Jurisdiction: civil
Date: 2021-07-21 00:00:00

Позивач звернувся із позовом до відповідачів, мотивуючи свої вимоги наступним. Відповідачі є власниками нежитлового приміщення № [NUMBER] в ОСББ «Чернишевського-15», що знаходиться у будинку [ADDRESS] . Вказане приміщення належить відповідачам на праві спільної часткової власності по Ѕ частки без виділення в натурі часток майна. В грудні 2020 року відповідачі незаконно, без будь-яких погоджень та дозволів здійснили демонтаж підвіконної частини стіни та влаштували замість них дверні отвори на першому поверсі житлового будинку. З цього приводу 04 грудня 2020 року головою правління ОСББ було викликано поліцію та інспекцію з питань благоустрою ДМР, якою того ж дня було видано припис із вимогою від відповідачів надати дозвільну та проектну документацію, повідомлення про початок робіт та у разі відсутності необхідних документів зупинити будівельні роботи. Відповідачами припис було проігноровано та на час подачі позову тривають будівельні роботи, які порушують права інших співвласників, а саме відповідачі без погодження із іншими співвласниками ОСББ здійснюють ремонт та переобладнання фасадної стіни будинку, яка є огороджувальної та несуче-огороджувальною частиною будинку, а тому є спільним майном багатоквартирного будинку і порушення її експлуатації порушує права та інтереси інших співвласників об`єднання. З урахуванням викладеного позивач просить суд зобов`язати відповідачів солідарно за власні кошти привести зовнішній фасад першого поверху будинку, що знаходиться в межах нежитлового приміщення [NUMBER], до попереднього стану. Відповідачі скористалися своїм правом надання відзиву на позовну заяву, в якому позов не визнали. Зазначили, що вони зареєстровані як Фізичні особи підприємці, одним із видів діяльності є надання власних або орендованих приміщень в оренду. Наголосили на тому, що одразу після придбання у власність нежитлового приміщення між ними та позивачем було укладено договір про спільне утримання будинку та було розпочато ремонтні роботи, які були погоджені з головою ОСББ «Чернишевського-15» [PERSON] . У зв`язку із великим обсягом ремонтних робіт та витрат, відповідачами було прийнято рішення про проведення ремонту частками з урахуванням попиту на оренду. Так, протягом 2019-2020 років було відремонтовано та здано в оренду певні приміщення та позивач не направляв за цей час жодної претензій відповідачам. З метою проведення другої черги ремонтних робіт в приміщенні виникла необхідність з метою естетичного вигляду приміщення та вільному доступі денного освітлення до приміщення, збільшення площі деяких віконних отворів шляхом демонтажу підвіконної частини стіни (без збільшення ширини отвору прим.6,17) та розконсервуванню раніше існуючого дверного отвору у (приміщенні №10), який раніше використовувався під час первинного будівництва та введення в експлуатацію всього будинку [ADDRESS] . Всі перелічені ремонтні роботи було погоджено в усній формі безпосередньо з головою правління ОСББ «Чернишевського 15», [PERSON] . З метою проведення вищенаведених робіт відповідачами було замовлено в ліцензованій організації технічний звіт про технічну можливість проведення ремонтних робіт без впливу на несучі існуючі конструкції будівлі в цілому. Відповідно до звіту від 02.11.2020 було зазначено, що ремонтні роботи, які проводили відповідачі, є технічно можливими і не впливають на нормальну експлуатацію конструкцій будівлі в цілому. Під час проведення ремонтних робіт збільшення площі деяких віконних отворів шляхом демонтажу підвіконної частини стіни (без збільшення ширини отвору) відповідно у приміщенні 6, 17, а саме після демонтажу підвіконної частини стіни, позивач в особі голови правління та деяких мешканців будинків, зібрались зі сторони [ADDRESS] , біля отворів, та почали заважати монтажу нових металопластикових конструкцій. З приводу самовільно вчинених дій, правомірність яких оспорюється, 09.12.2021 подано заяву, яка внесена в єдиний реєстр досудових розслідувань номер кримінального провадження 12020045650000607, правова кваліфікація кримінального правопорушення ст. 356 КК України. На думку відповідачів позивач своїми діями спричиняє їм матеріальну шкоду та створює перешкоди у здійсненні ними права власності та не існує жодних правових підстав щодо задоволення позову. Представник третьої особи надав до суду письмові пояснення, в яких підтримав заявлені позовні вимоги на підставі того, що відповідачами було проігноровано припис інспекцію з питань благоустрою ДМР, в якому останніх було зобов`язано надати дозвільну та проектну документацію, повідомлення про початок робіт та у разі відсутності необхідних документів зупинити будівельні роботи. В судове засідання сторони не з`явилися, надали заяви про слухання справи в їх відсутності. Крім того, представником позивача було подано до суду відповідь на відзив, в якій вони спростовували доводи відповідача з підстав, викладених у позовній заяві. Таким чином, суд вважає за можливе на підставі ст. 280, 281, 282 ЦПК України ухвалити у справі заочне рішення суду в судовому засіданні за відсутності сторін та без фіксування процесу технічними засобами відповідно до положень ч. 2 ст. 247 ЦПК. Суд, дослідивши матеріали справи, оцінивши докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому їх дослідженні, дійшов висновку про необхідність відмови у задоволенні позову, з таких підстав. Відповідно до положень частини першої статті 2 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Статтею 5 ЦПК України передбачено, що, здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. У випадку, якщо закон або договір не визначають ефективного способу захисту порушеного, невизнаного або оспореного права, свободи чи інтересу особи, яка звернулася до суду, суд відповідно до викладеної в позові вимоги такої особи може визначити у своєму рішенні такий спосіб захисту, який не суперечить закону. Відповідно до ст. 11 ЦК України цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки. Підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є: 1)договори та інші правочини; 2)створення літературних, художніх творів, винаходів та інших результатів інтелектуальної, творчої діяльності; 3)завдання майнової (матеріальної) та моральної шкоди іншій особі; 4)інші юридичні факти. Статтею 15 ЦК України визначено, що кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Відповідно до статті 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Суд не може збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи, крім витребування доказів судом у випадку, коли він має сумніви у добросовісному здійсненні учасниками справи їхніх процесуальних прав або виконанні обов`язків щодо доказів, а також інших випадків, передбачених цим Кодексом. Згідно із статтею 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів). Статтею 76 ЦПК України визначено, що доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків. Статтями 77-80 ЦПК України передбачено, що належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Суд не бере до розгляду докази, що не стосуються предмета доказування. Судом встановлено, що відповідачі є власниками нежитлового приміщення № [NUMBER] в ОСББ «Чернишевського-15», що знаходиться у будинку [ADDRESS] . Вказане приміщення належить відповідачам на праві спільної часткової власності по Ѕ частки без виділення в натурі часток майна (а.с. 98-101). Встановлено, що у грудні 2020 року відповідачі почали ремонт певної частини вказаного нежитлового приміщення. Відповідно до технічного звіту від 02.11.2020 визначено, що заплановане перепланування нежитлового приміщення [NUMBER] в ОСББ «Чернишевського-15», що знаходиться у будинку [ADDRESS] , яке полягає у демонтуванні підвіконної частини вікон фасаду... є технічно можливими і не впливають на нормальну експлуатацію конструкцій будівлі в цілому, а відтак роботи не потребують додаткових погоджень із ОСББ «Чернишевського-15». Сторона позивача не заперечує того факту, що проведення робіт було узгоджено з головою правління ОСББ «Чернишевського-15» [PERSON] , однак посилається на те, що прийняти рішення щодо демонтажу несучих, огороджувальних та несуче-огороджувальних конструкцій можуть лише співвласники будинку на загальних зборах, відповідно до ст. 10 Закону України «Про особливості здійснення права власності у багатоквартирному будинку». Крім того, позивач посилається на висновок про технічний стан житлового будинку [ADDRESS] , який було зроблено в 2007 році Придніпровською державною академією будівництва та архітектури, та відповідно до якого робити . Посилання сторони позивача на те, що технічний звіт, наданий відповідачами повністю суперечить висновкам, викладених у технічному звіті, наданого позивачем, суд сприймає критично, оскільки звіт, наданий позивачами, було зроблено у 2007 році. Щодо наявності припису від 04.12.2020 інспекції з питань благоустрою ДМР із вимогою від відповідачів надати дозвільну та проектну документацію, повідомлення про початок робіт та у разі відсутності необхідних документів зупинити будівельні роботи, суд вважає за необхідне зазначити, що наявність припису не є прямим доказом порушення законодавства, а є за своєю правовою сутністю обов`язковою для виконання в певні строки вимогою. Суд не вважає доведеним стороною позивача той факт, що здійснення переобладнання приміщення що належить відповідач, відбувалось с порушенням норм діючого законодавства. Посилання позивача на наявність припису та висновку про технічний стан житлового будинку [ADDRESS] , суд вважає недостатніми для встановлення дійсних обставин справи та можливості дійти висновку про наявність, або відсутність обставин, які входять до предмета доказування, а відтак у задоволенні позову слід відмовити. На підставі викладеного та

Outcome: dismissed