Jurisdiction: civil
Date: 2021-09-19 00:00:00

Позивач звернулась до Індустріального районного суду м. Дніпропетровська з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. У позовній заяві [PERSON] посилається на те, що між нею та відповідачем було укладено шлюб, зареєстрований 11 квітня 2009 року Амур-Нижньодніпровським відділом реєстрації актів цивільного стану Дніпропетровського міського управління юстиції, актовий запис № 224. Від шлюбу сторони мають неповнолітніх дітей - [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] . Сімейне життя з відповідачем не склалось, сторони втратили почуття любові та поваги, що призвело до фактичного припинення шлюбних відносин. Подальше збереження шлюбу позивач вважає неможливе, а тому просить суд розірвати шлюб укладений між нею та відповідачем. Ухвалою судді Індустріального районного суду м. Дніпропетровська Мачуського О.М. від 26 лютого 2021 року справу прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі. Відповідач [PERSON] 15.03.2021 року надав до суду відзив, відповідно до якого заперечував проти задоволення позову та просив суд надати сторонам строк для примирення. Ухвалою Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 18 березня 2021 року сторонам надано строк для примирення до 18 вересня 2021 року та зупинено провадження по справі до закінчення строку для примирення. Позивач у судове засідання не з`явилась. В матеріалах справи наявна заява позивача про розгляд справи без її участі, позовні просить задовольнити в повному обсязі та не заперечує проти заочного розгляду справи. Відповідач у судове засідання не з`явився, про розгляд справи повідомлявся належним чином у відповідності до вимог ст. 128 ЦПК України, причини неявки суду не повідомив, клопотань до суду не надав, у зв`язку з чим суд вважає за можливе розглянути справу за його відсутності. У відповідності до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Дослідивши матеріали справи, розглядаючи справу в межах заявлених вимог та на підставі наданих доказів, судом встановлено наступне. З матеріалів справи судом встановлено, що між [PERSON] та [PERSON] було укладено шлюб, зареєстрований 11 квітня 2009 року Амур-Нижньодніпровським відділом реєстрації актів цивільного стану Дніпропетровського міського управління юстиції, актовий запис № 224. Від шлюбу сторони мають неповнолітніх дітей - [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] . Згідно ст. 110 СК України позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. Сімейне життя позивача з відповідачем не склалось, що призвело до фактичного припинення шлюбних відносин. Позивач на розірванні шлюбу наполягає, відновлювати подружні відносини з відповідачем не має наміру, строк наданий судом для примирення не зберіг родини. Згідно ч. 1 ст. 24 Сімейного кодексу України шлюб ґрунтується на вільній згоді дружини та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Відповідно до ч. 3 ст. 56 Сімейного кодексу України кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Відповідно до ч. 3 ст. 105 СК України шлюб припиняється в наслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до статті 110 цього кодексу. Відповідно до статті 112 Сімейного Кодексу України шлюб розривається, якщо судом буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Суд враховує, що сторонам було надано строк, протягом якого останні не досягли примирення і позивач продовжує наполягати на розірванні шлюбу, а тому подальше збереження шлюбу буде суперечить інтересам позивача. При цьому, суд звертає увагу, що примушення одного з подружжя до збереження шлюбу, при наявності на це його категоричного заперечення, буде суперечити вимогам статей 24, 55 та 56 СК України. Таким чином, проаналізувавши встановлені фактичні обставини по справі, зміст правовідносин, що виникли між сторонами, суд дійшов до висновку про наявність підстав для задоволення позову. Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог, а тому з відповідача на користь позивача підлягають стягненню судові витрати з оплати судового збору у розмірі 908,00 гривень.

Outcome: approved