overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2017-04-11 00:00:00

Позивач звернулась в суд з позовом до відповідача і просить стягнути на її користь заборгованість по заробітній платі за листопад та грудень 2015 року. Позов мотивує тим, що вона з 19.08.2015 року працювала в Приватному акціонерному товаристві «Науково-Виробниче об»єднання «Етал» на посаді електромонтажника-схемника. 15.12.2015 року вона була звільненна у зв»язку з переведенням в ТОВ «Електромеханічний завод «Етал», але при звільненні заборгованість по заробітній платі за листопад та грудень 2015 року їй виплачена не була. На її звернення підприємство не надає довідку про розмір заборгованості із заробітної плати. Тому за захистом своїх прав вимушена звернутись до суду з даним позовом. В судове засідання позивач не з»явилась, направила заяву про розгляд справи без її участі, позов підтримує, просить його задовольнити. Представник відповідача в судове засідання не з»явився, направив клопотання про розгляд справи без його участі. Позовні вимоги визнає. Відповідно до ч.2 ст. 197 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Дослідивши матеріали справи суд вважає, що позов підлягає задоволенню, виходячи з наступного. Відповідно ч. 1 ст. 11 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Відповідно до статті 116 КЗпП України при звільненні працівника виплата всіх сум, що належать йому від підприємства, установи, організації, провадиться в день звільнення. В судовому засіданні встановлено, що позивач з 19.08.2015 року працювала в Приватному акціонерному товаристві «Науково-виробниче об»єднання «Етал» на посаді електромонтажника-схемника. 15.12.2015 року її було звільнено з підприємства у зв»язку з переводом в ТОВ «Електромеханічний завод «Етал» на підставі п. 5 ст. 36 КЗпПУ. При звільненні заборгованість по заробітній платі в сумі 2620.33 грн. позивачу виплачена не була , що підтверджується довідкою, наданою відповідачем на запит суду. За таких обставин вимоги позивача є правомірними та підлягають задоволенню. Так як позивача при подачі позову звільнено від сплати судового збору\~/його\~\~ вимоги виникли з трудових\~ відносин/, судові витрати\~по справі суд покладає на рахунок відповідача.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-05-13 00:00:00

Позивач звернулась в суд з позовом до відповідача ПАТ «Новоград-Волинський м'ясокомбінат» про стягнення заборгованості по заробітній платі, компенсації за невикористані відпуски, середнього заробітку за час затримки при звільненні та відшкодування моральної шкоди. В обґрунтування позову зазначає, що з 04.04.1985 року по 15.03.2014 працювала у ПАТ «Новоград-Волинський м'ясокомбінат», була звільнена через скорочення чисельності штату працівників. На день звільнення з роботи відповідач не виплатив їй заробітну плату за січень 2014 року в сумі 580,49 грн., за березень місяць 2014 року в розмірі 1518,13 грн.; компенсацію за невикористані відпустки за період з 10 лютого 2009 по 19 березня 2014 року на загальну суму 5229,82 грн. Оскільки, станом на день звернення до суду відповідач не виплатив належних їй коштів, вважає, що має право на виплату середнього заробітку за весь час затримки, який складає 1643,22 грн. В добровільному порядку відповідач вказану заборгованість не сплачує, що змусило позивача звернутись до суду з даним позовом. Окрім того порушенням трудових прав їй завдано психологічних страждань та переживань, в неї погіршився стан здоров'я, витрачено багато коштів та часу на лікування. А тому, позивач просить стягнути з відповідача моральну шкоду, розмір якої визначає в сумі 3000,00 грн. Позивач у судове засідання не прибула, у поданій до суду письмовій заяві уточнила позовні вимоги та просить стягнути з відповідача моральну шкоду в розмірі 1000 грн., в іншій частині позовні вимоги підтримує в повному обсязі та просить суд їх задовольнити; справу розглянути у її відсутність, проти винесення заочного рішення не заперечує. Відповідач в судове засідання не прибув повторно, про час і місце судового розгляду був повідомлений вчасно та належним чином, однак про причини неявки суду не повідомив, заперечень проти позову та клопотань про розгляд справи за його відсутності, чи про відкладення розгляду справи не подавав. За таких обставин,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-02-18 00:00:00

Позивач звернулась в суд з позовом до відповідача ПАТ «Новоград-Волинський м'ясокомбінат» про стягнення заборгованості по заробітній платі та компенсації за невикористані відпуски в загальній сумі 1089 грн. 18 коп. В обґрунтування позову зазначає, що з 02.06.2009 року по 30.01.2014 року працювала у ПАТ «Новоград-Волинський м'ясокомбінат» на посаді жилувальник м'яса і була звільнена за згодою сторін. На день звільнення з роботи відповідач не виплатив їй заробітну плату за вересень 2013 року в сумі 189 грн. 87 коп. та компенсацію за невикористану відпустку за період з 02.06.2011 року по 30.01.2014 року в сумі 899 грн. 31 коп. В добровільному порядку відповідач вказану заборгованість не сплачує, що змусило позивача звернутись до суду з даним позовом. Позивач у судове засідання не прибула, у поданій до суду письмовій заяві зазначила, що позовні вимоги підтримує в повному обсязі, просить суд позов задовольнити, проти винесення заочного рішення не заперечує та просить справу розглянути у її відсутність. Відповідач в судове засідання не прибув, про час і місце судового розгляду був повідомлений вчасно та належним чином, однак про причини неявки суду не повідомив, заперечень проти позову та клопотань про розгляд справи за його відсутності, чи про відкладення розгляду справи не подавав. За таких обставин,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-06-03 00:00:00

Позивач звернулась в суд з позовом до відповідача ПАТ «Новоград-Волинський м'ясокомбінат» про стягнення заборгованості по заробітній платі та компенсації за невикористані відпуски в загальній сумі 1138 грн. 09 коп. В обґрунтування позову зазначає, що з 16.06.2011 року по 30.01.2014 року працювала у ПАТ «Новоград-Волинський м'ясокомбінат» на посаді жилувальник м'яса і була звільнена за згодою сторін. На день звільнення з роботи відповідач не виплатив їй заробітну плату за вересень 2013 року в сумі 94 грн. 93 коп. та компенсацію за невикористану відпустку за період з 16.06.2011 року по 30.01.2014 року в сумі 1043 грн. 16 коп. В добровільному порядку відповідач вказану заборгованість не сплачує, що змусило позивача звернутись до суду з даним позовом. Позивач у судове засідання не прибула, у поданій до суду письмовій заяві зазначила, що позовні вимоги підтримує в повному обсязі, просить суд позов задовольнити, проти винесення заочного рішення не заперечує та просить справу розглянути у її відсутність. Відповідач в судове засідання не прибув повторно, про час і місце судового розгляду був повідомлений вчасно та належним чином, однак про причини неявки суду не повідомив, заперечень проти позову та клопотань про розгляд справи за його відсутності, чи про відкладення розгляду справи не подавав. За таких обставин,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2018-05-06 00:00:00

Позивач звернулась в суд з позовом до відповідача про визнання батьком дитини - [PERSON], [INFO], та стягнення аліментів на її утримання в твердій грошовій сумі 1860 гривень щомісячно до досягнення дитиною повноліття. В обґрунтування позову вказує, що сторони з 2012 по 2015 рік проживали однією сімєю у помешканні відповідача, під час спільного проживання - 09.02.2012 року у сторін народилась дитина [PERSON], відповідач забрав позивача та дитину з пологового будинку, кошти на утримання доньки відповідач надає нерегулярно, сторони припинили спільне проживання, дитина проживає з позивачем. В судове засідання сторони не зявились, від позивача та відповідача поступили заяви про розгляд справи без їх участі, також у заяві відповідача вказано, що він визнає позовні вимоги повністю. У звязку з неявкою всіх осіб, які беруть участь у справі, судовий розгляд проводиться без фіксування технічними засобами, у відповідності із ч.2 ст.247 ЦПК. Згідно із ч.3 ст.200 ЦПК за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем.У відповідності із ч.4 ст.206 ЦПК, у разі визнання позову відповідачем суд ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд. Оскільки визнання відповідачем [PERSON] позовних вимог відповідає вимогам закону і не порушує права, свободи та інтереси інших осіб, суд прийшов до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню повністю. Позивач звільнена від сплати судового збору за подачу позову про стягнення аліментів та визнання батьківства, згідно із п.п.3,9 ст.5 Закону України «Про судовий збір», доказів понесення інших судових витрат по справі позивач не подала. Даних про інших осіб, які понесли судові витрати по справі, інші судові витрати, що підлягають стягненню з відповідача, не здобуто. На підставі наведеного та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-04-06 00:00:00

Позивач звернулась в суд з позовом до відповідача про визнання за позивачем, відповідачем та їх неповнолітніми дітьми: [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO], права власності на 1/4 частки житлового приміщення - двокімнатної квартири [ADDRESS] (далі - спірна квартира). В позові вказує, що спірна квартира перебуває у приватній власності відповідача. Проте вказане майно нажите нею і відповідачем під час шлюбу. Також право власності на 1/4 частку спірної квартири мають неповнолітні діти позивача і відповідача. Тому просить визначити ідеальні частки у спірній квартирі - по 1/4 сторонам і їх неповнолітнім дітям на підставі ст.ст. 22 Кодексу про шлюб та сім»ю, ст.ст.79, 177 СК, ст.ст. 319,357,358,372 ЦК. Представник органу опіки і піклування в судове засідання не з»явився, подав заяву про розгляд справи за його відсутності. Позивач в судовому засіданні вимоги позову підтримала. Представник позивача пояснила, що відповідач не визнає право власності на спірну квартиру за позивачем і їх дітьми, чинить перешкоди у користуванні квартирою. Також пояснила, що при визначенні часток при поділі майна подружжя суд може відступити від засад рівності часток, тому на підставі ч.3 ст.70 СК та враховуючи, що відповідач має заборгованість по сплаті аліментів на утримання дітей, слід визнати спірну квартиру спільною частковою власністю сторін і їх неповнолітніх дітей та визначити частки всіх співвласників. Відповідач вимоги позову не визнав. Представник відповідача в судовому засіданні пояснила, що позов слід залишити без задоволення, через безпідставність та у зв»язку з тим, що спірна квартира є спільною сумісною власністю сторін, а вимог про поділ майна, нажитого в шлюбі, позивач не заявляв. Суд, заслухавши пояснення сторін, дослідивши наявні докази та

Outcome: dismissed
Jurisdiction: civil
Date: 2017-04-03 00:00:00

Позивач звернулась в суд з позовом до відповідача про визнання її втратившою право користування жилим приміщенням. Свої вимоги мотивує тим, що вона, позивач, являється власником будинку № 128 по вул. 6-го Грудня в м.Олександрія Кіровоградської області. В будинку зареєстрована і її племінниця [PERSON], яка, починаючи з лютого 2008 року не проживає в будинку , змінивши своє місце проживання. Реєстрація відповідача в будинку порушує її права власника, тому за захистом своїх прав вимушена звернутись до суду. Позивач в судове засідання не з»явилась , надіслала заяву з проханням розглядати справу без її участі. Проти заочного розгляду справи не заперечує. Відповідач в судове засідання не з»явилась, відповідно до ч.5 ст. 74 ЦПК України вважається такою, що про час та місце розгляду справи повідомлена належним чином. Зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає вимогам ст.224 ЦПК України. Дослідивши матеріали справи, суд вважає ,що позов підлягає задоволенню, виходячи з наступного. Статею 319 ЦК України передбачено , що власник володіє, користується , розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Згідно ст. 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном. Судом встановлено, що позивач являється власником будинку № 128 по вул. 6-го Грудня в м.Олександрія Кіровоградської області. Будинок належить [PERSON] на підставі договору купівлі-продажу від 29.04.1998 року та на підставі свідоцтва про право на спадщину за законом (а.с. 5,6). В будинку зареєстрована і племінниця позивача [PERSON], відповідач по справі. [PERSON] з лютого 2008 року в будинку не проживає, змінивши місце проживання (а.с. 8). Відповідно до положень ст.156 ЖК України члени сім»ї власника житлового будинку , які проживають разом з ним у будинку , що йому належить, користуються жилим приміщенням нарівні з власником будинку. Припинення сімейних відносин з власником будинку не позбавляє їх права користуватися займаним приміщенням. Таке право вони втрачають лише в разі вибуття на інше постійне місце проживання і припинення внаслідок цього сімейних стосунків з власником. Відповідно до ч.2 ст.405 ЦК України член сім»ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім»ї без поважних причин понад 1 рік , якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом. В судовому засіданні на підставі акту складеного за участю сусідів та представника квартального комітету № 21 Олександрійської міської ради встановлено, що відповідач не проживає в [INFO] з лютого 2008 року, змінивши місце проживання. Тому є всі підстави визнати її втратившою право користування жилим приміщенням.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2018-02-12 00:00:00

Позивач звернулась в суд з позовом до відповідача про визнання її втратившою право користування жилим приміщенням. Свої вимоги мотивує тим, що вона, позивач, являється власником квартири [ADDRESS]. В квартирі зареєстрована і її донька , відповідач по справі, яка, починаючи з червня 2016 року не проживає в квартирі , змінивши своє місце проживання. Реєстрація відповідача в квартирі порушує її права власника, тому за захистом своїх прав вимушена звернутись до суду. Позивач в судове засідання не з»явилась , надіслала заяву з проханням розглядати справу без її участі. Проти заочного розгляду справи не заперечує. Відповідач в судове засідання не зявилась, відповідно до п. 4 ч. 8 ст. 128 ЦПК України вважається такою, що про час та місце розгляду справи повідомлена належним чином. Відзив на позовну заяву не подала. Зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 280 ЦПК України. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Пунктом 9 розділу ХІІІ «Перехідні положення» ЦПК України передбачено, що справи у судах першої та апеляційної інстанцій, провадження у яких відкрито до набрання чинності цією редакцією Кодексу, розглядаються за правилами, що діють після набрання чинності цією редакцією Кодексу. Дослідивши матеріали справи, суд вважає , що позов підлягає задоволенню, виходячи з наступного. Статею 319 ЦК України передбачено , що власник володіє, користується , розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Згідно ст. 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном. Судом встановлено, що позивач являється власником квартири [ADDRESS]. Квартира належить [PERSON] на підставі свідоцтва про право на спадщину від 13.02.1999 року (а.с. 10, 22). В квартирі зареєстрована і донька позивача [PERSON], відповідач по справі, яка з червня 2016 року в квартирі не проживає, змінивши місце проживання (а.с. 4- 6,17 ). Відповідно до положень ст.156 ЖК України члени сім»ї власника житлового будинку , які проживають разом з ним у будинку , що йому належить, користуються жилим приміщенням нарівні з власником будинку. Припинення сімейних відносин з власником будинку не позбавляє їх права користуватися займаним приміщенням. Таке право вони втрачають лише в разі вибуття на інше постійне місце проживання і припинення внаслідок цього сімейних стосунків з власником. Відповідно до ч.2 ст.405 ЦК України, член сім»ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім»ї без поважних причин понад 1рік , якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом. В судовому засіданні на підставі актів складених за участю сусідів та представників Олександрійської селищної ради м.Олександрії Кіровоградської області встановлено, що відповідач не проживає в квартирі [ADDRESS] з червня 2016 року, змінивши місце проживання. Тому є всі підстави визнати її втратившою право користування жилим приміщенням.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-04-04 00:00:00

Позивач звернулась в суд з позовом до відповідача про визнання її втратившою право користування жилим приміщенням . Свої вимоги мотивує тим, що вона являється власником будинку № 66 по вул. Осипенка в м.Олександрія Кіровоградської області. Будинок належить\~\~їй на\~\~ підставі\~\~договору\~\~купівлі-продажу від 29.06.2005 року.\~\~ Відповідач являється її знайомою, яку вона зареєструвала в будинку . Жодного дня відповідач у будинку не проживала. Наявність факту реєстрації відповідача в її будинку змушує її сплачувати комунальні послуги за відповідача, як додаткового члена сім»ї. Тому за захистом своїх прав вимушена звернутись до суду. Позивач в судове засідання не з»явилась, подала заяву з проханням розглядати справу без її участі. На задоволенні позовних вимог наполягає. Проти заочного розгляду справи не заперечує. Відповідач в судове засідання не з»явилась, відповідно до ч.5 ст. 74 ЦПК України, вважається такою, що про час та місце розгляду справи повідомлена. Зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає вимогам ст. 224 ЦПК України. Дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку,що позов підлягає задоволенню. Згідно статті 15 ЦПК України, суди розглядають в порядку цивільного судочинства справи про захист порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів, що виникають із цивільних, житлових, земельних, сімейних, трудових відносин. Статею 319 ЦК Україн передбачено, що власник володіє, користується , розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Ст.391 ЦК Україн передбачено що власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном. Відповідно до положень ч. 2 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» громадянам України, а також іноземцям та особам без громадянства, які на законних підставах перебувають в Україні, гарантуються свобода пересування та вільний вибір місця проживання на її території, за винятком обмежень, які встановлені законом. Реєстрація місця проживання чи місця перебування особи або її відсутність не можуть бути умовою реалізації прав і свобод, передбачених Конституцією, законами чи міжнародними договорами України, або підставою для їх обмеження. Цивільне законодавство не передбачає збереження права користування житлом за громадянами, які хоча і правомірно вселились у спірну квартиру власника, але на час розгляду справи не є членами його сім»ї. Встановлено, що позивачка являється власником будинку № 66 по вул. Осипенка в м.Олександрія Кіровоградської області. Будинок належить їй на підставі договору купівлі-продажу від 29.06.2005 року (а.с.6-7). Згідно акту, складеного за участю сусідів позивачки та представника квартального комітету № 12, відповідач в будинку № 66 по вул. Осипенка не проживає з 08.04.2008 року, її речей у будинку немає (а.с. 12). Наявність факту реєстрації відповідача в будинку позбавляє позивача можливості належним чином користуватися належним їй будинком. Тому відповідача можливо визнати такою, що втратила право користування даним жилим приміщенням.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-06-13 00:00:00

Позивач звернулась в суд з позовом до відповідача про визнання його втратившим право користування жилим приміщенням. Свої вимоги мотивує тим, що вона, позивач, являється співвласником квартири [ADDRESS]. В даній квартирі зареєстрований і її син [PERSON] , який з січня 2012 року в квартирі не проживає. Реєстрація в квартирі відповідача порушує її права, оскільки вона повинна сплачувати за утримання квартири і за відповідача як за додаткового члена своєї сім»ї. Тому за захистом своїх прав вимушений звернутись до суду. Позивач та її представник в судове засідання не з»явились. Представник позивача надіслав заяву з проханням розглядати справу у відсутність позивача. Не заперечує проти заочного розгляду справи. На задоволенні вимог наполягає. [PERSON] в судове засідання не з»явився. Відповідач в судове засідання не з»явився , відповідно до ч.5 ст. 74 ЦПК України, вважається таким, що про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином. Суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи , що відповідає положенням ст.. 224 ЦПК України. Відповідно до ч.2 ст. 197 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку ,що позов підлягає задоволенню, виходячи з наступного. Статею 319 ЦК України передбачено, що власник володіє, користується , розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Згідно ст.391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном. Встановлено, що позивач [PERSON] являється співвласником квартири [ADDRESS]. Квартира належить їй та її синові - [PERSON] на підставі договору купівлі-продажу від 17.09.2002 року (а.с. 9). В даній квартирі зареєстрований і відповідач по справі [PERSON], але він з січня 2012 року в квартирі не проживає, змінивши місце проживання. Його речей в квартирі немає (а.с. 6). Відповідно до положень ст..156 ЖК України члени сім»ї власника житлового будинку , які проживають разом з ним у будинку , що йому належить , користуються жилим приміщенням нарівні з власником будинку. Припинення сімейних відносин з власником будинку не позбавляє їх права користуватися займаним приміщенням. Таке право вони втрачають лише в разі вибуття на інше постійне місце проживання і припинення внаслідок цього сімейних стосунків з власником. Відповідно до ч.2 ст.405 ЦК України член сім» ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім ї без поважних причин понад 1 рік , якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом. З врахуванням встановлених в судовому засіданні обставин та зазначених вище норм закону, суд дійшов висновку, що є всі правові підстави для визнання відповідача втратившим право користування жилим приміщенням. Відповідно вимог ст. 88 ЦПК України, судові витрати у справі суд покладає на рахунок відповідача.

Outcome: approved