overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2018-10-17 00:00:00

Позивач звернулась 27 липня 2018 року до суду із зазначеним позовом, мотивуючи вимоги тим, що в останній час спільне життя з відповідачем не склалося через відсутність взаємопорозуміння сторін, відмінність поглядів на життя, ведення спільного господарства. Шлюбні відносини припинені з листопада 2017 року. Примирення не можливе. Провадження у справі відкрито ухвалою суду від 03 серпня 2018 року. Позивач в судове засідання не зявилась, подала заяву про розгляд справи за її відсутності, позовні вимоги підтримує, та просить їх задовольнити. Відповідач в судове засідання не з?явився, надав заяву, якою позов визнав повністю, не заперечував проти розірвання шлюбу та проживання дитини разом з матір?ю, просив слухати справу за його відсутності. Суд розглянув справу за відсутності сторін на підстави наявних в матеріалах справи доказів. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що шлюб підлягає припиненню з наступних підстав. Судом встановлено, що сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі з 23 жовтня 2013 року, про що свідчить актовий запис №1573, зроблений відділом державної реєстрації актів цивільного стану у Суворівському районі реєстраційної служби Одеського міського управління юстиції (свідоцтво про шлюб Серія 1-ЖД №199369). Сторони свої прізвища у зв?язку з реєстрацією шлюбу не змінювали. Від шлюбу сторони мають неповнолітню дитину - [PERSON], [INFO], який за домовленістю сторін залишається проживати з матір?ю. В силу статті 51 Конституції України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки і чоловіка. Виниклі між сторонами правовідносини регулюються статтею 112 Сімейного Кодексу України, відповідно якої, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. \~ \~ \~ \~Сімейне життя у сторін не склалося, що в результаті призвело до фактичного припинення шлюбних відносин. Майнового спору та спору про проживання дитини не існує. Позивачка наполягає на розірванні шлюбу, вважає що спільне життя та збереження шлюбу неможливо, а відповідач не заперечує проти розірвання шлюбу. \~ \~ \~ \~За таких обставин, суд вважає, що за відсутності вільної згоди на шлюб одного з подружжя, сім'я між сторонами розпалася остаточно і не може бути відновлена. Подальше сумісне життя подружжя і збереження шлюбу неможливі, тому позов про розірвання шлюбу підлягає задоволенню. \~ \~ \~ \~Суд задовольняє позовні вимоги позивача про розірвання шлюбу, оскільки побудова сімейних відносин повинна здійснюватись на паритетних засадах, на почуттях взаємної любові та поваги, взаємодопомоги і підтримки (ст.1 СК України) та не може будуватися на примушені сторони до навіть формального знаходження в зареєстрованому шлюбі. \~ \~ \~ \~

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2018-11-08 00:00:00

Позивач звернулась 28 вересня 2018 року до суду із зазначеним позовом, мотивуючи вимоги тим, що з травня 2018 року сторони шлюбні відносини не підтримують так як втратили почуття любові та поваги один до одного. Крім того, позивач зазначає, що відповідач зраджує їй, лається у присутності доньки, розпускає руки. Будь-які спроби примирення з відповідачем не дали бажаних результатів, оскільки позивач категорично відмовляється проживати з відповідачем однією сім?єю. Провадження у справі відкрито 05 жовтня 2018 року. Позивач в судове засідання не зявилась, подала заяву про розгляд справи за її відсутності, позовні вимоги підтримує, та просить їх задовольнити. Відповідач в судове засідання не з?явився, суду надано нотаріально завірену заяву, якою [PERSON] позов визнав повністю, не заперечував проти розірвання шлюбу, просив слухати справу за його відсутності. Суд розглянув справу за відсутності сторін на підстави наявних в матеріалах справи доказів. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що шлюб підлягає припиненню з наступних підстав. Судом встановлено, що сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі з 23 лютого 2008 року, про що свідчить актовий запис №39, зроблений відділом третім відділом реєстрації актів цивільного стану Приморського районного управління юстиції м. Одеси (свідоцтво про шлюб Серія 1-ЖД №071659). Позивачка у зв?язку з укладенням шлюбу змінила прізвище з «Захарченко» на «Косінська». Від шлюбу сторони мають неповнолітню доньку [PERSON], [INFO], яка проживає з матір?ю та залишається мешкати з нею після розірвання шлюбу, проти чого відповідач не заперечує. В силу статті 51 Конституції України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки і чоловіка. Виниклі між сторонами правовідносини регулюються статтею 112 Сімейного Кодексу України, відповідно якої, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. \~ \~ \~ \~Сімейне життя у сторін не склалося, що в результаті призвело до фактичного припинення шлюбних відносин. Майнового спору та спору про проживання дитини не існує. Позивачка наполягає на розірванні шлюбу, вважає що спільне життя та збереження шлюбу неможливо, а відповідач не заперечує проти розірвання шлюбу. \~ \~ \~ \~За таких обставин, суд вважає, що за відсутності вільної згоди на шлюб одного з подружжя, сім'я між сторонами розпалася остаточно і не може бути відновлена. Подальше сумісне життя подружжя і збереження шлюбу неможливі, тому позов про розірвання шлюбу підлягає задоволенню. \~ \~ \~ \~Суд задовольняє позовні вимоги позивача про розірвання шлюбу, оскільки побудова сімейних відносин повинна здійснюватись на паритетних засадах, на почуттях взаємної любові та поваги, взаємодопомоги і підтримки (ст.1 СК України) та не може будуватися на примушені сторони до навіть формального знаходження в зареєстрованому шлюбі. \~ \~ \~ \~Позивач не проінформувала суду про своє бажання змінити прізвище після розірвання шлюбу. \~ \~ \~ \~

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2018-12-13 00:00:00

Позивач звернулась 29 жовтня 2018 року до суду із зазначеним позовом, мотивуючи вимоги тим, що сімейне життя не склалося через різне розуміння та виконання прав та обов?язків подружжя. Сторони мають різні погляди на життєві відносини, внаслідок чого в сім?ї виникають сварки, свідком чого стає дитина. Подружжя більше двох років спільно не проживає та не веде спільного господарства. Сім?я розпалась остаточно та існує лише формально. Провадження у справі відкрито ухвалою суду від 07 листопада 2018 року. Позивач в судове засідання не з'явилась, подала заяву про розгляд справи за її відсутності, позовні вимоги підтримує, та просить їх задовольнити. Відповідач в судове засідання не з?явився, надав заяву, якою позов визнав повністю, не заперечував проти розірвання шлюбу, просив слухати справу за його відсутності. Суд розглянув справу за відсутності сторін на підстави наявних в матеріалах справи доказів. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що шлюб підлягає припиненню з наступних підстав. Судом встановлено, що сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі з 29 квітня 2006 року, про що свідчить актовий запис №76, зроблений відділом реєстрації актів цивільного стану по м. Котовськ Котовського міськрайонного управління юстиції Одеської області (свідоцтво про шлюб Серія [NUMBER]). Позивачка у зв?язку з укладенням шлюбу змінила прізвище з «[PERSON]» на «[PERSON]». Від шлюбу сторони мають неповнолітнього сина [PERSON], [INFO], який проживає з матір?ю та залишається мешкати з нею після розірвання шлюбу, щодо чого спір між сторонам не існує. В силу статті 51 Конституції України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки і чоловіка. Виниклі між сторонами правовідносини регулюються статтею 112 Сімейного Кодексу України, відповідно якої, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Сімейне життя у сторін не склалося, що в результаті призвело до фактичного припинення шлюбних відносин. Майнового спору та спору про проживання дитини не існує. Позивачка наполягає на розірванні шлюбу, вважає що спільне життя та збереження шлюбу неможливо, а відповідач не заперечує проти розірвання шлюбу. За таких обставин, суд вважає, що за відсутності вільної згоди на шлюб одного з подружжя, сім'я між сторонами розпалася остаточно і не може бути відновлена. Подальше сумісне життя подружжя і збереження шлюбу неможливі, тому позов про розірвання шлюбу підлягає задоволенню. Суд задовольняє позовні вимоги позивача про розірвання шлюбу, оскільки побудова сімейних відносин повинна здійснюватись на паритетних засадах, на почуттях взаємної любові та поваги, взаємодопомоги і підтримки (ст.1 СК України) та не може будуватися на примушені сторони до навіть формального знаходження в зареєстрованому шлюбі. Позивач після розірвання шлюбу бажає залишити собі прізвище «[PERSON]».

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2018-06-03 00:00:00

Позивач звернулась 29 листопада 2017 року до суду із зазначеним позовом, мотивуючи вимоги тим, що після реєстрації шлюбу і до 2012 року сторони проживали однією сім?єю. Подружжя має спільну дитину [PERSON], [INFO]. Однак, на протязі останніх п?яти років шлюбні відносини між сторонами припинені. З 2012 року ведення спільного господарства та сумісне проживання припинене. Сенсу підтримувати сімейні відносини не має. Ухвалою від 11 грудня 2017 року відкрито провадження по цивільній справі. Відповідно до Закону України від 3 жовтня 2017 року N 2147-VIII Цивільний процесуальний Кодекс викладено у новій редакції, який набрав чинності з 15.12.2017 року. Згідно п. 9 ч.1 Перехідних Положень (розділ ХІІІ) справи, провадження яких відкрито до набрання чинності цією редакцією Кодексу (Законом України від 3 жовтня 2017 року N 2147-VIII), розглядаються за правилами, що діють після набрання чинності цією редакцією Кодексу. Позивач в судове засідання не зявилась, надала 28.02.2018 року заяву про розгляд справи за її відсутністю, позовні вимоги підтримує, та просить їх задовільнити. Відповідач в судове засідання не зявився. Згідно довідки Відділу адресногодовідкової роботи ГУ ДМС України в Одеській області [PERSON] не має реєстрації, оскільки знятий з обліку 05.11.2015 року за рішенням суду. Відповідача викликано через оголошення на офіційному веб-сайті судової влади України. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що шлюб підлягає припиненню з наступних підстав. Судом встановлено, що сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі з 20 листопада 2010 року, про що свідчить актовий запис №858, зроблений Першим Приморським відділом реєстрації актів цивільного стану Одеського міського управління юстиції (свідоцтво про шлюб [PERSON] 1-ЖД №136506). В силу статті 51 Конституції України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки і чоловіка. Виниклі між сторонами правовідносини регулюються статтею 112 Сімейного Кодексу України, відповідно якої, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Сімейне життя у сторін не склалося, що в результаті призвело до фактичного припинення шлюбних відносин. Майнового спору та спору про проживання дитини не існує. Позивачка наполягає на розірванні шлюбу, вважає що спільне життя та збереження шлюбу неможливо, а відповідач заперечень проти розірвання шлюбу не надав. За таких обставин, суд вважає, що за відсутності вільної згоди на шлюб одного з подружжя, сім'я між сторонами розпалася остаточно і не може бути відновлена. Подальше сумісне життя подружжя і збереження шлюбу неможливі, тому позов про розірвання шлюбу підлягає задоволенню. Суд задовольняє позовні вимоги позивача про розірвання шлюбу, оскільки побудова сімейних відносин повинна здійснюватись на паритетних засадах, на почуттях взаємної любові та поваги, взаємодопомоги і підтримки (ст.1 СК України) та не може будуватися на примушені сторони до навіть формального знаходження в зареєстрованому шлюбі. Після розірвання шлюбу позивачка залишає прізвище «Шнайдер».

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2019-05-14 00:00:00

Позивач звернулась 29 січня 2019 року до Приморського районного суду м. Одеси із зазначеним позовом, мотивуючи вимоги тим, що 02 вересня 2011 року між сторонами укладено шлюб, від якого [INFO] народився [PERSON] . Сімейне життя подружжя в останні рік погіршилося, почали виникати сварки. Через різні погляди на сімейне життя та ведення спільного господарства. Почуття взаємної любові та поваги втрачені. Шлюбні відносини припинені з жовтня 2018 року. Майновий спір та спір про місце проживання дитини, яка мешкає з матір?ю, відсутні. Провадження у справі відкрито 01 квітня 2019 року та встановлено загальний порядок розгляду справи. Позивач в судове засідання не з`явилась, подала заяву про розгляд справи за її відсутності, позовні вимоги підтримує, та просить їх задовольнити. Відповідач в судове засідання не з?явився, надав заяву, якою позов визнав повністю, просив закінчити розгляд справи за його відсутності. Суд розглянув справу за відсутності сторін на підстави наявних в матеріалах справи доказів. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що шлюб підлягає припиненню з наступних підстав. Судом встановлено, що сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі з 02 вересня 2011 року, про що свідчить актовий запис №1144, зроблений відділом державної реєстрації актів цивільного стану Одеського міського управління юстиції (свідоцтво про шлюб Серія [NUMBER] ). Сторони своїх прізвищ у зв?язку з реєстрацією шлюбу не змінювали. Від шлюбу сторони мають неповнолітню дитину [PERSON] , [INFO] , який залишається проживати з матір?ю, проти чого відповідач не заперечує. Майновий спір між сторонами відсутній. В силу статті 51 Конституції України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки і чоловіка. Виниклі між сторонами правовідносини регулюються статтею 112 Сімейного Кодексу України, відповідно якої, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Сімейне життя у сторін не склалося, що в результаті призвело до фактичного припинення шлюбних відносин. Майнового спору не існує. Позивач наполягає на розірванні шлюбу, вважає що спільне життя та збереження шлюбу неможливо, а відповідач не заперечує проти розірвання шлюбу. За таких обставин, суд вважає, що за відсутності вільної згоди на шлюб одного з подружжя, сім`я між сторонами розпалася остаточно і не може бути відновлена. Подальше сумісне життя подружжя і збереження шлюбу неможливі, тому позов про розірвання шлюбу підлягає задоволенню. Суд задовольняє позовні вимоги позивача про розірвання шлюбу, оскільки побудова сімейних відносин повинна здійснюватись на паритетних засадах, на почуттях взаємної любові та поваги, взаємодопомоги і підтримки (ст.1 СК України) та не може будуватися на примушені сторони до навіть формального знаходження в зареєстрованому шлюбі.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2018-08-02 00:00:00

Позивач звернулась 30 травня 2018 року до суду із зазначеним позовом, мотивуючи вимоги тим, що сторони, які мають від шлюбу неповнолітніх дітей: [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO], з жовтня 2016 року разом не проживають, спільне господарство не ведуть. Шлюб існує формально, примирення неможливе. Провадження по справі відкрито 07 червня 2018 року. Позивач надала заяву про розгляд справи за її відсутністю, позовні вимоги підтримує, та просить їх задовольнити. Зазначила, що з квітня 2017 року по теперішній час шлюбні стосунки не підтримують, загальне господарство не ведуть, діти залишаться проживати з нею. Відповідач надав заяву про розгляд справи за його відсутністю. Не заперечував проти розірвання шлюбу та зазначив, що з квітня 2017 року по теперішній час шлюбні стосунки не підтримують, загальне господарство не ведуть, діти залишаться проживати з матірю. Суд розглядає справу за відсутності сторін на підстави наявних в матеріалах справи доказів. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що шлюб підлягає припиненню з наступних підстав. Судом встановлено, що сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі з 04 квітня 2008 року, про що свідчить актовий запис №84, зроблений Третім відділом реєстрації актів цивільного стану Приморського районного управління юстиції м. Одеси (свідоцтво про шлюб Серія 1-ЖД №075216). В силу статті 51 Конституції України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки і чоловіка. Виниклі між сторонами правовідносини регулюються статтею 112 Сімейного Кодексу України, відповідно якої, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Сімейне життя у сторін не склалося, що в результаті призвело до фактичного припинення шлюбних відносин з квітня 2017 року. Майнового спору та спору про проживання дітей не існує. Позивачка наполягає на розірванні шлюбу, вважає що спільне життя та збереження шлюбу неможливо, а відповідачне заперечуєпроти розірвання шлюбу. За таких обставин, суд вважає, що за відсутності вільної згоди на шлюб одного з подружжя, сім'я між сторонами розпалася остаточно і не може бути відновлена. Подальше сумісне життя подружжя і збереження шлюбу неможливі, тому позов про розірвання шлюбу підлягає задоволенню. Суд задовольняє позовні вимоги позивача про розірвання шлюбу, оскільки побудова сімейних відносин повинна здійснюватись на паритетних засадах, на почуттях взаємної любові та поваги, взаємодопомоги і підтримки (ст.1 СК України) та не може будуватися на примушені сторони до навіть формального знаходження в зареєстрованому шлюбі. Позивач, яка не змінювала своє прізвище у зв'язку з реєстрацією шлюбу, бажає залишити собі прізвище «[PERSON]».

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-04-14 00:00:00

Позивач звернулась 31.01.2014 року до суду з даною заявою, якою просить розірвати шлюб між нею та [PERSON] зареєстрований 30 липня 2011 року у Відділі реєстрації актів громадянського стану Святошинського районного управління юстиції у м. Києві, актовий запис № 940 та стягнути з [PERSON] судові витрати, від шлюбу має неповнолітнього сина [PERSON], [INFO], посилаючись на те, що спільне життя з відповідачем не склалось, оскільки кожен має протилежні погляди на шлюб та сім'ю. Крім того, зазначила, що відповідач нехтує сімейними цінностями, зловживає алкоголем та з його вини між ними виникають сварки, на примирення не згодна. В судовому засіданні позивач підтримала позов, посилаючись на мотиви, викладені у заяві. Крім того, вказала, що з жовтня 2013 року проживають окремо, з цього часу не підтримують шлюбні стосунки, не ведуть спільне господарство. Майнового спору не має, а спір щодо утримання дитини вирішуватиметься в судовому порядку. Наміру на примирення не має. Після розірвання шлюбу просить залишити їй прізвище [PERSON]. Відповідач в судовому засіданні не заперечував проти задоволення позову, з обставинами викладеними позивачем погоджується. Наміру на примирення не має. Суд, вислухавши позивача, відповідача, дослідивши матеріали справи, вважає необхідними задовольнити позов, оскільки сторони з жовтня 2013 року проживають окремо, з цього часу не ведуть спільного господарства і не підтримують шлюбних відносин, наміру на примирення не мають, шлюб існує формально, майнового спору не мають, прізвище позивачу залишити [PERSON]. Відповідно до ст. 88 ЦПК України, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь позивача сплачений судовий збір в сумі 243,60 грн.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-10-08 00:00:00

Позивач звернулась в вказаним позовом, в якому просить розірвати шлюб, що був укладинй між нею та відповідачам 20.07.2013 року в Комінтернівському відділі державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби ХМУЮ, актовий запис № 435. В обґрунтування своїх позовних вимог позивач зазначила, що 20.07.2013 року вона зареєструвала шлюб з відповідачем по справі в Комінтернівському відділі державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби ХМУЮ, актовий запис № 435 . Від шлюбу мають сина - [PERSON], [INFO]. Причиною для розірвання шлюбу є різні характери та погляди на життя, відсутність спільних інтересів. Шлюбно-сімейні відношення між ними припинені з квітня 2014 року та з цього часу мешкають окремо, примирення між ними не можливе. В судове засідання позивач не з'явилась, надала до суду заяву про розгляд справи без її участі, позов підтримала, а також зазначила, що не заперечує проти винесення по справі заочного рішення. Відповідач у судове засідання не з'явився, про день та час слухання справи повідомлявся належним чином, про причини своєї неявки суду не повідомив. За згодою позивачки суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України. Дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню. Судом встановлено, що сторони перебувають у шлюбі, який зареєстрований 20.07.2013 року в Комінтернівському відділі державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби ХМУЮ, актовий запис № 435. Внаслідок відсутності взаєморозуміння між сторонами сім'я розпалась. Позивач стверджує, що родини фактично не існує, оскільки шлюбні відносини припинені з квітня 2014 року та з цього ж часу вони мешкають окремо. За ст.112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, що мають істотне значення. Згідно ст. 24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування до шлюбу не допускається. За таких обставин суд дійшов висновку, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить інтересам сторін. Враховуючи наведене, на підставі ст.ст. 24, 110, 112 СК України,

Outcome: approved