Jurisdiction: civil
Date: 2016-12-05 00:00:00

Позивач звернулась до суду з позовною заявою, у якій, згодом уточнивши свої вимоги, просить стягнути з відповідача на утримання неповнолітнього сина [PERSON], [INFO], аліменти в розмірі 250 гривень щомісячно, до його повноліття, посилаючись на те, що відповідач відбуває покарання у колонії. Її родина має скрутне матеріальне становище, тому вона змушена звернутися до суду з даним позовом. Інших стягнень на користь третіх осіб відповідач не має. Позивач надала до суду заяву про розгляд справи без її участі, уточнені позовні вимоги підтримала та просила задовольнити. Відповідно до заяви і розписки відповідача, який відбуває покарання в Харківській виправній колонії (№43), позовні матеріали він отримав та по суті позовних вимог заперечень не має, уточнений позов визнає і згоден на розгляд справи у суді без його участі ( а.с. 24-27). Враховуючи надані сторонами заяви, фіксація судового процесу технічними засобами не проводилася згідно вимог ч. 2 ст. 197 ЦПК України. У ході розгляду справи судом були встановлені такі факти та відповідні їм правовідносини. Так, позивачка з відповідачем знаходились у зареєстрованому шлюбі, який був розірваний за рішенням Купянського міськрайонного суду Харківської області від 15.04.2013 року, що набрало законної сили 25.04.2013 року (а.с.3,5). Мають спільного неповнолітнього сина [PERSON], [INFO] (а.с.6), який згідно довідки уповноваженого виконавчого комітету Купянської міської ради Харківської області по квартальному комітету № 1 [PERSON] за № 4801 від 30.09.2016 року мешкає з позивачкою (а.с.4). 17 грудня 2014 року позивачка повторно одружилася та у шлюбі змінила прізвище на «Курило», про що свідчить копія свідоцтва про шлюб (а.с.29). Вивченням відомостей про особу відповідача по матеріалам справи встановлено, що він на даний час відбуває покарання у Харківській виправній колонії (№43), відомостей про його незадовільний стан здоровя та наявність інших стягнень по виконавчим листам немає. Відповідно до ст. 51 Конституції України, ст. 180 СК України батьки зобовязанні утримувати дітей до їх повноліття. Пунктом 17 постанови Пленуму Верховного Суду України № 3 від 15.05.2006 року встановлено, що за відсутності домовленості між батьками про сплату аліментів на дитину той із них, з ким вона проживає, вправі звернутись до суду з відповідним позовом. У відповідності до ч. 3 ст. 181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Відповідно до ст. 184 СК України якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, частину доход одержує в натурі, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення, суд за заявою платника або одержувача маже визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Розмір аліментів, визначений судом у твердій грошовій сумі, підлягає індексації відповідно до закону. Якщо розмір аліментів, визначений судом у твердій грошовій сумі, менше мінімального розміру, передбаченого частиною другою статті 182 цього Кодексу, то дитині призначається відповідно до закону державна допомога в розмірі різниці між визначеним розміром аліментів і 30 відсотками прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Враховуючи зазначені вище обставини та норми діючого законодавства, суд вважає, що уточнений позов [PERSON] підлягає задоволенню у повному обсязі. Проведення індексації розміру аліментів, визначеного судом у твердій грошовій сумі, прямо передбачена законом, а саме, положеннями ст.184 СК України, що зобов'язує державного виконавця проводити таку індексацію,

Outcome: approved