Jurisdiction: civil
Date: 2018-08-01 00:00:00

Позивач звернулась до суду з вказаним позовом, в якому просить в порядку поділу спільного майна подружжя визнати за нею право власності на ? частину будинку [ADDRESS] та ? частину автомобіля ВАЗ 21104, 2006 року випуску, державний номер [NUMBER], посилаючись на те, що вказане майно придбане з відповідачем в період шлюбу за спільні кошти родини та відмову відповідача розділити це майно в добровільному порядку. В судовому засіданні позивач підтримала заявлені вимоги за підставами вказаними у позові. Відповідач в судовому засіданні вимоги позивача визнав частково лише в частині поділу автомобіля ВАЗ 21104, державний номер [NUMBER], за виключенням суми витраченої ним особисто на ремонт вказаного автомобіля після розірвання з позивачем шлюбу в сумі 21 535 грн, а вимоги позивача в частині поділу будинку [ADDRESS] не визнав, посилаючись на те, що вказаний будинок не є спільною сумісною власністю подружжя, а є його особистою власністю оскільки був збудований з матеріалів брата відповідача які той надавав йому особисто. Ухвалою суду від 21.03.2018 року за клопотання позивача накладено арешт на ? частини спірних автомобіля та жилого будинку. Ухвалою суду від 14.05.2018 року відмовлено у задоволені клопотання відповідача про об'єднання даної справи зі справою № 648/874/18. Судом за клопотанням відповідача допитані свідки. Заслухавши сторони, свідків, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що заявлений позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Відповідно до ст.ст. 81, 82 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім тих які визнаються учасниками справи, є загальновідомими або встановлені рішенням суду в іншій справі. Судом встановлено, що сторони перебували у зареєстрованому шлюбі з 14.09.1985 року, що підтверджується відповідним свідоцтвом про укладення шлюбу, який був розірваний за рішенням Білозерського районного суду Херсонськоїобласті від 26.12.2016 року. В період шлюбу був збудований будинок [ADDRESS], свідоцтво про право власності на який видано на ім'я відповідача [PERSON] 16.05.2011 року на підставі рішення виконкому Білозерської селищної ради № 58 від 24.06.2010 року, що підтверджується інформаційною довідкою від 15.02.2018 року з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та поясненнями свідків [PERSON] і [PERSON] Крім того, в період шлюбу відповідачем придбано у власність автомобіль ВАЗ 21104, 2006 року випуску, державний номер [NUMBER], що підтверджується довідкою Регіонального сервісного центру в Херсонській області МВС України за № 31/21/8-553 від 14.02.2017 року. Вказані обставини сторонами не заперечуються. Відповідно до ст. 60 СК України, майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності незалежно від того, що один з них не мав з поважної причини самостійного заробітку (доходу). Згідно зі ст.ст. 69-71 СК України, дружина і чоловік мають право на поділ майна, що належить їм на праві спільної сумісної власності незалежно від розірвання шлюбу, та у разі поділу майна частки подружжя є рівними, якщо інше не визначено домовленістю між ними або шлюбним договором, а присудження одному з подружжя грошової компенсації замість його частки, допускається за його згодою. За таких обставин, оцінивши в сукупності досліджені в судовому засіданні докази, суд приходить до висновку, що вимоги позивача в межах заявлених вимог є обґрунтованими та в силу ст.ст. 60, 69 СК України підлягають задоволенню, оскільки в судовому засіданні достовірно встановлено, що жилий будинок розташований за адресою: [ADDRESS] та автомобіль ВАЗ 21104, 2006 року випуску, д/н [NUMBER], придбані сторонами у період шлюбу та є спільною сумісною власністю подружжя, й оформлені на відповідача який відмовляється розділити спільне майно в добровільному порядку, чим порушуються права позивача як співласника вказаного майна, а підстав для відмови в задоволенні вимог позивача суд не вбачає. При цьому, доводи відповідача з посиланням на п.3 ч.1 ст. 57 СК України про те, що будинок [ADDRESS] є його особистою власністю, оскільки він збудований за рахунок будівельних матеріалів наданих йому особисто рідним братом, не приймаються судом до уваги як такі що не підтверджені належними доказами, а пояснення свідків [PERSON] та [PERSON] допитаних судом за клопотанням відповідача на підтвердження цих фактів не дають суду підстав для такого висновку, оскільки вони не підтверджують проведення будівництва спірного будинку виключно з матеріалів брата відповідача які надані особисто відповідачу та на думку суду самі по собі не є належними доказами для підтвердження такого факту за відсутності інших доказів. Що стосується доводів відповідача про зменшення частки позивача у долі на спірний автомобіль на суму вартості його відновлюваного ремонту здійсненого відповідачем після розірвання з позивачем шлюбу, не приймаються судом до уваги, як такі, що не ґрунтуються на вимогах закону, оскільки вказані відповідачем обставини не впливають на частку кожного з подружжя у спільній сумісній власності, а порушені права відповідача в цій частині можуть бути захищені іншим шляхом, в тому числі в судовому порядку. Розподіл судових витрат суд вирішує відповідно до ч.6 ст. 141 ЦПК України з урахуванням звільнення сторін від оплати судових витрат згідно з п.10 ч.1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір».

Outcome: approved