Jurisdiction: civil
Date: 2017-10-23 00:00:00

Позивач звернулась до суду з позовною заявою про позбавлення батьківських прав. Позивач обґрунтував позовні вимоги тим, що перебуваючи у цивільному шлюбі з [PERSON] у них народився син - [PERSON], [INFO]. З жовтня 2015 року шлюб між позивачем та відповідачем припинено. Після розлучення позивач з відповідачем проживають окремо, дитина проживає разом з позивачем. З часу припинення шлюбу. Відповідач життям сина не цікавився, не телефонував, не виявляв бажання спілкуватися з дитиною та приймати участь у її вихованні, не надає жодної допомоги по утриманню дитини. На підставі викладеного, позивач просить позбавити батьківських прав [PERSON] відносно малолітнього сина [PERSON], [INFO]. Позивач у судове засідання не з'явилась, про час та місце розгляду справи повідомлена належним чином, надала суду заяву в якій позовні вимоги підтримала з викладених у позовній заяві підстав та просила справу розглянути без її участі. Відповідач в судове засідання не з'явився про слухання справи повідомлявся належним чином, причини неявки суду не відомі. Представник третьої особи у судове засідання не з'явився, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, надав суду заяву в якій просить розглянути справу без його участі, проти задоволення позовних вимог не заперечує. Дослідивши письмові матеріали справи, всебічно і повно з'ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об'єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд дійшов наступного. [PERSON] та [PERSON] з жовтня 2012 року перебували у цивільному шлюбі. Від спільного проживання у шлюбі сторони по справі мають сина - [PERSON], [INFO], що підтверджується копією свідоцтва про народження серії [NUMBER], виданого виконавчим комітетом Демидівської сільської ради Вишгородського району Київської області, актовий запис № 2. Рішенням Вишгородського районного суду Київської області від 21 листопада 2016 року з [PERSON] на користь [PERSON] стягнуто аліменти на утримання неповнолітнього сина [PERSON], [INFO], в розмірі ? частини усіх видів доходу та заробітку, але не менше ніж 30% від прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку починаючи з 23 червня 2016 року і до його повноліття. Як вбачається з Довідки про неотримання аліментів № 27/4 Відділу ДВС Вишгородського РУЮ від 03 березня 2017 року, [PERSON] дійсно не отримувала аліменти від [PERSON] за період з 23 червня 2016 року по 28 лютого 2017 року. Згідно висновку про доцільність позбавлення батьківських прав [PERSON] № 2 опікунської ради Демидівської сільської ради від 06 березня 2017 року, [PERSON] відмовляється брати участь у вихованні та утримувати свою дитину належним чином, про що свідчить рішення суду від 24 листопада 2016 року про стягнення аліментів. Також згідно акут депутата сільської ради є підтвердження щодо ухилення від виконання своїх батьківських обов'язків [PERSON], який не приймає ніякої участі у вихованні свого сина, не допомагає йому матеріально, ухиляється від сплати аліментів, самоусунувся від будь-якого спілкування з дитиною. Рішенням виконавчого комітету Демидівської сільської ради Вишгородського району Київської області № 26 від 30 березня 2017 року про затвердження висновку опікунської ради, вирішено, клопотати перед судом про доцільність позбавлення батьківських прав [PERSON] щодо [PERSON].. Відповідно до ст.150 СК України батьки зобов'язані виховувати дитину в дусі поваги до прав та свобод інших людей, любові до своєї сім'ї та родини, свого народу, своєї Батьківщини. Батьки зобов'язані піклуватися про здоров'я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток. Батьки зобов'язані забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя. Статтею 164 СК України визначено, що мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вони ухиляються від виконання своїх обов'язків по вихованню дитини. З роз'яснень, наданих в п.п.15 та 16 Постанови Пленуму Верховного суду України № 3 від 30.03.2007р. «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» (Із змінами, внесеними згідно з Постановою Верховного Суду N 20 від 19.12.2008р.) вбачається, що позбавлення батьківських прав (тобто прав на виховання дитини, захист її інтересів, на відібрання дитини в інших осіб, які незаконно її утримують, та ін.), що надані батькам до досягнення дитиною повноліття і ґрунтуються на факті спорідненості з нею, є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківських обов'язків, а тому питання про його застосування слід вирішувати лише після повного, всебічного, об'єктивного з'ясування обставин справи, зокрема ставлення батьків до дітей. Ухилення батьків від виконання своїх обов'язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов'язками. Як вбачається із письмових матеріалів справи, відповідач, який являється батьком малолітнього [PERSON], не виконує покладених на нього законом обов'язків щодо виховання та належного утримання дитини, він не займається її вихованням та не проявляє інтересу до її життя, навчання, відпочинку та оздоровлення. Крім того відповідач не піклується про фізичний та духовний розвиток дитини. Таким чином, аналізуючи досліджені докази, суд вважає доведеним, що [PERSON] ухиляється від виконання своїх обов'язків щодо виховання та належного утримання своєї дитини, він не піклується про фізичний і духовний розвиток дитини, її підготовку до самостійного життя, зокрема, не забезпечує необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що розцінюється судом як ухилення від виховання дитини та свідомого нехтування своїми обов'язками, тому з огляду на наведене, суд приходить до висновку, що позов про позбавлення батьківських прав відповідача обґрунтований і підлягає задоволенню. Згідно частиною 1 статті 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Тому з відповідача на користь позивача підлягає стягненню сплаченого нею при подачі позовної заяви судового збору.

Outcome: approved