Jurisdiction: civil
Date: 2014-07-23 00:00:00

Позивач звернулась до суду з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за договором купівлі - продажу, в обґрунтування своїх позовних вимог зазначила, що між нею та відповідачем було укладеного договір купівлі продажу від 02.11.2012 року житлового будинку [ADDRESS]. даний договір було посвідчено приватним нотаріусом Харківського міського нотаріального округу [PERSON] та зареєстровано в реєстрі за № 8470. Відповідно до умов зазначеного договору продаж будинку здійснено за 141600,00 гривень з яких 119200,00 гривень позивач отримала до підписання договору, а 22400,00 гривень відповідач зобов'язувалась сплатити позивачу до 01.02.2013 року і остаточний розрахунок підтверджується заявою позивача посвідченої нотаріусом. Однак, як зазначає позивач відповідач свої зобов'язання за договором в цій частині не виконала і не сплатила їй 22400,00 гривень, що призвело до порушення її майнових прав та завдало шкоди. Посилаючись на зазначені обставини на положення Цивільного Кодексу України, позивач просила суд стягнути з відповідача на її користь 22400,00 гривень заборгованість за договором; 841,38 гривень - 3% річних від простроченої суми; 3103,46 гривень - пеня в розмірі подвійної облікової ставки НБУ від суми заборгованості за кожен день прострочення; 2000,00 гривень - витрати на правовому допомогу та 263,45 гривень судового збору. Позивач та її представника в судове засідання не з'явились, надали до суду заяву про слухання справи за їх відсутності, позовні вимоги підтримали, просили їх задовольнити. Відповідача в судове засідання не з'явилась, про день та час розгляду справи повідомлялась своєчасно та належним чином, про свідчать матеріали справи про направлення на адресу її реєстрації судових повісток, які повернулися до суду за закінченням терміну зберігання. За таких обставин, враховуючи положення ч.5 ст. 74 ЦПК України - у разі відсутності осіб, які беруть участь у справі, за адресою їх місця проживання чи місця перебування, зареєстрованою у встановленому законом порядку, вважається, що судовий виклик або судове повідомлення вручене їм належним чином, положення статей 77, 169 ЦПК України, суд вважає за можливе, з метою дотримання розумних строків розгляду справи (стаття 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, 1950 року), розглянути справу за наявними в матеріалах справи доказами в заочному порядку. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного. Відповідно до копії договору купівлі - продажу від 02.11.2012 року між сторонами по справі було укладено вказаний договір предметом якого є будинок [ADDRESS]. Як вбачається з пункту 3 зазначеного договору, продаж будинку здійснено за 141600,00 гривень, з яких 119200,00 гривень [PERSON] (позивач) отримала від [PERSON] (відповідач) до підписання договору, а 22400,00 гривень [PERSON] зобов'язувалась сплатити позивачу до 01.02.2013 року і остаточний розрахунок підтверджується заявою позивача посвідченої нотаріусом. Даний договір підписано сторонами по справі, посвідчено приватним нотаріусом Харківського міського нотаріального округу [PERSON] та зареєстровано в реєстрі за № 8470. Згідно копії заяви позивача від 30.11.2013 року (а.с. 5) адресованої приватному нотаріусу [PERSON], [PERSON] зверталася до відповідача з вимогою про повернення боргу, однак відповідно до відповіді нотаріуса [PERSON] від 26.02.2014 року вих.. № 117/01-16 (а.с. 6), [PERSON] вимогу про повернення боргу не отримала, оскільки лист повернувся на адресу нотаріуса в зв'язку з закінченням строку зберігання на поштовому відділенні. Таким чином, суд приходить до висновку, що відповідач свої зобов'язання за договором купівлі - продажу від 02.11.2012 року в частині сплати боргу в сумі 22400,00 гривень не виконала, доказів, які спростовували позовні вимоги та доводи позивача до суду не надала. Статтею 526 Цивільного Кодексу України встановлено, що зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Згідно статті 625 ЦК України, боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. З огляду на викладене суд приходить до висновку, що позовні вимоги позивача в частині стягнення з відповідача заборгованості за договором купівлі - продажу в розмірі 22400,00 гривень та трьох відсотків річних від простроченої суми в розмірі 841,38 гривень, підлягають задоволенню. Що стосується позовних вимог позивача в частині стягнення з відповідача на її користь пені в розмірі подвійної облікової ставки НБУ від суми заборгованості за кожен день прострочення з посиланням при цьому на положення ЗУ України «Про відповідальність за несвоєчасне виконання грошових зобов'язань» N 543/96-ВР, від 22.11.1996 року, то останні задоволенню не підлягають, оскільки як зазначено у даному Законі, цей Закон регулює договірні правовідносини між платниками та одержувачами грошових коштів щодо відповідальності за несвоєчасне виконання грошових зобов'язань. Суб'єктами зазначених правовідносин є підприємства, установи та організації незалежно від форм власності та господарювання, а також фізичні особи - суб'єкти підприємницької діяльності. Як встановлено в судом при розгляді справи відносини, що існують між сторонами виникли не з приводу здійснення ними господарської (підприємницької) діяльності і є цивільно - правовими, що регулюються Цивільним Кодексом України. Відповідно до статті 88 ЦПК України, стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Якщо позов задоволено частково, судові витрати присуджуються позивачеві пропорційно до розміру задоволених позовних вимог, а відповідачеві - пропорційно до тієї частини позовних вимог, у задоволенні яких позивачеві відмовлено. На підставі викладеного, судові витрати в частині надання правової допомоги підлягають стягненню з відповідача на користь позивача в повному обсязі - в розмірі 2000,00 гривень; судовий збір підлягає стягненню в відповідача пропорційно до задоволених вимог - в розмірі 231,84 гривня.

Outcome: partial