Jurisdiction: civil
Date: 2020-03-25 00:00:00

Позивач звернулась до суду з позовом до відповідача [PERSON] про зміну розміру аліментів та стягнення пені. Свої позовні вимоги мотивує тим, що відповідно до судового наказу від 14.01.2019 року виданого Ленінським районним судом м. Запоріжжя з відповідача на її користь було стягнуто аліменти на утримання неповнолітньої доньки [PERSON] , [INFO] у твердій грошовій сумі у розмірі 50% прожиткового мінімуму і не більше десяти прожиткових мінімумів для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи з 01.05.2018 року і до досягнення дитиною повноліття. Грошових коштів, які на даний час стягуються з відповідача, за вищевказаним рішенням, недостатньо для повноцінного утримання дитини, тому позивач просить суд змінити спосіб присудження аліментів та у подальшому стягувати з [PERSON] аліменти на утримання неповнолітньої доньки в розмірі 1/4 частини від всіх видів його доходу (заробітку), але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку до повноліття дитини. Крім того, відповідач має заборгованість по сплаті аліментів у розмірі 10889,50 грн., тому позивач на підставі ст.196 СК України просить стягнути з нього неустойку (пеню) у розмірі одного відсотка суми несплачених аліментів за кожен день прострочення, що відповідно до розрахунку наданого позивачем складає 22375,04 грн. Позивач надала суду заяву про розгляд справи без її участі, позовні вимоги підтримує у повному обсязі не заперечує проти заочного розгляду справи. Відповідач повідомлений про розгляд справи, шляхом надіслання ухвали про відкриття провадження разом з матеріалами позовної заяви на адресу його проживання. Відповідач відзиву на позов у встановлені судом строки не подав, причини неявки суду не повідомив, з заявою про розгляд справи у його відсутність до суду не звертався, про час і місце розгляду справи повідомлявся належним чином, що підтверджується матеріалами справи. Представник третьої особи у судове засідання не з`явився про причини неявки суду не повідомив. Сторони не звертались до суду з клопотання про розгляд справи в загальному позовному провадженні. Суд, за згодою позивача, ухвалив провести заочний розгляд справи на підставі матеріалів справи у відповідності зі ст.ст. 223 ч. 4, 279, 280 ЦПК України. Дослідивши надані докази, суд приходить до висновку, що позов підлягає частковому задоволенню. Судом встановлено, що відповідно до судового наказу від 14.01.2019 року виданого Ленінським районним судом м. Запоріжжя з [PERSON] на користь [PERSON] , Дніпровським відділом державної виконавчої служби міста Запоріжжя стягуються аліменти на утримання неповнолітньої доньки [PERSON] , [INFO] у твердій грошовій сумі у розмірі 50% прожиткового мінімуму і не більше десяти прожиткових мінімумів для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи з 01.05.2018 року і до досягнення дитиною повноліття. Грошових коштів, які на даний час стягуються з відповідача, за вищевказаним рішенням, недостатньо для повноцінного утримання дитини. Статтею 27 Конвенції «Про права дитини», яку ратифіковано Постановою ВР № 789 ХІІ від 27.02.91 року, передбачено право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Відповідно до ч. 2 ст. 27 Конвенції батько (-ки) або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Частина перша статті 192 СК України передбачає, що розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Сімейний кодекс України передбачає підстави для зміни розміру аліментів, визначеного за рішенням суду, але не пов`язує їх зі способом присудження (ч.3 ст.181 СК України). Стаття 192 СК України тільки вказує на можливість зміни раніше встановленого розміру аліментів за наявності доведених в судовому порядку підстав, а саме: зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Право вимагати заміни розміру аліментів шляхом зміни способу присудження аліментів не може заперечуватися, адже можливість вибору способу присудження аліментів з огляду на мінливість життєвих обставин, зазначених ст.ст. 182-184 СК України, не може обмежуватися разовим її здійсненням. З огляду на відсутність імперативної заборони змінювати розмір аліментів шляхом зміни способу їх присудження, за положеннями ст. 192 СК України зміна розміру аліментів може мати під собою зміну способу їх присудження (зміна розміру аліментів, стягнутих за рішенням суду у частці від заробітку (доходу) матері, батька дитини на розмір аліментів, визначений у певній твердій грошовій сумі та навпаки). Відтак, для забезпечення беззаперечного права дитини на утримання аліментів на своє життя, існують всі підстави для зміни способу присудження аліментів шляхом стягнення з [PERSON] аліментів на утримання неповнолітньої доньки в розмірі 1/4 частини від всіх видів його доходу (заробітку), але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку до повноліття дитини. Згідно п. 23 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 15.05.2006 року №3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів», у випадку зміни розміру аліментів, аліменти у новому розмірі стягуються від дня набрання чинності рішенням суду. Крім того, згідно розрахунку заборгованості державного виконавця Дніпровського відділу державної виконавчої служби у місті Запоріжжі від 31.10.2019 року, заборгованість [PERSON] по сплаті аліментів становить 10889,50 грн. Відповідно до вимог ст.196 СК України - у разі виникнення заборгованості з вини особи, яка зобов`язана сплачувати аліменти за рішенням суду або за домовленістю між батьками, одержувач аліментів має право на стягнення неустойки (пені) у розмірі одного відсотка суми несплачених аліментів за кожен день прострочення від дня прострочення сплати аліментів до дня їх повного погашення або до дня ухвалення судом рішення про стягнення пені, але не більше 100 відсотків заборгованості. Розмір неустойки може бути зменшений судом з урахуванням матеріального та сімейного стану платника аліментів. Тобто, у разі несплати аліментів у поточному місяці, з 01 числа наступного місяця виникає заборгованість, яка тягне відповідальність, а саме настання негативних наслідків матеріального характеру у вигляді стягнення неустойки (пені). Розмір пені за місячним платежем розраховується так: заборгованість зі сплати аліментів за конкретний місяць (місячний платіж) необхідно помножити на кількість днів заборгованості, які відраховуються з першого дня місяця, наступного за місяцем, у якому мали бути сплачені, але не сплачувалися аліменти, до дня їх фактичної виплати (при цьому день виконання зобов`язання не включається до строку заборгованості) та помножити та 1 відсоток. Загальний розмір пені становить суму розмірів пені, обрахованої за кожним місячним (періодичним) платежем. Така правова позиція висловлена в Постанові Верховного Суду по справі № 333/6020/16 від 03.04.2019 року. Згідно розрахунку позивача, неустойка (пеня) за прострочку відповідачем сплати аліментів становить 22375,04 грн., з чим суд не погоджується. Судом встановлено, що сума неустойки (пені) за прострочення сплати аліментів за період з грудня 2018 року по жовтень 2019 року становить 3317, 61 грн. та підлягає стягненню з відповідача. Вказана сума розраховувалась судом за формулою: заборгованість за аліментами х 1% х кількість днів прострочки. Питання про розподіл судових витрат, пов`язаних з оплатою судового збору, суд вирішує відповідно до положень ст.141 ЦПК України На підставі викладеного,

Outcome: partial