Jurisdiction: civil
Date: 2019-11-13 00:00:00

Позивач звернулась до суду з вказаним вище позовом, який мотивовано тим, що сторони спору мають неповнолітню дитину [PERSON] , [INFO] . З відповідача на користь позивача стягуються аліменти на утримання сина на підставі рішення суду від 2013 року. Рішенням Могилів-Подільського міськрайонного суду Вінницької області від 16.11.2014 розмір стягуваних аліментів було зменшено до 500,00 грн. Такий розмір стягуваних аліментів на час подачі позову є замалим для дитини, так як вона подорослішала, в зв`язку з чим потребує більших витрат на навчання та розвиток. Також змінилась суттєво економічна ситуація в державі. Відповідач фізично здоровий, працює по найму у приватних осіб та не має інших утриманців. Крім того, у відповідача є рухоме та нерухоме майно. Враховуючи зазначені обставини, позивач просить змінити спосіб стягнення аліментів, та з врахуванням заяви про зменшення позовних вимог стягувати з відповідача на її користь аліменти на утримання дитини в розмірі 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісяця, до досягнення дитиною повноліття. Позивач в судове засідання не з`явилась. Подала до суду заяву про розгляд справи у її відсутність. Змінені позовні вимоги підтримала. Відповідач в судове засідання не з`явився. Подав до суду заяву про розгляд справи у його відсутність. Змінені позовні вимоги визнав. Згідно положень ч.4 ст.206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Враховуючи позиції сторін спору та оцінивши докази, суд приходить до висновку про наявність підстав для задоволення позовних вимог, враховуючи таке. Сторони спору перебували в зареєстрованому шлюбі з 25.10.2008, який рішенням Могилів-Подільського міськрайонного суду Вінницької області було розірвано (а.с.6). У сторін є дитина [PERSON] , [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] (а.с.4). Згідно довідки № 2422 від 16.08.2018 виданої адміністратором Центру надання адміністративних послуг Могилів-Подільської міської ради дитина проживає разом з позивачем за адресою: [ADDRESS] (а.с.5). На підставі рішення Могилів-Подільського міськрайонного суду Вінницької області від 04.12.2013 з відповідача на користь позивача стягувались аліменти на утримання малолітньої дитини в розмірі 600,00 гривень, щомісяця, які рішенням Могилів-Подільського міськрайонного суду Вінницької області від 06.11.2014 було змінено до 500,00 грн. (а.с.7-9). З інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо суб`єкта № 181509314 від 18.09.2019 слідує, що [PERSON] є власником 1/2 частини кімнати № [ADDRESS] та власником земельної ділянки площею 2,0 га, кадастровий номер 0522688200:01:000:0480, розташована на території Яришівської сільської ради Могилів-Подільського району Вінницької області, яка знаходиться в оренді СТОВ «Агрокряж» (а.с.10-12). При вирішенні спору суд зважає на те, що згідно ч. 1 ст. 192 СК України розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. При вирішенні спору суд також бере до уваги те, що частиною 1 статті 141 СК України визначено, що мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, і відповідно до ст. 180 СК України встановлено обов`язок батьків утримувати дитину до досягнення нею повноліття. В частині 3 статті 181 СК України зазначено, що за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Спосіб стягнення аліментів, визначений рішенням суду, змінюється за рішенням суду за позовом одержувача аліментів. Відповідно до ст.7 Закону України «Про державний бюджет України на 2019 рік», прожитковий мінімум на дітей віком від 6 до 18 років: з 1 січня 2019 року - 2027 гривень, з 1 липня - 2118 гривень, з 1 грудня - 2218 гривень. Враховуючи викладене, аліменти у розмірі 500,00 грн. не відповідають розміру аліментів відповідно до закону, для дитини відповідного віку. Згідно ч.1 ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. Суд, зважаючи на положення та ст. 141,180-182,191,192 СК України, зокрема щодо солідарного обов`язку батьків на утримання дитини, та те, що відповідач фізично здоровий та може надавати допомогу по утриманню дитини, доказів, що підтверджують негативний стан здоров`я відповідача, відомостей про інших утриманців, дійшов до висновку, що слід прийняти визнання позову відповідачем та ухвалити рішення про задоволення позовних вимог. Разом з тим, при вирішенні питання щодо розміру стягуваних аліментів суд враховує те, що аліменти присуджуються у частці від доходу її батька або у твердій грошовій сумі, також враховуючи зміст позовних вимог і суть даного рішення, вважає, що з відповідача на користь позивача слід стягувати аліменти в твердій грошовій сумі в розмірі 1109,00 грн., щомісячно, які щорічно підлягають індексації відповідно до закону, але не менше ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, оскільки така сума відповідає 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку станом на час розгляду справи. Згідно ч. 1 ст. 142 ЦПК України, у разі, зокрема, визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті суд у відповідній ухвалі чи рішенні у порядку, встановленому законом, вирішує питання про повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову. Разом з тим, зважаючи на те, що позивач звільнена від сплати судового збору на підставі п. 3 ч. 1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір», а також на вказані вище положення, суд вважає, що в порядку ст. 141 ЦПК України слід стягнути з відповідача на користь держави 50 відсотків судового збору. На підставі викладеного, ст. 27 Конвенції про права дитини, ст. 8 Закону України «Про охорону дитинства» та

Outcome: approved