Jurisdiction: civil
Date: 2016-06-14 00:00:00

Позивач звернулась до суду з позовом до відповідача про стягнення аліментів на неповнолітніх дітей обґрунтовуючи позовні вимоги тим, що перебувала у зареєстрованому шлюбі з відповідачем, який розірвано рішенням Полтавського районного суду від 24 жовтня 2014 року. Від вказано шлюбу мають шістьох спільних неповнолітніх дітей: [PERSON], [INFO]; [PERSON], [INFO]; [PERSON], [INFO]; [PERSON], [INFO]; [PERSON], [INFO]; [PERSON], [INFO]. Після розірвання шлюбу відповідач ніякої матеріальної допомоги на утримання дітей не надає, а вона сама не може забезпечити нормальні матеріальні умови для проживання дітей, оскільки в даний час знаходиться у відпустці по догляду за дитиною до досягнення нею трьох років. А тому, просить суд стягнути на її користь з [PERSON] на утримання дітей аліменти в розмірі 50 відсотків від його доходів. Позивач [PERSON] її представник адвокат [PERSON], що діє на підставі доручення другого полтавського місцевого центру з надання безоплатної вторинної правової допомоги від 18 лютого 2016 року №10, в судовому засіданні позовні вимоги підтримали та просили задовольнити в повному обсязі. В судове засідання відповідач [PERSON] не зявився попередньо надавши до суду заяву в якій позовні вимоги визнав в повному обсязі та не заперечував проти їх задоволення, справу просив розглянути без його участі. Вислухавши пояснення позивача та його представника, дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступних висновків. Судом встановлено, що сторони перебували у зареєстрованому шлюбі, який рішенням Полтавського районного суду Полтавської області від 24 жовтня 2014 року розірвано (а.с.12). Від вказаного шлюбу мають спільних дітей: [PERSON], [INFO]; [PERSON], [INFO]; [PERSON], [INFO]; [PERSON], [INFO]; [PERSON], [INFO]; [PERSON], [INFO], що підтверджується свідоцтвами про народження (а.с.6-9). Після розірвання шлюбу відповідач матеріальної допомоги на утримання дітей не надає, а позивач не може самостійно забезпечити нормальні матеріальні умови для проживання дітей, оскільки отримує незначні кошти (а.с.13, 14). Відповідно до ст. 180 СК України, батьки зобовязані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно з ч. 3 ст. 181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Відповідно до положень ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує стан здоровя та матеріальне становище дитини; стан здоровя та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Статтею 191 СК України передбачено, що аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня предявлення позову. Суд враховує рекомендації Верховного суду України, який у постанові Пленуму від 15 травня 2006 року № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» підкреслює, що розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж зазначений у ч. 2 ст. 182 СК. При цьому необхідно мати на увазі, що зміна законодавства в частині визначення мінімального розміру аліментів на одну дитину не є підставою для перегляду постановлених раніше судових рішень про їх стягнення. Що ж до максимального розміру аліментів, які стягуються з боржника, то відповідно до ч. 3 ст. 70 Закону України від 21 квітня 1999 р. «Про виконавче провадження» він не повинен перевищувати в цілому 70 відсотків заробітної плати цієї особи (абзац 4 п. 17). Аналізуючи всі досліджені в судовому засіданні докази в їх сукупності та враховуючи, що відповідач є батьком спільних з позивачем дітей, разом з ними не проживає та не допомагає позивачу їх утримувати, суд приходить до висновку про необхідність стягнення з нього аліментів. Отже, вимоги позивача щодо стягнення аліментів з відповідача є справедливими, обґрунтованими та підставними. Визначаючи розмір стягуваних аліментів, суд враховує, що відповідач [PERSON] є здоровою та працездатною особою, відсутність інших утриманців, а тому приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню в розмірі ? частини з усіх видів заробітку (доходу) [PERSON], але не менше 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, до досягнення дитиною повноліття, оскільки сторони, які є батьками неповнолітніх дітей, в рівній мірі несуть обовязки щодо їх виховання та утримання, і такі у виді матеріального утримання не можуть бути повністю покладені виключно на позивача. \~\~\~\~\~\~\~\~\~\~ Відповідно до ч. 3 ст. 83 ЦПК України, якщо позивача, на користь якого ухвалено рішення, звільнено від сплати судового збору, він стягується з відповідача в дохід держави пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог. \~\~\~\~ Враховуючи вищевикладене, суд вважає, що судовий збір підлягає стягненню з відповідача в дохід держави. Крім того, на підставі п. 1 ч. 1 ст. 367 ЦПК України рішення в частині стягнення аліментів на утримання дітей суд вважає за необхідне допустити до негайного виконання в межах суми платежу за один місяць. На підставі викладеного, ст.ст. 7, 8, 10, 11, 60, 130, 174, 208, 209, 212, 213, 215, 367 ЦПК України, ст.ст. 180, 182, 183, 191 СК України, суд, -

Outcome: approved