Jurisdiction: civil
Date: 2017-10-17 00:00:00

Позивач звернулась до суду з позовом до відповідача про розірвання шлюбу, який був зареєстрований 25.02.2014 року Відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Липовецького районного управління юстиції у Вінницькій області, актовий запис № 7. У позові позивач вказує, що спільне життя з відповідачем не склалось через різні характери та погляди на сімейне життя, на грунті чого виникали різні непорозуміння, у зв'язку із чим вони припинили спільне проживання, шлюбних стосунків не підтримують, спільну дитину, яка народилась [INFO] року [PERSON] не виховують. Позивач вважає, що збереження шлюбу суперечить її інтересам, тому просить суд розірвати шлюб із відповідачем, та вирішити питання про стягнення судових витрат. В судове засідання позивач не з'явилась, подала заяву в якій просила позов задоволити, розглянути справу у її відсутність. Після розірвання шлюбу просить відновити дошлюбне прізвище «[PERSON]» . Відповідач в судове засідання не з'явився, будучи належним чином оповіщений про день та час розгляду справи. Клопотання про розгляд справи у його відсутність до суду не направив. 18.10.2017 року судом було постановлено ухвалу про заочний розгляд справи. Ураховуючи те, що позивач скористалась наданими їй ч.2 ст.158 ЦПК України правами, заявляти клопотання про розгляд справи у її відсутності, тому суд проводить розгляд справи в даному судовому засіданні, на підставі зібраних у справі доказів, при заочному розгляді, не здійснюючи фіксацію судового засідання технічними засобами. Дослідивши матеріали справи, повно з'ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об'єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, судом встановлено, що сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі, в підтвердження чому є свідоцтво про шлюб (а.с. 5). Мають у шлюбі спільну дитину [PERSON], [INFO] (а.с.6). Позивач не бажає зберігати сім'ю, має стійке волевиявлення до припинення шлюбу. Відповідач на пропозицію суду надану йому в ухвалі від 28.09.2017 року не висловив жодних заперечень щодо припинення шлюбу. Відповідно до ст. 24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Дружина та чоловік зобов'язані спільно піклуватися про побудову сімейних відносин між собою та іншими членами сім'ї на почуттях взаємної любові, поваги, дружби, взаємодопомоги. Дружина та чоловік відповідальні один перед одним, перед іншими членами сім'ї за свою поведінку в ній (ч.ч.1, 3 ст.55 СК України). Відповідно до ст. 112 СК України суд з'ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Суд враховує, що сім'я є добровільним союзом двох людей, отож небажання сторін зберегти шлюб є підставою для його припинення, отож для задоволення позову. Згідно ст. 113 СК України, суд відновлює позивачці, за її проханням, дошлюбне прізвище - «[PERSON]». Відповідно до ст.88 ч. 1 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягають стягненню понесені ним та документально підтверджені судові витрати. На підставі ст.ст.104, 105, 110, 112, 113 СК України,

Outcome: approved