Jurisdiction: civil
Date: 2019-05-06 00:00:00

Позивач звернувся із позовом до [PERSON] про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням. Позовні вимоги обґрунтовує тим, що на підставі договору дарування від 04.02.2016 р. вона є власником житлового будинку по [ADDRESS] . У даному будинку, її батьком [PERSON] , котрий був власником цього житла, було зареєстровано відповідача. Відповідач з 2012 р. не проживає у цуому житлі, не надає коштів на його утримання, не сплачує комунальні послуги. Відповідач створює перешкоди у володінні, користуванні, розпорядженні житлом, так як вона несе витрати пов`язані з користуванням і утриманням будинку, а також не має змоги оформити субсидію і вільно розпоряджатись цим житловим приміщенням. Відповідач не є членом її сім`ї і після набуття нею права власності на це житло вона не давала йому згоду на користування цим помешканням, а тому у зв`язку із припиненням права власності [PERSON] на спірне помешкання, відповідач втратив право користування цим житлом. Просить визнати [PERSON] таким, що втратив право користування житловим приміщенням, котрий знаходиться по [ADDRESS] . Представник позивача в судовому засіданні просив позов задовольнити, в обгрунтування надав пояснення аналогічні тим, що викладені у позовній заяві. Відповідач в судовому засіданні позов не визнав, просив відмовити у задоволенні позовних вимог. В судовому засіданні свідок [PERSON] пояснила, що відповідач [PERSON] більше двох років не проживає у спірному житлі та він не є членом сім`ї позивача. Заслухавши пояснення сторін, свідка та дослідивши і оцінивши доказив їх сукупності, суд приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення з наступних підстав. Судом встановлено, що [PERSON] є власником житлового будинку [ADDRESS] , що підтверджується відомостями з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно. Позивач набула право власності на підставі договору дарування від 04.02.2016 р., згідно з яким [PERSON] безоплатно передав у власність позивача даний житловий будинок. Із будинкової книги на житловий будинок [ADDRESS] вбачається, що за даною адресою зареєстрований [PERSON] . Із пояснень представника позивача та свідка встановлено, що відповідач зареєстрований у спірному житлі зі згоди попереднього власника будинку. Відповідач не є членом сім`ї позивача [PERSON] , котра є новим власником житла і вона не надавала згоди відповідачу на користування цим житлом. Відповідно до ст.41 Конституції України кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю. Право приватної власності є не порушеним. Згідно зі ст. 317 ЦК України власникові належать права володіння, користування та розпорядження своїм майном. На зміст права власності не впливають місце проживання власника та місцезнаходження майна. Відповідно до ч.1 ст.319 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Частиною 1 ст. 383 ЦК та ст.150 ЖК УРСР закріплені положення, відповідно до яких громадяни, які мають у приватній власності будинок (частину будинку), квартиру, користуються ним (нею) для особистого проживання і проживання членів їх сімей та інших осіб. Частиною 1 ст.156 ЖК УРСР передбачено, що члени сім`ї власника житлового будинку, які проживають разом із ним у будинку, що йому належить, користуються житловим приміщенням нарівні з власником будинку, якщо при їх вселенні не було іншої угоди про порядок користування цим приміщенням. Згідно з ч.1 ст. 405 ЦК України члени сім`ї власника житла, які проживають разом із ним, мають право на користування цим житлом відповідно до закону. Аналіз наведених норм права дає підстави для висновку про те, що право членів сім`ї власника будинку користуватись цим житловим приміщенням може виникнути та існувати лише за наявності права власності на будинок в особи, членами сім`ї якої вони є; із припиненням права власності особи втрачається й право користування житловим приміщенням у членів її сім`ї, тобто право членів сім`ї власника будинку на користування цим житлом є похідним від прав власника будинку. Згідно з ст. 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном. Факт реєстрації відповідача створює перешкоди у володінні, користуванні, розпорядженні житлом, так як вона несе витрати пов`язані з користуванням і утриманням будинку, оплату житлово-комунальних послуг, а також не має змоги оформити субсидію і вільно розпоряджатись цим житловим приміщенням. Оскільки позивач є новим власником спірного будинку, а відповідач зареєстрований у цьому житлі зі згоди попереднього власника будинку, при цьому відповідач не є членом сім`ї позивача, і вона не надавала згоди відповідачу на користування цим житлом, тому з припиненням права власності попереднього власника будинку у відповідача припинилось право на користування цим житлом і його слід визнати таким, що втратив право на користування цим будинком. Оцінивши всі докази в сукупності, суд прийшов до висновку, що вимоги позивача є законними, доведеними, а тому підлягають до задоволення.

Outcome: approved