Jurisdiction: civil
Date: 2018-12-03 00:00:00

Позивач звернулась до суду з позовом, в якому просить розірвати шлюб між сторонами, зареєстрований 15.02.2006 року відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Житомирського міського управління юстиції у Житомирській області, актовий запис №207; після розірвання шлюбу змінити прізвище позивача на дошлюбне «Стасевич». В обгрунтування вимог позивач пояснила, що спільне життя з відповідачем не склалось, сторони мають різні погляди на життя та обовязки, відсутнє порозуміння та повага один до одного. Спільне господарство сторони не ведуть, подальше проживання та збереження шлюбу суперечитиме інтересам позивача та дитини. Від позивача надійшла заява про розгляд справи без її участі, позовні вимоги підтримала, просила задовольнити, проти винесення заочного рішення не заперечувала. Відповідач в судове засідання не зявлявся, про час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, судові повістки повернулись на адресу суду не вручено адресату, з відміткою пошти «За закінченням терміну зберігання». Відповідно до ч. 1 ст.\~280\~ЦПК України у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання, без поважних причин або неповідомлення ним про причини неявки, не подав відзив, позивач не заперечує проти заочного вирішення справи, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів. Враховуючи, що в матеріалах справи зібрано достатньо доказів про взаємовідносини сторін, на підставі ст.ст. 211, 280 ЦПК України суд вважає за можливе провести розгляд справи за відсутності сторін.\~ Дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного висновку. Судом встановлено, що сторони перебувають в шлюбі, зареєстрованому 15.02.2006 року Відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Житомирського міського управління юстиції у Житомирській області, про складено відповідний актовий запис №207 (а.с. 3). Від шлюбу сторони мають неповнолітню дитину [PERSON], [INFO] (а.с. 4). Згідно статті 51 Конституції України та\~статті 24 Сімейного Кодексу України\~ шлюб ґрунтується на вільній згоді дружини і чоловіка, примус до шлюбу не допускається. Відповідно до\~ ст. 55 СК України\~ дружина та чоловік зобов'язані спільно піклуватись про побудову сімейних відносин між собою та іншими членами сім'ї на почуттях взаємної любові, поваги, дружби, взаємодопомоги. Чоловік зобов'язаний утверджувати в сім'ї повагу до матері. Дружина зобов'язана утверджувати в сім'ї повагу до батька. Дружина та чоловік відповідальні один перед одним, перед іншими членами сім'ї за свою поведінку в ній. Відповідно до ч. 3\~ ст. 56 СК України\~ кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до збереження шлюбних відносин є порушенням права чоловіка, дружини на свободу та особисту недоторканість. Згідно ч. 3\~ ст. 105 СК України\~ шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до\~ ст. 110 цього Кодексу. Беручи до уваги викладене, те, що добровільність шлюбу - одна з основних його засад, оскільки позивач скористалась своїм правом та звернулась до суду з даним позовом, наполягає на розірванні шлюбу, суд вважає за можливе задовольнити позовну заяву та розірвати шлюб між сторонами.

Outcome: approved