Jurisdiction: civil
Date: 2020-07-01 00:00:00

Позивач звернулась в суд із позовом, де зазначила, що 11 липня 2018 року вона сплатила пайовий внесок на розрахунковий рахунок відповідача у сумі 550 776 (п`ятсот п`ятдесят тисяч сімсот сімдесят шість) гривень, що є еквівалентною сумі 20 926 (двадцять тисяч дев`ятсот двадцять шість) доларів США. Так позивач виконала свої зобов`язання перед відповідачем, визначені пунктом 2.1 Договору пайової участі в будівництві №4/8 від 9 липня 2018 року, як пайовик у повному обсязі і в термін, визначений пунктом 2 Додатку 1 до Договору. Згідно з пунктом 3.4 Договору відповідач зобов`язаний був здати в експлуатацію об`єкт у термін до 30 грудня 2018 року та передати за актом приймання-передачі позивачу квартиру за будівельним номером 8 загальною проектною площею 51.96 м. кв. на З поверсі у 4 під`їзді відокремленої частини «В» 9 поверхового будинку за адресою [ADDRESS] . Станом на 27 грудня 2019 року свої зобов`язання відповідач не виконав. Згідно з пунктом 4.1 Договору за невиконання зобов`язань за Договором відповідач несе відповідальність відповідно до чинного законодавства України. Будинок на даний час в експлуатацію не зданий, і при цьому ніякі обставини непереборної сили не настали. Протягом двадцяти днів з дня отримання надісланого позивачем претензійного листа від 25 листопада 2019 року відповідач відповіді не надав. Відповідно ст.ст. 526, 530, 610, ч. 1 ст. 612 Цивільного кодексу України (ЦК України) зобов`язання повинні виконуватись належним чином, у встановлений термін, відповідно до умов договору та вимог чинного законодавства. Порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 611 ЦК України у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема, сплата неустойки. За змістом ст. 629 ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами. Останній день строку, зазначеного у п. 3.4 Договору, сплив 30 грудня 2018 року, а отже, на думку позивача, з цієї дати виникло право вимоги щодо отримання пені від відповідача згідно з пунктом 4.1 Договору відповідно до чинного законодавства України. Зокрема, відповідач повинен сплатити позивачі пеню у розмірі, що обчислюється від суми простроченого платежу та не може перевищувати подвійної облікової ставки Національного банку України, що діяла у період, за який сплачується пеня, відповідно до статті 3 Закону України «Про відповідальність за несвоєчасне виконання грошових зобов`язань» від 22.11.1996 року № 543/96-ВР. З урахуванням вищевикладеного, позивач просить стягнути з відповідача пеню за період з 01.01.2019 року по 31.12.2019 року у розмірі 187 037,48 грн. У поданому відзиві на позовну заяву відповідач зауважує, що позовні вимоги є необґрунтованим, оскільки Договором пайової участі в будівництві № 4/8 від 09 липня 2018 року не визначено про сплату відсотків, пені за порушення стороною умов договору. Згідно з п. 3 ч. 1 ст. 611 ЦК України у разі порушення зобов`язання настають наслідки, встановлені договором або законом, зокрема сплата неустойки. Статтею 549 ЦК України встановлено, що неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше : які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання. Формами неустойки є штраф і пеня. Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов`язання (п. 2 ст. 549 ЦК України). Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконання грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання (п. 3 ст. 549 ЦК України). Сторони можуть домовитися про збільшення або зменшення встановленого з розміру пені, зазначивши про це в договорі. Так, в договорі пайової участі в будівництві № 4/8 від 09 липня 2018 року, укладеного між Обслуговуючим кооперативом «Житловий комплекс «Олімп» в голови кооперативу [PERSON] та асоційованим членом кооперативу [PERSON] , відсутні умови щодо пені стягнення у разі порушення зобов`язання. Вказане питання ніяким чино узгоджено сторонами. Пунктом 4 Договору пайової участі в будівництві № 4/8 від 09 липня 2018 визначено відповідальність сторін. Так п. 4.1 Договору встановлено, що за невиконання, неналежне виконання зобов`язань за цим Договором сторони несуть відповідач відповідно до чинного законодавства України. Оскільки умовами договору, а також будь-яким нормативним актом при виниклому спорі не передбачено можливість нарахування неустойки саме у зазначеному позивачем розмірі, а норма, на яку посилається позивач, визначає лише максимальні межі відповідальності за загальним правилом, пред`явлені вимоги є безпідставними. В судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримала з підстав, наведених у поданих заявах по справі. Уточнила, що вимоги пред`явлено до обслуговуючого кооперативу в особі його голови. Представник відповідача просила відмовити у задоволенні позову. Судом встановлено наступні обставини. 09.07.2018 року між позивачем [PERSON] та Обслуговуючим кооперативом «Житловий комплекс «Олімп» в особі голови кооперативу [PERSON] укладено договір пайової участі в будівництві № 4/8, за умовами якого кооператив зобов`язався організувати і забезпечити будівництво об`єкту та здачу його в експлуатацію, передати пайовику ( [PERSON] ) у власність квартиру, обумовлену договором. Відповідно до п.2.1. договору загальний розмір пайового внеску становить 550776,00 грн. Згідно з п. 3.4 Договору відповідач зобов`язаний здати в експлуатацію об`єкт у термін до 30 грудня 2018 року та передати актом приймання-передачі позивачці квартиру , яка, відповідно до додатку № 2 до договору, обліковується за номером 8 на 3 поверсі. Позивачем на виконання умов договору здійснено внесення грошових коштів в сумі 550 776 гривень, що підтверджується дослідженими квитанціями, не заперечується учасниками. Сторони також визнали, що станом на 30.12.2018 року будинок не було прийнято в експлуатацію. Відповідно до\~ч.ч.\~2,\~3\~ст.\~11\~ЦК України\~\~підставами виникнення\~цивільних прав\~та обов`язків,\~зокрема,\~є: договори\~та інші\~правочини. Цивільні права та обов`язки можуть виникати безпосередньо з актів цивільного законодавства. Згідно з ч.1 ст. 626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. За змістом ч.ч.1. 2 ст. 509 ЦК України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від вчинення певної дії (негативне зобов`язання), а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Зобов`язання виникають з підстав, встановлених\~статтею 11\~цього Кодексу. Положеннями ст. 610 ЦК України передбачено, що порушенням зобов`язання є невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання. Відповідно до ст. 611 ЦК України у разі порушення зобов`язання настають п наслідки встановлені законом або договором зокрема відшкодування збитків та моральної шкоди. Статтею 549 ЦК України встановлено, що неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання. Формами неустойки є штраф і пеня. Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов`язання (п. 2 ст. 549 ЦК України). Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконання грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання (п. 3 ст. 549 ЦК України). Згідно з\~п.п.\~2.1\~п.2\~постанови Пленуму\~Вищого господарського\~України за\~№ 14\~від 17.12.2013р.\~«Про деякі\~питання практики\~застосування законодавства\~про відповідальність\~за порушення\~грошових зобов`язань»\~якщо у\~вчиненому сторонами правочині розмір та базу нарахування пені не визначено або вміщено умову (пункт), що пеня нараховується відповідно до чинного законодавства, суму пені може стягнуто лише в разі, якщо обов`язок та умови її сплати визначено п законодавчим актом. З дослідженого в судовому засіданні змісту договору пайової участі в будівництві №4/8 від 09 липня 2018 вбачається, що умови про сплату відсотків, пені за порушення стороною взятих на себе зобов`язань відсутні. Так само, не є визначеним будь-яким спеціальним нормативним актом порядок нарахування пені у вищевказаних відносинах сторін. З огляду на викладене, підстави для задоволення позовних вимог відсутні. З приводу зазначеного у відповіді на відзив зауважень позивача про необхідність стягнення суми пені на підставі ст. 10 Закону України «Про захист прав споживачів» суд зазначає. Відповідно до ч.3 ст. 49 ЦПК України до закінчення підготовчого засідання позивач має право змінити предмет або підстави позову шляхом подання письмової заяви. У справі, що розглядається за правилами спрощеного позовного провадження, зміна предмета або підстав позову допускається не пізніше ніж за п`ять днів до початку першого судового засідання у справі. При цьому, під предметом позову розуміється певна матеріально-правова вимога позивача до відповідача, стосовно якої позивач просить прийняти судове рішення. Підставу позову становлять обставини, якими позивач обґрунтовує свої вимоги щодо захисту права та охоронюваного законом інтересу. Відтак зміна предмета позову означає зміну вимоги, з якою позивач звернувся до відповідача, а зміна підстав позову - це зміна обставин, на яких ґрунтується вимога позивача. Відповідь на відзив направлена позивачем у строк, що є меншим 5 днів до визначеної дати проведення судового засідання в порядку спрощеного позовного провадження. При цьому, суд вважає необхідним звернути увагу на наступному. Правовідносини між будівельною компанією (виробник) й фізичною особою (споживач, замовник) - це угода про послугу - будівництво житла. За характером ці правовідносини подібні до положень ст. 875\~ЦК. За договором будівельного підряду підрядник зобов`язується збудувати і здати у встановлений строк об`єкт або виконати інші будівельні роботи відповідно до проектно-кошторисної документації, а замовник зобов`язується надати підрядникові будівельний майданчик (фронт робіт), передати затверджену проектно-кошторисну документацію, якщо цей обов`язок не покладається на підрядника, прийняти об`єкт або закінчені будівельні роботи та оплатити їх. Ураховуючи, що в\~п. 22 ст. 1 Закону № 1023-XII\~визначено, що споживач - фізична особа, яка придбаває, замовляє, використовує або має намір придбати чи замовити продукцію для особистих потреб, безпосередньо не пов`язаних із підприємницькою діяльністю або виконанням обов`язків найманого працівника, зауваження про те, що цей Закон регулює правовідносини між будівельною компанією й громадянами щодо будівництва житла для власних потреб, за умови відсутності спеціального нормативного акту, є правильним. Відповідно до ч.5 ст. 10 Закону України «Про захист прав споживачів» у разі коли виконавець не може виконати (прострочує виконання) роботу (надання послуги) згідно з договором, за кожний день (кожну годину, якщо тривалість виконання визначено у годинах) прострочення споживачеві сплачується пеня у розмірі трьох відсотків вартості роботи (послуги), якщо інше не передбачено законодавством. У разі коли вартість роботи (послуги) не визначено, виконавець сплачує споживачеві неустойку в розмірі трьох відсотків загальної вартості замовлення. Оскільки Закон України «Про захист прав споживачів» направлений на врегулювання взаємовідносин споживача та виконавця в сфері побутових запитів громадян, що виявляє, по-перше, обмежене коло задіяних учасників, по-друге, співмірні із вартісними оцінками побутових виробів (послуг) та термінів їх виконання заходи відповідальності, зокрема у вигляді сплати трьох відсотків від вартості робіт за кожен день прострочення виконання зобов`язання, застосування положень ст. 10 Закону України «Про захист прав споживачів» до спірних відносин у сфері будівництва житла, де контрагентами виконавця можуть виступати декілька (десятки) пайовиків, не може вважатись вірним. В даному випадку відносини сторін врегульовано спеціальними нормативними актами: ст.ст. 875-886 ЦК України, а також умовами договору, який, як зауважувалось вище, не містить положень про нарахування та сплати пені внаслідок прострочення виконання зобов`язання. З огляду на викладене, суд відмовляє у задоволенні позову.

Outcome: dismissed