Jurisdiction: civil
Date: 2019-06-04 00:00:00

Позивач звернулась до суду з вищевказаною позовною заявою, посилаючись на те, що [INFO] померла прабабуся позивача - [PERSON] , після її смерті залишилась спадщина у вигляді житлового будинку в [ADDRESS] . Прабабуся позивача під час свого життя заповіту не склала. На час відкриття спадщини, вона постійно проживала разом із своєю прабабусею, що підтверджується довідкою сільської ради та місцем реєстрації, зазначеного у паспорті. Відповідно до закону [PERSON] є спадкоємцем п`ятої черги після смерті її прабабусі [PERSON] . Позивач прийняла спадщину, після померлої [INFO] прабабусі - [PERSON] , оскільки на момент смерті спадкодавця, проживала разом з нею за однією адресою. У липні місяці 2016 року звернулася до приватного нотаріуса Біляївського районного державного нотаріального округу Одеської області із заявою про прийняття спадщини після смерті її прабабусі, але нотаріусом їй було відмовлено у видачі вищезазначеного свідоцтва, тому вона звернулась до суду з відповідною заявою. Позивач та її представник у судове засідання не з`явились, але представник позивача надав до суду заяву в якій просить справу розглядати у їх відсутність, на позові наполягав (а.с. 228). Відповідач до судового засідання не з`явився, але в матеріалах справи міститься заява представника відповідача, згідно якої, з позовними вимогами відповідач погоджується та просить розглянути справу за відсутності представника Усатівської сільської ради (а.с. 229). Відповідно ч. 3 ст. 211 ЦПК України учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності. Якщо таке клопотання заявили всі учасники справи, судовий розгляд справи здійснюється на підставі наявних у суду матеріалів. Відповідно до ч. 3 ст. 200 ЦПК України за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. З урахуванням ч. 4 ст. 206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши матеріали справи суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав Судом встановлено, що [INFO] померла прабабуся позивача - [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про смерть серії [NUMBER] , виданого відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Біляївського міськрайонного управління юстиції в Одеській області, актовий запис № 581 (а.с. 5). Згідно свідоцтва про народження [NUMBER] від 15.09.1951 року, актовий запис № 947 виданого Ленінським органом РАЦС в м. Одеса - [PERSON] є матір`ю [PERSON] , [INFO] (а.с. 13). Згідно свідоцтва про народження [NUMBER] від 14.04.1972 року, актовий запис № 32 виданого Усатівською сільською радою Біляївського району Одеської області - [PERSON] є батьком [PERSON] , [INFO] (а.с. 7). Згідно до Витягу з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про шлюб, щодо підтвердження дошлюбного прізвища, [PERSON] , [INFO] взяла шлюб із [PERSON] , та згідно актового запису № 36 від 17.09.1988 року отримала прізвище чоловіка - [PERSON] (а.с. 8). Згідно свідоцтва про народження [NUMBER] від 08.09.1989 року, актовий запис № 55 виданого Усатівською сільською радою Біляївського району Одеської області - [PERSON] є матір`ю позивача по справі - [PERSON] , [INFO] (а.с. 6). Відтак, [PERSON] є рідною правнучкою спадкодавця [PERSON] . Згідно довідки Усатівської сільської ради від 10.12.2018 року № 3052 гр. [PERSON] , яка померла [INFO] а/з № 581 від 07.05.2014 року є власницею житлового будинку за адресою: [ADDRESS] , згідно із записом в погосподарській книзі № 7/00599, стор. 114 за 2011-2015 рік, який розташований на земельній ділянці площею 0,06 га, наданої для будівництва та обслуговування житлового будинку. Рішення про передачу у власність вищезазначеної земельної ділянки не приймалось, документи на виготовлення технічної документації зі складання державного акту на право власності на земельну ділянку в роботі не перебувають. Державний акт на право власності на землю не видавався, договір оренди не укладався. (а.с. 14). Згідно довідки Усатівської сільської ради від 10.12.2018 року № 3050 гр. [PERSON] по день смерті [INFO] а/з № 581 від 07.05.2014 року була зареєстрована та проживала за адресою: [ADDRESS] (а.с. 15). Відповідно до довідки Усатівської сільської ради від 10.12.2018 року № 3051 про склад сім`ї та зареєстрованих у житловому приміщенні осіб, за адресою: [ADDRESS] , проживають та прописані 4 чоловіки: [PERSON] - [INFO] р. [INFO] (яка померла [INFO] ) власник будинку, [PERSON] - [INFO] правнука, [PERSON] - [INFO] р [INFO] праправнука, [PERSON] - [INFO] р. [INFO] праправнук (а.с. 16). Замовником на виготовлення технічного паспорту на вищевказаний будинок є [PERSON] (а.с. 17-21). Відповідно до листа приватного нотаріуса Біляївського районного державного нотаріального округу Одеської області Підгірняк О.А. від 12.07.2016 року № 269/02-14 позивач звернулася до Біляївського районного державного нотаріального округу Одеської області із заявою про прийняття спадщини після смерті її прабабусі - [PERSON] .., але нотаріусом їй було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину відносно житлового будинку за адресою: [ADDRESS] , що належав [PERSON] та роз`яснено, що так як відсутні правовстановлюючі документи на вищезазначений житловий будинок, позивач має право звернутись до суду з метою визнання за нею права власності на даний будинок в порядку спадкування за законом (а.с. 24). Відповідно до витягу про реєстрацію в спадковому реєстрі, відносно до майна [PERSON] померлої [INFO] відкрита спадкова справа № 54/2014 (а.с. 24). Згідно свідоцтва про смерть [NUMBER] від 05.05.2011 року, актовий запис № 50 виданого виконавчим комітетом Усатівської сільської ради Біляївського району Одеської області, помер син спадкодавця - [PERSON] (а.с. 218). З матеріалів спадкової справи № 54/2014 відносно до майна спадкодавця, [PERSON] (прізвище дівоче [PERSON] ), яка є онукою [PERSON] відмовилась від прийняття спадщини, після смерті її бабусі на користь правнуки померлої та своєї доньки - [PERSON] (а.с. 37). З матеріалів спадкової справи № 54/2014 відкритої відносно майна померлої [PERSON] , заповіт спадкодавцем не складався. Відповідно до ст. 1220 ЦК України, спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою. Часом відкриття спадщини є день смерті особи або день, з якого вона оголошується померлою. Згідно ст. 1223 ЦК України, право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. У разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі не охоплення за заповітом усієї спадщини, право на спадкування за законом одержують особи, визначені законодавством України. Відповідно до ст. 328 ЦК України право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. На підставі ст. 386 ЦК України, держава забезпечує рівний захист прав усіх суб`єктів права власності. Відповідно до ч. 1 ст. 392 ЦК України, власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. На підставі ст. 1216 ЦК України, спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця) до інших осіб (спадкоємців). Відповідно до статті 1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом та за законом. Відповідно до статті 1218 ЦК України, до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Згідно ст. 1297 ЦК України, встановлено, що спадкоємець зобов`язаний отримати свідоцтво про право на спадщину, якщо в складі спадкового майна є об`єкти нерухомості. Відповідно до інформаційного листа Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 16 травня 2013 року № 24-753/0/4-13 «Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування», що право власності спадкоємця на спадкове майно підлягає захисту в судовому порядку шляхом його визнання у разі, якщо таке оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Статтею 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод та положеннями Закону України № 475/97-ВР від 17 липня 1997 року «Про ратифікацію Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, Першого протоколу та протоколів № 2, № 4, № 7 та № 11 до Конвенції» закріплено принцип непорушності права приватної власності, який означає право особи на безперешкодне користування своїм майном та закріплює право власника володіти, користуватися і розпоряджатися належним йому майном на власний розсуд, учиняти щодо свого майна будь-які угоди, відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб. У Рішенні Європейського Суду від 23 жовтня 1991 року у справі « Пайн Велі Девелопмент Лтд . та інші проти Ірландії» зазначається, що власники мають право претендувати щонайменше на законне сподівання на можливість користуватися своєю власністю. Зазначені сподівання, тобто те, на що розраховує позивач. Відповідно до ст. 1 «Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод», Високі Договірні сторони гарантують кожному, хто перебуває під їхньою юрисдикцією права і свободи, визначенні в розділі І «Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод». Протокол № 1 стаття 1 «Захист власності» говорить «Кожна фізична або юридична особа має право на повагу своєї власності. Ніхто не може бути позбавлений свого майна інакше як в інтересах суспільства й на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права». Тим самим у Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод чітко встановлено: право власності кожної фізичної і юридичної особи, неурядової організації й групи приватних осіб, повинне поважаться. При таких обставинах позов є обґрунтованим, тому позовні вимоги підлягають задоволенню.

Outcome: approved