Jurisdiction: civil
Date: 2016-05-25 00:00:00

Позивач звернулась до суду з позовом до [PERSON] про надання дозволу на тимчасовий виїзд за кордон неповнолітньої дитини без згоди батька. Свої вимоги обґрунтовує тим, що з 10 серпня 2006 року по 23 листопада 2010 року перебувала в зареєстрованому шлюбі з відповідачем, який був розірваний рішенням Придніпровського районного суду м. Черкаси від 23.11.2010. Після розірвання шлюбу відновила дошлюбне прізвище [PERSON]. Від шлюбу мають неповнолітнього сина [PERSON], [INFO]. Син після розлучення проживає з матір»ю, яка матеріально його утримує, належним чином піклується. З часу розірвання шлюбу відповідач не цікавиться розвитком дитини, не бере участі в його вихованні. Заборгованість по сплаті аліментів становить з 2010 року 24336 грн. Син постійно хворіє, стоїть на обліку у лор-лікаря, потребує амбулаторного та санітарно-курортного лікування на березі моря. У зв»язку з цим позивач намагається створювати умови для оздоровлення дитини та його відпочинку. У позивча є можливість забезпечити відпочинок та оздоровлення сина в країнах Європейського союзу. На неодноразові звернення до відповідача про надання дозволу виїзду за кордон останній невмотивовано відмовляє, діючи всупереч інтересів дитини. Просить надати дозвіл без згоди батька на тимчасовий виїзд з України до країн Європейського союзу з 01 червня по 31 серпня 2016 року неповнолітньому [PERSON], [INFO]. У супроводі матері [PERSON], [INFO]. До початку розгляду справи позовні вимоги уточнила та просила надати дозвіл без згоди батька на тимчасовий виїзд з України до країн Європейського союзу, а саме [PERSON], Литва, Болгарія, Хорватія, Італія з 01 червня по 31 серпня 2016 року неповнолітньому [PERSON], [INFO], у супроводі матері [PERSON], [INFO]. В судовому засіданні [PERSON] та її представник адвокат [PERSON] позовну заяву підтримали в повному обсязі, просили задоволити. Відповідач [PERSON] в судове засідання не зявився, про причини своєї неявки не повідомив, хоча був належним чином повідомлений про дату, час та місце розгляду справи. Представник органу опіки та піклування Черкаської міської ради згідно доручення [PERSON] не заперечувала щодо задоволення позову. Суд, заслухавши пояснення [PERSON] адвоката [PERSON], органу опіки та піклування Черкаської міської ради згідно доручення [PERSON], дослідивши надані письмові матеріали справи, вважає, що заява підлягає до задоволення, виходячи з наступних підстав. В судовому засіданні встановлено, що рішенням Придніпровського районного суду м. Черкаси від 23.11.2010 шлюб між [PERSON] та [PERSON] розірвано. Після розірвання шлюбу позивач відновила дошлюбне прізвище [PERSON]. Від шлюбу мають сина [PERSON], [INFO]. Батьком дитини є відповідач - [PERSON], що підтверджується копією свідоцтва про народження серії І-СР № 042165 від 12 грудня 2006 року Відповідно до довідки від 23.02.2016 КЗ «Черкаська міська дитяча лікарня Черкаської міської ради» Дитяча поліклініка № 2 [PERSON] дійсно перебуває на обліку у ЛОР-лікаря та потребує амбулаторного та санітарно-курортного лікування на березі моря. Відповідно до ст.150 СК України батьки зобовязані піклуватися про здоровя дитини , її фізичний , духовний та моральний розвиток. Враховуючи , що неповнолітній [PERSON] потребує санаторно курортного лікування , в тому числі і біля моря, суд вважає, що поїздка дитини до моря відповідає інтересам дитини та розширює її світогляд та це сприятиме всебічному розвитку та зміцнення здоров»я. Згідно ст.33 Конституції України кожному, хто на законних підставах перебуває на території України, гарантується свобода пересування, вільний вибір місця проживання, право вільно залишати територію України, за винятком обмежень, які встановлюються законом. Громадянин України не може бути позбавлений права в будь який час повернутися в Україні. Згідно п.4 постанови КМ України від 27.01.1995 року №57 Про затвердження Правил перетинання державного кордону громадянами України виїзд з України громадян, які не досягли 16-ти річного віку, в супроводі одного з батьків або інших осіб, уповноважених одним з батьків за нотаріально посвідченою згодою, здійснюється: 1. за нотаріально посвідченою згодою другого з батьків із зазначенням у ній держави прямування та відповідного часового проміжку перебування у цій державі, якщо другий з батьків відсутній у пункті пропуску. 2. без нотаріально посвідченої згоди другого з батьків у разі предявлення рішення суду про надання дозволу на виїзд з України громадянину, який не досяг 16-ти річного віку, без згоди та супроводу другого з батьків, або його нотаріально засвідченої копії. Статтями 7,155 СК України встановлено, що дитина має бути забезпечена можливістю здійснення її прав, які встановлені Конституцією України та Конвенцією про права дитини, а батьківські права не можуть здійснюватись всупереч інтересам дитини. Здійснення батьками своїх прав та виконання обовязків мають ґрунтуватися на повазі до прав дитини та її людської гідності. Статтями 3,6 Конвенції про права дитини від 20 листопада 1989 року, учасником якої є Україна з 27.09.1991 року, встановлено - в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративним чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини, держави учасниці забезпечують у максимально можливій мірі виживання і здоровий розвиток дитини. Стаття 27 цієї Конвенції передбачає держави учасниці визнають право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного , морального і соціального розвитку дитини. Батько (-ки) або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. На підставі наведеного, ст. ст. 11, 60, 213-215, 88 ЦПК України, ст. 150 СК України, ст.ст.2,4,7 Закону України Про порядок виїзду з України і вїзду в Україну громадян України, суд

Outcome: approved