overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2015-12-07 00:00:00

Позивач звернулась до суду з позовом до відповідача про розірвання шлюбу та стягнення аліментів на утримання неповнолітньої доньки - [PERSON], [INFO] в розмірі 1000 грн. щомісячно та стягнення аліментів на своє утримання в розмірі 1000 грн. щомісячно до досягнення дитиною трирічного віку. Посилалась на те, що спільне життя з відповідачем не склалося, в зв'язку з чим вони не підтримують шлюбних стосунків та не ведуть спільне господарство, а тому їхній шлюб існує лише формально і його збереження є неможливе. Стверджувала, що відповідач ухиляється від виконання своїх обов'язків по вихованню доньки, яка проживає разом з позивачкою і не надає кошти на її утримання. В судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримав, а представник відповідача в судове засідання не з'явився, але надав суду заяву в якій позовні вимоги визнав в повному обсязі та просив розгляд справи провести за його відсутності. Вислухавши пояснення представника позивача і дослідивши матеріали справи, суд вважає встановленим наступні обставини та відповідні їм правовідносини. Сторони перебувають в шлюбі з 03.08.2013р., який було зареєстровано Центральним відділом державної реєстрації шлюбів Головного управління юстиції у м. Києві, актовий запис № 1728 (а.с.7), а від шлюбу мають доньку - [PERSON], [INFO] (а.с.9). Як вбачається з пояснень представника позивача, сімейне життя у сторін не склалося через різних поглядів на життя, в зв'язку з чим з лютого 2014 року вони не підтримують шлюбних стосунків та не ведуть спільне господарство, а за таких обставин їхній шлюб існує лише формально і його збереження є неможливе, оскільки суперечитиме інтересам обох сторін. За ст. 112 Сімейного кодексу України шлюб розривається, якщо судом буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя та збереження шлюбу суперечить інтересам одного із подружжя. Згідно довідки (а.с.10) і пояснень представника позивача, неповнолітня донька проживає з [PERSON] і відповідач не надає кошти на утримання дитини. Згідно ст.180 Сімейного Кодексу України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно ч. 1 ст. 184 СК України, якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, частину доходу одержує в натурі, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення, суд за заявою платника або одержувача може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Відповідно до ч.2 ст. 84 СК України дружина з якою проживає дитина, має право на утримання від чоловіка-батька дитини до досягнення дитиною трьох років. Судом встановлено, що відповідач [PERSON] визнав позовні вимоги, що не суперечить закону та не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, тому суд вважає необхідним позов задовольнити. Вирішуючи позов таким чином, на підставі ст. 88 ЦПК України, суд вважає необхідним стягнути з відповідача на користь держави понесенні останнім судові витрати у розмірі 243,60 грн. (а.с.1). На підставі викладеного та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-03-31 00:00:00

Позивач звернулась до суду з позовом до відповідача про розірвання шлюбу та стягнення аліментів на утримання неповнолітньої доньки [PERSON] [INFO] в розмірі 2000грн. щомісячно, починаючи з дня подачі заяви і до досягнення дитиною повноліття. Посилалась на те, що спільне життя з відповідачем не склалося, в зв'язку з чим вони не підтримують шлюбних стосунків та не ведуть спільне господарство, а тому їхній шлюб існує лише формально і його збереження є неможливе. Стверджувала, що спільна сторін донька проживає разом з позивачкою, а батьки мають рівні обов'язки щодо матеріального забезпечення дитини. В судове засідання позивач не з'явилась, надала до суду заяву в якій позовні вимоги підтримала, просила провести розгляд справи у її відсутність та не заперечувала проти ухвалення заочного рішення, а відповідач до суду не з'явився, хоча про розгляд справи був повідомлений належним чином. В зв'язку з наведеними обставинами та на підставі ст. 224 ЦПК, суд вважає можливим ухвалити заочне рішення у справі. Дослідивши матеріали справи, суд вважає необхідним позов задовольнити, виходячи з наступного. Сторони перебувають в шлюбі з 18.08.2006р., який було зареєстровано Лівобережним відділом реєстрації шлюбів м. Києва з державним Центром розвитку сім'ї, актовий запис № 1137 (а.с.9), а від шлюбу мають доньку - [PERSON] [INFO] (а.с.8). Як вбачається з письмових пояснень позивача, сімейне життя у сторін не склалося через різних поглядів на життя, в зв'язку з чим з січня 2015 року вони не підтримують шлюбних стосунків та не ведуть спільне господарство. За таких обставин їхній шлюб існує лише формально і його збереження є неможливе, оскільки суперечитиме інтересам обох сторін. За ст. 112 Сімейного кодексу України шлюб розривається, якщо судом буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя та збереження шлюбу суперечить інтересам одного із подружжя. Згідно довідки (а.с.18) і письмових пояснень позивача, неповнолітня донька проживає з нею та знаходиться на її утриманні. Згідно ст.180 Сімейного Кодексу України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно ч. 1 ст. 184 СК України, якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, частину доходу одержує в натурі, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення, суд за заявою платника або одержувача може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Як вбачається з письмових пояснень позивача, відповідач офіційно не працює, інших дітей, непрацездатних дружини та батьків на утриманні у відповідача не має. Враховуючи вищевикладені обставини, суд вважає, що з відповідача слід стягнути на користь позивача аліменти на утримання їх спільної доньки в розмірі 2000 грн. щомісячно, що не порушить права сторін та буде відповідати інтересам дитини. Вирішуючи позов таким чином, на підставі ст. 88 ЦПК України, суд вважає необхідним стягнути з відповідача на користь держави 551,20 грн. судових витрат. На підставі викладеного та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-06-28 00:00:00

Позивач звернулась до суду з позовом до відповідача про розірвання шлюбу та стягнення аліментів на утримання неповнолітньої доньки [PERSON] [INFO] в розмірі ? частини з усіх видів заробітку (доходу) щомісячно, починаючи з дня подачі заяви і до досягнення дитиною повноліття. Посилалась на те, що спільне життя з відповідачем не склалося, в зв'язку з чим вони не підтримують шлюбних стосунків та не ведуть спільне господарство, а тому їхній шлюб існує лише формально і його збереження є неможливе. Стверджувала, що спільна сторін донька проживає разом з позивачкою, а батьки мають рівні обов'язки щодо матеріального забезпечення дитини. В судовому засіданні позивач підтримала свої вимоги, а відповідач позов визнав в повному обсязі. Суд, вислухавши пояснення сторін та дослідивши матеріали справи, вважає необхідним позов задовольнити, виходячи з наступного. Сторони перебувають в шлюбі з 15.12.2007р., який було зареєстровано Відділом реєстрації актів цивільного стану Баришівського районного управління юстиції Київської області, актовий запис № 247 (а.с.11), а від шлюбу мають доньку - [PERSON], [INFO] (а.с.12). Як вбачається з пояснень позивача, сімейне життя у сторін не склалося через різних поглядів на життя, в зв'язку з чим з 2011 року вони не підтримують шлюбних стосунків та не ведуть спільне господарство. За таких обставин їхній шлюб існує лише формально і його збереження є неможливе, оскільки суперечитиме інтересам обох сторін. За ст. 112 Сімейного кодексу України шлюб розривається, якщо судом буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя та збереження шлюбу суперечить інтересам одного із подружжя. Згідно пояснень позивача, неповнолітня донька проживає з нею та знаходиться на її утриманні. Згідно ст.180 Сімейного Кодексу України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно ч. 1 ст. 183 СК України частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Судом встановлено, що відповідач [PERSON] визнав позовні вимоги, що не суперечить закону та не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, тому суд вважає необхідним позов задовольнити та розірвати шлюб між сторонами і сягнути з нього на користь [PERSON] аліменти на утримання доньки [PERSON] [INFO] у розмірі 1/4 частки з усіх його видів заробітку. Вирішуючи позов таким чином, на підставі ст. 88 ЦПК України, суд вважає необхідним стягнути з відповідача на користь держави 551,20 грн. судових витрат. На підставі викладеного та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-03-30 00:00:00

позивач звернулась до суду з позовом до відповідача про розірвання шлюбу та стягнення аліментів, покликаючись на те, що з 15.04.2008 року перебувають у шлюбі, зареєстрованому у Франківському відділі реєстрації актів цивільного стану Львівського міського управління юстиції, актовий запис № 115. Мають дочку - [PERSON] [INFO]. Сторони різні за характерами та поглядами на життя, тривалий час проживають окремо, не підтримують подружніх відносин не ведуть спільного господарства, миритися не бажають, подальше існування шлюбу вважає недоцільним та таким, що суперечить її моральним принципам та потребам дитини. Крім того вказує на те, що дочка [PERSON] повністю знаходяться на її утриманні. Відповідач ухиляється від обов'язку утримувати свою дитину, не бере участі у сімейному житті та не виконує батьківський обовязок. Просить розірвати шлюб та стягнути з відповідача на її користь аліменти на утримання дочки до її повноліття. У судовому засіданні позивач підтримала свої позовні вимоги, давши пояснення, аналогічні викладеним у позовній заяві. Відповідач в судовому засіданні проти позову не заперечив та пояснив, що сім'я розпалась, з позивачем не підтримують подружніх відносин, примирення неможливе, не заперечує сплачувати аліменти на утримання дитини. Заслухавши пояснення сторін, перевіривши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає до задоволення. Судом встановлено, що сторони знаходяться у шлюбі зареєстрованому у Франківському відділі реєстрації актів цивільного стану Львівського міського управління юстиції, актовий запис № 115, з 15.04.2008 року. Мають дочку - [PERSON] [INFO]. Внаслідок різниці в характерах та поглядах на життя у сім'ї виник стійкий конфлікт, сторони тривалий час проживають окремо, не підтримують подружніх відносин та не ведуть спільного господарства, не мають спільного бюджету, втратили почуття любові та поваги, миритися не бажають. Згідно свідоцтва про народження відповідач є батьком [PERSON] [INFO]. Згідно ст. 180 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття, а у відповідності до ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів, суд враховує стан здоров'я дитини, матеріальне становище дитини та платника аліментів На підставі ст. 183 СК України частка заробітку, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Як вбачається із ст. 184 СК України, якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, частину доходу одержує в натурі, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення, суд за заявою платника або одержувача може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Суд вважає, що сім'я розпалася остаточно, розлад носить стійкий і тривалий характер, збереження сім'ї неможливе, дальніше перебування у шлюбі недоцільне і веде до загострення взаємовідносин, шлюб існує формально, а тому його слід розірвати та зобов'язати відповідача сплачувати аліменти на утримання дочки [PERSON] [INFO], судові витрати поклавши на відповідача.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-02-09 00:00:00

Позивач звернулась до суду з позовом до відповідача про розірвання шлюбу та стягнення аліментів, посилаючись на те, що 04.08.1999 року між ними у відділ реєстрації актів цивільного стану Мінського районного управління юстиції в м.Києві було укладено шлюб, про що здійснено актовий запис № 919. Від шлюбу мають сина - [PERSON], [INFO]. Сімейне життя з відповідачем не склалось через відсутність взаєморозуміння, поваги, довіри в сімейних стосунках, які призвели до розпаду сім'ї. З 22.09.2008 року сторони проживають окремо. Дитини проживає разом з позивачем. Вважає подальше спільне життя з відповідачем та збереження сім'ї неможливим. Просила суд розірвати шлюб, укладений між нею та відповідачем, стягнути з відповідача аліменти на утримання дитини в розмірі 1/4 частини заробітку (доходу), але не менше 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно, починаючи від дня пред'явлення позову і до досягнення дитиною повноліття. В судовому засіданні позивач позовні вимоги підтримала в повному обсязі, просила їх задовольнити. Відповідач в судовому засіданні позовні вимоги визнав. Заслухавши пояснення сторін по справі, дослідивши матеріали справи, суд встановив наступне. Судом встановлено, що сторони перебувають в зареєстрованому шлюбі, який був укладений 04.08.1999 року у відділ реєстрації актів цивільного стану Мінського районного управління юстиції в м.Києві, про що здійснено актовий запис № 919 (а.с.5). Сторони мають сина - [PERSON], [INFO] (а.с.6). Відповідно до ст. 112 Сімейного кодексу України, суд з'ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітніх дітей та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. З позовної заяви, пояснень сторін по справі вбачається, що подальше спільне життя та збереження сім'ї неможливе, надання строку на примирення є недоцільним. У відповідності до ст. 180 СК України, батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно ст. 181 ч. 3 СК України, за рішенням суду кошти на утримання дитини присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі. Враховуючи вимоги ст. 182, 181, 183 СК України, враховуючи матеріальне становище сторін, інші обставини, що мають істотне значення, суд вважає, що позов в частині сплати аліментів підлягає частковому задоволенню, а аліменти повинні бути стягнуті у розмірі 1/4 частини від заробітку (доходу) щомісячно, але не менше 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку на кожну дитину до досягнення дитиною повноліття, починаючи з дня пред'явлення позову, а саме з 25.10.2013 року. На підставі п.1 ст.367 ЦПК України, рішення суду в межах суми платежу за один місяць підлягає обов'язковому негайному виконанню. Відповідно до ч.3 ст. 88 ЦПК України суд присуджує до стягнення з відповідача на користь держави судові витрати в сумі 229,40 грн. На підставі викладеного та

Outcome: partial
Jurisdiction: civil
Date: 2019-03-13 00:00:00

Позивач звернулась до суду з позовом до відповідача про розірвання шлюбу та стягнення аліментів посилаючись на те, що 21 вересня 2013 року вона та відповідач зареєстрували шлюб, від якого сторони мають спільну дитину. Шлюбні стосунки фактично припинені через відсутність розуміння та постійні сварки, тому просила шлюб розірвати. Крім того позовна заява містить позовні вимоги щодо стягнення з відповідача на користь позивача аліментів на утримання малолітньої дитини - [PERSON], [INFO], в розмірі 1/4 частини всіх його видів заробітку (доходу) щомісячно, але не менш ніж 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи стягнення з 21 грудня 2018 року та до досягнення дитиною повноліття. Рішенням Амур-Нижньодніпровського районного суду с. Дніпропетровська від 12.03.2019 року позовні вимоги позивача про розірвання шлюбу задоволено. Рішення щодо позовних вимог про стягнення аліментів не ухвалено. Як встановлено в п. 1 ч. 1 ст. 270 ЦПК України, суд, що ухвалив рішення, може за заявою осіб, які беруть участь у справі, чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, стосовно певної позовної вимоги, з приводу якої сторони подавали докази і давали пояснення, не ухвалено рішення. Відповідно до ч. 4 ст. 270 ЦПК України вирішення питання про ухвалення додаткового рішення вирішується без повідомлення сторін. Суд дослідивши докази по справі, вважає позовні вимоги щодо стягнення аліментів обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню з наступних підстав. Так, судом встановлено, що сторони перебували у шлюбі, від якого мають малолітню дитину - [PERSON], [INFO], що проживає з позивачем. У добровільному порядку матеріальну допомогу на утримання дитини та дружини відповідач не надає. Відповідно до ст. 180 Сімейного Кодексу України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно ч. 3 ст. 181 Сімейного Кодексу України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Статтею 183 СК України передбачено, що частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Відповідно до ст. 182 Сімейного Кодексу України при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров'я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 4) інші обставини, що мають істотне значення. Також, відповідно до ст. 141 ЦПК України з відповідача на користь держави підлягають стягненню судові витрати по справі, що складаються з судового збору в розмірі 768, 40 грн. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-02-22 00:00:00

Позивач звернулась до суду з позовом до відповідача про розірвання шлюбу та стягнення аліментів, посилаючись на те, що з відповідачем 20 вересня 2010 р. зареєструвала шлюб. Від шлюбу є неповнолітній син - [PERSON], [INFO] Причиною розірвання шлюбу стало те, що у неї з відповідачем з 2012 року сімейні відносини погіршувалися та в кінцевому результаті призвели до того, що відповідач покинув її з дитиною та переїхав до іншого міста. Зазначає, що працює помічником вихователя у дошкільному навчальному закладі № 38 м. Чернівці з 02 червня 2014 року, але одній їй важко утримувати малолітнього сина. Тому просить розірвати шлюб та стягнути з відповідача на її користь на утримання дитини аліменти в твердій грошовій сумі, розмір якої визначити по 2000 грн. щомісяця до досягнення ним повноліття. Позивач в судовому засіданні позов підтримала повністю і в своєму поясненні підтвердила обставини, викладені в позовній заяві . Відповідач та його представник в судовому засіданні позов визнали частково і пояснили, що він згідний на розірвання шлюбу, а також згідний сплачувати аліменти на утримання дитини, але в розмірі 800 грн. на місяць. Заслухавши пояснення позивачки, відповідача та його представника, дослідивши письмові докази по справі, суд вважає, що позов підлягає задоволенню частково. В судовому засіданні встановлено, що факти, викладені в позовній заяві, знайшли своє підтвердження. Сім'я подружжя розпалася, її зберегти неможливо, а тому шлюб між ними потрібно розірвати. Разом з тим суд вважає, що з відповідача на користь позивачки дійсно необхідно стягувати аліменти в твердій сумі на утримання дитини, але не в розмірі, як це просить позивачка, а в сумі 1000 грн. на щомісячно, 243,60 грн. на користь позивачки - витрати по сплаті судового збору та на користь держави судовий збір в сумі 243,60 грн. Визначаючи такий розмір аліментів суд виходить з таких обставин, як обезцінення української валюти - гривні, що відбулося значне подорожчання всіх товарів споживання, зокрема продуктів харчування, одягу, взуття тощо, які необхідні для забезпечення мінімальних потреб дитини сторін.

Outcome: partial
Jurisdiction: civil
Date: 2014-11-10 00:00:00

Позивач звернулась до суду з позовом до відповідача про розірвання шлюбу та стягнення аліментів, посилаючись на те, що з відповідачем по справі, [PERSON], вони вступили в зареєстрований шлюб 20 січня 2012 року. Від шлюбу в них народився син [PERSON], [INFO]. Вважає, що причиною розпаду їхнього шлюбу стало те, що спільне життя з відповідачем не склалося у зв'язку з тим, що в них різні погляди на життя та різні характери, що суперечать інтересам кожного з них, вважає, що сім'я розпалася і її збереження не можливо і просила розірвати шлюб. Оскільки відповідач добровільно матеріальної допомоги не надає, в зв'язку з чим ставить їхню сім'ю в тяжке матеріальне становище. Тому у позивача виникла необхідність у стягненні з відповідача аліментів на утримання малолітньої дитини. У зв'язку з тим, що малолітній дитині виповнилось лише один рік, вважає за доцільне після розірвання шлюбу визначити місце проживання та перебування дитини разом із матір'ю, оскільки дитина перебуває на грудному вигодуванні, потребує постійного догляду та піклування, які може надати тільки вона. Позовні вимоги позивача підтверджуються позовною заявою та доданими до неї документами. Представник позивача в судовому засіданні позов підтримав повністю та просив його задовольнити. Відповідач в судове засідання не з'явився, надав заяву про розгляд справи у його відсутність, позовні вимоги визнав повністю. Судом встановлено, що фактичні шлюбні відносини сторін припинилися, сторони однією сім'єю не проживають більше 6-ти місяців, спільне господарство сторони не ведуть, відповідач не бажає виконувати свої зобов'язання і не приймає участі в утриманні та вихованні дитини. Відповідно до ч.2 ст.112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Відповідно до ст.180 СК України, батьки зобов'язані утримувати дітей до досягнення ними повноліття. Суд вважає, що позов обґрунтований та документально підтверджений і підлягає до задоволення. На підставі викладеного,

Outcome: approved