Jurisdiction: civil
Date: 2019-07-03 00:00:00

Позивач звернулась до суду з позовом до [PERSON] про розірвання договору довічного утримання у якому просить суд розірвати договір довічного утримання від 11.07.2017 року, укладений між нею та [PERSON] , посвідчений приватним нотаріусом Запорізького міського нотаріального округу Касапською Н.О. та зареєстрований в реєстрі за № 988 11.07.2017 року, припинити право власності [PERSON] на квартиру [ADDRESS] та скасувати заборону відчуження на квартиру [ADDRESS] , накладену приватним нотаріусом Запорізького міського нотаріального округу Касапською Н.О., зареєстрованого в реєстрі за № 989 від 11.07.2017року. Представник позивача адвокат Блажко У.В. подала заяву про розгляд справи без участі позивача та її представника. Позовні вимоги підтримує. У зв`язку із визнанням позову відповідачем просить у відповідності до ст. 206 ЦПК України повернути позивачу половину сплаченого судового збору. Від вимоги про стягнення судового збору з відповідача відмовляється у повному обсязі. Представник відповідача адвокат Попова О.В., подала заяву про розгляд справи без участі відповідача та його представника. Відповідачем позов визнається у повному обсязі. Приватний нотаріус Касапська Н.О. надіслала на адресу суду клопотання про розгляд справи без її участі. Вивчивши та дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступних висновків. У відповідності до ч. 3 ст. 200 ЦПК України за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. У відповідності до ч. 4 ст. 206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Судом встановлено, що 11.07.2017 року між [PERSON] та [PERSON] укладено договір довічного утримання, посвідчений приватним нотаріусом Запорізького міського нотаріального округу Касапською Н.О. та зареєстрований в реєстрі за № 988. За умовами п.1. наведеного вище договору, [PERSON] передала у власність [PERSON] належну їй на праві власності квартиру [ADDRESS] , загальною площею 68,18 кв.м., житловою площею 45,7 кв.м., взамін чого [PERSON] зобов`язується забезпечувати [PERSON] утримання та доглядом довічно. 11.07.2017 року за [PERSON] на підставі договору довічного утримання зареєстровано право приватної власності в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно на квартиру, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] . Крім того, 11.07.2017 року приватним нотаріусом Запорізького міського нотаріального округу Касапською Н.О. на наведене вище нерухоме майно накладено заборону відчуження в інтересах [PERSON] до припинення чи розірвання договору, про що зареєстровано в реєстрі за № 989. Відповідач не виконує взяті на себе обов`язки, які передбачені договором, укладеним між сторонами, не забезпечує [PERSON] харчуванням, медикаментами, необхідною допомогою, не оплачує за власний рахунок комунальні послуги за її проживання в квартирі. Відповідно до ст. ст. 525,526 ЦК України, зобов`язання повинні виконуватись належним чином відповідно до вимог закону, умов договору. Одностороння відмова від виконання зобов`язання не допускається крім випадків, передбачених законом. Згідно з положеннями ст. 629 ЦК України, договір є обов`язковим для виконання сторонами. Частиною 2 ст. 651 ЦК України унормовано, що договір може бути змінено або розірвано за рішенням суду на вимогу однієї із сторін у разі істотного порушення договору другою стороною та в інших випадках, встановлених договором або законом. Істотним є таке порушення стороною договору, коли внаслідок завданої цим шкоди друга сторона значною мірою позбавляється того, на що вона розраховувала при укладенні договору. Відповідно до ст. 744 ЦК України, за договором довічного утримання (догляду) одна сторона (відчужувач) передає другій стороні (набувачеві) у власність житловий будинок, квартиру або їх частину, інше нерухоме майно або рухоме майно, яке має значну цінність, взамін чого набувач зобов`язується забезпечувати відчужувана утриманням та (або) доглядом довічно. Договір довічного утримання (догляду) укладається у письмовій формі та підлягає нотаріальному посвідченню (ст. 745 ТІК України). Відповідно до ст. 755 Цивільного кодексу України (далі ЦК): «договір довічного утримання може бути розірваний за рішенням суду: 1) на вимогу відчужувана у разі невиконання або неналежного виконання набувачем своїх обов`язків незалежно від його вини; » Відповідно до ст.756 ЦК: «у випадку розірвання договору довічного утримання у зв`язку з невиконанням або неналежним виконанням набувачем обов`язків за договором, відчужувач набуває право власності на майно, яке було їм передано, і має право вимагати його повернення» Відповідно до ч. 1 ст. 756 ЦК України, у разі розірвання договору довічного утримання (догляду) у зв`язку з невиконанням або неналежним виконанням набувачем обов`язків за договором, відчужувач набуває право власності на майно, яке було ним передане, і має право вимагати його повернення. Враховуючи що відповідачем порушено вимоги договору та зважаючи на визнання ним позову у повному обсязі, суд приходить до висновку, що заявлені позовні вимоги є законними та обґрунтованими та підлягають задоволенню. Крім того у відповідності до ч. 1 ст. 142 ЦПК України у разі укладення мирової угоди до прийняття рішення у справі судом першої інстанції, відмови позивача від позову, визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті суд у відповідній ухвалі чи рішенні у порядку, встановленому законом, вирішує питання про повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову.

Outcome: approved