Jurisdiction: civil
Date: 2020-12-03 00:00:00

Позивач звернулась до суду з позовом, в якому просить суд стягнути з відповідача аліменти на утримання сина [PERSON] , [INFO] , в розмірі ј частини з усіх видів заробітку, щомісячно, починаючи з дня звернення до суду і до досягнення дитиною повноліття, та на своє утримання в розмірі ј частини з усіх видів заробітку щомісячно, починаючи з дня звернення до суду і до досягнення сином [PERSON] трьохрічного віку. В обґрунтування позовних вимог позивач зазначила, що 10.08.2019 року вона з відповідачем зареєстрували шлюбу. У шлюбі народився син [PERSON] , [INFO] . Позивач вказує, що проживають з відповідачем окремо, малолітній син залишився проживати з нею, відповідач матеріальної допомоги на утримання сина не надає, позивач перебуває у відпустці по догляду за дитиною, має складне матеріальне становище та потребує коштів від відповідача як батька дитини та чоловіка. Ухвалою суду від 19.10.2020 року відкрито провадження по справі та постановлено про проведення розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження. 09.11.2020 року залучено до участі по справі [PERSON] в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору. У відзиві на позовну заяву відповідач позовні вимоги визнав частково, вказавши, що не заперечує проти стягнення з нього аліментів на утримання сина в розмірі ј від свого заробітку (доходу), оскільки розуміє свій обов`язок щодо утримання дитини, але розмір аліментів на утримання дружини до досягнення сином трьохрічного віку є завищеним. Позивач зазначив, що стягнення аліментів на утримання дружини у розмірі ј від заробітку (доходу) значно ускладнить його матеріальний стан, оскільки відповідно до рішення Кременчуцького районного суду Полтавської області від 15.05.2017 року по справі № 536/445/17 з нього стягуються аліменти на користь [PERSON] на утримання малолітньої доньки - [PERSON] , [INFO] , в розмірі 1/3 частини з усіх видів заробітку щомісячно, але не менше 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. У зв`язку з цим, відповідач просить суд задовольнити частково позовні вимоги [PERSON] та стягнути з нього аліменти на утримання малолітнього сина [PERSON] , в розмірі ј частини з усіх видів заробітку щомісячно, до досягнення дитиною повноліття, та стягнути з нього на утримання дружини [PERSON] аліменти в розмірі 1/6 частини з усіх видів заробітку щомісячно і до досягнення сином [PERSON] трьохрічного віку. Позивач надала заяву про розгляд справи у відсутність. Представник відповідача надав заяву про розгляд справи у відсутність відповідача та представника. Представник третьої особи надав заяву про розгляд справи у відсутність. Суд, дослідивши матеріали справи, встановив наступні обставини та відповідні їм правовідносини. Судом встановлено, що 10.08.2019 року між [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , зареєстровано шлюб, про що Кременчуцьким міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Полтавській області зроблено відповідний актовий запис під № 810 (а.с. 5). Після державної реєстрації шлюбу [PERSON] змінила прізвище на « [PERSON] ». [INFO] у сторін народися син [PERSON] , [INFO] , що підтверджується копією свідоцтва про народження серії [NUMBER] , яке видане Кременчуцьким районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Північно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Суми) (а.с. 6). Судом встановлено, що малолітній [PERSON] зареєстрований та проживає разом з матір`ю за адресою: [ADDRESS] (а.с. 7-8). Відповідно до ч. ч. 1 та 2 ст. 27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Статтею 8\~Закону України\~«Про охорону\~дитинства» встановлено, що кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Згідно зіст.\~180\~СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Способи виконання батьками обов`язку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними (ч. 1ст. 181 СК України). За відсутності домовленості між батьками про сплату аліментів на дитину той із них, з ким вона проживає, вправі звернутися до суду з відповідним позовом (п. 17постанови Пленуму Верховного Суду України від 15.05.2006 року №3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів»). Відповідно до ч. 3ст.\~181\~СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Згідно зі ст.\~182\~СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Відповідно до вимог ч. 5\~ст. 183 СК України\~той із батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина, має право звернутися до суду із заявою про видачу судового наказу про стягнення аліментів у розмірі на одну дитину - однієї чверті, на двох дітей - однієї третини, на трьох і більше дітей - половини заробітку (доходу) платника аліментів, але не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку на кожну дитину. Враховуючи положення ч. 5 ст. 183 СК України, з аналізу яких слідує, що аліменти в розмірі 1/4 на одну дитину є неоспорюваною сумою, та враховуючи відсутність заперечень відповідача щодо розміру аліментів, який просить позивач стягнути, суд вважає, що необхідно стягнути з [PERSON] на користь [PERSON] на утримання сина [PERSON] аліменти в розмірі ј частини всіх видів доходів відповідача щомісячно, але не менше 50% встановленого прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, до досягнення дитиною повноліття. Щодо позовної вимоги про стягнення з [PERSON] на користь [PERSON] аліментів на її утримання до досягнення сином [PERSON] трьохрічного віку, суд зазначає наступне. Відповідно до ч. ч. 2, 4 ст.\~84\~СК України дружина, з якою проживає дитина, має право на утримання від чоловіка - батька дитини до досягнення дитиною трьох років. Право на утримання вагітна дружина, а також дружина, з якою проживає дитина, має незалежно від того, чи вона працює, та незалежно від її матеріального становища, за умови, що чоловік може надавати матеріальну допомогу. Положеннями\~статей 77-80 ЦПК України\~визначено, що доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування. Достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи. Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Статтею 89 ЦПК України встановлено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів). Матеріалами справи підтверджується, що рішенням Кременчуцького районного суду Полтавської області від 15.05.2017 року по справі № 536/445/17 ухвалено стягувати з [PERSON] , [INFO] , на користь [PERSON] , [INFO] , на утримання доньки [PERSON] , [INFO] , аліменти в розмірі 1/3 частини з усіх видів заробітку (доходів) відповідача, але не менше, ніж 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно, починаючи з 16.03.2017 року і до повноліття дитини, тобто до [INFO] . (а.с. 29-31). Копією свідоцтва про зміну імені підтверджується, що [PERSON] , [INFO] змінив прізвище на « [PERSON] » (а.с. 26 ). Виходячи з положень, які містяться в\~Постанові Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів», при вирішенні питання щодо стягнення аліментів на утримання дружини до досягнення дитиною трьох років, суд бере до уваги стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; стан здоров`я та матеріальне становище отримувача аліментів, відсутність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних дружини, батьків, повнолітніх дітей; сімейний стан платника аліментів, наявність у платника аліментів зобов`язань зі сплати аліментів на дитину за рішенням суду, наявність нерегулярного, мінливого, невизначеного доходу. При вирішенні позовних вимог про стягнення аліментів на утримання [PERSON] до досягнення дитиною трьохрічного віку, суд бере до уваги, що на утриманні позивача перебуває малолітній син [PERSON] , [INFO] , позивач тимчасово не працює, оскільки здійснює догляд за дитиною, а також те, [PERSON] працевлаштований, отримує щомісячний дохід, при цьому відповідно до рішення Кременчуцького районного суду Полтавської області, сплачує на утримання іншої дитини [PERSON] , [INFO] , аліменти в розмірі 1/3 частини доходу. Враховуючи вищенаведене та те, що відповідач частково визнає позовні вимоги, суд приходить до висновку про стягнення з [PERSON] аліментів на утримання дружини до досягнення сином [PERSON] , [INFO] , трьохрічного віку у розмірі 1/6 частини його доходу щомісячно. Оскільки позивач звільнений від сплати судового збору при поданні позову до суду про стягнення аліментів, то суд, на підставі ст. 141 ЦПК України, стягує з відповідача на користь держави судовий збір у розмірі 840, 80 грн. Згідно з п.1 ч. 1 ст. 430 ЦПК України зазначене рішення підлягає негайному виконанню в розмірі стягнення суми платежу за один місяць.

Outcome: partial