Jurisdiction: civil
Date: 2019-11-26 00:00:00

Позивач звернулась до суду з вказаним позовом, посилаючись на те, що 23.01.2019 року на вул.Білозерській в сел.Комишани м.Херсона з вини відповідача сталася ДТП в результаті якої був пошкоджений належний їй автомобіль «Hyundai Santa Fe» д.н. [NUMBER] , в якому просила стягнути з відповідача матеріальну шкоду у вигляді вартості відновлювального ремонту пошкодженого автомобіля в сумі 96662 грн 62 коп., моральну шкоду в сумі 30000 грн та витрати пов?язані з евакуацією автомобіля та зверненням до суду в загальній сумі 17789 грн 80 коп. Позивач та її представник в судове засідання не з`явились, представник позивача надав заяву в якій заявлені вимоги підтримав за підставами вказаними у позові та просив розглянути справу без їх участі. Відповідач в призначений час в судове засідання не з`явився, надав заяву в якій вимоги позивача визнав частково за підставами вказаними у відзиві на позов та просив розглянути справу без його участі. У відзиві на позов відповідач заперечував проти задоволення вимог позивача про відшкодування завданої матеріальної шкоди посилаючись на недоведеність її розміру та наявності вини іншого учасника ДТП, моральну шкоду визнав частково на суму 5000 грн яку вважає доведеною, витрати на евакуацію пошкодженого автомобіля в сумі 1500 грн визнав, а витрати пов?язані з його евакуацією для проведення автотоварознавчого дослідження, як і витрати пов?язані з таким дослідженням вважає безпідставними у зв?язку з проведенням його з порушеннями, при цьому витрати на правничу допомогу адвоката в сумі 10000 грн визнав. Судом задоволено клопотання відповідача про витребування письмових доказів. Заслухавши сторони, дослідивши матеріали справи, матеріали справи про адміністративне правопорушення, суд вважає, що заявлений позов підлягає частковому задоволенню з наступних підстав. Відповідно до вимог ст.ст. 81, 82 ЦПК України, сторони зобов`язані надати докази та довести ті обставини, які обґрунтовують їх вимоги і заперечення та мають значення для справи, крім тих, які визнаються сторонами, є загальновідомими та встановлені рішенням суду. Судом встановлено, що 23.01.2019 року о 17-40 год на вул.Білозерська в сел.Комишани м.Херсона сталася дорожньо-транспортна пригода під час якої автомобілі «Даймлер Бенц L407» д.н. [NUMBER] під керуванням [PERSON] та «Hyundai Santa Fe» д.н. [NUMBER] під керуванням [PERSON] зіткнулися та отримали механічні пошкодження, що підтверджується матеріалами справи про адміністративне правопорушення № 648/291/19 за результатами розгляду якої за постановою Білозерського районного суду Херсонської області від 07.02.2019 року [PERSON] притягнуто до адміністративної відповідальності за ст. 124 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу. Згідно свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу серії [NUMBER] від 03.11.2016 року позивач є власником «Hyundai Santa Fe» д.н. [NUMBER] . В результаті вказаної ДТП автомобілю «Hyundai Santa Fe» д.н. [NUMBER] спричинені технічні пошкодження вартість відновлювального ремонту для усунення яких відповідно до звіту про оцінку автомобіля №32 від 08.02.2019 року становить 194662 грн 62 коп. Відповідно до заяви на видачу готівки №41 від 01.04.2019 року та страхового полісу №АМ/9684545 від 26.12.2018 року позивачу страховиком відповідача було виплачено страхове відшкодування шкоди завданої внаслідок вказаної ДТП в сумі 98000 грн. Вказані обставини підтверджуються матеріалами справи та сторонами фактично не заперечуються. Відповідно до ч. 1 ст. 22 ЦК України, особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Як передбачено п. 1 ч. 2 ст. 22 ЦК України, збитками є втрати, яких особа зазнала у зв`язку із пошкодженням або знищенням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки). Згідно з ч.3 ст. 22 ЦК України, збитки відшкодовуються у повному обсязі, якщо договором або законом не передбачено відшкодування у меншому або більшому розмірі. Ст. 23 ЦК України передбачає право особи на відшкодування моральної шкоди завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода полягає, зокрема, у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім`ї чи близьких родичів, а також знищенням чи пошкодженням її майна, у приниженні часті та гідності фізичної особи. Моральна шкода відшкодовується грішми або в інший спосіб. Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості. Згідно зі ст. 1166 ЦК України, майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичній або юридичній особі, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Стаття 1167 ЦК України передбачає відшкодування моральної шкоди, завданої фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, особою, яка її завдала, за наявності її вини, крім випадків встановлених законом. За ч.2 ст. 1187 ЦК України, шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку. Відповідно до ч.1 ст.1194 ЦК України особа, яка застрахувала свою цивільну відповідальність, у разі недостатності страхової виплати (страхового відшкодування) для повного відшкодування завданої нею шкоди зобов?язана сплатити потерпілому різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням). Таким чином, оцінивши в сукупності досліджені в судовому засіданні докази, з урахуванням того, що винним у скоєні ДТП та заподіянні матеріальної шкоди позивачу [PERSON] є відповідач [PERSON] та ця шкода у повному обсязі позивачу не відшкодована до теперішнього часу, чим порушуються її права як власника автомобіля, суд вважає вимоги позивача в силу ст.ст. 22, 1166, 1194 ЦК України обґрунтованими та такими що підлягають задоволенню на суму різниці між фактичним розміром шкоди і страховим відшкодуванням, що складає 96662 грн 62 коп. та документально підтверджених витрат понесених позивачем на послуги евакуатора після ДТП в сумі 2200 грн, які підлягають стягненню з відповідача на користь позивача, оскільки право потерпілого на відшкодування шкоди її заподіювачем є абсолютним. При цьому доводи відповідача про порушення порядку проведення автотоварознавчого дослідження не приймаються судом до уваги як безпідставні, оскільки обов?язок доказування законом покладається на сторони, чим позивач і скористався надавши суду звіт про оцінку автомобіля №32 від 08.02.2019 року, який містить висновок про розмір матеріального збитку завданого позивачу внаслідок пошкодження її автомобіля при ДТП, з доданих документів до якого вбачається його проведення зареєстрованим оцінювачем, який має відповідну кваліфікацію та спеціалізацію, й вказаний висновок не спростований іншими належними та допустимими доказами. Доводи позивача про винуватість в ДТП також іншого її учасника внаслідок його грубої необережності є неспроможними, оскільки винуватість іншого учасника ДТП в порушенні правил дорожнього руху не доведена, а за обставин ДТП на думку суду в діях останнього взагалі не може мати місце груба необережність. Що стосується вимог позивача про відшкодування моральної шкоди, оцінивши в сукупності досліджені в судовому засіданні докази в межах заявлених вимог, з урахуванням того, що ДТП яка сталася з вини відповідача призвела до порушення прав позивача, викликала душевні страждання та порушила її нормальні життєві зв`язки через неможливість продовження активного життя, для реалізації якого потрібний особистий транспорт, внаслідок чого на думку суду їй завдана моральна шкода, яка підлягає відшкодуванню за рахунок відповідача в розмірі 5000 грн, з урахуванням визнання відповідачем зазначеної суми моральної шкоди та недоведеності позивачем завдання моральної шкоди на більшу суму. Крім того, відповідно до ст.ст. 133, 137, 139, 141 ЦПК України, з відповідача підлягає стягненню на користь позивача підтверджені документально судові витрати: 1107 грн 07 коп. в рахунок відшкодування витрат по оплаті судового збору співрозмірно до задоволених вимог, 2857 грн 20 коп. в рахунок відшкодування витрат на проведення автотоварознавчого дослідження та 10000 грн в рахунок відшкодування витрат на правничу допомогу адвоката, з урахуванням визнання відповідачем вимог позивача в цій частині.

Outcome: partial