Jurisdiction: civil
Date: 2020-02-27 00:00:00

Позивач звернулась до суду з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів. Позовні вимоги обґрунтовує тим, що з 20 липня 2001 року до 04 листопада 2015 року вона перебувала у шлюбі з відповідачем. Від шлюбу сторони мають неповнолітніх дітей - сина [PERSON] , [INFO] та доньку [PERSON] , [INFO] . Діти проживають разом з позивачем та перебувають на повному її утриманні. Відповідач є здоровою та працездатною особою. Разом з тим, у добровільному порядку, допомогу на утримання дітей не надає, чим поставив позивача у скрутне матеріальне становище та вона вимушено звернутись до суду. Враховуючи викладене, позивач просить стягнути з відповідача на її користь аліменти на утримання їх неповнолітніх дітей у розмірі 1/3 частини усіх видів доходу, але не менше 50% від прожиткового мінімуму для кожного з дітей, відповідно до їх віку, щомісячно і до досягнення ними повноліття або закінчення навчання. Згідно протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями визначено суддю Мачуського О.М. для розгляду справи. Ухвалою судді Індустріального районного суду м. Дніпропетровська Мачуського О.М. від 09 грудня 2019 року справу прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі в порядку спрощеного позовного провадження. Позивач в судове засідання не з`явилась, натомість подала заяву про розгляд справи без її участі, позовні вимоги підтримує та просить задовольнити. Відповідач у судове засідання не з`явився, про розгляд справи повідомлявся належним чином у відповідності до вимог ст. 128 ЦПК України, будь-яких заяв, заперечень, клопотань до суду не надав, у зв`язку з чим суд вважає за можливе розглянути справу за його відсутності та ухвалити заочне рішення, відповідно до вимог ст. ст. 280-282 ЦПК України, на підставі наявних у справі доказів. У відповідності до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Дослідивши матеріали справи, повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються заявлені вимоги у їх сукупності та взаємозв`язку, об`єктивно оцінивши усі наявні докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення заяв по суті, суд приходить до висновку, що позов підлягає частковому задоволенню з огляду на наступне. Судом встановлено, що з 20 липня 2001 року до 04 листопада 2015 року [PERSON] та [PERSON] перебували у шлюбі, що підтверджується долученими до матеріалів справи копіями свідоцтва про одруження серії [NUMBER] та заочного рішення Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 04.11.20158 року. Від шлюбу сторони мають спільних дітей [PERSON] , [INFO] та доньку [PERSON] , [INFO] , що підтверджується долученими до матеріалів справи копіями свідоцтв про народження серії [NUMBER] та серії [NUMBER] . Діти проживають разом з позивачем та перебувають на її утриманні. Відповідач матеріальну допомогу на утримання неповнолітніх дітей в добровільному порядку не надає, участі у їх вихованні не приймає. Відповідно до статті 48 Конституції України кожен має право на достатній життєвий рівень для себе і своєї сім`ї, що включає достатнє харчування, одяг, житло. Відповідно до частини 1 статті 180 Сімейного кодексу України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до частини 3 статті 181 Сімейного кодексу України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Відповідно до частин 1, 2 статті 182 Сімейного кодексу України при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Відповідно до частин 1 статті 183 Сімейного кодексу України частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Згідно з частинами 2,3 статті 183 Сімейного кодексу України якщо стягуються аліменти на двох і більше дітей, суд визначає єдину частку від заробітку (доходу) матері, батька на їх утримання, яка буде стягуватися до досягнення найстаршою дитиною повноліття. Якщо після досягнення повноліття найстаршою дитиною ніхто з батьків не звернувся до суду з позовом про визначення розміру аліментів на інших дітей, аліменти стягуються за вирахуванням тієї рівної частки, що припадала на дитину, яка досягла повноліття. Відповідно до ч. 1 ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Відповідно до ч. 1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Беручи до уваги викладене, суд приходить до висновку про необхідність задовольнити позовні вимоги позивача в частині стягнення з відповідача аліменти на користь позивача на утримання неповнолітніх дітей, у розмірі 1/3 частини від усіх видів заробітку (доходу), але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно до досягнення найстаршою дитиною повноліття. Разом з тим, не підлягає задоволенню вимога про стягнення аліментів до закінчення дітьми навчання, оскільки в розумінні ст. 199 СК України обов`язок батьків утримувати дітей, які продовжують навчання, виникає після досягнення ними повноліття, тобто наразі ця вимога є передчасною. Відповідно до п. 1 ч. 1 та ч. 2 ст. 430 ЦПК України суд допускає негайне виконання рішень у справах про: 1) стягнення аліментів - у межах суми платежу за один місяць. Суд, ухвалюючи рішення, може допустити негайне його виконання у разі стягнення всієї суми боргу при присудженні платежів, визначених пунктами 1-3 частини першої цієї статті. Вирішуючи питання про розподіл судових витрат згідно зі ст.141 ЦПК України суд враховує звільнення позивача від сплати судового збору на підставі п. 3 ч. 1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір», у зв`язку з чим судовий збір в розмірі 768,40 грн. підлягає стягненню з відповідача в дохід держави.

Outcome: partial