Jurisdiction: civil
Date: 2018-12-19 00:00:00

Позивач звернулась до суду з позовною заявою про визнання договорів недійсними, визнання права власності посилаючись на те, що у 2002 році [PERSON] на підставі Договору дарування № 8433 від 18.11.2002 року, посвідченого приватним нотаріусом КМНО [PERSON], була подарована Квартира [ADDRESS]. Право власності на квартиру зареєстровано 21.11.2002 року Київським міським бюро технічної інвентаризації. 12.01.2006 року приватним нотаріусом КМНО Галущенко Т.А. був посвідчений заповіт, згідно якого [PERSON] заповідав спірну квартиру їй (позивачу) як його дружині. У період з 2002 року по 2007 рік вони разом з чоловіком проживали у спрій квартирі. У 2007 році у них народився син, який теж проживав в даній квартирі. У липні 2009 року вона з сином переїхали проживати за іншою адресою. Починаючи з 2009 року по жовтень 2015 року спірна квартира здавалася [PERSON] в оренду. [INFO] [PERSON] помер. Після його смерті єдиними спадкоємцями є вона, як дружина, та їх малолітній син. На дату смерті право власності на спірну квартиру було зареєстровано за померлим. 16.05.2016 року приватним нотаріусом КМНО Леонтьєвою Н.Й. була призначена видача та реєстрація їй та сину свідоцтв про право на спадщину на спірну квартиру. Але, як з'ясувалося, дана квартира була незаконно відчужена 13.05.2016 року (п'ятниця) о 18.20 годині, [PERSON] на користь [PERSON] на підставі Договору купівлі-продажу квартири (номер бланку НВТ 067357), посвідчено приватним нотаріусом КМНО Рогач В.В., зареєстровано в реєстрі за № 819 від 13.05.2016 року. 25.05.2016 року їй (позивачу) було видану постанову від 18.05.2016 року про відмову у видачі свідоцтва про право на спадщину. У Договорі купівлі-продажу квартири зазначено, що в квартирі не зареєстровані малолітні та неповнолітні діти, що підтверджується Довідкою № 1247, виданою 10.05.2016 року Дніпровським ЖЕУ № 1 (ТОВ «Новобудова»). Однак, як з'ясувалось, така довідка не видавалась, і в зазначений день прийом не проводився. Не міг був здійснений огляд квартири [PERSON], оскільки ключі від квартири були лише у квартирантів та у неї (позивача). У зв'язку з наявністю ознак злочину, 20.05.2016 року вона звернулася до правоохоронних органів. Вважає, що у [PERSON] не було законного права власності, а тому і не мав права її продавати. Приватний нотаріус Рогач В.В. не перевірив дійсність Договору купівлі-продажу квартири, посвідчений начебто приватним нотаріусом КМНО Телегою Т.М. 21.05.2010 року, за № 3286. У червні 2010 року свідоцтво про право зайняття нотаріальної діяльності приватного нотаріуса Телеги Т.М. анульовано у зв'язку з трагічною загибеллю у дорожньо-транспортній пригоді. В процесі розгляду справи подано заяву про зміну позовних вимог (доповнення обґрунтування), відповідно до якої додатково зазначила, що Договір купівлі-продажу спірної квартири від 21.05.2010 року, посвідчений приватним нотаріусом КМНО Телегою Т.М., за № 431, [PERSON] не підписувався. 27.12.2017 року подано заяву про зміну предмету позову. В судовому засіданні позивач та її представник усі обставини та факти, викладені в позовній заяві, та змінені позовні вимоги підтримали в повному обсязі, просили їх задовольнити. В судове засідання відповідач [PERSON] не з'явився, про день, час та місце розгляду справи сповіщався згідно норм процесуального законодавства, заяв про розгляд справи за його відсутності до суду не подавав. В передніх засіданнях приймав участь представник, подав заперечення, від якого в подальшому [PERSON] відмовився. В судове засідання відповідач [PERSON] не з'явився, про день, час та місце розгляду справи сповіщався згідно норм процесуального законодавства, заяв про розгляд справи за його відсутності, письмових заперечень до суду не подавав. В судове засідання відповідач [PERSON] не з'явилася, про день, час та місце розгляду справи сповіщалася згідно норм процесуального законодавства, заяв про розгляд справи за її відсутності, письмових заперечень до суду не подавала. В судове засідання приватний нотаріус КМНО Рогач В.В. не з'явився, надіслав лист про слухання справи без його присутності. В судове засідання приватний нотаріус КМНО Леонтьєва Н.Й. не з'явилася, надіслала лист про слухання справи без її присутності. В судове засідання приватний нотаріус КМНО Каплун Ю.В. не з'явився, надіслав лист про слухання справи без його присутності. В судове засідання представник Головного управління юстиції в м. Києві не з'явився, надіслав пояснення з проханням щодо слухання справи без його присутності, та прийняття рішення на розсуд суду. В судове засідання представник Служби у справах дітей Дніпровської районної в м. Києві державної адміністрації не з'явився, надіслав лист про слухання справи без його присутності, позов підтримав. Вислухавши пояснення позивача та її представника, дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного висновку. Даний позов зареєстровано в суді 31.05.2016 року. Згідно ухвали Дніпровського районного суду м. Києва від 07.06.2016 року відкрито провадження у справі. Ухвалою від 14.06.2016 року за заявою позивача про забезпечення позову накладено арешт на квартиру [ADDRESS]. В судових засіданнях, за нормами ЦПК України ( в старій редакції) в якості відповідача було залучено [PERSON], в якості третіх осіб залучено Службу у справах дітей Дніпровської районної в м. Києві державної адміністрації, Головне управління юстиції в м. Києві, приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Леонтьєву Н.Й., приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Каплун Ю.В. Ухвалою від 07.07.2016 року за заявою позивача про забезпечення позову заборонено [PERSON] виселяти мешканців квартири [ADDRESS] - [PERSON] та її малолітню дитину [PERSON]; реєструвати та вселяти інших осіб до квартири [ADDRESS], протизаконними методами проникати, входити до неї та іншим чином користуватися, в тому числі укладати договори оренди; заборонено ТОВ «Новобудова» ЖЕД № 1 та Дніпровському районному відділу Головного управління Державної міграційної служби України в місті Києві здійснювати реєстрацію та зняття з реєстраційного обліку будь-яких осіб за адресою: [ADDRESS]. Ухвалами від 14.06.2016 року, 28.09.2016 року, 01.11.2016 року, 17.02.2017 року та 16.06.2017 року за клопотаннями сторін витребовувались докази по справі. 17.02.2017 року за клопотанням сторони позивача призначено комплексну судово-технічну експертизу документу та посмертну почеркознавчу експертизу. 14.04.2017 року відновлено провадження. 17.07.2017 року за клопотанням сторони позивача призначено комплексну судово-технічну експертизу документу та посмертну почеркознавчу експертизу. 30.05.2018 року відновлено провадження. В суді встановлено, що 18.11.2002 року між [PERSON] та [PERSON] укладено Договір дарування квартири, згідно якого [PERSON] набув право власності на квартиру [ADDRESS], реєстровий № 8433, посвідчений приватним нотаріусом КМНО [PERSON] Зареєстровано в КП БТІ м. Києва 21.11.2002 року, за № 43385. 03.06.2004 року [PERSON] та [PERSON] зареєстрували шлюб. [INFO] у подружжя народився син [PERSON]. [INFO] [PERSON] помер, місце смерті - м. Тираспіль, Молдавської РСР. 12.01.2006 року [PERSON] склав заповіт, посвідчений приватним нотаріусом КМНО Галущенко Т.А., за № 31, яким заповів квартиру [ADDRESS], [PERSON] Після смерті [PERSON] із заявами про прийняття спадщини звернулась [PERSON] в своїх інтересах, та в інтересах сина [PERSON], і донька померлого [PERSON] [INFO] та 16.05.2016 року видані свідоцтва про право на спадщину за законом [PERSON], [PERSON] та [PERSON] по 1/3 частині у спадковому майні. Згідно Постанови про відмову у вчиненні нотаріальної дії від 18.05.2016 року в видачі [PERSON] та [PERSON] свідоцтва про право на спадщину на квартиру [ADDRESS] відмовлено, оскільки власником даної квартири є інша особа. З матеріалів справи слідує наступне. 21.05.2010 року [PERSON] та [PERSON] уклали Договір купівлі-продажу квартири [ADDRESS]. Даний договір посвідчено приватним нотаріусом КМНО Телегою Т.М., зареєстровано в реєстрі за № 431. Договір складено на бланку № ВМТ 429618. Право власності за [PERSON] зареєстровано в КП БТІ м. Києва 03.06.2010 року за № 3286. 13.05.2016 року між [PERSON], та [PERSON] укладено Договір купівлі-продажу квартири [ADDRESS]. Даний договір посвідчено приватним нотаріусом КМНО Рогачем В.В., зареєстровано в реєстрі за № 819. Право власності за [PERSON] зареєстровано в у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно 13.05.2016 року за № 14500055. В матеріалах нотаріальної справи наявні довідка Київського міського бюро технічно інвентаризації та реєстрації права власності на об'єкти нерухомого майна від 11.05.2016 року КВ-2016 № 692 щодо права власності [PERSON] на квартиру; та Довідка № 1247 від 10.05.2016 року ЖЕД № 2 ТОВ «Новобудова» щодо відсутності зареєстрованих осіб у вказаній квартирі. 14.06.2016 року між [PERSON] та [PERSON] укладено Договір іпотеки, згідно якого [PERSON] в забезпечення виконання Договору позики від 14.06.2016 року, передав в іпотеку квартиру [ADDRESS]. Встановлено, що діяльність приватного нотаріуса КМНО Телеги Т.М. була припинена 09.06.2010 року у зв'язку зі смертю. Архів та документи нотаріального діловодства знаходяться в приміщенні Київського державного нотаріального архіву. Згідно відповіді на вимогу суду, що надійшла з Київського державного нотаріального архіву, в Реєстрі для реєстрації нотаріальних дій справа 02-33 том 1 за 2010 рік за реєстровим № 431 відсутній запис про посвідчення Договору купівлі-продажу квартири. 21.10.2010 року, згідно реєстру для реєстрації нотаріальних дій приватного нотаріуса КМНО Телеги Т.М., не посвідчено жодного договору купівлі-продажу квартири. В суді за участі позивача [PERSON], представника позивача [PERSON], представника відповідача [PERSON] - [PERSON], здійснено огляд Реєстру для реєстрації нотаріальних дій приватного нотаріуса КМНО Телеги Т.М. том 1. Реєстр прошито та пронумеровано на 200 аркушах. Початок вчинення дій 19.01.2010 року, останній запис 04.06.2010 року за № 522. Журнал оглянуто з квітня по 04.06.2010 року. В даному Реєстрі відсутні відомості щодо укладення Договору купівлі-продажу квартири, укладеного між [PERSON] та [PERSON] За реєстровим № 431 містяться інші відомості. Огляд Реєстру зафіксовано протоколом вчинення окремої процесуальної дії. Згідно відповіді на вимогу суду, що надійшла з Київського міського бюро технічної інвентаризації, бюро не видавало Довідку від 11.05.2016 року КВ-2016 № 692 на ім'я [PERSON] з приводу належності йому на праві власності квартири [ADDRESS]. З 15.03.2016 року бюро змінило назву, бланки та печатку, із того часу не використовує старі бланки та печатку. У відповіді ТОВ «Новобудова» зазначено, що довідку № 1247 від 10.05.2016 року не видавали. На виконання ухвали суду щодо проведення комплексної судово-технічної експертизи документу та посмертної почеркознавчої експертизи складено висновки № 15755/17-34 від 02.10.2017 року за результатами проведення судово-технічної експертизи документів та № 15757/15758/17-32 від 17.05.2018 року за результатам проведення судово-почеркознавчої експертизи. Згідно Висновку № 15755/17-34 від 02.10.2017 року за результатами проведення судово-технічної експертизи документів підпис від імені [PERSON] в графі «продавець» в Договору купівлі-продажу квартири [ADDRESS], від 21.05.2010 року, виконаний кульковою ручкою, спорядженою пастою синьо-фіолетового кольору. Друкований текст нанесений електрофотографічним способом з використанням друкуючого пристрою (пристроїв) з лазерним способом друку тонером чорного кольору. Ознак про штучне зістарювання документу не виявлено. Встановити час виконання підпису та нанесення друкованого тексту не вдалося можливим через перетин його штрихів з барвною речовиною захисної сітки та відсутністю у експертів впроваджених методик. Згідно Висновку № 15757/15758/17-32 від 17.05.2018 року за результатам проведення судово-почеркознавчої експертизи рукописний запис та підпис [PERSON] виконані не ним, а іншою особою з деяким наслідуванням підпису. Відповідно до ст. 15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства. Відповідно до вимог частин 1-3, 5, 6 ст. 203 ЦК України, зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також інтересам держави і суспільства, його моральним засадам. Особа, яка вчиняє правочин, повинна мати необхідний обсяг цивільної дієздатності. Волевиявлення учасника правочину має бути вільним і відповідати його внутрішній волі. Правочин має бути спрямований на реальне настання правових наслідків, що обумовлені ним. Відповідно до частин першої, другої статті 215 ЦК України підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені частинами першою-третьою, п'ятою та шостою статті 203 цього Кодексу. Недійсним є правочин, якщо його недійсність встановлена законом (нікчемний правочин). У цьому разі визнання такого правочину недійсним судом не вимагається. За статтею 16 ЦК України визнання правочину недійсним є одним із передбачених законом способів захисту цивільних прав та інтересів і загальні вимоги щодо недійсності правочину передбачені статтею 215 ЦК України. Відповідно до положень ст. 236 Цивільного кодексу України, моментом недійсності нікчемного правочину є момент його вчинення. Але якщо недійсним правочином права та обов'язки передбачалися лише на майбутнє, можливість настання їх у майбутньому припиняється. Відповідно до ст. 216 ЦК України недійсний правочин не створює юридичних наслідків, крім тих, що пов'язані з його недійсністю. У разі недійсності правочину кожна із сторін зобов'язана повернути другій стороні у натурі все, що вона одержала на виконання цього правочину, а в разі неможливості такого повернення, зокрема тоді, коли одержане полягає у користуванні майном, виконаній роботі, наданій послузі, - відшкодувати вартість того, що одержано, за цінами, які існують на момент відшкодування. Якщо у зв'язку із вчиненням недійсного правочину другій стороні або третій особі завдано збитків та моральної шкоди, вони підлягають відшкодуванню винною стороною. Правові наслідки, передбачені частинами першою та другою цієї статті, застосовуються, якщо законом не встановлені особливі умови їх застосування або особливі правові наслідки окремих видів недійсних правочинів. Правові наслідки недійсності нікчемного правочину, які встановлені законом, не можуть змінюватися за домовленістю сторін. Вимога про застосування наслідків недійсності нікчемного правочину може бути пред'явлена будь-якою заінтересованою особою. В суді було встановлено, що Договір купівлі-продажу квартири від 21.05.2010 року, укладений між [PERSON] та [PERSON], [PERSON] не підписувався, що свідчить про незаконне вибуття спірної квартири з власності [PERSON] Дана обставина дає підстави для визнання Договорів купівлі-продажу спірної квартири від 21.05.2010 року та від 13.05.2016 року недійсними, що є підставою і для скасування рішення про право власності на квартиру за [PERSON], та відповідно визнання недійсним Договору іпотеки від 14.06.2016 року. Відповідно до ст. 1223 ЦК України право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. У разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, не прийняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі не охоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261-1265 цього Кодексу. Відповідно до ст. 1233 ЦК України заповітом є особисте розпорядження фізичної особи на випадок свої смерті. Згідно ст. 1235 ЦК України заповідач може призначити своїми спадкоємцями одну або кілька фізичних осіб, незалежно від наявності у нього з цими особами сімейних, родинних відносин, а також інших учасників цивільних відносин. Заповідач може без зазначення причин позбавити права на спадкування будь-яку особу з числа спадкоємців за законом. У цьому разі ця особа не може одержати право на спадкування. Заповідач не може позбавити права на спадкування осіб, які мають право на обов'язкову частку у спадщині. Чинність заповіту щодо осіб, які мають право на обов'язкову частку у спадщині, встановлюється на час відкриття спадщини. Відповідно до ст. 1236 ЦК України заповідач має право охопити заповітом права та обов'язки, які йому належать на момент складення заповіту, а також ті права та обов'язки, які можуть йому належати у майбутньому. Заповідач має право скласти заповіт щодо усієї спадщини або її частини. Чинність заповіту щодо складу спадщини встановлюється на момент відкриття спадщини. Статтею 1241 ЦК України визначено, що малолітні, неповнолітні, повнолітні непрацездатні діти спадкодавця, непрацездатна вдова (вдівець) та непрацездатні батьки спадкують, незалежно від змісту заповіту, половину частки, яка належала б кожному з них у разі спадкування за законом (обов'язкова частка). Розмір обов'язкової частки у спадщині може бути зменшений судом з урахуванням відносин між цими спадкоємцями та спадкодавцем, а також інших обставин, які мають істотне значення. До обов'язкової частки у спадщині зараховується вартість речей звичайної домашньої обстановки та вжитку, вартість заповідального відказу, встановленого на користь особи, яка має право на обов'язкову частку, а також вартість інших речей та майнових прав, які перейшли до неї як до спадкоємця. Будь-які обмеження та обтяження, встановлені у заповіті для спадкоємця, який має право на обов'язкову частку у спадщині, дійсні лише щодо тієї частини спадщини, яка перевищує його обов'язкову частку. По даній справі було встановлено, що із заявами про прийняття спадщини після смерті [PERSON] звернулись [PERSON] в своїх інтересах, як дружина померлого, та в інтересах малолітнього сина померлого [PERSON], і донька померлого [PERSON] В порядку спадкування за законом їм були видані свідоцтва про право на спадщину за законом. З урахуванням того, що на спірну квартиру померлим [PERSON] був складений заповіт на ім'я позивача, суд дійшов висновку про обґрунтованість вимог щодо визнання права власності за [PERSON] в розмірі 3/4 частин в порядку спадкування за заповітом, та на 1/4 частину за малолітнім [PERSON] у порядку спадкування за законом. Враховуючи все вище викладене, суд дійшов висновку, позов є обґрунтованим та підлягає задоволенню в повному обсязі. Відповідно до ст. 81 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків встановлених цим Кодексом. Відповідачі жодних доказів на спростування доводів позивача до суду не надали. Відповідно до ст. 141 ЦПК України стороні, на користь якої постановлено рішення, суд присуджує з другої сторони всі судові витрати. По даній справі позивачем було сплачено судовий збір - 7 716,82 грн. (551,21 грн. + 6 890,00 грн. + 275,61 грн.). Крім того, за проведення судової експертизи позивачем сплачено 9 148,20 грн. (3 571,20 грн. + 5 577,00 грн.). Всього позивачем понесено витрат, пов'язаних з розглядом даної справи 16 865,02 грн. Дані кошти підлягають стягненню з відповідачів на користь позивача в рівних частках - по 5 621,67 грн. На підставі вищевикладеного та

Outcome: approved