Jurisdiction: civil
Date: 2019-09-17 00:00:00

позивач звернулась до суду з позовом до відповідача, в якому просить стягнути з останнього на свою користь аліменти на утримання неповнолітнього сина [PERSON] , [INFO] , у розмірі 1/2 частини від усіх його доходів, але не менше ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи із дня пред`явлення позову і до досягнення дитиною повноліття. Обґрунтовує свої вимоги тим, що вона перебувала з відповідачем у шлюбі з 22.09.2007 року та має неповнолітнього сина: [PERSON] , [INFO] . Дитина проживає разом із позивачем. Відповідач ухиляється від покладеного на нього обов`язку утримувати свого неповнолітнього сина. Ухвалою суду від 02 липня 2019 року відкрито провадження у справі, та визначено проводити розгляд справи в порядку спрощеного позовного провадження з викликом сторін. В судове засідання позивач не з`явилася. Про дату, час та місце розгляду справи повідомлена, проте надала заяву про розгляд справи без її участі. Не заперечує щодо заочного розгляду справи. Відповідач в судове засідання не з`явився. Про дату, час та місце розгляду справи повідомлений. Суд прийняв рішення про заочний розгляд справи. Дослідивши докази по справі, суд вважає, що позов підлягає задоволенню частково. Суд встановив, що відповідач [PERSON] є батьком неповнолітнього [PERSON] , [INFO] . Неповнолітня дитина проживає з позивачем і знаходиться на її утриманні (а.с. 6, 7). Судом встановлено, що сторони перебували в зареєстрованому шлюбі з 22 вересня 2007 року, який було розірвано на підставі рішення Дружківського міського суду Донецької області від 11.03.2019 року (а.с. 4-5). Статтею 8 Закону України «Про охорону дитинства» передбачається, що кожна дитина має право на рівень життя достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного та соціального розвитку. Згідно зі ст.180 Сімейного кодексу України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Суд вважає, що відповідач може надавати дитині матеріальну допомогу, так як працює, отримує дохід. Відповідач не надав суду доказів добровільного надання допомоги на утримання дитини, тому аліменти підлягають стягненню з нього в примусовому порядку. Відповідно до ст. 182 Сімейного кодексу України, суд при визначенні розміру аліментів враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Стягуючи аліменти та визначаючи їх розмір, суд враховує стан здоров`я і матеріальне становище дитини, матеріальне становище відповідача, те, що у нього на утриманні не має інших неповнолітніх дітей, непрацездатних батьків, яким він зобов`язаний надавати матеріальну допомогу. В зв`язку з наведеним, суд вважає можливим стягнути аліменти з відповідача на користь позивача у розмірі 1/4 частини з усіх видів його доходів. В решті позову відмовити. Відповідно до ст. 191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову, а в разі подання заяви про видачу судового наказу - із дня подання такої заяви З позовом до суду [PERSON] звернулася 04 червня 2019 року, а тому саме з цієї дати присуджуються аліменти. Згідно зі ст.141 ЦПК України з відповідача належить стягнути на користь державного бюджету судовий збір у сумі 768,40 грн.

Outcome: partial