Jurisdiction: civil
Date: 2018-12-04 00:00:00

Позивач звернулась до відповідача з позовною заявою, в якій просила визнати відповідача таким, що втратив право користування житловим приміщенням, а саме будинком №49 по вул. Кості Пестушка (раніше Січнева) у м. Дніпро, та зобовязати третю особу зняти його з реєстраційного обліку за вказаною адресою. В обґрунтування позовних вимог зазначила, що вона є власником частини домоволодіння №49 по вул. Костя Пестушка у м. Дніпро. 10 жовтня 2011 року за згодою позивача було зареєстроване місце проживання її онука відповідача. З моменту реєстрації по цей час відповідач за вказаною адресою не проживає та не бере участь у витратах по утриманню будинку. На підставі викладеного позивач вимушена звернутися до суду з даним позовом. Ухвалою Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровська від 28 вересня 2018 року відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження з викликом сторін та залучено до розгляду цивільної справи в якості третьої особи на стороні позивача, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору, [PERSON]. У судовому засіданні позивач позовні вимоги підтримала та просила позов задовольнити. \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ Відповідач у судове засідання не зявився, про дату, час і місце розгляду справи був повідомлений належним чином, причини неявки суду не повідомив, клопотань про відкладення розгляду справи чи про розгляд справи у його відсутність, а також відзив не подавав, у звязку із чим, суд, враховуючи згоду позивача, ухвалив відповідно до ст. 280 ЦПК України проводити заочний розгляд справи з ухваленням заочного рішення суду. Представник третьої особи Департаменту адміністративних послуг та дозвільних процедур Дніпровської міської ради у судове засідання не зявився, про час і місце судового розгляду повідомлений належним чином, до початку судового засідання надав заяву про розгляд справи у його відсутності. Третя особа [PERSON] у судове засідання не зявилася, про дату, час і місце розгляду справи була повідомлений належним чином, причини неявки суду не повідомила, клопотань про відкладення розгляду справи чи про розгляд справи у її відсутність не подавала. Вислухавши позивача, свідків [PERSON] та [PERSON], дослідивши докази в їх сукупності, судом встановлені наступні фактичні обставини. Позивач є власником ? частки домоволодіння №49 по вул. Січнева (нова назва вул. [PERSON]) у м. Дніпро. Власником іншої ? частини домоволодіння є третя особа (а.с.7-8, 21-22, 43-44). За вищевказаною адресою зареєстровані позивач та відповідач (а.с.10). Також довідкою, наданою адресно-довідковим підрозділом ГУДМС УДМС України в Дніпропетровській області від 05 грудня 2018 року, встановлено, що відповідач [PERSON], [INFO], з 10 жовтня 2011 року зареєстрований за адресою: [INFO]. У відповідності до ст. 321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Особа може бути позбавлена права власності або обмежена у його здійсненні лише у випадках і в порядку, встановлених законом. Згідно зі ст. 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном. Статтею 150 ЖК України передбачено, що громадяни, які мають у приватній власності будинок (частину будинку), квартиру, користуються ним (нею) для особистого проживання і проживання членів їх сімей і мають право розпоряджатися цією власністю на свій розсуд: продавати, дарувати, заповідати, здавати в оренду, обмінювати, закладати, укладати інші не заборонені законом угоди. Відповідно до ч. 2\~ст. 405 ЦК України, член сім'ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім'ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом. Допитаний у судовому засіданні в якості свідка [PERSON] пояснив, що він є племінником позивача, живе по сусідству з нею. Знає, що з позивачем прописаний також його племінник і її онук відповідач по справі. З 2011-2012 років відповідач за вказаною адресою не проживає, на думку свідка, він проживав у своїй власній квартирі, а на даний час переїхав до Російської Федерації. Речей відповідача у квартирі позивача він не бачив, про випадки перешкод у користуванні вказаним житлом відповідачу йому не відомо. Свідок [PERSON] пояснила, що позивач є тіткою її чоловіка, а відповідач є двоюрідним племінником її чоловіка. Зазначила, що за місцем реєстрації в будинку позивача відповідач не проживає та ніколи не проживав, останній раз вона його бачила більше десяти років тому. Речей або інших предметів, які можуть належати відповідачу у будинку позивача не бачила, а також про випадки перешкоджання відповідачу проживати в будинку позивача їй нічого не відомо. Дослідженими в судовому засіданні доказами поважні причини відсутності відповідача за місцем реєстрації не встановлені. Таким чином, виходячи з вищевикладеного, суд приходить до висновку про те, що відповідач не проживає в спірному житловому приміщенні понад один рік без поважних причин, спроб вселитися не робив і ніхто не перешкоджав його проживанню або вселенню до нього, а тому вимоги позивача щодо визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням є законними та обґрунтованими. Стосовно позовних вимог в частині зобовязання зняти відповідача з реєстраційного обліку суд зазначає наступне. Відповідно до статті 7 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» зняття з реєстрації місця проживання здійснюється на підставі заяви особи або її представника, що подається до органу реєстрації; судового рішення, яке набрало законної сили, про позбавлення права власності на житлове приміщення або права користування житловим приміщенням, про виселення, про визнання особи безвісно відсутньою або оголошення її померлою; свідоцтва про смерть; паспорта або паспортного документа, що надійшов з органу державної реєстрації актів цивільного стану, або документа про смерть, виданого компетентним органом іноземної держави, легалізованого в установленому порядку; інших документів, які свідчать про припинення: підстав для перебування на території України іноземців та осіб без громадянства; підстав для проживання або перебування особи у спеціалізованій соціальній установі, закладі соціального обслуговування та соціального захисту; підстав на право користування житловим приміщенням. Таким чином, враховуючи, що відповідно до статті 7 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» судове рішення, яке набрало законної сили, про позбавлення права користування житловим приміщенням і є підставою для такого зняття відповідача з реєстраційного обліку, та те, що позивач позов до Департаменту адміністративних послуг та дозвільних процедур Дніпровської міської ради не предявила, позовні вимоги про зняття відповідача з реєстраційного обліку задоволенню не підлягають. Згідно зі ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог, а тому з відповідача на користь позивача підлягає\~стягненню сума судового збору у\~розмірі 704,80 грн.

Outcome: partial