Jurisdiction: civil
Date: 2019-12-02 00:00:00

Позивач звернулась до суду з зазначеним позовом, вказуючи, що вона є власником будинку [ADDRESS] , у належному їй будинку зареєстровані мама позивача [PERSON] та відповідач [PERSON] , який з листопада 1998 року та по даний час в зазначеному будинку не проживає. Просить визнати відповідача таким, що втратив право користування житловим приміщенням. В судове засідання позивач не з`явилася, до канцелярії суду надійшла заява про розгляд справи за її відсутності, позовні вимоги підтримує, не заперечує проти заочного розгляду справи (а.с. 60). Відповідач, що належним чином повторно повідомлений за місцем реєстрації про дату, час і місце розгляду справи (а.с. 37, 58), в судове засідання не з`явився, відзив не подав, причини неявки суду не повідомив, клопотань не направляв, додатково здійснювався виклик через оголошення на офіційному веб-порталі судової влади України (а.с. 54). Третя особа 1 - Виконавчий комітет Карпівської сільської ради Широківського району Дніпропетровської області, повідомлена належним чином, у судове засідання не з`явилася, представника не направила. Третя особа 2 - Головне управління державної міграційної служби України в Дніпропетровській області, повідомлена належним чином, у судове засідання не з`явилася, до суду надійшла заява про розгляд справи у відсутність їхнього представника (а.с. 44, 59). Ухвалою судді від 11.12.2018 позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито за правилами спрощеного позовного провадження з викликом сторін. Суд, відповідно до ч. 1 ст. 280 ЦПК України, з урахуванням згоди позивача на проведення заочного розгляду справи, вважає можливим ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, про що постановлена ухвала від 03.12.2019. Справа розглядається за відсутності учасників справи, тому у відповідності до ст. 247 ч. 2 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши письмові матеріали справи, судом встановлені такі фактичні обставини та зміст спірних правовідносин. Позивач є власником будинку, що знаходиться у [ADDRESS] , згідно із свідоцтвом про право на спадщину за законом, посвідченого 29.09.2016 державним нотаріусом Широківської державної нотаріальної контори Горбаченко О.В. (а.с. 6) та інформаційною довідкою з Державного реєстру речових прав власності на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна (а.с. 7). Відповідно до ст. 391 ЦК України власник має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном. Згідно із актом перевірки та підтвердження факту не проживання особи, складеним 02.08.2018 та підписаним: [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , за період з листопада 1998 року [PERSON] , [INFO] не проживає за адресою: [ADDRESS] (а.с.12). Згідно із довідкою виконавчого комітету Карпівської сільської ради № 1552 від 10.08.2018 разом з позивачем [PERSON] за адресою [ADDRESS] , зареєстровані: мати [PERSON] та відповідач [PERSON] (а.с. 13). Відповідно до ч.2 ст. 405 ЦК України член сім`ї (в тому числі колишній член сім`ї) власника будинку втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім`ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом. За вказаною нормою при вирішенні питання про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням, враховуються причини її відсутності. Підставою для визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням, може слугувати лише свідома поведінка такої особи, яка свідчить про втрату нею інтересу до такого житлового приміщення. Відповідно до ч.1 ст. 71 ЖК України при тимчасовій відсутності наймача або членів його сім`ї за ними зберігається житлове приміщення лише протягом шести місяців. Згідно з вимогою ст. 72 ЖК України визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням внаслідок відсутності цієї особи понад встановлені строки, провадиться в судовому порядку. Відповідно до роз`яснень, викладених в Постанові Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 07.02.2014 № 5 «Про судову практику в справах про захист права власності та інших речових прав» застосовуючи положення ст. 391 ЦПК України, відповідно до якої власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном, навіть якщо вони не пов`язані із позбавленням права володіння. Згідно з положеннями ст. ст. 391, 396 ЦК позов про усунення порушень права, не пов`язаних із позбавленням володіння, підлягає задоволенню у разі, якщо позивач доведе, що він є власником або особою, яка володіє майном (має речове право) з підстави, передбаченої законом або договором, і що діями відповідача, не пов`язаними з позбавленням володіння, порушується його право власності чи законного володіння. Судом встановлено, що позивачеві належить спірний будинок на праві приватної власності. Підстави для відхилення доказів судом відсутні, оскільки подані позивачем докази є належними, допустимими, достовірними та достатніми. Беручи до уваги викладене, а також те, що відповідач не є співвласником спірного будинку за вищезгаданою адресою, більше одного року в ній без поважних причин не проживає, домовленість про порядок користування спірною квартирою у нього з позивачами відсутня, суд вважає за можливе визнати відповідача таким, що втратив право користування за зазначеним будинком внаслідок його відсутності понад встановлені терміни. Згідно з вимогами ст. 141 ЦПК України з відповідача підлягає стягненню судовий збір на користь позивача. Відповідно до ст. ст. 29, 325, 382, 391, 396, 405 ЦК України, ст.ст. 71,72 ЖК України,

Outcome: approved