Jurisdiction: civil
Date: 2017-06-25 00:00:00

Позивач звернулась до суду з позовом до [PERSON] про визнання спільної сумісної власності та права власності на частину нерухомого майна, в якому вказала, що вона з відповідачем перебувала у шлюбі з 08.08.1998р., від шлюбу має неповнолітню дитину [PERSON], 20.09.2000р.н. В період шлюбу 02.10.2006р. позивач сумісно з відповідачем за спільні кошти купили житловий будинок за адресою: м.Сіверськ, вул.Шкільна,8, згідно договору купівлі-продажу, який посвідчено нотаріально та реєстраційний за номером 4602 від 02.10.2006р. власником будинку є відповідач. В даному будинку сторони були зареєстровані та проживали однією сім,єю. Після розірвання шлюбу позивач була вимушена піти з будинку .В добровільному порядку відповідач не бажає визнати за позивачем право власності на частину будинку, тому, просить визнати будинок з господарськими спорудами за адресою: м.Сіверськ Бахмутський район, Донецька область, вул.Шкільна,8, спільною сумісною власністю [PERSON] та [PERSON], поділити його , визнавши за останніми право власності на вказаний будинок по 1/2 частки за кожним. У судове засідання позивача та представник позивача не з,явились, про час розгляду справи були повідомлені належним чином відповідно до ст.ст.74,76 ЦПК України, представник позивача надала суду заяву, в якій позовні вимоги підтримала та просить справу розглянути у її відсутність, тому, суд, вважає можливим розглянути справу у відсутність позивача та його представника. Відповідач не з*явився, про час слухання справи був повідомлений відповідно до ст.ст.74,76 ЦПК України, надав суду заяву, в якій позовні вимоги визнав та просить справу розглянути у його відсутність, тому, суд, вважає можливим розглянути справу у відсутність відповідача. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що вимоги позивача підлягають задоволенню з наступних підстав. Так, в судовому засіданні встановлено, що з 08.08.1998р. сторони знаходились у зареєстрованому шлюбі (а.с.5), шлюб було розірвано 20.10.2014р. (а.с.6). Відповідно до договору купівлі-продажу будинку від 02.10.2006р. та Витягу про реєстрацію права власності на нерухоме майно від 17.10.2006р., техпаспорту на сабидний (індивідуальний) житловий будинок, [PERSON] є власником будинку № 8 по вул.Шкільна в м.Сіверськ Артемівського району, Донецької області (а.с.13,8,53-55). Відповідно до ст.60 СК України майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності незалежно від того, що один з них не мав з поважної причини (навчання, ведення домашнього господарства, догляд за дітьми, хвороба тощо) самостійного заробітку (доходу). Вважається, що кожна річ, набута за час шлюбу, крім речей індивідуального користування, є об,єктом права спільної сумісної власності подружжя. Відповідно до ст.63 СК України дружина та чоловік мають рівні права на володіння, користування і розпорядження майном, що належить їм на праві спільної сумісної власності, якщо інше не встановлено домовленістю між ними. Відповідно до ст.71 ч.1 СК України майно, що є об,єктом права спільної сумісної власності подружжя, ділиться між ними в натурі. Якщо дружина та чоловік не домовилися про порядок поділу майна, спір може бути вирішений судом. При цьому суд бере до уваги інтереси дружини, чоловіка, дітей та інші обставини, що мають істотне значення. Відповідно до ст.69 ч.1 СК України дружина і чоловік мають право на поділ майна, що належить їм на праві спільної сумісної власності, незалежно від розірвання шлюбу. Згідно ст.70ч.1 СК України у разі поділу майна, що є об,єктом права спільної сумісної власності подружжя, частки майна дружини та чоловіка є рівними, якщо інше не визначено домовленістю між ними або шлюбним договором. Відповідно до ст.368 ЦК України майно, яке придбано під час шлюбу є спільною сумісною власністю подружжя. Згідно ст.16 ч.2 п.1 ЦК України способами захисту цивільного права є визнання права. Згідно до ст.392 ЦК України власник майна може пред,явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визначається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Суд, вважає необхідним про визнати житловий будинок за адресою: м.Сіверськ Бахмутський район, Донецька область, вул.Шкільна,8, спільною сумісною власністю подружжя [PERSON] та [PERSON], та поділити будинок, визнавши за останніми право власності на вказаний будинок за кожним по 1/2 частки. Судові витрати підлягають розподілу порівну між сторонами згідно до ст.88 ЦПК України.

Outcome: approved