Jurisdiction: civil
Date: 2017-04-18 00:00:00

Позивач звернулась до суду з позовом, в якому зазначила, що згідно ордеру № 3, виданого на підставі рішення Зоряньської сільської ради Нікольського (Володарського) району Донецької області № 71 від 13.09.2006 року вона є наймачем квартири [ADDRESS], в яку вселилась та проживає разом з її неповнолітньою донькою [PERSON], [INFO]. З 23.05.2010 року разом з ними в квартирі, однією сімєю став проживати відповідач. Вона дала дозвіл на реєстрацію його місця проживання в цій квартирі в листопаді 2011 року. На момент вселення та реєстрації місця проживання відповідач носив прізвище [PERSON], а на теперішній час змінив прізвище на [PERSON]. З червня 2012 року фактичні шлюбні відносини між позивачем та відповідачем припинились, так як відповідач почав зловживати спиртними напоями, завдавати позивачці тілесних ушкоджень, постійно спричиняти сварки, що ставить під загрозу життя позивачки та її неповнолітньої доньки. Відповідач В агресивному стані відповідач трощить меблі, побутову техніку, чим завдає непомірні матеріальні збитки. Крім того, [PERSON] приводить додому незнайомих чоловіків і розпиває з ними спиртні напої, вони розмовляють нецензурною лайкою та вчиняють бійки. Неодноразово позивача зверталась до органів поліції із заявами про прийняття мір до відповідача.28.12.2016 року відповідач, перебуваючи в стані алкогольного сп»яніння побив дочку позивачки. Таким чином, відповідач своєю поведінкою створює умови за яких спільне проживання з ним неможливе та небезпечне для життя оточуючих. У звязку з цим позивач просить виселити відповідача з квартири [ADDRESS] без надання іншого жилого приміщення. В судовому засіданні в обґрунтування позову позивачка пояснила, що позивач є наймачем квартири [ADDRESS], яку вона отримала для проживання від Зорянської сільської ради як мати-одиначка. Разом з нею в квартирі зареєстрована з самого початку та проживає її неповнолітня донька [PERSON], [INFO] В 2011 році вона познайомилась з відповідачем, та бажаючи створити з ним сім»ю, дозволила йому проживати в квартирі та зареєстровала його постійне місце проживання в цій квартирі. Сімейні відносини з відповідачем не склались. Він став зловживати спиртними напоями, створювати скандали в сім»ї. Коли він пяний, то він дуже агресивний. На час вселення в квартиру він носив прізвище «Часніков». В подальшому він змінив прізвище з «Часніков» на «Каріцький» і на теперішній час має прізвище «Карицькій». Відповідач створює неможливі умови для сумісного проживання. Він щодня зловживає спиртними напоями, трощить меблі, побутову техніку, водить додому незнайомих чоловіків сумнівної зовнішності, з якими разом в квартирі розпиває спиртні напої. Крім того, відповідач завдає позивачці тілесні ушкодження, с приводу чого позивачка неодноразово зверталась до органів поліції. В 2014 року його притягали до кримінальної відповідальності за ст.125 ч1 КК України за завдання їй тілесних ушкоджень. Всі витрати на утримання житла позивачка несе самостійно. Він не працює, без її дозволу витрачає її кошти на власні потреби. Всі цінні речі, документи та грошові кошти останнім часом вона тримає у сусідки. Останнім часом агресія відповідача стала поширюватись і на дитину позивача. 28.12.2016 року він побив її доньку та закрив в кімнаті. Дитина перелякалась та через вікно збігла до сусідки. По цьому факту проводилась перевірка Володарським ВП та на нього було складено протокол про насильство в сім»ї. Останнім часом із-за поведінки відповідача позивачка боїться залишатися вдома сама та залишати вдома свою дочку. Вони вимушені шукати притулку у знайомих та родичів. Сумісне проживання з відповідачем вважає неможливим , просять суд задовольнити позовні вимоги та виселити відповідача із займаного приміщення без надання іншого житлового приміщення. У звязку з неодноразовою неявкою відповідача в судове засідання просить постановити по справі заочне рішення. Відповідач в судове засідання неодноразово не зявився, хоча належним чином за місцем реєстрації повідомлявся про дату, місце і час розгляду справи, що дає суду право розглянути справу на підставі наявних у справі доказів та , враховуючи , що позивач не заперечує,постановити заочне рішення по справі. Вислухавши позивача, дослідивши надані суду докази в їх сукупності, суд прийшов до наступного. Відповідно до ст. 32 Конституції України ніхто не може зазнавати втручання в його особисте життя, окрім випадків, передбачених Конституцією України. Відповідно до цих положень кожен має право окреслити межу між собою та іншими, яку неможна перетинати всупереч його бажання. Це прагнення людини закріплено в ст.8 Конвенції про захист прав і основоположних свобод людини (Рим,4.11.1950 р), яка декларує, що кожна людина має право на повагу до її особистого і сімейного життя, житла. Виходячи із основних положень практики Європейського суду з прав людини, який ухвалив, що право на повагу до приватного життя включає фізичну моральну та психологічну недоторканість людини (Дело PRETTY v. THE UNITED KINGDOM Рішення ЄСПЛ від 29 квітня 2002 року) Концепція житла включає в себе право на безпечне користування місця проживання в умовах миру та поваги та гідності і ст. 8 Конвенції таким чином пропонує захист особистого життя та житла від будь-яких посягань та порушень суспільного порядку. Статтею 47 Конституції України передбачено, що кожен має право на житло. Держава створює умови, за яких кожний громадянин матиме змогу побудувати житло, придбати його у власність або взяти в оренду. Ніхто не може бути примусово позбавлений житла інакше як на підставі закону за рішенням суду. Згідно ч. ч. 4, 5 ст. 9 ЖК України ніхто не може бути виселений із займаного жилого приміщення або обмежений у праві користування жилим приміщенням інакше як з підстав і в порядку, передбачених законом. Житлові права охороняються законом, за винятком випадків, коли вони здійснюються в суперечності з призначенням цих прав чи з порушенням прав інших громадян або прав державних і громадських організацій. Відповідно до вимог ч. 1 ст. 109 ЖК України виселення із займаного жилого приміщення допускається з підстав, установлених законом. Виселення проводиться добровільно або в судовому порядку. Згідно ч. 1 ст. 116 ЖК України якщо наймач, члени його сім'ї або інші особи, які проживають разом з ним, систематично руйнують чи псують жиле приміщення, або використовують його не за призначенням, або систематичним порушенням правил соціалістичного співжиття роблять неможливим для інших проживання з ними в одній квартирі чи в одному будинку, а заходи запобігання і громадського впливу виявились безрезультатними, виселення винних на вимогу наймодавця або інших заінтересованих осіб провадиться без надання іншого жилого приміщення. Згідно ордеру № 3, виданого на підставі рішення Зорянської сільської ради Нікольського (Володарського) району Донецької області № 71 від 13.09.2006 року [PERSON] є наймачем квартири [ADDRESS]. Відповідно до довідок Зорянської сільської ради Нікольського району Донецької області № 390 та № 391 від 04.04.2017 року встановлено, що квартира [ADDRESS] не приватизована і в ній зареєстровані: [PERSON] голова сімї, [PERSON] - донька, [PERSON] співмешканець. Згідно відповідей Волноваського відділу поліції ГУ НП в Донецькій області від 20.01.2017 року та Нікольського відділення поліції Волноваського відділу поліції ГУ НП в Донецькій області від 03.08.2016 року неодноразово були зареєстровані звернення гр. [PERSON], [INFO] на протиправні дії [PERSON], [INFO]. Згідно відповідей Волноваського відділу поліції ГУ НП в Донецькій області від 20.01.2017 року та Нікольського відділення поліції Волноваського відділу поліції ГУ НП в Донецькій області від 03.08.2016 року неодноразово були зареєстровані звернення гр. [PERSON], [INFO] на протиправну поведінку відповідача. Вироком Володарського районного суду Донецької області відповідача , який носив прізвище [PERSON] засуджено за ч. 1 ст. 125 КК України за завдання [PERSON] легких тілесних ушкоджень Згідно листа жителів с. Гранітне, Нікольського району, Донецької області вони звертаються до суду з проханням прийняти міри до [PERSON] з питання насилля в сімї, так як вони хвилюються за життя [PERSON] та її неповнолітньої доньки [PERSON] Відповідно до характеристики Зорянської сільської ради Нікольського району, Донецької області від 04.01.2017 року гр. [PERSON], [INFO], мешкає за адресою: [ADDRESS] ніде не працює, неодноразово надходили скарги [PERSON] на його поведінку, який у нетверезому стані завдав їх тілесних ушкоджень та виганяв разом із донькою із квартири. Також були факту рукоприкладства у відношенні до неповнолітньої [PERSON] Згідно характеристик Зорянської сільської ради Нікольського району Донецької області від 04.01.2017 року та ПАТ «Укрнафта» від 03.01.2017 року [PERSON] за місцем проживання та роботи характеризується виключно позитивно. Рішенням опікунської ради Зорянської сільської ради Нікольського району, Донецької області № 01 від 20.01.2017 року [PERSON] було розглянуто звернення депутатів с. Гранітне [PERSON] та [PERSON] щодо попередження насильства в сімї [PERSON] та було вирішено наступне: Попередити [PERSON] про неприпустимість насильства в сімї. Рекомендувати [PERSON], як квартиронаймачу, вирішити питання щодо примусового зняття [PERSON] з реєстрації місця проживання в [INFO] та вирішити питання подальшого роздільного проживання. Постановою Володарського районного суду Донецької області від 03.04.2017 року [PERSON] було визнано винним за ст. 173-2 КУпАП, а саме що він 28.12.2016 року о 13-30 год., будучи раніше, постановою Володарського районного суду Донецької області від 25.07.2016 року, притягнутий до адміністративної відповідальності за ч.1 ст. 173-2 КУпАП до адміністративного стягнення у виді 30 годин громадських робіт, знаходячись у стані алкогольного спяніння за адресою: [ADDRESS], вчинив сварку, в ході якого висловлювався нецензурною лайкою на адресу неповнолітньої [PERSON] та ображав її. Свідок [PERSON] в судовому засіданні пояснила, що вона працювала головою Зорянської сільської ради Нікольського району Донецької області. Ордер на квартиру видавався [PERSON] і вона є головним квартиронаймачем. Згодом вона прописала в квартирі [PERSON] Постійно сімя [PERSON] була на контролі, так як від неї надходили скарги, що її співмешканець її бє. Вона особисто приїздила на сімейні сварки і особисто возила [PERSON] в лікарню знімати побої. [PERSON] ніде не працює, зловживає спиртними напоями, в цьому стані він стає агресивним по відношенню до [PERSON] та її неповнолітньої доньки [PERSON] [PERSON] становить загрозу для [PERSON] та її доньки. Він веде аморальний спосіб життя, приводить до квартири осіб із сумнівною репутацією, розпиває з ними спиртні напої. [PERSON] та її донька вимушені скитатись по родичам та знайомим, щоб уникнути насилля з його сторони. Свідок [PERSON] в судовому засідання пояснила, що вона проживає по сусідству з [PERSON]. Квартиру [PERSON] отримала як мати одиначка. В 2010-2011 роках прописала в квартирі свого співмешканця [PERSON], який спочатку вів себе добре, а потім почав зловживати спиртними напоями і в такому стані влаштовував в сімї сварки, бив [PERSON], а на даний час ця агресія також направляється на її неповнолітню доньку. 28.12.2016 року дочка [PERSON] [PERSON] прибігла до мене додому і у неї на лівій щоці були видні сліди від удару долонею, волосся було скуйовджене, дівчинка пояснила, що мати на роботі, а [PERSON] її вдарив по обличчю та тягав за волосся, після чого закрив у кімнаті, однак вона збігла через вікно, бо дуже його боїться. Усі цінні речі, документи, гроші [PERSON] зберігає в неї, так як [PERSON] краде в неї гроші. Їй відомо, що у січні 2014 року [PERSON] у пилу агресії розтрощив вхідні та міжкімнатні двері в квартирі, розбив пластикове вікно і [PERSON] довелось все це ремонтувати. Також [PERSON] приводить додому пяниць і осіб без певного місця проживання і разом з ними розпиває спиртні напої. Сумісне проживання з ним вона вважає небезпечним для [PERSON] та її неповнолітньої доньки. Відповідно до п. 17 постанови Пленуму Верховного Суду України від 12квітня 1985 року «Про деякі питання, що виникли в практиці застосування судами Житлового кодексу України» під час вирішення справ про виселення на підставі ст. 116 ЖК України осіб, які систематично порушують правила співжиття та роблять неможливим для інших проживання з ними в одній квартирі або будинку, слід керуватися тим, що під час тривалої антигромадської поведінки виселення винного може статися під час повторного порушення, якщо раніше вжиті заходи попередження або громадського впливу не дали позитивних результатів. Серед таких визначені заходи попередження, що застосовуються судами, прокуратурами, органами внутрішніх справ тощо. На підставі викладеного суд приходжить до висновку, що відповідач, який вселився в спірну квартиру з дозволу позивача систематично порушує правила співжиття, створює для позивачки та її дочки, які проживають в квартирі на підставі ордеру на вселення, неможливі умови для сумісного проживання з ним в квартирі, а засоби громадського впливу, звернення до правоохоронних органів , притягнення до кримінальної відповідальності виявились безрезультатними що створює небезпеку для життя та здоров»я позивача та її дитини , а тому відповідача слід виселити із спірної квартири без надання іншого жилого приміщення.

Outcome: approved