Jurisdiction: civil
Date: 2016-11-15 00:00:00

Позивач звернулась до Комінтернівського районного суду м. Харкова з вищевказаним позовом, в якому просить визнати за нею право власності на квартиру № 25 , що розташована по пр-т Героїв Сталінграда, 144-а в м. в м. Харкові, в порядку спадкування за законом після смерті її матері [PERSON], померлої 07.04.2016 року. В обґрунтування свого позову позивач зазначила, що 07.04.2016 року померла її мати- Гура [PERSON]. Після її смерті відкрилась спадщина на квартиру [ADDRESS], яка в свою чергу знаходиться в ОСББ « Стандарт», членом якого була [PERSON] Вартість спірної квартири була виплачена в 1980 році в повному обсязі, однак в установленому законом порядку право власності на неї зареєстровано не було. Як спадкоємець, який постійно мешкав зі спадкодавцем на момент відкриття спадщини, позивач звернулась до державного нотаріуса з заявою про прийняття спадщини, однак їй було відмовлено у видачі свідоцтва на спадщину, у звязку з тим, що право власності на вказану квартиру зареєстровано не було, у звязку з чим позивач звернулась до суду з даним позовом. Представник позивача подала до суду заяву про розгляд справи без її участі та без участі позивача , позовні вимоги підтримала в повному обсязі , не заперечувала проти ухвалення по справі заочного рішення. Представник відповідача в судове засідання не з»явився, про день та час слухання справи повідомлявся належним чином, про причини своєї неявки суду не повідомив. Письмових заперечень проти позову суду не надано. Представником третьої особи- ОСББ « Стандарт» до суду подана заява про розгляд справи без його участі, позовні вимоги визнав в повному обсязі. За згодою представника позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України. Суд, дослідивши наявні в матеріалах справи докази в їх сукупності, приходить до висновку про задоволення позовних вимог з наступних підстав. Відповідно до ч.1 ст. 11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Згідно ч. 1 ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. В судовому засіданні встановлено, що згідно довідки від 25.05.2016 року виданої ОСББ « Стандарт», [PERSON] дійсно була членом кооперативу ОСББ « Стандарт» та мешкала за адресою: [ADDRESS]. Пайовий внесок за вищевказану квартиру був сплачений в повному обсязі в 1980 році в загальному розмірі 3792, 31 руб. ( а.с.9) Відповідно до листа КП «Харківське міське БТІ» від 04.07.2016 року вбачається ,що станом на 31.12.2012 року квартира № 25 у житловому будинку № 144-А про пр-ту [PERSON] по праву власності не зареєстрована. Додатково повідомлено, що в матеріалах інвентаризаційної справи знаходиться витяг з протоколу зборів членів ЖБК « Стандарт» від 23.10.1983 року , де користувачем квартири № 25 у житловому будинку № 144-А про пр-ту Героїв Сталінграда визнана [PERSON].( а.с.7) З наданої суду копії свідоцтва про розірвання шлюбу, вбачається, що між [PERSON] та [PERSON] був розірваний шлюб та після розірвання шлюбу останній було змінено прізвище на « Гура». ( а.с.11) Згідно з положенням ст.. 15 ЗУ « Про власність» , член житлового, житлово-будівельного, дачного, гаражного чи іншого кооперативу або товариства, який повністю вніс свій пайовий внесок за квартиру, дачу, гараж, іншу будівлю або приміщення, надані йому в користування, набуває права власності на це майно. Пунктом 5-1 постанови Пленуму ВСУ № 9 від 18.09.1987 року « Про практику застосування судами законодавства про житлово-будівельні кооперативи», роз»яснено, що член ЖБК який повністю вніс свій пайовий внесок за квартиру, надану йому в користування, набуває право власності на квартиру і вправі розпоряджатись нею на свій розсуд - продавати, заповідати, обмінювати, в тому числі на інше жиле приміщення у будинку державного або громадського житлового фонду чи іншого ЖБК, на жилий будинок (частину будинку), що належить громадянину на праві власності і вчиняти відносно неї інші угоди, що не заборонені законом. Виходячи з цього, особа, якій відчужена членом ЖБК квартира, має переважне право на вступ до цього кооперативу. Згідно свідоцтва про смерть серії І-ВЛ № 539222 від 08.04.2016 року, [PERSON] померла 07.04.2016 року .( а.с10) Положенням постанови Пленуму ВСУ № 9 від 18.09.1987 року « Про судову практику у справах про спадкування» № 7 від 30.05.2008 року роз»яснено, що якщо спадкодавець повністю вніс пайовий внесок, то до складу спадщини включається відповідно квартира, дача, гараж, садовий будинок, інші будівлі та споруди. Така ж сама правова позиція викладена в постанові ВСУ від 18.12.2013 року по справі № 6-138 цс13. Згідно зі ст.. 1220 ЦК України, спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою. Відповідно до ст.1261 ЦК України, у першу чергу спадкування за законом мають діти спадкодавця, той з подружжя, який його пережив та батьки. Позивач по справі приходилась померлій [PERSON] донькою, що підтверджується наданими суду копіями свідоцтва про народження, свідоцтвом про розірвання шлюбу між батьками позивача, витягом з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про шлюб, щодо підтвердження дошлюбного прізвища позивача та свідоцтвом про укладення шлюбу, з якого вбачається, що при укладені шлюбу позивач змінила своє прізвище на « Грякалову». ( а.с.11-13) Згідно з ч. 1 ст. 1268 ЦК України, спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Ч.3 ст. 1268 ЦК України, встановлено що ,спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. З наданої суду копії паспорта позивача , вбачається, що постання на день смерті спадкодавця, була зареєстрована та мешкала в квартирі, яка є спадковим майном (а.с.5-6), отже позивач вважається такою, що прийняла спадщину. Відповідно до постанови державного нотаріуса Сьомої Харківської державної нотаріальної контори від 21.07.2016 року, позивачу було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом, з причин відсутності відомостей про реєстрацію права власності на спадкове майно. (а.с.8) Згідно листа 7-ої Харківської державної нотаріальної контори від 09.11.2016, вбачається, що після смерті [PERSON], померлої 07.04.2016 року була заведена спадкова справа № 293/2016. 02.06.2016 року із заявою про прийняття спадщини звернулась донька померлої Грякало ва [PERSON]. Заяв від інших спадкоємців до нотаріальної контори не надходило, свідоцтво про право власності на спадщину після смерті [PERSON] на цей час нікому не видавалось. Враховуючи викладені обставини , суд знаходить позовні вимоги [PERSON]. законними, обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню. На підставі викладеного та

Outcome: approved