Jurisdiction: civil
Date: 2016-09-25 00:00:00

Позивач звернулась до Київського районного суду м. Харкова з вимогою до відповідача про стягнення аліментів, після уточнення позовних вимог остаточно просила суд стягнути з [PERSON] на її користь аліменти на утримання неповнолітніх дітей [PERSON] та [PERSON] у розмірі 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку на кожну дитину, починаючи з 15 серпня 2016 року і до досягнення дітьми повноліття. В обґрунтування позовних вимог позивач зазначає, що вона є опікуном неповнолітніх дітей [PERSON] та [PERSON]. Рішенням Київського районного суду м. Харкова від 13 липня 2007 року з відповідача [PERSON] було стягнуто аліменти на утримання неповнолітніх дітей, отримувач цих аліментів був син позивача [PERSON]. Проте 13 травня 2016 року він помер, на підставі чого позивач стала опікуном неповнолітніх дітей. Відповідач матеріальної допомоги не надає, участі у вихованні не приймає, речей чи продуктів харчування не надає. За таких обставин, з посиланням на статтю 180 Сімейного кодексу України позивач вимушена звернутися до суду. В судове засідання позивач не зявилась, була належним чином повідомлена про дату, час та місце розгляду справи, надала до суду заяву про розгляд справи за її відсутності, позовні вимоги підтримує в повному обсязі та просить їх задовольнити. В судове засідання відповідач не зявилась, була належним чином повідомлена про дату, час та місце розгляду справи, надала до суду заяву про розгляд справи за її відсутності, позовні вимоги не визнає, просить в задоволенні позову відмовити, оскільки неповнолітній син [PERSON] проживає разом з нею. Суд, дослідивши матеріали справи у їх сукупності, всебічно та повно зясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позовна заява, обєктивно оцінивши докази, що мають істотне значення для її розгляду і вирішення по суті, приходить до наступного. Відповідно до копії свідоцтва про народження серії І-ВЛ № 198652 виданого 29 січня 2002 року міським відділом реєстрації актів громадянського стану Харківського обласного управління юстиції, 21 грудня 2001 року народився [PERSON], батьком є [PERSON], матірю [PERSON] (арк. справи 10). Згідно з копією свідоцтва про народження серії І-ВЛ № 233909 виданого 31 січня 2003 року міським відділом реєстрації актів громадянського стану Харківського обласного управління юстиції, 29 грудня 2002 року народилась [PERSON], батьком є [PERSON], матірю [PERSON] (арк. справи 11). Відповідно до копії заочного рішення Київського районного суду м. Харкова від 13 липня 2007 року [PERSON] позбавлена батьківських прав відносно її неповнолітніх дітей [PERSON] та [PERSON]. Та одночасно стягнуто з [PERSON] аліменти на користь [PERSON] на утримання неповнолітніх дітей [PERSON] та [PERSON] у розмірі 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку на кожну дитину з 26 квітня 2007 року і до досягнення дітьми повноліття (арк. справи 6-7). Згідно з копією виконавчого листа від 13 липня 2007 року виданого виконавчим комітетом Київської районної ради м. Харкова з [PERSON] стягнуто аліменти на користь [PERSON] на утримання неповнолітніх дітей [PERSON] та [PERSON] у розмірі 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку на кожну дитину починаючи з 26 квітня 2007 року і до досягнення дітьми повноліття (арк. справи 8). Відповідно до копії свідоцтва про смерть виданого 13 травня 2016 року Харківським міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Харківській області 13 травня 2016 року помер [PERSON], актовий запис 7278 (арк. справи 9). Згідно з копією рішення Харківської міської ради Харківської області Виконавчого комітету від 15.06.2016 року № 390 [PERSON] призначена опікуном над неповнолітніми дітьми [PERSON] та [PERSON] (арк. справи 4-5). Відповідно до ч. 1 ст. 11 Цивільного процесуального кодексу України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданими відповідно до цього кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, як беруть участь у справі. В ч. 2\~ст. 51 Конституції України\~ закріплено обов'язок батьків по утримуванню дітей до досягнення ними повноліття. Згідно зі ст. 8 Закону України «Про охорону дитинства» кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України. Відповідно до ст. 180 Сімейного кодексу України батьки зобовязані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до ч. 3 ст. 181 Сімейного кодексу України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. При цьому згідно з ч. 1 ст. 183 Сімейного кодексу України частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом з врахуванням обставин, викладених у ч. 1 ст. 182 Сімейного кодексу України. Відповідно до ст. 182 Сімейного кодексу України при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров'я та матеріальне становище дитини; стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, за винятком випадків, передбачених статтею 184 Сімейного кодексу України. Відповідно до ч. 1 ст. 185 Сімейного кодексу України той з батьків, з кого присуджено стягнення аліментів на дитину, а також той з батьків, до кого вимога про стягнення аліментів не була подана, зобов'язані брати участь у додаткових витратах на дитину, що викликані особливими обставинами (розвитком здібностей дитини, її хворобою, каліцтвом тощо). Відповідно до ст. 191 Сімейного кодексу України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову. Аліменти за минулий час можуть бути присуджені, якщо позивач подасть суду докази того, що він вживав заходів щодо одержання аліментів з відповідача, але не міг їх одержати у зв'язку з ухиленням останнього від їх сплати. У цьому разі суд може присудити аліменти за минулий час, але не більш як за три роки. Під час розгляду справи встановлено, що між сторонами відсутня домовленість відносно утримання неповнолітніх дітей, суд, враховуючи положення статей 180 - 182 Сімейного кодексу України приходить до висновку про стягнення з відповідача на користь позивача аліментів на утримання дітей до досягнення ними повноліття. На підставі викладеного,

Outcome: approved