Jurisdiction: civil
Date: 2016-12-11 00:00:00

Позивач звернулась до суду з позовом до відповідача про визнання його таким, що втратив право користування житловим приміщенням. У позовній заяві позивач вказує, що вона та відповідач є співвласниками [ADDRESS] (Воровського) у м. Мелітополь, Запорізької області. На даний час за вказаною адресою прописаний і відповідач, але з 2011 року фактично там не проживає, виїхав до Російської Федерації, місце його перебування на даний час невідоме. У 2015 відповідач видав довіреність на імя позивача на право продажу приналежної йому частини квартири № буд. 3 по вул. Монастирського (Воровського) у м. Мелітополь, Запорізької області. Позивач зазначає, що вона несе додаткові витрати по оплаті комунальних послуг, в добровільному та досудовому порядку врегулювання спору не виявляється можливим, тому вона просить суд визнати відповідно до ст. 72 ЖК УРСР відповідача таким, що втратив право користування [ADDRESS] (Воровського) у м. Мелітополь, Запорізької області. Від позивача до суду надійшла заява з проханням слухати справу у її відсутність, позовні вимоги підтримує в повному обсязі, не заперечує проти винесення заочного рішення. Відповідач в судове засідання не зявився. Поштове повідомлення повернулось з відміткою: «за закінченням терміну зберігання». Від представника третьої особи - Мелітопольської міської ради надійшла заява про розгляд справи за його відсутністю, розглянути на підставі наявних у справі матеріалів. Через неявку відповідача у судове засідання з невідомих причин, на підставі заяви позивача, у відповідності зі ст. 224 ЦПК України, суд вважає за необхідне ухвалити по справі заочне рішення. Відповідно до ч. 2 ст. 197 ЦПК України, з урахуванням заяви представника позивача про слухання справи за її відсутності та неявки відповідача, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального засобу не здійснюється. Суд, вивчивши і дослідивши матеріали справи, вважає, що позов не підлягає задоволенню, з наступних підстав. Судом встановлено, що позивач та відповідач є співвласниками [ADDRESS] (Воровського) у м. Мелітополь, Запорізької області. /а.с. 11/ Згідно довідки з виконавчого комітету Мелітопольської міської ради №2825 від 12.10.2016 [PERSON] зареєстрований за вищевказаною адресою. /а.с. 19/ Згідно довідки про реєстрацію місця проживання від 05.09.2016 за адресою: [ADDRESS] (Воровського) у м. Мелітополь, Запорізької області [PERSON], зареєстрований, але не проживає з 2011./а.с.12/ У 2015 відповідач видав довіреність на імя позивача на право продажу приналежної йому частини квартири № буд. 3 по вул. Монастирського (Воровського) у м. Мелітополь, Запорізької області./а.с.13/ Судом встановлено, що відповідач за вказаною адресою не проживає з 2011 року. Згідно ч.1 ст.316 ЦК України, правом власності є право особи на річ (майно), що вона здійснює відповідно до закону по своїй волі, незалежно від волі інших осіб. Згідно ч. 1 ст. 317 ЦК України, власнику належить право володіння, користування та розпорядження своїм майном. ст.71 ЖК Української РСР закріплено, що при тимчасовій відсутності наймача або членів його сім'ї за ними зберігається жиле приміщення протягом шести місяців. ст.72 ЖК Української РСР вказує, що визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням унаслідок відсутності цієї особи понад установлені терміни, провадиться в судовому порядку. Згідно ч. 2 ст. 405 ЦК України, член сім'ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім'ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом. ст. 33 Конституції України закріплено, що кожному, хто на законних підставах перебуває на території України, гарантується свобода пересування, вільний вибір місця проживання, право вільно залишати територію України, за винятком обмежень, які встановлюються законом. Громадянин України не може бути позбавлений права в будь-який час повернутися в Україну. Відповідно до ст. 41 Конституції України, ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним. Відповідач є співвласником [ADDRESS] (Воровського) у м. Мелітополь, Запорізької області, довіреність на продаж належної йому частини квартири, видана на імя позивача, не свідчить про перехід права власності на цю квартиру від [PERSON] до [PERSON] Враховуючи закріплене у Конституції України право на свободу пересування та вільний вибір місця проживання, а також непорушність права власності, суд вважає необхідним у задоволенні позову відмовити. На підставі вищевикладеного та

Outcome: dismissed