Jurisdiction: civil
Date: 2016-07-19 00:00:00

позивач звернулась до суду з позовом, в якому просить позбавити відповідача [PERSON] батьківських прав щодо його неповнолітнього сина - [PERSON], [INFO] В обгрунтування позовних вимог покликається на те, що перебувала з відповідачем у зареєстрованому шлюбі, який рішенням Сихівського районного суду м.Львова від 04.11.2013р. був розірваний. За час перебування у шлюбі у сторін [INFO] народився син [PERSON], який на даний час проживає з матір'ю та перебуває повністю на її утриманні. Фактично з моменту розлучення відповідач участі у вихованні спільної дитини не приймає, не цікавиться його здоров'ям, морально та матеріально не підтримує. Виховним та навчальним процесом дитини з відвідування школи, гуртків займається виключно матір. Оскільки батько - відповідач не цікавиться своїм сином, його життям та подальшою долею, матеріально не забезпечує, з метою встановлення юридичного статусу дитині, просить позбавити відповідача батьківських прав щодо його неповнолітньої дитини. В судовому засіданні позивач позов підтримала, надала пояснення аналогічні змісту позовної заяви, додатково пояснивши, що відповідач зовсім не цікавиться сином, не займається доглядом за ними, матеріально не забезпечують. Також зазначила, що не заперечує щодо вирішення питання про стягнення з відповідача аліментів при позбавленні його батьківських прав, при цьому погоджується отримувати такі на свою користь для утримання сина. Відповідач в судове засідання не з'явився, хоча у відповідності ст.76 ЦПК України належним чином повідомлявся про час та місце розгляду справи, а тому, згідно ст.ст. 169, 224 ЦПК України, суд вважає за можливе розглядати справу заочно, у відсутності відповідача, на підставі наявних у справі доказів. Представник третьої особи органу опіки та піклування Сихівської районної адміністрації ЛМР в судовому засіданні не заперечив щодо позову, просив врахувати висновок адміністрації з питання позбавлення особи батьківських прав та з врахуванням інтересів самої дитини. Заслухавши пояснення позивача, представника третьої особи, дослідивши матеріали справи, з'ясувавши дійсні обставини справи та перевіривши їх доказами, суд приходить до висновку, що позов слід задоволити з наступних підстав. Відповідно до п.2 ст.164 СК України, мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вони ухиляються від виконання своїх батьківських обов'язків. Судом встановлено, що відповідач [PERSON] являється батьком неповнолітнього [PERSON], [INFO]., що стверджується свідоцтвом про народження дитини серії [NUMBER] від 16.06.2009р. (актовий запис № 3423). Також встановлено, що сторони перебували у зареєстрованому шлюбі, який рішенням Сихівського районного суду м.Львова від 04.11.2013р. був розірваний та починаючи з того моменту і по даний час проживають окремо, спільно господарства не ведуть, жодних відносин не підтримують. Неповнолітній син сторін проживає постійно з матір'ю та перебуває повністю на її утриманні, що підтверджується довідкою ЛКП «Під Зуброю» про склад сім'ї № 552 від 17.02.2016р. Як стверджує в своєму позові позивач, батько дитини - відповідач по справі не приймає жодної участі у вихованні та навчанні сина, матеріально не допомагає, не цікавиться його життям, здоров'ям та майбутнім. Зокрема, згідно довідки № 29 наданої 18.02.2016р. СЗШ №13 відносно учня [PERSON]., 2009р., вихованням останнього займається лише мати; батько, [PERSON] не займається вихованням дитини, у школі не був жодного разу. Викладені позивачем у позові обставини, підтвердили в своїх письмових заявах також свідки [PERSON] та [PERSON] (заяви долучені до матеріалів справи). Висновком органу опіки та піклування Сихівської районної адміністрації ЛМР № 15 від 25.03.2016р. визнано за доцільне позбавити батьківських прав [PERSON] відносно дитини [PERSON], [INFO]., оскільки він, будучи батьком дитини, повністю самоусунувся від виконання своїх батьківських обов'язків, не цікавиться розвитком дитини, станом його здоров'я, вихованням та життям, не дбає про духовний, психологічний та фізичний розвиток дитини, фінансово та матеріально не допомагає. Відповідно до п.16 постанови Пленуму Верховного Суду України від 30.03.2007 року «Про практику застосування законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» ухилення батьків від виховання дітей може розцінюватись у якості підстави для позбавлення батьківських прав лише за умови їх винної поведінки та свідомого нехтування ними своїми обов'язками, що підтверджується фактом поведінки відповідача. Враховуючи наведене, суд приходить до висновку, що батько - відповідач тривалий час ухиляється від виконання своїх батьківських обов'язків щодо його неповнолітнього сина [PERSON], [INFO]., не піклується про його фізичний, моральний і духовний розвиток, навчання та виховання, не бере участі у підготовці дитини до самостійного життя, матеріально не допомагає, а тому такого слід позбавити батьківських прав відносно сина. Водночас, згідно положень ч.2 ст.166 СК України, що також дублюється в ч.4 ст.12 Закону України «Про охорону дитинства», особа, позбавлена батьківських прав, не звільняється від обов'язку щодо утримання дитини. Так, частиною 3 ст.166 СК України передбачено, що при задоволенні позову щодо позбавлення батьківських прав суд одночасно приймає рішення про стягнення аліментів на дитину. У разі якщо мати, батько або інші законні представники дитини відмовляються отримувати аліменти від особи, позбавленої батьківських прав, суд приймає рішення про перерахування аліментів на особистий рахунок дитини у відділенні Державного ощадного банку України та зобов'язує матір, батька або інших законних представників дитини відкрити зазначений особистий рахунок у місячний строк з дня набрання законної сили рішенням суду. Враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку, що з відповідача [PERSON] в користь позивача [PERSON] слід щомісячно стягувати аліменти на утримання неповнолітнього сина [PERSON], [INFO]., до досягнення останнім повноліття. При визначенні розміру аліментів, суд враховує стан здоров'я дитини, її матеріальне та соціальне становище, вік та потреби на її утримання (з врахуванням прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку встановлений Законом України «Пpo Державний бюджет на 2016 рік»), матеріальне становище відповідача, місце праці (вид діяльності) якого невідоме, відсутність на його утримані інших осіб, фінансові спроможності, та приходить до висновку, що з відповідача на утримання його неповнолітньої дитини слід щомісячно стягувати аліменти у твердій грошовій сумі в розмірі по 765 грн., яка підлягає індексації відповідно до закону, починаючи з часу подачі позову до суду, тобто з 01.06.2016р. і до досягнення дитиною повноліття. Крім того, вирішуючи питання стягнення судових витрат, суд приходить до висновку, що на підставі ст.88 ЦПК України з відповідача в дохід держави слід стягнути судовий збір в розмірі 551,20 грн., від сплати якого позивача звільнено при подачі такого позову до суду. На підставі ст.ст. 164, 165 СК України та

Outcome: approved