Jurisdiction: civil
Date: 2014-01-19 00:00:00

Позивач звернулась до суду з позовом до відповідача про розірвання шлюбу та стягнення аліментів на утримання малолітньої дитини, мотивуючи свої вимоги тим, що 19.04.2008 року вона зареєструвала шлюб з [PERSON] в ВРАЦС Пролетарського РУЮ у м. Донецьку, актовий запис № 120. Від шлюбу мають доньку - [PERSON], [INFO], яка мешкає з позивачем та знаходиться на її утриманні. Фактично шлюбні відносини припинені з березня 2011 року. Відповідач мешкає окремо, матеріальну допомогу на утримання дітей не надає. В зв'язку з викладеними обставинами просила розірвати шлюб між нею та відповідачем [PERSON] та стягнути з відповідача на її користь аліменти на утримання дитини в розмірі 1/4 частини всіх доходів відповідача до повноліття дитини, але не менш 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно. Позивач [PERSON] в судовому засіданні позовні вимоги підтримала і просила їх задовольнити в повному обсязі, надавши пояснення аналогічні тим, що викладені в позовній заяві. Відповідач [PERSON] у судовому засіданні проти позовних вимог не заперечував. Суд, заслухавши позивача та відповідача, дослідивши матеріали справи, вважає позов підлягає задоволенню у повному обсязі з наступних підстав. Відповідно до ч. 3, 4 ст. 56 СК України, кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування на їх збереження, в тому числі примушування до статевого зв'язку за допомогою фізичного або психічного насильства, є порушенням права дружини, чоловіка на особисту свободу. З матеріалів справи судом встановлено, що 19.04.2008 року позивач зареєструвала шлюб з [PERSON] у відділі реєстрації актів цивільного стану Будьоннівського районного управління юстиції у м. Донецьку, актовий запис № 120 (а.с. 5). Відповідно ст. 120 СК України суд з'ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги інші обставини життя подружжя. Шлюбні стосунки між сторонами припинені з березня 2011 року. Сумісне господарство вони не ведуть. Майнового спору не мають. Будь-яких заходів до примирення не приймають, оскільки збереження шлюбу суперечить інтересам сім`ї. Спору щодо утримання дитини немає. Ухвалою суду від 19.11.2013 року сторонам було надано строк для примирення два місяці, після спливу якого позивач просила шлюб розірвати, оскільки збереження шлюбу суперечить інтересам сім'ї, відповідач проти позовних вимог не заперечував. Відповідно до ч. 2 ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше сумісне проживання подружжя та збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам дітей, що має суттєве значення. Згідно ч. 3 ст. 105 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до статті 110 цього Кодексу. У зв'язку з викладеним суд вважає можливим шлюб між сторонами розірвати. Відповідно до ст. 180 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно зі ст. 181 ч. 3 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Відповідно до ст. 191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову. Згідно ч. 2 ст. 182 СК України мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, за винятком випадків, передбачених статтею 184 цього Кодексу. Судом встановлено, що згідно свідоцтва про народження, виданого відділом реєстрації актів цивільного стану Пролетарського районного управління юстиції у м. Донецьку, актовий запис № 748 від 24.10.2008 року, батьком [PERSON], [INFO] є [PERSON] (а.с. 6). Факт проживання дитини з матір'ю сторонами у судовому засіданні було визнано, тому в силу вимог ст. 61 ЦПК України, не потребує доказування. Між сторонами не досягнута домовленість по питанню утримання дитини, так як відповідач добровільно не надає достатню допомогу позивачу на утримання неповнолітньої дитини. З огляду на вищевикладені обставини, стан здоров'я і матеріальне становище дитини і платника аліментів, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь позивача аліменти на утримання дитини [PERSON], [INFO] у розмірі 1/4 частини від доходів батька, але не менше 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно починаючи з 28.10.2013 року. Допустити до негайного виконання рішення в частині стягнення аліментів на утримання дитини у межах суми платежу за один місяць. Судові витрати підлягають стягненню з відповідача, згідно ст. 88 ЦПК України. На підставі викладеного ст.ст. 56, 80, 105, 112, 120, 180, 181, 182, 191 СК України,

Outcome: approved