Jurisdiction: civil
Date: 2019-03-17 00:00:00

Позивач звернулась до суду з позовною заявою в особі представника [PERSON] до [PERSON], [PERSON], [PERSON], третя особа, яка не заявляє самостійних вимог Виконавчий комітет Камянсько-Дніпровської міської ради Камянсько-Дніпровського району Запорізької області про усунення перешкод в користуванні житловим будинком, вказуючи, що вона є власником житлового будинку, що знаходиться за адресою: Запорізька область, м. Камянка-Дніпровська, пров. Космічний, 53 за договорами купівлі-продажу житлового будинку та земельної ділянки, посвідченими приватним нотаріусом [PERSON] 29.12.2014 року за № 3319. З нею в будинку зареєстровані відповідачі [PERSON], [PERSON], [PERSON] (колишні власники вищевказаного будинку). Після нотаріального оформлення договору купівлі-продажу житлового будинку та присадибної земельної ділянки відповідачі покинули останнє місце проживання та зникли в невідомому напрямку, пообіцявши позивачці незабаром повернутися та знятись з реєстрації, проте до теперішнього часу на звязок не виходять, їх розшуки завершились безрезультатними. Місцезнаходження відповідачів позивачу невідомо. Наявність реєстрації відповідачів в житловому будинку позивача не дозволяє розпоряджатися ним на власний розсуд та значно обмежує її законні права. Просить суд усунути перешкоди в користуванні житловим приміщенням, а саме: визнати [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO], такими, що втратили право користування житловим приміщенням за адресою: Запорізька область, м. Камянка-Дніпровська, про. Космічний, 53. В судове засідання позивач та її представник [PERSON] не зявились, надали суду заяви в якій просять справу розглядати у їх відсутність без фіксування судового процесу, позовні вимоги підтримують в повному обсязі, просять задовольнити, проти заочного розгляду справи не заперечує. В судове засідання відповідачі не зявились, повідомлені своєчасно та в належній формі рекомендованою поштою з повідомленням за зареєстрованим місцем їх проживання, про поважність причин неявки суд не повідомили, заяв або клопотань про відкладення розгляду справи, зміну адреси місця проживання (перебування, знаходження), відомостей про місце роботи, а також номери засобів телефонного звязку або електронного поштового звязку, від відповідачів до суду не надійшло. Третя особа, представник Камянсько-Дніпровської міської ради в судове засідання не зявився, надав суду заяву в якій просить справу розглядати у його відсутність, заперечень та пояснень не має. У звязку з неявкою в судове засідання відповідача, суд, за згодою позивача, ухвалює рішення при заочному розгляді справи, на підставі наявних в справі доказів, що відповідає положенням\~ст. 280 ЦПК України. Перевіривши наявні у справі докази, оцінивши їх належність, допустимість і достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний звязок у їх сукупності, суд прийшов до наступних висновків. Дослідивши матеріали справи, перевіривши наявні у справі докази, оцінивши їх належність, допустимість і достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний звязок у їх сукупності, суд прийшов до наступних висновків. Підставами позову є фактичні обставини, що мають місце і наведені у заяві, а предметом доказування під час судового розгляду є факти, якими обґрунтовуються заявлені вимоги чи заперечення або мають інше юридичне значення для вирішення справи і підлягають встановленню при ухваленні рішення. На підтвердження факту відсутності відповідачів за місцем їх реєстрації позивачем надано суду докази, які підтверджують зазначені позовні вимоги. Як вбачається з копії договору купівлі-продажу житлового будинку від 29.12.2014 року [PERSON] є власником будинку по пров. Космічний, 53 м. Камянка-Дніпровська Запорізької області (а.с.9-10). Як вбачається з копії витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності № 31864327 житловий будинок № 53 по пров. Космічний м. Камянка-Дніпровська Запорізької області належить [PERSON] на праві приватної власності на підставі договору купівлі-продажу № 3319 виданого 29.12.2014 року приватним нотаріусом Камянсько-Дніпровського районного нотаріального округу Запорізької області [PERSON] (а.с.11). Як вбачається з копії договору купівлі-продажу земельної ділянки від 29.12.2014 року [PERSON] на праві особистої приватної власності належить земельна ділянка по пров. Космічний, 53 м. Камянка-Дніпровська Запорізької області (а.с.12-13). Як вбачається з копії витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності № 31867030 земельна ділянка по пров. Космічний, 53 м. Камянка-Дніпровська Запорізької області належить [PERSON] на праві приватної власності на підставі договору купівлі-продажу № 3320 виданого 29.12.2014 року приватним нотаріусом Камянсько-Дніпровського районного нотаріального округу Запорізької області [PERSON] (а.с.14). Як вбачається з копії домової книги відповідачі: [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO], зареєстровані за адресою: [INFO] (а.с. 17-19). Згідно довідки від 03.03.2019 року виданої квартальним комітетом № 4 м. Кам'янка-Дніпровська Запорізької області [PERSON], [INFO], проживає в [INFO]. За даною адресою зареєстровані, але не проживають з 29.12.2014 року [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO], їх місцезнаходження невідомо. Згідно ст.12,\~81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Пункт 7\~ст. 92 Конституції України\~встановлює, що правовий режим власності визначається виключно законами України. Статтею 41 Конституції України та статтею 1 Першого протоколу до конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, до якої Україна приєдналася 17 липня 1997 року відповідно до Закону України від 17 липня 1997 року №475/97 «Про ратифікацію Конвенції про захист прав людини 1950 року та основоположних свобод, Першого протоколу та протоколів №2,4,7, та 11 до Конвенції», закріплено принцип непорушності права приватної власності, який означає право особи на безперешкодне користування своїм майном та закріплює право власника володіти, користуватися та розпоряджатися своїм майном, на власний розсуд вчиняти щодо свого майна будь які угоди, відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб. Згідно ч. 1 ст.316 ЦК України\~правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб. Частиною 1 ст.317 ЦК України\~визначено, що власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном. За приписами ч. 2 ст.317 ЦК України\~на зміст права власності не впливають місце проживання власника та місцезнаходження майна. Відповідно\~ст. 319 ЦК України\~власник володіє користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Відповідно\~ст. 321 ЦК України\~ніхто не може бути протиправно позбавлений права приватної власності чи обмежений у його здійснені. Згідно ст. 383 ЦК України власник має право використовувати помешкання для власного проживання, проживання своєї родини, інших осіб. При цьому згідно до ст.391 ЦК України\~власник має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування і розпоряджання своїм майном. Відповідно до ст. 150 Житлового кодексу України громадяни, які мають у власності будинок, користуються ним і мають право розпоряджатися своєю власністю на свій розсуд: продавати, дарувати, здавати в оренду. Обмеження чи втручання у право власника можливе лише з підстав передбачених законом. Відповідно до ст.\~155\~ЖК України жилі будинки (квартири), що є у приватній власності громадян, не може бути в них вилучено, власника не може бути позбавлено права користування жилим будинком (квартирою), крім випадків, установлених законодавством. Відповідно до ч. 4 ст.\~156\~ЖК України до членів сім'ї власника будинку (квартири) належать особи, зазначені в частині другій ст. 64 цього Кодексу, а саме дружина, їх діти і батьки. Членами сім'ї може бути визнано й інших осіб, якщо вони постійно проживають разом з наймачем і ведуть з ним спільне господарство. За матеріалами справи відповідачі не є членами сімї позивача. Згідно ст.\~158\~ЖК України наймач користується жилим приміщенням у будинку (квартирі), що належить громадянинові на праві приватної власності, відповідно до договору найму жилого приміщення. Договір найму жилого приміщення укладається між власником будинку (квартири) і наймачем у письмовій формі з наступною реєстрацією у виконавчому комітеті місцевої Ради народних депутатів або в органі управління, що ним утворюється. Договір повинен містити вказівку на предмет договору, строк, на який він укладається, визначати права і обов'язки наймодавця і наймача та інші умови найму. Таким чином, враховуючи ті обставини, що між сторонами по справі договір найму не укладався, відповідачі не є і наймачами житлового будинку за адресою: Запорізька область, м. Камянка-Дніпровська, пров. Космічний, 53. Як роз'яснив Пленум Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ у п. 34 постанови № 5 від 07 лютого 2014 року «Про судову практику в справах про захист права власності та інших речових прав», усунення перешкод у здійсненні права користування та розпорядження своїм майном, зокрема жилим приміщенням, шляхом зняття особи з реєстраційного обліку, залежить від вирішення питання про право користування такої особи жилим приміщенням відповідно до норм житлового та цивільного законодавства(наприклад, ст.ст.\~71,\~72,\~116,\~156 ЖК України,\~ст. 405 ЦК України), а саме від вирішення однієї з таких вимог: про позбавлення права власності на жиле приміщення; про позбавлення права користування жилим приміщенням; про визнання особи безвісно відсутньою; про оголошення фізичної особи померлою. Відповідно до п.1 ст. 8 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожен має право на повагу до свого житла. Втручання у це право здійснюється виключно з підстав, передбачених п. 2 ст. 8 Конвенції. Зазначене покладає на Україну в особі її державних органів зобов'язання «вживати розумних і адекватних заходів для захисту прав» (рішення ЄСПЛ у справі «Пауел і Райнер проти Сполученого Королівства» від 21.02.1990 р.). Такий захист поширюється як на власника квартири (рішення ЄСПЛ у справі «Джілоу проти Сполученого Королівства» від 24.11.1986 р.), так і наймача (рішення ЄСПЛ у справі «Ларкос проти Кіпру» від 18.02.1999 р.). Домовленості між сторонами про проживання відповідачів у житлі позивача та збереження за ними права користування вищевказаним житловим приміщенням не встановлено. Реєстрація місця проживання хоча і не тягне за собою виникнення права користування житловим приміщенням, проте обмежує майнові інтереси власника, пов'язані з правом розпорядитися ним. Оскільки, відповідачі не зміняли реєстрацію місця проживання, договір найму житла відсутній, відповідачі не являються членами сімї позивача, не проживають в будинку без поважних причин, то ними порушено право власності позивача і її право щодо вимоги захисту порушеного права є законними і підлягає захисту, визнавши відповідачів такими, що втратили право користування вказаним вище житловим будинком. Враховуючи все вищевикладене, суд дійшов висновку, що позовні вимоги обґрунтовані, підтверджуються наданими доказами, є законними, у зв'язку з чим підлягають задоволенню. \~На підставі викладеного та

Outcome: approved