Jurisdiction: civil
Date: 2019-12-18 00:00:00

Позивач звернулась в суд з позовом до [PERSON] про зміну способу стягнення аліментів на утримання неповнолітніх дітей. Позовні вимоги обґрунтовує тим, що з відповідачем перебувала у зареєстрованому шлюбі, який на даний час розірваний. Від спільного подружнього життя у них народилася дочка [PERSON] , [INFO] та дочка [PERSON] , [INFO] . На підставі рішення Володимир-Волинського міського суду Волинської області від 19.05.2017 р. стягнуто аліменти на її користь на утримання неповнолітніх дітей у розмірі по 700 грн. щомісячно на кожну дитину. Зазначає, що на час звернення до суду із позовом про стягнення аліментів у 2017 р. відповідач [PERSON] не був працевлаштований та мав мінливий дохід, однак, на сьогоднішній день відповідач працевлаштувався, тому просить змінити спосіб стягнення аліментів та стягувати з [PERSON] аліменти в її користь на утримання неповнолітніх дітей [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] в розмірі 1/3 частки його доходу (заробітку) щомісячно і до досягнення дітьми повноліття. Позивач в судовому засіданні зазначила, що позовні вимоги підтримує в повному обсязі, та надала пояснення аналогічні тим що викладені у позові. Відповідач в судовому засіданні позов визнав частково та зазначив, що згідний сплачувати аліменти на утримання двох неповнолітніх дітей в розмірі ј частини свого доходу (заробітку) щомісячно. Заслухавши пояснення сторін, дослідивши та оцінивши докази по справі в їх сукупності, суд приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення з наступних підстав. Судом встановлено, що сторони перебували у зареєстрованому шлюбі, котрий на даний час розірвано. З досліджених свідоцтва про народження серії [NUMBER] , № [NUMBER] вбачається, що сторони є батьками неповнолітніх [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] . На підставі рішення Володимир-Волинського міського суду Волинської області від 19.05.2017 року, з [PERSON] стягуються аліменти в користь [PERSON] на утримання неповнолітніх дітей [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , в розмірі по 700 грн. щомісячно починаючи з 06.03.2017 р. і до досягнення дітьми повноліття. Згідно з\~ст. 8 Закону України «Про охорону дитинства»\~кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України. Відповідно до ч. 1, ч. 2 ст. 27 Конвенції ООН про права дитини від 20.11.1989 року, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України № 789ХІІ (78912) від 27.02.1991 року та набула чинності для України 27.09.1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Згідно з ч. 1 ст. 3 Конвенції про права дитини, ч.ч. 7, 8 ст.\~7\~СК України при вирішенні будь-яких питань щодо дітей суд повинен виходити з якнайкращого забезпечення інтересів дітей і, тим більше, при захисті одного із основних прав дитини - права на утримання, яке кореспондується з конституційним обов`язком батьків утримувати дітей до їх повноліття. Відповідно до ч. 2\~ст. 182 СК України\~розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Згідно з ч. 1\~ст. 192 СК України\~розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Відповідно до п. 23\~постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів»\~розмір аліментів, визначений судовим рішенням або за домовленістю між батьками, суд може змінити за позовом платника або одержувача аліментів у зв`язку зі зміною матеріального чи сімейного стану, погіршення чи поліпшення здоров`я когось із них. Згідно з ч. 3 ст.\~181\~СК\~України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Спосіб стягнення аліментів, визначений рішенням суду, змінюється за рішенням суду за позовом одержувача аліментів. Довідками з військової частини [NUMBER] від 31.10.2019 р. 09.12.2019 р., 16.12.2019 р. підтверджується, що після визначення судом аліментів у твердій грошовій сумі, відповідач 13.07.2017 р. влаштувався на роботу та отримує стабільний, немінливий дохід. Таким чином, матеріальний стан відповідача покращився. Оскільки відповідач працевлаштувався, отримує регулярний дохід, а тому відповідно до ч. 3 ст. 181 СК України позивач має право на зміну способу стягнення аліментів. Також суд вважає, що розмір аліментів (700 грн.), які стягуються з відповідача на утримання неповнолітніх дітей, не відповідає звичайним потребам неповнолітніх дітей. На судовий розгляд справи відповідач не надав суду доказів, котрі б підтверджували незадовільний стан здоров`я, сплату аліментів на інших дітей, наявність на утриманні інших осіб. Беручи до уваги, що відповідач працевлаштувався, тому суд прийшов до висновку, що з метою забезпечення рівня життя дітей, достатнього для їхнього фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку необхідно змінити спосіб стягнення аліментів та стягувати аліменти з відповідача на утримання неповнолітніх дітей в розмірі 1/3 частини всіх видів його заробітку (доходу), але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно, що не є надмірним з точки зору звичайних, найнеобхідніших потреб неповнолітніх дітей. Визначення аліментів у меншому розмірі порушить конституційні права, гарантії дитини та не забезпечить звичайних потреб та її достатній рівень життя, який їй гарантовано Законом України «Про охорону дитинства» та Конвенцією про права дитини від 20.11.1989 р.

Outcome: approved