Jurisdiction: civil
Date: 2018-01-04 00:00:00

Позивач звернулась до суду з позовом до відповідача, зазначивши, що є власником квартири [ADDRESS], в якій без її згоди проживає відповідач. Рішенням Коростенського міськрайонного суду Житомирської області від 14.02.2017 року по справі №279/4338/16-ц відповідача визнано такою, що втратила право користування квартирою, однак відповідач продовжує прожити в квартирі, виселятись не бажає. Просила виселити відповідача з належної їй квартири. В судовому засіданні представник позивача [PERSON] позовні вимоги підтримав з вищезазначених підстав та просив їх задовольнити. Пояснив, що відповідач була вселена в спірну квартиру її попереднім власником [PERSON]. В подальшому власники квартири подарували її позивачеві, яка на проживання в квартирі відповідача своєї згоди не давала. Судовим рішенням відповідач визнана такою, що втратила право користування квартирою, однак квартиру не звільнила та продовжує користуватись нею. Представник позивача висував їй вимогу виселитись з квартири, однак відповідач її проігнорувала. В даний час відповідач знята з реєстрації в квартирі. Вказав що позов ґрунтується на положеннях ст.317, 319, 391, 405 ЦК України. Відповідач позовні вимоги не визнала, пояснила, що в спірній квартирі проживає з 1995 року, зареєстрована в ній з 2000 року, робила в ній ремонт, по можливості оплачує комунальні послуги, іншого житла не має. Позивач проживає за кордоном, будь-яких вимог до неї про звільнення житла не висувала, має інше житло. Виселятись добровільно не бажає, бо іншого житла не має. Про надання дозволу на проживання в квартирі до позивача не зверталась, судове рішення про визнання такою, що втратила право на проживання в квартирі, не оскаржувала. Вислухавши пояснення сторін, свідка [PERSON] та проаналізувавши їх в сукупності з дослідженими в судовому засіданні матеріалами справи, суд дійшов висновку про наступне : Судом встановлено, що між сторонами виник спір щодо права користування жилим приміщенням, яке на праві власності належить позивачеві, який регулюється положеннями ст.391,406 ЦК України, відповідно до яких власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном, право користування чужим майном може бути припинено за рішенням суду на вимогу власника майна за наявності обставин, які мають істотне значення. Позивач є власником квартири [ADDRESS], в якій без згоди власника проживає відповідач. Свідок [PERSON] дав показання про те, що власником квартири є його дочка-позивач, відповідач в квартирі проживає без її дозволу, членом сімї позивача не являється. Рішенням Коростенського міськрайонного суду Житомирської області від 14.02.2017 року по справі №279/4338/16-ц відповідач визнана такою, що втратила право користування квартирою позивача. З часу набрання вказаним рішенням законної сили проживання відповідача в квартирі позивача є самовільним. Відповідно до ст.116 ч.3 ЖК України, особи, які самоправно зайняли жиле приміщення, виселяються з нього без надання їм іншого жилого приміщення. Враховуючи вищевказані встановлені судом обставини, позовні вимоги є обґрунтованими та підлягають задоволенню. На підставі викладеного,

Outcome: approved