overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2018-09-27 00:00:00

Позивач звернувся із позовом до відповідача про розірвання шлюбу, в якому зазначив, що 02.04.1994 року він зареєстрував шлюб з відповідачем. Від зареєстрованого шлюбу сторони мають трьох дітей - [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO]. Сторони спільного господарства не ведуть, стосунків не підтримують, шлюб носить лише формальний характер. Позивач вважає, що подальше спільне проживання з відповідачем та збереження шлюбу є неможливим, оскільки вони мають різні погляди на шлюб та сім'ю, у зв'язку з чим просив розірвати шлюб. В судове засідання позивач не з'явився, про день, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином. Представник позивача подав до суду заяву з проханням розглядати справу за його відсутності та за відсутності позивача, позовні вимоги підтримав у повному обсязі, просив задовольнити. Відповідач в судове засідання не з'явився, про час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, подав до суду заяву з проханням розглядати справу за його відсутності, позовні вимоги визнав. Дослідивши матеріали справи, суд дійшов до висновку, що заявлений позов є законним, обґрунтованим та таким, що підлягає задоволенню в повному обсязі з наступних підстав. Як убачається із матеріалів справи, 02.04.1994 року Бюро записів актів громадянського стану м. Постдам між позивачем та відповідачем було зареєстровано шлюб, про що зроблено відповідний актовий запис №25. Від зареєстрованого шлюбу сторони мають трьох дітей - [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO]. Сторони спільного господарства не ведуть, стосунків не підтримують, шлюб носить лише формальний характер. Згідно ч. 3 ст. 105 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до статті 110 цього Кодексу. Відповідно до ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їх дітей, що мають істотне значення. Згідно ст. 24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Як убачається з пояснень позивача, почуття любові та поваги між сторонами зникли, тому збереження шлюбу суперечило б їх інтересам та інтересам їх дитини. Враховуючи особливий характер сімейних відносин, зважаючи на норми ст. ст. 111, 112 СК України, так як фактично шлюбні відносини між подружжям припинені, суд вважає примирення сторін неможливим. Оскільки подальше спільне життя подружжя і збереження сім'ї є неможливим і суперечить інтересам позивача та відповідача, позовні вимоги підлягають задоволенню. Згідно ч. 2 ст. 114 СК України у разі розірвання шлюбу судом шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2020-02-17 00:00:00

Позивач звернувся із позовом до відповідача про розірвання шлюбу, в якому зазначив, що 02.06.1990 він зареєстрував шлюб з відповідачем. Від зареєстрованого шлюбу сторони мають двох повнолітніх дітей - [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] . Сторони спільного господарства не ведуть, стосунків не підтримують, шлюб носить лише формальний характер. Позивач вважає, що подальше спільне проживання з відповідачем та збереження шлюбу є неможливим, оскільки вони мають різні погляди на шлюб та сім`ю, у зв`язку з чим просив розірвати шлюб. У судове засідання позивач не з`явився, про день, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином. Представник позивача в судовому засіданні позовні вимоги підтримав у повному обсязі, просив задовольнити. Відповідач у судове засідання не з`явився, про день, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином. Представник відповідача в судовому засіданні позовні вимоги не визнав, вказував на те, що між сторонами існує спір щодо поділу спільного майна подружжя, тому задоволення позовних вимог може призвести до самостійного відчуження позивачем спільного з відповідачем майна, яке зареєстровано на її ім`я. Дослідивши матеріали справи, суд дійшов до висновку, що заявлений позов є законним, обґрунтованим та таким, що підлягає задоволенню в повному обсязі з наступних підстав. Як убачається із матеріалів справи, 02.06.1990 Палацом урочистих подій м. Донецька між позивачем та відповідачем було зареєстровано шлюб, про що зроблено відповідний актовий запис №576. Від зареєстрованого шлюбу сторони мають двох дітей - [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] . Сторони спільного господарства не ведуть, стосунків не підтримують, шлюб носить лише формальний характер. Згідно ч. 3 ст. 105 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до статті 110 цього Кодексу. Відповідно до ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їх дітей, що мають істотне значення. Згідно ст. 24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Як убачається з пояснень позивача, почуття любові та поваги між сторонами зникли, тому збереження шлюбу суперечило б їх інтересам. Враховуючи особливий характер сімейних відносин, зважаючи на норми ст. ст. 111, 112 СК України, так як фактично шлюбні відносини між подружжям припинені, суд вважає примирення сторін неможливим. Оскільки подальше спільне життя подружжя і збереження сім`ї є неможливим і суперечить інтересам позивача та відповідача, позовні вимоги підлягають задоволенню. Згідно ч. 2 ст. 114 СК України у разі розірвання шлюбу судом шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу. Судові витрати підлягають розподілу на підставі ст. 141 ЦПК України. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-11-20 00:00:00

Позивач звернувся із позовом до відповідача про розірвання шлюбу в якому зазначив, що 02.06.2001 року він зареєстрував шлюб з відповідачем. Від зареєстрованого шлюбу [INFO] у сторін народилася дитина - [PERSON]. Сторони спільного господарства не ведуть, стосунків не підтримують, шлюб носить лише формальний характер. Позивач вважає, що подальше спільне проживання з відповідачем та збереження шлюбу є неможливим у зв?язку з тим, що між ними відсутнє взаєморозуміння, різні погляди на життя. У зв'язку із вказаними вище підставами просив розірвати шлюб між ними. В судове засідання позивач не з'явився однак, подав письмову заяву якою позов підтримав в повному обсязі та просив його задовольнити з підстав, які в зазначені в позовній заяві та справу розглянути за його відсутності. Відповідач в судове засідання не з'явився однак, подав до суду письмову заяву в якій позов визнав в повному обсязі та просив його задовольнити, а справу розглянути за його відсутності. За наявності зазначених вище заяв сторін, суд вважає за можливе справу розглянути за їх, сторін, відсутності. Вивчивши надані письмові докази, суд дійшов до висновку, що заявлений позов є законним, обґрунтованим та таким, що підлягає задоволенню в повному обсязі з наступних підстав. Як вбачається із матеріалів справи, 02.06.2001 року Лівобережним відділом реєстрації шлюбів м. Києва з Державним Центром розвитку сім'ї був зареєстрований шлюб між позивачем та відповідачем, про що зроблено відповідний актовий запис № 485. Від зареєстрованого шлюбу [INFO] у сторін народилася дитина - [PERSON]. Сторони спільного господарства не ведуть, стосунків не підтримують, шлюб носить лише формальний характер. Згідно ч. 3 ст. 105 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до статті 110 цього Кодексу. Відповідно до ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їх дітей, що мають істотне значення. Згідно ст. 24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Як вбачається з пояснень позивача почуття любові та поваги між ними зникли, тому збереження шлюбу суперечило б їх інтересам та інтересам їхньої дитини. Враховуючи особливий характер сімейних відносин, зважаючи на норми ст. ст. 111, 112 СК України, так як фактично шлюбні відносини між подружжям припинені, суд вважає примирення сторін неможливим. Оскільки подальше спільне життя подружжя і збереження сім'ї є неможливим і суперечить інтересам позивача та відповідача, позовні вимоги позивача підлягають задоволенню. Згідно ч. 2 ст. 114 СК України у разі розірвання шлюбу судом шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-11-16 00:00:00

Позивач звернувся із позовом до відповідача, про розірвання шлюбу в якому зазначив, що 02.06.2007 року він зареєстрував шлюб з відповідачем. Від шлюбу сторони мають доньку [PERSON], [INFO]. Сторони спільного господарства не ведуть, стосунків не підтримують, шлюб носить лише формальний характер. У звязку із вказаними вище підставами просиd розірвати шлюб між ними. В судове засідання позивач не з'явився однак, подав письмову заяву якою позов підтримав в повному обсязі та просив його задовольнити з підстав, які в зазначені в позовній заяві та справу розглянути за його відсутності. Відповідач в судове засідання не з'явилася однак, подала до суду письмову заяву в якій позов визнала в повному обсязі та просила його задовольнити, а справу розглянути за її відсутності. Вивчивши надані письмові докази, суд дійшов до висновку, що заявлений позов є законним, обґрунтованим та таким, що підлягає задоволенню в повному обсязі з наступних підстав. Як вбачається із матеріалів справи, 02.06.2007 року Відділ реєстрації актів цивільного стану Малиновського районнного управління юстіції Житомирської області між позивачем та відповідачем був зареєстрований шлюб, про що зроблено відповідний актовий запис № 53. Від шлюбу сторони мають доньку [PERSON], [INFO]. Сторони спільного господарства не ведуть, стосунків не підтримують, шлюб носить лише формальний характер. Спору щодо розподілу спільного сумісного майна подружжя у сторін, на момент звернення до суду, немає. Згідно ч. 3 ст. 105 СК України, шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до статті 110 цього Кодексу. Відповідно до ст. 112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання \~шлюбу, \~якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Згідно ст. 24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Як вбачається з пояснень позивача почуття любові та поваги між ними зникли, тому збереження шлюбу суперечило б їх\~інтересам. Враховуючи особливий характер сімейних відносин, зважаючи на норми ст. ст. 111, 112 СК України, так як фактично шлюбні відносини між подружжям припинені, суд вважає примирення сторін неможливим. Оскільки подальше спільне життя подружжя і збереження сімї є неможливим і суперечить інтересам позивача та відповідача, \~позовні вимоги позивача підлягають задоволенню. Відповідно до ст. 113 СК України, особа, яка змінила своє прізвище у звязку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Згідно ч. 2 ст. 114 СК України, \~у разі розірвання шлюбу судом шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2020-08-09 00:00:00

Позивач звернувся із позовом до відповідача про розірвання шлюбу, в якому зазначив, що 02.08.2003 року він зареєстрував шлюб з відповідачем. Від зареєстрованого шлюбу сторони мають двох дітей - доньку [PERSON] , [INFO] , та сина [PERSON] , [INFO] . Сторони спільного господарства не ведуть, стосунків не підтримують, шлюб носить лише формальний характер. Позивач вважає, що подальше спільне проживання з відповідачем та збереження шлюбу є неможливим, оскільки вони мають різні погляди на шлюб та сім`ю, у зв`язку з чим просив розірвати шлюб. Відповідачу 13.04.2020 направлялись позовні матеріали, про що свідчить дата на копії супровідного листа суду, 04.05.2020 отримав позовні матеріали, про що свідчить відмітка на рекомендованому повідомленні про вручення поштового відправлення. Станом на 10.08.2020 відзиву на позовну заяву на адресу суду не надходило, як і не надходило інших заяв щодо предмету спору. За наявності відомостей про направлення та отримання відповідачем позовних матеріалів та відсутності відзиву на позовну заяву та заперечень проти розгляду позову в порядку спрощеного позовного провадження, суд вважає за можливе проводити розгляд справи за наявними в матеріалах справи доказами без виклику учасників. Повно та всебічно дослідивши наявні в матеріалах справи докази у їх сукупності, суд вважає встановленими наступні обставини. Судом встановлено, що 02.08.2003 Карапишівською сільською радою Миронівського району Київської області між позивачем та відповідачем було зареєстровано шлюб, про що зроблено відповідний актовий запис №7. Від зареєстрованого шлюбу сторони мають двох дітей - доньку [PERSON] , [INFO] , та сина [PERSON] , [INFO] . Сторони спільного господарства не ведуть, стосунків не підтримують, шлюб носить лише формальний характер. Згідно ч. 3 ст. 105 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до статті 110 цього Кодексу. Відповідно до ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їх дітей, що мають істотне значення. Згідно ст. 24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Як убачається з пояснень позивача, почуття любові та поваги між сторонами зникли, тому збереження шлюбу суперечило б їх інтересам та інтересам їх дітей. Враховуючи особливий характер сімейних відносин, зважаючи на норми ст. ст. 111, 112 СК України, так як фактично шлюбні відносини між подружжям припинені, суд вважає примирення сторін неможливим. Оскільки подальше спільне життя подружжя і збереження сім`ї є неможливим і суперечить інтересам позивача та відповідача, позовні вимоги підлягають задоволенню. Згідно ч. 2 ст. 114 СК України у разі розірвання шлюбу судом шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-11-26 00:00:00

Позивач звернувся із позовом до відповідача, про розірвання шлюбу в якому зазначив, що 02.08.2007 року вона зареєструвла шлюб з відповідачем. Від шлюбу сторони мають двох дітей [PERSON], [INFO] та [PERSON] [INFO]. Сторони спільного господарства не ведуть, стосунків не підтримують, шлюб носить лише формальний характер. У звязку із вказаними вище підставами просила розірвати шлюб між ними. В судове засідання позивач не з'явилася однак, подала письмову заяву якою позов підтримала в повному обсязі та просила його задовольнити з підстав, які в зазначені в позовній заяві та справу розглянути за її відсутності. Відповідач в судове засідання не з'явилася, хоча завчасно та належним чіном був повідомленний. Вивчивши надані письмові докази, суд дійшов до висновку, що заявлений позов є законним, обґрунтованим та таким, що підлягає задоволенню в повному обсязі з наступних підстав. Як вбачається із матеріалів справи, 02.08.2007 року Виконавчий комітет Вишневої міської ради Києво Святошинського району, Київської області між позивачем та відповідачем був зареєстрований шлюб, про що зроблено відповідний актовий запис № 265. . Від шлюбу сторони мають двох дітей [PERSON], [INFO] та [PERSON] [INFO], що підтверджується відповідними свідоцтвами про народження. Сторони спільного господарства не ведуть, стосунків не підтримують, шлюб носить лише формальний характер. Спору щодо розподілу спільного сумісного майна подружжя у сторін, на момент звернення до суду, немає. Згідно ч. 3 ст. 105 СК України, шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до статті 110 цього Кодексу. Відповідно до ст. 112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання \~шлюбу, \~якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Згідно ст. 24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Як вбачається з пояснень позивача почуття любові та поваги між ними зникли, тому збереження шлюбу суперечило б їх\~інтересам. Враховуючи особливий характер сімейних відносин, зважаючи на норми ст. ст. 111, 112 СК України, так як фактично шлюбні відносини між подружжям припинені, суд вважає примирення сторін неможливим. Оскільки подальше спільне життя подружжя і збереження сімї є неможливим і суперечить інтересам позивача та відповідача, \~позовні вимоги позивача підлягають задоволенню. Відповідно до ст. 113 СК України, особа, яка змінила своє прізвище у звязку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Згідно ч. 2 ст. 114 СК України, \~у разі розірвання шлюбу судом шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-10-05 00:00:00

Позивач звернувся із позовом до відповідача про розірвання шлюбу в якому зазначив, що 02.09.2006 року він зареєструвала шлюб з відповідачем. Від зареєстрованого шлюбу у сторін народилися діти - [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO]. Сторони спільного господарства не ведуть, стосунків не підтримують, шлюб носить лише формальний характер. Позивач вважає, що подальше спільне проживання з відповідачем та збереження шлюбу є неможливим у зв?язку з тим, що між ними відсутнє взаєморозуміння, різні погляди на життя. У зв'язку із вказаними вище підставами просив розірвати шлюб між ними. В судове засідання позивач не з'явився, однак його представник подала письмову заяву, якою позов підтримала у повному обсязі та просила його задовольнити з підстав, які в зазначені в позовній заяві та справу розглянути за її відсутності. Відповідач в судове засідання не з'явився, однак подав до суду письмову заяву, в якій проти задоволення позовних вимог не заперечує, справу просить розглянути за його відсутності. За наявності зазначених вище заяв сторін, суд вважає за можливе справу розглянути за їх, сторін, відсутності. Вивчивши надані письмові докази, суд дійшов до висновку, що заявлений позов є законним, обґрунтованим та таким, що підлягає задоволенню в повному обсязі з наступних підстав. Як убачається із матеріалів справи, 02.09.2006 року між позивачем та відповідачем [PERSON] реєстрації актів цивільного стану Шевченківського районного управління юстиції у м. Києві було зареєстровано шлюб, про що зроблено відповідний актовий запис №1001. Від зареєстрованого шлюбу у сторін народилися діти - [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO]. Сторони спільного господарства не ведуть, стосунків не підтримують, шлюб носить лише формальний характер. Згідно ч. 3 ст. 105 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до статті 110 цього Кодексу. Відповідно до ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їх дітей, що мають істотне значення. Згідно ст. 24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Як убачається з пояснень позивача почуття любові та поваги між ними зникли, тому збереження шлюбу суперечило б їх інтересам та інтересам їхніх дітей. Враховуючи особливий характер сімейних відносин, зважаючи на норми ст. ст. 111, 112 СК України, так як фактично шлюбні відносини між подружжям припинені, суд вважає примирення сторін неможливим. Оскільки подальше спільне життя подружжя і збереження сім'ї є неможливим і суперечить інтересам позивача та відповідача, позовні вимоги позивача підлягають задоволенню. Згідно ч. 2 ст. 114 СК України у разі розірвання шлюбу судом шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2018-10-22 00:00:00

Позивач звернувся із позовом до відповідача про розірвання шлюбу, в якому зазначив, що 02.09.2010 року він зареєстрував шлюб з відповідачем. Від зареєстрованого шлюбу у сторін народилася дитина - [PERSON], [INFO]. Сторони спільного господарства не ведуть, стосунків не підтримують, шлюб носить лише формальний характер. Позивач вважає, що подальше спільне проживання з відповідачем та збереження шлюбу є неможливим, оскільки вони мають різні погляди на шлюб та сім'ю, у зв'язку з чим просив розірвати шлюб. В судовому засіданні представник позивача підтримав заявлені вимоги та просив їх задовольнити. Представник відповідача в судовому засіданні позовні вимоги визнав. Повно та всебічно дослідивши наявні в матеріалах справи докази у їх сукупності, суд вважає встановленими наступні обставини та відповідні їм правовідносини. Як убачається із матеріалів справи, 02.09.2010 року Центральним відділом реєстрації шлюбів м. Києва з державним Центром розвитку сім'ї між позивачем та відповідачем було зареєстровано шлюб, про що зроблено відповідний актовий запис № 2311. Від зареєстрованого шлюбу у сторін народилася дитина - [PERSON], [INFO]. Сторони спільного господарства не ведуть, стосунків не підтримують, шлюб носить лише формальний характер. Згідно ч. 3 ст. 105 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до статті 110 цього Кодексу. Відповідно до ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їх дітей, що мають істотне значення. Згідно ст. 24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Як убачається з пояснень позивача, почуття любові та поваги між сторонами зникли, тому збереження шлюбу суперечило б їх інтересам та інтересам їх дитини. Враховуючи особливий характер сімейних відносин, зважаючи на норми ст. ст. 111, 112 СК України, так як фактично шлюбні відносини між подружжям припинені, суд вважає примирення сторін неможливим. Оскільки подальше спільне життя подружжя і збереження сім'ї є неможливим і суперечить інтересам позивача та відповідача, позовні вимоги позивача підлягають задоволенню. Згідно ч. 2 ст. 114 СК України у разі розірвання шлюбу судом шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу. Судові витрати підлягають розподілу на підставі ст. 141 ЦПК України. На підставі викладеного,

Outcome: approved