Jurisdiction: civil
Date: 2016-03-15 00:00:00

Позивач звернувся у суд з вищевказаним позовом. Посилається на те, що з січня 2000 року він почав проживати з [PERSON], з якою у них народилося четверо дітей: [INFO]. син [PERSON], [INFO]. син [PERSON] і донька [PERSON], [INFO]. донька [PERSON]. Шлюб між ними не було зареєстровано, тому в графі батько у свідоцтвах про народження дітей було внесено відомості відповідно ч. 1 ст. 135 СК України, тобто ім'я та по батькові записувалося за вказівкою [PERSON] [INFO] [PERSON] померла. Спір про його батьківство відсутній, бо жоден інший чоловік не визнаний батьком дітей і не має таких осіб, які б заявляли права на батьківство. Формально діти є сиротами, хоча він є їх біологічним батьком. Старший син [PERSON], якому виповнилося 15 років має бажання залишити прізвище матері. Позивач у судовому засіданні позовні вимоги підтримав посилаючись на обставини викладені у позовній заяві. Просить визнати його батьком [PERSON], [PERSON], [PERSON] та [PERSON] і внести у їхні свідоцтва про народження відповідні зміни. Представник органу опіки та піклування у судовому засіданні позов визнала. Представник відділу ДРАЦСу у судовому засіданні відносно позовних вимог не заперечила. Розглянувши матеріали справи суд приходить до висновку, що позов слід задовольнити виходячи з наступного. Відповідно до ч. 2 ст. 256 ЦПК України у судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення. В судовому засіданні встановлено, що [PERSON] проживав однією сім'єю з [PERSON] без укладення шлюбу. [INFO] у них народився син, [PERSON], [INFO], донька [PERSON] і син [PERSON], [INFO], донька, [PERSON]. З свідоцтва про смерть убачається, що [PERSON] померла [INFO] Згідно свідоцтв про народження, виданого відділом ДРАЦСу Тячівського РУЮ у Закарпатській області, через те, що сторони не перебували у зареєстрованому шлюбі, а позивач на момент вчинення актового запису не звернувся до відділу ДРАЦСу із заявою про запис його батьком, батько дітей був вказаний за заявою матері на підставі ч. 1 ст. 135 СК України. У графі свідоцтва про народження [PERSON] «батько» вказано «[PERSON]», а у свідоцтвах про народження доньки [PERSON], сина [PERSON] та доньки [PERSON] - «[PERSON]», тобто прізвище покійної матері дітей [PERSON], а ім'я та по батькові батька за її вказівкою, що стверджується довідками відділу РАЦСу Тячівського РУЮ № 360-06-77 від 15.06.2007 р., № 361-06-77 від 15.06.2007 р., № 45, та № 147 від 10.09.2008 р. Під час розгляду справи було встановлено, що [PERSON] та [PERSON] спільно проживали з січня 2000 року до часу її смерті - [INFO]. Крім позивача ці обставини в судовому засіданні підтвердили свідки [PERSON] та [PERSON], які показали, що [PERSON] завжди визнавав себе батьком дітей, піклувався, надавав матеріальну допомогу, виховував та проживав разом з дітьми та їх матір'ю. Пунктом 3 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 15.05.2006 р. № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» роз'яснено, що оскільки підстави для визнання батьківства за рішенням суду, зазначені у ст. 128 СК ( 2947-14 ), істотно відрізняються від підстав його встановлення, передбачених у ст. 53 КпШС ( 2006-07 ), суди, вирішуючи питання про те, якою нормою слід керуватися при розгляді справ цієї категорії, повинні виходити з дати народження дитини. Так, при розгляді справ про встановлення батьківства щодо дитини, яка народилася до 1 січня 2004 р., необхідно застосовувати відповідні норми КпШС ( 2006-07 ), беручи до уваги всі докази, що достовірно підтверджують визнання відповідачем батьківства, в їх сукупності, зокрема, спільне проживання й ведення спільного господарства відповідачем та матір'ю дитини до її народження, спільне виховання або утримання ними дитини. Справи про визнання батьківства щодо дитини, яка народилася не раніше 1 січня 2004 р., суд має вирішувати відповідно до норм СК ( 2947-14 ), зокрема ч. 2 ст. 128, на підставі будь-яких доказів, що засвідчують походження дитини від певної особи й зібрані з дотриманням норм цивільного процесуального законодавства. Оскільки [PERSON] народився [INFO]., тобто до прийняття Сімейного кодексу України - 01.01.2004 року до цієї частини позовних вимог необхідно застосовувати норми КпШС України. Відповідно до ч.ч. 2, 3 ст. 53 КпШС України, в разі народження дитини у батьків, які не перебувають у шлюбі, при відсутності спільної заяви батьків батьківство може бути встановлене в судовому порядку за заявою одного з батьків або опікуна (піклувальника) дитини, особи, на утриманні якої знаходиться дитина, а також самої дитини після досягнення нею повноліття. При встановленні батьківства суд бере до уваги спільне проживання та ведення спільного господарства матір'ю дитини і відповідачем до народження дитини, або спільне виховання чи утримання ними дитини, або докази, що з достовірністю підтверджують визнання відповідачем батьківства. В частині позовних вимог про визнання батьківства щодо неповнолітніх [PERSON], [PERSON] та [PERSON] суд застосовує норми Сімейного кодексу України від 01.04.2004 р. Згідно ч. 2 ст. 125 Сімейного кодексу України якщо мати та батько дитини не перебувають у шлюбі між собою, походження дитини від батька визначається: за заявою матері та батька дитини; за рішенням суду. Відповідно до ст. 128 СК України за відсутності заяви, право на подання якої встановлено статтею 126 цього Кодексу, батьківство щодо дитини може бути визнане за рішенням суду. Пунктами 4 та 5 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 15.05.2006 року № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» роз'яснено, що справи про визнання батьківства суд розглядає у позовному провадженні. У таких справах позови осіб, зазначених у ч. 3 ст. 128 СК, приймаються до судового розгляду, якщо дитина народжена матір'ю, яка не перебуває у шлюбі, немає спільної заяви батьків, заяви батька або рішення суду і запис про батька дитини в Книзі реєстрації народжень учинено за прізвищем матері, а ім'я та по батькові дитини записано за вказівкою матері. Спір про походження дитини від осіб, які не перебувають у шлюбі між собою і не подали в державні органи реєстрації актів цивільного стану (далі органи РАЦС) спільної заяви про реєстрацію їх як батьків, суд може вирішувати за заявою про визнання батьківства, поданою: одним із батьків; особою котра вважає себе батьком; опікуном (піклувальником) дитини; іншою особою, на утриманні якої вона перебуває; самою дитиною, яка досягла повноліття. Відповідно до ст. 134 СК України на підставі заяв осіб, зазначених у статті 126 цього Кодексу, або рішення суду орган державної реєстрації актів цивільного стану вносить відповідні зміни до актового запису про народження, складеного органами державної реєстрації актів цивільного стану України, та видає нове свідоцтво про народження. Враховуючи викладене, суд приходить до висновку про обґрунтованість заявлених [PERSON] позовних вимог. За таких обставин,

Outcome: approved