Jurisdiction: civil
Date: 2014-11-18 00:00:00

Позивач звернувся у суд з позовом до відповідача про визнання права власності на будинковолодіння у порядку спадкування за законом та встановлення юридичних фактів. Свої позовні вимоги обґрунтовував тим, що відповідно до рішення Рошнівської сільської ради від 24.07.1991 р. його матері [PERSON] надано дозвіл на будівництво індивідуального житлового будинку в [ADDRESS]. У цьому ж році мама виготовила будівельний паспорт та разом з батьком побудували будинковолодіння. Однак, документ, який посвідчує право власності батьків на це нерухоме майно, відсутній, право власності в установленому законом порядку не зареєстровано. Інвентаризаційна вартість будинковолодіння на даний час складає 393763 грн. Будинковолодіння належало батькам позивача [PERSON] та [PERSON] на праві спільної сумісної власності подружжя. Після смерті [INFO] р. батька [PERSON] відкрилась спадщина на належну йому ? частину будинковолодіння, яку згідно ст.549 ЦК УРСР 1963 р. шляхом фактичного вступу в управління та володіння спадковим майном прийняли дружина [PERSON] та позивач, однак, своїх спадкових прав не оформили. Після смерті [INFO] р. матері [PERSON] відкрилась спадщина на все належне їй майно, у тому числі на ? частини спірного будинковолодіння [ADDRESS] та чотири земельні ділянки площею відповідно 0,3343 га, 0,5100 га, 0,5742 га, 0,2663 га для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, право власності на які посвідчено відповідними державними актами. Позивач прийняв спадщину після смерті матері відповідно до вимог ч.3 ст.1268 ЦК України, оскільки постійно проживав із спадкодавцем на час відкриття спадщини. Інший спадкоємець за законом першої черги - його рідний брат [PERSON] спадщину не прийняв і 24.08.2014 р. також помер. Інших спадкоємців немає. У зв'язку з відсутністю правоустановлюючого документу на спадкове будинковолодіння нотаріус відмовив йому у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом. Тому просив визнати за ним право власності на будинковолодіння з підстав належності ? частини у порядку спадкування за законом після смерті батька та ? частин - у порядку спадкування за законом після смерті матері. Крім того, для оформлення спадщини на земельні ділянки йому необхідно встановити факт належності матері [PERSON] чотирьох державних актів на право власності на земельну ділянку, оскільки у державних актах допущені помилки, виправити які неможливо у зв'язку зі смертю спадкодавця, а саме у всіх чотирьох державних актах на ім'я матері помилково вказано її ім'я «[PERSON]» замість вірного «[PERSON]». Позивач у судове засідання не з'явився, у поданій суду заяві просив справу розглянути в його відсутності, позов підтримав і просив його задовольнити. Представник відповідача у судове засідання не з'явився, у поданій суду заяві відповідач позов визнав, просив справу розглядати у відсутності свого представника. Дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку, що позов підлягає до задоволення з наступних підстав. Встановлено, що будинковолодіння [ADDRESS] побудоване у 1991 р. батьками позивача [PERSON], [PERSON] та належало їм на праві спільної сумісної власності подружжя. Однак, документ, який посвідчує право власності батьків позивача на це нерухоме майно, відсутній. Інвентаризаційна вартість будинковолодіння на даний час складає 393763 грн. Після смерті [INFO] р. [PERSON] відкрилась спадщина на належну йому ? частину будинковолодіння, яку згідно вимог ст.549 ЦК УРСР 1963 р. шляхом фактичного вступу в управління та володіння спадковим майном прийняли спадкоємці за законом першої черги - матір позивача [PERSON] та позивач, однак, своїх спадкових прав не оформили. Після смерті [INFO] р. матері позивача [PERSON] відкрилась спадщина на все належне їй майно, у тому числі на ? частини спірного будинковолодіння та чотири земельні ділянки площею відповідно 0,3343 га, 0,5100 га, 0,5742 га, 0,2663 га для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, право власності на які посвідчено відповідними державними актами. Позивач прийняв спадщину після смерті матері відповідно до вимог ч.3 ст.1268 ЦК України, оскільки постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини. Інший спадкоємець за законом першої черги - його рідний брат [PERSON] спадщину не прийняв і 24.08.2014 р. також помер. Вказані обставини, які відповідачем не оспорювались, підтверджуються наявними в матеріалах справи письмовими доказами. З огляду на те, що відсутність правоустановлюючого документу на спадкове будинковолодіння позбавляє позивача можливості оформити спадщину в нотаріальному порядку, за ним слід визнати право власності на будинковолодіння з підстав належності ? частини у порядку спадкування за законом після смерті батька та ? частин - у порядку спадкування за законом після смерті матері. Встановлено, що наявні у державних актах на ім'я матері позивача [PERSON] помилки перешкоджають позивачу в оформленні свідоцтва про право на спадщину за законом на належні їй земельні ділянки. Зокрема, у всіх чотирьох державних актах помилково вказано ім'я власника «[PERSON]» замість вірного «[PERSON]». Вказаний факт, а саме, що матір позивача [PERSON] була власником чотирьох земельних ділянок площею відповідно 0,3343 га, 0,5100 га, 0,5742 га, 0,2663 га для ведення товарного сільськогосподарського виробництва на території Милуванської сільської ради Тисменицького району, підтверджуються свідоцтвом про смерть матері, свідоцтвом про її народження, довідкою виконкому Милуванської сільської ради. Тому слід встановити факт належності [PERSON] державних актів на право власності на земельну ділянку ЯЕ № 856027, ЯЕ № 850392, ЯЕ № 865211, ЯЕ № 856159 від 13.11.2008 р. На підставі наведеного, відповідно до ст.ст. ст.ст. 529, 548, 549 ЦК УРСР (в редакції 1963 р.), 1261, 1268 ЦК України,

Outcome: approved