Jurisdiction: civil
Date: 2018-11-11 00:00:00

Позивач звернулась до суду з позовною заявою до відповідача про розірвання шлюбу. В обґрунтування позовних вимог зазначила, що 08 листопада 2014 року вона уклала шлюб з відповідачем. Від шлюбу мають малолітню дитину: [PERSON], [INFO]. З відповідачем спільно проживали до серпня 2018 року, після чого шлюбні відносини фактично були припинені, мешкають окремо, спільного господарства не ведуть. Причиною розпаду сім'ї є постійні суперечки, внаслідок чого між ними втрачено взаєморозуміння. Вважає, що збереження сім'ї не можливо. В зв'язку з чим просить суд розірвати між ними шлюб, укладений 08 листопада 2014 року відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Тернівського міського управління юстиції у Дніпропетровській області, актовий запис № 201. Позивач в судове засідання не з'явилась, надала суду письмову заяву, в якій просить розглядати позовну заяву без її участі, позовні вимоги підтримує в повному обсязі та просить позов задовольнити. Відповідач в судове засідання не з'явився, надав суду письмову заяву, в якій просить розглядати позовну заяву без його участі, позовні вимоги підтримує в повному обсязі. У зв'язку із неявкою в судове засідання всіх учасників судового процесу, які належним чином повідомлені про день та час розгляду справи та подали заяви про розгляд справи за їх відсутності, згідно вимог ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд, дослідивши матеріали справи, дійшов висновку, що позовна заява підлягає задоволенню з наступних підстав. Як вбачається з матеріалів справи, між [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO], був укладений шлюб 08 листопада 2014 року, який зареєстрований відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Тернівського міського управління юстиції у Дніпропетровській області, актовий запис № 201, що підтверджується свідоцтвом про шлюбу [NUMBER], виданого 08 листопада 2014 року. Від шлюбу сторони мають доньку: [PERSON], [INFO], що підтверджується свідоцтвом про народження [NUMBER] від 23 квітня 2015 року. З серпня 2018 року шлюбні відносини між сторонами припинені, спільного господарство вони не ведуть, мешкають окремо. Позивач наполягає на розірванні шлюбу, так як вважає, що збереження сім'ї неможливе, оскільки подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу буде суперечити інтересам сторін. Відповідно до ч. 2 ст. 16 Загальної декларації ООН з прав людини, ст. 51 Конституції України, ч. 1 ст. 24 Сімейного кодексу України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки і чоловіка. Згідно ч. 1 ст. 110 СК України позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя. Відповідно до ч. 2 ст. 112 СК України суд ухвалює рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Відповідно до п. 10 постанови Пленуму ВСУ «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя» № 11 від 21 грудня 2007 року проголошена Конституцією України охорона сім'ї державою полягає, зокрема, в тому, що шлюб може бути розірвано в судовому порядку лише за умови, якщо встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечитиме інтересам одного з них чи інтересам їх дітей. Згідно ст. 113 СК України особа, яка змінила своє прізвище у зв'язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Судом встановлено, що з серпня 2018 року шлюбні відносини між сторонами припинені, спільного господарство вони не ведуть, мешкають окремо, а також суд враховує думку відповідача, який не заперечує проти розірвання шлюбу, а тому дійшов висновку про задоволення позовних вимог. На підставі викладеного,

Outcome: approved