Jurisdiction: civil
Date: 2018-02-25 00:00:00

Позивач звернулась в суд з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів на повнолітнього сина в зв'язку продовження навчання, мотивуючи тим, що шлюб між нею та відповідачем розірвано. До досягнення сином повноліття відповідач сплачував аліменти на його утримання. Оскільки син продовжує навчання, в зв'язку з чим самостійного заробітку не має, ставить питання про стягнення аліментів з відповідача до закінчення сином навчання. Позивачка в судове засідання не з'явилась. Представник позивача згідно довіреності [PERSON] подала заяву про розгляд справи без їх участі, просила позов задовольнити. Відповідач в судове засідання не з'явився, подав заяву про розгляд справи без його участі, вимоги позову визнав, не заперечив проти стягнення з нього аліментів у розмірі, який просить позивачка. Дослідивши матеріали справи, суд прийшов до висновку, що позов підлягає задоволенню. Судом встановлено, що відповідач є батьком народженого у шлюбі з позивачкою сина [PERSON], [INFO], який є повнолітнім, навчається на ІІІ курсі денної форми навчання в Івано-Франківському юридичному коледжі Національного університету «Одеська юридична академія», що підтверджується довідкою від 04.10.2017 року № 1043 (а.с.8), проживає з матір'ю та перебуває на її утриманні. В добровільному порядку питання щодо утримання повнолітнього сина, який продовжує навчання, позивачка та відповідач не вирішили. Відповідно до ст.191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову. Відповідно до ч.1 ст. 199 СК України батьки зобовязані утримувати повнолітніх сина або дочку, які продовжують навчання і потребують матеріальної допомоги до досягнення 23 років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Відповідно до ч.4 ст.206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову, суд за наявності до того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. На підставі п. 1 ч. 1 ст. 430 ЦПК України, рішення суду підлягає негайному виконанню по справам про стягнення аліментів в межах суми платежу за один місяць. З ч. 6 ст. 141 ЦПК України вбачається, що якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, які їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог, а інша частина компенсується за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. Якщо обидві сторони звільнені від оплати судових витрат, вони компенсуються за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. З п. 3 ч. 1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір» вбачається, що від сплати судового збору звільняються позивачі - за подання позовів про стягнення аліментів. Враховуючи те, що позивач звільнена від сплати судового збору за подання позовної заяви, в якій містяться вимоги щодо стягнення аліментів, тому суд констатує про необхідність стягнення судового збору у розмірі 640 грн. 00 коп. з відповідача в дохід держави. Оскільки відповідач погодився на стягнення з нього аліментів, а підстав для відмови у прийнятті визнання відповідачем позову немає, то суд вважає, що позов може бути задоволено. На підставі наведеного, ст. 191, 199 СК України,

Outcome: approved