Jurisdiction: civil
Date: 2017-10-23 00:00:00

Позивач звернуласьдо суду з позовною заявою до [PERSON] про поділ спільного майна подружжя, мотивуючи вимоги тим, що вона перебувалау шлюбі з відповідачем, який було розірвано 16.07.2014 року. В період шлюбу сторонами за спільні кошти був придбаний автомобіль Mercedec-Benz, 2002 року, який зареєстрований на відповідача. Виходячи з цього, позивач просить здійснити поділ спільного майна подружжя та визнати за нею право власності на 1/2 частину вказаного автомобіля. В судовому засіданні позивач та її представник вимоги підтримали та просили їх задовольнити. Відповідач в судовому засіданні позов визнав, однак зазначив, що позивачка не приймала участі ані в придбанні, ані в утриманні автомобілю. Суд, вивчивши матеріали справи та дослідивши надані докази у межах заявлених позовних вимог (стаття 11 ЦПК України) встановив наступне. Згідно відміток в паспорті [PERSON], сторони зареєстрували шлюб 06.11.1982 року та 16.07.2014 року шлюб між ними було розірвано (а.с.6). Під час перебування в шлюбісторонами був придбаний автомобіль Mercedec-Benz, 2002 року, який згідно інформації, наданої Територіальним сервісним центром № 3244 Регіонального сервісного центру в Київської області МВС України від 13.07.2017 року за № 284 зареєстрований на ім'я [PERSON], дата запису 26.08.2010 року. Відповідно до ч.1 ст. 60 Сімейного кодексу України (далі - СК України) майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності незалежно від того, що один з них не мав з поважної причини (навчання, ведення домашнього господарства, догляд за дітьми, хвороба тощо) самостійного заробітку (доходу). Відповідно до ч. 3 ст. 368 ЦК України, майно, набуте подружжям за час шлюбу, є їхньою спільною сумісною власністю, якщо інше не встановлено договором або законом. Отже, вказаною нормою права та нормами статті 60 Сімейного Кодексу України передбачено презумпцію віднесення придбаного під час шлюбу майна до спільної сумісної власності подружжя. Об'єктом права спільної сумісної власності подружжя може бути будь-яке майно, за винятком виключеного з цивільного обороту. Дружина та чоловік мають рівні права на володіння, користування і розпоряджання майном, що належить їм на праві спільної сумісної власності, якщо інше не встановлено домовленістю між ними. Дружина, чоловік розпоряджаються майном, що є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя, за взаємною згодою. Частиною 1 ст.69 СК України встановлено, що дружина і чоловік мають право на поділ майна, що належить їм на праві спільної сумісної власності, незалежно від розірвання шлюбу. Суб'єктивне право на поділ майна, що перебуває на праві спільної сумісної власності подружжя, належить кожному з них незалежно від того, в який момент здійснюється поділ: під час шлюбу або після його розірвання. Поділ може бути здійснений як за домовленістю подружжя, так і за судовим рішенням. В основу поділу покладається презумпція рівності часток подружжя, яка може бути спростована домовленістю подружжя або судовим рішенням. У разі поділу майна, що є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя, частки майна дружини та чоловіка є рівними, якщо інше не визначено домовленістю між ними або шлюбним договором або рішенням суду (ст. 70 Сімейного кодексу України, ст. 372 Цивільного кодексу України). Оскільки достовірно встановлено, що автомобіль Mercedec-Benz, 2002 року, був придбаний сторонами під час перебування у зареєстрованому шлюбі, оскільки протилежне не доведено належними та допустимими доказами, у зв'язку з чим на підставі ст. 60 СК України на вищевказане майно поширюється режим спільної сумісної власності подружжя. Таким чином, враховуючи вищевказані вимоги закону, суд вважає вимоги щодо розподілу майна подружжя шляхом визнання права власності на належну позивачу частку у спільному майні подружжя, а саме автомобіль Mercedec-Benz, обґрунтованим та такими, що підлягають задоволенню. Відповідно до частини першої статті 88 Цивільного процесуального кодексу України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Таким чином, з відповідача підлягає стягненню судовий збір на користь позивача в розмірі 921,72 грн. На підставі вищевикладеного,

Outcome: approved