overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2015-04-28 00:00:00

Позивач звернулась до суду з позовом, в якому просить розірвати шлюб з відповідачем, мотивуючи тим, що 19.02.2009 року між нею та відповідачем було зареєстровано шлюб. У шлюбі в сторін народилась донька [PERSON], [INFO]. Спільне життя з відповідачем не склалося. Шлюбні відносини між ними фактично припинені з січня 2014 року. Примирення між ними не можливе. Просить позов задовільнити. Позивач в судовому засіданні позов підтримала, дала пояснення аналогічні доводам, викладеним у позові. Просить позов задоволити. Відповідач в судовому засіданні позов визнав, окрім вимог щодо стягнення з нього судових витрат. Дослідивши матеріали справи, заслухавши пояснення сторін, оцінивши докази в їх сукупності, суд вважає, що позов підлягає до задоволення з наступних підстав. Згідно ст.110 СК України позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя. Як вбачається з матеріалів справи сторони перебувають в зареєстрованому шлюбі з 19.02.2009 року, що підтверджується свідоцтвом про шлюб /а.с.10/. Згідно ст.112 СК України, суд з'ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя. В судовому засіданні встановлено, що сторони не проживають разом, не ведуть спільного господарства, не підтримують подружніх відносин. В судовому засіданні також встановлено, що від шлюбу є донька [PERSON], [INFO], що стверджується свідоцтвом про народження /а.с.4/. Спору між сторонами з приводу місця проживання дитини немає. Беручи до уваги вищенаведене, суд вважає, що примирення між сторонами є неможливим, сімейний розлад носить тривалий, постійний характер і сім'ю поновити не можливо, а тому є підстави для задоволення позову. Згідно ч.1 ст.88 ЦПК України, стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-08-25 00:00:00

Позивач звернулась до суду з позовом, в якому просить розірвати шлюб з відповідачем, мотивуючи тим, що 19 лютого 2000 року між нею та відповідачем [PERSON] було зареєстровано шлюб відділом реєстрації актів громадянського стану Львівського міськвиконкому. У вказаному шлюбі 01 січня 2001 року у них народився син [PERSON]. Спільне життя між ними не склалось, через несумісність характерів, вони втратили почуття любові та поваги один до одного. Протягом останніх трьох місяців проживають окремо і практично не спілкуються. Відповідач не приймає участі у вихованні їхнього сина. Таким чином, шлюбні відносини між ними фактично припинені. Спільного господарства не ведуть, подружніх відносин не підтримують. Примирення між ними не можливе. Просить позов задоволити. Позивач в судовому засіданні позов підтримала, дала пояснення аналогічні доводам, викладеним у позові. Просить позов задоволити. Відповідач в судовому засіданні позов не заперечив. Дослідивши матеріали справи, заслухавши пояснення сторін, зясувавши фактичні обставини справи, оцінивши докази в їх сукупності, суд вважає, що позов підлягає до задоволення з наступних підстав. Згідно ст.110 СК України, позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя. Як вбачається з матеріалів справи сторони перебувають в зареєстрованому шлюбі з 19 лютого 2000 року, що підтверджується свідоцтвом про одруження /а.с.10/. Згідно ст.112 СК України, суд з'ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя. Судом встановлено, що сторони проживають окремо, не ведуть спільного господарства та не підтримують подружніх відносин. В судовому засіданні також встановлено, що від шлюбу є син - [PERSON], [INFO], що підтверджується копією свідоцтва про народження /а.с.4/. Беручи до уваги вищенаведене, враховуючи те,що за час, наданий для примирення, сторони не примирились, суд вважає, що сімейний розлад носить тривалий, постійний характер і сім'ю поновити не можливо, а тому є підстави для задоволення позову.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-05-26 00:00:00

Позивач звернулась до суду з позовом, в якому просить розірвати шлюб з відповідачем, мотивуючи тим, що 20.05.2005 року між нею та відповідачем було зареєстровано шлюб у Жовтанецькій сільській раді Кам'янка-Бузького району Львівської області. У шлюбі в сторін народилось двоє дітей: [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO]. Подружнє життя у них не склалося. У відповідача є інша жінка. Вони не проживають разом з квітня 2014 року, не ведуть спільного господарства, шлюбні відносини між ними фактично припинені. Примирення між ними не можливе. Просить позов задовільнити. Позивач в судовому засіданні позов підтримала, дала пояснення аналогічні доводам, викладеним у позові. Просить позов задоволити. Відповідач в судове засідання не з'явивсяхоча про час та місце слухання справи був повідомлений належним чином, про причини неявки суд не повідомив. Суд ухвалив слухати справу у відсутності відповідача на підставі наявних матеріалів справи з винесенням заочного рішення. Дослідивши матеріали справи, заслухавши пояснення позивача, оцінивши докази в їх сукупності, суд вважає, що позов підлягає до задоволення з наступних підстав. Згідно ст.110 СК України позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя. Як вбачається з матеріалів справи сторони перебувають в зареєстрованому шлюбі з 20.05.2005 року, що підтверджується свідоцтвом про шлюб /а.с.5/. Згідно ст.112 СК України, суд з'ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя. В судовому засіданні встановлено, що сторони не проживають разом з квітня 2014 року, не ведуть спільного господарства, не підтримують подружніх відносин. В судовому засіданні також встановлено, що від шлюбу є двоє дітей: [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO], що стверджується копіями свідоцтв про народження /а.с.6,7/. Беручи до уваги вищенаведене, суд вважає, що примирення між сторонами є неможливим, сімейний розлад носить тривалий, постійний характер і сім'ю поновити не можливо, а тому є підстави для задоволення позову.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-09-09 00:00:00

Позивач звернулась до суду з позовом, в якому просить розірвати шлюб з відповідачем, мотивуючи тим, що 21.10.1995 року між нею та відповідачем було зареєстровано шлюб у міському відділі реєстрації актів цивільного стану ЛМУЮ за № 2579. З 2011 року вони припинили спільне життя, проживають окремо, не спілкуються між собою, ведуть окреме господарство, фактично їхній шлюб розпався. Подальше перебування у шлюбі з відповідачем неможливе, оскільки єдиної сім'ї в них немає, нічого не пов'язує, шлюб став лише формальністю, а тому його подальше збереження є непотрібним. Відповідач не бажає в добровільному порядку розірвати шлюб, а тому звернувся до суду. Просить позов задовольнити. Позивач в судове засідання не з'явився, подав до суду заяву про розгляд справу у його відсутності, позов підтримує, просить його задовольнити. Відповідач в судове засідання не з'явилася, хоча була належним чином повідомлена про час та місце слухання справи, про причини неявки суд не повідомила, суд ухвалив слухати справу у її відсутності з винесенням заочного рішення на підставі наявних матеріалів справи. Дослідивши матеріали справи, оцінивши докази в їх сукупності, суд вважає, що позов підлягає до задоволення з наступних підстав. Згідно ст.110 СК України позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя. Як вбачається з матеріалів справи сторони перебувають в зареєстрованому шлюбі з 21 жовтня 1995 року, що підтверджується свідоцтвом про укладення шлюбу /а.с.3/. Згідно ст.112 СК України, суд з'ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя. Судом встановлено, що сторони протягом останніх років не проживають разом, не ведуть спільного господарства, не підтримують подружніх відносин. Беручи до уваги вищенаведене, суд вважає, що примирення між сторонами є неможливим, сімейний розлад носить тривалий, постійний характер і сім'ю поновити не можливо, а тому є підстави для задоволення позову.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-11-17 00:00:00

позивач звернулась до суду з позовом, в якому просить розірвати шлюб з відповідачем, мотивуючи тим, що 26.07.2014 року між нею та відповідачем було укладено шлюб, зареєстрований Личаківським відділом РАЦС ЛМУЮ, про що в Книзі реєстрації актів про одруження зроблено актовий запис №206. Від шлюбу є малолітній син [PERSON], [INFO] Подружнє життя у них не склалося. Вони не ведуть спільного господарства, проживають окремо, шлюбні відносини між ними фактично припинені. Просить позов задовольнити. Позивач в судовому засіданні позов підтримала, дала пояснення аналогічні доводам, викладеним у позові. Просить позов задоволити. Відповідач в судовому засіданні позов не заперечив. Дослідивши матеріали справи, заслухавши пояснення сторін, зясувавши фактичні обставини справи, оцінивши докази в їх сукупності, суд вважає, що позов підлягає до задоволення з наступних підстав. Згідно ст.110 СК України, позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя. Як вбачається з матеріалів справи сторони перебувають в зареєстрованому шлюбі з 26.07.2014 року, який зареєстрований Личаківським відділом РАЦС ЛМУЮ, про що в Книзі реєстрації актів про одруження зроблено актовий запис №206, що підтверджується свідоцтвом про шлюб /а.с.3/. Згідно ст.112 СК України, суд з'ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя. Судом встановлено, що позивач і відповідач проживають окремо, не ведуть спільного господарства, не підтримують подружніх відносин. В судовому засіданні також встановлено, що за час перебування у шлюбі, в сторін народився син [PERSON], [INFO] /а.с.4/. Беручи до уваги вищенаведене, суд вважає, що примирення між сторонами є неможливим, сімейний розлад носить тривалий, постійний характер і сім'ю поновити не можливо, а тому є підстави для задоволення позову.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-07-19 00:00:00

Позивач звернулась до суду з позовом, в якому просить розірвати шлюб з відповідачем. Позов мотивує тим, що 03.08.2013 року вона з відповідачем зареєстрували шлюб. Від шлюбу у них народився син [PERSON], [INFO], який після розірвання шлюбу буде проживати з нею.\~ Зазначає, що спільне життя з відповідачем не склалося у звязку з протилежними поглядами на шлюб та сімю. На даний час ведення спільного господарства та сумісне проживання між ними припинено. Подальше спільне проживання та збереження шлюбу неможливі. Спору щодо місця проживання дітей немає. На час подачі позову до суду, майновий спір відсутній. Позивачка та відповідач про день, час та місце розгляду справи повідомлялись належним чином. Позивачка подала заяву про розгляд справи без її участі, позовні вимоги підтримує в повному обсязі; відповідач також подав заяву про розгляд справи у його відсутність, позовні вимоги визнає. Суд ухвалив провести розгляд справи у відсутність вказаних осіб та ухвалити рішення на підставі наявних в справі доказів. За таких обставин, згідно ч. 2 ст. 197 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню. Відповідно до ч. 1 ст.24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Дані правовідносини регулюються ст., ст.110, 112 Сімейного кодексу України. При розгляді справ про розірвання шлюбу, суд за правилами 112 Сімейного кодексу України з'ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя. Суд ухвалює рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Судом з позовної заяви та матеріалів справи встановлено наступне. Сторони перебувають в зареєстрованому шлюбі з 03 серпня 2013 року, що підтверджується свідоцтвом про шлюб (а.с. 4). Від шлюбу у них народився син [PERSON], [INFO], що підтверджується свідоцтвом про народження, який після розірвання шлюбу буде проживати з позивачкою (а.с. 5). Згідно позовної заяви, спільне життя з відповідачем не склалося у звязку з протилежними поглядами на шлюб та сімю, погіршенням сімейного життя, що в кінцевому результаті призвело до фактичного припинення шлюбних відносин. Спільного господарства сторони не ведуть. Відповідач подав заяву, де вказав, що позов визнає, а згідно ч.4 ст.174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Позивачка та відповідач просять заходів щодо збереження шлюбу не вживати. Суд також не вбачає підстав для застосування ст.111 СК України, так як сторони фактично припинили сімейні стосунки, проживають окремо. Суд вважає, що при даних обставинах шлюб носить формальний характер, подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить інтересам сторін.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-12-15 00:00:00

позивач звернулась до суду з позовом, в якому просить розірвати шлюб з відповідачем посилаючись на те, що вони не мають спільного бюджету, не підтримують шлюбні відносини, не ведуть спільного господарства. Між ними близько одного року припинені подружні стосунки, сім'я фактично розпалась. В судовому засіданні позивач [PERSON] підтримала позовні вимоги з викладених підстав. Відповідач в судове засідання не з»явився, про день, час і місце розгляду справи повідомлявся належним чином, причину неявки суду не повідомив. Суд, вислухавши думку позивача, дослідивши матеріали справи, дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню з таких підстав. Відповідно до ст.110 Сімейного Кодексу України позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя. Відповідно до ст.112 Сімейного Кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Судом встановлено, що сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі з 8 лютого 2003 року (а.с.7). Від цього шлюбу мають сина [PERSON] [INFO] (а.с.8). Відсутність спільного порозуміння, сварки, а також, за словами [PERSON], небажання відповідача працювати і утримувати сім»ю, байдуже ставлення до утримання і виховання дитини, призвели того, що сторони втратили почуття кохання один до одного та протягом семи років не ведуть спільне господарство, мають окремий бюджет, більше року, як припинили шлюбні відносини і наразі не ведуть спільного господарства і не підтримують подружні стосунки, не мають спільного бюджету, наданий судом строк на примирення позитивного результату не дав, сторони виважено підійшли до питання щодо розірвання шлюбу. За таких обставин, суд дійшов висновку, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить інтересам сторін, що мають істотне значення, а також приймає визнання позову відповідачем. Бажання змінити прізвище сторони не висловили. Одночасно суд роз'яснює, що відповідно до ст. 141 СК України, розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов'язків щодо дитини. На підставі викладеного та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-10-15 00:00:00

позивач звернулась до суду з позовом, в якому просить розірвати шлюб з відповідачем посилаючись на те, що вони не мають спільного бюджету, не підтримують шлюбні відносини, не ведуть спільного господарства. Між ними з березня 2013 року припинені подружні стосунки, сім'я фактично розпалась. В судовому засіданні позивач та її представник підтримали позовні вимоги з викладених підстав. Відповідач позов визнав, посилаючись на те, що їх сім»я остаточно розпалась і він згоден на розірвання шлюбу. Суд, вислухавши думку сторін, дослідивши матеріали справи, дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню з таких підстав. Відповідно до ст.110 Сімейного Кодексу України позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя. Відповідно до ст.112 Сімейного Кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Судом встановлено, що сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі з 24 вересня 2005 року (а.с.14). Від цього шлюбу мають доньку [PERSON] [INFO] (а.с.13). Наявність відсутність спільного порозуміння, сварки та взаємні образи призвели того, що сторони втратили почуття кохання один до одного та з березня 2013 року і наразі не ведуть спільного господарства і не підтримують подружні стосунки, не мають спільного бюджету, наданий судом строк на примирення позитивного результату не дав, сторони виважено підійшли до питання щодо розірвання шлюбу. За таких обставин, суд дійшов висновку, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить інтересам сторін, що мають істотне значення, а також приймає визнання позову відповідачем. Бажання змінити прізвище сторони не висловили. Одночасно суд роз'яснює, що відповідно до ст. 141 СК України, розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов'язків щодо дитини. На підставі викладеного та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-06-17 00:00:00

позивач звернулась до суду з позовом, в якому просить розірвати шлюб з відповідачем посилаючись на те, що вони не мають спільного бюджету, не підтримують шлюбні відносини, не ведуть спільного господарства. Між ними припинені подружні стосунки, сім'я фактично розпалась, примирення неможливе. В судовому засіданні позивач підтримала позовні вимоги, а відповідач визнав позов і також просив розірвати шлюб. Суд, вислухавши думку сторін, дослідивши матеріали справи, дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню з таких підстав. Відповідно до ст.110 Сімейного Кодексу України позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя. Відповідно до ст.112 Сімейного Кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Судом встановлено, що сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі з 19 серпня 2000 року (а.с.8). Від цього шлюбу мають доньку [PERSON] [INFO]. Через наявність різних поглядів на спільне життя, непримиримість характерів, відсутність почуття поваги та порозуміння, призвели того, що сторони втратили почуття кохання один до одного, з 2007 року і наразі проживають окремо, не ведуть спільного господарства і не підтримують подружні стосунки, не мають спільного бюджету, спроби примиритися позитивного результату не дали. Сторони не висловили намір змінити прізвище. За таких обставин, суд дійшов висновку, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить інтересам сторін, що мають істотне значення. Одночасно суд роз'яснює, що відповідно до ст. 141 СК України, розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов'язків щодо дитини. На підставі викладеного та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-05-27 00:00:00

позивач звернулась до суду з позовом, в якому просить розірвати шлюб з відповідачем посилаючись на те, що вони не мають спільного бюджету, не підтримують шлюбні відносини, не ведуть спільного господарства. Між ними припинені подружні стосунки, сім'я фактично розпалась, примирення неможливе. В судовому засіданні позивач підтримала позовні вимоги, а відповідач визнав позов і також просив розірвати шлюб. Суд, вислухавши думку сторін, дослідивши матеріали справи, дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню з таких підстав. Відповідно до ст.110 Сімейного Кодексу України позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя. Відповідно до ст.112 Сімейного Кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Судом встановлено, що сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі з 7 вересня 2013року (а.с.5). Від цього шлюбу дітей не мають. Через наявність різних поглядів на спільне життя, непримиримість характерів, відсутність почуття поваги та порозуміння, призвели того, що сторони втратили почуття кохання один до одного, з грудня 2013 року і наразі проживають окремо, не ведуть спільного господарства і не підтримують подружні стосунки, не мають спільного бюджету, спроби примиритися позитивного результату не дали. За таких обставин, суд дійшов висновку, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить інтересам сторін, що мають істотне значення. Позивач [PERSON] висловила намір змінити прізвище на своє дошлюбне: «[PERSON]». На підставі викладеного та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-10-08 00:00:00

позивач звернулась до суду з позовом, в якому просить розірвати шлюб з відповідачем посилаючись на те, що вони не мають спільного бюджету, не підтримують шлюбні відносини, не ведуть спільного господарства. Між ними припинені подружні стосунки, сім'я фактично розпалась, примирення неможливе. Основною причиною розірвання шлюбу позивачка вважає емоційну прохолодність, бездіяльність, небажання змінюватись, внаслідок чого така поведінка чоловіка призвела до того, що вона переїхала разом зі неповнолітнім сином до своєї матері. В судовому засіданні позивач підтримала позовні вимоги з викладених підстав. Відповідач позов визнав, посилаючись на те, що він дійсно наразі з дружиною і сином проживають окремо, їхня сім»я розпалась і він згоден на розірвання шлюбу. Суд, вислухавши думку сторін, дослідивши матеріали справи, дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню з таких підстав. Відповідно до ст.110 Сімейного Кодексу України позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя. Відповідно до ст.112 Сімейного Кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Судом встановлено, що сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі з 16 листопада 2007 року (а.с.4). Від цього шлюбу мають сина [PERSON] [INFO] (а.с.3). Судом встановлено, що позивач 15.03.2013 року змінила своє ім»я з «[PERSON]» на «[PERSON]», про що свідчить відповідне свідоцтво серії [NUMBER] (а.с.5). Наявність різних поглядів на спільне життя, відсутність почуття спільного порозуміння, призвели того, що сторони втратили почуття кохання один до одного та з березня 2014 року і наразі проживають окремо, з січня 2014 року не ведуть спільного господарства і не підтримують подружні стосунки, не мають спільного бюджету, спроби позитивного результату не дали, сторони виважено підійшли до питання щодо розірвання шлюбу. За таких обставин, суд дійшов висновку, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить інтересам сторін, що мають істотне значення, а також приймає визнання позову відповідачем. Одночасно суд роз'яснює, що відповідно до ст. 141 СК України, розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов'язків щодо дитини. На підставі викладеного та

Outcome: approved