Jurisdiction: civil
Date: 2019-07-24 00:00:00

Позивач звернулась до суду з позовом до відповідача про стягнення аліментів на утримання малолітніх дітей та дружини до досягнення дитиною трьох років. Свою позовну вимогу вона мотивує тим, що з 06.11.2012 року перебуває з відповідачем по справі у шлюбі, від якого сторони мають малолітніх дітей - [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , що перебувають на утриманні позивача. Відповідач працює, має задовільний стан здоров`я. У зв`язку з тим, що відповідач матеріальну допомогу на її утримання та утримання дітей не надає, вона просить суд :стягнути з відповідача на її користь аліменти на утримання дітей у розмірі 2 500,00 (дві тисячі п`ятсот) грн. на кожну дитину щомісячно, та на її утримання в розмірі 1 921,00 щомісячно, до досягнення молодшою дочкою трьох років. У судове засідання позивач не з`явилася, направила заяву про розгляд справи без її участі, просила позов задовольнити. Відповідач в судове засідання не з`явився, про час, день та місце розгляду справи був повідомлений належним чином, про причини неявки судові не повідомив, своїм правом на подання відзиву не скористався. Суд, дослідивши наявні докази, вважає, що позов підлягає частковому задоволенню з наступних підстав. Так, судом встановлено, що сторони з 06.11.2012 року перебувають у шлюбі, від якого мають малолітніх дітей - [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] . У добровільному порядку матеріальну допомогу на утримання дружини та дітей відповідач не надає. Відповідач має можливість працювати, має задовільний стан здоров`я, тому має реальну можливість надавати матеріальну допомогу. Відповідно до ч.ч 1, 2 ст. 27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України № 789ХІІ (78912) від 27 лютого 1991 року та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Відповідно до ст. 180 СК України, обов`язок утримання дітей до досягнення ними повноліття, є рівною мірою обов`язком як матері, так і батька. Відповідно до частини першої статті 181 СК України способи виконання батьками обов`язку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними, проте такої домовленості сторони, як встановлено в ході дослідження матеріалів справи, не досягли. Відповідно до ч. 3 ст. 181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Згідно ст. 182 СК України, при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. З урахуванням віку та потреб малолітніх дітей суд вважає за доцільне позовні вимоги, щодо стягнення аліментів на утримання дітей, задовольнити частково: стягнути з відповідача на користь позивача аліменти на утримання дітей у розмірі 4 000,00 щомісячно, починаючи з дня подання позовної заяви до досягнення дітьми повноліття. Відповідно до ст. 84 ч.2 Сімейного Кодексу України дружина, з якою проживає дитина, має право на утримання від чоловіка - батька дитини до досягнення дитиною трьох років. Згідно з ч.4 ст. 84 Сімейного Кодексу України право на утримання вагітна дружина, а також дружина, з якою проживає дитина, має незалежно від того, чи вона працює, та незалежно від її матеріального становища, за умови, що чоловік може надавати матеріальну допомогу. При визначенні розміру аліментів суд враховує розмір прожиткового мінімуму для особи та отримання позивачем державної допомоги до досягнення дитиною трьох років, тому вважає, що заявлений позивачем розмір аліментів на утримання дружини є дещо завищений. Тому, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь позивача аліменти на її утримання в розмірі 1500,00 (тисяча п`ятсот) гривень щомісячно.

Outcome: partial