overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2021-06-16 00:00:00

Позивач звернулась до суду з даною позовною заявою, в якій просить розірвати шлюб між нею та [PERSON] , [INFO] , зареєстрований 15 листопада 1986 року Петрівською сільською радою Знам`янського району Кіровоградської області, актовий запис №21. Вимоги обґрунтувала тим, що з відповідачем з 15 листопада 1986 року знаходяться в зареєстрованому шлюбі. Від спільного подружнього життя дітей не мають. На даний час, подружні відносини між ними припинені. Сімейне життя не склалось через різні погляди на життя та постійні сварки. Нею було запропоновано розірвати шлюб через органи РАЦСу, однак відповідач відмовився. Вважає, що шлюб існує формально, тому змушена звернутись з даною позовною заявою до суду. Просила після розірвання шлюбу залишити їй набуте в шлюбі прізвище « [PERSON] ». Позивач та її представник адвокат Остапенко А.І. у судове засідання не з`явилися, від останньої надійшла заява, в якій вона позовні вимоги підтримала у повному обсязі, просила суд справу розглядати за її відсутності. Відповідач у судове засідання також не з`явився, але подав заяву, в якій позов визнав, не заперечував проти розірвання шлюбу, просив суд розглядати справу за його відсутності. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню, виходячи з наступних підстав. Судом встановлено, що сторони з 15 листопада 1986 року перебувають у шлюбі, який зареєстровано Петрівською сільською радою Знам`янського району Кіровоградської області, актовий запис №21. Дошлюбне прізвище позивача « [PERSON] » (а.с10). Від спільного життя дітей не мають. Подружні стосунки між ними припинені, примирення вони не бажають. За змістом ст.24 СК України, добровільність шлюбу - одна з основних його засад, що є чинною не лише на стадії реєстрації, а являється довічною рисою. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Відповідно до статей 105 та 112 Сімейного Кодексу України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя за рішенням суду, яке постановляється у випадку встановлення, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них чи інтересам їхніх дітей.\~ За змістом ст.113 СК України особа, яка змінила своє прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Враховуючи викладене\~вище,\~те,\~що позивач\~наполягає на\~розірванні шлюбу,а відповідач не заперечує, вважаючи, що він існує лише формально і примирення між ними не можливе, суд приходить до висновку, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить їх інтересам, а тому позов необхідно задовольнити. Оскільки позивач при реєстрації шлюбу змінила прізвище, вона має право надалі іменуватися цим прізвищем. Судові витрати за клопотанням позивача суд відносить на її рахунок. На підставі викладеного та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2021-07-08 00:00:00

Позивач звернулась до суду з даною позовною заявою, в якій просить розірвати шлюб між ним та [PERSON] , зареєстрований 18 грудня 2019 року Кропивницьким міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Кіровоградській області, актовий запис №1041. Вимоги обґрунтувані тим, що з відповідачем знаходяться у шлюбі, який зареєстровано 18 грудня 2019 року. Від спільного подружнього життя дітей не мають. Відповідач відмовляється вирішити питання про розірвання шлюбу через орган РАЦСу. Шлюбні відносини між ними остаточно припинені у вересні 2020 року. Через різні погляди на життя в сім`ї часто виникали сварки, зараз кожен живе своїм життям. На даний час він проживає з іншою жінкою з якою має намір зареєструвати шлюб, а тому змушений звернутись до суду з даним позовом. Позивач та його представник - адвокат Остапенко А.І. у судове засідання не з`явилися. Остання подала заяву, в якій позовні вимоги підтримала у повному обсязі, просила справу розглядати за її відсутності. Відповідач у судове засідання також не з`явилася, але подала заяву, в якій позов визнала, не заперечувала проти розірвання шлюбу, просила суд розглядати справу за її відсутності. Дослідивши матеріали справи, вивчивши заяви сторін, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню, виходячи з наступних підстав. Судом встановлено, що сторони знаходяться в шлюбі, зареєстрованому 18\~грудня 2019\~року Кропивницьким\~міським відділом\~державної реєстрації\~актів цивільного\~стану Головного\~територіального управління\~юстиції у\~Кіровоградській області,\~актовий запис\~№1041 (а.с.6). Згідно витягу з Єдиного державного демографічного реєстру щодо реєстрації місця проживання, позивач зареєстрований та проживає за адресою: [ADDRESS] (а.с.7). Згідно відомостей Дмитрівської сільської ради Кропивницького району Кіровоградської області, відповідач зареєстрована та проживає за адресою: [ADDRESS] (а.с.14). Проживають окремо, від спільного життя дітей не мають. Подружнє життя між ними припинено. За змістом ст. 24 СК України, добровільність шлюбу - одна з основних його засад, що є чинною не лише на стадії реєстрації, а являється довічною рисою. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Відповідно до статей 105 та 112 Сімейного Кодексу України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя за рішенням суду, яке постановляється у випадку встановлення, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них чи інтересам їхніх дітей.\~ Враховуючи викладене\~вище,\~те,\~що позивач\~наполягає на\~розірванні шлюбу,а відповідач не заперечує, вважаючи, що він існує лише формально і примирення між ними не можливе, суд приходить до висновку, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить їх інтересам, а тому позов необхідно задовольнити. За клопотанням позивача судові витрати суд відносить на його рахунок. На підставі викладеного та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-05-14 00:00:00

Позивач звернулась до суду з даною позовною заявою, в якій просить суд стягнути з відповідача на її користь аліменти на утримання дитини [PERSON], [INFO], в розмірі 1/4 частини усіх видів його доходів, але не менше 30 % прожиткового мінімуму, встановленого для дитини відповідного віку, щомісяця, починаючи з дня звернення до суду і до досягнення дитиною повноліття, так як з відповідачем вони мешкають окремо, матеріальної допомоги на утримання дитини він не надає. У судове засідання позивач не з'явилась, однак надала заяву про розгляд справи за її відсутності та прохала задовольнити позов. Відповідач в судове засідання не з'явився, надав заяву, в якій просив суд слухати справу за його відсутності, позовні вимоги визнає у повному обсязі. Перевіривши матеріали справи, суд вважає, що вищевказані позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Відповідно до ч. 4 ст. 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Згідно ст.ст. 180, 181 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Судом з'ясовано, що з 08 жовтня 2010 року сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі, від якого мають дитину [PERSON], [INFO], яка мешкає з позивачем (а.с.6-8). Відповідач працює у ТОВ «Лозівський ковальсько-механічний завод» фрезерувальником, отримує заробітну плату, але матеріальну допомогу на утримання дитини позивачу не надає. Угоди про добровільну сплату аліментів на утримання дитини між сторонами не досягнуто. Вирішуючи питання щодо розміру аліментів, суд виходить з положень ст. 182 СК України та п. 17 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів». Таким чином, оцінивши зібрані по справі докази в їх сукупності, суд вважає, що позовні вимоги позивача підлягають задоволенню. Розмір аліментів суд визначає у відповідності із ст. 183 Сімейного кодексу України. На підставі ст. 88 ЦПК України суд стягує з відповідача судовий збір на користь держави. Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 367 ЦПК України, суд допускає негайне виконання рішення в частині стягнення аліментів в межах суми платежу за один місяць.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-04-20 00:00:00

Позивач звернулась до суду з даною позовною заявою, в якій просить суд стягнути з відповідача на її користь аліменти на утримання дитини [PERSON], [INFO], в розмірі 1/4 частини усіх видів його доходів, але не менше 30 % прожиткового мінімуму, встановленого для дитини відповідного віку, щомісяця, починаючи з дня звернення до суду і до досягнення дитиною повноліття, так як з відповідачем вони мешкають окремо, матеріальної допомоги на утримання дитини він не надає. У судове засідання позивач не з'явилась, однак надала телефонограму про розгляд справи за її відсутності та прохала задовольнити позов. Відповідач в судове засідання не з'явився, надав телефонограму, в якій просив суд слухати справу за його відсутності, позовні вимоги визнає у повному обсязі. Перевіривши матеріали справи, суд вважає, що вищевказані позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Відповідно до ч. 4 ст. 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Згідно ст.ст. 180, 181 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Судом з'ясовано, що з 10 липня 1999 року сторони перебувають у шлюбі, від якого мають дитину [PERSON], [INFO] (а.с.№14,15). Відповідач працює провідником пасажирських вагонів у Відокремленому підрозділі «Харківська вагонна дільниця № 1» Державного підприємства «Південна залізниця», отримує заробітну плату, але матеріальну допомогу на утримання дитини позивачу не надає. Угоди про добровільну сплату аліментів на утримання дитини між сторонами не досягнуто. Вирішуючи питання щодо розміру аліментів, суд виходить з положень ст. 182 СК України та п. 17 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів». Таким чином, оцінивши зібрані по справі докази в їх сукупності, суд вважає, що позовні вимоги позивача підлягають задоволенню. Розмір аліментів суд визначає у відповідності із ст. 183 Сімейного кодексу України. На підставі ст. 88 ЦПК України суд стягує з відповідача судовий збір на користь держави. Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 367 ЦПК України, суд допускає негайне виконання рішення в частині стягнення аліментів в межах суми платежу за один місяць.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-04-07 00:00:00

Позивач звернулась до суду з даною позовною заявою, в якій просить суд стягнути з відповідача на її користь аліменти на утримання дитини [PERSON], [INFO], в розмірі 1/4 частки всіх видів його доходів, але не менше 30 % прожиткового мінімуму, встановленого для дитини відповідного віку, починаючи з дня звернення до суду і до досягнення дитиною повноліття, так як відповідач не утримує дитину, матеріальної допомоги на її утримання не надає. У судове засідання позивач не з'явилась, однак надала заяву про розгляд справи за її відсутності та прохала задовольнити позов. Відповідач в судове засідання не з'явився, надав заяву, в якій він прохає суд слухати справу за його відсутності, проти задоволення позовних вимог не заперечує. Перевіривши матеріали справи, суд вважає, що вищевказані позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Відповідно до ч. 4 ст. 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Згідно ст.ст. 180, 181 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Судом з'ясовано, що з 28 лютого 2009 року сторони перебувають у шлюбі, від якого мають дитину [PERSON], [INFO] (а.с.№14,15). Відповідач працює слюсарем у ВАТ «Харківгаз», але матеріальну допомогу на утримання дитини позивачу не надає. Угоди про добровільну сплату аліментів на утримання дитини між сторонами не досягнуто. Вирішуючи питання щодо розміру аліментів, суд виходить з положень ст. 182 СК України та п. 17 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів». Таким чином, оцінивши зібрані по справі докази в їх сукупності, суд вважає, що позовні вимоги позивача підлягають задоволенню. Розмір аліментів суд визначає у відповідності із ст. 183 Сімейного кодексу України. На підставі ст. 88 ЦПК України суд стягує з відповідача судовий збір на користь держави. Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 367 ЦПК України, суд допускає негайне виконання рішення в частині стягнення аліментів в межах суми платежу за один місяць.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-01-14 00:00:00

Позивач звернулась до суду з даною позовною заявою про стягнення аліментів, мотивуючи позов тим, що після розлучення батьків [PERSON] та [PERSON] вона знаходиться на утриманні матері. Після закінчення школи з 2009 року по липень 2013 року вона навчалась у Київському університеті ім. Т. Шевченка на хімічному факультеті денної форми навчання і отримувала аліменти. З вересня 2013 року продовжує навчання на хімічному факультеті денної форми, тому просить стягувати аліменти з відповідача на її користь в розмірі 1 / 4 частини заробітку відповідача щомісячно з дня звернення до суду до закінчення терміну навчання - 30.06.2014 року, але не менше 30 % прожиткового мінімуму. В судове засідання 15.01.2014 року позивач надала заяву про розгляд справи без її участі, позовні вимоги просить задовольнити в повному обсязі, проти заочного рішення не заперечує. Відповідач в судове засідання 15.01.2014 року не з'явився, хоча про час, місце і дату розгляду справи повідомлявся належним чином, про що свідчить рекомендоване поштове повідомлення (а.с.15). Заяви про розгляд справи у його відсутність суду не надано. Справа слухалась у відсутності сторін та в заочному розгляді, згідно ст.ст. 158, 224 ЦПК України. Судом встановлено, що відповідач є батьком [PERSON], [INFO], яка є студенткою денної форми навчання Київського університету ім.. Т. Шевченка (а.с. 4). Встановленим фактам відповідають сімейні правовідносини. Відповідно до ст. ст. 10, 60 ЦПК України, кожна сторона зобов»язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Відповідно до ст. 199 Сімейного кодексу України, якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв'язку з цим потребує матеріальної допомоги, батьки зобов'язані утримувати їх до досягнення 23 років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Право на утримання припиняється у разі припинення навчання. Таким чином, суд приходить до висновку, що повнолітня дитина, яка навчається, потребує матеріальної допомоги, а тому позов підлягає задоволенню частково. Враховуючи вище викладене, суд стягує з відповідача на користь позивача на утримання доньки, яка продовжує навчання, аліменти в розмірі 1 / 4 частини всіх видів заробітку відповідача щомісячно, починаючи з 26.09.2013 року і до закінчення терміну навчання - 30.06.2014 року. В свою чергу, вимога позивача про стягнення аліментів не менше 30 % прожиткового мінімуму є необгрунтованою і не доведеною належними та допустимими доказами, а також не конкретизована і відповідно ст. ст. 10, 60 ЦПК України суд відмовляє в її задоволенні. Окрім того, суд стягує з відповідача відповідно ст. 88 ЦПК України на користь держави судовий збір.

Outcome: partial
Jurisdiction: civil
Date: 2018-07-02 00:00:00

Позивач звернулась до суду з дійсним позовом та просить суд стягнути з відповідача, що є її рідним батьком на її користь і на її утримання аліменти на час навчання в розмірі 1/4 частини з усіх видів заробітку (доходу) відповідача на час навчання по 30.06.2021 року. В судове засідання позивач не зявилась, але в самій позовній заяві просить розглянути справу за її відсутності. В судове засідання відповідач не зявився, але надав до суду письмову заяву про розгляд справи в його відсутність, позовні вимоги позивача визнає в повному обсязі. У звязку з неявкою в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Суд, дослідив матеріали справи і оцінив їх в сукупності, дійшов до висновку, що заявлені позовні вимоги обґрунтовані, знайшли своє підтвердження і підлягають задоволенню в повному обсязі за наступних підстав. Судом встановлено, що відповідач по справі [PERSON] має доньку [PERSON], [INFO], що підтверджується копією свідоцтва про її народження, яка навчається в Дніпровському національному університету ім.. [PERSON] денної бюджетної форми навчання з 01.09.2017 року по 30.06.2021 року. Вказана обставина підтверджується довідкою учбового закладу № 250-1995 від 11.06.2018 року. Відповідно до ст. 199 Сімейного кодексу України, якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у звязку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобовязані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. При визначенні розміру аліментів суд відповідно до ст. 182 Сімейного кодексу України враховує стан здоровя та матеріальне становище дитини, стан здоровя та матеріальне становище платника аліментів, наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина, інші обставини, що мають істотне значення. Судом встановлено, що відповідач є працездатною особою і працівником ПАТ «Покровський гірничо-збагачувальний комбінат», де він отримує постійну заробітну плату, має задовільний стан здоровя. Позивачка навчається на бюджетній формі навчання, але стипендію не отримує в звязку зі змінами в законодавстві з цього питання. У неї є витрати на проживання в гуртожитку, на харчування, на предмети гігієни, на одяг, на взуття та інші необхідні витрати. інших будь яких джерел доходу не має. Її мати надавала і до сих пір надає їй регулярну матеріальну допомогу на час навчання. Батько надавав позивачу матеріальну допомогу на підставі рішення суду до її повноліття. Він не заперечує і надалі тільки на підставі рішення суду сплачувати їй аліменти на час її навчання. Суд, проаналізував доходи відповідача по справі, дійшов до висновку, що відповідач за рівнем свого матеріального становища може надавати позивачу матеріальну допомогу у вигляді аліментів в розмірі 1/4 частини свого заробітку на час навчання своєї доньки, в звязку з чим позовні вимоги позивача підлягають задоволенню в повному обсязі. Стягненню з відповідача на користь держави підлягає судовий збір у розмірі 704,80 грн..

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-03-23 00:00:00

Позивач звернулась до суду з дійсною заявою, у якій просить зменшити розмір аліментів, які стягуються з нього на користь відповідачки. До початку судового розгляду позивач та його представник надали суду заяви про розгляд справи без їх участі, у поданих заявах підтримали заявлені вимоги, просили їх задовольнити, не заперечували щодо ухвалення заочного рішення . Відповідачка у судове засіданні не з»явилась, була належним чином повідомлена про день та час судового розгляду через засоби масової інформації, шляхом розміщення оголошення у газеті «Урядовий кур»єр» про проведення судового розгляду в даній цивільній справі, повідомлень про причини неявки до суду від відповідачів не надійшло. За таких підстав суд проводить в даному провадженні заочний судовий розгляд, що передбачено ст..224 ЦПК України. При цьому, враховуючи обємність складання рішення у даній цивільні справі, повязаного із потребою в обґрунтуванні доводів поданої заяви, на що може бути витрачений значний час, суд вважає необхідним проголосити вступну та резолютивну частину рішення. Повний текст рішення буде складений впродовж 5 днів.

Outcome: dismissed
Jurisdiction: civil
Date: 2017-11-23 00:00:00

Позивач звернулась до суду з зазначеним вище позовом, мотивуючи свої вимоги, тим, що 02 липня 2010 року між сторонами було укладено шлюб, зареєстрований відділом реєстрації актів цивільного стану Подільського районного управління юстиції в м. Києві, про що зроблено відповідний актовий запис № 402. Позивач зазначила, що від шлюбу мають спільну дитину: сина - [PERSON], [INFO], який проживає разом з нею та перебуває на її утриманні. Зазначила також, що спільне життя з відповідачем не склалося, що в кінцевому результаті призвело до фактичного припинення шлюбних відносин. Зазначила також про те, що з квітня 2017 року сторони припинили шлюбні відносини, з цього часу спільне господарство не ведуть. Крім того, позивач вказала, що подальшого сенсу підтримувати сімейні відносини не має, кожен із подружжя має діаметрально протилежні погляди на шлюб та сім'ю. Позивач зазначила, що шлюб зберегти неможливо, тому і просить його розірвати. До початку судового засідання від позивача надійшла заява, в якій вона просила позов розглядати за її відсутності, позовні вимоги підтримує в повному обсязі, позов просить задовольнити. Відповідач в судове засідання не з`явився, до початку судового засідання від нього надійшла заява про розгляд справи в його відсутності, проти задоволення позову не заперечує. Оскільки доказів, що є в справі, достатньо для розгляду позову по суті, суд вважає за можливе розглянути позов за відсутності сторін. Вивчивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Із матеріалів справи вбачається, що 02 липня 2010 року між сторонами було зареєстровано шлюб, про що видано свідоцтво про шлюб (а.с. 3). Від шлюбу сторони мають спільну дитину: сина - [PERSON], [INFO] (а.с. 4). Із квітня 2017 року сторони припинили шлюбні відносини, з цього часу спільне господарство не ведуть, майнових та житлових спорів на час звернення до суду не мають, сім'я сторін існує формально. Підставами для припинення шлюбно-сімейних стосунків було те, що сторони мають різні погляди на подружні обов'язки та сім'ю, не можуть прийти однієї думки при вирішенні сімейних проблем, а також сварки, які відбувались між сторонами з цього приводу. За цей час примирення сторони не досягли. Відповідно до ч.2 ст. 104 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання. Згідно з вимогами ч. 3 ст. 105 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. З урахуванням наведеного вище, суд не вважає за можливе в подальшому сім'ю сторін зберегти міцною та здоровою, подальше спільне життя може суперечити інтересам сторін та вважає за необхідне їх шлюб розірвати. На підставі ст. ст. 104, 110, 112 СК України,

Outcome: approved