Jurisdiction: civil
Date: 2014-07-27 00:00:00

Позивач звернулась до суду з позовом, в якому просить стягувати щомісячно з відповідача на її користь аліменти на утримання неповнолітнього сина [PERSON], [INFO] в розмірі 1/4 частини від всіх видів заробітку (доходу) до досягнення сином повноліття; стягувати щомісячно аліменти з відповідача на утримання позивача в розмірі 1/4 частини від всіх видів заробітку (доходу) до досягнення [PERSON], [INFO], трьох років. В обґрунтування позову зазначила, що вона перебуває з відповідачем у зареєстрованому шлюбі з 17.11.2011 року. Від шлюбу у сторін народився син - [PERSON], [INFO], який проживає з позивачем. Починаючи з лютого 2014 року і на теперішній час, відповідач участі у вихованні дитини не приймає, матеріальної допомоги на утримання сина не надає. Угоди про добровільну сплату аліментів між сторонами не досягнуто. Стан здоров'я та матеріальне становище відповідача дозволяють утримувати сина. Крім того, зазначила, що на даний час вона перебуває у декретній відпустці по догляду за сином та не має матеріальної можливості утримувати дитину самостійно. В судовому засіданні позивач позовні вимоги підтримала в повному обсязі, просила задовольнити позов. Пояснила, що проживає разом з батьками, не працює, оскільки знаходиться в декретній відпустці, не має можливості утримувати сина самостійно, відповідач допомоги на її утримання, а також утримання сина, не надає. В судовому засіданні відповідач позов визнав частково. Зазначив, що працює офіційно в охоронному агентстві «НІКА», інших дітей на утриманні немає. Пояснив, що не заперечує сплачувати аліменти на утримання неповнолітнього сина в розмірі 1/4 частки зі всіх видів його заробітку. Щодо виплати аліментів на утримання позивача, позовні вимоги визнав частково, пояснивши, що не має матеріальної можливості сплачувати також 1/4 частину зі всіх видів заробітку на утримання позивачки. Зазначив, що може сплачувати аліменти на утримання сина та позивачки в загальному розмірі 35% від заробітної плати. Суд, заслухавши осіб, які беруть участь у справі, дослідивши матеріали справи, приходить до висновку, що вимоги позивача підлягають частковому задоволенню з огляду на наступне. Судом встановлені наступні факти та відповідні ним правовідносини. Згідно Свідоцтва про шлюб серії [NUMBER], між [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO] 17.11.2011 року Відділом державної реєстрації актів цивільного стану по м. Харкову Харківського міського управління юстиції укладено шлюб, актовий запис за № 1998. Після реєстрації шлюбу позивачу присвоєно прізвище - [PERSON]. Згідно Свідоцтва про народження серії [NUMBER], виданого 14.08.2012 року Московським відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Харківського міського управління юстиції, актовий запис за № 1206, відповідач [PERSON] є батьком [PERSON], [INFO]. Згідно довідки з місця проживання про склад сім'ї та прописку, виданої КП «Жилкомсервіс» 24.06.2014 року № 1703, [PERSON], [INFO], проживає та зареєстрований разом з позивачем за адресою: [ADDRESS]. Відповідно до ст.ст. 180, 181, 182 СК України, батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. При визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров'я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 4) інші обставини, що мають істотне значення. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, за винятком випадків, передбачених статтею 184 цього Кодексу. Згідно ст. 8 Закону України «Про охорону дитинства» кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України. Згідно з ч.2 ст. 182 СК України мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Крім того, відповідно до ч. 2 ст. 84 СК України, дружина з якою проживає дитина, має право на утримання від чоловіка - батька дитини до досягнення дитиною трьох років. В судовому засіданні судом було роз'яснено особам, які беруть участь у справі, їх процесуальні права та обов'язки, в тому числі роз'яснено положення ст. 10, 11, 60 ЦПК України, згідно яких суд розглядає цивільні справи на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, та кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Позивач в судовому засіданні зазначила, що крім офіційного доходу, який отримує відповідач, він також має додатковий не офіційний заробіток, а тому має можливість також сплачувати аліменти на її утримання в розмірі ? частини зі всіх видів заробітку. Всупереч вимог ст. 10, 60 ЦПК України будь-яких доказів на підтвердження вказаних вище обставин позивачем суду не надано. З урахуванням вищевказаного, враховуючи визнання відповідачем позову в частині стягнення аліментів на утримання неповнолітнього сина, суд вважає за можливе стягнути з відповідача на користь позивача аліменти на утримання їх малолітнього сина [PERSON], [INFO], в розмірі 1/4 (однієї четвертої) частки з усіх видів його заробітку (доходу) щомісячно, але не менше 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи стягнення з 26.06.2014 року і до досягнення [PERSON], [INFO], повноліття. Крім того, суд частково задовольняє вимоги позивача щодо стягнення з відповідача аліментів на її утримання в розмірі 1/6 (однієї шостої) частки з усіх видів його заробітку (доходу) щомісячно, починаючи стягнення з 26.06.2014 року і до досягнення [PERSON], [INFO], віку трьох років. Відповідно до ст. 191 Сімейного кодексу України аліменти присуджуються від дня пред'явлення позову, тобто з 26 червня 2014 року. У відповідності до п.1 ч.1 ст. 367 ЦПК України, суд допускає негайне виконання рішення у межах суми платежу за один місяць. Згідно п. 3 ч. 1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір» позивачі звільняються від сплати судового збору за подання позовів про стягнення аліментів. Відповідно до ч. 3 ст. 88 ЦПК України якщо позивача, на користь якого ухвалено рішення, звільнено від сплати судового збору, він стягується з відповідача в дохід держави пропорційно до задоволеної чи відхиленою частини вимог. Враховуючи, що розмір судового збору по вказаній справі складає 243,60 грн., вказаний судовий збір підлягає стягненню с відповідача. Роз`яснити сторонам, що розмір аліментів, визначений за рішенням суду або за домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених Сімейним кодексом України.

Outcome: partial