Jurisdiction: civil
Date: 2017-01-09 00:00:00

Позивач звернулась до суду з позовом до відповідача [PERSON] третя особа Дарницький районний відділ ГУ ДМС України м. Києва про визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням, в якому просила визнати [PERSON], такою, що втратила право користування квартирою [ADDRESS] Позовні вимоги обґрунтовувала тим, що вона є власником квартири [ADDRESS]. Також в спірній квартирі зареєстрована [PERSON], яка є племінницею позивача, однак з дня реєстрації її місця проживання у вказаній квартирі, відповідач жодного дня не проживала за даною адресою, вона не сплачує комунальні платежі, не отримує кореспонденції за вказаною адресою, особистих речей в квартирі немає, [PERSON] відповідачу не чинила перешкод у користуванні житлом В судовому засіданні позивач [PERSON] позовні вимоги підтримала в повному обсязі, просила їх задовольнити, проти винесення заочного рішення не заперечувала. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з'явилась, про розгляд справи була повідомлена належним чином (а.с.13), з заявами чи клопотаннями про неможливість розгляду справи у її відсутність до суду не зверталась. Представник третьої особи в судове засідання не з`явився, від начальника Дарницького районного відділу ГУ ДМС України м. Києва надійшла заява про розгляд справи у відсутність їх представника (а.с.14). Відповідно до ч.1 ст.224 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений, і від якого не надходило повідомлення про причини неявки, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Враховуючи викладене, суд вважає за можливе провести заочний порядок розгляду справи. Заслухавши пояснення позивача, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги необхідно задовольнити з наступних підстав. Як зазначає ч.1 ст.317 ЦК України власникові належать права володіння, користування та розпорядження своїм майном. Частина 1 ст.319 ЦК України зазначає, що власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Суд, в межах заявлених позовних вимог та наданих сторонами доказів по справі, встановив наступні обставини та правовідносини. Згідно ст.150 ЖК України громадяни, які мають у приватній власності будинок (частину будинку), квартиру, користуються ним (нею) для особистого проживання і проживання членів їх сімей і мають право розпоряджатися цією власністю на свій розсуд: продавати, дарувати, заповідати, здавати в оренду, обмінювати, закладати, укладати інші не заборонені законом угоди. Як установлено у судовому засіданні, власником квартири [ADDRESS] є позивач [PERSON], що підтверджується договором купівлі-продажу квартири серії ВВА №030163 від 11.12.2003 року, посвідченим приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Кударенко В.М., зареєстрованого в реєстрі за №2776 та зареєстрованим в БТІ 16.12.2003 року в реєстровій книзі за №д 481-227 за реєстровим №5308 (а.с.5). Спірна квартира є приватизованою, ізольованою, однокімнатною квартирою жилою площею 11,30 м2, розташованою на 5 поверсі 9-ти поверхового будинку. На день розгляду справи в спірній квартирі зареєстровані позивач [PERSON] та відповідач [PERSON], вказані обставини підтверджуються довідкою Ф-3 (а.с.6). Як вбачається з акту кількості фактично проживаючих осіб від 12.09.2016 року, посвідченого начальником ЖЕД-210 КП «Керуюча компанія з обслуговування житлового фонду Дарницького району м. Києва» Пінчуком М.М., [PERSON] у період з 07.03.2014 року по 12.09.2016 року не проживала в [ADDRESS] (а.с.7). Вказані обставини в судовому засіданні також підтвердила свідок [PERSON], яка є сусідкою позивача та проживає у [ADDRESS] У відповідності до ч.1 ст.361 ЦК України співвласник має право самостійно розпорядитися своєю часткою у праві спільної часткової власності. Згідно ч.2, ст. 405 ЦК України член сім'ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім'ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом. Аналізуючи докази в їх сукупності, суд приходить до висновку, що оскільки відповідач [PERSON] не є співвласником або власником спірної квартири, з березня 2014 року не проживає в даній квартирі, не сплачує витрати за житлово-комунальні послуги, не цікавиться нею, за весь час не ставила питання та не намагалася вселитись, [PERSON] відповідачу не чинила перешкод у користуванні житлом, тому відповідач була відсутня в спірній квартирі понад 1 рік без поважних підстав і її необхідно визнати такою, що втратила право користування жилим приміщенням - квартирою [ADDRESS] задовольнивши вказаний позов.

Outcome: approved