overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2015-09-10 00:00:00

Позивач звернулась до суду з позовом в якому вказує, що 11.08.2008 рок між сторонами був укладений договір позики відповідно до поданої розписки відповідач отримала від позивача 47600 грн. з усною домовленістю повернути суму позики у вересні 2008 року. Відповідач будучи належним чином попереджена про необхідність повернути суму позики не реагувала на її попередження суму позики не повернула і ухиляється від її повернення. Позивач просить суд стягнути з відповідача в примусовому порядку суму позики та понесені судові витрати. В процесі розгляду справи по суті позивач підтримала позовні вимоги в повному обсязі і просить суд позов задовольнити. Відповідач в судове засідання не з'явилась повторно, хоча належним чином була повідомлена по місцю свого проживання про день та час слухання справи, причини своєї неявки суду не повідомила, заяви про слухання справи в її відсутності в суд не надала. У зв'язку з повторною неявкою відповідача в судове засідання суд вважає, що у відповідності до вимог ст. 169 ЦПК України, справа підлягає розгляду в її відсутності із винесеним по справі заочного рішення. Зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст.224 ЦПК України. По справі є в наявності достатньо матеріалів про права та взаємовідносини сторін. Суд оцінивши докази по справі за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному розгляді в судовому засіданні всіх обставин справи в їх сукупності,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-12-09 00:00:00

Позивач звернулась до суду з позовом, в якому вказує, що 12 жовтня 1986 року між нею та відповідачем було укладено шлюб, зареєстрований Любимівською сільською радою Нововоронцовського району Херсонської області, актовий запис № 18. Стверджувала, що 30 вересня 1988 року, згідно ордеру № 897/03 виданого адміністрацією Херсонського комбайнового заводу імені [PERSON] на імя [PERSON], [INFO], вони отримали квартиру в гуртожитку, за адресою: м. Херсон, вул. Миру, буд. 6, кім. 159, на право заняття з родиною в кількості трьох осіб. Згідно свідоцтва про розірвання шлюбу від 17 березня 2005 року, виданого Дніпровським відділом реєстрації актів цивільного стану Херсонського міського управління юстиції, актовий запис № 87, шлюб між сторонами розірвано. Відповідач не проживає у вказаній квартирі понад десять років, а саме з моменту розірвання шлюбу. Протягом вказаного часу позивач вимушена нести додаткові витрати за комунальні послуги. Просить суд визнати відповідача таким, що втратив право на користування житловим приміщенням за адресою: м. Херсон, вул. Миру, 6, кім. 159. В судовому засіданні позивач підтримала позовні вимоги, просила суд їх задовольнити. Відповідач в судове засідання не зявився, про причини неявки суд не повідомив, про день та час слухання справи був повідомлений своєчасно, належним чином. Зі згоди позивач суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України. Представник третьої особи в судове засідання не зявився, надав на адресу суду заяву , в якій просив розглянути справу за його відсутності. Заслухавши пояснення позивача, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню, враховуючи наступне. Судом встановлено, що [PERSON] та [PERSON] 12 жовтня 1986 року уклали шлюб, який було зареєстровано Любимівською сільською радою Нововоронцовського району Херсонської області, актовий запис № 18. Згідно свідоцтва про розірвання шлюбу від 17 березня 2005 року, виданого Дніпровським відділом реєстрації актів цивільного стану Херсонського міського управління юстиції, актовий запис № 87, шлюб між сторонами розірвано. [PERSON] мешкає у кімнаті № 159 в будинку № 6 по вул. Миру, в м. Херсоні відповідно до ордеру № 897/03 виданого адміністрацією Херсонського комбайнового заводу імені [PERSON], на право заняття з родиною в кількості трьох осіб. Відповідно до акту від 28.08.2015 року, виданої КП «Дніпровський», встановлено, що відповідач у вищезазначеній кімнаті не проживає більше десяти років. На підставі ч. 1 ст. 71 ЖК України якщо наймач або члени його сім'ї були відсутні з поважних причин понад шість місяців, цей строк за заявою відсутнього може бути продовжено наймодавцем, а в разі спору - судом. Оцінюючи зазначені докази, суд вважає доведеним те, що відповідач не проживає у спірній кімнаті більше десяти років без поважних причин і, у відповідності до ч.1 ст.71 ЖК України, втратив право на користування кімнатою.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-02-04 00:00:00

Позивач звернулась до суду з позовом, в якому вказує, що 15 квітня 2012 року вона позичила [PERSON] грошові кошти в сумі 10 000 гривень. На підтвердження цього вона написала розписку, в якій пообіцяла повернути гроші в строк до 01 листопада 2012 року. Тобто між ними фактично був укладений договір позики, як це передбачено ст.ст. 1046,1047 ЦК України. Але на сьогодняшній день, відповідачка ухиляється від свого зобов*язання - не повертає їй гроші, що є явним порушенням вимог ст. 526, ч.1 ст. 530, ст. 625 ЦК України, що передбачають виконання зобов*язання належним чином та в установлений договором строк. Вона неодноразово вимагала від [PERSON] повернення грошових коштів, на що вона обіцяє це зробити, але не виконує своїх обіцянок. Просить суд, стягнути з [PERSON] на свою користь грошові кошти в сумі 10 000,00 гривень. Представник позивача у судовому засіданні заявлені позовні вимоги підтримав у повному обсязі, просив справу задовольнити. Відповідач до суду не з*явилась, про слухання справи була повідомлена належним чином за адресою, яку вказано у позовній заяві, заяви від неї або її представника про розгляд справи за відсутністю відповідача до суду не надходило. З матеріалів справи вбачається, що 15 квітня 2012 року [PERSON] позичила [PERSON] грошові кошти в сумі 10 000 гривень, що підтверджується розпискою, в якій остання пообіцяла повернути гроші в строк до 01 листопада 2012 року (ар.с.4). Судом вбачається, що на теперішній час борг відповідачем не повернуто. Відповідно до ст. 1046 ЦК України, за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов'язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Відповідно до ст. 526 ЦК України, зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Беручі до уваги вищевикладене, у суду є всі підстави для задоволення позову. На підставі викладеного та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-10-11 00:00:00

Позивач звернулась до суду з позовом, в якому вказує, що 16 лютого 2010 року вона уклала шлюб з відповідачем [PERSON], який був зареєстрований у Маківській сільській раді Приазовського району Запорізької області, актовий запис № 01. В шлюбі у сторін народилася дочка - [PERSON], [INFO]. Спільне життя у подружжя не склалося, у них виявилися протилежні погляди на шлюб і сім'ю, між ними постійно виникають сварки, відповідач зловживає алкогольними напоями, що призвело до фактичного припинення між ними шлюбних відносин. На теперішній час ведення між сторонами спільного господарства та сумісне проживання припинено. Позивач вважає, що примирення з відповідачем, подальше спільне життя та збереження шлюбу неможливі, тому просить розірвати шлюб. Позивач [PERSON] в судове засідання не з'явилась, надала до суду заяву, у якій просить справу розглянути за її відсутності, позовні вимоги підтримує у повному обсязі та просить задовольнити. Відповідач [PERSON] в судове засідання не зявився по невідомій суду причині, хоча про час та місце розгляду справи був повідомлений 04 жовтня 2016 року, заяву про розгляд справи без його участі суду не надав. Враховуючи вимоги ст. 157 ЦПК України про строки розгляду цивільних справ, а також вимоги ст. 169 ЦПК України, яка не передбачає відкладення судового розгляду справи у разі першої неявки відповідача без поважних причин та відсутність згоди позивача на заочний розгляд справи, суд приходить до висновку про можливість розгляду справи та прийняття рішення на підставі наявних у справі доказів. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню за наступних підстав. Згідно ст.112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них. Відповідно ч.2 ст. 114 СК України, у разі розірвання шлюбу судом, шлюб припиняється у день набрання чинності рішення суду про розірвання шлюбу. Дослідивши письмові докази, судом встановлено, що 16 лютого 2010 року сторони уклали шлюб, який зареєстрований у Маківській сільській раді Приазовського району Запорізької області, актовий запис № 01. Від шлюбу у сторін народилась дочка - [PERSON]. Подружнє життя у сторін не склалося, шлюбні відносини між ними припинені, спільне господарство не ведуть. За таких обставин збереження шлюбу та подальше спільне життя суперечить інтересам сімї, підстав для вжиття заходів щодо примирення подружжя немає. На підставі ч.1ст.88 ЦПК України, у зв'язку з повним задоволенням позовних вимог, підлягають стягненню з відповідача на користь позивача понесені нею і документально підтверджені (квитанцією № N12BG30441 від 03 серпня 2016 року на суму 551,20 гривень) судові витрати, пов'язані зі сплатою судового збору в розмірі 551,20 гривень.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-09-28 00:00:00

Позивач звернулась до суду з позовом, в якому вказує, що 21 грудня 2002 року вона уклала шлюб з відповідачем, який був зареєстрований у виконавчому комітеті Миколаївської сільської ради Дніпропетровського району Дніпропетровської області, актовий запис № 6. Від даного шлюбу вони мають двох неповнолітніх дітей [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO]. Спільне життя з відповідачем не склалося, з тієї причини, що у них різні погляди на життя та родину взагалі. Через різні непорозуміння в сім'ї часто виникали сварки та скандали, через що вони втратили почуття кохання, довіри та поваги, і їхня сім'я розпалась. Свідками їхніх сварок нерідко ставали діти, що також могло негативно впливати на їх психічний стан. З лютого 2012 року і по теперішній час вони не проживають разом і не ведуть спільного господарства, взагалі їх родина вже не існує, шлюбні відносини повністю припинені. Вона разом з дітьми проживає окремо, у неї є чоловік, з яким мешкає однією сім'єю. Таким чином, подальше проживання разом і збереження шлюбу неможливі. Спору щодо розподілу майна немає. Просить суд розірвати шлюб укладений між нею і відповідачем. В попереднє судове засідання позивачка не з'явилась, надала до суду заяву про розгляд справи за її відсутності, в якій зазначила, що позов просить задовольнити, на примирення не згодна. Відповідач [PERSON] в попереднє судове засідання також не з'явився, надав до суду заяву, в якій вказав, що позовні вимоги визнає, на розірвання шлюбу згоден,просить справу розглянути за його відсутності. Відповідно до ч. 4 ст. 130 ЦПК України при визнанні позову ухвалюється судове рішення в порядку, встановленому ч. 4 ст. 174 ЦПК України, згідно якої у разі визнання відповідачем позову, суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Згідно ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них. В судовому засіданні встановлено, що 21 грудня 2002 року сторони уклали шлюб, який зареєстрований у виконавчому комітеті Миколаївської сільської ради Дніпропетровського району Дніпропетровської області, актовий запис № 6, однак шлюбні відносини між ними припинені. [PERSON] позов визнав і не заперечує проти розірвання шлюбу. Визнання відповідачем позовних вимог не суперечить закону та не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, в зв'язку з чим суд дійшов висновку про необхідність задоволення позову.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-06-21 00:00:00

Позивач звернулась до суду з позовом, в якому вказує, що 24 квітня 1993 року вона та [PERSON] уклали шлюб, який зареєстрований Беседівською сільською радою Приазовського району Запорізької області, актовий запис № 2. Від даного шлюбу неповнолітніх дітей не мають. З січня 2013 року вони проживають окремо, не пов'язані спільним побутом. Під час шлюбу виявились розбіжності в їх поглядах на сумісне проживання, побут, ведення домашнього господарства, втратили почуття любові один до одного. Просить суд розірвати шлюб укладений між нею і відповідачем. В попереднє судове засідання позивач [PERSON] не з'явилась, в позовній заяві зазначила про розгляд справи за її відсутності. Відповідач [PERSON] в попереднє судове засідання також не з'явився, надав до суду заяву, в якій зазначив, що позовні вимоги про розірвання шлюбу визнає повністю, оскільки примирення між ним та позивачкою не можливе, просить справу розглянути за його відсутності. Відповідно до ч. 4 ст. 130 ЦПК України при визнанні позову ухвалюється судове рішення в порядку, встановленому ч. 4 ст. 174 ЦПК України, згідно якої у разі визнання відповідачем позову, суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Згідно ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них. Відповідно до ст. 24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. В судовому засіданні встановлено, що 24 квітня 1993 року [PERSON] та [PERSON] уклали шлюб, який зареєстрований Беседівською сільською радою Приазовського району Запорізької області, актовий запис № 2, однак шлюбні відносини між ними припинені. [PERSON] позов визнав і не заперечує проти розірвання шлюбу. Визнання відповідачем позовних вимог не суперечить закону та не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, в зв'язку з чим суд дійшов висновку про необхідність задоволення позову.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-04-28 00:00:00

Позивач звернулась до суду з позовом, в якому вказує, що 25 вересня 2014 року вона уклала шлюб з відповідачем, який зареєстрований у відділі РАЦС по м. Мелітополю реєстраційної служби Мелітопольського міськрайонного управління юстиції в Запорізькій області, актовий запис № 922. Від даного шлюбу дітей не мають, однак відповідач не бажає розірвувати шлюб через органи ДРАЦС. На протязі останніх місяців сімейне життя між нею і відповідачем поступово погіршувалось, що в кінцевому результаті призвело до фактичного припинення між ними шлюбних відносин. Кожен з них має діаметрально протилежні погляди на шлюб, сім'ю. На даний момент ведення між ними спільного господарства та сумісне проживання припинено, та за її глибоким переконанням подальшого сенсу підтримувати сімейні відносини немає. Майнових спорів між ними немає. Шлюб розривають вперше. Враховуючи наведене, вважає, що сім'я розпалась, шлюб існує формально, подальше спільне життя і збереження шлюбу суперечить її інтересам. Просить суд розірвати шлюб укладений між нею і відповідачем. В судове засідання позивач не з'явилась, надала до суду заяву про розгляд справи за її відсутності, в якій зазначила, що позовні вимоги підтримує і на примирення не згодна. Відповідач [PERSON] в судове засідання також не з'явився, надав до суду заяву, в якій вказав, що позовні вимоги визнає, згодний на розірвання шлюбу, просить справу розглянути за його відсутності. Відповідно до ч. 4 ст. 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову, суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Згідно ст. 112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них. В судовому засіданні встановлено, що 25 вересня 2014 року сторони уклали шлюб, який зареєстрований у відділі РАЦС по м. Мелітополю реєстраційної служби Мелітопольського міськрайонного управління юстиції в Запорізькій області, актовий запис № 922, однак шлюбні відносини між ними припинені. [PERSON] позов визнав і не заперечує проти розірвання шлюбу. Визнання відповідачем позовних вимог не суперечить закону та не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, в зв'язку з чим суд дійшов висновку про необхідність задоволення позову.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-08-28 00:00:00

Позивач звернулась до суду з позовом, в якому вказує, що 25 травня 2006 року вона уклала шлюб з відповідачем [PERSON], який був зареєстрований у виконавчому комітеті Розівської сільської ради Приазовського району Запорізької області, актовий запис № 1. В шлюбі сторони мають двох неповнолітніх дітей - [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO]. Спільне життя у подружжя не склалося, у них виявилися діаметрально протилежні погляди на шлюб, сім'ю, що призвело до фактичного припинення між ними шлюбних відносин. На теперішній час ведення між сторонами спільного господарства та сумісне проживання припинено, тому позивач просить розірвати шлюб. Позивач [PERSON] в попереднє судове засідання не з'явилась, надіслала до суду заяву завірену Розівською сільською радою Приазовського району Запорізької області за № 17, в якій просить справу розглянути за її відсутності, позовні вимоги підтримує у повному обсязі та просить задовольнити Відповідач [PERSON] у попереднє судове засідання не зявився, надав завірену Розівською сільською радо Приазовського району заяву про розгляд справи за його відсутності, зазначивши, що позовні вимоги визнає у повному обсязі. Враховуючи визнання позову відповідачем, суд вважає, що рішення у справі можливо постановити при проведенні попереднього судового засідання. Відповідно до ч. 4 ст.130 ЦПК України при визнанні позову ухвалюється судове рішення в порядку, встановленому ч. 4 ст. 174 ЦПК України, згідно якої у разі визнання відповідачем позову, суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову Відповідно до ст. 197 ЦПК України в зв'язку з неявкою сторін, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Відповідно до ст. 112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них. Відповідно ч. 2 ст. 114 СК України, у разі розірвання шлюбу судом, шлюб припиняється у день набрання чинності рішення суду про розірвання шлюбу. Дослідивши письмові докази, судом встановлено, що 25 травня 2006 року сторони уклали шлюб, який зареєстрований у виконавчому комітеті Розівської сільської ради Приазовського району Запорізької області, актовий запис № 1. В шлюб у сторін народилися двоє дітей- Ляхов [PERSON] та [PERSON]. Спільне життя у сторін не склалося, шлюбні відносини між ними припинені, спільне господарство не ведуть. За таких обставин збереження шлюбу та подальше спільне життя суперечить інтересам сімї, підстав для вжиття заходів щодо примирення подружжя немає. На підставі ч.1ст.88 ЦПК України, у зв'язку з повним задоволенням позовних вимог, підлягають стягненню з відповідача на користь позивача понесені ним і документально підтверджені (квитанцією № 60 від 11 серпня 2016 року на суму 551,20 гривень) судові витрати, пов'язані зі сплатою судового збору в розмірі 551,20 гривень.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-09-14 00:00:00

Позивач звернулась до суду з позовом в якому вказує, що 26.03.2005 року померла мати [PERSON]. Після смерті [PERSON] відкрилась спадщина в с. Малинівка, Новоселицького району на житловий будинок і земельну ділянку. В встановлений шестимісячний строк ніхто зі спадкоємців не прийняв спадщину, що підтверджується листом з державної нотаріальної контори. Вона як спадкоємець першої черги звернулась до нотаріальної контори з заявою про прийняття спадку але нотаріус відмовив у прийнятті спадку у звязку з пропуском строку звернення. Позивач вважає, що пропустила строк звернення до нотаріальної контори з поважної причини оскільки не відомо було про встановлений законом строк. Просить суд продовжити строк на прийняття спадку якій вважає, що пропустила з поважних причин. В судовому засіданні представник позивача позов підтримала в повному обємі і пояснила, що позивач пропустив строк з причини що вона жінка похилого віку їй не відомо було про необхідність звернутись до нотаріальної контори з заявою до нотаріальної контори про прийняття спадку. Представники відповідачів в судовому засіданні не зявилися але подали до суду заяву про визнання позову в повному обсязі з проханням справу розглянути у відсутності представника с/ради с. Довжок і с/ради с. Малинівка, Новоселицького району.. Суд вислухавши думку представник позивача ухвалив, справу розглянути у відсутності представників відповідача на підставі доданих до позову доказів. Матеріалами справи суд встановив, що 26.03.2005 року померла [PERSON], після її смерті відкрилась спадщина на земельну ділянку розташовану на території с/ради с. Малинівка, Новоселиць кого району, яка належала померлій на підставі сертифікату на право на земельну частку пай в Асоціації селянських господарств Дружба народів с. Довжок. Новоселиць кого району. [PERSON] все своє майно відповідно до заповіту від 09.04.2001 року зареєстрованого в реєстрі с/ради с. Малинівка, Новоселиць кого району заповіла [PERSON] земельний пай. Суд оцінюючи у сукупності викладені докази та приймаючи до уваги, що згідно з ч.1 ст..61 ЦПК України, обставини, визнанні сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі, не підлягають доказуванню, тобто те що відповідач визнає позовні вимоги в повному обсязі і визнання позову не суперечить закону і не порушує права інших осіб, суд вважає, що позивач пропустила строк прийняття спадку по поважним причинам. За таких обставин суд дійшов висновку про надання позивачу додаткового строку для звернення до нотаріальної контори про прийняття спадку.

Outcome: approved