Jurisdiction: civil
Date: 2014-04-23 00:00:00

Позивач звернулась до суду з позовом, в якому просить постановити рішення, яким стягувати з [PERSON] на її користь кошти на утримання (аліменти) неповнолітньої дочки [PERSON] [INFO] в розмірі ? частки заробітку (доходу) відповідача, щомісячно, починаючи з дня подання позовної заяви до суду до досягнення дочкою повноліття. Свої вимоги мотивує тим, що перебуває у зареєстрованому шлюбі з відповідачем з 19 листопада 2011 року. Від шлюбу народилася дочка [PERSON], [INFO]. З самого початку їхнього подружнього життя відповідач матеріально сім'ю не забезпечував, дочкою не цікавиться. В даний час також дитиною не цікавиться, матеріально не допомагає, тобто не виконує свій обов'язок як батька по утриманню дитини. Добровільно домовитися з відповідачем про його участь в утриманні неповнолітньої дочки не може, а тому змушена звернутися в суд з даним позовом. У судовому засіданні позивач не з'явилася, надала суду заяву про розгляд справи у її відсутності, позовні вимоги підтримує, просить позов задовольнити. Відповідач у судовому засіданні не з'явився, надав суду заяву, про розгляд справи у його відсутності, не заперечує проти сплати аліментів на утримання дочки. Відповідно до вимог ч.2 ст. 197 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписуючого технічного засобу не здійснювалось через неявку в судове засідання осіб, які беруть участь у справі. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов обґрунтований та підлягає частковому задоволенню з наступних підстав. Зазначені правовідносини регулюються ст. ст. 180, 181 ч. 3, 182, 183 ч. 1 Сімейного Кодексу України, відповідно до яких, батьки зобов'язані утримувати свої неповнолітніх дітей; за рішенням суду кошти на утримання дітей присуджуються у частці від доходу її матері, батька; при визначенні розміру аліментів суд враховує стан здоров'я та матеріальне становище дитини; стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення; мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку; частка заробітку батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Відповідно до ст.18 Конвенції ООН «Про права дитини» від 20.11.1989 року (ратифікована Україною 27.02.1991року), держави-учасниці докладають всіх можливих зусиль до того, щоб забезпечити визнання принципу загальної та однакової відповідальності обох батьків за виховання і розвиток дитини. Батьки або у відповідних випадках законні опікуни несуть основну відповідальність за виховання і розвиток дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування. Як встановлено у судовому засіданні відповідач є батьком неповнолітньої малолітньої дитини [PERSON] [INFO], яка проживає та перебуває на утриманні позивача. В даний час відповідач матеріально дочці не допомагає, тобто не виконує свій обов'язок, як батька по утриманні дитини, але не заперечує проти сплати аліментів на її утримання у розмірі 1/4 частини його доходів. Законодавство України встановлює пріоритет інтересів дітей при вирішенні сімейних спорів (ч. 8 ст. 7 СК України), а також справедливості у врегулюванні сімейних відносин (ч.9 ст. 7 СК України). З огляду на матеріальне становище відповідача, те, що він має постійну роботу, також враховуючи те, що обов'язок по утриманню дитини лежить на обох батьках, суд приходить до висновку, що слід стягнути з [PERSON] аліменти у розмірі 1/4 частини з усіх видів його доходів щомісячно, починаючи з дня звернення позивачки до суду і до повноліття дитини. Такий розмір стягування аліментів не суперечитиме інтересам дитини та відповідача, який має регулярний щомісячний заробіток. Згідно ст. 88 ЦПК України судові витрати по справі слід покласти на відповідача. Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 367 ЦПК України суд допускає негайне виконання рішень у справах про стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць.

Outcome: approved