Jurisdiction: civil
Date: 2017-01-15 00:00:00

позивач звернулась в суд з позовом до Головного управління МВС України у Львівській області, Головного управління Національної поліції у Львівській області, Яворівського відділу поліції ГУ НП у Львівській області, в якому просить усунути перешкоди у здійсненні права власності шляхом зобов'язання відповідачів повернути їй належний автомобіль [NUMBER], який утримується на території майданчика тимчасового тримання ВДАІ Яворівського РВ ГУ МВС України у Львівській області в м.Новояворівськ, вул.Зелена, 3 Яворівського району Львівської області. В обґрунтування заявленого позову покликається на те, що транспортний засіб «Nissan Pathfinder» р.н.[NUMBER] належить позивачу на праві приватної власності. 31.12.2014 року відбулось ДТП за участю вказаного автомобіля. По факту ДТП було внесено відомості до ЄРДР за №1201514035000011 від 01.01.2015р. за ознаками кримінального провадження, передбаченого ч.1 ст.286 КК України. Після вказаного ДТП згаданий транспортний засіб було вилучено на підставі ухвали слідчого судді про тимчасовий доступ та поміщено на майданчик тимчасового тримання ВДАІ Яворницького РВ ГУ МВС України у Львівській області. Строк дії ухвали 1 місяць. Однак, після закінчення дії ухвали, вказаний автомобіль не повернено власнику. В судовому засіданні представник позивача позов підтримав, дав пояснення аналогічні доводам, викладеним у позовній заяві. Просить позов задоволити. Представники відповідачів в судове засідання не з'явились, хоча належним чином були повідомлені про час та місце розгляду справи, про причини неявки суд не повідомили та не подали заяви про розгляд справи у їх відсутності. Суд ухвалив слухати справу у відсутності представників відповідачів, з винесенням заочного рішення на підставі наявних у справі доказів. Дослідивши матеріали справи, заслухавши пояснення представника позивача, з'ясувавши фактичні обставини справи, оцінивши докази в їх сукупності, суд вважає, що позов не підлягає до задоволення, виходячи з наступного. Відповідно до ст. ст.15,16 ЦПК України, кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання; кожна особа має право звернутись до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Згідно ч.1 ст.60 ЦПК України, кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. Судом встановлено, що автомобіль [NUMBER] належить [PERSON] на праві приватної власності /а.с.7/. З матеріалів справи видно, що на підставі ухвали слідчого судді від 13.01.2015р. слідчому було надано тимчасовий доступ до автомобіля [NUMBER], так як такий був учасником ДТП, що мало місце 31.12.2014р. /а.с.15/. Адвокат та позивач звертались з адвокатськими запитами з приводу згаданого автомобіля, та заявою про повернення автомобіля до Яворівського ВП ГУ НП у Львівській області /а.с.8,10,12/, на які останнім було надано відповіді про те, що матеріали кримінального провадження скеровані до СУ ГУ МВС України у Львівській області, а тому за необхідною інформацією їм слід звернутися до СУ ГУ МВС України у Львівській області /а.с.9,11,13/. Як встановлено в судовому засіданні, жодних звернень до СУ ГУ МВС України у Львівській області або СУ ГУ НП у Львівській області з приводу повернення автомобіля [NUMBER] ні позивачем, ні її захисником не направлялось. Більше того, постановою слідчого ВР ДТП СУ ГУМВС України у Львівській області від 02.02.2015 року, винесеною в межах кримінального провадження №12015140350000011 від 01.01.2015р., автомобіль [NUMBER] визнано та прилучено до кримінального провадження як речовий доказ, а також вирішено повернути законному володільцю після прийняття законного процесуального рішення /а.с.52/. Згідно ст.391 Цивільного кодексу України, власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном. Нормами ч.ч.1.2 ст. 321 ЦК України регламентовано, що право власності є непорушним і ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні, а особа може бути обмежена в здійсненні права власності лише у випадках та в порядку, встановленому законом. Згідно ч.2 ст.100 КПК України, речовий доказ або документ, наданий добровільно або на підставі судового рішення, зберігається у сторони кримінального провадження, якій він наданий. Сторона кримінального провадження, якій наданий речовий доказ або документ, зобов'язана зберігати їх у стані, придатному для використання у кримінальному провадженні. Речові докази, які отримані або вилучені слідчим, прокурором, оглядаються, фотографуються та докладно описуються в протоколі огляду. Зберігання речових доказів стороною обвинувачення здійснюється в порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України. Як вбачається із п.4 Порядку зберігання речових доказів стороною обвинувачення, їх реалізації, технологічної переробки, знищення, здійснення витрат, пов'язаних з їх зберіганням і пересиланням, схоронності тимчасово вилученого майна під час кримінального провадження затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 19 листопада 2012 р. № 1104, речові докази, крім тих, що повернуті власнику або передані йому на відповідальне зберігання, реалізовані, знищені, технологічно перероблені, зберігаються до передачі їх суду в органі, у складі якого функціонує слідчий підрозділ, або інших місцях зберігання, визначених у цьому Порядку. Якщо через громіздкість чи з інших причин речові докази не можуть бути передані суду, вони зберігаються в органі, у складі якого функціонує слідчий підрозділ, або інших місцях зберігання, визначених у цьому Порядку, до набрання законної сили судовим рішенням, яким закінчується кримінальне провадження або вирішується спір про їх належність у порядку цивільного судочинства. Отож, з врахуванням вищевикладеного, беручи до уваги те, що спір з приводу належності згаданого автомобіля відсутній, а позивач просить лише усунути наявні, на її думку, перешкоди у здійснення нею права власності, при цьому жодних доказів звернення до уповноваженої особи та відмови у повернення вказаного автомобіля позивачем не надано, такий автомобіль був вилучений у встановленому законом порядку та визнаний речовим доказом у кримінальному провадженні, відсутнє судове рішення, яким закінчується кримінальне провадження, суд дійшов висновку про безпідставність позову, а тому в його задоволенні слід відмовити.

Outcome: dismissed