Jurisdiction: civil
Date: 2019-04-21 00:00:00

Позивач звернулась до суду з позовною заявою про розірвання шлюбу, посилаючись на те, що з 28.01.1984 року вона перебуває з відповідачем в зареєстрованому шлюбі. Спочатку їх стосунки були нормальні. З 1991 року стосунки почали погіршуватись у зв'язку з браком матеріальних коштів. Через це почалися сварки та непорозуміння, і чоловік був змушений займатись пошуком нової, більш оплачуваної роботи. Він почав зловживати алкоголем, що більше погіршило відносини між ними. Вона неодноразово намагалася владнати ситуацію, але це не давало позитивних наслідків, ситуація лише погіршувалась. З 1991 року відповідач забрав свої речі та став жити у батьків. З того часу вони не живуть разом, не ведуть спільного господарства. Шлюбні стосунки повністю припинені. Вважає, що їх сім'я розпалася остаточно, шлюб існує формально. Представник позивача подав заяву про розгляд справи за його відсутності, позов підтримав, просив його задовольнити. Не заперечував щодо заочного порядку розгляду справи в разі неявки відповідача в судове засідання. Відповідач в судове засідання, не з'явився, про день, час та місце розгляду справи сповіщався згідно норм чинного законодавства, заяв про розгляд справи за його відсутності, відзив на позов, до суду не надав, що дає підстави для прийняття рішення по суті спору без присутності відповідача, по доказам наданим стороною позивача. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного висновку. Даний позов зареєстровано в суді 14.12.2018 року. Згідно ухвали Дніпровського районного суду м. Києва від 28.12.2018 року відкрито провадження у справі. Ухвалою від 14.03.2019 року закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду. Клопотання по суті спору сторонами не подавалися. В суді встановлено, що сторони зареєстрували шлюб 28.01.1984 року. Спільних неповнолітніх дітей не мають. Відповідно до ст. 55 СК України дружина та чоловік зобов'язані спільно піклуватися про побудову сімейних відносин між собою та іншими членами сім'ї на почуттях взаємної любові, поваги, дружби, взаємодопомоги. Чоловік зобов'язаний утверджувати в сім'ї повагу до матері. Дружина зобов'язана утверджувати в сім'ї повагу до батька. Дружина та чоловік відповідальні один перед одним, перед іншими членами сім'ї за свою поведінку в ній. Дружина та чоловік зобов'язані спільно дбати про матеріальне забезпечення сім'ї. Відповідно до ст. 56 СК України дружина та чоловік мають право на вільний вибір місця свого проживання. Дружина та чоловік мають право вживати заходів, які не заборонені законом і не суперечать моральним засадам суспільства, щодо підтримання шлюбних відносин. Кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження, в тому числі примушування до статевого зв'язку за допомогою фізичного або психічного насильства, є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканність і може мати наслідки, встановлені законом. Відповідно до ст. ст. 110, 112 СК України позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя. Суд з'ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Тривалий час сторони шлюбні стосунки не підтримують. Позивач не бажає зберегти сім'ю, подальше сумісне життя з відповідачем вважає неможливим, на розірванні шлюбу наполягає. Відповідно до ст. 81 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків встановлених цим Кодексом. Відповідач до суду не з'явився, та не скористався процесуальним правом висловити свої заперечення на позов та надати докази, які спростовують твердження позивача. На підставі викладеного та

Outcome: approved