Jurisdiction: civil
Date: 2017-04-05 00:00:00

позивач звернулась в суд з позовом до відповідача про позбавлення права користування житловим приміщенням. Свої вимоги обґрунтовує тим, що вона є власником квартири [ADDRESS] на підставі реєстраційного посвідчення Волинського обласного бюро технічної інвентаризації за реєстровим № 6240 від 12.03.1993 р. В даній квартирі зареєстровані: дочка [PERSON], [INFO] та чоловік [PERSON], [INFO]. Відповідач [PERSON] в квартирі [ADDRESS] більше десяти років не проживає. Позивач просить суд, визнати [PERSON] такою, що втратила право на користування житловим приміщенням, а саме квартирою № 110 по бульвару Дружби народів, 9 в м. Луцьку. Позивач в судове засідання не зявилась, проте подала суду письмову заяву про розгляд справи без її участі за наявними матеріалами справи. Просить позов задовольнити в повному обсязі. Відповідач в судове засідання не зявилась з невідомих суду причин, хоча про дату, час та місце розгляду справи повідомлялись належним чином. Суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає вимогам ст. 224 ЦПК України. Дослідивши та оцінивши представлені по справі докази в їх сукупності суд прийшов до висновку, що позов підставний та підлягає до задоволення. Як вбачається з реєстраційного посвідчення Волинського обласного бюро технічної інвентаризації за реєстровим номером № 6240 від 12.03.1993 р. (а.с. 4 ), будинкової книги № 6240 від 12.03.1993р. для прописки громадян, проживаючих [INFO] кв. № 110 по бульвару Дружби народів (а.с. 6, 7 ), [PERSON] євласником квартири [ADDRESS]. З копії будинкової книги № 6240 від 12.03.1993р. також вбачається, що у спірній квартирі з 08.04.1996 р. постійно проживає [PERSON] (а.с. 8 ). В судовому засіданні встановлено, що відповідач [PERSON] хоч і зареєстрована в спірній квартирі, проте більше десяти років в ній не проживає, що підтверджується повідомленням Луцького відділу поліції Головного управління національної поліції у Волинській області від 12.12.2016 р. № 3/17601 (а.с. 5 ). Згідно із ст. 317 ЦК України, власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном. Статтею 319 ЦК України\~передбачено, що власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Власник має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону. Відповідно до ст. 391 ЦК України\~власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном. Відповідно до п. 2 ст. 405 ЦК України, член сімї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сімї власника без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом. Приймаючи до уваги те, що відповідач не проживає у спірній квартирі протягом десяти останніх років та перешкоджає позивачу, як співвласнику, в повній мірі розпоряджатися своїм майном, користуватися ним, тому суд вважає за можливе задовольнити позовні вимоги. Таким чином, оцінивши зібрані та дослідженні в судовому засіданні докази в їх сукупності, суд прийшов до висновку, що позов слід задовольнити та визнати [PERSON] такою, що втратила право на користування житловим приміщенням квартирою № 110 по бульвару Дружби народів, 9 в м. Луцьку, у звязку з відсутністю без поважних причин понад один рік. На підставі наведеного,

Outcome: approved