Jurisdiction: civil
Date: 2015-12-28 00:00:00

Позивач звернувся із заявою, яку в судовому засіданні повністю підтримав повноважний представник і просив суд ухвалити рішення про виділення частки з майна. В обґрунтування заяви зазначив, що позивач, в порядку спадкування за заповітом, отримав у власність 1/4 частину житлового будинку та земельної ділянки за адресою: Житомирська область Житомирський район с. Тетерівка вулиця Дружби, 8. За таких обставин, позивач просив виділити йому кімнату, позначену на схемі до технічного паспорту до будинку позначкою 1 6, площею 21,8 м2, та відповідну кількість земельної ділянки, необхідної для її обслуговування. Відповідач в судовому засіданні не заперечував щодо задоволення позову, однак зазначив, що для здійснення будь-яких будівельних робіт по реконструкції будинку слід мати крім дозволів органів місцевого самоврядування ще й погодження від сусідів. Заслухав пояснення учасників розгляд та проаналізував надані матеріали, суд встановив наступні фактичні обставини справи. 4 листопада 2013 року у віці 74 років померла мати сторін [PERSON] (а.с.7). 4 серпня 2015 року позивач отримав свідоцтво про право на спадщину за заповітом на 1/4 частину житлового будинку № 8 по вулиці Дружби в с. Тетерівка Житомирського району Житомирської області (а.с.8). Спадкоємцем інших 3/4 частин зазначеного будинку є відповідач у справі, однак станом на 4 серпня 2015 року не отримував відповідне свідоцтво. Зазначений житловий будинок, відповідно до технічної документації, має певні житлові та допоміжні приміщення (а.с.11 13). [PERSON] 26 грудня 2006 року отримала у власність земельну ділянку площею 0,0767 га за адресою Житомирська область Житомирський район с. Тетерівка вул. Дружби, 8 (а.с.14). Позивач з 10 вересня 2015 року є інвалідом 2 ої групи безстроково (а.с.18). Після дослідження усіх та зазначених матеріалів, на запитання головуючого, представник позивача не зміг точно зазначити чи буде можливим, з урахуванням наявності будівельних норм та особливості конструкції зазначеного будинку, здійснення його переобладнання аби виділити бажану кімнату та яку саме частину від загальної кількості спадкового майна має таке приміщення. Представникові позивача було розяснено право заявити клопотання про призначення відповідної експертизи та таким чином отримати висновок фахівця із поставлених і згадуваних запитань, а також отримання дозволу від органу місцевого самоврядування щодо можливості виділу будинку у певному варіанті. Представник позивача, після вислуховування роз'яснень, жодних клопотань не заявляв і наполягав на завершенні справи з наявними та зазначеними доказами. Так само, після дослідження зазначених матеріалів представник позивача не зміг дати відповідь на запитання якими матеріалами підтверджується право власності на 1/4 частини зазначеної земельної ділянки взагалі та на підставі чого слід виділяти таку частину земельної ділянки. Представник такої сторони не заявляв перед судом і інших клопотань щодо даного питання. Проаналізував встановлені судом фактичні обставини справи, суд дійшов висновку про відсутність підстав для задоволення позову, виходячи з наступного та з урахуванням таких положень норм процесуального права. Приймаючи дане рішення суд зауважує, що цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності та диспозитивності. Дані поняття означають, що суд розглядає справу лише за зверненням осіб та приймає рішення на підставі доказів поданих сторонами (ст. ст. 10, 11 ЦПК України). Суд сприяє сторонам у реалізації їх прав та обов'язків і розяснює наслідки невиконання таких дій (ч. 4 ст. 10 ЦПК України). Одночасно, положеннями ч. 4 ст. 60 ЦПК України визначено, що рішення суду не може ґрунтуватись на припущеннях. Узагальнюючи встановлені судом фактичні обставини справи та норми процесуального закону, суд, підсумовуючи, зазначає про наявність у позивача прав на успадковане майно в певній частині. Разом з тим, за відсутності висновків фахівців щодо можливих варіантів виділу частки з майна, а так само, як і взагалі наявність можливості здійснення поділу такого будинку із наданням дозволу органу місцевого самоврядування на здійснення реконструкції, суд позбавлений можливості прийняти у справі законне та обґрунтоване рішення, тобто судовий акт, який би не ґрунтувася на припущеннях. Суд зауважує, що саме на сторони покладається процесуальним законом обовязок щодо подання доказів та доведення перед судом їх переконливості. Так само, суд позбавлений можливості самостійно, без наявності відповідних клопотань сторін, призначати у справі експертизу та визначати експертну установу для її проведення. В свою чергу відсутність висновку експертизи як і дозволу органу місцевого самоврядування на переобладнання будинку, суд вважає, унеможливлює прийняти у справі законне та обґрунтоване рішення. Звідси, відсутність відповідних клопотань зі сторони позивача робить неможливим прийняття рішення про задоволення заявлених вимог. Крім цього, приймаючи рішення про відмову у задоволенні позову суд зазначає і наступне. Завданням цивільного судочинства є захист порушених невизнаних або оспорюваних прав сторін (ст. 1 ЦПК ст. 15 ЦК України). Судом не було встановлено навіть наявність спору щодо виділу частки з майна і необхідність саме судового вирішення даного питання, адже відповідач погоджувався взагалі на виділ майна з частки та в тому числі на варіант запропонований позивачем, однак при умові дотримання усіх дозвільних вимог. За таких обставин, суд не вбачає взагалі наявність спору щодо заявлених вимог, що, на переконання суду, є самостійної підставою для відмови у задоволенні позову. Одночасно частина вимог щодо виділу частки з майна, яким є земельна ділянка - безпідставна, оскільки позивач не надав відповідних та правовстановлюючих документів на наявність успадкованого майна у такому розмірі. Дійсно, позивач успадкував частину житлового будинку, який розташований на земельній ділянці, яку має намір виділити тощо, однак за відсутності документів, які б підтверджували спадкування і такої частини земельної ділянки вимоги в такому вигляді задоволені судом бути не можуть. Приймаючи рішення про відмову у задоволенні позову та враховуючи положення ст. 88 ЦПК України, суд вирішує покласти судові витрати в розмірі 487,20 гривень на рахунок держави, адже позивач, не на користь якого прийнято рішення, звільнений від сплати судового збору. На підставі вищевикладеного,

Outcome: dismissed