зазначивши, що від спільного проживання однією сім'єю з позивачем вони мають дитину [PERSON], [INFO]. Він проживає зі своєю матір'ю, яка тяжко хворіє на цукровий діабет першого ступеню, знаходиться на його утриманні та потребує постійного догляду. Він тимчасово не працює, живе за рахунок випадкових та не постійних підробіток. Згідно ст. 80 СК України аліменти присуджуються одному з подружжя у частці від заробітку (доходу) другого з подружжя і ( або ) у твердій грошовій сумі. Розмір аліментів одному з подружжя суд визначає з урахуванням можливості одержання утримання від повнолітніх дочки, сина, батьків та з урахуванням інших обставин, що мають істотне значення. Зі ст. 180 СК України встановлено, що батьки зобовязані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до ч. 2 ст. 91 СК України, жінка та чоловік, які не перебувають у шлюбі між собою, мають право на утримання в разі проживання з нею, ним їхньої дитини, відповідно до частин другої четвертої статті 84 та статей 86 і 88\~цього Кодексу. Зі ст. 84 СК України вбачається, що дружина, з якою проживає дитина, має право на утримання від чоловіка батька дитини до досягнення дитиною трьох років. Право на утримання дружина, з якою проживає дитина, має незалежно від того чи вона працює та незалежно від її матеріального становища, за умови, що чоловік може надавати матеріальну допомогу. В судовому засіданні встановлено, що згідно свідоцтва про народження серії І-ВЛ № 343022, батьком неповнолітнього [PERSON], [INFO], є відповідач [PERSON] (а.с. 3). Дитина знаходяться на утриманні позивача [PERSON], та не має самостійного доходу, який забезпечує потреби неповнолітнього. Відповідач проживає разом зі своєю матір'ю, [PERSON], що підтверджується довідкою виданою КП «Малоданилівський комунальник» № 435 від 11.07.2011 року. Згідно довідки від 20.01.2015 року, мати відповідача хворіє на цукровий діабет першого ступеню. З трудової книжки відповідача встановлено, що з 15.04.2010 року він офіційно не працює. Враховуючи викладене, суд приходить до висновку про необхідність часткового задоволення позовних вимог. Вирішуючи питання щодо розміру аліментів, суд враховує: стан здоровя та матеріальне становище дитини; стан здоровя та матеріальне становище відповідача; наявність на утриманні відповідача його матері. З врахуванням всіх вищенаведених обставин, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь позивача аліменти на утримання сина [PERSON] [INFO], у твердій грошовій сумі в розмірі 700 грн. до досягнення дитиною повноліття, а також аліменти на утримання [PERSON] у твердій грошовій сумі, в розмірі 700 грн., до досягнення [PERSON], [INFO], трирічного віку. Рішення суду в частині стягнення аліментів в межах суми платежів за один місяць підлягає негайному виконанню. Відповідно до ст. 88 ЦПК України суд стягує з відповідача на користь держави судовий збір у розмірі 487,20 грн. На підставі викладеного,

Outcome: partial