Jurisdiction: civil
Date: 2014-11-12 00:00:00

Позивач звернулась в суд з позовом до відповідача про стягнення аліментів на утримання неповнолітніх дітей у розмірі 1/2 частини зі всіх видів заробітку, але не менше 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи з дня звернення до суду і до повноліття дітей. В обґрунтування позовних вимог позивачка посилається на те, що з відповідачем 12.05.2005 року уклала юридичний шлюб. Від спільного подружнього життя народились син [PERSON], [INFO], дочки [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO], батьком яких є відповідач. Діти знаходиться на її утриманні, допомоги на їх утримання відповідач не надає, хоча є матеріально забезпеченим та фізично здоровим. Позивачка в судовому засіданні позовні вимоги підтримала, просить їх задовольнити, не заперечує проти постановлення заочного рішення. Показала, що відповідач на інших осіб аліменти не сплачує, має можливість їх сплачувати. Відповідач в судове засідання не з'явився, хоча своєчасно був повідомлений про час і місце розгляду справи, про що свідчить повідомлення про вручення поштового відправлення, про причини неявку суд не повідомив, а тому суд вирішує справу на підставі наявних у справі доказів відповідно до ст. 224 ЦПК України, постановляючи заочне рішення. За таких обставин суд розглядає справу у відсутності відповідача з постановленням заочного рішення. Допитавши позивачку, дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку про підставність позову. У відповідності до ст. 180 СК України, батьки зобов'язані утримувати дітей до досягнення ними повноліття. Матеріалами справи стверджено, що [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO], є дітьми сторін у справі та знаходяться на утриманні позивачки. Відповідно до ст. 181 ч. 3 СК України, кошти на утримання дитини за рішенням суду присуджується у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. При цьому, відповідно до ст. 182 СК України, при визначені розміру аліментів суд враховує стан здоров'я та матеріальне становище дітей, стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів, наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки сина, та інші обставини, що мають істотне значення. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, як передбачає ч. 2 ст. 182 СК України. З матеріалів справи встановлено, що матеріальне становище відповідача задовільне, він не є платником аліментів на інших дітей, непрацездатних членів сім'ї та інших осіб, яких він зобов'язаний утримувати є матеріально забезпеченим та фізично здоровим. Враховуючи також вік неповнолітніх дітей, їх стан здоров'я, матеріальне становище та обставини викладені вище, суд приходить до висновку, що з відповідача слід стягнути аліменти на утримання дітей на користь позивачки у розмірі, зазначеному у позовній заяві. Судові витрати по сплаті судового збору в розмірі 243 грн. 60 коп., оскільки позивачка звільнена від їх сплати, на підставі ст. 88 ЦПК України підлягають стягненню з відповідача до спеціального фонду Державного бюджету України. На підставі викладеного,

Outcome: approved