Jurisdiction: civil
Date: 2014-12-10 00:00:00

Позивач звернулась до суду з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання малолітніх дітей. Свою позовну вимогу мотивує тим, що 29 квітня 2006 року між позивачем та відповідачем, був укладений шлюб, який був зареєстрований у відділі реєстрації актів цивільного стану по місту Синельникове Синельниківського міськрайонного управління юстиції Дніпропетровської області, про що в книзі реєстрації актів про одруження вчинено запис за № 55. За час перебування в шлюбі, мають двох спільних дітей: дочку [PERSON], [INFO], та сина - [PERSON], [INFO], які постійно проживають з позивачем. З червня місяця 2014 року відповідач проживає окремо від позивача та дітей. Позивач самостійно, власними силами, намагається матеріально забезпечити, доглядати та виховувати малолітніх дітей, а також виконувати всі інші обов'язки, покладені на неї законом та необхідні для належного утримання дітей. Відповідач, який проживає окремо від малолітніх дітей ухиляється від виконання свого обов'язку щодо їх утримання, матеріально своїм дітям майже не допомагає, участі у їх вихованні не приймає та не виконує жоден із тих обов'язків, які покладені на нього законом як на батька дітей. Відповідач не отримує регулярного офіційної заробітної плати, тому позивач просить визначити аліменти на утримання малолітніх дітей у твердій грошовій сумі. Просить стягнути з [PERSON] на її користь аліменти малолітніх дітей: [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO], в твердій грошовій сумі у розмірі 2000 грн. щомісячно з моменту звернення до суду з цим позовом до досягнення дітьми повноліття. До початку попереднього судового засідання позивач надала суду заяву про розгляд справи в її відсутності, свої позовні вимоги підтримала в повному обсязі та просила їх задовольнити. Відповідач до початку попереднього судового засідання надав заяву про слухання справи в його відсутності, позов визнав частково, згоден сплачувати аліменти в сумі 1000 грн. Згідно ч.4 ст. 130 ЦПК України ухвалення у попередньому судовому засіданні рішення у разі відмови від позову, визнання позову, укладення мирової угоди проводиться в порядку, встановленому статтями 174 і 175 цього Кодексу. При визнанні позову суд ухвалює рішення в порядку, встановленому ст.174 ЦПК України. Згідно з ч.4 ст.174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Суд, дослідивши матеріали справи та оцінивши їх у сукупності, прийшов до наступного висновку. Згідно копії свідоцтва про шлюб серії [NUMBER] виданого 29 квітня 2006 року відділом реєстрації актів цивільного стану по місту Синельникове Синельниківського міськрайонного управління юстиції Дніпропетровської області 29 квітня 2006 року було зареєстровано шлюб між [PERSON] та [PERSON], актовий запис № 55. Згідно свідоцтва про народження [PERSON] [INFO], серія [NUMBER], та свідоцтва про народження [PERSON], [INFO], серія [NUMBER] встановлено, що їх батьками є сторони у справі. Згідно довідки про склад сім'ї, виданої квартальним комітетом № 20 від 17.09.2014 року, [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO] проживають разом зі своєю матір'ю - [PERSON], [INFO]. Згідно вимог ст. 180 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Способом виконання батьками цього обов'язку відповідно до ч. 3 ст. 181 СК України є в тому числі й присуджені за рішенням суду кошти (аліменти) у частці від доходу матері, батька, і ( або ) у твердій грошовій сумі. В ч.1 ст. 179 СК України аліментами, які одержані для утримання дитини, є власністю того з батьків, на ім'я кого вони виплачуються, і мають використовуватись за цільовим призначенням. При визначенні розміру аліментів враховується наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, стан здоров'я дитини, т. ін., мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, що передбачено ст. 182 СК України. Згідно ч.1 ст.191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову. Частиною 1 ст.184 СК України передбачено, що якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, частину доходу одержує в натурі, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення, суд за заявою платника або одержувача може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Відповідно ч.3 ст. 183 СУ України, якщо після досягнення повноліття найстаршою дитиною ніхто з батьків не звернувся до суду з позовом про визначення розміру аліментів на інших дітей, аліменти стягуються за вирахуванням тієї рівної частки, що припадала на дитину, яка досягла повноліття. У зв'язку з викладеними обставинами, а також враховуючи майновий стан відповідача, який є мінливим та нерегулярним, а також враховуючи що інших неповнолітніх дітей на утриманні не має, зобов'язань по виконавчим документам також не має, є працездатним, а тому суд вважає можливим визначити аліменти на утримання дітей в твердій грошовій сумі в розмірі 1000 грн. щомісячно до досягнення старшою дитиною повноліття. Таким чином, суд, враховуючи вищевикладене, приходить до висновку, що позовні вимоги необхідно задовольнити частково. Відповідно до ч.3 ст. 88 ЦПК України, якщо позивача, на користь якого ухвалено рішення, звільнено від сплати судового збору, він стягується з відповідача в дохід держави пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог. На підставі викладеного, ст. ст. 179, 180, 181, 182, 184, 191 СК України,

Outcome: partial