Jurisdiction: civil
Date: 2020-04-16 00:00:00

Позивач звернулась до суду з вищевказаним позовом. В обгрунтування позовних вимог зазначила, що з відповідачем вона перебуває зареєстрованому шлюбі з 25 грудня 2010 року. Від спільного проживання мають малолітню дитину сина [PERSON] , [INFO] , батьком якого є відповідач. Відповідач матеріальну допомогу на утримання дитини не надає. Дитина проживає з позивачем, знаходиться на її утриманні. Коштів на належне утримання дитини в неї не вистачає, потребує матеріальної допомоги від відповідача, який має можливість надавати таку допомогу. Тому позивач звертається до суду, і просить стягнути з відповідача на її користь аліменти на утримання сина у розмірі 1/4 частки з усіх видів заробітку відповідача, але не менше 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, до досягнення дитиною повноліття. Справа розглядається у порядку спрощеного позовного провадження. У судове засідання позивач не з`явилася, надала суду заяву, відповідно до якої позовні вимоги підтримує в повному обсязі, просила розглянути справу за її відсутності. Судом ухвалено про розгляд справи за відсутності позивача. Відповідач у судове засідання не з`явився, про слухання справи був повідомлений у встановленому законом порядку (оголошення на офіційному веб-сайті судової влади України), відзив на позов не подав. Відповідно до ч.4 ст.223 ЦПК України, суд вважає можливим розглянути справу у відсутності відповідача на підставі матеріалів справи. Зі згоди позивача, суд ухвалює рішення про заочний розгляд справи, що відповідає положенням ст.280 ЦПК України. У відповідності до ст.247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши матеріали справи, суд вважає встановленими наступні обставини. В судовому засіданні встановлено, що сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі з 25 грудня 2010 року, після реєстрації шлюбу мали прізвище « [PERSON] » /а.с.11/. Відповідно до свідоцтва про зміну імені від 27 квітня 2011 року, [PERSON] змінив ім,я на [PERSON] (а.с.6). Від спільного проживання сторони мають малолітню дитину сина [PERSON] , [INFO] , батьком якого є відповідач, а матір,ю записана [PERSON] /а.с.10/. На підставі свідоцтва про зміну імені від 07 лютого 2013 року, [PERSON] змінила ім.,я на [PERSON] (а.с.9). Таким чином встановлено, що сторони є батьками малолітньої дитини [PERSON] . Дитина проживає разом з позивачем та знаходиться на її утриманні, коштів на належне утримання дитини у позивача не вистачає, дитина потребує матеріальної допомоги бід батька - відповідача у справі. Відповідно до ст.180 СК України, батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Але відповідач ухиляється від виконання свого обов`язку, достатню матеріальну допомогу на утримання дитини позивачу не надає. У відповідності до ст. 183 СК України, частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Тому, враховуючи, що відповідач належної допомоги на утримання малолітньої дитини позивачу не надає, суд вважає необхідним стягнути з відповідача на ім,я позивача, на утримання малолітньої дитини аліменти в розмірі 1/4 частки його заробітку до досягнення дитиною повноліття, починаючи стягнення з 22.08.2019 року, допустивши негайне виконання у межах суми платежу за один місяць. Виходячи з положень ст.141 ЦПК України, оскільки задоволено вимоги позивача, який звільнений від сплати судового збору, він підлягає стягненню з відповідача на користь держави. На підставі викладеного і

Outcome: approved