Jurisdiction: civil
Date: 2015-10-05 00:00:00

Позивач, звернувшись в суд із даним позовом, посилається на те, що житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами в с. Джурків, по вул. Українська (колишня Леніна), 82, Коломийського району Івано- Франківської області, належав на праві приватної власності батьку позивача - [PERSON]. [INFO] року [PERSON] помер. Заповітів від імені померлого [PERSON] виконкомом Джурківської сільської ради не посвідчувалось. Після смерті [PERSON] відкрилась спадщина за законом, яка складається із житлового будинку, господарських будівель та споруд, що знаходяться за адресою: [ADDRESS] Спадщину за законом після смерті [PERSON] прийняла позивач [PERSON] Окрім позивача спадкоємицею є дружина померлого, мати позивача, відповідач [PERSON], яка відмовилася від спадщини в користь позивача. Інших спадкоємців, які б претендували на спадщину немає. З метою оформлення спадщини після смерті [PERSON], позивач звернулася в Першу Коломийську районну державну нотаріальну контору із заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину, однак нотаріусом відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом у зв'язку із відсутністю правовстановлювального документу. Позивач [PERSON] просить суд визнати за нею право власності на житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами за адресою: [ADDRESS] В судове засідання позивач не з'явилася, однак подала до суду заяву про розгляд справи у її відсутності, позовні вимоги підтримує в повному обсязі, просить позов задовольнити. Відповідач в судове засідання не з'явилася, однак подала в суд заяву про розгляд справи без її участі, позовні вимоги підтримує в повному обсязі, просить позов задовольнити. Відповідно до ст. 197 ч. 2 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Суд, врахувавши заяви сторін, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов слід задовольнити, з наступних підстав. Конвенція про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, ратифікована Законом України від 17 липня 1997 року, а також ст. 1 Додаткового протоколу до неї передбачають право кожної фізичної чи юридичної особи безперешкодно користуватися своїм майном, не допускаючи позбавлення особи свого майна, крім як в інтересах суспільної необхідності й на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права, визнають право держави на здійснення контролю за використанням власності з урахуванням загальних інтересів або для забезпечення стягнення податків, інших зборів чи штрафів. Гарантії здійснення права власності та його захисту закріплюються і у національному законодавстві України. Так, відповідно до ч.4 ст. 41 Конституції України ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним. Згідно Цивільного кодексу України підставами виникнення права власності є різні правопороджуючі юридичні факти, або правовідносини, зокрема, також і в порядку спадкування після смерті громадянина. Судом встановлено, що житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами в с. Джурків, по вул. Українська (колишня Леніна), 82, Коломийського району Івано- Франківської області, належав на праві приватної власності - [PERSON], що підтверджується випискою з інвентаризаційних матеріалів Коломийського МБТІ № 53410 від 09.07.2015 року та довідкою Джурківської сільської ради № 404 від 22.07.2015 року. [INFO] року [PERSON] помер, про що в книзі реєстрації про смерть зроблено запис № 4 від 26 січня 2015 року, що підтверджується копією свідоцтва про смерть. Заповітів від імені померлого [PERSON] виконкомом Джурківської сільської ради не посвідчувалось, що підтверджується довідкою Джурківської сільської ради № 404 від 22.07.2015 р. Позивач [PERSON] є дочкою [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про народження. Спадщину за законом після смерті [PERSON] прийняла позивач [PERSON], подавши 03 червня 2015 року заяву про прийняття спадщини до нотаріальної контори у визначений законом термін. Окрім позивача, спадкоємицею є відповідач [PERSON], яка відмовилася від спадщини в користь позивача, подавши заяву в нотаріальну контору. Інших спадкоємців, які б претендували на спадщину немає. З метою оформлення спадщини після смерті [PERSON], позивач звернулася в Першу Коломийську районну державну нотаріальну контору із заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину, однак нотаріусом відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом у зв'язку із відсутністю правовстановлювального документу. Відповідач [PERSON] позов підтримала, про що подала в суд заяву. Відповідно до ч. 4 ст. 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Згідно із ст.ст. 1216, 1218 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця) до інших осіб (спадкоємців), а до складу спадщини входять усі права і обов'язки, що належали спадкодавцю на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. За ст. 1222 ЦК України, спадкоємцями за заповітом і за законом можуть бути фізичні особи, які є живими на час відкриття спадщини, а також особи, які були зачаті за життя спадкодавця і народженні живими після відкриття спадщини. Відповідно до ч.1 ст. 1258 ЦК України спадкоємці за законом одержують право на спадкування почергово. Згідно із ст. 1261 ЦК України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкоємця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. Відповідно до абзацу другого п. 23 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 30.05.2008 року „Про судову практику у справах про спадкування» вбачається, що свідоцтво про право на спадщину видається за письмовою заявою спадкоємців, які прийняли спадщину в порядку, установленому цивільним законодавством. За наявності умов для одержання в нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину, вимоги про визнання права на спадщину судовому розглядові не підлягають. У разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутись до суду за правилами позовного провадження. Статтею 392 ЦК України передбачено, що власник майна може пред'явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Отже, позовні вимоги [PERSON] про визнання права власності на спадкове майно є належно обгрунтованими та такими, що підлягають задоволенню. На підставі наведеного, відповідно до ст. 1 Додаткового протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, а також ст.ст. 328, 392, 1216, 1222, 1235, 1258, 1261, 1268 ЦК України та

Outcome: approved