Jurisdiction: civil
Date: 2015-05-25 00:00:00

Позивач звернулась до суду з позовом до відповідача про розірвання шлюбу та стягнення аліментів на дитину, посилаючись на те, що вона перебуває у шлюбі з відповідачем з 02.05.2004 року. Від шлюбу мають неповнолітню дитину дочку [PERSON], [INFO] З лютого 2015 року припинили шлюбні стосунки та не виконують сімейних обов'язків щодо іншого з подружжя. Відповідач не приймає участі у вихованні дитини та не надає ніякої допомоги на утримання дитини. Сімейне життя з відповідачем не склалось, у них часто виникали сварки та конфлікти з різних питань, зумовлені несхожістю характерів та світоглядом. Подальше примирення та збереження шлюбу неможливі та будуть суперечити її інтересам та інтересам її дитини. В зв'язку з цим просить шлюб розірвати, відновити їй дошлюбне прізвище «[PERSON]», стягнути з відповідача аліменти на утримання дитини в розмірі 1/4 частини всіх видів заробітку, судові витрати покласти на відповідача. В судовому засіданні позивач підтримала позовні вимоги, посилаючись на вищевикладені обставини. Відповідач позов визнав. Вислухавши пояснення сторін, вивчивши письмові матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню, враховуючи наступне. Судом встановлено: сторони перебувають в шлюбі, зареєстрованому 02 травня 2004 року виконкомом Борівської селищної ради Фастівського району Київської області. Від шлюбу мають дитину: дочку [PERSON], [INFO], батьком дитини є відповідач, що підтверджено свідоцтвом про народження (а.с.6). Спільне життя не склалось через різні погляди на сім'ю та відсутність взаєморозуміння, фактично шлюбні відносини між сторонами припинено, з лютого 2015 року сторони припинили шлюбні стосунки, примирення між ними неможливе, тому на думку суду подальше збереження шлюбу суперечить інтересам сторін та дітей. Відповідно до статті 113 СК України, особа, яка змінила своє прізвище у зв'язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Відповідачка заявила суду про бажання відновити дошлюбне прізвище «[PERSON]». Відповідно до ст. 180 Сімейного кодексу України батьки зобов'язані утримувати дітей до досягнення ними повноліття. Дитина проживає з позивачкою та перебуває на її утриманні, що підтверджено довідкою Борівської селищної ради за №392 від 06.05.2015 року (а.с.8). Відповідач добровільно матеріальної допомоги на утримання дитини не надає, тому суд погоджується з вимогою позивача щодо стягнення аліментів в частковому відношенні до заробітку, а саме в розмірі 1/4 частини всіх видів заробітку на утримання дитини до досягнення нею повноліття. Відповідно до п.3 ч. 1 ст. 5 ЗУ «Про судовий збір» від сплати судового збору звільняються позивачі за подання позовів про стягнення аліментів. Ч. 3 ст. 88 ЦПК України передбачає, що якщо позивача, на користь якого ухвалено рішення, звільнено від сплати судового збору, він стягується з відповідача в дохід держави пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог. Таким чином з відповідача необхідно стягнути на користь держави судовий збір в сумі 243 грн. 60 коп. Крім того враховуючи положення ч. 1 ст. 88 ЦПК України, яка передбачає, що стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь позивача сплачений нею судовий збір в сумі 243 грн. 60 коп., що підтверджено квитанцією (а.с.1). Суд також вважає необхідним допустити негайне виконання рішення суду в частині стягнення аліментів відповідно до ст.367 ЦПК України.

Outcome: approved