Jurisdiction: civil
Date: 2015-04-23 00:00:00

Позивач звернулась до Дніпропетровського районного суду Дніпропетровської області з зазначеною позовною заявою в якій просила визнати за нею право власності в порядку спадкування за законом після смерті матері [PERSON], померлого [INFO] на домоволодіння та земельну ділянку, що розташовані за адресою: [ADDRESS]. В обґрунтування свої вимог у позовній заяві зазначено, що вона 17 жовтня 1987 року зареєструвала шлюб з [PERSON] в виконавчому комітеті Новоолександрівської сільської ради Дніпропетровського району Дніпропетровської області. [PERSON], помер [INFO]. Заповіт він не залишив. Після його смерті вона, як єдиний спадкоємець першої черги за законом ( ст. 1261 Цивільного Кодексу України) спадщину прийняла. Після смерті чоловіка відкрилась спадщина, до складу якої входить таке спадкове майно: домоволодіння та земельна ділянку, що розташовані за адресою: [ADDRESS]. Згідно з інвентаризаційною справою станом на 04. 12. 2004 року власником будинку по [ADDRESS] та області є [PERSON]. Дане домоволодіння знаходиться на земельній ділянці площею 0,177 га . переданій для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд. Ця земельна ділянка належить спадкодавцеві на підставі Державного акту на право приватної власності на землю серія [NUMBER], виданого на його ім'я на підставі рішення ХУ сесії XXI скликання Сурсько-Литовської сільської ради від 8 грудня 1998 року. Вона звернулася до Дніпропетровської районної державної нотаріальної контори з заявою про прийняття спадщини після смерті чоловіка, але Постановою про відмову у вчиненні нотаріальної дії, винесеної 30.04. 2013 року нотаріусом Дніпропетровської районної державної нотаріальної контори, їй було відмовлено в видачі свідоцтва, тому вона змушена звернутись до суду з даним позовом. Позивач в судове засідання не з'явилась, на адресу суду надійшла заява щодо розгляду цивільної справи без її участі, в якій вона підтримала позовні вимоги та просила їх задовольнити (а.с. 126). Представник відповідача - Сурсько-Литовської сільської ради Дніпропетровського району Дніпропетровської області в судове засідання не з'явився, на адресу суду від відповідача надійшла заява щодо розгляду цивільної справи без участі їхнього представника (а.с. 37). Розгляд справи проводиться в порядку ч. 2 ст. 197 ЦПК України за відсутністю осіб, які беруть участь у справі без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу. Суд, дослідивши матеріали справи, оцінивши надані сторонами докази та наведені ними доводи, вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Згідно ст. 1216, 1217 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців) та спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Відповідно до ст. 1261 ЦК України, у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. В судовому засіданні встановлено, що [INFO] помер чоловік позивача - [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про смерть серії [NUMBER] від 17 липня 2012 року виданим виконавчим комітетом Новоолександрівської сільської ради Дніпропетровського району Дніпропетровської області, актовий запис № 87 (а.с. 10). Заповіту спадкодавець не складав. Спадкоємці, які б мали обов'язкову частку в спадковому майні відсутні. Згідно постанови Пленуму Верховного Суду України від 30.05.2008 року № 7 «Про судову практику у справах про спадкування», за наявності умов для одержання в нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину вимоги про визнання права на спадщину судовому розгляду не підлягають. У разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження. [PERSON] у встановлений законом строк звернулася до державного нотаріуса Дніпропетровської районної державної нотаріальної контори з заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину за законом. Але, у зв'язку з тим, що відсутні правовстановлюючі документи на спадковий будинок, державним нотаріусом було відмовлено в видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на будинок та рекомендовано звернутися до суду, що підтверджується постаново про відмову в чинені нотаріальної дії від 30 квітня 2013 року (а.с.31). Відповідно до роз'яснень ВССУ, наданих в п. ЗЛ Інформаційного листа за № 24-753/0/4-13 від 16.05.2013 року «Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування», належність правовстановлюючих документів встановлюється судом відповідно до законодавства, яке було чинним на час набуття права власності на житловий будинок, споруду, зокрема, відповідно до Переліку правовстановлюючих документів, на підставі яких провадиться реєстрація будинків та домоволодінь у містах і селищах міського типу Української PCP, затвердженого Міністерством комунального господарства УРСР 31 січня 1966 року та погодженого з Верховним Судом УРСР 15 січня 1966 року, який втратив чинність згідно з наказом Державного комітету України по житлово-комунальному господарству від 13 грудня 1995 року, та інших нормативно-правових актів. Після смерті [PERSON], померлого [INFO], відкрилася спадщина на домоволодіння [ADDRESS], яке належало [PERSON] на прав приватної власності на підставі свідоцтва про право на спадщину, виданого 14 січня 1989 року Дніпропетровською районною державною нотаріальною конторою за р.№ 63, зареєстрованого в БТІ 04 квітня 1991 року за р.№ 493-3, що підтверджується листом КП «Новомосковське міське бюро технічної інвентаризації» Дніпропетровської області» № 372/13 від 01 квітня 2013 року (а.с. 12), та на земельну ділянку, розташована ну за адресою: [ADDRESS], яка належала [PERSON] на підставі Державного акту на право приватної власності на землю, що підтверджується відповідним державним актом, серії [NUMBER], виданого на підставі рішення XV сесії ХХІ скликання Сурсько-Литовської сільської ради від 8 грудня 1998 року (а.с. 13). В судовому засіданні встановлено, що домоволодіння [ADDRESS] складається з: житлового будинку літ. «А» загальною площею 59,18 кв.м., житловою площею 25,43 кв.м., до складу якого входять: 1 - коридор площею 3,6 кв.м., 2 - кімната площею 7,1 кв.м., 3 - кухня площею 12,2 кв.м., 4 - кімната площею 18,3 кв.м., І - необл. Приміщення, площею 14,6 кв.м., ІІ - тамбур, площею 3,3 кв.м., а також з господарських будівель та споруд: тамбур літ. «а», лазня літ. «Б», сарай, площею 2,2 кв.м. - літ. «В», гараж, площею 2,5 кв.м. - літ. «Г», колодязь літ. «К», ворота № 1, огорожа « 2, замощення 1, що підтверджується технічним паспортом на одноквартирний (садибний) будинок житловий будинок [ADDRESS] Судом встановлено, що спадщина не перейшла до держави, не визнана відумерлою, позивач вступила в управління та володіння спадковим майном і є спадкоємцем за законом, право власності спадкодавця [PERSON] не припинено відповідно до ст. 346 ЦК України, а відповідно до ст. 1296 ЦК України відсутність свідоцтва на право власності не позбавляє спадкоємців права на спадщину, а згідно із ст. 16 ЦК України способом захисту свого права є визнання права. За таких обставин суд задовольняє позовні вимоги, оскільки судом встановлені всі обставини, які дають позивачу право на визнання її права власності на спадкове майно в порядку спадкування. На підставі викладеного,

Outcome: approved