Jurisdiction: civil
Date: 2014-01-19 00:00:00

Позивач звернулась до суду з позовом до відповідача про стягнення аліментів на утримання неповнолітнього сина [PERSON], [INFO], посилаючись на те, що з відповідачем вони перебували у зареєстрованому шлюбі з 01.03.2006 року до 16.12.2011 року. Враховуючи, що відповідач не приділяє належної уваги вихованню сина, нерегулярно надає матеріальну допомогу на утримання дитини, вона змушена звертатись до суду з позовом про стягнення аліментів на утримання дитини в розмірі 1.500 грн. щомісячно до досягнення дитиною повноліття. В судовому засіданні представник позивача - [PERSON] зменшив позовні вимоги, остаточно просив суд стягнути з відповідача на користь позивача на утримання неповнолітнього сина [PERSON], [INFO], аліменти у розмірі 1.000 грн. щомісячно до його повноліття, посилаючись на той факт, що відповідач у належному розмірі допомогу не надає, а самостійно утримувати сина позивач не спроможна. Відповідач в судовому засіданні позовні вимоги не визнав у повному, зазначив суду, що він не працює, є учасником ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС та пенсіонером однак розмір його пенсії не відповідає розміру аліментів, які просить стягнути позивач, а тому він не неспроможний на даний час сплачувати аліменти у розмірі визначеному позивачем. Крім того, відповідач зазначив, що він по мірі можливості весь час, після розірвання шлюбу, добровільно матеріально допомагав в утриманні сина. Заслухавши пояснення сторін, дослідивши письмові докази по справі, суд приходить до висновку, що позовні вимоги є частково обґрунтованими та підлягають частковому задоволенню з огляду на наступне. Судом встановлено, що [PERSON] та [PERSON] перебували у зареєстрованому шлюбі з 01.03.2006 року (а.с. 5). Згідно рішення Деснянського районного суду м.Києва від 16.12.2011 року, шлюб між подружжям розірвано (а.с.6). Від шлюбу подружжя має неповнолітнього сина [PERSON], [INFO], батьком якого є [PERSON] (а.с. 4). Відповідно до ч.2 ст.150 СК України батьки зобов'язані піклуватись про здоров'я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток. Згідно вимог ч.1, 2 ст.155 СК України, здійснення батьками своїх прав та виконання обов'язків мають ґрунтуватися на повазі до прав дитини та її людської гідності. Батьківські права не можуть здійснюватися всупереч інтересам дитини. Відповідно до ст. 180 СК України батьки зобов'язані утримувати дітей до досягнення ними повноліття. Відповідно до ч. 1 ст. 182 СК України, при визначенні розміру аліментів суд враховує стан здоров'я та матеріальне становище дитини, стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів, наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина, інші обставини, що мають істотне значення. Як зазначив представник позивача в судовому засіданні, відповідач матеріальну допомогу на утримання дитини у необхідному розмірі не надає, а тому позивач має намір вирішити питання про стягнення аліментів в судовому порядку, відповідно до вимог чинного законодавства. Відповідно до ч.3 ст.10 ЦК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Згідно вимог ст.60 ЦПК України, кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Відповідно до вимог ст. 183 СК України, частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом, який вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь позивачки аліменти щомісячно в розмірі ? частини з усіх видів заробітку на утримання неповнолітнього сина [PERSON], [INFO]. Приймаючи рішення про стягнення аліментів у частці, судом враховується матеріальний стан сторін по справі, а також той факт, що відповідач не працює, однак є пенсіонером і має постійні доходи - пенсію, інших доходів відповідач немає (а.с.23). При цьому, суд приймає до уваги той факт, що відповідач не заперечував проти стягнення з нього аліментів на утримання неповнолітнього сина, однак при цьому не згодний з їх розміром, визначеним позивачем. Суд не вбачає підстав для визначення розміру аліментів у твердій грошовій сумі, як зазначав суду представник позивача, оскільки відповідно до вимог ст. 184 СК України, суд за заявою платника або одержувача може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі, однак за умови, якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, частину доходу одержує в натурі, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення. Як вбачається з доданих до матеріалів справи документів, [PERSON] не працює, є учасником ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС та пенсіонером, розмір його пенсійного забезпечення за період з 01.07.2013 року по 31.12.2013 року становить 7.631 грн. 88 коп. (а.с.23, 24). За таких обставин, суд приходить до висновку, що твердження представника позивача, щодо мінливого доходу відповідача та отримання частини доходу в натурі, не знайшло свого обґрунтування та документального підтвердження в суді. Приймаючи рішення про часткове задоволення позову в даній частині, суд керується виключено інтересами неповнолітньої дитини, яка потребує регулярної батьківської матеріальної допомоги, а відповідач є пенсіонером та має сталий дохід - пенсійне забезпечення. Відповідно до вимог ст.367 ч.1 п.1 ЦПК України суд допускає негайне виконання рішення суду у межах суми платежу за один місяць. Відповідно до вимог ст.88 ЦПК України, відшкодування судового збору у розмірі 229 грн. 40 коп. суд покладає за рахунок коштів державного бюджету України. На підставі викладеного та

Outcome: partial