Jurisdiction: civil
Date: 2015-03-24 00:00:00

Позивач звернулась до суду з даним позовом, в якому просить стягнути заборгованість по заробітній платі за період з березня по вересень 2014 року в розмірі 14875,43 грн. та моральну шкоду в розмірі 2000,00 грн. В судовому засіданні позивач [PERSON] зменшила розмір позовних вимог в частині стягнення з відповідача нарахованої премії, просила стягнути лише надбавку за високі досягнення в праці у розмірі 442,22 грн. та середній заробіток за час затримки розрахунку при звільненні за період з 14.10.2014 року по 25.03.2015 року у розмірі 22146,87 грн. Пояснила, що 13.10.2014 року була звільнена із займаної посади юрисконсульта І категорії відділу з юридичного забезпечення Промислового об'єднання «Укрпротез» згідно п. 1 ст. 40 КЗпП, цього ж дня отримала трудову книжку. При нарахуванні заробітної плати за вересень та жовтень 2014 року відповідачем не враховано та не виплачено частину заробітної плати у вигляді надбавки за високі досягнення в праці, встановленої відповідно до штатного розкладу підприємства в розмірі 682,09 грн. При цьому відповідачем не було повідомлено її про зміни діючих умов оплати праці в бік погіршення, як того вимагає чинне законодавство, а було в односторонньому порядку прийнято рішення з питань оплати праці, що погіршує умови, встановлені законодавством та колективним договором ПО «Укрпротез». У зв'язку з цим нею не отримано частину належної їй заробітної плати в розмірі 442,22 грн. Представник відповідача в судове засідання не з'явився, про день, місце та час розгляду справи повідомлявся належним чином, причини неявки суду невідомі. Відповідач у наданих до суду письмових запереченнях від 04.11.2014 року не погоджувався з вимогами позивача в частині стягнення безпідставно нарахованої премії, посилаючись на запровадження у ПО «Укрпротез» ліквідаційної комісії та повний розрахунок з позивачем відповідно до законодавства 13.10.2014 року. Суд, заслухавши позивача, дослідивши письмові докази, оцінивши їх у сукупності, приходить до наступних висновків. З 07.05.2007 року по 13.10.2014 року позивач [PERSON] працювала у Промисловому об'єднанні «Укрпротез», що підтверджується заявою про прийняття на роботу та наказом про звільнення (а.с. 4, 39). Наказом №217-к від 13.10.2014 року звільнена з посади юрисконсульта І категорії відділу з юридичного забезпечення ПО «Укрпротез» у зв'язку з ліквідацією підприємства, відповідно до п. 1 ст. 40 КЗпП України з 13.10.2014 року (а.с. 39). Після звільнення позивачу повернули належним чином оформлену трудову книжку, проте в порушення вимог ст. 116 КЗпП України, не здійснили розрахунок по заробітній платі. В період вересня-жовтня 2014 року на підприємстві діяв штатний розпис, затверджений генеральним директором ПО «Укрпротез» від 21.11.2013 року та погоджений заступником Міністра соціальної політики від 27.11.2013 року. Відповідно до вказаного розпису, заробітна плата юрисконсульта І категорії відділу з юридичного забезпечення становить 4092,48 грн. та включає посадовий оклад в розмірі 3410,40 грн. та надбавку за високі досягнення в праці в розмірі 682,08 грн. (а.с. 109-111). Порядок встановлення надбавок за високі досягнення в праці визначений колективним договором ПО «Укрпротез», а саме положенням про порядок встановлення надбавок за високі досягнення в праці працівникам апарату ПО «Укрпротез», відповідно до якого про зменшення розміру надбавок за високі досягнення в праці адміністрація підприємства зобов'язана повідомити працівників підприємства відповідно до норми ст. 103 ЗКпП України, за якою про нові або зміну існуючих умов оплати праці в бік погіршення власник повинен повідомити працівника не пізніше як за 2 місяці до їх запровадження та зміни (а.с. 94). Відповідно до ч. 1 ст. 15 Закону України «Про оплату праці», умови запровадження та розміри надбавок, доплат, премій, винагород та інших заохочувальних, компенсаційних і гарантійних виплат встановлюються підприємствами у колективному договорі з дотриманням норм і гарантій, передбачених законодавством, генерально, галузевими (міжгалузевими) територіальними угодами. Згідно ст. 103 КЗпП України, про нові або зміну діючих умов оплати праці в бік погіршення власник або уповноважений ним орган повинен повідомити працівника не пізніш як за два місяці до їх запровадження або змін. Статтею 22 Закону України «Про оплату праці» передбачено, що суб'єкти організації оплати праці не мають права в односторонньому порядку приймати рішення з питань оплати праці, що погіршують умови, встановлені законодавством, угодами і колективними договорами. З розрахункових листків за вересень та жовтень 2014 року вбачається, що позивачу нараховувалась заробітна плата без врахування надбавки, яка входить до складу заробітної плати затвердженої штатним розписом (а.с. 50-51). При цьому, як пояснила позивачка, відповідачем не було належним чином її повідомлено про зміни діючих умов оплати праці в бік погіршення, як того вимагає чинне законодавство, а було в односторонньому порядку прийнято рішення з питань оплати праці, що погіршує умови, встановлені законодавством та колективним договором ПО «Укрпротез». Відповідно до наданого позивачем [PERSON] розрахунку належна їй до виплати сума заробітної плати за вересень та жовтень 2014 року, з урахуванням надбавки за високі досягнення в праці та з належними відрахуваннями, становить 442,22 грн. (за вересень 682,08 грн. / 22 дня * 17 днів = 527,06 грн; за жовтень 682,08 грн. / 23 дня * 1 день = 29,65 грн.; 556,71 грн. - 114,49 грн. = 442,22 грн.). У відповідності до ч. 1 ст. 116, ст. 117 КЗпП України, при звільненні працівника виплата всіх сум, що належить йому від підприємства, установи, організації, провадиться в день звільнення. В разі невиплати з вини власника або уповноваженого ним органу належних звільненому працівникові сум у строки, зазначені в ст. 116 цього Кодексу, при відсутності спору про їх розмір підприємство, установа, організація повинні виплатити працівникові його середній заробіток за весь час затримки по день фактичного розрахунку. При наявності спору про розміри належних звільненому працівникові сум власник або уповноважений ним орган повинен сплатити зазначене в цій статті відшкодування в тому разі, коли спір вирішено на користь працівника. Якщо спір вирішено на користь працівника частково, то розмір відшкодування за час затримки визначає орган, який виносить рішення по суті спору. Отже, вимога позивача про стягнення частини невиплаченої заробітної плати на день звільнення у розмірі 442,22 грн. обґрунтована та підлягає задоволенню. Крім того, вимога про стягнення заборгованості на підставі ст. 117 КЗпПУ за час затримки виплати заборгованості за період з дня звільнення по день розгляду справи, також підлягає задоволенню. Відповідно до довідки ПО «Укрпротез» про середню заробітну плату від 14.10.2014 року середньоденна заробітна плата становить 195,99 грн (а.с. 40). Згідно п. 20 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 13 від 24.12.1999 року, установивши при розгляді справи про стягнення заробітної плати у зв'язку із затримкою розрахунку при звільненні, що працівникові не були виплачені належні йому від підприємства, установи, організації суми в день звільнення, коли ж він у цей день не був на роботі, - наступного дня після пред'явлення ним роботодавцеві вимог про розрахунок, суд на підставі ст.117 КЗпП стягує на користь працівника середній заробіток за весь період затримки розрахунку, а при непроведенні його до розгляду справи - по день постановлення рішення, якщо роботодавець не доведе відсутності в цьому своєї вини. Сама по собі відсутність коштів у роботодавця не виключає його відповідальності. Тобто, з дня звільнення працівника з роботи по день постановлення рішення, затримка розрахунку з 14.10.2014 року по 25.03.2015 року, складає 113 робочих дні. Отже, беручи до уваги розрахунок позивача [PERSON], загальний розмір середнього заробітку за час затримки до 25.03.2015 року складає: 195,99 грн. * 113 днів (кількість робочих днів за період прострочення) = 22146,87 грн. Відповідно до ст. 88 ЦПК України, з відповідача на користь держави підлягає стягненню судовий збір у розмірі 243,60 грн. На підставі викладеного,

Outcome: approved