Jurisdiction: civil
Date: 2017-06-13 00:00:00

Позивач звернулась до Сквирського районного суду з вищевказаним позовом в обґрунтування якого зазначила, що вона з відповідачем перебувала у зареєстрованому шлюбі від якого у них [INFO] року народився син [PERSON]. Рішенням Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 09.01.2013 року шлюб між сторонами розірвано. Позивачка вказує, що відповідач самоусунувся від виконання своїх батьківських обов'язків, щодо сина, не займається ні вихованням, ні утриманням сина, а тому [PERSON] просить позбавити [PERSON] батьківських прав відносно неповнолітньої дитини. В судовому засіданні позивач позовні вимоги пояснила, а саме, що відповідач не займається вихованням та утриманням сина. Весь час сином опікується, утримує та виховує вона та її другий чоловік. Відповідач відмовився виконувати батьківські обов'язки, не займається вихованням та утриманням сина, не бажає бачити та спілкуватись. Дитину взагалі не відвідує, розвитком не цікавиться, хоча дити часто хворіє та перебуває на «Д» обліку у лікаря невролога, потребує посиленого харчування, додаткового відпочинку. Відповідач в судовому засіданні позовні вимоги визнав, з доводами позивача згоден. Пояснив, що не бажає виховувати та утримувати сина, згоден щоб його позбавили батьківських прав відносно нього. Представник органу опіки і піклування [PERSON] в судовому засіданні позовну заяву підтримала та пояснила, що відповідач не виконує батьківських обов'язків по відношенню до неповнолітнього сина, позбавлення його батьківських прав буде відповідати інтересам дитини. Суд, вислухавши сторони, дослідивши матеріали справи, приходить до висновку, що позовні вимоги [PERSON] про позбавлення батьківських прав підлягають задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що [PERSON] та [PERSON] є батьками [PERSON], [INFO], що підтверджується копією свідоцтва про народження, виданого Відділом державної реєстрації актів цивільного стану Білоцерківського міськрайонного управління юстиції у Київській області 28.09.2011 року, актовий запис № 1596. Як вбачається із копії рішення Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 09.01.2013 року шлюб між сторонами розірвано. Згідно ст.164 СК України, мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він: не забрали дитину з пологового будинку або з іншого закладу охорони здоров'я без поважної причини і протягом шести місяців не виявляли щодо неї батьківського піклування; ухиляються від виконання своїх обов'язків по вихованню дитини; жорстоко поводяться з дитиною; є хронічними алкоголіками або наркоманами; вдаються до будь-яких видів експлуатації дитини, примушують її до жебракування та бродяжництва; засуджені за вчинення умисного злочину щодо дитини. Згідно з ст.ст.150, 157 СК України батьки зобов'язані піклуватися про здоров'я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток, той з батьків хто проживає окремо від дитини зобов'язаний брати участь у її вихованні та утриманні. Ухилення від виконання своїх обов'язків по вихованню дитини згідно ст.164 СК України є підставою позбавлення батьківських прав. В п. 15 постанови Пленуму Верховного Суду України №3 від 30.03.2007р. «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» зазначено, що позбавлення батьківських прав (тобто прав на виховання дитини, захист її інтересів, на відібрання дитини в інших осіб, які незаконно її утримують, та ін.), що надані батькам до досягнення дитиною повноліття і ґрунтуються на факті спорідненості з нею, є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківських обов'язків, а тому питання про його застосування слід вирішувати лише після повного, всебічного, об'єктивного з'ясування обставин справи, зокрема ставлення батьків до дітей. Пунктом 16 зазначеної постанови роз'яснено, що ухилення батьків від виконання своїх обов'язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов'язками. Із встановлених судом обставин вбачається, що позивач та її другий чоловік [PERSON] виховують і утримують дитину, забезпечують всім необхідним, створили всі умови для проживання і розвитку дитини. На даний час відповідач продовжує ухилятись від виконання своїх батьківських обов'язків, утримує і виховує сина мати та вітчим. Відповідно до показів представника органу опіки та піклування вбачається, що відповідач [PERSON] розвитком та вихованням сина не займається, тому доцільно позбавити його батьківських прав. З довідок наявних у матеріалах справи, судом вбачається і що ще раз доводить, те що вихованням, доглядом, лікуванням малолітнього [PERSON], [INFO] займається тільки його мати [PERSON], а батько [PERSON] [PERSON] розвитком, здоров'ям та вихованням сина не займається. Позбавлення батьківських прав, тобто наданих батькам до досягнення дитиною повноліття прав на її виховання, захист її інтересів є крайнім заходом впливу на осіб, які порушують батьківські обов'язки. З'ясувавши обставини справи, характер ставлення батька до дитини, суд прийшов до висновку, що відповідач від виконання своїх батьківських обов'язків відмовляється, нехтує ними, реально маючи можливість виконати їх, не утримує сина, не виховує його, не спілкується і не вживає активних дій для спілкування, не піклується про його фізичний та духовний розвиток, не цікавиться здоров'ям та його життям, тому в найвищих інтересах дитини, для захисту її прав, [PERSON] доцільно позбавити батьківських прав. Відповідно до ст.88 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягають стягненню судові витрати.

Outcome: approved