Jurisdiction: civil
Date: 2019-05-23 00:00:00

Позивач звернулась до суду з позовом, в якому просила позбавити відповідача батьківських прав відносно малолітньої дитини - [PERSON] , [INFO] . В обґрунтування вимог позивач пояснила, що 27 липня 1995 року між її рідною сестрою [PERSON] та [PERSON] був укладений шлюб. [INFO] у них народилась дочка [PERSON] . У зв`язку з тим, що спільне життя у батьків дитини не склалось, рішенням Богунського районного суду м. Житомира від 24 грудня 2012 року шлюб між ними було розірвано, [PERSON] залишено на подальше проживання з матір`ю. Відповідач не бажав народження дитини, тому ще до народження [PERSON] став проживати окремо від сім`ї. З цього часу і по сьогоднішній день місце його перебування невідоме. Сестра позивачки [PERSON] подавала відповідача в розшук для отримання аліментів, проте встановити його місце перебування не вдалося. [INFO] мати дитини, [PERSON] , після тяжкої хвороби померла. У зв`язку з тим, що малолітня [PERSON] фактично залишилась без батьківського піклування, рішенням виконавчого комітету Житомирської міської ради від 19.09.2018 №999 позивачку [PERSON] було призначено опікуном над племінницею [PERSON] . Відповідач, [PERSON] , жодного разу дитину не бачив, фізичним розвитком, станом здоров`я дочки не цікавиться, матеріально дитину не забезпечує, станом на 01 липня 2018 року має заборгованість зі сплати аліментів у розмірі 66536, 36 грн., не спілкується з [PERSON] , не відвідує її за місцем проживання та навчання. Оскільки відповідач самоусунувся від виконання батьківських обов`язків, позивач просить позбавити відповідача батьківських прав. Ухвалою суду від 11.12.2018 року відкрито у справі загальне позовне провадження. Відповідач відзив не подав, про наявність поважних причин, які перешкоджають його подачі, суд не повідомлено, тому відповідно до ч. 8 ст. 178 ЦПК України, суд вирішує справу за наявними матеріалами. Позивачка у судове засідання не з`явилася, подала до суду заяву про розгляд справи без її участі, позовні вимоги підтримала та просила задовольнити. Відповідач у судові засідання не з`являвся, про час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином шляхом направлення судових повісток, судові повістки повернулись на адресу суду не врученими адресату, з відміткою пошти «За закінченням терміну зберігання». Від представника третьої особи Органу опіки та піклування Житомирської міської ради - Кур`яти В.Ц. надійшла заява про розгляд справи без його участі, просив позовні вимоги задовольнити та долучив до заяви висновок Органу опіки та піклування про доцільність позбавлення відповідача батьківських прав. Відповідно до ч. 1 ст. 280 ЦПК України у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання, без поважних причин або неповідомлення ним про причини неявки, не подав відзив, позивач не заперечує проти заочного вирішення справи, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів. Враховуючи, що в матеріалах справи зібрано достатньо доказів про взаємовідносини сторін, на підставі ст.ст. 211, 280 ЦПК України суд вважає за можливе провести розгляд справи за відсутності сторін та ухвалити заочне рішення. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного висновку. Відповідно до копії свідоцтва про народження серії [NUMBER] [PERSON] та [PERSON] є батьками [PERSON] , [INFO] (а.с. 4). Заочним рішення Богунського районного суду м. Житомира від 24.12.2012 року шлюб між [PERSON] та [PERSON] розірвано (а.с. 6). [INFO] [PERSON] померла, що підтверджується копією свідоцтва про смерть (а.с. 7). Рішенням Виконавчого комітету Житомирської міської ради № 31 від 19.09.2018 року [PERSON] призначено опікуном над малолітньою [PERSON] , [INFO] (а.с. 11) Рішенням виконавчого комітету Житомирської міської ради від 08.05.2019 року №34 затверджено висновок, відповідно до якого виконавчий комітет Житомирської міської ради, як орган опіки та піклування, вважає за доцільне позбавити батьківських прав [PERSON] відносно малолітньої дочки [PERSON] , [INFO] . Крім того, в судовому засіданні 22.04.2019 року було допитано свідків [PERSON] та [PERSON] [PERSON] , пояснив, що дитина проживає у сім`ї [PERSON] з вересня, 2018 року. Батька дівчинки ніколи не бачив, він ніколи не цікався життям дитини. [PERSON] пояснила, що сім`я [PERSON] перебуває у неї на обліку як опікунська сім`я. Сім`ю відвідувала двічі, батька дитини жодного разу не бачила, так само батька не бачили ні у школі, ні у поліклініці. Дитина про батька не згадує та не говорить. Відповідно до ст. 51 Конституції України визначено, що батьки зобов`язані утримувати дітей до їх повноліття. Повнолітні діти зобов`язані піклуватися про своїх непрацездатних батьків. Сім`я, дитинство, материнство і батьківство охороняються державою. Відповідно до принципів 1,2 Декларації прав дитини, дитина має бути наділена всіма зазначеними в цій Декларації правами. Ці права мають визнаватися за усіма дітьми без жодних винятків і без розрізнення чи дискримінації за ознаками раси, кольору шкіри, статі, мови, релігійних, політичних або інших переконань, національного чи соціального походження, майнового стану, народження або іншими обставинами, що стосуються самої дитини чи її сім`ї. Дитині законом та іншими засобами має бути забезпечений спеціальний захист і надані можливості та сприятливі умови, що дадуть їй змогу розвиватися фізично, розумово, морально, духовно та соціально, здоровим і нормальним шляхом, в умовах свободи та гідності. При ухваленні з цією метою законів основною метою має бути найкраще забезпечення інтересів дитини. Статтею 8 Закону України «Про охорону дитинства» кожна дитина має право на рівень життя достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного та соціального розвитку. Відповідно до ст. 12 Закону України «Про охорону дитинства» на батьків покладається відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки мають право і зобов`язані виховувати дітей, піклуватися про їх здоров`я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку їх природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці. Статтею 150 Сімейного кодексу України передбачені обов`язки батьків щодо виховання та розвитку дитини. Батьки зобов`язані виховувати дитину в дусі поваги до прав та свобод інших людей, любові до своєї сім`ї та родини, свого народу, своєї Батьківщини. Батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток. Батьки зобов`язані забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя. Відповідно до ч. 2 ст. 155 Сімейного кодексу України батьківські права не можуть здійснюватися всупереч інтересам дитини. Згідно п. 2 ч. 1 ст. 164 СК України мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він ухиляються від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини. Відповідно до частин 3, 4 ст. 164 СК України мати, батько можуть бути позбавлені батьківських прав щодо усіх своїх дітей або когось із них. Під час ухвалення рішення про позбавлення батьківських прав суд бере до уваги інформацію про здійснення соціального супроводу сім`ї (особи) у разі здійснення такого супроводу. Згідно ч. 1 ст. 165 Сімейного кодексу України право на звернення до суду з позовом про позбавлення батьківських прав мають один з батьків, опікун, піклувальник, особа, в сім`ї якої проживає дитина, заклад охорони здоров`я, навчальний або інший дитячий заклад, в якому вона перебуває, орган опіки та піклування, прокурор, а також сама дитина, яка досягла чотирнадцяти років. Відповідно до ч.2 п.16 Постанови Пленуму Верховного Суду України №3 від 30.03.2007 року «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» роз`яснено, що ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчанням, підготовкою до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального усвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. За наведених досліджених обставин, суд дійшов висновку про доцільність позбавлення відповідача батьківських прав відносно малолітньої дочки - [PERSON] , [INFO] , оскільки відповідач не піклується про фізичний, моральний та духовний стан дитини, не бере участі у її утриманні, не проявляє інтересу до дитини, чим свідомо ухиляється від виконання своїх батьківських обов`язків, що відповідно до пункту 2 ч. 1 ст. 164 СК України, є підставою для позбавлення її батьківських прав Відповідно до ст. 141 ЦК України суд стягує з відповідача судові витрати у сумі 704,80 грн., який підлягає стягненню на користь держави, оскільки позивач при подачі позову звільнений від сплати судових витрат на підставі п. 14 ч. 2 ст. 3 Закону України «Про судовий збір».

Outcome: approved