overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2019-05-01 00:00:00

Позивач звернулась до суду з позовом, де зазначила, що 01.06.2002 року між нею та відповідачем укладено шлюб, який зареєстровано у Відділі реєстрації актів цивільного стану м. Рівне. Від шлюбу мають неповнолітніх дітей: [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO]. Позивач зауважує, що відносини в шлюбі не склались у зв»язку із різними поглядами на життя. Посилаючись на припинення шлюбних стосунків та ведення спільного господарства, а також неможливість збереження сім»ї, наполягає на розірванні шлюбу. Крім того, позивач вказує на те, що батько дитини не надає матеріальної допомоги на утримання дітей. Просить стягувати з відповідача аліменти в розмірі 33 % доходу. Сторони в судове засідання не з»явились. Позивач надала заяву про можливість слухання справи у її відсутності, позовні вимоги підтримує. Відповідач надав заяв про можливість слухання справи у його відсутності, не заперечує щодо задоволення позову. Дослідивши матеріали справи, суд встановив. 01.06.2002 року Відділом реєстрації актів громадянського стану м. Рівне між позивачем та відповідачем зареєстровано шлюб - актовий запис № 504. Сторони є батьками неповнолітніх [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO]. Маючи різні погляди на життя, подружжя є несумісними у відносинах, спільне господарство не ведуть, подружні стосунки не підтримують, отже шлюб носить формальний характер. За таких обставин суд, з'ясувавши фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, приходить до висновку, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить їх інтересам, а тому шлюб підлягає розірванню. Судом встановлено, що відповідач ухиляється від виконання обов»язку щодо утримання неповнолітніх дітей, не здійснює матеріальне забезпечення їх побутових потреб. У відповідності до ст. 180 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. З урахуванням викладеного, суд вважає необхідним стягувати аліменти на користь позивача на утримання неповнолітніх дітей до досягнення повноліття у розмірі 1/3 частини доходів відповідача щомісячно. Відповідно до ч.1 ст. 142 ЦПК України у разі укладення мирової угоди до прийняття рішення у справі судом першої інстанції, відмови позивача від позову, визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті суд у відповідній ухвалі чи рішенні у порядку, встановленому законом, вирішує питання про повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову. За положеннями ч.1, п.1 ч.2 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов'язані з розглядом справи, покладаються: у разі задоволення позову - на відповідача.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2018-03-18 00:00:00

Позивач звернулась до суду з позовом, де зазначила, що 02.09.2005 року між нею та відповідачем укладено шлюб, який зареєстровано у Відділі реєстрації актів цивільного стану Житомирського міського управління юстиції. Від шлюбу мають неповнолітніх дітей: [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO]. Позивач зауважує, що відносини в шлюбі не склались у зв»язку із різними поглядами на життя. Посилаючись на припинення шлюбних стосунків та ведення спільного господарства, а також неможливість збереження сім»ї, наполягає на розірванні шлюбу. Крім того, позивач вказує на те, що батько дитини не надає матеріальної допомоги на утримання дітей. З урахуванням поданих уточнень просить стягнути з відповідача аліменти на утримання дітей до досягнення повноліття в розмірі 1000 грн. на кожну дитину щомісячно. Сторони в судове засідання не з»явились. Позивач надала заяву про можливість слухання справи у її відсутності, позовні вимоги підтримує. Відповідач надав заяв про можливість слухання справи у його відсутності, не заперечує щодо задоволення позову. Дослідивши матеріали справи, суд встановив. 02.09.2005 року Відділом реєстрації актів цивільного стану Житомирського міського управління юстиції між позивачем та відповідачем зареєстровано шлюб актовий запис № 1487. Сторони є батьками неповнолітніх [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO]. Маючи різні погляди на життя, подружжя є несумісними у відносинах, спільне господарство не ведуть, подружні стосунки не підтримують, отже шлюб носить формальний характер. За таких обставин суд, з'ясувавши фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, приходить до висновку, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить їх інтересам, а тому шлюб підлягає розірванню. Судом встановлено, що відповідач ухиляється від виконання обов»язку щодо утримання неповнолітніх дітей, не здійснює матеріальне забезпечення їх побутових потреб. У відповідності до ст. 180 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. З урахуванням викладеного, суд вважає необхідним стягувати аліменти на користь позивача на утримання неповнолітніх дітей до досягнення ними повноліття. Відповідно до ч.1 ст. 142 ЦПК України у разі укладення мирової угоди до прийняття рішення у справі судом першої інстанції, відмови позивача від позову, визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті суд у відповідній ухвалі чи рішенні у порядку, встановленому законом, вирішує питання про повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову. За положеннями ч.1, п.1 ч.2 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, повязані з розглядом справи, покладаються: у разі задоволення позову - на відповідача.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2018-03-11 00:00:00

Позивач звернулась до суду з позовом, де зазначила, що 05.10.2013 року між нею та відповідачем укладено шлюб, який зареєстровано відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Житомирського міського управління юстиції у Житомирській області. Від шлюбу мають дитину сина [PERSON], [INFO]. Позивач зауважує, що відносини в шлюбі не склались у зв»язку із різними поглядами на життя. Посилаючись на припинення шлюбних стосунків та ведення спільного господарства, а також неможливість збереження сім»ї, наполягає на розірванні шлюбу. Крім того, позивач вказує на те, що батько дитини не надає матеріальної допомоги на утримання дитини та на її утримання як дружини, хоча має таку можливість. У зв»язку з наведеним, просить стягнути з відповідача аліменти на утримання дитини до досягнення повноліття в розмірі 1/4 частини доходу, а також на утримання дружини в розмірі ? частини доходу відповідача. Сторони в судове засідання не з»явились. Позивач надала заяву про можливість слухання справи у її відсутності, позовні вимоги підтримує. Відповідач просив справу розглянути у його відсутності, не заперечував щодо заявлених вимог. Дослідивши матеріали справи, суд встановив. 05.10.2013 року Відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Житомирського міського управління юстиції у Житомирській області між позивачем та відповідачем зареєстровано шлюб актовий запис № 1928. Сторони є батьками неповнолітнього [PERSON], [INFO]. Маючи різні погляди на життя, подружжя є несумісними у відносинах, спільне господарство не ведуть, подружні стосунки не підтримують, отже шлюб носить формальний характер. За таких обставин суд, з'ясувавши фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, приходить до висновку, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить їх інтересам, а тому шлюб підлягає розірванню. В задоволенні вимог про визначення місця проживання дитини суд відмовляє, оскільки сторонами не надано доказів на існування спору з даного питання. Судом встановлено, що відповідач ухиляється від виконання обов»язку щодо утримання свого неповнолітнього сина та не здійснює матеріальне забезпечення побутових потреб дитини. У відповідності до ст. 180 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. З урахуванням викладеного, суд вважає необхідним стягувати аліменти на користь позивача на утримання неповнолітньої дитини до досягнення нею повноліття. За положеннями ч.ч. 2, 4 ст. 84 СК України дружина, з якою проживає дитина, має право на утримання від чоловіка - батька дитини до досягнення дитиною трьох років. Право на утримання вагітна дружина, а також дружина, з якою проживає дитина, має незалежно від того, чи вона працює, та незалежно від її матеріального становища, за умови, що чоловік може надавати матеріальну допомогу. Суд,

Outcome: partial
Jurisdiction: civil
Date: 2020-05-14 00:00:00

Позивач звернулась до суду з позовом, де зазначила, що 06.06.2008 року між нею та відповідачем укладено шлюб, який зареєстровано у Відділі реєстрації актів цивільного стану Житомирського міського управління юстиції. Від шлюбу мають неповнолітніх дітей: [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] . Позивач зауважує, що відносини в шлюбі не склались у зв`язку із різними поглядами на життя. Посилаючись на припинення шлюбних стосунків та ведення спільного господарства, а також неможливість збереження сім`ї, наполягає на розірванні шлюбу. Крім того, позивач вказує на те, що батько дитини не надає матеріальної допомоги на утримання дітей. Просить стягувати з відповідача аліменти в розмірі 1/3 частини доходів, визначивши місце проживання дітей із нею. Сторони в судове засідання не з`явились. Позивач надала заяву про можливість слухання справи у її відсутності, позовні вимоги підтримує. Відповідач про час розгляду справи повідомлявся належним чином. Дослідивши матеріали справи, суд встановив. 06.06.2008 року Відділом реєстрації актів цивільного стану Житомирського міського управління юстиції між позивачем та відповідачем зареєстровано шлюб - актовий запис № 602. Сторони є батьками неповнолітніх [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] . Маючи різні погляди на життя, подружжя є несумісними у відносинах, спільне господарство не ведуть, подружні стосунки не підтримують, отже шлюб носить формальний характер. За таких обставин суд, з`ясувавши фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, приходить до висновку, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить їх інтересам, а тому шлюб підлягає розірванню. Судом встановлено, що відповідач ухиляється від виконання обов`язку щодо утримання неповнолітніх дітей, не здійснює матеріальне забезпечення їх побутових потреб. У відповідності до ст. 180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. З урахуванням викладеного, суд вважає необхідним стягувати аліменти на користь позивача на утримання неповнолітніх дітей до досягнення повноліття у розмірі 1/3 частини доходів відповідача щомісячно. За положеннями ч.1, п.1 ч.2 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: у разі задоволення позову - на відповідача.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2018-03-13 00:00:00

Позивач звернулась до суду з позовом, де зазначила, що 06.09.1997 року між нею та відповідачем укладено шлюб, який зареєстровано Житомирським міськвідділом реєстрації актів громадянського стану. Від шлюбу мають неповнолітню дитину - дочку [PERSON], [INFO]. Позивач зауважує, що відносини в шлюбі не склались у зв»язку із різними поглядами на життя. Посилаючись на припинення шлюбних стосунків та ведення спільного господарства, а також неможливість збереження сім»ї, наполягає на розірванні шлюбу. Крім того, позивач вказує на те, що батько дитини не надає матеріальної допомоги на утримання дитини. У зв»язку з наведеним, просить стягнути з відповідача аліменти на утримання дитини до досягнення повноліття, з урахуванням поданих уточнень, в розмірі 1/4 частини доходу. Сторони в судове засідання не з»явились. Позивач надала заяву про можливість слухання справи у її відсутності, позовні вимоги підтримує. Відповідач про час розгляду справи повідомлявся належним чином. Дослідивши матеріали справи, суд встановив. 06.09.1997 року Житомирським міськвідділом реєстрації актів громадянського стану між позивачем та відповідачем зареєстровано шлюб - актовий запис № 1444. Сторони є батьками неповнолітньої [PERSON], [INFO]. Маючи різні погляди на життя, подружжя є несумісними у відносинах, спільне господарство не ведуть, подружні стосунки не підтримують, отже шлюб носить формальний характер. За таких обставин суд, з'ясувавши фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, приходить до висновку, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить їх інтересам, а тому шлюб підлягає розірванню. Судом встановлено, що відповідач ухиляється від виконання обов»язку щодо утримання своєї неповнолітньої доньки та не здійснює матеріальне забезпечення побутових потреб дитини. У відповідності до ст. 180 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. З урахуванням викладеного, суд вважає необхідним стягувати аліменти на користь позивача на утримання неповнолітньої дитини до досягнення нею повноліття.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2020-08-16 00:00:00

Позивач звернулась до суду з позовом, де зазначила, що 14.02.2003 року між нею та відповідачем укладено шлюб, який зареєстровано Житомирським міськрайонним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Житомирській області. Від шлюбу мають неповнолітню доньку - [PERSON] [INFO] . Позивач зауважує, що відносини в шлюбі не склались у зв`язку із різними поглядами на життя. Посилаючись на припинення шлюбних стосунків та ведення спільного господарства, а також неможливість збереження сім`ї, наполягає на розірванні шлюбу. Крім того, позивач вказує на те, що батько дитини не надає матеріальної допомоги на утримання доньки. Просить стягнути з відповідача аліменти на утримання дитини до досягнення нею повноліття у розмірі ј його заробітку ( доходу). Ухвалою суду від 05.06.2020 року по справі відкрите спрощене позовне провадження без повідомлення сторін. Вивчивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. 14.02.2003 року між сторонами укладено шлюб, який зареєстровано Житомирським міськрайонним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Житомирській області - актовий запис № 158. Сторони є батьками неповнолітньої доньки [PERSON] [INFO] . Маючи різні погляди на життя, подружжя є несумісними у відносинах, спільне господарство не ведуть, подружні стосунки не підтримують, отже шлюб носить формальний характер. За таких обставин суд, з`ясувавши фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, приходить до висновку, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить їх інтересам, а тому шлюб підлягає розірванню. Судом встановлено, що відповідач ухиляється від виконання обов`язку щодо утримання неповнолітньої дитини, не здійснює матеріальне забезпечення її побутових потреб. У відповідності до ст. 180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно зі ст. 183 СК України частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. За положеннями ч.2 ст. 182 СК України розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Приймаючи до уваги вищенаведене нормативне врегулювання спору між учасниками, враховуючи інтереси дитини у вигляді гармонійного розвитку з урахуванням побутових та повсякденних потреб на необхідному та достатньому рівні, суд вважає необхідним задовольнити позов.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2021-10-17 00:00:00

Позивач звернулась до суду з позовом, де зазначила, що 24.04.2015 року між нею та відповідачем укладено шлюб, який зареєстровано Відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Житомирського міського управління юстиції у Житомирській області. Від шлюбу мають неповнолітнього сина - [PERSON] [INFO] . Позивач зауважує, що відносини в шлюбі не склались у зв`язку із різними поглядами на життя. Посилаючись на припинення шлюбних стосунків та ведення спільного господарства, а також неможливість збереження сім`ї, наполягає на розірванні шлюбу. Крім того, позивач вказує на те, що батько дитини не надає матеріальної допомоги на утримання сина. Просить стягнути з відповідача аліменти на утримання дитини до досягнення нею повноліття у розмірі ј заробітку(доходу) платника аліментів, але не більше 10 прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку та не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно. В судове засідання позивач не з`явилася. Надала заяву про розгляд справи у її відсутності, позов підтримала. Відповідач в судове засідання не з`явився, про час розгляду справи повідомлявся належним чином. Виходячи з наведеного, суд вважає, що у справі можливо постановити заочне рішення у відсутності сторін, що відповідає положенню ст.ст. 211, 280 ЦПК України. Дослідивши матеріали справи, суд встановив. 24.04.2015 року між сторонами укладено шлюб, який зареєстровано Відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Житомирського міського управління юстиції у Житомирській області - актовий запис № 613. Сторони є батьками неповнолітньої сина [PERSON] [INFO] . Маючи різні погляди на життя, подружжя є несумісними у відносинах, спільне господарство не ведуть, подружні стосунки не підтримують, отже шлюб носить формальний характер. За таких обставин суд, з`ясувавши фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, приходить до висновку, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить їх інтересам, а тому шлюб підлягає розірванню. Судом встановлено, що відповідач ухиляється від виконання обов`язку щодо утримання неповнолітньої дитини, не здійснює матеріальне забезпечення її побутових потреб. У відповідності до ст. 180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. З урахуванням викладеного, суд вважає необхідним стягувати аліменти на користь позивача на утримання неповнолітнього сина у розмірі ј заробітку(доходу) платника аліментів, але не більше десяти прожиткових мінімумів для дитини відповідного віку і не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з дня звернення з позовом.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2018-03-27 00:00:00

Позивач звернулась до суду з позовом, де зазначила, що 25.07.2009 року між нею та відповідачем укладено шлюб, який зареєстровано Відділом реєстрації актів цивільного стану Житомирського міського управління юстиції. Від шлюбу мають неповнолітню дитину - доньку [PERSON], [INFO]. Позивач зауважує, що відносини в шлюбі не склались у зв»язку із різними поглядами на життя. Посилаючись на припинення шлюбних стосунків та ведення спільного господарства, а також неможливість збереження сім»ї, наполягає на розірванні шлюбу. Крім того, позивач вказує на те, що батько дитини не надає матеріальної допомоги на утримання дитини. У зв»язку з наведеним, просить стягнути з відповідача аліменти на утримання дитини до досягнення повноліття в розмірі 1/4 частини доходу. Сторони в судове засідання не з»явились. Позивач надала заяву про можливість слухання справи у її відсутності, позовні вимоги підтримує. Відповідач про час розгляду справи повідомлявся належним чином. Дослідивши матеріали справи, суд встановив. 25.07.2009 року Відділом реєстрації актів цивільного стану Житомирського міського управління юстиції між позивачем та відповідачем зареєстровано шлюб - актовий запис № 1061. Сторони є батьками неповнолітньої [PERSON], [INFO]. Маючи різні погляди на життя, подружжя є несумісними у відносинах, спільне господарство не ведуть, подружні стосунки не підтримують, отже шлюб носить формальний характер. За таких обставин суд, з'ясувавши фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, приходить до висновку, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить їх інтересам, а тому шлюб підлягає розірванню. Судом встановлено, що відповідач ухиляється від виконання обов»язку щодо утримання своєї неповнолітньої доньки та не здійснює матеріальне забезпечення побутових потреб дитини. У відповідності до ст. 180 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. З урахуванням викладеного, суд вважає необхідним стягувати аліменти на користь позивача на утримання неповнолітньої дитини до досягнення нею повноліття.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2019-03-10 00:00:00

Позивач звернулась до суду з позовом, де зазначила, що власником квартири № 77 по вул. Лесі Українки в м. Житомирі. Відповідач [PERSON] є донькою позивача, у вказаній квартирі не проживає з 2010 року. Вказуючи на те, що у зв»язку з реєстрацією місця проживання відповідача розмір комунальних платежів є збільшеним, право на вільне користування та розпорядження власністю порушеним, позивач просить визнати особу такою, що втратила право на користування житловим приміщенням. В судове засідання учасники не з»явились, про час розгляду справи повідомлялись належним чином. Від позивача надійшла заяви про можливість слухання справи у її відсутності. Враховуючи те, що у справі є достатньо матеріалів про права та взаємовідносини сторін, зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи у відсутності учасників, що відповідає положенню ст.ст. 211, 280 ЦПК України. \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає до задоволення виходячи з наступного. \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~В судовому засіданні встановлено, що позивач [PERSON] є власником квартири № 77 по вул. Лесі Українки в м. Житомирі на підставі свідоцтва про право власності від 20.02.2008 року. Серед зареєстрованих за вказаною адресою є [PERSON], [INFO], - донька позивача. Згідно зі ст. 156 ЖК України члени сім'ї власника жилого будинку (квартири), які проживають разом з ним у будинку (квартирі), що йому належить, користуються жилим приміщенням нарівні з власником будинку (квартири), якщо при їх вселенні не було іншої угоди про порядок користування цим приміщенням. Судом встановлено, що відповідач [PERSON], яка набула право на проживання як члени сім»ї власника, фактично з 2010 року не проживає в житловому приміщенні без поважних причин. Вказане підтверджується дослідженим в судовому засіданні актом від 06.11.2018 року, складеного комісією ЖБК «Полісся», про те, що [PERSON] не проживає за адресою з 2010 року. \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~Спірні правовідносини регулюються ч.2 ст. 405 ЦК України, у відповідності з якою член сім'ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі його відсутності без поважних причин понад рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ними. \~ \~ \~ \~За положеннями ст. 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном. Суд приходить до висновку, що права позивача є порушеними, вимога про визнання особи такою, що втратила право на користування жилим приміщенням підлягає до задоволення.

Outcome: approved