Jurisdiction: civil
Date: 2020-04-05 00:00:00

Позивач звернулась в суд з позовом до відповідача про стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини, мотивуючи тим, що з відповідачем перебувала у шлюбі, який було розірвано рішенням Івано-Франківського міського суду від 09.12.2013 року. Від шлюбу у сторін є спільна дитина - [PERSON] , [INFO] , який проживає з матір`ю. Позивач вказує на те, що перед розірванням шлюбу, сторони, в добровільному порядку, домовилися про сплату аліментів 1200 гривень щомісячно, але відповідач домовленості своєї частково не дотримав і в розрахунках, проведених позивачем, протягом минулих 6 років відповідач не виплатив 52750 гривень, тому позивач просить стягнути з відповідача зазначену суму - 52750 гривень у примусовому порядку. Позивачці важко одній утримувати дитину. Відповідач має можливість утримувати дитину, є працездатний, в минулому відповідач працював експертом оцінки майна, а на даний час працює перевізником Івано-Франківськ - Прага, а тому може сплачувати аліменти. За таких обставин позивач просила суд: стягувати аліменти з відповідача в розмірі по 2000,00 грн. щомісячно, починаючи від дня пред`явлення позову; а також просила стягнути з відповідача у примусовому порядку 52750 гривень за минулі 6 років. Позивач в судове засідання не з`явилася, подала заяву про розгляд справи у її відсутності, позовні вимоги підтримала, просила позов задовольнити в повному обсязі (а.с.25). Відповідач в судове засідання не з`явився, подав заяву про розгляд справи без його участі, позовні вимоги визнав частково. У своєму відзиві на позов відповідач просив повністю відмовити у задоволенні позовної вимоги про стягнення з нього у примусовому порядку аліментів у розмірі 52750 гривень за минулі 6 років, оскільки по мірі своєї фінансової можливості надсилав періодично кошти позивачу на утримання спільної дитини. Позивач раніше до нього офіційно не зверталася з вимогою стягнення аліментів, а тому вважає такі вимоги позивача необгрунтованими, незаконними і такими, що не підлягають до задоволення. З приводу іншої позовної вимоги щодо стягнення аліментів на користь [PERSON] 2008 р.н., по 2000,00 грн. щомісячно, починаючи від дня пред`явлення позову до досягнення дитиною повноліття, то у цій частині позов визнав частково в розмірі 1100 гривень. Просив суд звернути увагу, що він створив нову сім`ю, у якій у нього народився ще один син - [PERSON] , [INFO] . Враховуючи, що прожитковий мінімум на дитину з 1 січня 2020 року становить 2218 гривень, який у рівній мірі мають забезпечити, як батько так і матір, тому просив суд стягувати з нього по 1100 гривень щомісячно до досягнення дитиною повноліття. (а.с.32-34). Відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК Україниу разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Дослідивши матеріали справи, судом встановлено наступне. [PERSON] та [PERSON] є батьками [PERSON] , [INFO] , що підтверджується копією свідоцтва про народження виданого відділом реєстрації актів цивільного стану Івано-Франківського міського управління юстиції 06.11.2008 року, серія [NUMBER] , про що зроблено актовий запис за № 2454 (а.с.5). Положеннями ст. 180 Сімейного кодексу України визначено, що батьки зобов`язані утримувати своїх неповнолітніх дітей до досягнення ними повноліття. Відповідно до ст. 1, 2 Закону України «Про охорону дитинства» батьки зобов`язані забезпечити дітям умови для достатнього фізичного, духовного та культурного розвитку. В силу дії ч. 3 ст. 181 Сімейного кодексу України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. За приписами ч. 2 ст. 182 цього кодексу мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, за винятком випадків, передбачених статтею 184 цього Кодексу. Відповідно до частин 1, 2 статті 27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована постановою Верховної Ради України № 789-ХІІ від 27 лютого 1991 року та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Статтею 182 СК України, встановлено, що при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Відповідно до статті 7 Закону України «Про державний бюджет України на 2020 рік» прожитковий мінімум для дітей віком від 6 до 18 років: з 1 січня 2020 року - 2218 гривень, з 1 липня - 2318 гривень, з 1 грудня - 2395 гривень. При визначенні розміру аліментів суд відповідно до ст. 182 Сімейного кодексу України враховує, що відповідач працездатний, позов визнав у розмірі по 1100 гривень щомісячно, а також те, що має на утриманні ще одного неповнолітнього сина. Враховуючи матеріальне становище сторін та те, що обов`язок утримувати дитину є рівною мірою обов`язком як матері, так і батька, інтереси дитини при визначенні розміру аліментів, виходячи з принципів розумності та справедливості, суд дійшов висновку, що позов слід задовольнити та стягувати з відповідача на користь позивача аліменти на утримання дитини [PERSON] , [INFO] в твердій грошовій сумі по 1700,00 гривень щомісячно до досягнення нею повноліття. Відповідно до вимог ст. 191 Сімейного кодексу України, аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову. Тому стягнення аліментів слід розпочати з дня коли позивач звернулась із позовом до суду - 03 січня 2020 року. Щодо вимоги про стягнення 52750,00 грн. аліментів за попередні періоди, то враховуючи копії квитанцій, що долучені до відзиву відповідачем на загальну суму 11700,00 грн. суд вважає вимоги позивача про стягнення з відповідача 52750,00 грн. в повній мірі не доведеними, а відтак і такими, що не підлягають до задоволення. Розподіл судових витрат підлягає згідно із ст. 141 ЦПК України. Тому з відповідача слід стягнути 840 гривні 80 коп. судового збору на користь держави. На підставі ст. 180-182, 190, 191 СК України, ст. 1, 2 Закону України «Про охорону дитинства»

Outcome: partial