Jurisdiction: civil
Date: 2016-03-30 00:00:00

Позивач звернулась до суду з позовом до [PERSON] міської ради Донецької області про визнання права власності на житловий будинок в порядку спадкування. В обґрунтування позову зазначила, що 06.10.2008 р. померла [PERSON], спадкоємцем якої був [PERSON], який прийняв спадщину, що складається з житлового будинку 43 по вул. Клари Цеткін ( [PERSON]) у м. Краматорську Донецької області і земельної ділянки, отримавши свідоцтво про право на спадщину, але право власності на цей будинок не зареєстрував у БТІ м. Краматорська. Ця земельна ділянка та будинок належали [PERSON] на підставі договору купівлі продажу, посвідченого 16.12.2005 р. Другою державною нотаріальною конторою. З 2011 р. вона перебувала з [PERSON] у фактичних шлюбних відносинах та мешкали разом цьому будинку. В зареєстрованому шлюбі [PERSON] не перебував, дітей не має. 13.08.2015 р. [PERSON] помер, але за життя зробив розпорядження, яким все належне йому майно заповів їй, заповіт був посвідчений 24.04.2015 р. Вона є єдиним спадкоємцем після смерті спадкодавця. Звернувшись до нотаріуса про видачу свідоцтва про спадщину, їй було відмовлено, оскільки спадкодавцем за життя не було проведено належної реєстрації права власності на будинок у БТІ. Просила визнати за нею право власності на зазначений будинок в порядку спадкування. У судове засідання позивач та представник позивача не зявились, надали до суду заяву про розгляд справи у їх відсутність, просили задовольнити позовні вимоги. Представник відповідача [PERSON] міської ради за довіреністю [PERSON], у судове засідання не зявився, надав до суду заяву про розгляд справи у його відсутність, проти задоволення позовних вимог не заперечує. Відповідно до ч. 2 ст. 197 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось, оскільки були відсутні особи, які беруть участь у справі. Повно та всебічно дослідивши матеріали цивільної справи, суд встановив такі обставини справи та визначені відповідно до них правовідносини. Судом встановлено, що будинок 43 по вул. Клари Цеткін у м. Краматорську Донецької області належав на підставі договору купівлі продажу жилого будинку та земельної ділянки від 16.12.2005 р. [PERSON]. (а.с. 7-11) Відповідно до свідоцтва про право на спадщину за законом від 28.07.2009 р., [PERSON] є спадкоємцем цілої частки майна [PERSON], померлої 06.10.2008 р., що складається з жилого будинку з допоміжними будівлями та спорудами № 43 по вул. Клари Цеткін у м. Краматорську Донецької області. (а.с. 12) Як видно з матеріалів цивільної справи, [PERSON] помер 13.08.2015 р., що підтверджується копією свідоцтва про смерть серії І-НО № 928502, виданого відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби [PERSON] міського управління юстиції у Донецькій області 13.08.2015 р., актовий запис № 2256. (а.с. 13) Згідно заповіту, складеного 24.04.2015 р. о 09.00 год., [PERSON] заповів все його майно, позивачу [PERSON] (а.с. 14) Позивач [PERSON] відповідно до витягів про реєстрацію у Спадковому реєстрі від 01.03.2016 р. є спадкоємцем спадкодавця [PERSON], їй видавались свідоцтва про право на спадкове майно кошти та земельну ділянку. (а.с. 15-19) Постановою державного нотаріуса Другої краматорської державної нотаріальної контори [PERSON] від 03.03.2016 р. позивачу [PERSON] було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом на житловий будинок, оскільки спадкодавцем [PERSON] не було зареєстровано у встановленому законом порядку право власності на зазначений житловий будинок. (а.с. 21-22) Відповідно до абз. 3 ч. 2 ст. 331 ЦК, якщо право власності на нерухоме майно відповідно до закону підлягає державній реєстрації, право власності виникає з моменту державної реєстрації. Відповідно до ч. 3. ст. 3 Закону України від 01 липня 2004 року «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень», права на нерухоме майно, які підлягають державній реєстрації відповідно до цього Закону, виникають з моменту такої реєстрації. Відповідно до ч. 4 ст. 3 зазначеного Закону, права на нерухоме майно, що виникли до набрання чинності цим Законом, визнаються дійсними у разі відсутності їх державної реєстрації, передбаченої цим Законом, за таких умов: якщо реєстрація прав була проведена відповідно до законодавства, що діяло на момент їх виникнення, або якщо на момент виникнення прав діяло законодавство, що не передбачало обовязкової реєстрації таких прав. Судом встановлено, що державна реєстрація права власності на житлові будинки, споруди регулювалася підзаконними нормативними актами, зокрема такими, як Інструкція про порядок реєстрації будинків та домоволодінь у містах і селищах міського типу Української РСР, затверджена заступником Міністра комунального господарства Української РСР 31 січня 1966 року, яка втратила чинність на підставі наказу Держжитлокомунгоспу від 13 грудня 1995 року № 56, Тимчасове положення про порядок реєстрації прав власності на нерухоме майно, затверджене наказом Міністерства юстиції України від 07 лютого 2002 року № 7/5 і зареєстроване в Мінюсті 18 лютого 2002 року за № 157/6445 (з подальшими змінами). Зазначені нормативні акти передбачали державну реєстрацію будівель, споруд, державну реєстрацію права власності на нерухоме майно, проте виникнення права власності на будинки, споруди не залежало від державної реєстрації до часу набрання чинності Цивільного кодексу України та Закону України від 01 липня 2004 року «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень». Згідно п. 23 Постанови Пленуму Верховного суду України від 30.05.2008 №7 «Про судову практику у справах про спадкування», свідоцтво про право на спадщину видається за письмовою заявою спадкоємців, які прийняли спадщину в порядку, установленому цивільним законодавством. За наявності умов для одержання в нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину вимоги про визнання права на спадщину судовому розглядові не підлягають. У разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження. Таким чином, суд прийшов до висновку про задоволення позовних вимог позивача [PERSON] про визнання права власності на житловий будинок в порядку спадкування. На підставі викладеного,

Outcome: approved