Jurisdiction: civil
Date: 2016-10-20 00:00:00

Позивач звернувся у листопаді 2012 року до суду із позовною заявою до відповідачів про стягнення заборгованості за кредитним договором. В обґрунтування своїх позовних вимог в позовній заяві позивач посилався на те, що 12.12.2005 року між ним та [PERSON]Г було укладено кредитний договір № МІ-235-05, згідно якого останній отримав кредит у розмірі 80000 грн., зі сплатою відсотків за користування кредитними коштами у розмірі 24,00% на рік з кінцевим терміном повернення 12.12.2008 року. Вимоги до відповідача що випливають із вказаного кредитного договору, були забезпечені шляхом укладання з відповідачем ПАТ «А-Банк» та відповідачами [PERSON], [PERSON] договорів поруки. Відповідач [PERSON] зобовязання за кредитним договором належним чином не виконував, у звязку з чим виникла заборгованість станом на 16.11.2012 року у розмірі 122770,57 грн., що складається з: 20318 грн. - заборгованість за кредитом, 51109,78 грн. заборгованість по процентам за користування кредитом, 51342,79 грн. пеня за несвоєчасність виконання зобовязань за договором. Просив стягнути з відповідачів [PERSON], [PERSON], [PERSON] на користь позивача заборгованість за кредитним договором № МІ-235-05 від 12.12.2005 року у розмірі 112770,57 грн., судові витрати, та стягнути солідарно з відповідачів суму у розмірі 10000 грн. Заочним рішенням Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 12.12.2012 року позовні вимоги ПАТ КБ «Приватбанк» були задоволені частково. Ухвалою суду від 18.04.2016 року заочне рішення суду від 12.12.2012 року було скасовано та справу призначено до розгляду у загальному порядку. Представник ПАТ КБ «Приватбанк» при новому розгляді справи подала до суду заяву про розгляд справи без її участі. Відповідачі у судове засідання не зявилися. Повідомлені належним чином. Причину неявки суду не повідомили. Представник відповідача [PERSON] подав до суду клопотання, в якому просив закрити провадження у справі в частині позовних вимог щодо стягнення з [PERSON], [PERSON], [PERSON] боргу за кредитним договором № МІ-235-05 від 12.12.2005 року нарахованого станом на 19.01.2009 року, в частині позовних вимог щодо стягнення з [PERSON], [PERSON], [PERSON] боргу за кредитним договором № МІ-235-05 від 12.12.2005 року нарахованого за період з 19.01.2009 року відмовити за безпідставністю, в частині позовних вимог до ПАТ «Акцент-Банк» залишити на розсуд суду. Представник позивача не заперечувала проти розгляду справи без участі відповідачів. Суд, вивчивши матеріали справи, вважає, що позовні вимоги не підлягають задоволенню, виходячи з наступного. Судом встановлено, що між ПАТ КБ «Приватбанк» та [PERSON] було укладено кредитний договір № МІ-235-05 від 12.12.2005 року. За даним кредитним договором [PERSON] отримав кредит у розмірі 80000 грн., зі сплатою відсотків за користування кредитними коштами у розмірі 24,00% на рік з кінцевим терміном повернення 12.12.2008 року. Зобовязання за вказаним кредитним договором були забезпечені шляхом укладання договорів поруки з відповідачами [PERSON] від 13.12.2005 року №МІ-235/01-05, [PERSON]М від 13.12.2005 року № МІ-235/02-05. Як вбачається з матеріалів справи, рішенням Корольовського районного суду м. Житомира від 19.01.2009 року було стягнуто в солідарному порядку з [PERSON], [PERSON] та [PERSON] на користь ЗАТ КБ «Приватбанк» заборгованості у розмірі 49485,07 грн., судові витрати та розірвано кредитний договір № МІ-235-05 від 12.12.2005 року, укладений між ЗАТ КБ «Приватбанк» та [PERSON]. Відповідно до ч. 3 ст. 61 ЦПК України обставини, встановлені судовим рішенням у цивільній, господарській або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді інших справі, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини. У відповідності зі ст. 11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Згідно ч. 1 ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. Оскільки рішенням Корольовського районного суду м. Житомира від 19.01.2009 року було стягнуто в солідарному порядку з [PERSON], [PERSON] та [PERSON] на користь ЗАТ КБ «Приватбанк» заборгованості, яка виникла станом на 07.05.2008 року, позивач не надав розрахунку заборгованості за період з 07.05.2008 року по 19.01.2009 року, кредитний договір № МІ-235-05 від 12.12.2005 року, укладений між ЗАТ КБ «Приватбанк» та [PERSON] було розірвано рішенням суду від 19.01.2009 року, суд позбавлений можливості визначити наявний розмір заборгованості. Виходячи з вищевикладеного, суд не вбачає підстав для задоволення позовних вимог. Щодо заявлених позовних вимог про стягнення з ПАТ «А-Банк» за договором поруки № 167 від 20.10.2010 року заборгованості за кредитним договором № МІ-235-05 від 12.12.2005 року, суд вважає їх безпідставними, оскільки даний договір поруки було укладено після закінчення дії основного договору, тому даний договір поруку є нікчемним. Відповідно до ст. 88 ЦПК України судові витрати з відповідачів не стягуються.

Outcome: dismissed