Jurisdiction: civil
Date: 2015-12-09 00:00:00

Позивач звернулась в суд з позовом до Луцької міської ради про визнання права власності на спадкове майно. Свій позов мотивує тим, що 01.07.2014 року померла її мати [PERSON]. Після її смерті відкрилась спадщина, яка складається з кооперативної квартири [ADDRESS]. Після своєї смерті [PERSON] заповіту не залишила. Вказує, на те що вона (позивач) є спадкоємцем першої черги. Спадщину після смерті матері [PERSON] прийняла шляхом звернення з відповідною заявою до нотаріуса. Однак, їй було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину через відсутність правовстановлюючих документів. А тому, просить визнати за нею право власності на спадкове майно після смерті [PERSON], яка померла 01.07.2014 року, а саме на кооперативну квартиру [ADDRESS], що у м.Луцьку, Волинської області . Позивач [PERSON] до початку розгляду справи подала суду заяву про розгляд справи у її відсутності, позов підтримує в повному обсязі. Представник відповідача в судове засідання не зявилась, подала суду заяву про розгляд справи у її відсутності, зазначила, що при вирішенні даного спору права та законні інтереси територіальної громади м.Луцька, в особі якої діє Луцька міська рада порушені не будуть, оскільки даний спір стосується приватного майна фізичних осіб (а.с.35). Розгляд справи здійснювався за відсутності осіб, які беруть участь у справі, без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу, що відповідає вимогам ч. 2 ст.197 ЦПК України. Дослідивши письмові докази в справі, суд приходить до висновку, що позов підставний та підлягає до задоволення. Як вбачається з свідоцтва про смерть серії 1-ЕГ № 156791 (а.с. 4), спадкодавець [PERSON] померла 01 липня 2014 року. Після смерті [PERSON] відкрилась спадщина на належне їй майно. Позивач [PERSON] є дочкою останньої. Даний факт підтверджується свідоцтвом про народження серії І-ЕГ № 467029, копія якого міститься в матеріалах справи (а.с.5). Відповідно до вимог ст. 1217 ЦК України, спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Судом встановлено, що на випадок своєї смерті спадкодавець [PERSON] заповіту не оформляла. Відповідно до ст.1261 ЦК України, у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. З матеріалів справи вбачається, що спадкоємцем першої черги за законом є також [PERSON] - чоловік спадкодавця. Проте, він відмовився від прийняття спадщини, подавши відповідну заяву до нотаріальної контори (а.с.9). Згідно ст.1297 ЦК України спадкоємець, який прийняв спадщину, у складі якої є нерухоме майно, зобов'язаний звернутись до нотаріуса за видачею йому свідоцтва про право на спадщину на нерухоме майно. У відповідності до ст.1298 ЦК України позивач в установлений законом строк звернулась до нотаріуса з заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину після смерті матері [PERSON], а саме кооперативну квартиру [ADDRESS]. Однак, отримати свідоцтво про право власності на спадщину - позивач не має можливості, оскільки відсутні правовстановлюючі документи на вказане майно. Даний факт стверджується копією постанови про відмову у вчинені нотаріальної дії від 29 жовтня 2015 року (а.с. 11). Статтею 1296 ч.3 ЦК України передбачено, що відсутність свідоцтва про право на спадщину не позбавляє спадкоємця права на спадщину. Проаналізувавши зібрані і досліджені в судовому засіданні докази, суд приходить до висновку про те, що позов слід задовольнити та визнати за позивачем право власності, в порядку спадкування за законом, на спадкове майно, а саме: кооперативну квартиру [ADDRESS], що у м.Луцьку, Волинської області, після смерті [PERSON], яка померла 01 липня 2014 року.

Outcome: approved