Jurisdiction: civil
Date: 2015-03-31 00:00:00

Позивач звернулась до суду з позовом до відповідача про визнання права власності на земельні ділянки в порядку спадкування за заповітом. 16 березня 2015 року провадження по справі відкрито. З позову слідує, що [INFO] померла мати позивача [PERSON], останнім місцем проживання якої є: село Тупичів, Городнянського району, Чернігівської області. Після її смерті відкрилась спадщина за заповітом, яким вона заповіла позивачу все належне їй майно, в т.ч. земельні ділянки, розташовані на території Тупичівської та Івашківської сільських рад Городнянського району Чернігівської області, що підтверджується Державним актом на право власності на земельну ділянку серії [NUMBER] 28 листопада 2013 року позивачем була подана заява до Городнянської районної державної нотаріальної контори Чернігівської області про прийняття спадщини. Спадкоємців, які мають право на обов'язкову частку у спадщині немає. До складу спадщини [PERSON] входить земельна ділянка загальною площею 3,56 га., розташована на території Тупичівської та Івашківської сільських рад Городнянського району Чернігівської області, яка складається з земельної ділянки площею 2,98 га., склад угідь якої є рілля, кадастровий номер [NUMBER] та земельної ділянки площею 0,58 га., склад угідь якої є сіножать, кадастровий номер [NUMBER], які за життя належали їй на підставі Державного акту на право власності на земельну ділянку серії [NUMBER], підписаного головою Городнянської районної державної адміністрації Чернігівської області 15 листопада 2004 року, зареєстрованого в Книзі записів реєстрації державних актів на право власності на землю та на право постійного користування землею, договорів оренди землі за № 133. Землю згідно вищезазначеного Державного акту передано для ведення особистого селянського господарства. В грудні 2014 року позивач звернулась до нотаріальної контори за консультацією з приводу одержання свідоцтв про право на спадщину на вище вказані земельні ділянки. Під час огляду наданих позивачем документів, нотаріусом було роз'яснено позивачу, що видати свідоцтва про право на спадщину на підставі вищезазначеного Державного акту є не можливим з наступних підстав: Відповідно до Державного акту на право власності на земельну ділянку серії [NUMBER], земельні ділянки площею 2,98 га. та площею 0,58 га. розташовані на території Тупичівської та Івашківської сільських рад Городнянського району Чернігівської області, тобто розташовані на території кількох адміністративно - територіальних одиниць. Відповідно до п. 1.8 Інструкції про порядок складання, видачі, реєстрації і зберігання державних актів на право власності на земельну ділянку і право постійного користування земельною ділянкою та договорів оренди землі, затвердженої наказом Державного комітету України по земельних ресурсах № 43 від 04.05.1999, якщо земельна ділянка, що передається у власність, розташована на території кількох адміністративно - територіальних одиниць, то державний акт на право власності на земельну ділянку видається окремо на кожну частину ділянки, розташовану на території відповідної адміністративно - територіальної одиниці. Отже, на зазначені у Державному акті на право власності на земельну ділянку серії [NUMBER] земельні ділянки відповідними службами земельних ресурсів повинні видаватися два окремі Державні акти. Дана обставина є перепоною для прийняття спадщини. Представник позивача у судове засідання не з'явився, але надав письмову заяву згідно якої, просив розглянути справу в його відсуності, підтримав заявлені позовні вимоги та просив суд їх задовольнити. Відповідачі по справі - Тупичівська сільська рада Городнянського району Чернігівської області та Івашківська сільська рада Городнянського району Чернігівської області про дату, час та місце судового розгляду справи були повідомлені належним чином, представники відповідачів в судове засідання не з'явились. Сільські голови надали до суду письмові заяви з проханням розглянути справу за відсутності їх представників, проти позову не заперечують. Представники третіх осіб на стороні відповідача, яка не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору в судове засідання не з'явились, про дату, час та місце судового розгляду справи треті особи повідомлялись належним чином. Надали суду письмові заяви з проханням розглянути справу за позовом позивачів без участі їх представників. Неявка в судове засідання представника третьої особи відповідно до положень ст. 169 ЦПК України не є перешкодою для розгляду справи. Визнання відповідачем позову не суперечить закону і не порушує права, свободи і інтереси інших осіб. Відповідно до вимог частини 4 статті 174 ЦПК України у разі визнання позову відповідачем, суд за наявності підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Суд, дослідивши в судовому засіданні всі наявні матеріали справи та докази, прийшов до наступного: Відповідно до вимог ст.392 ЦК України власник майна може пред'явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою. Вивчивши матеріали справи суд вважає, що позов підлягає задоволенню. Позовні вимоги підтверджуються: свідоцтвом про смерть [PERSON] (а.с.7), заповітом (а.с.8), державним актом на право власності на земельну ділянку(копія) (а.с.10), витягом з технічної документації з нормативно грошової оцінки (а.с.12). На підставі викладеного,

Outcome: approved