Jurisdiction: civil
Date: 2015-12-20 00:00:00

Позивач звернулась до суду з позовом, в якому зазначає, що 18.06.2007 року домовилася із відповідачем про купівлю у нього будинку по вул. Бердичівська, 63 смт. Червоне, Андрушівського району, передала йому задаток в розмірі 500грн., про що отримала від відповідача розписку. Вона почала проживати у будинку і робила там ремонт. Однак в подальшому договір укладений не був і на даний час відповідач відмовляється такий укласти. Позивач зазначає, що фактично нею сплачено повну вартість будинку в сумі 500 грн., але це не повна вартість договору купівлі продажу, оскільки сторони обумовили ще витрати на оформлення договору купівлі- продажу , половину з яких повинна понести позивачка. Тому позивач вважає, що сплачена нею сума 500 грн. є завдатком за попереднім договором купівлі продажу . Оскільки договір купівлі продажу не був укладений з вини відповідача, позивач просить стягнути з нього подвійну суму завдатку, але виходячи із ринкової вартості житлового будинку на день звернення до суду, а саме 42670,00грн + 42670,00 грн, що становить 85340,00 грн. В судовому засіданні позивач та представник позивача позов підтримали, обгрунтувавши обставинами, викладеними в позовній заяві. Відповідач позов не визнав та пояснив, що дійсно отримував кошти та писав розписку на 500 грн., проти повернення яких позивачці не заперечує. [PERSON] на той час проживала з братом відповідача, тому погодився, щоб вони проживали в будинку як квартиранти і поступово сплатили йому 5000 грн, після чого і буде оформлений договір купівлі продажу. З матеріалів справи вбачається, що 18.06.2007 року між позивачем та відповідачем відбулась домовленість про купівлю продаж житлового будинку по вул.. Бердичівська, 63 в смт. Червоне, про що свідчить розписка, написана [PERSON] (а.с. 19). В даній розписці відповідач зобов»язався надати доручення на оформлення документів, необхідних для укладення договору. Зазначений будинок належить [PERSON] на підставі договору дарування (а.с.49). Свідок [PERSON] в судовому засіданні пояснила, що в її присутності була домовленість, що [PERSON] разом з [PERSON] будуть проживати в даному будинку, як квартиранти. Свідок [PERSON] підтвердив, що проживав з позивачкою в спірному житловому будинку без реєстрації шлюбу, як на квартирі, приблизно з 2005 року. В 2007 році почали домовлятись про купівлю продаж будинку і домовились за 5000 грн., але сплатили 500 чи 600 грн. Гроші давала позивачка. Оформляти договір мали після повної сплати коштів. Свідкам [PERSON], [PERSON], допитаним в судовому засіданні, обставини, пов»язані з договором купівлі продажу будинку, не відомі. Вони лише знають, що позивач придбала будинок, який потребував ремонту, в чому вони їй надавали допомогу. Відповідно до положень ч. 1\~ст. 570 ЦК України\~завдатком є грошова сума або рухоме майно, що видається кредиторові боржником у рахунок належних з нього за договором платежів, на підтвердження зобов'язання і на забезпечення його виконання. Відповідно до змісту вказаної норми ознакою завдатку є те, що він одночасно виступає способом платежу, способом забезпечення виконання зобов'язання обома його сторонами, а також доказом факту укладення договору. Згідно з ч. 2\~ст. 570 ЦК України\~якщо не буде встановлено, що сума, сплачена в рахунок належних з боржника платежів, є завдатком, вона вважається авансом. Статтею 571 ЦК України\~передбачено правові наслідки порушення або припинення зобов'язання, забезпеченого завдатком. Якщо порушення зобов'язання сталося з вини боржника, завдаток залишається у кредитора. Якщо порушення зобов'язання сталося з вини кредитора, він зобов'язаний повернути боржникові завдаток та додатково сплатити суму у розмірі завдатку або його вартості. Сторона, винна у порушенні зобов'язання, має відшкодувати другій стороні збитки в сумі, на яку вони перевищують розмір (вартість) завдатку, якщо інше не встановлено договором. У разі припинення зобов'язання до початку його виконання або внаслідок неможливості його виконання завдаток підлягає поверненню. Правила\~ст. 571 ЦК України\~про залишення завдатку особі, яка його одержала, або стягнення з неї подвійної суми завдатку застосовується в таких випадках, коли між сторонами укладено договір, проте він не виконується з вини якоїсь із сторін. У разі коли сторони лише домовилися укласти договір, але відповідно його не оформили, сплачені в рахунок виконання договору платежі визнаються авансом і мають бути повернуті в тому розмірі, в якому вони надавалися. Внесення завдатку як способу виконання зобов'язання може мати місце лише у випадку, якщо таке зобов'язання випливає із договору, укладеного сторонами. Таким чином, внесення завдатку як способу виконання зобов'язання може мати місце лише в разі наявності зобов'язання, яке повинно було виникати на підставі договору купівлі-продажу будинку. Оскільки договір купівлі-продажу будинку, який би за своєю формою та змістом відповідав вимогам закону, між сторонами у справі укладений не був, передана [PERSON] [PERSON] грошова сума 500грн. не є завдатком в розумінні\~ст. 570 ЦК України, а є авансом, тому додаткова сума у розмірі завдатку не повертається. Аналогічна позиція викладена в постанові Верховного Суду України від\~\~13 лютого 2013 року № 6-176цс12, яка згідно зі\~ст. 360-7 ЦПК України\~є обов'язковою для судів. Оскільки в розписці чітко зазначено, що передано 500грн., то доводи позивача, про необхідність повернення ринкової вартості будинку на час звернення до суду є безпідставними та такими, що не ґрунтуються на нормах закону. А відповідно на користь позивача підлягає стягненню аванс в сумі 500 грн.

Outcome: partial