Jurisdiction: civil
Date: 2019-06-11 00:00:00

Позивач звернулась до суду з позовом до відповідача про стягнення аліментів на утримання дитини посилаючись на те, що з відповідачем вона перебувала у шлюбі з 2012 року, який розірвано в 2017 р. Від цього шлюбу у них [INFO] народилася донька [PERSON] . Їхні дитина на сьогоднішній день проживають разом з нею та знаходиться на її утриманні. Відповідач в добровільному порядку кошти на утримання дітей надає не регулярно і в недостатній кількості. Інших стягнень по виконавчим документам з відповідача не проводиться. На утриманні дітей чи непрацездатних батьків відповідач немає. А тому просила стягнути з відповідача аліменти на утримання доньки в розмірі 1/4 частки всіх видів його заробітку (доходу), щомісячно, але не менше ніж 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку починаючи з дня пред`явлення до суду позову і до повноліття дитини. Позивачка в судове засідання не з`явилася, звернулася з письмовою заявою, в якій просила суд справу розглянути у її відсутність, позовні вимоги підтримує. Відповідач в судове засідання не з`явився, звернувся з письмовою заявою, в якій просив суд справу розглянути у його відсутність, позовні вимоги визнає. Дослідивши письмові докази по справі, суд вважає, що позов підлягає задоволенню повністю. Відповідно до частин 1, 2 статті 27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована постановою Верховної Ради України № 789-ХІІ від 27 лютого 1991 року та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Згідно з ст. 180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до частини 3 статті 181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Згідно з ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Відповідно до положень ст. 183 СК України розмір аліментів визначається у частці від заробітку (доходу) матері, батька дитини. Відповідно до ст. 81 ЦПК України кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 82 цього Кодексу. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Судом встановлено, що відповідач є працездатним, офіційно працює в ТОВ «Технонафтозбут» та отримує заробітну плату, а отже має можливість надавати матеріальну допомогу дитині. Інших неповнолітніх чи повнолітніх дітей він не має. За таких обставин суд вважає, що з відповідача на користь позивача дійсно необхідно стягнути аліменти на утримання дитини в розмірі 1/4 частки всіх видів його заробітку (доходу), але не менше ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму, для дитини відповідного віку, з дня подачі позовної заяви до суду і до повноліття дитини. Крім того з відповідача необхідно стягнути на користь держави судовий збір в сумі 768,40 грн. На підставі викладеного та

Outcome: approved