Jurisdiction: civil
Date: 2014-12-01 00:00:00

Позивач звернулась до Київського районного суду м. Одеси з вказаним позовом та просила суд усунути позивачу перешкоди у користуванні приналежним їй майном шляхом виселення [PERSON] та інших осіб, що проживають у квартирі за адресою: [ADDRESS], без надання іншого житлового приміщення. В обґрунтування своїх вимог позивач вказувала, що вона є єдиним власником зазначеної квартири, та на теперішній час у ній проживають відповідач та невідомі їй особи, без жодних на те правових підстав. Зазначені особи ігнорують вимоги позивача щодо виселення у добровільному порядку та своїми діями чинять перешкоди належному власнику у користуванні приналежним їй майном, а з такого позивач, посилаючись на норми діючого законодавства, просила суд задовольнити позов. В судове засідання сторони не з'явились, про час та місце вирішення справи повідомлені належним чином. Представник позивача звернувся до суду з заявою про вирішення справи за відсутності сторони позивача, викладені у позові обставини підтримав, просив суд задовольнити такий позов у повному обсязі, проти ухвалення заочного рішення не заперечував. Відповідач у судове засідання не з'явилась, про поважні причини своєї неявки суд не повідомила. Виходячи з наведених обставин, суд ухвалив розглядати справу в заочному порядку, на підставі наявних серед матеріалів справи пояснень сторін та доказів, та постановити заочне рішення, відповідно до положень ст.ст.224-226 ЦПК України. Дослідивши письмові пояснення позивача та матеріали справи суд встановив наступні фактичні обставини та кореспондуючі ним правовідносини. Позивач, [PERSON], дошлюбне прізвище якої - [PERSON], є власником квартири за адресою: [ADDRESS] на підставі договору купівлі-продажу від 17.02.2012 року, що посвідчено у день укладення приватним нотаріусом ОМНО, [PERSON] та зареєстровано у державному реєстрі правочинів р.№4887689. Вказані обставини підтверджуються доданими до матеріалів справи копіями відповідного договору, витягу з державного реєстру правочинів та свідоцтва про шлюб серії [NUMBER] від 05.09.2012 року. Згідно довідки ЖСК «Приморський 22» №34 від 03.02.2014 року у вказаній квартирі окрім власника зареєстрована та проживає [PERSON], [INFO]. Відповідно до наданих суду пояснень, що не суперечать наданим суду доказам та не заперечуються стороною відповідача - у вказаній квартирі проживає [PERSON] та інші, не відомі позивачу, особи, які не є членами родини власника, та які своїми діями перешкоджають власнику у реалізації її права власності на таку квартиру. Відповідно до ст. 41 Конституції України право приватної власності є непорушним. Відповідно до ст. 317 ЦК України, власнику належать права володіння, користування та розпорядження своїм майном. Згідно ст. 383 ЦК України, власник квартири має право використовувати помешкання для власного проживання, проживання членів своєї сім'ї, інших осіб. Відповідно до положень ст.ст. 10, 11, 58, 60 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін та в межах і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, при цьому сторони мають право обґрунтовувати належність конкретно доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень та зобов'язані довести перед судом ті обставини, на які вони посилаються як на підставу своїх вимог та заперечень, та за такого, зважаючи на відсутність у суду відомостей про родинні зв'язки між сторонами, відсутність відомостей про існування договірних відносин між сторонами щодо орендування житлового приміщення, або інших відомостей про надання позивачем дозволу відповідачу на проживання у такій квартирі, суд доходить висновку про те, що відповідачем порушено право власності позивача, оскільки вона самоправно займає приналежне позивачу житлове приміщення. Відповідно до положень ст. 391 ЦК України, власник має право вимагати усунення перешкод у реалізації його права власності. Частиною 3 ст. 116 ЖК України передбачено, що осіб, які самоправно зайняли жиле приміщення виселяють без надання іншого жилого приміщення. Та таким чином вимоги позову вбачаються належним чином обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню. Відповідно до ст. 88 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягає стягненню сума сплаченого судового збору в розмірі 243,60 грн.

Outcome: approved