Jurisdiction: civil
Date: 2017-04-04 00:00:00

позивач звернулась до Бориспільського міськрайонного суду Київської області з даним позовом про стягнення з відповідача аліментів на її користь на утримання повнолітньої доньки [PERSON], 08. 11.1998 року народження, в розмірі ? частки від отримуваного всього його доходу щомісяця до досягнення нею двадцяти трьох років, починаючи з дня подання заяви до суду. Свої вимоги позивач обґрунтовує тим, що вона перебувала з відповідачем в зареєстрованому шлюбі, який було розірвано 26.09.2000 року. Від шлюбу у них народилась донька [PERSON], [INFO]. Крім того позивач зазначає, що після розлучення з відповідачем, донька залишилась проживати з нею та рішенням Бориспільського міськрайонного суду від 03.03.2000 року ухваленого у справі № 2-590, було стягнуто аліменти на її користь аліменти в розмірі на утримання доньки до досягнення нею повноліття. Після досягнення дитиною повноліття, відповідач не сплачує аліменти та матеріальної допомоги не надає. Позивач також вказує, що доньці виповнилось 18 років, вона навчається на денній формі навчання у вищому навчальному закладі «Національний Університет харчових технологій» та потребує матеріальної допомоги. У судовому засіданні представник позивача [PERSON] позовні вимоги підтримала та просила задовольнити, додатково пояснила, що відповідач сплачував аліменти в зазначеному позивачем розмірі до досягнення дочкою повноліття, і цей факт, а також та обставина, розмір заробітної плати у відповідача збільшився, свідчать про те, що він матеріально спроможний сплачувати аліменти в розмірі ? частки від заробітку. Представник відповідача [PERSON] позовні вимоги визнав частково та пояснив, що від утримання дочки відповідач не ухиляється, сплачував аліменти та буде продовжувати надавати допомогу, але просить враховувати, що на утриманні відповідача знаходяться ще троє малолітніх дітей і дружина, яка здійснює догляд за дитиною до трьох років, та визначити аліменти в розмірі 1/6 частини заробітку. Він також просить врахувати, що зросли ціни, зокрема на комунальні послуги і сплачувати аліменти, як раніше відповідача не спроможний, оскільки раніше утримувати сімю відповідачу допомагала дружина і її мати, а зараз він єдиний утримує дружину і дітей. Заслухавши пояснення представників сторін, перевіривши їх повноваження, дослідивши матеріали даної цивільної справи, суд вважає, що позов підлягає частковому задоволенню з наступних підстав. У судовому засіданні встановлено, що 06.06.1998 року було зареєстровано шлюб між [PERSON] та [PERSON], та після одруження присвоєні прізвища : чоловіку «Хижняк», дружині «Хижняк», в якому у них народилась донька [PERSON], [INFO], що підтверджується свідоцтвом про одруження серії І-ВК №166815, виданим відділом реєстрації актів громадянського стану Бориспільського міськвиконкому Київської області від 06.06.1998 року (а.с. 3) та свідоцтвом про народження серії ІІ-БК №255208, виданим відділом реєстрації актів громадянського стану Бориспільського міськвиконкому Київської області 03 грудня 1998 року (а.с. 4). З долучених до позовної заяви копій документів встановлено, що шлюб між сторонами було розірвано, про що зроблений відповідний актовий запис №188 від 26 вересня 2000 року, та присвоєні прізвища після розірвання шлюбу : громадянина «Хижняк» та громадянки «Воловода», що підтверджується свідоцтвом про розірвання шлюбу серії 1-БК №300405, виданим відділом реєстрації актів громадянського стану Бориспільського міського управління юстиції Київської області від 22 липня 2003 року (а.с. 5). На підставі укладеного шлюбу, позивачем було змінено прізвище з «Воловода» на «Булава», що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії 1-ОК № 008745, виданим Відділом реєстрації актів цивільного стану Бориспільського міськрайонного управління юстиції Київської області від 26 червня 2010 року (а.с. 6). Встановлено, що повнолітня донька сторін, третя особа у справі, [PERSON], [INFO], є студенткою 1-го курсу денної форми навчання в Національному університеті харчових технологій та закінчить навчання 30 червня 2020 року, що підтверджується довідкою від 07.11.2016 № 23-4497 (а. с. 10). Відповідно до ст. 199 Сімейного кодексу України, якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у звязку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобовязані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Відповідно до вимог ст. ст. 182, 200 Сімейного кодексу України суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням стану здоровя та матеріального становища дитини, стану здоровя та матеріального становища платника аліментів, наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина, інші обставини, що мають істотне значення. Відповідно до ч. 2 ст. 200 Сімейного кодексу України при визначенні розміру аліментів з одного з батьків суд бере до уваги можливість надання утримання другим з батьків, своїми дружиною, чоловіком та повнолітніми дочкою, сином. Встановлено, що відповідач [PERSON], [INFO], є особою працездатного віку, працевлаштований водієм в ТОВ «Підприємство «Троїцька Артіль», на утриманні має трьох дітей : [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO], що підтверджується копіями свідоцтв про народження дітей (а.с. 41-43) та довідками з місця роботи (а.с. 53-55). Крім того, встановлено, що дохід відповідача за період з 01.08.2016 по 31.01.2017 склав 10\~950,00 гривень, а саме : серпень листопад 2016 року по 1500 гривень, грудень 2016 року 1700 гривень та січень 2017 року 3\~250 гривень (а.с. 55). Представниками сторін визнано, що відповідач [PERSON] сплачував на користь позивача аліменти на утриманні їх дочки [PERSON], [INFO], до досягнення дочкою повноліття в розмірі ? його заробітку, що також підтверджується довідкою про дохід відповідача від 16.02.2017 року №6 (а.с.55). Проте, ця обставина не може бути підставою для стягнення аліментів на повнолітню дочку в раніше визначеному судом розмірі, в якому з відповідача стягувались аліменти до повноліття дочки. Так, на утриманні відповідача знаходяться ще троє малолітніх дітей від другого шлюбу, а також дружина [PERSON], яка згідно з актом обстеження житлово-побутових умов відповідача від 01.03.2016 року не працює, перебуває у відпустці по догляду за дитиною трьох років (а.с.45). Розмір заробітку відповідача встановлений на рівні мінімальної заробітної плати, визначеної Законом України «Про Державний бюджет України на 2017 рік», та з січня 2017 року становить 3250 гривень (а.с.55). Враховуючи кількість осіб, яким відповідно до закону відповідач повинний надавати матеріальне утримання (дружина та троє малолітніх від другого шлюбу та повнолітня дочка від першого шлюбу), а також враховуючи самого відповідача, розмір частки доходу відповідача, яка припадає на 1 особу, становить саме зазначену відповідачем 1/6 частку його заробітку (доходу). При цьому суд враховує, що розмір аліментів, які отримувала позивач на утримання їх з відповідачем дочки до її повноліття, в грошовому вираженні складав в листопад-грудні 2016 року (до підвищення заробітку відповідача) - 459,30грн. та 491,10 грн., проте з урахуванням тієї обставини, що розмір заробітної плати відповідача збільшився майже вдвічі (з 1700,00грн. в грудні 2016 року до 3250 грн.. в січні 2017 року) сума аліментів в грошовому вираженні в розмірі 1/6 частки заробітку відповідача не зменшиться. Суд також враховує, що позивачем при зверненні з позовом до суду не були враховані вищевикладені обставини щодо сімейного та матеріального стану відповідача, а також не було надано доказів щодо розміру фактичних щомісячних витрат на утримання повнолітньої дочки. Таким чином, суд прийшов до висновку, що заявлені позивачем позовні вимоги підлягають частковому задоволенню, а саме, що з відповідача слід стягнути на користь позивача аліменти на утримання повнолітньої доньки [PERSON] в розмірі 1/6 частини його щомісячного доходу, який відповідач має можливість сплачувати. Судові витрати по даній справі складає судовий збір в сумі 551 гривня 20 копійок, від сплати якого позивач звільнена при зверненні з позовом до суду, які відповідно до вимог ст. 88 ЦПК України підлягають стягненню з відповідача на користь держави. Відповідно до вимог пункту 1 частини 1 статті 367 ЦПК України суд зобовязаний допустити негайне виконання рішення про стягнення аліментів в межах суми платежу за один місяць. На підставі викладеного,

Outcome: partial