Jurisdiction: civil
Date: 2015-02-18 00:00:00

Позивач звернулась до суду з вказаною позовною заявою, на обґрунтування якої вказала, що 06.10.2014 року рішенням Печерського районного суду м. Києва накладено арешт на будинок [ADDRESS], що належить їй на праві приватної власності на підставі договору дарування від 29.07.2010 року. Проте, як вказує позивач, вона не є стороною по даній справі, суд не перевірив кому належить даний будинок, а тому вважає арешт накладено помилково та просить його зняти. В судовому засіданні представник позивача [PERSON] позов підтримав, вказав, що дану ухвалу було оскаржено до Апеляційного суду м. Києва, проте вона залишена в силі, а в вказаному провадженні, що розглядає Печерський суд, дана ухвала не оскаржувалась, в зв'язку з пропуском строку. Таким чином, права позивача є порушеними, а від так підлягають захисту. В судовому засіданні представники відповідача [PERSON], [PERSON] та [PERSON] проти позову заперечили в повному обсязі, вказали, що [PERSON] є неналежним відповідачем, вибрано не вірний спосіб захисту прав, оскільки суд не має права знімати арешт накладений іншим судом. Представник відповідача Обухівського міськрайонного управління юстиції в Київській області Борискевич А.І. проти задоволення позову не заперечив, вказав, що ухвала про накладення арешту не виконана, в зв'язку з відсутністю всіх даних вказаних в ухвалі для накладення арешту. Приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу [PERSON] в судове засідання не з'явилась, направила до суду клопотання про розгляд справи без її участі. Заслухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, суд вважає позовні вимоги такими, що не підлягають до задоволення з наступних підстав. Відповідно до договору дарування від 29.07.2014 року [PERSON] подарував, а [PERSON] прийняла в дарунок будинок [ADDRESS]. Відповідно до витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно від 29.07.2014 року № 24900523 будинок [ADDRESS] належить [PERSON] Відповідно до ухвали Печерського районного суду м. Києва від 06.10.2014 року, № 757/17843/14-ц, у справі за позовом [PERSON] до [PERSON], третя особа приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу [PERSON], про визнання договору позики недійсним та зустрічним позовом [PERSON] до [PERSON] про стягнення боргу за договором позики, на підставі ст.ст.151-153 ЦПК України, за заявою представника [PERSON], накладено арешт на належний на праві власності відповідачу за зустрічним позовом [PERSON] будинок [ADDRESS]. Крім того в даній ухвалі вказано порядок її оскарження до Апеляційного суду м. Києва. Таким чином, в судовому засіданні встановлено, що арешт накладено на спірний будинок в порядку цивільно-процесуального законодавства. Розгляд даної справи в Печерському районному суді не закінчений, що підтверджується сторонами. Згідно ст.151 ЦПК України, суд за заявою осіб, які беруть участь у справі, може вжити, передбачені цим Кодексом, заходи забезпечення позову. Згідно ст.153 ЦПК України, заява про забезпечення позову розглядається судом, у провадженні якого перебуває справа, в день її надходження без повідомлення відповідача та інших осіб, які беруть участь у справі. Згідно ст.154 ЦПК України, заходи забезпечення позову можуть бути скасовані судом, який розглядає справу. Особа, щодо якої вжито заходи забезпечення позову без її повідомлення, протягом п'яти днів з дня отримання копії ухвали може подати до суду заяву про їх скасування, яка розглядається судом протягом двох днів. Питання про скасування заходів забезпечення позову вирішується в судовому засіданні з повідомленням осіб, які беруть участь у справі. Неявка цих осіб не перешкоджає розгляду питання про скасування заходів забезпечення позову. Якщо у задоволенні позову було відмовлено, провадження у справі закрито або заяву залишено без розгляду, вжиті заходи забезпечення позову застосовуються до набрання судовим рішенням законної сили. Проте суд може одночасно з ухваленням судового рішення або після цього постановити ухвалу про скасування заходів забезпечення позову. Згідно п.2 ч.1 ст.293 ЦПК України, окремо від рішення суду можуть бути оскаржені в апеляційному порядку ухвали суду першої інстанції щодо, зокрема забезпечення позову, а також щодо скасування забезпечення позову. Як встановлено в судовому засіданні, що визнається сторонами, стороною по справі [PERSON] оскаржувалась в апеляційному порядку ухвала Печерського районного суду м. Києва про забезпечення позову, проте ухвала залишена в силі. Заяви до головуючого суді Печерського районного суду м. Києва, що здійснює розгляд вказаної справи про скасування заходів забезпечення позову не подавалась. Таким чином, чинним цивільно-процесуальним законодавством передбачений спеціальний порядок скасування забезпечення позову, а саме арешту майна. Враховуючи те, що на спірний будинок накладено арешт в межах розгляду цивільної справи як вид забезпечення позову, суд вважає, що позивачем вибраний не вірний спосіб захисту своїх порушених прав, а від так позов не підлягає до задоволення.

Outcome: dismissed