Jurisdiction: civil
Date: 2014-12-15 00:00:00

Позивач звернулась до суду з вищезазначеним позовом, в обґрунтування якого посилалась на те, що з 17.12.2005 року перебувала у зареєстрованому шлюбі з відповідачем. Від шлюбу мають двох малолітніх дітей - синів [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO] Рішенням Кіровського районного суду м.Дніпропетровська від 15.10.2014 року шлюб з відповідачем було розірвано. Після припинення шлюбних стосунків та ведення спільного господарства, приблизно з серпня 2012 року, відповідач припинив надавати матеріальну допомогу на її утримання та утримання дітей. Оскільки молодшому сину на теперішній час лише 1 рік 8 місяців, вона не має можливості самостійно забезпечувати дітей. Тому фактично її утримують батьки, які купують все необхідне за свій рахунок. Відповідач на її прохання іноді надає незначні суми, а в основному повідомляє, що грошей він не має. Тобто, фактично ухиляється від добровільного виконання батьківських обов'язків. З урахуванням зазначеного, позивач просила суд стягнути з відповідача аліменти на утримання дітей в твердій грошовій сумі в розмірі 1000 грн. на кожну дитину, щомісячно, починаючи з 15.11.2014 року та до повноліття дітей, а також стягнути з відповідача аліменти на її утримання в розмірі 500 грн. щомісячно, до досягнення сином [PERSON], [INFO], трирічного віку, починаючи з 15.11.2014 року. В судовому засіданні представник позивача позов підтримав та просив задовольнити останній в повному обсязі. Представник відповідача в судовому засіданні зазначив про часткове визнання позову останнім та не заперечував проти стягнення аліментів на дітей в розмірі 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку та на користь позивача аліментів в розмірі 300 грн. щомісячно. Заслухавши пояснення представників сторін, дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного. Судом встановлено та вбачається з матеріалів справи, що сторони перебували у зареєстрованому шлюбі з 17.12.2005 року. Рішенням Кіровського районного суду м.Дніпропетровська від 15.10.2014 року шлюб між сторонами було розірвано. Від шлюбу останні мають двох малолітніх дітей - синів [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO], які після припинення між сторонами шлюбних відносин залишились проживати з матір'ю. Відповідно до вимог ст. 180 СК України - батьки зобов'язані утримувати своїх неповнолітніх дітей. Відповідно до ч.3 ст.181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Відповідно до ч.1 ст.182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує стан здоров'я та матеріальне становище дитини, стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. Відповідно до ч.2 ст.182 СК України мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Відповідно до ч.1 ст.184 СК України якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, частину доходу одержує в натурі, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення, суд за заявою платника або одержувача може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Відповідно до ч.1 ст.191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову. Виходячи з доводів позовної заяви та пояснень представників сторін в судовому засіданні вбачається, що на теперішній час між сторонами не досягнуто домовленостей щодо умов та порядку утримання спільних дітей, а також позивача, а тому вказаний спір підлягає вирішенню судом. В своєму позові позивач та під час розгляду справи її представник посилались на те, що відповідач має квартиру [ADDRESS], від оренди якої отримує дохід в сумі 5000 грн. щомісячно, на підтвердження чого надала копію договору оренди від 21.03.2013 року. Разом з тим, з вказаного договору вбачається, що останній укладався на строк до 21.09.2013 року. В судовому засіданні представник відповідача зазначив, що вказаний договір не продовжувався і на теперішній час квартира в оренду не здається та ніяких доходів від цього відповідач не має. Доказів іншого позивачем у відповідності до ст.ст.10,60 ЦПК України суду не представлено. З урахуванням вищезазначеного. оскільки відповідач на теперішній час офіційно не працює та постійного джерела доходів не має, але є здоровим та працездатним, інших осіб на утриманні та зобов'язань фінансового характеру не має, а також виходячи із спільного обов'язку батьків утримувати дітей, розміру прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, встановленого законодавством, суд приходить до висновку, що позовні вимоги [PERSON] в частині стягнення аліментів на утримання малолітніх дітей слід задовольнити частково та стягнути з відповідача на користь останньої аліменти на утримання малолітньої дитини - сина [PERSON], [INFO], в розмірі 700 грн. щомісячно, на утримання сина [PERSON], [INFO], в розмірі 550 грн. щомісячно, починаючи з 17.11.2014 року (дня подачі позову) до повноліття дітей. Відповідно до ч.ч.2,4 ст.84 СК України дружина, з якою проживає дитина, має право на утримання від чоловіка - батька дитини до досягнення дитиною трьох років. Право на утримання вагітна дружина, а також дружина, з якою проживає дитина, має незалежно від того, чи вона працює, та незалежно від її матеріального становища, за умови, що чоловік може надавати матеріальну допомогу. Як встановлено судом та не заперечувалось сторонами, на теперішній час позивач не працює, оскільки доглядає за дитиною - сином [PERSON], [INFO], отримує матеріальну допомогу при народженні дитини та до досягнення останньою трьох років, відповідач є здоровим та працездатним, інших осіб на утриманні не має, офіційно не працює та на теперішній час постійного доходу не має. Враховуючи зазначене, розмір прожитого мінімуму для працездатних осіб, встановлений законодавством, суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню та з відповідача на користь позивача слід стягнути аліменти на її утримання в розмірі 300 грн. щомісячно, починаючи з 17.11.2014 року та до досягнення малолітньою дитиною - [PERSON], [INFO], трьох років. Відповідно до ст.88 ЦПК України з відповідача на користь держави слід стягнути судовий збір в сумі 243 грн. 60 коп. Відповідно до п.1 ч.1 ст.367 ЦПК України суд вважає за необхідне допустити негайне виконання рішення щодо стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць.

Outcome: partial