Jurisdiction: civil
Date: 2018-07-17 00:00:00

позивач звернулась до суду з позовом, в якому просить визнати недійсним Кредитний договір №7-1/165к-07 від 11.09.2007 р., укладений між [PERSON] та ВАТ «Банк Універсальний»; визнати недійсним Договір іпотеки від 11.09.2007 року, укладений між [PERSON], [PERSON] та ВАТ «Банк Універсальний», посвідченого приватним нотаріусом Львівського міського нотаріального округу [PERSON] за реєстровим №7208; зобовязати приватного нотаріуса Львівського міського нотаріального округу [PERSON] зняти заборону відчуження та зареєструвати припинення обтяження у Держаному реєстрі речових прав на нерухоме майно, а саме на нежитлові приміщення (з 26-1 по 26-7) площею 66,5 кв.м., що знаходяться за адресою м. Львів, вул. І.Богуна, буд. 15; застосувати правові наслідки недійсності правочину шляхом зарахування всіх сплачених [PERSON] на користь ПАТ «Універсал Банк» за Кредитним договором №7-1/165к-07 від 11.09.2007 року платежів в розмірі 105 315 доларів США 83 центи, до сум повернення грошових коштів, отриманих за Кредитним договором №7-1/165к-07 від 11.09.2007р., укладеним між [PERSON] та ВАТ «Банк Універсальний»; стягнути з ПАТ «[PERSON] Банк» на користь [PERSON] моральну шкоду в розмірі 40\~000 гривень. Позов мотивує тим, що 11.09.2007 року між нею ([PERSON]І.) та ВАТ «Банк Універсальний» (правонаступником якого є ПАТ «Універсал Банк») укладено кредитний договір №7-1/165к-07, відповідно до якого [PERSON] зобовязався надати Позичальнику грошові кошти в сумі 150\~000 доларів США строком до 10.09.2027 року під 13% річних. З метою забезпечення виконання зобовязань за даним Кредитним договором, між [PERSON] та [PERSON] з однієї сторони та ПАТ «Універсал Банк» з другої, укладено Договір іпотеки, посвідчений приватним нотаріусом Львівського міського нотаріального округу [PERSON] за реєстровим №7208, предметом якого виступають нежитлові приміщення (з 26-1 по 26-7) площею 66,5 кв. м., що знаходяться за адресою м. Львів, вул. І.Богуна, буд. 15, які належать [PERSON] та [PERSON] на підставі договору купівлі-продажу від 11.09.2007 року, посвідченого 11.09.2007 року приватним нотаріусом Львівського міського нотаріального округу [PERSON], зареєстрованого в реєстрі для реєстрації нотаріальних дій за №7203, та Державному реєстрі правочинів 11.09.2007 року, номер правочину 2338383. У період з 22.05.2009 року по 09.04.2014 року між позивачем та ПАТ «Універсал Банк» була укладена низка додаткових угод до Кредитного договору, якими змінювалися відсоткові ставка, графік та порядок погашення грошових зобовязань. Як вказує позивач, Кредитний договір та Додаткові угоди до нього були укладені з грубим порушенням відповідачем чинного законодавства України, зокрема Закону України «Про захист прав споживачів» та Постанови правління НБУ №168 від 10.05.2007 року «Про затвердження Правил надання банками України інформації споживачу про умови кредитування та сукупну вартість кредиту», з введенням її в оману щодо істотних умов договору, з метою створення в неї помилкової оцінки дійсної вартості кредитних коштів, що в свою чергу призвело до хибного волевиявлення при укладенні Кредитного договору. Крім того, позивач стверджує, що такими незаконними діями відповідача їй було завдано моральної шкоди, яка полягає у порушенні звичайного ритму життя всієї її сімї, вона була змушена витрачати додатковий час та кошти на відновлення порушених відповідачем прав та інтересів, додаткові витрати на економічно-правовий аналіз оспорюваного договору поставили її сімю у скрутне матеріальне становище. Представник позивача в судове засідання не зявився, подав заяву про розгляд справи у його відсутності, згідно якої позов підтримує та просить задоволити. Суд постановив розглядати справу у відсутності представника позивача. Представник відповідача в судове засідання 25.06.2018 року не зявився, подав клопотання про відкладення розгляду справи. У судове засідання 18.07.2018 року не зявився повторно, хоча був належним чином повідомлений про час та місце розгляду справи. Про причини неявки суд не повідомив. Згідно положень ст.223 ЦПК України, така неявка представника відповідача, належним чином повідомленого про розгляд справи, не є перешкодою для розгляду справи. Суд постановив розглядати справу у відсутності представника відповідача, з винесенням рішення на підставі наявних матеріалів справи. Третя особа в судове засідання не зявилася, хоча була належним чином повідомлена про час та місце розгляду справи, про причини неявки суд не повідомила. Згідно ст.223 ЦПК України, неявка третьої особи не є перешкодою для розгляду справи. Суд постановив розглядати справу у відсутності третьої особи, з винесенням рішення на підставі наявних матеріалів справи. Дослідивши матеріали справи, оцінивши зібрані у справі докази в їх сукупності, суд приходить до наступного висновку. Відповідно до ч.1 ст.4 ЦК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Згідно ч.1 ст.81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Статтею 638 ЦК України передбачено, що договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Судом встановлено наступне. 11.09.2007 року між [PERSON] та ВАТ «Банк Універсальний», правонаступником всіх прав і обовязків якого є ПАТ «Універсал Банк», надалі [PERSON], укладено кредитний договір №7-1/165к-07, відповідно до якого [PERSON] зобовязується надати Позичальнику грошові кошти в сумі 150\~000 доларів США строком до 10.09.2027 року під 13% річних /Т.1 а.с.5-6/. З метою забезпечення виконання зобовязань за вказаним Кредитним договором, між [PERSON] та [PERSON] з однієї сторонни, та ПАТ «Універсал Банк» з другої, укладено Договір іпотеки, посвідчений приватним нотаріусом Львівського міського нотаріального округу [PERSON] за реєстровим №7208, за яким в іпотеку ПАТ «Універсал Банк» було передано нежитлові приміщення (з 26-1 по 26-7) площею 66,5 кв.м., що знаходяться за адресою м. Львів, вул. І.Богуна, буд. 15, які належать [PERSON] та [PERSON], на підставі договору купівлі-продажу від 11.09.2007р., посвідченого 11.09.2007р. приватним нотаріусом Львівського міського нотаріального округу [PERSON], зареєстрованого в реєстрі для реєстрації нотаріальних дій за №7203, та Державному реєстрі правочинів 11.09.2007р., номер правочину 2338383 /Т.1 а.с.27-28/. 22.05.2009 року між сторонами укладено Додаткову угоду №1 до Кредитного договору, якою було визначено порядок погашення грошових зобовязань Позичальника перед Банком /Т.1 а.с.8-9/. 01.06.2009 року між [PERSON] та ПАТ «Універсал Банк» було укладено Додаткову угоду №2 до Кредитного договору, де Додатком №1 угоди було визначено графік погашення платежів за період з 01.06.2009р. по 30.05.2010р., а також даною угодою передбачено порядок зміни процентної ставки та інше /Т.1 а.с.10-13/. Додатковою угодою №3 від 28.05.2010 р. до Кредитного договору було визначено порядок обслуговування Позичальника за Кредитним договором та порядок зміни процентних ставок /Т.1 а.с.14/. 09.06.2011р. між сторонами укладено Додаткову угоду №4 до Кредитного договору, якою передбачено умови погашення заборгованості за кредитом, а також визначено графік погашення платежів за період з 01.07.2011р. по 01.06.2011р., про що складено Додаток №1 до угоди /Т.1 а.с.15-18/. Додатком №1 до Додаткової угоди №5 від 09.06.2011р. до Кредитного договору встановлено «базову процентну ставку» на рівні 16,5 % та «підвищену процентну ставку» (проценти за користування кредитними коштами понад встановлений строк) в розмірі 32,5% /Т.1 а.с.19/. Додатковою угодою №6 від 06.07.2012 р. встановлено нові періоди та розміри застосування процентних ставок /Т.1 а.с.20-22/. Додатковою угодою №7 від 07.06.2013 р. до Кредитного договору визначено розміри та періоди застосування процентних ставок, передбачених Індивідуальною угодою, а саме: починаючи з 07.06.2013 р. до 31.05.2014 р. базова процентна ставка, передбачена Індивідуальною угодою, встановлюється в розмірі 10% річних; підвищена процентна ставка, передбачена Індивідуальною угодою, встановлюється з 01.08.2013р. до 31.05.2014р. в розмірі 20% річних; з 01.06.2014 р. до 31.05.2015 р. базова процентна ставка, передбачена Індивідуальною угодою, встановлюється в розмірі 11,5% річних; підвищена процентна ставка, передбачена Індивідуальною угодою, встановлюється з 01.06.2014р. до 31.05.2015р. в розмірі 23% річних; з 01.06.2015 р. базова процентна ставка, передбачена Індивідуальною угодою, встановлюється в розмірі 16,5% річних; підвищена процентна ставка, передбачена Індивідуальною угодою, встановлюється з 01.06.2015р. в розмірі 33% річних. Підписанням цієї угоди сторонами було погоджено Графік погашення кредиту /Т.1 а.с.21-22/. 09.04.2014 р. між сторонами укладено Додаткову угоду №8 до Кредитного договору, відповідно до якої змінено процентну ставку за користування кредитними коштами в певні періоди часу, визначено порядок зміни процентної ставки, а також узгоджено сторонами Графік погашення кредиту та інше /Т.1 а.с.23-26/. Згідно п.п.19, 22, 23 ч.1 ст. 1 Закону України «Про захист прав споживачів» в редакції від 13 січня 2006 року (надалі\~Закон), чинній на момент укладення оспорюваного кредитного договору, споживчий кредит це кошти, що надаються кредитодавцем споживачеві на придбання продукції; споживач фізична особа, яка придбаває, замовляє, використовує або має намір придбати чи замовити продукцію для особистих потреб, безпосередньо не повязаних з підприємницькою діяльністю або виконання обовязків найманого працівника; продукція будь-який виріб (товар), робота чи послуга, що виготовляється, виконується чи надається для задоволення суспільних потреб. З огляду на приписи норми ч.1\~ст.1 ЗУ «Про захист прав споживачів»\~в редакції від 13.01.2006 р., суд приходить до висновку, що оспорюваний кредитний договір є договором споживчого кредиту. За таких умов, сторони Кредитного договору, виконуючи дії спрямовані на його вчинення, зобовязані були дотримуватися вимог, встановлених законодавством України до такого роду правочинів. Відтак, на вищевказані правовідносини поширює свою дію ЦК України, Закон України «Про захист прав споживачів», Закон України «Про фінансові послуги та державне регулювання ринків фінансових послуг», Правила надання банками України інформації споживачу про умови кредитування та сукупну вартість кредиту, затверджені постановою НБУ від 10.05.2007 року № 168. У Рішенні Конституційного Суду України №15-рп/2011 від 10 листопада 2011 року (справа про захист прав споживачів кредитних послуг) зазначено, що у справі про захист прав споживачів кредитних послуг держава забезпечує особливий захист більш слабкого суб'єкта економічних відносин, а також фактичну, а не формальну рівність сторін у цивільно-правових відносинах, шляхом визначення особливостей договірних правовідносин у сфері споживчого кредитування та обмеження дії принципу свободи цивільного договору. Це здійснюється через встановлення особливого порядку укладення цивільних договорів споживчого кредиту, їх оспорювання, контролю за змістом та розподілу відповідальності між сторонами договору. Відповідно до ч.2 ст. 11 Закону України «Про захист прав споживачів», в редакції чинній на момент укладення оспорюваного кредитного договору, перед укладенням договору про надання споживчого кредиту кредитодавець зобов'язаний повідомити споживача у письмовій формі про: 1) особу та місцезнаходження кредитодавця; 2) кредитні умови, зокрема: а) мету, для якої споживчий кредит може бути витрачений; б)\~форми його\~забезпечення; в)\~наявні форми\~кредитування з\~коротким \~описом \~відмінностей між\~ними,\~в тому\~числі між\~зобов'язаннями\~споживача; г) тип відсоткової ставки; ґ) суму, на яку кредит може бути виданий; д) орієнтовну сукупну вартість кредиту та вартість послуги з оформлення договору про надання кредиту (перелік усіх витрат, пов'язаних з одержанням кредиту, його обслуговуванням та поверненням, зокрема таких, як адміністративні витрати, витрати на страхування, юридичне оформлення тощо); е) строк, на який кредит може бути одержаний; є) варіанти повернення кредиту, включаючи кількість платежів, їх частоту та обсяги; ж)\~можливість дострокового\~повернення кредиту\~та його\~умови; з)\~необхідність здійснення\~оцінки майна\~та,\~ якщо\~така оцінка\~є необхідною,\~ким вона\~здійснюється; и) податковий режим сплати відсотків та про державні субсидії, на які споживач має право, або відомості про те, від кого споживач може одержати докладнішу інформацію; і)\~переваги та\~недоліки пропонованих\~схем кредитування.\~ Аналогічні за змістом вимоги до переддоговірної роботи при наданні споживчого кредиту передбачено п.2.1 Постанови НБУ № 168 від 10.07.2007р. «Про затвердження Правил надання банками України інформації споживачу про умови кредитування та сукупну вартість кредиту» (далі Постанови). Позивач стверджує, що банком не було дотримано ці вимоги закону, її не повідомляли про умови споживчого кредитування, а саме: наявні форми кредитування з коротким описом відмінностей між ними, в тому числі між зобовязаннями споживача; тип відсоткової ставки; орієнтовну сукупну вартість кредиту та вартість послуг з оформлення договору про надання кредиту; варіанти повернення кредиту, включаючи кількість платежів, їх частоту та обсяги (графік погашення кредиту); податковий режим сплати відсотків та про державні субсидії, на які споживач має право, або відомості про те, від кого споживач може одержати докладнішу інформацію; переваги та недоліки пропонованих схем кредитування. На виконання п.2.5 Постанови, який покладає на банки обовязок розробки форми (бюлетень, довідка, повідомлення тощо) надання споживачеві достовірної інформації про умови кредитування та орієнтовну сукупну вартість кредиту та п.2.4 Постанови, який зобовязує банки отримати письмове підтвердження споживача про ознайомлення з вищенаведеною інформацією, банком не подано суду належного доказу ознайомлення позивача, як споживача фінансових послуг, із умовами кредитування. Судом встановлено, що всупереч вищевказаним нормам, ПАТ «Універсал Банк» перед укладенням оспорюваного Кредитного договору не надав у письмовій формі позивачу інформацію, вказану в. ч. 2 ст. 11 Закону України «Про захист прав споживачів» та у п. п. 2.1 п. 2 Правил надання банками України інформації споживачу про умови кредитування та сукупну вартість кредиту, затверджені постановою НБУ від 10.05.2007 року № 168, що в свою чергу зумовило неможливість вибору оптимальних умов кредитування позивачем, своєчасної та повної інформації про усі додаткові витрати, що будуть понесені позивачем у звязку з укладенням, обслуговуванням та погашенням оспорюваного Кредитного договору, орієнтовну суму переплат за Кредитним договором за період його дії. Відповідно до п.4 ст. 11 Закону України «Про захист прав споживачів» , у договорі\~про надання\~споживчого кредиту\~зазначаються: 1)\~сума кредиту; 2)\~детальний розпис\~загальної вартості\~кредиту для\~споживача; 3) дата видачі кредиту або, якщо кредит видаватиметься частинами, дати і суми надання таких частин кредиту та інші умови надання кредиту; 4)\~право дострокового\~повернення кредиту; 5) річна відсоткова ставка за кредитом; 6) інші умови, визначені законодавством. Підпунктами 3.1, 3, 2, 3, 3 п.3 Правил надання банками України інформації споживачу про умови кредитування та сукупну вартість кредиту, затверджені постановою НБУ від 10.05.2007 року № 168 передбачено, що Банки зобов'язані в кредитному договорі або додатку до нього надавати детальний розпис сукупної вартості кредиту з урахуванням процентної ставки за ним, вартості всіх супутніх послуг, а також інших фінансових зобов'язань споживача, зазначивши таке :\~значення процентної\~ставки та\~порядок обчислення\~процентних доходів\~відповідно до\~вибраного банком\~методу згідно\~з вимогами\~нормативно-правових\~актів Національного\~банку; перелік,\~розмір і\~базу \~розрахунку \~всіх \~комісій \~(тарифів)\~банку,\~ що\~ пов'язані\~з наданням,\~ обслуговуванням\~ і\~погашенням кредиту,\~ у\~ тому\~ числі\~комісії за\~обслуговування кредитної\~заборгованості,\~розрахунково-касове\~обслуговування,\~здійснення валютно-обмінних\~операцій,\~юридичне оформлення\~тощо; перелік і розмір інших фінансових зобов'язань споживача, які виникають на користь третіх осіб згідно з вимогами законодавства України та/або умовами кредитного договору (страхові платежі під час страхування предмета застави, життя та працездатності споживача, розмір зборів до Пенсійного фонду України, комісії під час купівлі-продажу іноземної валюти для погашення кредиту та процентів за користування ним, біржові збори, послуги реєстраторів, нотаріусів, інших осіб тощо). Кредитний договір має містити графік платежів (згідно зі строковістю, зазначеною у договорі, - щомісяця, щокварталу тощо) у розрізі сум погашення основного боргу, сплати процентів за користування кредитом, вартості всіх супутніх послуг, а також інших фінансових зобов'язань споживача за кожним платіжним періодом з урахуванням даних, передбачених у додатку до цих Правил. У графіку платежів має бути докладно розписана сукупна вартість кредиту за кожним платіжним періодом. Банки \~ зобов'язані\~в кредитному\~договорі \~зазначати сукупну\~вартість кредиту\~з урахуванням\~процентної ставки\~ за\~ ним,\~вартості \~всіх \~супутніх \~послуг \~та \~інших фінансових\~зобов'язань\~споживача,\~які пов'язані\~з отриманням,\~обслуговуванням і\~погашенням кредиту,\~а також\~зазначити її\~в процентному\~значенні та\~в грошовому\~виразі у\~валюті \~платежу \~за \~кредитним \~договором,\~у вигляді: а) реальної процентної ставки (у процентах річних), яка точно дисконтує всі майбутні грошові платежі споживача за кредитом до чистої суми виданого кредиту; б) абсолютного значення подорожчання кредиту (у грошовому виразі), розрахунок якого здійснюється шляхом підсумовування всіх платежів (проценти за користування кредитом, усі платежі за супутні послуги, пов'язані з наданням кредиту, його обслуговуванням і погашенням), здійснених споживачем як на користь банку, так і на користь третіх осіб під час отримання, обслуговування та погашення кредиту. У відповідності до абз. 2 п. 3 ст. 6 ЦК України, сторони не можуть відступати від положень актів цивільного законодавства, якщо обовязковість для сторін положень цих актів випливає із їх змісту або із суті відносин між сторонами. Всупереч вищевказаним\~нормам, Кредитний договір не містить графіку платежів, який є обовязковою складовою споживчого кредитування на підставі п.п.3.2 п.3 Постанови, тобто банком не надано споживачеві інформації щодо сплати коштів по погашенню кредиту, як це передбачено Постановою, згідно зі строковістю у розрізі сум погашення основного боргу, сплати процентів за користування кредитом, вартості всіх супутніх послуг, а також інших фінансових зобовязань споживача за кожним платіжним періодом, не розписана сукупна вартість кредиту за кожним платіжним періодом. У кредитному договорі на момент його укладення взагалі невизначено розмір щомісячного платежу по сплаті відсотків. Всупереч п.п.3.6 п.3 Постанови, який забороняє банкам встановлювати платежі, які споживач має сплатити на користь банку за дії, які банк здійснює на власну користь, банк,

Outcome: approved