Jurisdiction: civil
Date: 2015-07-26 00:00:00

Позивач звернулась в суд з позовом до Духівської сільської ради Лубенського району Полтавської області, треті особи Управління Держземагенства у Лубенському районі Полтавської області, [PERSON] державна нотаріальна контора та [PERSON] райдержадміністрація, про визнання права на земельну ділянку в порядку спадкування за законом. В позові вказала, що 25 листопада 2011 року помер її чоловік [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про смерть, серії І - КЕ № 199191, виданим 26.11.2011року Духівською сільською радою Лубенського району Полтавської області, актовий запис № 19. Те, що [PERSON] був її чоловіком підтверджується свідоцтвом про укладення шлюбу, серії І - КЕ №406902 від 14.08.1982 року, відповідно до якого було зареєстровано між позивачем та [PERSON] шлюб, після реєстрації шлюбу її прізвище залишилось «Гончак». Відповідно до довідки сільради на момент смерті [PERSON] разом з ним була зареєстрована і проживала: дружина [PERSON]. Після смерті [PERSON] залишилося спадкове майно у вигляді земельної ділянки розміром 4,19 га, що розташована на території Духівської сільської ради Лубенського району Полтавської області, що підтверджується копією державного акту серії РЗ №665401 від 10.06.2003 року, реєстраційний номер 160, виданий на підставі розпорядження голови РДА від 01.08.2002 року №268, з цільовим призначенням для ведення товарного сільськогосподарського виробництва. Позивач в 2012 році звернулася до другої [PERSON] державної нотаріальної контори з заявою прийняття спадщини і 17.05.2012 року була заведена спадкова справа. У зв»язку із скрутним матеріальним становищем вона своєчасно не оформила спадщину належним чином, крім того, у неї відсутній правовстановлюючий документ на земельну ділянку, яка належала померлому. Нотаріусом їй у видачі свідоцтва про право на спадщину законом було відмовлено, оскільки нею не було надано до нотаріальної контори правовстановлюючого документу на спадкову земельну ділянку. В подальшому нею було подано до газети «Лубенщина» оголошення про втрату державного акту. Відповідно до довідки Управління Держземагентства у Лубенському районі Полтавської області нормативна грошова оцінка земельної ділянки станом на 01.01.2015 року становить 116 307 грн.41 коп. Згідно до п.4.21 Глави 10 розділу ІІ «Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України» видача свідоцтва про право на спадщину на земельну ділянку нотаріусом проводиться на підставі державного акта на право власності на земельну ділянку, витягу з Державного земельного кадастру про відсутність обмежень на земельну ділянку, витягу з поземельної книги, а також витягу з технічної документації з нормативної грошової оцінки земель. Відповідно до Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на рухоме майно та їх обтяжень» (в редакції від 01.01.2013 року) державна реєстрація прав власності, інших речових прав на земельні ділянки (їх обтяжень) здійснюється після державної реєстрації земельних ділянок у Державному земельному кадастрі, яка проводиться територіальними органами Державного агентства земельних ресурсів України. Так, як право власності на земельну ділянку не зареєстровано в державному земельному кадастрі та у державному реєстрі речових прав на нерухоме майно і не може бути зареєстроване без ухвалення судового рішення, позивач просить суд визнати за нею право на земельну ділянку розміром 4,19 га, що розташована на території Духівської сільської ради Лубенського району Полтавської області в порядку спадкування за законом. В судовому засіданні представник позивача за довіреністю [PERSON] позовні вимоги підтримала повністю. Просила суд позов задовольнити. Представник Духівської сільської ради у судове засідання не з'явився, в направленому на адресу суду листі проти задоволення позову не заперечував. Треті особи, а саме Управління Держземагенства у Лубенському районі та [PERSON] державна нотаріальна контора в судове засідання своїх представників не направляли, просили суд розглянути дану справу без їх участі, при вирішенні позову покладалися на думку суду. Представник [PERSON] державної районної адміністрації в судове засідання не зявився, про час і місце судового розгляду даний відповідач був повідомлений судом завчасно та належним чином. Дослідивши матеріали справи, заслухавши представника позивача, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню, виходячи з наступних підстав. Судом встановлено, що 25 листопада 2011 року помер чоловік позивача [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про смерть, серія І - КЕ № 199191, виданим 26.11.2011року Духівською сільською радою Лубенського району Полтавської області, актовий запис № 19 (а.с.7). Те, що [PERSON] був чоловіком позивача [PERSON] підтверджується свідоцтвом про укладення шлюбу, серії І - КЕ №406902 від 14.08.1982 року, відповідно до якого було зареєстровано між позивачем та [PERSON] шлюб, після реєстрації якого її прізвище залишилось «Гончак» (а.с.9). Згідно з довідкою сільради на момент смерті [PERSON] разом з ним була зареєстрована і проживала його дружина [PERSON] (а.с.9). Після смерті [PERSON] залишилося спадкове майно у вигляді земельної ділянки розміром 4,19 га, що розташована на території Духівської сільської ради Лубенського району Полтавської області, що підтверджується копією державного акту серії РЗ №665401 від 10.06.2003 року, реєстраційний номер 160 виданий на підставі розпорядження голови РДА від 01.08.2002 року № 268, з цільовим призначенням для ведення товарного сільськогосподарського виробництва (а.с.10). Крім цього, даний факт підтверджується довідкою Управління Держземагенства у Лубенському районі (а.с.12) Позивач [PERSON] в 2012 році зверталась до першої [PERSON] державної нотаріальної контори з заявою про прийняття спадщини і 17.05.2012 року була заведена спадкова справа. [PERSON] стверджує, що у зв»язку із скрутним матеріальним становищем вона своєчасно не оформила спадщину належним чином, крім того, у неї відсутній правовстановлюючий документ на земельну ділянку, яка належала померлому. Нотаріусом їй у видачі свідоцтва про право на спадщину законом було відмовлено, оскільки нею не було надано до нотаріальної контори правовстановлюючого документу на спадкову земельну ділянку . У судовому засіданні також з'ясовано, що оригінал Державного акту на право власності на землю було втрачено, що підтверджено оголошенням в газеті «Лубенщина» від 21.03.2015 року (а.с. 10). Позивач є єдиною спадкоємицею після смерті чоловіка, прийняла спадщину в силу положень ч. 3 ст. 1268 ЦК України, з огляду на те, що проживала разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, що підтверджено довідкою виконавчого комітету Духівської сільської ради Лубенського району Полтавської області №295 від 09.09.2014 року . Відповідно до ст.126 Земельного кодексу України документом, який посвідчує право власності на земельну ділянку, є державний акт. Статтею 2 Закону України «Про порядок виділення в натурі (на місцевості) земельних ділянок власникам земельних часток (паїв)» передбачено, що основним документом, що посвідчує право на земельну частку (пай), є сертифікат на право на земельну частку (пай), виданий районною державною адміністрацією. Документами, що посвідчують право на земельну частку (пай), також є рішення суду про визнання права на земельну частку (пай). Відповідно до пунктів 16, 17 Перехідних положень Земельного кодексу України, громадянам - власникам земельних часток (паїв) за їх бажанням виділяються в натурі (на місцевості) земельні ділянки з видачею державних актів на право власності на землю. Відповідно до ст.1225 ЦК України, право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців на загальних підставах, із збереженням її цільового при значення. Згідно ч. 5 ст. 1268 ЦК України, незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. Відповідно до ст.392 Цивільного кодексу України, власник майна може пред'явити позов про визнання права власності, якщо це право не визнається іншою особою, а також втрати ним документа, який посвідчує право власності. Оцінивши наявні докази у їх сукупності, надавши їм належну правову оцінку, а також враховуючи той факт, що визнання за позивачем права на земельну частку (пай) в порядку спадкування не порушає нічиїх інтересів та прав, суд дійшов до висновку, що позовні вимоги є доведеними та вважає за необхідне їх задовольнити. На підставі викладеного та

Outcome: approved