Jurisdiction: civil
Date: 2016-10-03 00:00:00

Позивач звернулась до Словянського міськрайонного суду Донецької області із позовом до Першої Київської державної нотаріальної контори про визнання права власності у порядку спадкування за законом. Свої вимоги обґрунтувала тим, що вона є єдиною спадкоємицею після смерті своєї матері [PERSON], яка померла 08 грудня 2014 року. Після смерті останньої залишилось спадкове майно, яке складається з квартири за адресою: [ADDRESS]. Зазначила, що вона зверталась до нотаріальної контори з метою оформлення спадщини та 10 листопада 2015 року отримала постанову нотаріуса про відмову у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом, у звязку з відсутністю правовстановлюючого документу про належність померлій ? частки квартири. Зазначає, що в той же день вона отримала свідоцтво про право на спадщину за законом на ? частку квартири, що належала померлій на підставі свідоцтва про право на спадщину за законом, виданого Третьою Горлівською державною нотаріальною конторою Донецької області 01.02.2007 р. Тому, просить суд визнати з нею право власності на ? частку квартири № 47 у житловому будинку № 31, який розташований у м. Горлівка Донецької області, по вул. Шепелева, як на майно, отримане в порядку спадкування за законом після смерті [PERSON], яка померла 08 грудня 2014 року. В судове засідання позивач не зявилася, про дату, час та місце розгляду справи повідомлялася належним чином, проте надала суду заяву про розгляд справи за її відсутності, в якій заявлені вимоги підтримала, просила задовольнити їх у повному обсязі. Відповідач - Перша Київська державна нотаріальна контора була повідомлена належним чином про час та місце слухання справи, але представник відповідача у судове засідання не зявився, про причини неявки суду не повідомив. Згідно ст. 169 ЦПК України, якщо суд не має відомостей про причину неявки відповідача, повідомленого належним чином, або причину неявки буде визнано неповажною, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказі, а на підставі ст. ст. 224, 225, 226 ЦПК України, суд в праві постановити заочне рішення. Враховуючи наявність таких клопотань, суд вважає можливим провести розгляд справи по суті у відсутність сторін по справі. Вивчивши матеріали справи\~\~і дослідивши надані докази, суд у\~\~межах\~\~заявлених позовних вимог (стаття 11 ЦПК\~\~України)\~\~встановив наступне. Згідно\~копії свідоцтва\~про право\~власності на житло № 2135, яке було 03 серпня 1995 року виданого на підставі рішення виконкому міської ради народних депутатів № 293 від 02.08.1995 року, квартира [ADDRESS] належить \~на праві спільної сумісної\~власності [PERSON] та [PERSON] /а.с.15/. [PERSON] помер 10 грудня 2002 року у віці 75 років /а.с.14/. Відповідно до копії свідоцтва про право на спадщину за законом, виданого державним нотаріусом Третьої горлівської державної нотаріальної контори [PERSON] 01 лютого 2007 р., [PERSON] у порядку спадкування за законом після смерті [PERSON] належить ? частка квартири [ADDRESS] /а.с.56/. Зазначене свідоцтво було 12 лютого 2007 року зареєстроване в КП «Горлівське міське бюро технічної інвентаризації» за номером 27030 в книзі 98-П /а.с.57/. Як вбачається з інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об?єктів нерухомого майна щодо об?єкта нерухомого майна № 47259611 від 10.11.2015 року, квартира [ADDRESS] належить [PERSON] на підставі свідоцтва про право на спадщину № 1-678 від 01.02.2007 р. (1/2 частка) та на підставі свідоцтва про право власності № 2135 від 03.08.19954 р. /а.с.60-61/. [PERSON] померла 08 грудня 2014 року у віці 89 років, що підтверджено\~копією свідоцтва\~про смерть І-БК № 333974 від 16 квітня 2015 року /а.с.13/. Після\~її смерті відкрилася спадщина, яка\~складається з\~житлової\~квартири № № 47 у будинку № 31 по вулиці Шепелева у місті Горлівка. Відповідно до свідоцтва про народження серії Ш-ЯР № 297570, виданого Калінінським районим ЗАЦС м.Горлівка Сталінської області, батьками [PERSON], [INFO], є [PERSON] та [PERSON] /а.с.48/. З копії свідоцтва про шлюб серії ІІІ-КИ № 318666 вбачається, що [PERSON] 13 жовтня 1984 року зареєструвала шлюб з [PERSON] та змінила прізвище на «Кареліна» /а.с.49/. Таким чином, суд приходить до переконання, що [PERSON] є донькою [PERSON] З копії свідоцтва про право на спадщину за законом від 10.11.2015 р., виданого державним нотаріусом Першої київської державної нотаріальної контори вбачається, що [PERSON]Ф.є спадкоємцем [PERSON], померлої 08.12.2014 р. Спадщина, на яку видане зазначене свідоцтво складається з ? частки квартири [ADDRESS], яка належала померлій на підставі свідоцтва про право на спадщину за законом, виданого Третьою горлівської державною нотаріальною конторою Донецької області 01 лютого 2007 року за № 1-678 /а.с.12/. Постановою державного нотаріусу Першої київської державної нотаріальної контори [PERSON] від 10.11.2015 р. позивачу [PERSON] відмовлено у видачі свідоцтва про право власності на ? частку квартири [ADDRESS] після померлої 08 грудня 2014 року [PERSON] у звязку із ненаданням правовстановлюючого документу на вказану частку квартири /а.с.9/. Згідно інформаційної довідки зі Спадкового реєстру № 40174830 від 17.04.2015 р. відомості щодо наявності заповіту або спадкового договору [PERSON] відсутні /а.с.39/. Відповідно до інформаційної довідки зі Спадкового реєстру (спадкові справи та видані на їх підставі свідоцтва про право на спадщину) № 40174817 від 17.04.2015 р., інформація щодо [PERSON], яка померла у 2014 році, у реєстрі відсутня /а.с.40/. Відповідно до положень статті 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обовязків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Згідно статті 1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом. До складу спадщини, як це передбачено статтею 1218 ЦК України, входять усі права та обовязки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Відповідно до положень статті 1261ЦК України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. Спадкоємцем першої черги за законом на цю спадщину є донька спадкодавця - позивач [PERSON], яка у строки, визначені положеннями статті 1270 ЦК України, звернулася до органів нотаріату з питання прийняття спадщини та видачі відповідного свідоцтва про право на спадщину за законом. Інших спадкоємців за законом або заповітом після смерті [PERSON] судом не було встановлено. Відповідно до положень частини 1 статті 1296 ЦК України спадкоємець, який прийняв спадщину, може одержати свідоцтво про право на спадщину. Свідоцтво про право на спадщину, згідно положень частини 1 статті 1298 ЦК України, видається спадкоємцям після закінчення шести місяців з часу відкриття спадщини. Згідно розяснень, викладених у пункті 23 постанови Пленуму Верховного Суду України від 30 травня 2008 року № 7 « Про судову практику у справах про спадкування», за наявності умов для одержання в нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину вимоги про визнання права на спадщину судовому розглядові не підлягають. У разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження. Визнання права власності на спадкове майно в судовому порядку є винятковим способом захисту, що має застосовуватися, якщо існують перешкоди для оформлення спадкових прав у нотаріальному порядку. Проаналізувавши встановлені фактичні обставини по справі, оцінивши надані докази в їх сукупності, суд приходить до висновку про наявність підстав для задоволення позовних вимог [PERSON], оскільки позивачка є спадкоємицею першої черги за законом, у передбачений законом строк звернулася до нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини, але не має можливості отримати свідоцтво про право на спадщину через неможливість надання оригіналу свідоцтва про право власності на квартиру, яке є фізичне пошкодженим, але в свою чергу право власності на підставі зазначеного свідоцтва було зареєстроване в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно, і в іншому - позасудовому порядку, позивачка позбавлена можливості оформити свої спадкові права в нотаріальній конторі, тому права позивачки підлягають захисту у судовому порядку. На підставі вищенаведеного,

Outcome: approved