Jurisdiction: civil
Date: 2021-06-29 00:00:00

Позивач звернулась до суду з позовом до відповідача про стягнення аліментів на утримання дитини, посилаючись на те, що перебувала у шлюбі з відповідачем по справі з 16 квітня 2005 року, рішенням Амур-Нижньодніпровського районного суду м. Дніпропетровська від 29 грудня 2015 року шлюб було розірвано. Сторони мають неповнолітню дитину - сина [PERSON] , [INFO] . Матеріальну допомогу на утримання дитини відповідач не надає, в зв`язку з чим вона просить стягнути з відповідача на утримання дитини аліменти у розмірі 2500 гривень, щомісячно, починаючи стягнення з моменту пред`явлення позову до суду та до досягнення дитиною повноліття. 19 квітня 2021 року Амур-Нижньодніпровським районним судом м. Дніпропетровська було прийнято до розгляду та відкрито провадження у вищезазначеній цивільній справі, призначено справу до розгляду за правилами спрощеного провадження без виклику сторін. Відповідач своїм правом на подання відзиву не скористався. Дослідивши матеріали справи суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з огляду на наступне. Судом встановлено, що сторони перебували у зареєстрованому шлюбі з 16 квітня 2005 року, рішенням Амур-Нижньодніпровського районного суду м. Дніпропетровська від 29 грудня 2015 року шлюб було розірвано. Від шлюбу сторони мають неповнолітню доньку - [PERSON] , [INFO] . Відповідач у добровільному порядку матеріальну допомогу на утримання дитини не надає. Відповідач є працездатним, має задовільний стан здоров`я, інших утриманців не має, тому має реальну можливість надавати матеріальну допомогу на утримання неповнолітньої доньки. Відповідно до ч.ч 1, 2 ст. 27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України № 789ХІІ (78912) від 27 лютого 1991 року та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Відповідно до ст. 180 СК України, обов`язок утримання дітей до досягнення ними повноліття, є рівною мірою обов`язком як матері, так і батька. Відповідно до частини першої статті 181 СК України способи виконання батьками обов`язку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними, проте такої домовленості сторони, як встановлено в ході дослідження матеріалів справи, не досягли. Відповідно до ч. 3 ст. 181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Згідно до ст. 184 СК України суд за заявою одержувача визначає розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Згідно ст. 182 СК України мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. З урахуванням віку та потреб неповнолітньої дитини, розміру середньої заробітної плати по регіону, суд вважає за доцільне позовні вимоги про стягнення аліментів на утримання дитини, задовольнити. Відповідно до ст. 141 ЦПК України з відповідача на користь держави підлягають стягненню судові витрати по справі, що складаються з судового збору в розмірі 908,00 грн.

Outcome: approved