Jurisdiction: civil
Date: 2019-11-06 00:00:00

Позивач звернулась до суду з позовом до відповідача про збільшення розміру аліментів та зміну способу їх стягнення. Свої позовні вимоги мотивує тим, що відповідно до рішення Якимівського районного суду Запорізької області від 31.10.2013 року з відповідача на її користь, Дніпровським відділом державної виконавчої служби міста Запоріжжя стягуються аліменти на утримання малолітнього сина [PERSON] , [INFO] у розмірі 500 грн. щомісячно, але не менше ніж 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 14.10.2013 року та до повноліття дитини, тобто до [INFO] . З часу ухвалення вищевказаного судового рішення суттєво підвищився розмір прожиткового мінімуму. Грошових коштів, які на даний час сплачує відповідач за вищевказаним рішенням недостатньо для повноцінного утримання сина. Позивачу відомо, що [PERSON] має постійний та стабільний заробіток. Просить суд змінити спосіб присудження аліментів та збільшити розмір аліментів, який стягується за рішенням Якимівського районного суду Запорізької області від 31.10.2013 року та у подальшому стягувати з [PERSON] аліменти на утримання неповнолітнього сина в розмірі 1/4 частини від всіх видів доходу (заробітку) відповідача, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку до повноліття дитини. Позивач у судовому засіданні позовні вимоги підтримала у повному обсязі, проти ухвалення заочного рішення не заперечує. Відповідач повідомлений про розгляд справи, шляхом надіслання ухвали про відкриття провадження разом з матеріалами позовної заяви на адресу його проживання. Відповідач відзиву на позов у встановлені судом строки не подав, причини неявки суду не повідомив, з заявою про розгляд справи у його відсутність до суду не звертався, про час і місце розгляду справи повідомлявся належним чином, що підтверджується матеріалами справи. Сторони не звертались до суду з клопотання про розгляд справи в загальному позовному провадженні. Суд, за згодою позивача, ухвалив провести заочний розгляд справи на підставі матеріалів справи у відповідності зі ст.ст. 223 ч. 4, 279, 280 ЦПК України. Розглянувши та вивчивши матеріали справи, заслухавши пояснення позивача, суд дійшов висновку, що позов пред`явлений обґрунтовано і підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що відповідно до рішення Якимівського районного суду Запорізької області у справі №330/2689/13-ц від 31.10.2013 року з [PERSON] на користь [PERSON] , Дніпровським відділом державної виконавчої служби міста Запоріжжя стягуються аліменти на утримання малолітнього сина [PERSON] , [INFO] у розмірі 500 грн. щомісячно, але не менше ніж 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 14.10.2013 року та до повноліття дитини, тобто до [INFO] . З часу ухвалення вищевказаного судового рішення змінився матеріальний стан позивачки, також суттєво підвищився розмір прожиткового мінімуму. Статтею 27 Конвенції «Про права дитини», яку ратифіковано\~Постановою ВР № 789 ХІІ від 27.02.91 року, передбачено право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Відповідно до ч. 2 ст. 27 Конвенції батько (-ки) або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Частина перша статті 192 СК України передбачає, що розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Сімейний кодекс України передбачає підстави для зміни розміру аліментів, визначеного за рішенням суду, але не пов`язує їх зі способом присудження (ч.3 ст.181 СК України). Стаття 192 СК України тільки вказує на можливість зміни раніше встановленого розміру аліментів за наявності доведених в судовому порядку підстав, а саме: зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Право вимагати заміни розміру аліментів шляхом зміни способу присудження аліментів не може заперечуватися, адже можливість вибору способу присудження аліментів з огляду на мінливість життєвих обставин, зазначених ст.ст. 182-184 СК України, не може обмежуватися разовим її здійсненням. З огляду на відсутність імперативної заборони змінювати розмір аліментів шляхом зміни способу їх присудження, за положеннями ст. 192 СК України зміна розміру аліментів може мати під собою зміну способу їх присудження (зміна розміру аліментів, стягнутих за рішенням суду у частці від заробітку (доходу) матері, батька дитини на розмір аліментів, визначений у певній твердій грошовій сумі та навпаки). На разі в ст. 182 СК України внесені відповідні зміни, згідно з якими мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Відтак, для забезпечення беззаперечного права дитини на утримання аліментів на своє життя, існують всі підстави для збільшення розміру аліментів з твердої грошової суми у розмірі 500 грн. до 1/4 частини із всіх видів заробітку (доходу) відповідача, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Згідно п. 23\~Постанови Пленуму Верховного Суду України від 15.05.2006 року №3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів», у випадку зміни розміру аліментів, аліменти у новому розмірі стягуються від дня набрання чинності рішенням суду. Також, відповідно до ст.141 ЦПК України з відповідача на користь держави підлягає стягненню судовий збір. На підставі вищевикладеного,

Outcome: approved