Jurisdiction: civil
Date: 2017-08-27 00:00:00

Позивач звернулась до Куп'янського міськрайонного суду Харківської області з позовною заявою, у якій, згодом уточнивши свої вимоги, просить суд стягнути з відповідача, [PERSON], аліменти на утримання неповнолітніх дітей: [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO], у розмірі 1/3 частини від усіх видів його доходів, щомісячно, але не менше 50% прожиткового мінімуму на дітей відповідного віку, починаючи з дня подачі позову до суду і до повноліття дітей, посилаючись на те, що відповідач на дітей добровільно не надає матеріальної допомоги, чим ставить в скрутне матеріальне становище, що і змусило її звернутися до суду з даним позовом. Позивач надала суду заяву про розгляд справи без її участі, уточнений позов підтримала і просила суд задовольнити у повному обсязі. Заперечень проти заочного розгляду справи не мала. Відповідач про час та місце судових засідань повідомлявся за місцем проживання, зареєстрованим у встановленому законом порядку, що підтверджується поштовими розписками про отримання судових викликів. Отже, згідно вимог ст. 74 ЦПК України він вважається сповіщеним належним чином. [PERSON] до суду не з'явився, можливих заперечень проти уточненого позову чи будь-яких заяв не надав. Фіксація судового процесу технічними засобами не проводилася згідно вимог ч. 2 ст. 197 ЦПК України. За таких обставин, суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України. У ході розгляду справи судом були встановлені такі факти та відповідні їм правовідносини. Встановлено, що сторони перебували у зареєстрованому шлюбі, який був розірваний згідно рішення Куп'янського міськрайонного суду Харківської області від 28 квітня 2014 року, яке набрало законної сили 12 травня 2014 року (а.с.7). Мають спільних неповнолітніх дітей: доньку [PERSON], [INFO], та сина [PERSON], [INFO] (а.с.8,9), які згідно довідки Курилівської сільської ради Куп'янського району Харківської області від 12.06.2017 року за № 949 мешкають з позивачем ( а.с.3). Між сторонами в встановленому законом порядку нема домовленості щодо утримання неповнолітніх дітей. Враховуючи це, відповідачем не виконуються зобов'язання по утриманню дітей до досягнення ними повнолітня, відповідно до ст.180 Сімейного Кодексу України. Відносно особи відповідача по матеріалам справи судом було встановлено, що відомостей про його працевлаштування немає, інші стягнення по виконавчим листам відсутні, а також даних про незадовільний стан здоров'я відповідача у суду відсутні. Згідно ст.15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення. За таких обставинах порушуються права, свободи, та інтереси неповнолітніх дітей та позивача, у зв'язку з чим, на підставі ст.ст. 182, 183 Сімейного Кодексу України, які передбачають, що батьки зобов'язані утримувати своїх дітей до досягнення ними повноліття, з відповідача слід стягнути аліменти на утримання неповнолітньої дитини. У порядку до вимог ст. ст. 180,182,183 Сімейного кодексу України мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Зважаючи на те, що позивачем наданими суду письмовими доказами було доведена необхідність стягнення аліментів на її користь на утримання неповнолітніх доньки та сина та ці обставини не були жодним чином спростовані відповідачем, а також беручи до уваги встановлений діючим законодавством обов'язок батьків утримувати своїх неповнолітніх дітей, суд вважає даний уточнений позов обґрунтованим і таким, що підлягає задоволенню. Рішення в частині стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць, допускається до негайного виконання на підставі ст. 367 ч.1 ЦПК України. Оскільки позов обґрунтований, судові витрати на підставі ст. 88 ЦПК України підлягають стягненню з відповідача у дохід держави.

Outcome: approved