Jurisdiction: civil
Date: 2016-03-16 00:00:00

Позивач звернулась в суд з позовною заявою до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання дитини, мотивуючи тим, що перебуваючи з відповідачем у шлюбі [INFO] року народилася донька - [PERSON]. Дитина проживає разом з нею та перебуває на її утриманні. Відповідач проживає окремо, виїхав за кордон та припинив надавати їй матеріальну допомогу. На підставі вищевикладеного, позивачка просить суд стягнути з відповідача аліменти на її користь на утримання доньки у розмірі 3000 гривень, щомісячно до досягнення дитиною [PERSON], [INFO], повноліття. В судовому засіданні позивач підтримала позовні вимоги та суду пояснила,що вона працює в інтернет-клубі та отримує заробітну плату у розмірі 2500 гривень. Щомісячно вона витрачає на утримання дитини 2000 гривень. Вважає,що відповідач має змогу платити аліменти саме в розмірі 3000 гривень,оскільки працює за кордоном. В судовому засіданні представник відповідача позовні вимоги визнала частково, суду пояснила, що відповідач до 2014 року мав постійний заробіток та добровільно висилав гроші позивачу на утримання дитини. В травні 2012 року відповідач отримав травму, а тому на даний час відповідач не має постійної роботи, отримує нерегулярний дохід. Також, з урахуванням витрат позивача на утримання дитини, відповідач згоден сплачувати аліменти на утримання дитини на користь позивача у розмірі 1000 гривень,щомісячно. Згідно ст. 11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи в межах заявлених вимог і на підставі представлених сторонами доказів. Згідно ст. 60 ЦПК України, кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставі своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. Вислухавши сторони, дослідивши матеріали справи, судом встановлено що спір між сторонами виник з приводу стягнення аліментів в користь того з батьків, з ким проживає дитина. 28 лютого 2009 року між [PERSON] до [PERSON] був укладений шлюб, що підтверджується свідоцтвом про шлюб (а.с. 3). [INFO] року народилася [PERSON]. Батьками вказані сторони по справі, що підтверджується свідоцтвом про народження (а.с. 4). Близько 4 років сторони разом не проживають, неповнолітня дитина [PERSON] проживає разом з позивачем. Відповідач матеріальної допомоги на утримання дитини не надає,хоча до червня 2014 року позивач отримувала грошові перекази від відповідача на утримання дитини (а.с.19-21). Дані обставини сторонами не заперечуються. Положеннями ст. 180 Сімейного кодексу України визначено, що батьки зобов'язані утримувати своїх неповнолітніх дітей до досягнення ними повноліття. Відповідно до ст. 1, 2 Закону України «Про охорону дитинства» батьки зобов'язані забезпечити дітям умови для достатнього фізичного, духовного та культурного розвитку. В силу дії ч. 3 ст. 181 Сімейного кодексу України аліменти на дитину присуджуються в частці від заробітку (доходу) її матері, батька або в твердій грошовій сумі і виплачується щомісячно. За приписами ч. 2 ст. 182 цього кодексу мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, за винятком випадків, передбачених статтею 184 цього Кодексу. Відповідно до частин 1, 2 статті 27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована постановою Верховної Ради України № 789-ХІІ від 27 лютого 1991 року та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Згідно з ч. 1 ст. 184 Сімейного кодексу України і роз'яснень, викладених в пункті 17 постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ відносно батьківства, материнства і стягнення аліментів», якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, частину доходу одержує в натурі, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення, суд за заявою платника або одержувача може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Позивач [PERSON] працює в інтернет-клубі та отримує заробітну плату у розмірі 2500 гривень. Відповідач [PERSON] проживає в м.Лондон Великобрітанія, постійного місця роботи не має, та має нерегулярний дохід. Дані обставини сторонами не заперечуються. За правилами ст. 182 Сімейного кодексу України при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров'я та матеріальне становище дитини; стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. Враховуючи,що обов»язок утримувати дитину є рівною мірою обов'язком як матері, так і батька, інтереси дітей при визначенні розміру аліментів, розмір витрат на утриманні дитини,який складає 2000 гривень щомісячно, виходячи з принципів розумності та справедливості, стан здоров»я батька, потреби дитини у розвитку та навчанні, суд дійшов висновку, що позов слід задовольнити частково та стягувати аліменти у розмірі 1000 гривень щомісячно, що відповідатиме принципам розумності та справедливості. Відповідно до ст. 367 ЦПК України суд допускає негайне виконання рішення у межах сплати платежу за один місяць. Згідно із ч. 3 ст. 88 Цивільного процесуального кодексу України, якщо позивача, на користь якого ухвалено рішення, звільнено від сплати судового збору, він стягується з відповідача в дохід держави пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог. Тому з відповідача слід стягнути 243,60 гривень судового збору в дохід держави. На підставі вищенаведеного, відповідно до ст.ст. 180, 181, 182, 184, 191 Сімейного кодексу України, ст. 1, 2 Закону України «Про охорону дитинства», ст. 7 Закону України «Про державний бюджет України на 2015 рік», п. 17 постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ відносно батьківства, материнства і стягнення аліментів», ст. 11, 88 Цивільного процесуального кодексу України,

Outcome: partial