Jurisdiction: civil
Date: 2019-02-19 00:00:00

Позивач звернулась до суду з позовною заявою до відповідача, в якій просить розірвати між ними шлюб, зареєстрований 29.05.1981 року Краснопавлівською селищною радою Лозівського району Харківської області, актовий запис №38, посилаючись на те, що спільне життя з відповідачем по справі не склалося через відсутність взаєморозуміння, шлюбні відносини вони не підтримують. Вважає, що збереження сім'ї є неможливим і буде суперечити їх інтересам. Спору про розподіл майна немає. Позивач у судове засідання не з'явилася, надала заяву про розгляд справи за її відсутності, на задоволенні позовних вимог наполягає, в разі неявки відповідача не заперечує проти ухвалення заочного рішення у справі. Відповідач жодного разу у судове засідання на з'явився, тоді як про день, час та місце слухання справи судом повідомлений своєчасно та належним чином. Згідно до положення ч.3 ст.131 ЦПК України учасники судового процесу зобов'язані повідомляти суд про причини неявки у судове засідання. У разі неповідомлення суду про причини неявки вважається, що учасники судового процесу не з'явилися в судове засідання без поважних причин. Відповідно до ч.4 ст.223 ЦПК України, у разі повторної неявки в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення). Виходячи з викладеного, зі згоди позивача, суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст.280 ЦПК України. Відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Перевіривши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав: Сторони з 29.05.1981 року перебувають у шлюбі, який зареєстровано Краснопавлівською селищною радою Лозівського району Харківської області, актовий запис №38 (а.с.8). Відповідно до ч.2 ст.112 Сімейного Кодексу України шлюб припиняється внаслідок його розірвання, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, що має істотне значення. Судом було з'ясовано, що між сторонами немає спору про розподіл сумісно нажитого майна, якщо шлюб буде розірвано, а також вони не мають спору про місце проживання дитини. Таким чином, оцінивши зібрані по справі докази в їх сукупності, суд вважає, що шлюб між сторонами слід розірвати, оскільки зберегти їх сім'ю на майбутнє неможливо, а подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу буде суперечити їхнім інтересам, оскільки сторони не проживають однією сім'єю, подружніх стосунків не підтримують і не ведуть спільного господарства. Відповідно до ст.113 Сімейного Кодексу України, особа, яка змінила своє прізвище у зв'язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватись цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Після розірвання шлюбу, згідно заяви позивача, залишити їй шлюбне прізвище - [PERSON]. Розподіл судових витрат суд вирішує відповідно до ст.141 ЦПК України.

Outcome: approved