Jurisdiction: civil
Date: 2021-03-03 00:00:00

Позивач звернувся з позовом про визнання права власності на спадкове майно, мотивуючи свої вимоги тим, що [INFO] помер [PERSON] , батько позивача. Після його смерті залишилось спадкове майно, що складається з 2/5 частин житлового будинку з відповідною часткою господарських будівель та споруд, що знаходяться в [ADDRESS] . 04.11.2019 року позивач звернувся до приватного нотаріуса Каховського нотаріального округу Херсонської області з заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину за законом 2/5 частки вказаного будинку, але нотаріусом було встановлено, що згідно інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно щодо житлового будинку, частка якого спадкується, відкрито розділ у Державного реєстрі № 1828215365104 та зареєстровано право власності співвласника будинку [PERSON] , із зазначенням розміру частки у власності 81/100. Тому нотаріусом було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину. Також, позивач звернувся до нотаріуса з заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину за законом на 2/5 частки земельної ділянки, наданої для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд, площею 0,0718 га, кадастровий номер 6510400000:01:001:2166, що знаходиться в [ADDRESS] , але позивачу відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на 2/5 частки земельної ділянки, оскільки частка спадкодавця у праві спільної власності на земельну ділянку не визначена. Таким чином, позивач позбавлений можливості оформити свідоцтво про право на спадщину. 02.06.2020 року ухвалою Каховського міськрайонного суду Херсонської області провадження по справі відкрито та призначено до підготовчого засідання в порядку загального позовного провадження. 30.06.2020 року на адресу суду надійшла заява про збільшення позовних вимог, а саме позивач просить визнати за ним в порядку спадкування 19/100 часток житлового будинку з відповідною часткою господарських будівель та споруд та 2/5 частки земельної ділянки, наданої для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель та спору, площею 0,0718 га, кадастровий номер 6510400000:01:001:2166, що знаходяться в [ADDRESS] . Ухвалою Каховського міськрайонного суду Херсонської області від 30.06.2020 року залучено у якості співвідповідача [PERSON] . 19.08.2020 року на адресу суду надійшов відзив від [PERSON] , відповідно до змісту якого відповідач [PERSON] , позовні вимоги не визнає, мотивуючи тим, що вона, як дружина померлого, у першу чергу має право спадкування за законом разом з дітьми спадкодавця. На даний момент спадок ніким не успадкований. Постановою приватного нотаріуса їй відмовлено у питанні оформлення спадщини, оскільки нею пропущений строк для прийняття спадщини, тому вона звернулась з відповідною заявою до суду. Просить відмовити у задоволенні позовних вимог у повному обсязі. Представник позивача в судове засідання не з`явилась, надала заяву про розгляд справи за її відсутності, на задоволенні збільшених позовних вимог наполягає у повному обсязі, не заперечує проти заочного рішення справи. Відповідач [PERSON] до судового засідання не з`явився, 21.10.2020 року, 27.01.2021 року, 02.12.2020 року надав заяву про слухання справи за його відсутності, збільшені позовні вимоги визнає у повному обсязі . Відповідач [PERSON] в судові засідання не з`явилась, про дату та місце слухання справи належним чином сповіщена, про причини неявки суд не повідомлено ( а.с.108, 119, а.с.о.с. 124, 130, 133). Будь-яких документів на підтвердження відзиву - розгляду справи іншим судом чи рішення суду відповідачем не надано. Відповідно до ч. 2\~ст. 247 ЦПК України\~у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього\~Кодексу\~розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Перевіривши матеріали справи, дослідивши докази, суд вважає, що позов підлягає до задоволення, виходячи із наступного. [INFO] народився [PERSON] , батьками, відповідно до свідоцтва про народження, значаться [PERSON] та [PERSON] , актовий запис № 175 ( а.с.11). Судом встановлено, що батьками [PERSON] , [INFO] , значаться [PERSON] та [PERSON] ( а.с. 11). Відповідно до свідоцтво про смерть, [PERSON] , [INFO] , помер [INFO] , актовий запис № 121 ( а.с.10). Відповідно до договору дарування від 21.11.1989 року, [PERSON] одарувала [PERSON] , 2/5 частками житлового будинку з надвірними спорудами, розташованого за адресою: [ADDRESS] ( а.с.12-14). Відповідно до довідки-характеристики, долученої до технічного паспорту на будинок садибного типу з господарськими будівлями та спорудами, розташованими за адресою: [ADDRESS] , вказаний об`єкт належить [PERSON] на підставі договору дарування, від 21.11.1989 року ( а.с.12-14), з визначеною часткою 2/5, що відповідає частці у власності 19/100, та [PERSON] - на підставі свідоцтва про право на спадщину за заповітом від 26.07.1972 року ( а.с.19), з визначеною часткою 3/5, що відповідає розміру часток у власності 81/100 ( а.с. 15-18). Відповідно до інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єкта нерухомого майна, [PERSON] на праві спільної часткової власності володіє 81/100 частки житлового будинку, розташованого за адресою: [ADDRESS] ( а.с.20-21). Згідно інформаційної\~довідки КП\~« Каховське\~бюро технічної\~інвентаризації» від\~03.09.2019\~року в\~будинку,\~розташованому за\~адресою:\~ [ADDRESS] \~змінена загальна\~площа з\~93,4 м2\~ на 108,2 м2\~ за рахунок демонтажу, перегородок та перерахунку площі ( а.с.25). Відповідно до звіту про незалежну оцінку майна, вартість об`єкту оцінки ( житловий будинок загальною площею 108,2 м2, розташований за адресою: [ADDRESS] ) становить 461\~328,00 гривень ( а.с. 26-30). Як вбачається з Державного акту на право приватної власності на землю від 17.05. 2000 року, [PERSON] та [PERSON] значаться власниками на праві приватної власності земельної ділянки площею 0,0718 га, яка розташована за адресою: [ADDRESS] ( а.с. 39). Згідно Витягу з Державного земельного кадастру про земельну ділянку, на праві приватної власності земельна ділянка, кадастровий номер: 6510400000:01:001:2166, площею 0,0718 га, розташована за адресою: [ADDRESS] на підставі Державного акту від 17.05.2000 року належить [PERSON] та [PERSON] ( а.с. 40-43). Відповідно до звіту з експертної грошової оцінки земельної ділянки, площею 0,0718 га, кадастровий номер 6510400000:01:001:2166, цільове призначення для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд, за адресою: [ADDRESS] становить 18\~165,00 гривень ( а.с.44-46). Постановою приватного нотаріуса відмовлено позивачу у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на 2/5 частки житлового будинку, розташованого за адресою: [ADDRESS] , в зв`язку із тим, що згідно інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно щодо житлового будинку, частка якого спадкується, відкрито розділ у Державного реєстрі № 1828215365104 та зареєстровано право власності співвласника будинку [PERSON] , із зазначенням розміру частки у власності 81/100. Постановою приватного нотаріуса відмовлено позивачу у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на 2/5 частки земельної ділянки, оскільки частка спадкодавця у праві спільної власності на земельну ділянку не визначена. Відповідач [PERSON] свідоцтва про право на спадщину станом на 04.03.2021 року. на адресу суду не надала . У відповідності до п. 23 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 30.05.2008 № 7 «Про судову практику у справах про спадкування», п. 3.1 Листа Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 16.05.2013 № 24-753/0/4-13 «Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування» у разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження. \~ Відповідно до ст. 41 Конституції України, кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю. Право приватної власності є непорушним. Частиною 1 ст. 15 ЦК України закріплено право кожної особи на захист свого права в разі його порушення, невизнання або оспорювання. Положення цієї статті ґрунтуються на нормах Конституції України, які закріплюють обов`язок держави забезпечувати захист прав усіх суб`єктів права власності і господарювання (стаття 13), захист прав і свобод людини і громадянина судом (частина перша статті 55). Відповідно до ч.1 ст.16 ЦК України, кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Згідно ч. 1 ст. 321 ЦК України, право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Частина перша ст.1268 ЦК України проголошує, що спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Відповідно до ч. 1 ст. 1269 ЦК України, спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу або в сільських населених пунктах уповноваженій особі відповідного органу місцевого самоврядування заяву про прийняття спадщини. Відповідно до ст. 392 Цивільного кодексу України власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Як проголошує ч. 1 ст. 1225 ЦК України, право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців на загальних підставах, її збереженням її цільового призначення. Відповідно до абз.1 п. 10 Постанови Пленуму ВС України « Про судову практику у справах про спадкування» № 7 від 30.05.2008 року, витікає, що відповідно до ст. 1225 ЦК України право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців за загальними правилами спадкування при підтвердженні цього права спадкодавця державним актом на право власності на землю або іншим правовстановлюючим документом. Частиною першою статті 356 ЦК України, передбачено, що власність двох чи більше осіб з визначенням часток кожного з них у праві власності є спільною частковою власністю. Згідно до ч. 1 ст. 88 ЗК України, володіння, користування та розпорядження земельною ділянкою, що перебуває у спільній частковій власності, здійснюється за згодою всіх співвласників згідно з договором, а у разі недосягнення згоди у судовому порядку. Відповідно до ч. 2 ст. 120 ЗК України, якщо житловий будинок, будівля або споруда розміщені на земельній ділянці, що перебуває у користуванні, то в разі набуття права власності на ці об`єкти до набувача переходить право користування земельною ділянкою, на якій вони розміщенні, на тих умовах і в тому ж обсязі, що були у попереднього землекористувача. Частина четверта статті 120 ЗК України проголошує, що особа, яка набула права власності на частину будівлі чи споруди стає власником відповідної частини земельної ділянки на тих самих умовах, на яких вона належала попередньому власнику, якщо інше не передбачено в договорі відчуження нерухомості. Отже, суд, вивчивши матеріали справи, прийшов до висновку, що позов підлягає задоволенню.

Outcome: approved