Jurisdiction: civil
Date: 2016-12-06 00:00:00

Позивач звернулась до суду з позовом, в якому вказала, що з 06.06.2015 року перебуває у шлюбі з відповідачем, від якого в них народився син [PERSON], [INFO]. Відповідач ухиляється від утримання дитини, матеріальної допомоги на дитину добровільно не надає. Тому з урахуванням уточнених вимог просить стягнути з відповідача на її користь аліменти на утримання дитини [PERSON], [INFO] в розмірі 1/4 заробітної плати (доходу) відповідача, але не менше 30 відсотків прожиткового мінімуму, починаючи з дня звернення до суду і до повноліття дитини. Позивач в судовому засіданні уточнені позовні вимоги підтримала, просить їх задоволити, суду пояснила, що дитина проживає разом із нею, повністю перебуває на її утриманні, вона на даний час не працює, навчається, а відповідач належної та регулярної матеріальної допомоги на утримання дитини не надає, хоча працює та має постійний дохід. Відповідач в судове засідання не зявився, про час та місце слухання справи повідомлявся у встановленому законом порядку. Відповідно до ст.224 ч.1 ЦПК України у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло заяви про причини неявки або якщо зазначені ним причини визнанні неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. За таких обставин суд вважає за можливе справу розглядати по суті за відсутності відповідача, на підставі наявних в справі доказів з ухваленням заочного рішення. Заслухавши пояснення позивача, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню. Судом встановлено, що сторони перебувають в шлюбі, зареєстрованому 06.06.2015 року. Від шлюбу в них є дитина [PERSON], [INFO]. Згідно свідоцтва про народження серії 1-БВ №262253 [PERSON] є батьком [PERSON], [INFO], а [PERSON] являється його матірю. Згідно довідки ЖЕКу №7 від 14.05.2016 року за №0555, [PERSON] зареєстрована та проживає за адресою [INFO] і разом із нею проживає син [PERSON], який перебуває на її утриманні. Відповідач належної та регулярної матеріальної допомоги на утримання сина не надає. Відповідно до ст.180 Сімейного кодексу України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно із ч.3 ст.181 Сімейного кодексу України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Відповідно до ч.2 ст.182 Сімейного кодексу України мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, за винятком випадків, передбачених статтею 184 цього Кодексу. Враховуючи наведене, а також те, що відповідач працевлаштований, позивач на даний час не працює, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню і з [PERSON] на користь [PERSON], слід стягнути аліменти на утримання дитини [PERSON], [INFO] в розмірі 1/4 частини заробітку (доходу) відповідача щомісячно, але не менше ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 24.11.2016 року і до повноліття дитини. На підставі наведеного,

Outcome: approved