overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2018-05-24 00:00:00

Позивач звернувся із позовом до відповідачки про розірвання шлюбу, в якому зазначив, що 25.11. 2000 року він зареєстрував шлюб з відповідачкою. Від зареєстрованого шлюбу вони мають двох дітей: сина [PERSON], 29.09. [INFO] та дочку [PERSON], 11.04. [INFO]. Сторони спільного господарства не ведуть, стосунків не підтримують, шлюб носить лише формальний характер. Позивач вважає, що подальше спільне проживання з відповідачкою та збереження шлюбу є неможливим, оскільки вони мають різні погляди на шлюб та сім'ю, у зв'язку з чим просив розірвати шлюб. У судове засідання позивач з»явився, просив його позов задовольнити з підстав, які зазначені в позовній заяві. Відповідачка у судове засідання з»явилась, проти позову заперечувала, просила відмовити у задоволенні позову. Суд, вислухавши думку учасників, дослідивши матеріали справи, суд дійшов до висновку, що заявлений позов є законним, обґрунтованим та таким, що підлягає задоволенню в повному обсязі з наступних підстав. Як убачається із матеріалів справи, 25.11.2000 року у відділі державної реєстрації актів цивільного стану Святошинського районного управління юстиції міста Києва між позивачем та відповідачем було зареєстровано шлюб, про що зроблено відповідний актовий запис № 1232. Від зареєстрованого шлюбу у сторін народилося двоє дітей син [PERSON], 29.09. [INFO] та дочка [PERSON], 11.04. [INFO]. Сторони спільного господарства не ведуть, стосунків не підтримують, шлюб носить лише формальний характер. Згідно ч. 3\~ст. 105 СК України\~шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до\~статті 110 цього Кодексу. Відповідно до\~ст. 112 СК України\~суд постановляє рішення про розірвання\~\~шлюбу,\~\~якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їх дітей, що мають істотне значення. Згідно\~ст. 24 СК України\~шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Як убачається з пояснень позивача, почуття любові та поваги між сторонами зникли, тому збереження шлюбу суперечило б їх інтересам. Враховуючи особливий характер сімейних відносин, зважаючи на норми ст. ст.\~111,\~112 СК України, так як фактично шлюбні відносини між подружжям припинені, суд вважає примирення сторін неможливим. Оскільки подальше спільне життя подружжя і збереження сім'ї є неможливим і суперечить інтересам позивача та відповідача,\~\~позовні вимоги підлягають задоволенню. Згідно ч. 2\~ст. 114 СК України\~\~у разі розірвання шлюбу судом шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2018-06-18 00:00:00

Позивач звернувся із позовом до свого онука [PERSON] про визнання таким, що втратив право користування житловим приміщенням квартирою № 23 в будинку № 9 по вул. О. Міхнюка в м. Чернігові у звязку з відсутністю останнього в ній більше ніж рік без поважних причин. \~ \~ \~ \~Представник позивача через канцелярію суду подав заву про розгляд справи без його участі, позовні вимоги підтримав, проти заочного розгляду справи не заперечував. Відповідач у судове засідання не зявився, про час і місце розгляду справи сповіщався завчасно і належним чином. Судова повістка відповідачу надсилалася за адресою його місця проживання, зареєстрованою у встановленому законом порядку, про поважні причини неявки до суду відповідач не повідомив, відзив не подав. З письмової згоди представника позивача, суд постановив ухвалу про заочний розгляд справи. У відповідності до вимог ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Дослідивши матеріали справи, суд доходить висновку, що позовні вимоги є обґрунтованими та підлягають задоволенню з огляду на наступне. \~ \~ \~ \~Судом встановлено, що квартира [ADDRESS] належить [PERSON], що підтверджується копією договору дарування від 16.12.2004 року (а.с. 5) та довідкою Комунального підприємства Чернігівське міжміське бюро технічної інвентаризації № 6261/288 від 26.04.2018 року (а.с. 33). 30.11.2015 року начальником ЖКП «Корпорації Чернігівоблагропромбуд» було затверджено акт, яким встановлено, що [PERSON] з 19.12.2001 року по 30.11.2015 року не проживає у [INFO] (а.с. 6). 04.04.2016 року начальником ЖКП «Корпорації Чернігівоблагропромбуд» було затверджено акт, яким встановлено, що [PERSON] з грудня 2001 року по час складення акту не проживає у [INFO]. При огляді квартири особистих речей [PERSON] не виявлено (а.с. 7). 12.02.2018 року начальником ЖКП «Корпорації Чернігівоблагропромбуд» було затверджено акт, яким встановлено, що [PERSON] з 2001 року по час складення акту не проживає у [INFO] (а.с. 8 зворотня сторона). Допитані в судовому засіданні свідки [PERSON]В та [PERSON] повідомили суду, що [PERSON] з грудня 2001 року у квартирі [ADDRESS] зареєстрований, але не проживає, його особисті речі в квартирі відсутні. Згідно із ч.2 ст. 405 ЦК України, член сімї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сімї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом. Відповідно до ст.. 391 ЦК України, власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійснені ним права користування та розпорядження майном. Відповідно до ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.. \~ \~ \~ \~Оскільки в судовому засіданні встановлено, що [PERSON], з часу досягнення ним повноліття, не проживає в [INFO] понад рік, позовна вимога про визнання відповідача таким, що втратив право на користування житловим приміщенням з підстав, передбачених ст. 405 ЦК України підлягає задоволенню. \~ \~ \~ \~

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2018-08-19 00:00:00

позивач звернувся із позовом до своєї онуки [PERSON] Йосипівни про визнання такою, що втратила право користування житловим приміщенням квартирою № 13 в будинку № 6 по вул. Всіхсвятській в м. Чернігові. Позовні вимоги обґрунтовані тим, що позивач є власником цієї квартири, відповідач не проживає в ній більше ніж рік без поважних причин, а тому вважає, що позовні вимоги не підлягають задоволенню. \~ \~ \~ \~Позивач в судовому засіданні позовні вимоги підтримав та просив їх задовольнити. Відповідач позов визнала та просила його задовольнити. Суд постановив ухвалу про відмову в прийнятті визнання відповідачем позову і продовження судового розгляду, у звязку із тим, що визнання позову суперечить закону. \~ \~ \~ \~Судом встановлено, що квартира [ADDRESS] належить [PERSON] Йосипівні, [PERSON], [PERSON], [PERSON] та [PERSON] в рівних частках по 1/5 частці кожному, що підтверджується копією свідоцтва про право власності на житло від 08.08.2008 року виданого Деснянською районною у м. Чернігові радою та копією витягу про реєстрацію права власності на нерухоме майно № 20378241 від 26.09.2008 року (а.с. 8-9). Отже твердження позивача, що лише він є власником квартири не відповідають дійсності. Відповідач є співвласником квартири [ADDRESS], а отже право користування цією квартирою є похідним від її права власності і на обсяг її права користування не впливає проживання, або не проживання в житловому приміщенні. Конституція України у ст. 47 проголошує, що кожен має право на житло. Держава гарантує не тільки свободу його придбання, але й можливість стабільного користування житлом, його недоторканість, а також недопущення примусового позбавлення житла, не інакше, як на підставі закону і за рішенням суду. До спірних правовідносин підлягає застосуванню стаття 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (далі Перший протокол, Конвенція), відповідно до якої кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права. Згідно із\~ч.\~1\~та 2\~ст.\~317\~ЦК України, власникові\~належать права\~володіння,\~користування та\~розпоряджання своїм\~майном. На зміст права власності (право володання, користування та розпорядження) не впливають місце проживання власника та місцезнаходження майна. Відповідно до ч. 1 ст. 319 ЦК власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Згідно із ч. 1 ст. 321 ЦК право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. \~ \~ \~ \~Оскільки в судовому засіданні встановлено, що відповідач [PERSON] Йосипівна є власником 1/5 частки квартири [ADDRESS], позовна вимога про визнання відповідача такою, що втратила право на користування житловим приміщенням з підстав, передбачених ст. 405 ЦК України задоволенню не підлягає. \~ \~ \~ \~

Outcome: dismissed
Jurisdiction: civil
Date: 2014-05-27 00:00:00

Позивач звернувся із позовом до суду про визнання відповідачів такими, що втратили право на користування житловим приміщенням в [ADDRESS]. В обґрунтування своїх вимог покликається на те, що він є власником житлового будинку в [ADDRESS], який придбав на підставі договору купівлі-продажу 21.03.2014 р. В даному будинку зареєстровані відповідачі, однак протягом тривалого часу в будинку не проживають без поважних причин. Факт реєстрації відповідачів в житловому будинку порушує його права як власника (отримання субсидій, оплата комунальних послуг, тощо), тому вважає, що дане порушення повинно бути усунуто в судовому порядку. В судовому засіданні позивач позов підтримав, дав пояснення аналогічні фабулі позовної заяви та доповнив, що відповідачі по справі не проживають у будинку, лише там зареєстровані, проживають за іншою адресою. Просить позов задовольнити. Представник відповідача [PERSON]- [PERSON] позов визнала не заперечила щодо його задоволення та пояснила, що [PERSON] є її матір'ю та проживає разом з нею в с.Комарівка Бродівського району Львівської області, однак зареєстрована у житловому будинку в [ADDRESS]. На час відчуження житлового будинку позивачу [PERSON] була зареєстрована у будинку, однак уже проживала за іншою адресою. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з'явився, хоча був повідомлений у встановленому порядку про час і місце судового засідання, про причини неявки суду не повідомив, заяв про відкладення судового засідання суду не подавав. Суд ухвалив: розглядати справу у відсутності відповідача [PERSON] на підставі наявних у справі доказів та з врахуванням відношення відповідача до позову, яке він висловлював в судовому засіданні 28.04.2014 р., зокрема, що позов не визнає, оскільки допомагав своєму батькові будувати будинок в якому зареєстрований, однак дійсно в ньому не проживає. Суд, заслухавши пояснення сторін, з'ясувавши обставини по справі, приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення з наступних підстав. Судом встановлено, що будинок в [ADDRESS] належить позивачу на праві власності згідно договору купівлі-продажу житлового будинку від 21.03.2014 р. та витягу про реєстрацію права власності на нерухоме майно (а.с.9-11). Згідно довідки Лешнівської сільської ради Бродівського району в даному будинку значаться зареєстрованими [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO] (а.с.12). Відповідно до ст. 383 ЦК України - власник житлового будинку, квартири має право використовувати помешкання для власного проживання, проживання членів своєї сім'ї, інших осіб… В силу ст.391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном. Виходячи з вищенаведеного суд приходить до висновку, що є всі підстави для визнання [PERSON] та [PERSON] такими, що втратили право на користування житловим приміщенням. На підставі ст. ст. 383, 391 ЦК України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-11-05 00:00:00

Позивач звернувся із позовом до суду про розірвання шлюбу з [PERSON], який був зареєстрований 07 травня 2014 року у відділі державної реєстрації актів цивільного стану по місту Стрию реєстраційної служби Стрийського міськрайонного управління юстиції Львівської області, актовий запис №116. Від даного шлюбу у подружжя є дочка [PERSON], 19.10.2014р. народження. Позивач посилається на те, що подружжя припинили шлюбні стосунки через те, що у неї з відповідачем різні характери та різні погляди на життя, спільне життя у них не склалося, що призвело до розпаду їхньої сімї, нормальні подружні стосунки між ними припинено, проживають окремо, у звязку з чим позивач втратила почуття любові та поваги до відповідача. Позивач [PERSON], в судове засідання не зявилась та не повідомила суд про причини своєї неявки, однак подала до суду заяву згідно якої просить справу слухати за її відсутності, позовні вимоги задоволити, часу на примирення не надавати та не заперечує проти прийняття заочного рішення по справі. Відповідач в судове засідання не зявився та не повідомив суду причини своєї неявки, хоча про час та місце розгляду справи був належним чином повідомлений, про що свідчить рекомендоване повідомлення про вручення поштового відправлення. Зі згоди позивача, суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням\~ст.. 224 ЦПК України, згідно з якими у разі неявки в судове засідання відповідача, який був належним чином повідомлений і від якого не надійшло повідомлення про причини неявки, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів. Суд дослідивши матеріали справи вважає, що позов підлягає до задоволення, з наступних підстав: згідно свідоцтва про шлюб від 07 травня 2014р. серії І-СГ №225657, 07.05.2014 року у відділі державної реєстрації актів цивільного стану по місту Стрию реєстраційної служби Стрийського міськрайонного управління юстиції Львівської області, актовий запис №116, був зареєстрований шлюб між сторонами по справі. Від даного шлюбу у подружжя є дочка [PERSON], 19.10.2014р. народження. Судом встановлено, що подружжя не підтримує жодних сімейних відносин і їхня сімя розпалась остаточно. Суд, установивши дійсні мотиви розлучення та зясувавши фактичні взаємини подружжя, вважає, що поновити шлюбно-сімейні відносини неможливо, подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, а тому шлюб необхідно розірвати.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-06-14 00:00:00

Позивач звернувся із позовом до суду про розірвання шлюбу з [PERSON], який був зареєстрований 08 квітня 2010 року у відділі реєстрації актів цивільного стану міста Стрия Стрийського міськрайонного управління юстиції Львівської області, актовий запис №60. Від даного шлюбу у подружжя є дочка [PERSON], 10.08.2010р. народження. Позивач посилається на те, що подружжя припинили шлюбні стосунки через те, що у неї з відповідачем різні характери та різні погляди на життя, спільне життя у них не склалося, що призвело до розпаду їхньої сімї, нормальні подружні стосунки між ними припинено, проживають окремо, у звязку з чим позивач втратив почуття любові та поваги до відповідача. Позивач [PERSON], в судове засідання не зявилась та не повідомила суд про причини своєї неявки, однак подала до суду заяву згідно якої просить справу слухати за її відсутності, позовні вимоги задоволити, прізвище отримане під час реєстрації шлюбу змінити на дошлюбне [PERSON]. Відповідач в судове засідання не зявився та не повідомив суду причини своєї неявки, хоча про час та місце розгляду справи був належним чином повідомлений, однак подав до суду заяву згідно якої позовні вимоги визнає. Суд дослідивши матеріали справи вважає, що позов підлягає до задоволення, з наступних підстав: згідно свідоцтва про шлюб від 08 квітня 2010р. серії І-СГ №129521, 08.04.2010 року у відділі реєстрації актів цивільного стану міста Стрия Стрийського міськрайонного управління юстиції Львівської області, актовий запис №60, був зареєстрований шлюб між сторонами по справі. Від даного шлюбу у подружжя є дочка [PERSON], 10.08.2010р. народження. Судом встановлено, що подружжя не підтримує жодних сімейних відносин і їхня сімя розпалась остаточно. Суд, установивши дійсні мотиви розлучення та зясувавши фактичні взаємини подружжя, вважає, що поновити шлюбно-сімейні відносини неможливо, подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, а тому шлюб необхідно розірвати. Судові витрати, згідно\~ст.88 ЦПК України\~підлягають стягненню з відповідача на користь позивача, відповідно до задоволення позовних вимог.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-09-25 00:00:00

Позивач звернувся із позовом до суду про розірвання шлюбу з [PERSON], який був зареєстрований 10 червня 2011 року у Добрівлянській сільській раді Стрийського району Львівської області, актовий запис №2. Від даного шлюбу у подружжя дітей немає. Позивач посилається на те, що подружжя припинили шлюбні стосунки через те, що у неї з відповідачем різні характери та різні погляди на життя, спільне життя у них не склалося, що призвело до розпаду їхньої сімї, нормальні подружні стосунки між ними припинено, проживають окремо, у звязку з чим позивач втратила почуття любові та поваги до відповідача. Позивач [PERSON], в судове засідання не зявилась та не повідомила суд про причини своєї неявки, однак подала до суду заяву згідно якої просить справу слухати за її відсутності, позовні вимоги задоволити та не заперечує проти прийняття заочного рішення по справі. Відповідач в судове засідання не зявився та не повідомив суду причини своєї неявки, хоча про час та місце розгляду справи був належним чином повідомлений. Зі згоди позивача, суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням\~ст.. 224 ЦПК України, згідно з якими у разі неявки в судове засідання відповідача, який був належним чином повідомлений і від якого не надійшло повідомлення про причини неявки, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів. Суд дослідивши матеріали справи вважає, що позов підлягає до задоволення, з наступних підстав: згідно свідоцтва про шлюб від 10 червня 2011р. серії І-СГ №158805, 10.06.2011 року у Добрівлянській сільській раді Стрийського району Львівської області, актовий запис №2, був зареєстрований шлюб між сторонами по справі. Від даного шлюбу у подружжя дітей немає. Судом встановлено, що подружжя не підтримує жодних сімейних відносин і їхня сімя розпалась остаточно. Суд, установивши дійсні мотиви розлучення та зясувавши фактичні взаємини подружжя, вважає, що поновити шлюбно-сімейні відносини неможливо, подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, а тому шлюб необхідно розірвати.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-10-04 00:00:00

Позивач звернувся із позовом до суду про розірвання шлюбу з [PERSON], який був зареєстрований 17 листопада 2007 року у відділі реєстрації актів цивільного стану Жидачівського районного управління юстиції Львівської області, актовий запис №94. Від даного шлюбу у подружжя є син [PERSON], 20.06.2008р. народження та дочка [PERSON], 20.08.2011р. народження. Позивач посилається на те, що подружжя припинили шлюбні стосунки через те, що у неї з відповідачем різні характери та різні погляди на життя, спільне життя у них не склалося, що призвело до розпаду їхньої сімї, нормальні подружні стосунки між ними припинено, проживають окремо, у звязку з чим позивач втратила почуття любові та поваги до відповідача. Позивач [PERSON], в судове засідання не зявилась та не повідомила суд про причини своєї неявки, однак подала до суду заяву згідно якої просить справу слухати за її відсутності, позовні вимоги задоволити, часу на примирення не надавати та не заперечує проти прийняття заочного рішення по справі. Відповідач в судове засідання не зявився та не повідомив суду причини своєї неявки, хоча про час та місце розгляду справи був належним чином повідомлений, про що свідчить рекомендоване повідомлення про вручення поштового відправлення. Зі згоди позивача, суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням\~ст.. 224 ЦПК України, згідно з якими у разі неявки в судове засідання відповідача, який був належним чином повідомлений і від якого не надійшло повідомлення про причини неявки, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів. Суд дослідивши матеріали справи вважає, що позов підлягає до задоволення, з наступних підстав: згідно свідоцтва про шлюб від 17 листопада 2007р. серії І-СГ №078374, 17.11.2007 року у відділі реєстрації актів цивільного стану Жидачівського районного управління юстиції Львівської області, актовий запис №94, був зареєстрований шлюб між сторонами по справі. Від даного шлюбу у подружжя є син [PERSON], 20.06.2008р. народження та дочка [PERSON], 20.08.2011р. народження. Судом встановлено, що подружжя не підтримує жодних сімейних відносин і їхня сімя розпалась остаточно. Суд, установивши дійсні мотиви розлучення та зясувавши фактичні взаємини подружжя, вважає, що поновити шлюбно-сімейні відносини неможливо, подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, а тому шлюб необхідно розірвати.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-08-03 00:00:00

Позивач звернувся із позовом до суду про розірвання шлюбу з [PERSON], який був зареєстрований 18 листопада 1993 року у відділі реєстрації актів громадянського стану управління юстиції м. Львова, актовий запис №3036 від 18.11.1996 р. Від даного шлюбу у подружжя є троє дітей: донька [PERSON], 28.05.1994р.н., донька [PERSON], 10.06.2001р.н., син [PERSON], 05.08.2008р.н. На протязі останніх 5 років сімейне життя між ними поступово погіршувалося, через неможливість побудови елементарного діалогу для знаходження розуміння, що в кінцевому результаті призвело до згасання шлюбних відносин. Відповідач влаштовує скандали, у тому числі у присутності дітей, сторонніх людей. Позивач скаржиться, що така поведінка відповідача є образливою, ранить її гідність, своїми вчинками він нехтує сімейними цінностями, що негативним чином впливає на психічний стан дітей та кожен раз спричиняє їй душевні страждання Відповідач не хоче підтримувати побудову сімейних відносин на почуттях взаємної поваги, дружби. Через неможливість передбачити скандальну ситуацію і постійний стрес, у позивача погіршилося самопочуття, вона більше не може знаходитися у стані стабільної тривоги та пригнічення. Між позивачем і відповідачем втрачений фізичний та духовний звязок, тому позивач просить розірвати шлюб. Позивач [PERSON], в судове засідання не зявилась та не повідомила суд про причини своєї неявки хоча про час та місце розгляду справи була належним чином повідомлена, однак подала до суду заяву, відповідно до якої просить розгляд справи проводити за її відсутності, позовні вимоги задоволити, прізвище отримане під час реєстрації шлюбу залити без змін. Відповідач [PERSON], в судове засідання не зявився та не повідомив суд про причини своєї неявки хоча про час та місце розгляду справи був належним чином повідомлений, однак подав до суду заяву згідно якої просить справу слухати за його відсутності та проти задоволення позову не заперечує. Відповідно до ст.. 197 ч. 2 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд дослідивши матеріали справи вважає, що позов підлягає до задоволення, з наступних підстав: згідно свідоцтва про укладення шлюбу від 18 листопада 1993р. серії ІІІ-СГ №261167, 18.11.1993 року у відділі реєстрації актів громадянського стану управління юстиції м. Львова, актовий запис №3036, був зареєстрований шлюб між сторонами по справі. Від даного шлюбу у подружжя є троє дітей: донька [PERSON], 28.05.1994р.н., донька [PERSON], 10.06.2001р.н., син [PERSON], 05.08.2008р.н. Судом встановлено, що подружжя не підтримує жодних сімейних відносин і їхня сімя розпалась остаточно. Суд, установивши дійсні мотиви розлучення та зясувавши фактичні взаємини подружжя, вважає, що поновити шлюбно-сімейні відносини неможливо, подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, а тому шлюб необхідно розірвати.

Outcome: approved