overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2018-11-28 00:00:00

Позивач звернулась до суду з вказаним позовом, посилаючись на те, що з відповідачем вони перебувають в зареєстрованому шлюбі з 2001 року, від якого мають неповнолітніх дітей: сина [PERSON] [INFO], дочку [PERSON] [INFO] Однак спільне життя не склалося через різні погляди на життя та сім'ю, різні характери, втрату почуттів. Позивач вважає, що сім'я їх розпалась, подальше спільне життя та збереження шлюбу є неможливим, тому просить суд даний шлюб розірвати. Позивач в судове засідання не з'явилась, до початку підготовчого засідання подала до суду заяву про підтримання позову та розгляд справи у її відсутності. До початку проведення підготовчого судового засідання від відповідача надійшла заява про визнання позову та розгляд справи у його відсутності. За таких обставин, враховуючи визнання відповідачем позову, суд вважає за можливе ухвалити рішення у підготовчому судовому засіданні, у відповідності до ч.3 ст. 200 ЦПК України. На підставі ст. 247 ч. 2 ЦПК України справа розглянута за відсутності сторін без фіксування судового засідання технічними засобами. Суд дослідивши письмові докази по справі, прийшов до наступного. Сторони зареєстрували шлюб 04.08.2001 р. у відділі реєстрації актів громадянського стану Васильківського міського управління юстиції Київської області, актовий запис № 156. Від шлюбу сторони мають сина [PERSON] [INFO] та дочку [PERSON], [INFO] Норми частин 3 і 4 ст. 56 СК України передбачають, що кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини; примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження, за допомогою фізичного або психічного насильства, є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканність і може мати наслідки, встановлені законом. Відповідно до ст.110 СК України позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя. Відповідно до ст. 112 СК України суд з'ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. При таких обставинах суд приходить до висновку , що дальше спільне життя подружжя та збереження їх сім'ї неможливе, оскільки буде суперечити інтересам кожної з сторін. Таким чином, вимоги обґрунтовані і підлягають задоволенню. Відповідно до ст. 113 СК України, особа, яка змінила своє прізвище у зв'язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. На підставі викладеного та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2019-11-18 00:00:00

Позивач звернулась до суду з вказаним позовом, посилаючись на те, що з відповідачем вони перебувають в зареєстрованому шлюбі з 2001 року, від якого мають неповнолітню дочку [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] . Однак, сімейне життя не склалося через відсутність взаєморозуміння, різне ставлення до сімейного життя, часті сварки і скандали, взаємні образи та приниження, внаслідок чого сторони втратили почуття любові та поваги один до одного. Вказує, що примирення між сторонами неможливе, тому просить суд даний шлюб розірвати. Позивач в судове засідання не з`явилась, подала до суду заяву про підтримання позовних вимог та розгляд справи у її відсутності. Відповідач, який був повідомлений про місце, день і час розгляду справи належним чином, в судове засідання не прибув, про причини неявки суд не повідомив, відзив на позовну заяву до суду не подав. На підставі ст. 280 ЦПК України, враховуючи думку позивача, суд ухвалив провести заочний розгляд справи. Враховуючи, що сторони по справі в судове засідання не з`явились, відповідно до ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Дослідивши письмові докази по справі у їх сукупності, суд приходить до наступних висновків. Судом достовірно встановлено, що між сторонами укладено шлюб, який зареєстровано 21.11.2001 р. у виконкомі Шевченківської сільської ради Васильківського району Київської області, актовий запис №2 (а.с.7). Норми частин 3 і 4 статті 56 Сімейного кодексу України (далі по тексту СК України) передбачають, що кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини; примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження, за допомогою фізичного або психічного насильства, є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканність і може мати наслідки, встановлені законом. Відповідно до частини другої статті 112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Таким чином, позов є обґрунтованим та підлягає задоволенню. Враховуючи викладене,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-10-11 00:00:00

Позивач звернулась до суду з вказаним позовом, посилаючись на те, що з відповідачем вони перебувають в зареєстрованому шлюбі з 2002 р., від якого мають доньку [PERSON], [INFO] Спільне життя не склалося через дуже агресивний характер відповідача, постійні сварки в присутності дитини, що негативно вплинуло на фізичний та психічний стан дитини і позивачки. За час подружнього життя зясувалося, що сторони мають різні погляди на життя та сімю, відповідач нехтує сімейними цінностями. Позивач вважає, що їхня з відповідачем сімя розпалась, сторони проживають окремо, подальше збереження шлюбу є неможливим, тому просить суд даний шлюб розірвати. Позивач в судове засідання не зявилась, до суду подала заяву про розгляду справи у її відсутності, позовні вимоги підтримує в повному обсязі, просить їх задовольнити. Після розірвання шлюбу просить змінити їй шлюбне прізвище на дошлюбне - «Воюцька». Відповідач в судове засідання не зявився, до суду подав заяву про розгляду справи у його відсутності, позовні вимоги визнає в повному обсязі, не заперечує проти їх задоволення. За викладеного суд ухвалює рішення у відсутності сторін спору, що узгоджується із положеннями ст.169 ЦПК України. Дослідивши письмові матеріали справи, суд приходить до переконання, що позов підлягає до задоволення, виходячи з наступного. Судом достовірно встановлено, що сторони зареєстрували шлюб 05.11.2002 р. у відділі реєстрації актів громадянського стану Васильківського міськрайонного управління юстиції Київської області, актовий запис №331 (а.с.7). Від шлюбу сторони мають малолітню доньку [PERSON], [INFO] (а.с. 4). Відповідно до ч. 2 ст. 104, ст.110 Сімейного кодексу України шлюб припиняється внаслідок його розірвання. Позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя. Згідно з ч. 2 ст. 112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Як роз'яснено у п. 10 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя» від 21.12.2007 р. № 11 передбачено, що охорона сім'ї державою полягає, зокрема, в тому, що шлюб може бути розірвано в судовому порядку лише за умови, якщо встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечитиме інтересам одного з них чи інтересам їх дітей. За таких обставин, враховуючи, що примирення подружжя та збереження шлюбу між ними неможливо і суперечить інтересам подружжя, суд дійшов висновку про те, що збереження сім'ї є неможливим, шлюб між сторонами існує формально і підлягає розірванню. Після розірвання шлюбу необхідно змінити позивачу шлюбне прізвище на дошлюбне - «Воюцька». На підставі наведеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2019-10-14 00:00:00

Позивач звернулась до суду з вказаним позовом, посилаючись на те, що з відповідачем вони перебувають в зареєстрованому шлюбі з 2002 р., від якого мають неповнолітніх дітей: сина [PERSON] , [INFO] та дочку [PERSON] , [INFO] . Спільне життя не склалося через різні погляди на життя та сім`ю, втрату почуттів любові та поваги. Позивач вважає їх шлюб формальним, тому просить його розірвати. Позивач в судове засідання не з`явилась, подала до суду заяву про розгляд справи у її відсутності, позов підтримує, просить його задовольнити. Відповідач до суду не з`явився, подав до суду заяву про розгляд справи у його відсутності, позовні вимоги визнає, не заперечує проти їх задоволення. За таких обставин, враховуючи визнання відповідачем позову, суд вважає за можливе ухвалити рішення у підготовчому судовому засіданні, у відповідності до ч.3 ст. 200 ЦПК України. Суд дослідивши письмові докази по справі, прийшов до наступного. Сторони зареєстрували шлюб 12.10.2002 р. в відділі реєстрації актів громадянського стану Васильківського міського управління юстиції Київської області, актовий запис №248. Від шлюбу сторони мають малолітнього сина [PERSON] , [INFO] та неповнолітню дочку [PERSON] , [INFO] Норми частин 3 і 4 ст. 56 СК України передбачають, що кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини; примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження, за допомогою фізичного або психічного насильства, є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканність і може мати наслідки, встановлені законом. Відповідно до ст.110 СК України позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. Відповідно до ст. 112 СК України суд з`ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. При таких обставинах суд приходить до висновку, що дальше спільне життя подружжя та збереження їх сім`ї неможливе, оскільки буде суперечити інтересам кожної з сторін. Таким чином, вимоги обґрунтовані і підлягають задоволенню. На підставі викладеного та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2020-06-02 00:00:00

Позивач звернулась до суду з вказаним позовом, посилаючись на те, що з відповідачем вони перебувають в зареєстрованому шлюбі з 2002 року, від якого мають неповнолітніх дітей: дочку [PERSON] , [INFO] та дочку [PERSON] , [INFO] . Однак, сімейне життя не склалося через різні характери, погляди на життя та сім`ю, втрату почуттів. Вказує, що тривалий час кожен з подружжя живе окремим життям. Вважає, що перебування у шлюбі протирічить інтересам подружжя та дітей, збереження шлюбу неможливе, тому просить суд даний шлюб розірвати. Позивач в судове засідання не з`явилась, подала до суду заяву про підтримання позовних вимог та розгляд справи у її відсутності. Не заперечує проти ухвалення у справі заочного рішення. Відповідач, який був повідомлений про місце, день і час розгляду справи належним чином, в судове засідання не прибув, про причини неявки суд не повідомив, відзив на позовну заяву до суду не подав. На підставі ст. 280 ЦПК України, враховуючи думку позивача, суд ухвалив провести заочний розгляд справи. Враховуючи, що сторони по справі в судове засідання не з`явились, відповідно до ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Дослідивши письмові докази по справі у їх сукупності, суд приходить до наступних висновків. Судом достовірно встановлено, що між сторонами укладено шлюб, який зареєстровано 30.08.2002 р. в відділі реєстрації актів Васильківського міського управління юстиції у Київській області, актовий запис №213. Від шлюбу сторони мають малолітніх дітей: дочку [PERSON] , [INFO] , та дочку [PERSON] , [INFO] . Норми частин 3 і 4 статті 56 Сімейного кодексу України (далі по тексту СК України) передбачають, що кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини; примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження, за допомогою фізичного або психічного насильства, є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканність і може мати наслідки, встановлені законом. Відповідно до частини другої статті 112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Таким чином, позов є обґрунтованим та підлягає задоволенню. Враховуючи викладене,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2019-11-04 00:00:00

Позивач звернулась до суду з вказаним позовом, посилаючись на те, що з відповідачем вони перебувають в зареєстрованому шлюбі з 2002 року, від якого мають неповнолітніх синів: [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] [INFO] . Однак спільне життя не склалося через непорозуміння, втрату почуттів. Вважає, що шлюб їх розпався, тому просить його розірвати. Ухвалою суду від 20.05.2019 р. сторонам надано строк на примирення на два місяці, тобто до 22.07.2019 р. Позивач в судове засідання не з`явилась, подавши заяву про розгляд справи у її відсутності, позов підтримує, просить його задовольнити. Відповідач в судове засідання не з`явився, до суду подав заяву про розгляд справи у його відсутності, позов визнає, не заперечує проти його задоволення. За таких обставин, враховуючи визнання відповідачем позову, суд вважає за можливе ухвалити рішення у підготовчому судовому засіданні, у відповідності до ч.3 ст. 200 ЦПК України. Враховуючи, що сторони по справі в судове засідання не з`явились, відповідно до ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Дослідивши письмові докази по справі у їх сукупності, суд приходить до наступних висновків. Судом достовірно встановлено, що 17.08.2002 р. між сторонами укладено шлюб, який зареєстровано у виконавчому комітеті Калинівської селищної ради Васильківського району Київської області, актовий запис № 25 (а.с.5). Від шлюбу сторони мають малолітнього сина [PERSON] , [INFO] , та неповнолітнього сина [PERSON] , [INFO] Норми частин 3 і 4 статті 56 Сімейного кодексу України (далі по тексту СК України) передбачають, що кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини; примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження, за допомогою фізичного або психічного насильства, є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканність і може мати наслідки, встановлені законом. Відповідно до частини другої статті 112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Таким чином, позов є обґрунтованим та підлягає задоволенню. Враховуючи викладене,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2019-11-05 00:00:00

Позивач звернулась до суду з вказаним позовом, посилаючись на те, що з відповідачем вони перебувають в зареєстрованому шлюбі з 2002 року, від якого мають неповнолітнього сина [PERSON] , - [INFO] та сина [PERSON] - [INFO] . Однак спільне життя не склалося через непорозуміння, розходження поглядів на сімейні відносини та життєві цінності. Декілька місяців подружжя разом не проживає. Позивач вважає їх шлюб формальним, тому просить його розірвати. Позивач в судове засідання не з`явилась, подала до суду заяву про розгляд справи у її відсутності, позов підтримує, просить його задовольнити. Відповідач, який був повідомлений про місце, день і час розгляду справи належним чином, в судове засідання не прибув, про причини неявки суд не повідомив, відзив на позовну заяву до суду не подав. На підставі ст. 280 ЦПК України, враховуючи думку позивача, суд ухвалив провести заочний розгляд справи. Суд дослідивши письмові докази по справі, прийшов до наступного. Сторони зареєстрували шлюб 12.10.2002 р. в відділі реєстрації актів громадянського стану Васильківського міського управління юстиції Київської області, актовий запис №247. Від шлюбу сторони мають малолітнього сина [PERSON] , [INFO] та неповнолітнього сина [PERSON] , [INFO] Норми частин 3 і 4 ст. 56 СК України передбачають, що кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини; примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження, за допомогою фізичного або психічного насильства, є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканність і може мати наслідки, встановлені законом. Відповідно до ст.110 СК України позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. Відповідно до ст. 112 СК України суд з`ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. При таких обставинах суд приходить до висновку, що дальше спільне життя подружжя та збереження їх сім`ї неможливе, оскільки буде суперечити інтересам кожної з сторін. Таким чином, вимоги обґрунтовані і підлягають задоволенню. На підставі викладеного та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2019-02-28 00:00:00

Позивач звернулась до суду з вказаним позовом, посилаючись на те, що з відповідачем вони перебувають в зареєстрованому шлюбі з 2002 року, від якого мають неповнолітню дитину: сина [PERSON], [INFO] Однак спільне життя не склалося через різні погляди на життя та сім'ю, різні характери. Впродовж останнього часу подружні стосунки не підтримують. Позивач вважає, що сім'я їх розпалась, подальше спільне життя та збереження шлюбу є неможливим, тому просить суд даний шлюб розірвати. Позивач в судове засідання не з'явився, до початку підготовчого засідання подав до суду заяву про підтримання позову та розгляд справи у його відсутності. До початку проведення підготовчого судового засідання від відповідача надійшла заява про визнання позову та розгляд справи у її відсутності. За таких обставин, враховуючи визнання відповідачем позову, суд вважає за можливе ухвалити рішення у підготовчому судовому засіданні, у відповідності до ч.3 ст. 200 ЦПК України. На підставі ст. 247 ч. 2 ЦПК України справа розглянута за відсутності сторін без фіксування судового засідання технічними засобами. Суд дослідивши письмові докази по справі, прийшов до наступного. Сторони зареєстрували шлюб 15.06.2002 р. в виконкомі Майданецької сільської ради Тальнівського району Черкаської області, актовий запис №09. Від шлюбу сторони мають сина [PERSON], [INFO] Норми частин 3 і 4 ст. 56 СК України передбачають, що кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини; примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження, за допомогою фізичного або психічного насильства, є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканність і може мати наслідки, встановлені законом. Відповідно до ст.110 СК України позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя. Відповідно до ст. 112 СК України суд з'ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. При таких обставинах суд приходить до висновку , що дальше спільне життя подружжя та збереження їх сім'ї неможливе, оскільки буде суперечити інтересам кожної з сторін. Таким чином, вимоги обґрунтовані і підлягають задоволенню. На підставі викладеного та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2019-12-08 00:00:00

Позивач звернулась до суду з вказаним позовом, посилаючись на те, що з відповідачем вони перебувають в зареєстрованому шлюбі з 2003 р., від якого мають неповнолітнього сина [PERSON] , [INFO] . Спільне життя не склалося через різні погляди на життя та сім`ю, втрату почуттів любові та поваги. Позивач вважає їх шлюб формальним, тому просить його розірвати. Позивач в судове засідання не з`явилась, подала до суду заяву про розгляд справи у її відсутності, позов підтримує, просить його задовольнити. Відповідач до суду не з`явився, подав до суду заяву про розгляд справи у його відсутності, позовні вимоги визнає, не заперечує проти їх задоволення. За таких обставин, враховуючи визнання відповідачем позову, суд вважає за можливе ухвалити рішення у підготовчому судовому засіданні, у відповідності до ч.3 ст. 200 ЦПК України. Суд дослідивши письмові докази по справі, прийшов до наступного. Сторони зареєстрували шлюб 05.09.2003 р. в відділі реєстрації актів цивільного стану Васильківського міського управління юстиції Київської області, актовий запис №248. Від шлюбу сторони мають малолітнього сина [PERSON] , [INFO] . Норми частин 3 і 4 ст. 56 СК України передбачають, що кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини; примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження, за допомогою фізичного або психічного насильства, є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканність і може мати наслідки, встановлені законом. Відповідно до ст.110 СК України позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. Відповідно до ст. 112 СК України суд з`ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. При таких обставинах суд приходить до висновку, що дальше спільне життя подружжя та збереження їх сім`ї неможливе, оскільки буде суперечити інтересам кожної з сторін. Таким чином, вимоги обґрунтовані і підлягають задоволенню. На підставі викладеного та

Outcome: approved