Jurisdiction: civil
Date: 2021-01-21 00:00:00

Позивач звернулась в суд з позовом до відповідачів про визнання права власності на спадкове майно за законом, посилаючись на таке. Позивач та [PERSON] уклали шлюб 26.08.1978р. ЇЇ чоловік [PERSON] 15.05.1987 р отримав дозвіл на будівництво житлового будинку на земельній ділянці по [ADDRESS] , та впродовж 1987-1990 років позивач та [PERSON] збудували будинковолодіння. Право власності на вищевказаний житловий будинок зареєстровано не було. У 2001 році мій чоловік [PERSON] виїхав за кордон та більше не повернувся. Рішенням Вижницького районного суду Чернівецької області по справі №713/2276/18 від 26.03.2019 року вищевказаний будинок було визнано спільно сумісною власністю подружжя [PERSON] та [PERSON] , а також визнано за позивачем право власності на ? ідеальну частку у даному будинку. Рішенням Вижницького районного суду Чернівецької області по справі №713/97/20 від 28.02.2020 року [PERSON] був визнаний померлим, та позивпачем було отримано свідоцтво про його смерть. Після визнання [PERSON] померлим - відкрилась спадщина на все його майно, в тому числі і на належну йому ? ідеальну частку у спірному житловому будинковолодінні, по [ADDRESS] . Позивач звернулася із заявою про прийняття спадщини після смерті [PERSON] до приватного нотаріуса Вижницького районного нотаріального округу Штефюка О.О., але постановою нотаріуса №105/02-31 від 07.10.202 р. їй було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом після смерті [PERSON] у зв`язку з тим, що нею не надано належних правовстановлюючих документів на будинок, а також не надано документа, який підтверджує реєстрацію права власності на будинок за померлим [PERSON] . Відповідачі, являючись дітьми позивача та [PERSON] , на спадщину не претендують. Виходячи з викладеного позивач просила суд визнати за нею право власності на ? ідеальну частку спірного будинковолодіння, яка належала [PERSON] . Сторони в судове засідання не з`явились. Позивач надала заяву про розгляд справи у її відсутності, позовні вимоги підтримує у повному обсязі. Відповідачі надали суду заяви про розгляд справи у їх відсутності, позовні вимоги визнають, на спадщину не претендують. Відзиву на позов не подали. Суд знаходить можливим розглянути справу у відсутності сторін на підставі наданих документів. На підставі ч.2 ст. 247 ЦПК України судове засідання проводилось без технічної фіксації. Проаналізувавши обставини справи та відповідні їм правовідносини, суд знаходить, що позов підлягає задоволенню. Судом встановлено, що позивач та [PERSON] уклали шлюб 26.08.1978р. Вказане підтверджується копією свідоцтвом про шлюб. [PERSON] 15.05.1987 р отримав дозвіл на будівництво житлового будинку на земельній ділянці по [ADDRESS] , що підтверджується копією архівного витягу з рішення виконкому Вашківецької міської ради від 15.05.1987р. (а.с.13). З копії технічного паспорта вбачається, що будинковолодіння по [ADDRESS] збудоване в 1990р. та воно складається з житлового будинку літ. «А», літньої кухня літ. «Б», сараю літ «В», гаража літ. «Г», сараю літ. «Д», вбиральні літ. «Е», колонки питної літ. «І», вигрібної ями літ.«II», воріт №1, огорожі №2. Вказане будинковолодіння знаходиться на земельній ділянці розміром 0,6 га, яка була надана [PERSON] у безстрокове користування на підставі Типовогго договору, укладеного між виконкомом Вашківецької міської ради то [PERSON] від 13.01.1992р. Вказане підтверджується копією типового договору. (а.с. 24-27). Згідно ст..22 КпШтС Майно, нажите подружжям за час шлюбу, є його спільною сумісною власністю. Кожен з подружжя має рівні права володіння, користування і розпорядження цим майном. Отже, зважаючи на те, що спірне будинковолодіння побудоване позивачем та [PERSON] під час шлюбу, тому воно належало позивачу та [PERSON] на праві спільної сумісної власності, тобто по ? ідеальній частині будинковолоідння кожному. Рішенням Вижницького районного суду Чернівецької області по справі №713/2276/18 від 26.03.2019 року вищевказаний будинок було визнано спільно сумісною власністю подружжя [PERSON] та [PERSON] , а також визнано за позивачем право власності на ? ідеальну частку у даному будинку. (а.с.29-32). При цьому питання щодо належної на праві власності [PERSON] частки у спірному будинковолодінні вирішено не було. Рішенням Вижницького районного суду Чернівецької області по справі №713/97/20 від 28.02.2020 року [PERSON] був визнаний померлим, та позивачем було отримано свідоцтво про його смерть. Вказане підтверджується копією рішення суду та копією свідоцтва про смерть [PERSON] (а.с.34-36). Відповідно до ч.1 ст.1220 ЦК України Спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою. Після визнання [PERSON] померлим, у відповідності до ст. 1221 ЦК України - відкрилась спадщина на все його майно, в тому числі і на належну йому ? ідеальну частку у спірному житловому будинковолодінні, по [ADDRESS] . Позивач, будучи дружиною [PERSON] , та відповідно до ст..1261 ЦК України, належачи до спадкоємців за законом 1-ї черги, у визначений ст..1269 ЦК України строк звернулася із заявою про прийняття спадщини після смерті [PERSON] до приватного нотаріуса Вижницького районного нотаріального округу Штефюка О.О., але постановою нотаріуса №105/02-31 від 07.10.202 р. їй було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом після смерті [PERSON] у зв`язку з тим, що нею не надано належних правовстановлюючих документів на будинок, а також не надано документа, який підтверджує реєстрацію права власності на будинок за померлим [PERSON] . Вказане підтверджується копією постанови. Відповідачі, являються дітьми спадкодавця та [PERSON] , що підтверджується їх копіями паспортів, свідоцтв про народження та свідоцтв про шлюб. Відповідно до ст..1261 ЦК України відповідачі являються спадкоємцями за законом 1-ї черги. Разом з тим вони на спадщину після смерті [PERSON] не претендують, про що вказали в письмових заявах, поданих до суду. Отже, підсумовуючи викладене, суд вважає доведеним, що позивач, будучи дружиною спадкодавця [PERSON] , після визнання його померлим, прийняла у спадщину після його смерті належну йому ? ідеальну частину будинковолодіння по [ADDRESS] . Та зважаючи на ту обставину, що відповідачі, будучи дітьми спадкодавця, на спадщину після його смерті не претендують, тому позивач, вже будучи власником ? ідеальної частки цього будинковолодіння, стала власником належної [PERSON] ? ідеальної частини цього ж будинковолодіння. Виходячи з викладеного суд дійшов висновку, що позов є обгрунтованим та підлягає задоволенню. На підставі ст.ст.3,4,5,12,13,19, 23,76,81, 263-265 ЦПК України,Суд-

Outcome: approved