overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2014-03-24 00:00:00

Позивач звернувся у Рівненський районний суд Рівненської області з позовною заявою до [PERSON] про позбавлення її батьківських прав відносно малолітньої дочки [PERSON], [INFO]. В обґрунтування позовних вимог посилається на те, що [PERSON] тривалий час, близько двох років, не цікавиться життям малолітньої дочки [PERSON], [INFO] в результаті чого дитина фактично залишилась на утриманні та вихованні батька - позивача по справі. Відповідач жодного з покладених законом на батьків обов`язків не виконує, не бере участі у вихованні та матеріальному забезпечені дитини. В судовому засіданні позивач позовні вимоги підтримав повністю, посилаючись на обгрунтування викладені в позовній заяві, просив позбавити відповідача батьківських прав відносно її малолітньої дочки, проти ухвалення заочного рішення по справі не заперечує. Представник органу опіки та піклування Рівненської РДА - Рибак Ю.Ю. позовні вимоги щодо позбавлення відповідача [PERSON] батьківських прав відносно її малолітньої дочки підтримала повністю. Відповідач в судове засідання не з'явилася. Про слухання справи була повідомлена належним чином, про що свідчить повернуте до суду поштове повідомлення про вручення відповідачу поштового відправлення. Заяви про відкладення розгляду справи від неї не надходило. У відповідності до ч. 1 ст. 224 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло повідомлення про причини неявки, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Суд, заслухавши пояснення позивача, представника органу опіки та піклування, дослідивши в судовому засіданні докази в їх сукупності, вважає, що позов підлягає до задоволення. Так, відповідно до свідоцтва про народження серії [NUMBER] від 29.06.2006 року, батьками [PERSON], [INFO] являються [PERSON] та [PERSON]. [PERSON] не цікавиться життям своєї малолітньої дочки [PERSON]. Дитина повністю перебуває на утриманні та вихованні позивача, батька [PERSON] Згідно акту обстеження матеріально-побутових умов сім'ї №1155 від 03.10.2013 року встановлено, що малолітня [PERSON] проживає з батьком [PERSON] в [ADDRESS], який займається вихованям та матеріальним забезпеченням дитини. Мати [PERSON] близько двох років з дитиною не проживає. Згідно висновку виконавчого комітету Малошпаківської сільської ради Рівненського району Рівненської області №1151 від 09.10.2013 року, [PERSON] доцільно позбавити батьківських прав щодо малолітньої дочки [PERSON], [INFO]. Відповідно до вимог ст.ст. 150, 180 Сімейного кодексу України батьки зобов'язані виховувати своїх дітей, піклуватися про їх здоров'я, фізичний і моральний розвиток, утримувати їх до досягнення повноліття. У відповідності до п.2 ч.1 ст.164 Сімейного кодексу України, мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він ухиляється від виконання своїх обов'язків по вихованню дитини. На підставі ст.ст. 150, 164, 180 Сімейного кодексу України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-04-03 00:00:00

Позивач звернувся у січні 2016 року з вищезазначеним позовом до відповідачки. Просив визнати її такою, що втратила право користування належним йому на праві власності житлом, що знаходиться в с.Вельбівка, вул. Лугова, 71 з 01 червня 2015 року. У судовому засіданні позивач підтримав заявлені позовні вимоги повністю. В останнє судове засідання позивач не з'явився, надавши письмову заяву про розгляд справи за його відсутності. Відповідачка [PERSON] у судовому засіданні позовні вимоги визнала повністю та за її клопотанням було надано час для добровільного зняття реєстрації місця проживання, однак, після оголошеної перерви у судове засідання відповідачка не з'явилася, доказів зняття з реєстрації не надала, тому у зв'яку з визнанням нею позову, суд вважає можливим постановити рішення за її відсутності. Представник третьої особи у судове засідання не з'явився, про причини неявки суд не повідомив. Заслухавши позивача та відповідачку, вивчивши матеріали справи, суд прийшов до висновку про задоволення позову, виходячи з наступного. Згідно договору міни від 14 квітня 1995 року, зареєстрованого в Полтавському міжміському БТІ, [PERSON] є власником житлового будинку з господарськими будівлями в с.Вельбівка по вул. Лугова,71. Відповідно до довідки виконавчого комітету Вельбівської сільської ради від 18.11.2015 року [PERSON] зареєстрований за вищевказаною адресою з колишньою співмешканкою [PERSON]. Актами обстеження житлових умов від 07.12.2015 року та 11.01.2016 року з участю сільського голови, депутата сільської ради та сусідів позивача підтверджується, що з червня 2015 року [PERSON] та [PERSON] спільно в домогосподарстві не проживають. [PERSON] постійно проживає без реєстрації в с.Вельбівка по вул.Шевченка,16, хоча залишається зареєстрованою [INFO]. Актами також підтверджується, що будь-які особисті речі та одяг [PERSON] в господарстві відсутні. Відповідно до ст. 167 ЖК УРСР у разі вибуття наймача та членів його сімї на постійне проживання до іншого населеного пункту або в інше жиле приміщення в тому ж населеному пункті наймач або член сімї, який вибув, втрачає право користування цим жилим приміщенням з дня вибуття.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2018-07-17 00:00:00

\~ \~ \~ \~Позивач звернувся у суд з вищевказаним позовом. Посилається на те, що 21.01.2014 р. між ним та відповідачкою було укладено шлюб, а 01.10.2014 р. вона народила сина [PERSON], батьком якого у свідоцтві про народження було записано його. Рішенням Тячівського районного суду від 01.10.2015 р., з нього було стягнуто аліменти на користь [PERSON] на утримання сина [PERSON], щомісячно, у розмірі 1/3 часток з усіх видів заробітку, але не менше 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. В подальшому розмір аліментів було збільшено до 800 гривень на місяць. На підставі ухвали суду від 23.04.2018 р. було проведено молекулярно-генетичну експертизу ДНК, якою було встановлено, він не являється біологічним батьком [PERSON]. Після ухвалення рішення суду про виключення його з актового запису як батька дитини, [PERSON] не відкликала виконавчого листа з ДВС, тому просить скасувати стягнення з нього аліментів. Представник позивача надав суду заяву про розгляд справи у його відсутності. Позовні вимоги підтримує та просить їх задовольнити. Відповідачка у судове засідання не зявилася, хоча про дату, час та місце розгляду справи повідомлена належним чином. Відповідно до ч. 2 ст. 247\~ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього\~Кодексу\~розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Розглянувши матеріали справи суд приходить до висновку, що позов слід задовольнити виходячи з наступного. Обов'язок батьків утримувати дитину до досягнення нею повноліття визначено \~статтею 180 СК України. Рішенням Тячівського районного суду від 01.10.2015 р. з [PERSON] на користь [PERSON] на утримання сина [PERSON], [INFO], стягнуто аліменти у розмірі 800 грв. щомісячно, до досягнення ним повноліття, починаючи з 17.09.2015 р. На виконання рішення суду був виданий виконавчий лист № 307/2985/15-ц, який був пред'явлений до примусового виконання в Тячівський РВ ДВС Головного територіального управління юстиції у Закарпатській області. \~ \~ \~ \~Рішенням Тячівського районного суду від 23.04.2018 р. з актового запису про народження [PERSON], [INFO], було виключення відомості про [PERSON], [INFO], як батька дитини. \~ \~ \~ \~Частиною 4 ст. 273 ЦПК України визначено, що якщо після набрання рішенням суду законної сили, яким з відповідача присуджені періодичні платежі, зміняться обставини, що впливають на визначені розміри платежів, їх тривалість чи припинення, кожна сторона має право шляхом предявлення нового позову вимагати зміни розміру, строків платежів або звільнення від них. За таких обставин суд вважає, що позивача слід звільнити від сплати аліментів на утримання [PERSON], [INFO], так як він не являється його біологічним батьком. У відповідності до п. 1 ч. 2 ст. 141 ЦПК України з відповідачки слід стягнути на користь позивача судові витрати у сумі 704.8 грв. За таких обставин,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-08-15 00:00:00

Позивач звернувся у суд з даним позовом. В заяві послався на те, що 09.12.2013 року зареєстрував шлюб з відповідачкою. Від подружнього життя у них народився син [PERSON], [INFO]. Подружнє життя не склалось через різні погляди на життя. Протягом останніх трьох років вони проживають окремо, спільного господарства не ведуть. Подальше спільне проживання та збереження шлюбу є неможливим. Крім того він бажає утворити нову сім'ю. Спору щодо поділу майна та визначення проживання дитини на даний час немає. Тому просить позов задовольнити та розірвати шлюб. Сторони в судове засідання не з'явились, подали до суду письмові заяви про розгляд справи у їх відсутності. Позивач вказав, що позовні вимоги підтримує повністю, а відповідачка визнає позовні вимоги в повному обсязі. Відповідно до ч.2 ст.197 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі якщо відповідно до положень ЦПК України розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Враховуючи, що в справі наявно достатньо матеріалів, які свідчать про права і взаємовідносини сторін, суд вважає, що заслуховувати їх особисті пояснення потреби немає, а тому розгляд справи слід провести у відсутності сторін та відповідно до ч.2 ст. 197 ЦПК України, без фіксування судового процесу. Дослідивши докази суд встановив слідуюче: Сторони перебувають в зареєстрованому шлюбі з 09.12.2013 року, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER] Під час подружнього життя у сторін [INFO] року народився син [PERSON], про що свідчить копія свідоцтва про його народження [NUMBER] Сторони проживають окремо, подружні відносини між ними припинені, спільного господарства не ведуть. Відповідно до ч.2 ст.112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя та збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, що мають істотне значення. Відповідно до ст.174 ЦПК України позивач може відмовитися від позову, а відповідач визнати позов протягом усього часу судового розгляду, зробивши усну заяву. Якщо відмову позивача від позову, визнання позову відповідачем викладено в адресованих суду письмових заявах, ці заяви приєднуються до справи. У разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд. Судом встановлено, що визнання відповідачкою позову не суперечить вимогам чинного законодавства та не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, наслідки визнання позову відповідачу відомі та зрозумілі. Враховуючи наведене, беручи до уваги те, що сторони не підтримують шлюбних стосунків, не ведуть спільного сімейного господарства, проживають окремо, а також згідні на розірвання шлюбу, суд прийшов до висновку, що позов є обґрунтованим і таким, що підлягає до задоволення .

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-06-15 00:00:00

Позивач звернувся у суд з даною позовною заявою про розірвання шлюбу. В обґрунтування позову посилається на те, що 23.01.1993 року він уклав шлюб з відповідачкою. Від шлюбу у них народився син, який на даний час досягнув повноліття. Протягом останнього часу перебування у шлюбі їхні стосунки почали псуватись, з'явились непорозуміння через різні погляди на життя, їм стало важко досягати компромісів. Ними вживались заходи для збереження сімейних стосунків, які не дали результату. Подальше спільне життя та збереження шлюбу не можливе, тому просить шлюб розірвати. Представник позивача у судовому засіданні позов підтримав. В його обґрунтування зіслався на обставини, вказані в позовній заяві. Додатково пояснив, що позивач бажає створити іншу сім'ю, тому просить шлюб розірвати. Відповідачка у судовому засіданні позов визнала, на розірвання шлюбу згідна. Вислухавши пояснення сторін, дослідивши докази суд встановив слідуюче: Сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі з 23.01.1993року, що стверджується свідоцтвом про укладення шлюбу серії [NUMBER], виданим відділом ЗАГС Червоноградського міськвиконкому Львівської області, актовий запис №14. Від даного шлюбу у сторін на даний час неповнолітніх дітей немає. Відповідно до ч.2 ст.112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя та збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, що мають істотне значення. Відповідно до ст.174 ЦПК України позивач може відмовитися від позову, а відповідач визнати позов протягом усього часу судового розгляду, зробивши усну заяву. Якщо відмову позивача від позову, визнання позову відповідачем викладено в адресованих суду письмових заявах, ці заяви приєднуються до справи. У разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд. Судом встановлено, що визнання відповідачкою позову не суперечить вимогам чинного законодавства та не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, наслідки визнання позову відповідачці відомі та зрозумілі. Враховуючи наведене, беручи до уваги те, що сторони не підтримують шлюбних стосунків, не ведуть спільного сімейного господарства, проживають окремо, а також згідні на розірвання шлюбу, суд прийшов до висновку, що позов є обґрунтованим і таким, що підлягає до задоволення .

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-05-11 00:00:00

Позивач звернувся у суд з даною позовною заявою про розірвання шлюбу. В обґрунтування позову посилається на те, що 24.02.1990 року вони уклали шлюб. На час подання позову неповнолітніх дітей у них немає. Спільне життя з відповідачкою не склалося, у них часто виникали сварки та суперечки, спровоковані відповідачкою з приводу незадоволення її матеріальним становищем. Відносини між ними поступово погіршились. Протягом останніх пяти років сімейних стосунків не підтримують. Подальше спільне життя та збереження шлюбу не можливе, тому просить шлюб розірвати. Позивач у судовому засіданні позов підтримав. В його обґрунтування зіслався на обставини, вказані в позовній заяві. Додатково вказав, що більше пяти років вони з відповідачкою не підтримують сімейних стосунків. Примирення між ними неможливе. Має намір створити іншу сім'ю. Просить шлюб розірвати. Відповідачка у судовому засіданні позов не визнала, на розірвання шлюбу не згідна. Просила надати термін для примирення. Вислухавши пояснення сторін дослідивши докази суд встановив слідуюче: Сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі з 24.02.1990 року, що стверджується свідоцтвом про укладення шлюбу серії 1-СГ за №433891, актовий запис №101. Від даного шлюбу у сторін на даний час неповнолітніх дітей немає. Судом встановлено, що сторони припинили шлюбні стосунки, близько пяти років, не ведуть спільного сімейного господарства. Даний позов більше року перебував на розгляді у Червоноградському міському суді Львівської області в обєднаному провадженні разом із позовом про поділ майна між тими самими сторонами, тому у сторін було достатньо часу для примирення. Тому суд не вбачає підстав для надання сторонам терміну для можливого збереження сім'ї. Відповідно до ч.2 ст.112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя та збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, що мають істотне значення. Беручи до уваги наведене, враховуючи те, що сторони протягом пяти років не підтримують подружніх стосунків, спільного господарства не ведуть, позивач має намір створити іншу сім'ю, суд прийшов до висновку, що сімя сторін розпалась остаточно і збереження шлюбу не відповідало б інтересам позивача. Тому, позов є підставним і таким, що підлягає до задоволення.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2018-03-05 00:00:00

Позивач звернувся у суд з позовною заявою до [PERSON], про збільшення розміру аліментів. Заявлені позовні вимоги мотивує тим, що 12 березня 2010 року розірвано шлюб, укладений 05 листопада 2005 року між [PERSON] та [PERSON]. Рішенням Франківського районного суду м. Львова було видано виконавчий лист по справі №2-3475/09 від 12.11.2009 р. Рішенням суду встановлено стягнення аліментів з [PERSON] на користь [PERSON] аліменти на утримання неповнолітньої доньки - [PERSON], 04 червня 2007 р.н, в розмірі не менше ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно починаючи з 26.08.2009 р. і до досягнення нею повноліття. На підставі ч.2 ст. 182 СК України, просить позовні вимоги задоволити. В судове засідання позивач не зявилася, однак подала на адресу суду клопотання про слухання справи у її відсутності, позовні вимоги підтримує у повному обсязі. Відповідач, будучи належним чином повідомлений про місце та час розгляду справи через повідомлення у газеті Львівська Пошта від 03 лютого 2018 року №10 (2022), у судове засідання не зявився, про причини неявки суду не повідомив.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-10-04 00:00:00

Позивач звернувся у суд з позовною заявою до [PERSON] про розірвання шлюбу. В заяві послався на те, що з 09.10.2011 року перебуває у зареєстрованому шлюбі з відповідачкою. Від подружнього життя у них народилась донька [PERSON], [INFO]. Шлюб між ними носить лише формальний характер, надалі перебувати у шлюбі з відповідачкою не бажає. Вважає,що потреби у збереженні шлюбу немає, примирення між ними неможливе, тому просить шлюб розірвати. Сторони у судове засідання не зявились, подали заяви про розгляд справи у їх відсутності. Позивач вказав, що позов підтримує в повному обсязі, просить шлюб розірвати, а відповідачка повністю визнала заявлені позовні вимоги, не заперечує щодо розірвання шлюбу. Відповідно до ч. 2 ст. 197 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі якщо відповідно до положень ЦПК України розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Враховуючи, що у справі наявно достатньо матеріалів, які свідчать про права і взаємовідносини сторін, суд вважає, що заслуховувати їх особисті пояснення потреби немає, а тому розгляд справи слід провести у відсутності сторін без фіксування судового процесу. Дослідивши докази суд встановив слідуюче. Відповідно до\~ст. 174 ЦПК України\~позивач\~\~може відмовитися від\~\~позову, а відповідач визнати позов протягом усього часу судового розгляду, зробивши усну заяву. Якщо відмову позивача від позову, визнання позову відповідачем викладено в адресованих суду письмових заявах, ці заяви приєднуються до справи. У разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує\~\~права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і\~\~продовжує судовий розгляд. Судом встановлено, що визнання відповідачкою позову не суперечить вимогам чинного законодавства та не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, наслідки визнання позову відповідачці відомі та зрозумілі. Враховуючи наведене, беручи до уваги те, що сторони не підтримують шлюбних стосунків, не ведуть спільного сімейного господарства, проживають окремо, а також згідні на розірвання шлюбу, суд прийшов до висновку, що позов є обґрунтованим і таким, що підлягає до задоволення .

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-12-16 00:00:00

Позивач звернувся у суд з позовною заявою до [PERSON] про розірвання шлюбу. В заяві послався на те, що з 14 вересня 2002 року перебуває у зареєстрованому шлюбі з відповідачкою. Від подружнього життя у них є син- Віталій, [INFO]. Приводом розірвання шлюбу стало те, що вони із відповідачкою не зійшлись характерами. Вказує, що їх шлюб насить формальний характер, суперечить його інтересам, моральним засадам та принципам подружнього життя. Вважає,що їх сімя розпалася остаточно, подальше подружнє життя неможливе. Сторони у судове засідання не зявились, подали заяви про розгляд справи у їх відсутності. Позивач вказав, що позов підтримує в повному обсязі, просить шлюб розірвати, а відповідачка повністю визнала заявлені позовні вимоги, не заперечує щодо розірвання шлюбу. Відповідно до ч. 2 ст. 197 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі якщо відповідно до положень ЦПК України розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Враховуючи, що у справі наявно достатньо матеріалів, які свідчать про права і взаємовідносини сторін, суд вважає, що заслуховувати їх особисті пояснення потреби немає, а тому розгляд справи слід провести у відсутності сторін без фіксування судового процесу. Дослідивши докази суд встановив слідуюче. Сторони перебувають в зареєстрованому шлюбі з 14.09.2002 року, що стверджується свідоцтвом про шлюб серії І-СГ №147635, виданим 14.09.2002 року виконкомом Соснівської міської ради, актовий запис №56. Від подружнього життя у сторін 11.12.2005 року народився син [PERSON], що стверджується копією свідоцтва про його народження. Відповідно до\~ст.174 ЦПК України\~позивач\~\~може відмовитися від\~\~позову, а відповідач визнати позов протягом усього часу судового розгляду, зробивши усну заяву. Якщо відмову позивача від позову, визнання позову відповідачем викладено в адресованих суду письмових заявах, ці заяви приєднуються до справи. У разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує\~\~права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і\~\~продовжує судовий розгляд. Судом встановлено, що визнання відповідачкою позову не суперечить вимогам чинного законодавства та не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, наслідки визнання позову відповідачці відомі та зрозумілі. Враховуючи наведене, беручи до уваги те, що сторони не підтримують шлюбних стосунків, а також згідні на розірвання шлюбу, суд прийшов до висновку, що позов є обґрунтованим і таким, що підлягає до задоволення .

Outcome: approved