Jurisdiction: civil
Date: 2016-05-24 00:00:00

Позивач звернулась до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, мотивуючи позовну заяву тим, що 24 листопада 2015 року сторони зареєстрували шлюб у відділі державної реєстрації актів цивільного стану Вінницького міського управління юстиції у Вінницькій області, актовий запис № 3750. Від даного шлюбу сторони дітей не мають. Спільне життя у сторін не склалось, оскільки мають різні погляди на спільне життя, стосунки не підтримують. Фактично шлюбні відносини між позивачем та відповідачем відсутні, оскільки спільне проживання та ведення спільного господарства не ведуть. У звязку з вище викладеним позивач звернулась до суду з даною позовною заявою. Позивач [PERSON] у судове засідання не зявилась, про час, дату та місце розгляду справи повідомлялась судом у встановленому законом порядку. На адресу суду від представника позивача [PERSON] [PERSON] надійшла заява, у якій просить суд розгляд справи проводити за відсутності позивача та її представника та зазначила, що позовні вимоги підтримує у повному обсязі та просить суд їх задовольнити. Також зазначила, що після розірвання шлюбу просить відновити позивачу дошлюбне прізвище «Сівніцька». Відповідач [PERSON] у судове засідання не зявився, про час, дату та місце розгляду справи був належним чином повідомлений через оголошення в пресі: а саме: газета «Голос України» від 12 травня 2016 року № 85 (6339). Відповідно до ч. 1 ст. 224 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності або якщо повідомлені ним причини неявки визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Разом з тим, відповідно до ч. 4 ст. 169 ЦПК України, у разі повторної неявки в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення). Таким чином, з урахуванням приписів ст.ст. 169, 224 ЦПК України суд прийшов до висновку про розгляд справи у відсутність відповідача в порядку заочного провадження, оскільки в справі достатньо матеріалів про права та взаємовідносини сторін і позивач не заперечив проти такого порядку розгляду справи. Відповідно до ст. 197 ЦПК України, фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося, оскільки сторони не з'явилися у судове засідання. Суд, дослідивши матеріали справи, надавши належну оцінку усім доказам, що є у справі, дійшов висновку про задоволення вимог позовної заяви з наступних підстав. Судом встановлено, що 24 листопада 2015 року сторони зареєстрували шлюб у відділі державної реєстрації актів цивільного стану Вінницького міського управління юстиції у Вінницькій області, про що складено відповідний актовий запис № 3750, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії І-АМ № 171912, видане 24 листопада 2015 року відділом державної реєстрації актів цивільного стану Вінницького міського управління юстиції у Вінницькій області (а.с. 3). Спільне життя у сторін не склалось, оскільки мають різні погляди на спільне життя, стосунки не підтримують. Фактично шлюбні відносини між позивачем та відповідачем відсутні, оскільки спільне проживання та ведення спільного господарства не ведуть. Шлюб існує лише формально, а тому збереження шлюбу буде суперечити інтересам позивача. Відповідно до ст. 112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Згідно з ст. 113 СК України, особа, яка змінила своє прізвище у зв'язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Оскільки суд дійшов висновку про задоволення позову, то відповідно до ст. 88 ЦПК України всі судові витрати понесені позивачем у справі, підлягають стягненню з відповідача на користь позивача. Виниклі правовідносини регулюються ст.ст. 110, 112 СК України. На підставі викладеного та

Outcome: approved