Jurisdiction: civil
Date: 2018-07-16 00:00:00

Позивач звернулась 02 жовтня 2017 року до суду із зазначеним позовом, мотивуючи вимоги тим, що з 2016 року відповідач почав вживати наркотичні речовини, що призвело до припинення подружніх відносин та неможливості проживати разом та вести спільне господарство. Подружжя має спільну дитину [PERSON], [INFO]. Однак, внаслідок зловживання відповідачем наркотичними речовинами дитині спричинялися психологічні травми. З жовтня 2016 року сторони мешкають окремо, стосунків подружжя не підтримують. Шлюб існує формально. Зазначила, що просить не надавати строк для примирення та залишити прізвище [PERSON]. Провадження по справі відкрито 10 жовтня 2017 року. Відповідно до протоколу повторного автоматичного розподілу судової справи між суддями від 05 лютого 2018 року, справа надійшла в провадження судді Чернявської Л.М. Відповідно до Закону України від 03 жовтня 2017 року N 2147-VIII Цивільний процесуальний Кодекс викладено у новій редакції, який набрав чинності з 15.12.2017 року.Згідно п. 9 ч.1 Перехідних Положень (розділ ХІІІ) справи, провадження яких відкрито до набрання чинності цією редакцією Кодексу (Законом України від 3 жовтня 2017 року N 2147-VIII), розглядаються за правилами, що діють після набрання чинності цією редакцією Кодексу. Позивач в судове засідання не зявилась, надала заяву про розгляд справи за її відсутністю, позовні вимоги підтримує, та просить їх задовільнити. Відповідач в судове засідання не зявився, надав заяву про розгляд справи за його відсутністю. Не заперечував проти розірвання шлюбу. Заперечував проти залишення у позивача прізвища «Тімашкова». Суд на місці вирішив закінчити розгляд справи за відсутності сторін на підстави наявних в матеріалах справи доказів. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що шлюб підлягає припиненню з наступних підстав. Судом встановлено, що сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі з 21 листопада 2013 року, про що свідчить актовий запис №2249, зроблений відділом державної реєстрації актів цивільного стану у Київському районі реєстраційної служби Одеського міського управління юстиції (свідоцтво про шлюб Серія 1-ЖД №198302). В силу статті 51 Конституції України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки і чоловіка. Виниклі між сторонами правовідносини регулюються статтею 112 Сімейного Кодексу України, відповідно якої, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Судом встановлено, що сімейне життя між сторонами не склалося, через те що, відповідач почав вживати наркотичні речовини, що призвело до припинення подружніх відносин та неможливості проживати разом та вести спільне господарство. Таким чином, в сім'ї склалися ненормальні стосунки, з жовтня 2016 року по теперішній час сторони шлюбні стосунки не підтримують, спільне господарство не ведуть, проживають окремо. Позивачка наполягає на розірванні шлюбу, вважає що спільне життя та збереження шлюбу неможливо, а відповідач не заперечує проти розірвання шлюбу. За таких обставин, суд вважає, що за відсутності вільної згоди на шлюб одного з подружжя, сім'я між сторонами розпалася остаточно і не може бути відновлена. Подальше сумісне життя подружжя і збереження шлюбу неможливі, тому позов про розірвання шлюбу підлягає задоволенню. Суд задовольняє позовні вимоги позивача про розірвання шлюбу, оскільки побудова сімейних відносин повинна здійснюватись на паритетних засадах, на почуттях взаємної любові та поваги, взаємодопомоги і підтримки (ст.1 СК України) та не може будуватися на примушені сторони до навіть формального знаходження в зареєстрованому шлюбі. Позивачка, яка змінила своє прізвище у зв'язку з реєстрацією шлюбу, виявила бажання після розірвання шлюбу залишити прізвище «Тімашкова».

Outcome: approved