Jurisdiction: civil
Date: 2015-11-26 00:00:00

Позивач звернулась до суду з позовом до [PERSON] селищної ради Софіївського району, третя особа: [PERSON] державна нотаріальна контора,\~ про визнання права власності на житловий будинок в порядку спадкування за законом. В обґрунтування позову зазначила, що 27 жовтня 2004 року померла її мати [PERSON]. Після смерті якої відкрилася спадщина, що складається із ? частини земельної ділянки та будинку розташованого за адресою: вул. Миру, 60 а, сел. Софіївка, Софіївського району. Позивач являється спадкоємцем першої черги за законом майна померлої матері. Інші спадкоємці майна померлої відсутні. Позивач прийняла спадщину ? частини земельної ділянки і звернулась до державного нотаріуса із наміром прийняти житловий будинок своєї матері, але не змогла прийняти через втрату документів, які підтверджують право власності на нього. У звязку з тим, що позивач не має можливості отримати свідоцтво про право на спадщину за законом після померлої [PERSON], просить суд визнати за нею право власності на будинок в порядку спадкування за законом після смерті матері. Позивач [PERSON] позовні вимоги підтримує, на задоволенні позову наполягає, просить розглянути справу за її відсутності про що надала до суду відповідну заяву . Відповідач [PERSON] селищна рада проти позову не заперечують, позовні вимоги визнають, просять розглянути справу за відсутності їхнього представника, про що надали до суду відповідну заяву . Третя особа державний нотаріус належним чином повідомлена у судове засідання не зявилась, заяву про розгляд справи без її участі не надавала. Суд розглядає справу, у відповідності до ч. 2 ст. 197 ЦПК України, без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу. Суд, дослідивши матеріали справи в їх сукупності, приходить до висновку про те, що позовні вимоги підлягають задоволенню з огляду на наступне: В судовому засіданні встановлено, що 27 жовтня 2004 року померла мати позивача [PERSON], що підтверджується копією свідоцтва про смерть (а.с. 8). Після смерті якої відкрилася спадщина, що складається із ? частини земельної ділянки та будинку розташованого за адресою: вул. Миру, 60 а, сел. Софіївка, Софіївського району . Згідно свідоцтва про право на спадщину за законом від 26 грудня 2007 року посвідчений державним нотаріусом [PERSON] позивач отримала у спадщину ? частки земельну ділянку загальною площею 10,26 гектарів, що перебуває к колективній власності КСП «Перемога» смт. Софіївка, Софіївського району Дніпропетровської області, що належала померлій на підставі сертифікату на право на земельну частку (пай) серії ДП № 0242285, видана [PERSON] районною державною адміністрацією 02.06.1997 року (а.с.13) 13 жовтня 2015 року державним нотаріусом [PERSON] державної нотаріальної контори [PERSON] було винесено постанову про відмову у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на житловий будинок, у звязку з відсутністю у спадкоємця правовстановлюючих документів на житловий будинок, який знаходиться за адресою: смт. Софіївка, вул. Миру. 60а, Софіївського району Дніпропетровської області (а.с.6). Відповідно до ст.ст. 1217, 1222 ЦК України, спадкування здійснюється за законом або за заповітом. Згідно ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Відповідно до ст. 1261 ЦК України, у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. Статтями 1261, 1267 ЦК України передбачено, що при спадкуванні за законом спадкоємцями першої черги є в рівних частках діти, дружина та батьки померлого. Позивач є спадкоємцем першої черги за законом після смерті матері [PERSON]. Крім позивача спадкоємців за законом не має. Отже до позивача, як спадкоємця першої черги, перейшли всі права та обов'язки спадкодавця. Відповідно до ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Відповідно до ст. 1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Відповідно до ч. 2 ст. 328 ЦК України право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Власник майна, згідно ст. 392 ЦК України, може пред'явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який посвідчує його право власності. Крім того, п. 23 Постанови Пленуму Верховного суду України «Про судову практику у справах про спадкування» від 30 травня 2008 року № 7 передбачено, що свідоцтво про право на спадщину видається за письмовою заявою спадкоємців, які прийняли спадщину в порядку, встановленому цивільним законодавством. За наявності умов для одержання в нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину вимоги про визнання права на спадщину в судовому порядку не підлягають. У разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження. Таким чином, повно та всебічно з'ясувавши обставини справи, дослідивши та оцінивши докази в їх сукупності, суд дійшов висновку про задоволення позовних вимог в повному обсязі.

Outcome: approved