Jurisdiction: civil
Date: 2014-09-29 00:00:00

Позивач звернулась до суду з позовом до відповідача про визнання батьківства та стягнення аліментів на утримання їхнього сина - [PERSON], [INFO], посилаючись на те, що син знаходиться на її утриманні, відповідач є її батьком, проте запис про батьківство у відповідному свідоцтві про народження зроблений відповідно до ч. 1 ст. 135 Сімейного кодексу України у зв'язку з відмовою [PERSON] подати до органів РАЦС відповідну заяву. Відповідач не приймає участі в матеріальному забезпеченні дитини, хоча має таку можливість. Відповідач має сталий дохід, тому [PERSON] просить суд стягнути з відповідача на її користь аліменти на утримання їх сина до досягнення ним повноліття в розмірі 1 000,00 грн., починаючи із дня пред'явлення даного позову до суду. В судовому засіданні позивач позов підтримала з підстав у ньому викладених. Відповідач у судовому засіданні позовні вимоги визнав частково, а саме: визнав своє батьківство по відношенню до малолітнього [PERSON], а також аліменти у розмірі 650,00 грн. Вислухавши сторони, дослідивши матеріали справи суд приходить до наступного. Судом у межах заявлених позовних вимог, наявними у справі доказами встановлені наступні факти та відповідні їм правовідносини. Згідно ст.3 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Відповідно до ст. 11 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненнями фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Особа, яка бере участь у справі, розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. Згідно ст.10 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставі своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Судом встановлено, що у свідоцтві про народження [PERSON], [INFO], його батьками зазначені: [PERSON] та [PERSON] (а. с. 6). З пояснень наданих сторонами у судовому засіданні вбачається, що батьком [PERSON], [INFO], є [PERSON]; останній не заперечував даний факт. Таким чином судом встановлено, що відповідач є батьком малолітнього [PERSON], [INFO], який знаходиться на утриманні матері. Позивач самостійно не може у повному обсязі забезпечувати потреби малолітньої дитини. Правовідносини, що виникли між сторонами регулюються нормами Сімейного Кодексу України. Відповідно до положень ч.ч. 3, 4 ст. 128 Сімейного кодексу України позов про визнання батьківства може бути пред'явлений матір'ю, опікуном, піклувальником дитини, особою, яка утримує та виховує дитину, а також самою дитиною, яка досягла повноліття. Позов про визнання батьківства приймається судом, якщо запис про батька дитини у Книзі реєстрації народжень вчинено відповідно до частини першої статті 135 цього Кодексу. Згідно з ч. 1 ст. 135 Сімейного кодексу України при народженні дитини у матері, яка не перебуває у шлюбі, у випадках, коли немає спільної заяви батьків, заяви батька або рішення суду, запис про батька дитини у Книзі реєстрації народжень провадиться за прізвищем та громадянством матері, а ім'я та по батькові батька дитини записуються за її вказівкою. Таким чином, а також приймаючи до уваги, що відповідач визнає себе батьком малолітнього [PERSON], [INFO], суд вважає позовні вимоги в частині визнання батьківства такими, що підлягають задоволенню. Відповідно до ст.180 Сімейного Кодексу України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно ч.3 ст.181 Сімейного Кодексу України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Згідно приписів 184 Сімейного Кодексу України якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, частину доходу одержує в натурі, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення, суд за заявою платника або одержувача може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Розмір аліментів, визначений судом у твердій грошовій сумі, підлягає індексації відповідно до закону. Якщо розмір аліментів, визначений судом у твердій грошовій сумі, менше мінімального розміру, передбаченого частиною другою статті 182 цього Кодексу, то дитині призначається відповідно до закону державна допомога в розмірі різниці між визначеним розміром аліментів і 30 відсотками прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Відповідно до ч.1 ст.191 Сімейного Кодексу України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову. Вирішуючи питання про розмір аліментів, які слід стягнути з відповідача на користь позивача, приймаючи до уваги те, що відповідач не має офіційного місця роботи, у зв'язку з чим має мінливий дохід, проте достатній для утримання дитини, суд вважає необхідним стягувати з відповідача на користь позивача аліменти на утримання їх малолітнього сина - [PERSON], [INFO], у розмірі 1 000,00 грн., починаючи стягнення з дня пред'явлення позову щомісячно до досягнення дитиною повноліття, задовольнивши таким чином позовні вимоги позивача по даній цивільній справі. Крім цього, відповідно до ч.2 ст. 367 ЦПК України суд вважає необхідним рішення суду в частині стягнення аліментів за один місяць допустити до негайного виконання. На підставі викладеного та

Outcome: approved