Jurisdiction: civil
Date: 2014-08-20 00:00:00

Позивач звернулась до суду з вищевказаним позовом, мотивуючи свої вимоги тим, що з вересня 2012 року вона почала зустрічатись з відповідачем, [PERSON], від якого [INFO] року народила дочку [PERSON]. У зв'язку з тим, що сторони не перебували у шлюбі позивач запис про батька дитини у Книзі реєстрації народжень вчинила відповідно до ч.1 ст.135 СК України. Вказує, що відповідач являється батьком неповнолітньої [PERSON], [INFO] року, в добровільному порядку не надає кошти на утримання дитини, хоча має таку можливість, так як інших непрацездатних утриманців в нього немає, а тому просить стягнути з відповідача аліменти на її користь в розмірі ? частини всіх видій його заробітку (доходів) щомісячно до повноліття дитини, та на своє утримання - ? частини всіх видій заробітку (доходів) щомісячно до досягнення дитиною трирічного віку, а тому просила задовольнити позов. В судовому засіданні позивач вимоги підтримали у повному обсязі, просила позов задовольнити з мотивів, наведених у позовній заяві. Відповідач позовні вимоги визнав частково, не заперечував визнати його батьківство щодо малолітньої [PERSON] та згідний сплачувати аліменти в мінімальному розмірі для дитини відповідного віку, на утримання позивача відмовляється сплачувати аліменти так як йому це не дозволяє заробітна плата. Представник органу опіки та піклування Кіцманської РДА Чернівецької області в судовому засіданні не заперечувала щодо задоволення позовних вимог. З'ясувавши обставини по справі та перевіривши їх доказами, суд дійшов висновку, що позов підлягає до задоволення частково з наступних підстав. Як було встановлено в судовому засіданні і дана обставина відповідачем не спростована, [PERSON] та [PERSON] з 2012 року перебували у близьких стосунках. У вказаний період позивач завагітніла та [INFO] народила доньку [PERSON], що стверджується оглянутим свідоцтвом про народження серії [NUMBER] від 01.07.2013 року. Факт батьківства встановлено висновком експерта КУ Одеського обласного бюро судово-медичної експертизи №88, де зазначено, що [PERSON], [INFO] може являтись біологічним батьком [PERSON], [INFO] року народження, народженої [PERSON], [INFO], з ймовірністю 99,99999 % - батьківство практично доведене. Згідно ст.60 ЦПК України, кожна сторона зобов'язана довести ті обставини,на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Відповідно до пункту 3 частини другої статті 125, статті 128 СК України, якщо мати та батько дитини не перебувають у шлюбі між собою, походження дитини від батька визначається за рішенням суду. За відсутності заяви, право на подання якої встановлено статтею 126 цього Кодексу, батьківство щодо дитини може бути визнане за рішенням суду. Підставою для визнання батьківства є будь-які відомості, що засвідчують походження дитини від певної особи, зібрані відповідно до Цивільного процесуального кодексу України. Позов про визнання батьківства може бути пред'явлений матір'ю, опікуном, піклувальником дитини, особою, яка утримує та виховує дитину, а також самою дитиною, яка досягла повноліття. Позов про визнання батьківства приймається судом, якщо запис про батька дитини у Книзі реєстрації народжень вчинено відповідно до частини першої статті 135 цього Кодексу. За таких підстав, враховуючи, що запис про батька дитини у Книзі реєстрації народжень було вчинено відповідно до ч.1 ст.135 СК України, та приймаючи до уваги батьківство [PERSON] відносно [PERSON], яке в судовому засіданні підтверджено висновком експерта, суд знаходить, що позовні вимогив частині визнання батьківства є доведеними та обґрунтованими і підлягають до задоволення. Відповідно до вимог ст. 141 СК України мати, батько мають рівні права та обов'язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Відповідно до ст.180 СК України батьки зобов'язані утримувати дітей до досягнення ними повноліття. Відповідно до вимог ст. 181 СК України способи виконання батьками обов'язку утримувати дитину, визначаються за домовленістю між ними. За рішенням суду кошти на утримання дитини/аліменти/ присуджуються у частці від доходу її матері, батька ,або у твердій грошовій сумі. Судом також встановлено, що відповідач працює, має стабільний заробіток, відповідно до вимог ст.183 Сімейного кодексу України розмір аліментів має визначатись у частці від його заробітку (доходу) і повинен бути не меншим 30% прожиткового мінімуму відповідного віку дитини згідно вимог ст. 182 Сімейного кодексу України, а щодо утримання позивачки, суд вважає, що слід відмовити так, як в судовому засіданні не встановлено та не доведена та обставина, що відповідач може надавати таку матеріальну допомогу. Відповідно до ч. 4 ст. 84 СК України право на утриманні вагітна дружина, а також дружина, з якою проживає дитина, має незалежно від того чи вона працює та незалежно від її матеріального становища, за умови, що чоловік може надавати матеріальну допомогу. Враховую наведене, ст.ст. ст.ст. 84, 128, 129, 134, 180, 181, 182, 184, 191, 128, 129, 134 Сімейного Кодексу України,

Outcome: partial