Jurisdiction: civil
Date: 2015-04-13 00:00:00

Позивач звернулась до Київського районного суду м. Одеси з позовом, у якому просила позбавити відповідача батьківських прав відносно його неповнолітнього сина [PERSON], [INFO]. Обґрунтовуючи заявлені вимоги позивач вказувала на те, що шлюб між сторонами, у якому було народжено вказану дитину, розірвано 26.06.2012 року за рішенням суду Починаючи з вказаного часу позивач з дитиною проживають окремо від відповідача, а останній в свою чергу життям дитини не цікавиться, жодної участі у її вихованні та утриманні не приймає, з дитиною не спілкується, а за такого позивач, вказуючи на те, що відповідач самоусунувся від виконання покладених на нього батьківських обовязків, просила суд задовольнити позов. Про час та місце вирішення справи її учасники повідомлені у встановленому законом порядку. В судове засідання позивач не зявилась, звернулась до суду з заявою про вирішення справи за її відсутності, викладені у позовній заяві обставини та вимоги підтримала. Відповідач звернувся до суду з заявою про визнання обставин та вимог позову, повідомив суд про те, що не заперечує проти позбавлення його батьківських прав відносно неповнолітнього сина [PERSON], [INFO]. Представник третьої особи органу опіки та піклування у судове засідання не зявився, про час та місце вирішення справи повідомлений належним чином, при цьому раніше таким органом було надано висновок №561/01-11 від 07.04.2015 року щодо доцільності позбавлення батьківських прав [PERSON] відносно малолітнього [PERSON], [INFO]. Виходячи з наведених обставин, письмових пояснень учасників справи, письмових доказів та визнання відповідачем позовних вимог у повному обсязі, суд вважає на необхідне розглянути справу за відсутності сторін, про що постановити заочне рішення, що відповідає положенням ст.ст. 169, 224-226 ЦПК України, та в звязку з тим вказує наступне. Відповідно до положень ч. 4 ст. 174 ЦПК України, у випадку, коли відповідач визнає заявлені до нього позовні вимоги, суд, за наявності на таке правових підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Відповідно до свідоцтва про народження неповнолітнього [PERSON], [INFO] (свідоцтво серії 1-ЖД №202108 від 18.12.2009 року), відповідача, [PERSON] вказано батьком такої дитини. Матірю дитини вказано позивача [PERSON]. Відповідно до рішення Київського районного суду м. Одеси від 26.06.2012 року по справі 1512/2099/2012 шлюб, укладений між сторонами 23.09.2007 року було розірвано 26.06.2012 року. З тексту такого рішення вбачається що фактичні шлюбні відносини між сторонами були припинені в січні 2011 року. Рішенням Київського районного суду м. Одеси від 28.08.2013 року по справі №520/8449/13-ц встановлено, що відповідач ухилявся від добровільного виконання обовязку з утримання дитини, та з такого з нього на користь позивача стягнуто аліменти на утримання спільної дитини сторін - [PERSON], [INFO]. Разом з тим до матеріалів справи долучено висновок Київської районної адміністрації Одеської міської ради №651/01-11 від 07.04.2015 року щодо доцільності позбавлення [PERSON] його батьківських прав відносно неповнолітнього [PERSON], [INFO], з аналізу змісту якого вбачається що проведеною зазначеним органом перевіркою встановлено, що батько дитини жодної участі у її вихованні участі не приймає та фактично самоусунувся від виконання своїх батьківських обовязків. Статтею 150 СК України передбачені обов'язки батьків щодо виховання та розвитку дитини. При цьому законодавець не звільняє батьків від виконання їх батьківських обовязків з підстав окремого від дитини проживання. Згідно із ч. 4 ст. 155 СК України ухилення батьків від виконання батьківських обов'язків, що випливає з встановлених вище обставин, є підставою для покладення на них відповідальності, встановленої законом. Відповідно до п.2 ч.1 ст. 164 СК України, батько може бути позбавлений судом батьківських прав, якщо буде встановлено, що він ухиляється від виконання своїх обов'язків по вихованню дитини. Позбавлення батьківських прав є заходом відповідальності батьків за невиконання або неналежне виконання ними своїх батьківських обов'язків. Головною метою такого заходу є захист інтересів малолітніх та неповнолітніх дітей і стимулювання батьків щодо належного виконання своїх обов'язків. Ухилення батьків від виховання дитини, як підстава до позбавлення батьківських прав можлива лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов'язками. Позбавлення батьківських прав є крайнім заходом впливу на осіб, які порушують батьківські обов'язки, а тому питання про його застосування вирішується після повного, всебічного і об'єктивного з'ясування обставин справи і характеру відношення батьків до дітей. Ухилення батька від виконання своїх обов'язків має місце, коли він не піклується про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечує необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкується з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надає дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяє засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляє інтересу до її внутрішнього світу; не створює умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов'язками. Проаналізувавши всі надані докази по справі у їх сукупності, та враховуючи, зокрема, наявну серед матеріалів справи нотаріально посвідчену заяву відповідача про визнання ним обставин позову та позовних вимог, виходячи із конкретних обставин даної справи, суд дійшов до висновку, про обґрунтованість заявлених позивачем вимог, оскільки з викладеного вище вбачається, що відповідач свідомо нехтує своїми батьківськими обовязками, та відповідно до поданої заяви не заперечує факт свого самоусунення від виконання його обовязків щодо дитини, а з такого суд вважає позовну заяву такою, що підлягає задоволенню. Відповідно до положень ст. 88 ЦПК України, з відповідача на користь позивача підлягає стягненню сума понесених таким позивачем судових витрат у пропорційному до частини задоволених вимог розмірі 243,60 грн.

Outcome: approved