Jurisdiction: civil
Date: 2017-08-02 00:00:00

Позивач звернулась до суду з вищезазначеним позовом, мотивуючи свої вимоги тим, що на підставі договору дарування квартири від 25 червня 2014 року, посвідченого приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу, зареєстровано в реєстрі за №2603, ій на праві власності належить квартира [ADDRESS]. Квартира складається з однієї жилої кімнати, загальною площею- 34,90 кв.м., житловою площею - 18,70 кв.м. Згідно п.11 Договору «Обдаровувана» набуває право власності на квартиру з моменту її прийняття. Прийняттям вважається одержання «Обдаровуваною» примірника цього договору після його нотаріального посвідчення. Позивач зазначає, що з 2012 року по 22 липня 2014 року вона перебувала з відповідачем [PERSON] у зареєстрованому шлюбі, під час якого у них народився син [PERSON], [INFO]. З травня 2013 року між позивачкою та відповідачем подружнє життя було припинено, також було припинено ведення спільного господарства, також з цього з часу у них був відсутній спільний бюджет, відповідно до цього ж часу вони проживають окремо, хоч і знаходились до липня 2014 року в одній квартирі. Рішенням Подільського районного суду м. Києва від 22 липня 2014 року шлюб між позивачкою та відповідачем було розірвано. Їх спільний син залишився проживати з нею. Зазначає, що станом на сьогодні, в належній їй квартирі на праві власності зареєстровано три особи - вона, [PERSON], відповідач - [PERSON] та їх спільний син - [PERSON]. Відповідач після розірвання шлюбу, саме в кінці 2014 року забрав свої особисті речі та у добровільному порядку, без будь-якого погодження з позивачкою залишив квартиру. З того часу, фактичне місце проживання відповідача позивачці невідоме. Квартирою не цікавиться, платежів за комунальні послуги, як і інших платежів необхідних для утримання квартири в належному стані не сплачує, у зв'язку з чим позивачка не має можливості належним чином здійснювати своє право власності та користуватись квартирою у зв»язку із реєстрацією в ній відповідача. В зв'язку з цими обставинами позивачка вимушена була звернутись до суду за захистом свого порушеного права та просить задовольнити її позов у повному обсязі. Представник позивача та позивачка в судове засідання не з'явились, однак направили на адресу суду заяви з проханням проводити судовий розгляд у їх відсутність, позовні вимоги підтримали з підстав викладених в позовній заяві та просили їх задоволити повністю, оскільки на їх думку позов доведений та обгрунтований належними доказами. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з'явився, як вбачається з матеріалів справи, про час і місце судового розгляду був повідомлений належним чином, причини неявки до суду не повідомив, тому відповідно до вимог ст.169 ЦПК України суд приходить до висновку про можливість слухати справу у його відсутність на підставі ст. 224 ЦПК України - у порядку заочного розгляду, на підставі наявних у справі доказів з урахуванням думки позивача та її представника. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню, виходячи з наступних підстав. Як встановлено в судовому засіданні, позивач [PERSON] на підставі договору дарування квартири від 25 червня 2014 року, посвідченого приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Ротач І.І., зареєстровано в реєстрі за №2603, їй на праві власності належить квартира [ADDRESS] Квартира складається з однієї жилої кімнати, загальною площею - 34,90 кв.м., житловою площею - 18,70 кв.м. Згідно п.11 Договору «Обдарована» набуває право власності на квартиру з моменту її прийняття. Прийняттям вважається одержання «Обдарованою» примірника цього договору після його нотаріального посвідчення. Відповідно довідки форми № 3 виданою комунальним підприємством «Керуюча компанія з обслуговування житлового фонду Подільського району м. Києва» від 25.11.2016 року в квартирі за адресою: [ADDRESS] зареєстровано три особи, а саме: позивач [PERSON] як власниця особового рахунку, відповідач [PERSON] та їх син [PERSON] Право власності зареєстровано в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно від 25.06.2014 року, реєстраційний номер об'єкта нерухомого майна - 332983080000. Однак, як встановлено у судовому засіданні, на даний час відповідач зареєстрований за вищевказаною адресою, чим порушує права позивача та норми чинного законодавства у відповідності до вимог ст. 156 ЖК України. Слід зазначити, що відповідно до ст. 47 Конституції України, кожен має право на житло, ніхто не може бути примусово позбавлений житла інакше як на підставі закону за рішенням суду. Крім того, відповідно до ч. 1 ст. 316 ЦК України правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб. На підставі ч. 1 ст. 317 ЦК України, власникові належить права володіння, користування та розпорядження своїм майном. У відповідності до ч. 1 ст. 319 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Згідно ст. 379 ЦК України житлом фізичної особи є житловий будинок, квартира, інше приміщення, призначені та придатні для постійного проживання в них. Відповідно до ст. 391 ЦК України - власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном. У зв'язку з вищезазначеним та доказами, дослідженими в ході судового розгляду суд приходить до висновку про те, що позовні вимоги [PERSON] знайшли своє доведення в ході судового розгляду, ґрунтуються на чинному законодавстві, оскільки відповідач не є власником квартири, тривалий час не проживає в ній, чим створює перешкоди позивачу як власнику в користуванні та розпорядженні своїм майном, тому позовні вимоги останньої до відповідача є обґрунтованими та підлягають задоволенню. Враховуючи, що позовні вимоги підлягають задоволенню, відповідно до ч. 1 ст. 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати в розмірі 1 280 гривень 00 копійок. На підставі викладеного

Outcome: approved