Jurisdiction: civil
Date: 2018-04-01 00:00:00

Позивач звернулась до суду з зазначеним позовом, в якому просила стягнути з відповідача [PERSON] на свою користь суму боргу за договором позики від 08.05.2015 року у розмірі 68743,65 грн., що складається з 2000,00 доларів США, що еквівалентно 53743,65 грн. та 15000,00 грн.; стягнути судові витрати. В обгрунтування позову зазначила, що 08.05.2015 року між нею та відповідачем [PERSON] було укладено договір позики, за умовами якого вона передала відповідачу грошові кошти у сумі 2000,00 доларів США та 15000,00 грн., а відповідач зобов'язалась повернути суму позики у розмірі 2000,00 доларів США у строк до 08.06.2015 року, а суму позики у розмірі 15000,00 грн. у строк до 03.08.2015 року. У встановлений договором позики, грошові кошти не повернуті, на неодноразові письмові вимоги щодо повернення суми позики відповідач не відреагувала, внаслідок чого вона змушена звернутись до суду з вказаним позовом. Ухвалою Херсонського міського суду Херсонської області від 27 грудня 2017 року по справі відкрито провадження в порядку спрощеного позовного провадження. Відповідно до вимог ч. 5 ст. 279 ЦПК України сторони в судове засідання не викликалися, проте відповідачам було встановлено строк в п'ятнадцять днів з дня отримання ухвали про відкриття провадження на подачу відзиву на позовну заяву. Відповідно до ч. 5 ст. 279 ЦПК України суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше. За клопотанням однієї із сторін або з власної ініціативи суду розгляд справи проводиться в судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін. Клопотань про виклик сторін у судове засідання не надходило. Відзив від відповідачів не надходив. Згідно ч. 8 ст. 178 ЦПК України у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами. Суд, у порядку спрощеного позовного провадження без виклику у судове засідання сторін, дослідивши письмові докази, наявні в матеріалах справи, всебічно перевіривши обставини, на яких вони грунтуються у відповідності з нормами матеріального права, що підлягають застосуванню до даних правовідносин, встановив наступні обставини та дійшов до наступних висновків. Судом встановлено, що 08.05.2015 року між [PERSON] та [PERSON] було укладено договір позики, за умовами якого [PERSON] передала [PERSON] грошові кошти у сумі 2000,00 доларів США та 15000,00 грн., а остання зобов'язалась повернути суму позики у розмірі 2000,00 доларів США у строк до 08.06.2015 року, а суму позики у розмірі 15000,00 грн. у строк до 03.08.2015 року. 12.05.2016 року, 23.11.2017 року позивачем на адресу [PERSON] було направлено письмові вимоги про добровільне повернення коштів, які відповідачем отримані, однак проігноровані. Борг не повернуто. Відповідно до\~статті 1046 ЦК України\~за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов'язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками. Згідно із частиною другою\~статті 1047 ЦК України\~на підтвердження укладення договору позики та його умов може бути представлена розписка позичальника або інший документ, який посвідчує передання йому позикодавцем визначеної грошової суми або визначеної кількості речей. За своєю суттю розписка про отримання в борг грошових коштів є документом, який видається боржником кредитору за договором позики, підтверджуючи як його укладення, так і умови договору, а також засвідчуючи отримання боржником від кредитора певної грошової суми або речей. Згідно зі ст. 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Крім того, частиною першою\~статті 1049 ЦК України\~встановлено, що за договором позики на позичальникові лежить зобов'язання повернути суму позики у строк та в порядку, що передбачені договором. Згідно ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог Цивільного кодексу України. Відповідно до ст. 509 ЦК України зобов'язанням є правовідносинами, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку. Згідно до ст. 1049 ЦК України позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. У судовому засіданні встановлено, що відповідач у встановлений договором позики від 08.05.2015 року строк грошові кошти не повернула. Враховуючи, що станом на день ухвалення рішення у справі офіційний курс долара США щодо гривні України становить 26,7598 грн., то сума заборгованості за договором від 08.05.2015 р станом на 16.02.2018 року складає 53519,60 грн. (2000 дол. США * 26,7598 грн.). У відповідності ст.527 ЦК України боржник зобов'язаний виконати свої зобов'язання і на підставі ст.629 ЦК України договір є обов'язковим для виконання сторонами. Відповідно до ч. 2 ст. 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку, що позов підлягає частковому задоволенню, а саме у зв'язку з тим, що станом на 16.02.2018 року курс долара є меншим, ніж визначений позивачем. Крім того, в силу ст. 141 ЦПК України, з відповідача підлягає стягненню на користь позивача 1378 грн. 00 коп. в рахунок відшкодування витрат по оплаті судового збору. На підставі наведеного та

Outcome: partial