Jurisdiction: civil
Date: 2016-05-31 00:00:00

Позивач звернулась до суду з позовом, в якому просить визнати недійсним шлюб, укладений між відповідачем [PERSON] та її батьком [PERSON], зареєстрований 20.11.1999 року Пятигірською сільською радою, актовий запис № 11, посилаючись на те, що [PERSON] не надавав своєї згоди на одруження, постільки в книзі реєстрації актів про шлюб не стоїть його підпис. В судовому засіданні позивач [PERSON], її представник, що діє по дорученню [PERSON] підтримали позовні вимоги. Відповідач [PERSON] проти заявлених позовних вимог заперечує. Представник відповідача [PERSON] сільської ради проти позову заперечує. Представник третьої особи просить слухати справу без них, заперечень проти позову не мають. Розглянувши матеріали справи, заслухавши пояснення сторін та їх представників, дослідивши письмові докази, суд вважає, що позовні вимоги не обґрунтовані. Так в суді встановлено, що відповідач [PERSON] ( дошлюбне прізвище [PERSON] ) Ф.Ю. з 1995 року проживала в фактичних шлюбних відносинах з батьком позивача [PERSON] в будинку, що розташований в с. Пятигори, вул. Миру 19, Тетіївського району, Київської області. Вони проживали однією сімєю, вели спільне господарство, проводили будівництво будинку, в який потім поселились разом з матірю [PERSON] і яку вона доглядала. 19 жовтня 1999 року вони подали заяву про реєстрацію шлюбу до [PERSON] сільської ради і їм було призначено дату реєстрації 20 листопада 1999 року. 20 листопада 1999 року вони були вдвох в сільській раді, де секретар ради [PERSON] провела церемонію реєстрації шлюбу. 06.11.1999 року реєстрували шлюб [PERSON] з [PERSON]. Працівники сільської ради переплутали бланки свідоцтв про шлюб між сімями [PERSON] та [PERSON], про що свідчать копії свідоцтв про реєстрацію шлюбів та записи в книзі видачі свідоцтв про реєстрацію шлюбу, де [PERSON] розписався за свідоцтво серії 1-БК № 030489, а фактично отримав свідоцтво про шлюб серії 1-БК № 03490, тоді як [PERSON] фактично отримав свідоцтво про шлюб серії 1 БК № 030489, тоді як у книзі обліку видачі свідоцтв вказано, що йому видано свідоцтво серії 1-БК № 030490. Крім того в свідоцтві про шлюб, яке видано на імя [PERSON] допущена помилка в написанні дати, а саме вказано, що реєстрація шлюбу відбулася 06.10.1999 року. У відповідності до даного свідоцтва було проставлено відмітку у паспорті [PERSON] про реєстрацію шлюбу з помилковою датою 06.10.1999 року. Після реєстрації шлюбу вони дома влаштували вечірку, де повідомили про те, що ця вечірка з нагоди реєстрації шлюбу. На вечірку позивач не запрошували, постільки вони були в неприязних стосунках. Після реєстрації шлюбу, вони продовжували проживати однією сімєю, але відповідач не поміняла паспорт, та не змінила прізвище на [PERSON]. В погосподарських книгах [PERSON] сільської ради за 2001 -2015 року зроблені відповідні відмітки на основі свідоцтва про шлюб, де [PERSON] присвоєне прізвище [PERSON]. 27.05.2011 року [PERSON] помер. Відповідач провела похорон чоловіка за свої кошти. Позивач була присутня на похоронах, а потім подала заяву про прийняття спадщини після смерті батька. Оспорила в суді заповіт від імені батька про те, що він заповідає все своє майно своїй дружині [PERSON]. Рішенням суду від 26.03.2014 року її позов було задоволено, визнано даний заповіт недійсним. Проводилось також кримінальне провадження по факту підроблення підпису в заповіті. В рамках кримінального провадження також було вилучено актовий запис про шлюб, з якого позивач побачила, що підпис зроблено не її батьком тому вона звернулась до суду з позовом про визнання шлюбу недійсним та анулювання актового запису про шлюб. Встановлені в суді обставини підтверджуються зібраними по справі та дослідженими в суді доказами. Так із пояснень в суді свідка [PERSON] встановлено, що вона дійсно реєструвала шлюб [PERSON] та [PERSON] Вони обоє були в приміщенні сільської ради. Крім них ще в цей день шлюб реєстрували [PERSON]. Свідоцтва про шлюб виписуються раніше, тому вони могли допустити помилку в записі дати реєстрації шлюбу. Із пояснень в суді свідка [PERSON] встановлено, що вона дійсно була присутня в приміщенні сільської ради, коли [PERSON] та [PERSON] приїхали мотоциклом реєструвати шлюб. Вона чула, як [PERSON] проводила церемонію, але не бачила чи розписувався [PERSON], чи ні в книзі реєстрації шлюбів. Із пояснень в суді свідків [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON] встановлено, що вони святкували реєстрацію шлюбу в будинку [PERSON] і вітали їх з цією подією. Із пояснень в суді свідка [PERSON] дочки [PERSON] та рідної сестри позивача встановлено, що їй батько повідомив, що вони з відповідачем розписались. Вона з чоловіком була на святкуванні, яке вони влаштували після реєстрації шлюбу. [PERSON] не було, тому що з батьком у неї на той час склались неприязні відносини. Із копій погосподарський книг за 2001 2015 рік, встановлено, що [PERSON] та [PERSON] проживали одною сімєю, вели спільне господарство, із копії книги обліку реєстрації громадян п с. Пятигори, встановлено, що відповідач зареєстрована в [INFO] з 20.04.1995 року. Із копії актового запису про одруження ( т.1 а.с. 8 ) встановлено, що реєстрація шлюбу відбулася 20 листопада 1999 року. Із копії висновку експерта № 242 від 21.03.2013 року ( т.1 а.с. 172 -176 ) встановлено, що підпис у акті про одруження № 11 від 20.11.1999 року виконаний [PERSON]. Із копії висновку експерта за результатами повторної почеркознавчої експертизи ( т.1 а.с. 120 ) встановлено, що підпис в актовому записі про одруження № 11 від 20.11.1999 року виконані не [PERSON], а іншою особою. Із копії свідоцтва про одруження від 06.10.1999 року встановлено, що [PERSON] та [PERSON] зареєстрували шлюб 20.11.1999 року, але працівниками сільської ради допущена помилка у даті видачі свідоцтва про шлюб та його номері ( т.1 а.с. 64), що підтверджується копією запису в книзі обліку видачі свідоцтв [PERSON] сільської ради ( т. 1 а.с.67 ) та копією свідоцтва про шлюб [PERSON] з [PERSON] від 06.11.1999 року та копією запису акта про їх одруження ( т.1 а.с.106 ). Із копії паспорта [PERSON] ( т.1 а.с. 74 ) встановлено, що в ньому проставлена помилкова дата реєстрації шлюбу з [PERSON] 06.10.1999 року. Із копії свідоцтва про смерть ( т.1 а.с. 4 ) встановлено, що [PERSON] помер 27 травня 2011 року. Аналізуючи таким чином зібрані по справі та досліджені в суді докази, суд вважає, що позов не підлягає задоволенню, виходячи з наступного. Відповідно до ст. 213 ЦПК України рішення суду повинно бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, яким суд, виконавши всі вимоги цивільного судочинства, вирішив справу згідно з законом. Обгрунтованим є рішення, ухвалене на основі повно і всебічно зясованих обставин, на які сторони посилаються, як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні. Оцінюючи всі вищезазначені докази по справі, суд вважає їх належними та допустимими доказами, відповідно до ст. 57-59 ЦПК України, які безперечно свідчать про існування шлюбу між відповідачем [PERSON] та її померлим чоловіком [PERSON], ведення ними спільного господарства та існування спільного бюджету. Позивач також підтвердила, що вони проживали разом з 1995 року по день смерті батька. Відповідно до вимог ст. 15 КпШС України ( який діяв на час спірних правовідносин ) для укладення шлюбу необхідна взаємна згода осіб, які вступають в шлюб і досягнення ними шлюбного віку. Обовязковою умовою реєстрації шлюбу є вільно і незалежно висловлене взаємне волевиявлення осіб, що одружуються, яке підтверджує їх намір створити сімю на підставі укладення шлюбу. Ст. 45 КпШС України встановлює, що шлюб може бути визнано недійсним в разі порушення умов, встановлених ст. 15 17 цього Кодексу, а також в разі реєстрації шлюбу без наміру створити сімю ( фіктивний шлюб ) визнання шлюбу недійсним проводиться в судовому порядку. Враховуючи наведене, оцінюючи матеріали справи та встановлені судом обставини, суд приходить до висновку, що позивач не довела того, що була відсутня взаємна згода осіб, які одружувались. Не було наведено жодного доказу того, що померлий [PERSON] не визнавав цей шлюб, не вважав відповідача [PERSON] своєю дружиною, або бажав визнання цього шлюбу недійсним, тому в позові слід відмовити. До твердження позивача про те, що [PERSON] не давав своєї згоди на реєстрацію шлюбу з відповідачем, з тієї причини, що в актовому записі про шлюб не його підпис, суд відноситься критично, постільки в рамках кримінального провадження проведено дві експертизи: № 242 від 21.03.2013 року ( т.1 а.с. 172 -176 ) із якої встановлено, що підпис у акті про одруження № 11 від 20.11.1999 року виконаний [PERSON] та повторна почеркознавча експертиза № 273/2737/15-32 від 19.05.2015 року ( т.1 а.с. 120 ) з якої встановлено, що підпис в актовому записі про одруження № 11 від 20.11.1999 року виконані не [PERSON], а іншою особою. Ці розбіжності позивач не спростувала в суді.

Outcome: dismissed