Jurisdiction: civil
Date: 2019-03-05 00:00:00

позивач звернулась до суду з позовом в якому зазначила, що вона з відповідачем перебували у зареєстрованому шлюбі. Від шлюбу мають повнолітнього сина [PERSON] [INFO], який на даний момент навчається на 3 курсі Придніпровської державної академії будівництва та архітектури, на контрактній основі, на денній формі навчання у звязку із чим не має змоги влаштуватися на роботу, щоб самостійно отримувати заробіток. Позивач щороку сплачує за навчання 15000 грн., а також 6917,64 грн. на рік за гуртожиток, крім того додатково здаються гроші на прибиральниць та до фонду гуртожитку у розмірі 800 грн. Проїзд до міста навчання складає 264 грн. на місяць, тобто 2640 грн. на рік. Оскільки [PERSON] навчається за фахом архітектора, то виникають витрати на придбання художнього приладдя, друк паперів великого формату. Потрібні кошти на харчування та одяг. Стан здоров'я у дитини незадовільний. За даними обстеження він має хронічний ерозійний гастрит, що потребує постійне вживання ліків. З 2008 року щорічно проходив курс лікування у Запорізькій обласній клінічній дитячий лікарні за діагнозом - міопія високої ступені. На даний час потребує додаткових коштів на придбання окулярів, лінз, розчину. Додаткові витрати на дитину на місяць за підрахунками позивач становлять 3213 грн. Харчування, проїзд, одяг та витрати, пов'язані з навчанням за місяць складають 5500 грн. Просить стягнути з відповідача на її користь аліменти на утримання сина в розмірі 1/4 частини усіх видів його заробітку щомісячно до досягнення сином 23-х років за умови, що він буде продовжувати навчання, а також стягнути з відповідача на її користь додаткові витрати у розмірі 1/2 частини усіх витрат, а саме 1600,00 грн. до досягнення сином 23-х років за умови, що він буде продовжувати навчання. У судовому засіданні позивач підтримала доводи позову, просила його задовольнити, суду пояснила, що не заперечує того факту, що відповідач фінансово допомагає своєму сину, однак бажає щоб ця допомога мала систематичний характер з чітко встановленою сумою. Представник відповідача адвокат [PERSON] у судовому засіданні, позов визнала частково, у розмірі допомоги, яку на теперішній час відповідач сплачує у добровільному порядку, а саме у розмірі 3500,00 грн. Також, заявила, що у випадку стягнення з відповідача аліментів, він наполягає на перерахуванні цих коштів безпосередньо на картку [PERSON], оскільки відповідач невпевнений щодо їх цільового використання [PERSON] Третя особа [PERSON] у судовому засіданні позов підтримав частково, просив стягнути на своє утримання аліменти в розмірі 1/4 частини усіх видів заробітку відповідача щомісячно до закінчення свого навчання, оскільки навчається на контрактній основі, на денній формі навчання, самостійного заробітку не має. Розглянувши матеріали справи, заслухавши пояснення сторін, оцінивши надані докази у їх сукупності, суд дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню частково виходячи з наступного. В судовому засіданні встановлено, що [PERSON] та [PERSON] перебували у зареєстрованому шлюбі. Від шлюбу мають повнолітнього сина [PERSON] [INFO], який навчається на 3 курсі Придніпровської державної академії будівництва та архітектури на контрактній основі, на денній формі навчання. Відповідно до ст.82 ЦПК України обставини, які визнаються учасниками справи, не підлягають доказуванню. Відповідно до ст. 199 Сімейного Кодексу України, якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у звязку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобовязані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Право на утримання припиняється у разі припинення навчання. Відповідно до ст. 200 Сімейного Кодексу України суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі або у частці від заробітку платника аліментів. У відповідності\~зі ст.182\~СК України при\~визначенні розміру\~аліментів суд\~враховує: 1)\~стан здоров'я\~та матеріальне\~становище дитини; 2)\~стан здоров'я\~та матеріальне\~становище платника\~аліментів; 3)\~наявність у\~платника аліментів\~інших дітей,\~непрацездатних чоловіка,\~дружини,\~батьків,\~дочки,\~сина; 3-1)\~наявність рухомого\~та нерухомого\~майна,\~грошових коштів; 3-2)\~доведені стягувачем\~аліментів витрати\~платника аліментів,\~у тому\~числі на\~придбання нерухомого\~або рухомого\~майна,\~сума яких\~перевищує десятикратний\~розмір прожиткового\~мінімуму для\~працездатної особи,\~якщо платником\~аліментів не\~доведено джерело\~походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення. У пункті 20 Постанови Пленуму Верховного Суду України №3 від 15 травня 2006 року «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» роз'яснено, що обов'язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчатися після досягнення повноліття, виникає за сукупності таких юридичних фактів: досягнення дочкою, сином віку, який перевищує 18, але є меншим 23 років; продовження ними навчання; потреба в зв'язку з цим у матеріальній допомозі; наявність у батьків можливості надавати таку допомогу. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Матеріали справи свідчать, що відповідач є особою працездатного віку, має постійний дохід, та відповідно до наданої ним довідки про заробітну плату, за останні місяць, вказаний у довідці, такий розмір складав 27500,00 грн. Обов'язок по утриманню повнолітнього сина в період його навчання покладений на обох батьків. Відтак, можливо зробити висновок, що син сторін у зв'язку з продовженням навчання потребує матеріальної допомоги зі сторони відповідача, а останній може надавати таку матеріальну допомогу. За наведених обставин суд приходить до висновку, що відповідач спроможний надавати матеріальну допомогу на утримання повнолітнього сина, який продовжує навчання та у зв'язку з цим потребує матеріальної допомоги. При цьому суд не враховує, посилання позивача та відповідача, про наявність у них один до одного грошових претензій, які існували до подання цього позову до суду, оскільки вони не стосуються предмету доказування, а лише характеризують відносини, що склалися між сторонами у справі. Також суд, оцінюючи докази, надані на підтвердження незадовільного ставну здоровя, відповідача та третьої особи, приходить до висновку, що існуючі у сторін захворювання не доводять факту неможливості сплачувати аліменти, а у випадку [PERSON], факту необхідності надання додаткових коштів на лікування. Доказів наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина суду не надано. Суд при визначенні розміру коштів, що стягуються як аліменти, прагне не до зрівняння матеріального становища платника й одержувача аліментів, а до того, щоб одержувач аліментів у разі їх сплати перестав бути таким, що потребує матеріальної допомоги. Окрім того, розмір призначених аліментів має бути виправданий дійсними потребами та з урахуванням матеріального становища сторін, має виходити з фактичних обставин справи та мети зобов'язання щодо утримання. Таким чином, визначаючи належний до стягнення з відповідача розмір аліментів, суд виходить з того, що відповідач є працездатним, офіційно працевлаштований, інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина на утриманні не має, враховуючи право повнолітнього сина, який продовжує навчання на матеріальну допомогу від батьків, та з урахуванням обов'язку обох батьків утримувати своїх дітей, суд вважає, що слід стягувати з відповідача аліменти на утримання повнолітнього сина у розмірі 1/4 його доходу, що відповідатиме вимогам закону та не порушуватиме прав як позивача так і відповідача. Щодо стягнення з відповідача на користь позивача додаткових витрат на утримання сина у розмірі 1600,00 грн., суд вважає цю вимогу не доведеною та такою, що задоволенню не підлягає. Крім того, суд вважає за необхідне зазначити, що порядок стягнення аліментів, встановлюється судом у рамках заявлених позовних вимог, питання щодо розрахункових рахунків на які будуть сплачуватись аліменти, може бути вирішене під час виконання рішення суду. Судові витрати підлягають до стягнення з відповідача на користь держави на підставі ст. 141 ЦПК України.

Outcome: partial