Jurisdiction: civil
Date: 2018-01-18 00:00:00

Позивач звернулась до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу та визначення місця проживання дитини посилаючись на те, що 07 червня 2011 року вона уклав шлюб з відповідачем. Сімейне життя не склалось у сторін не склалось. Тому, просила розірвати даний шлюб, а також визначити місце проживання спільної дитини [PERSON], [INFO] за адресою: [ADDRESS]. Ухвалою від 20 червня 2017 року позовну [PERSON] до [PERSON] про розірвання шлюбу та визначення місця проживання дитини залишено без руху, надано строк для усунення недоліків. Вимоги вказані в ухвалі від 20 червня 2017 року позивачем усунуто та ухвалою від 09 жовтня 2017 року провадження у справі відкрито. Позивач в судове засідання не з'явилась, надійшла заява в якій просить суд розглядати справу у її відсутність, позовні вимоги підтримує та просить їх задовольнити. Відповідач в судове засідання не з'явився, повідомлений належним чином, причини неявки суду невідомі, а тому по справі необхідно ухвалити заочне рішення, відповідно до ст. 280 ЦПК України через неявку відповідача в судове засідання. Суд, дослідивши матеріали справи, приходить до висновку, що даний позов підлягає задоволенню. Як вбачається з матеріалів справи, [PERSON] та [PERSON], 07 червня 2011 року вступили в зареєстрований шлюб, що підтверджується копією свідоцтва про шлюб (а.с.5) Від шлюбу сторони мають сина: [PERSON], [INFO], що підтверджується копією свідоцтва про народження. (а.с. 4) Сімейне життя не склалось, стосунки у сторін погіршились, як зазначає позивач відносини значно зіпсувалися. Відповідач не часто виявляв цікавість до сина, зустрічався з дитиною декілька разів, як і раніше не отримував фінансово, не приймав участі у вихованні дитини. Відповідно до положень ст. 24 Сімейного кодексу України, шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Дружина та чоловік зобов'язані спільно піклуватися про побудову сімейних відносин між собою та членами сім'ї на почуттях взаємної любові, поваги, дружби, взаємодопомоги. Дружина та чоловік відповідальні один перед одним, перед іншими членами сім'ї за свою поведінку в ній. (ст. 55 Сімейного кодексу України) Згідно положень частини третьої та четвертої ст. 56 Сімейного кодексу України кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканість і може мати наслідки, встановлені законом. Статтею 104 Сімейного кодексу України передбачено, що шлюб припиняється внаслідок його розірвання. А згідно з вимогами ст. 105 Сімейного кодексу України, шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду. Частиною 4 ст. 223 ЦПК України передбачено, що у разі повторної неявки в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення). Відповідно до ст. 112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Оскільки із-за неправильної поведінки сторони втратили довіру та повагу один до одного, шлюбні стосунки не підтримують, примирення між сторонами неможливе, а тому зберегти сім'ю не надається можливим і шлюб підлягає розірванню. Щодо визначення місця проживання дитини, суд приходить до наступного. Відповідно до ч. 1 ст. 161 СК України, якщо мати та батько, які проживають окремо, не дійшли згоди щодо того, з ким із них буде проживати малолітня дитина, спір між ними може вирішуватися органом опіки та піклування або судом. Однак при дослідженні доказів наданих позивачем, судом не вбачається, що існує спір між сторонами з приводу визначення місця проживання дитини, а тому суд приходить до висновку, що в цій частині позов задоволенню не підлягає. Під час вирішення спору щодо місця проживання малолітньої дитини беруться до уваги ставлення батьків до виконання своїх батьківських обов'язків, особиста прихильність дитини до кожного з них, вік дитини, стан її здоров'я та інші обставини, що мають істотне значення. Відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 141 ЦПК України, у разі задоволення позову судові витрати, пов'язані з розглядом справи, покладаються на відповідача. Тому з відповідача на користь позивача підлягає стягненню судовий збір в розмірі 1280 грн. 00 коп.. Виходячи з наведеного,

Outcome: partial