Jurisdiction: civil
Date: 2017-09-14 00:00:00

позивач звернулась до суду з даним позовом вказуючи, що [INFO] року померла її мати [PERSON]. Після смерті матері відкрилась спадщина, яка складається з житлового будинку, що розташований по [ADDRESS] [PERSON] вказує, що заповіту мати не залишила, вона є єдиною спадкоємцею за законом майна покійної. При зверненні до нотаріуса із заявою про прийняття спадщини, нотаріус відмовив у видачі свідоцтва про право на спадщину через відсутність правовстановлюючих документів, які б підтвердили право власності покійної [PERSON] на вказане спадкове майно. Позивач зазначила, що після смерті матері вона фактично прийняла спадщину, не отримала свідоцтво про право на спадщину у нотаріуса через відсутність правовстановлюючих документів, тому просила визнати за нею право власності у порядку спадкування на вказаний житловий будинок. У дане судове засідання позивач не прибула, подала заяву про розгляд справи за її відсутності, позов підтримала, просила його задовольнити. Представник Зорянської сільської ради Саратського району, Одеської області подав заяву про розгляд справи за його відсутності, позов визнав, не заперечував проти його задоволення. Вивчивши матеріали справи суд вважає, що позов підлягає задоволенню з таких підстав. Правовідносини між сторонами виникли до набрання чинності ЦК України в редакції 2004 року, тому при розв'язанні спору слід керуватись ЦК України в редакції від 18 липня 1963 року. Статтями 524,525,526 ЦК України (в редакції 1963 року) встановлено, що спадкоємство здійснюється за законом і за заповітом. Спадкоємство за законом має місце, коли і оскільки воно не змінено заповітом. Якщо немає спадкоємців ні за законом, ні за заповітом, або жоден з спадкоємців не прийняв спадщини, або всі спадкоємці позбавлені заповідачем спадщини, майно померлого за правом спадкоємства переходить до держави. Часом відкриття спадщини визнається день смерті спадкодавця. Місцем відкриття спадщини визнається останнє постійне місце проживання спадкодавця (стаття 17 цього Кодексу), а якщо воно невідоме, - місцезнаходження майна або його основної частини. Статею 529 ЦК України визначено, при спадкоємстві за законом спадкоємцями першої черги є, в рівних частках, діти (у тому числі усиновлені), дружина і батьки (усиновителі) померлого. До числа спадкоємців першої черги належить також дитина померлого, яка народилася після його смерті. Онуки і правнуки спадкодавця є спадкоємцями за законом, якщо на час відкриття спадщини немає в живих того з їх батьків, хто був би спадкоємцем; вони успадковують порівну в тій частці, яка належала б при спадкоємстві за законом їх померлому родителю. Згідно копії свідоцтва про народження та копії запису акта про укладення шлюбу позивач [PERSON] є донькою [PERSON] та [PERSON] (а.с. 8). [PERSON] померла [INFO] року в с. Зоря Саратського району Одеської області, що підтверджується копією свідоцтва про її смерть (а.с. 7). Як вбачається з копії технічного паспорту на житловий будинок, звіту про незалежну оцінку нерухомого майна, власник житлового будинку, розташованого за адресою: [ADDRESS] не встановлений (а.с. 10-32). Відповідно до п. 4 Інструкції про порядок реєстрації будинків та домоволодінь у містах і селищах міського типу Української РСР, затвердженої наказом Мінкомгоспу УРСР від 31.01.1966 року, реєстрації підлягали лише всі будинки та домоволодіння в межах міста і селища міського типу Української РСР, а відповідно до п. 6 Інструкції не підлягали реєстрації будинки і домоволодіння, що розташовані в сільських населених пунктах. Тобто, у сільській місцевості оформлення індивідуальних (приватних) будинків здійснювалося шляхом проведення у господарській книзі сільської ради відповідного запису та відкриття особистого рахунку на ім'я забудовника. Інших правовстановлюючих документів чинне на той час законодавство не передбачало. Довідками Зорянської сільської ради Саратського району, випискою з книги погосподарського обліку сільської ради підтверджено, що житловий будинок, розташований за адресою: [ADDRESS] належав [PERSON], яка померла [INFO] року, будинок в належному технічному та санітарному стані (а.с. 34-35). Спадкова справа після смерті [PERSON] відкрита нотаріусом за заявою про прийняття спадщини за законом, яка надійшла від доньки померлої [PERSON] (а.с. 55-69). Нотаріус відмовив [PERSON] у видачі свідоцтва про право на спадщину на житловий будинок спадкодавця через відсутність правовстановлюючих документів (а.с. 33). Судом встановлено, що позивач як спадкоємець за законом майна покійної не відмовлялась від прийняття спадщини, яка відкрилась після смерті матері, фактично прийняла спадщину. [PERSON] не отримала свідоцтво про право на спадщину у нотаріуса з поважних причин, тому суд вважає, що позов підлягає задоволенню, за позивачем слід визнати право власності у порядку спадкування на вказаний житловий будинок з господарськими спорудами.

Outcome: approved