Jurisdiction: civil
Date: 2016-03-03 00:00:00

Позивач звернувся з позовом та просить стягнути з відповідача 50\~000 гривень, витрат на проведення землевпорядних робіт 1900 гривень, судових витрат 519 гривень. Мотивував тим, що [PERSON] належала земельна ділянка для ведення товарного сільськогосподарського виробництва площею 6,030 га , яка розташована на території Вербуватівської сільської ради Юрівського району Дніпропетровської області. [PERSON] земельну ділянку заповів позивачу та видав довіреність на право управління. [PERSON] видав розписку про отримання 50\~000 гривень за передачу земельної ділянки в управління згідно довіреності. 25.02.2009 року [PERSON] подав заяву до ФГ « Зоря» про розірвання договору оренди земельного паю № 79. Позивач звертався до ПП « Геолайф» для встановлення меж земельної ділянки . Для цього складені акти. За виконані роботи позивачем сплачено 1900 гривень. Позивач мав намір використовувати земельну ділянку для ведення сільськогосподарського виробництва. За життя позивач предявляв [PERSON] претензії що до повернення отриманих коштів та витрат, повязаних з землевпорядними роботами. Договір між [PERSON] та ФГ « Зоря» розірваний не був . Позивач не зміг використати земельну ділянку за призначенням та на умовах , вказаних у довіреності. Позивач предявив до [PERSON] претензії про повернення наданих коштів та витрат , однак останній запевнив , що кошти витрачає на лікування , а заповіт компенсує всі витрати та земельну ділянку позивач отримає у спадщину. Допомагав [PERSON] з ліками. 24.06.2014 року [PERSON] помер. Позивач надавав допомогу на поховання. Намагався прийняти земельну ділянку у спадщину, але йому було відмовлено, так як до смерті [PERSON] заповів земельну ділянку дочці. В судовому засіданні позивач та його представники позовні вимоги підтримали. Уточнили позовні вимоги. Пояснили, що [PERSON] намагався з позивачем укласти довгостроковий договір оренди землі, строком на 49 років з попередньою оплатою 50\~000 гривень. Позивач прийняв пропозицію. Сплатив 50\~000 гривень . З метою гарантування [PERSON] склав заповіт на вказану ділянку. [PERSON] не виконав прийняті зобовязання та не передав земельну ділянку в оренду чим завдав збитків, які підлягають стягненню з відповідача. Відповідач та її представник у судовому засіданні позов не визнали . Вважають, що позивачем не надано доказів написання власноруч розписки про отримання 50\~000 гривень [PERSON] , укладення договору з землевпорядною організацією на виконання робіт в інтересах [PERSON], того, що сплачені кошти є коштами самого позивача, а не [PERSON] [PERSON] , як кредитор не звернувся до суду протягом 6 місяців до нотаріуса і позбавляється права вимоги . Суд, вислухавши учасників, дослідивши докази, приходить до наступного. [PERSON] був власником земельної ділянки для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, площею 6,030 га , яка розташована на території Вербуватівської сільської ради Юрівського району Дніпропетровської області. Вказаний факт підтверджено копією державного акту на право приватної власності на землю ІV-ДП № 102194./а.с.12/ Вказана земельна ділянка знаходилась у користуванні ФГ « Зоря» на підставі договору оренди від 01.01.2008 року. Договір укладено на 5 років по 2013 рік. /а.с. 11/ В період з 2009 року по 2014 рік орендну плату за вказаним договором отримував [PERSON] /а.с.68/ 21.02.2009 року [PERSON] видав [PERSON] довіреність, якою уповноважив останнього управляти земельною ділянкою, а саме бути представником з питань повязаних з управлінням земельною ділянкою для ведення товарного сільськогосподарського виробництва площею 6,030 га , яка розташована на території Вербуватівської сільської ради Юрівського району Дніпропетровської області./а.с.7/ Після видачі довіреності [PERSON] отримав від [PERSON] 50\~000 гривень за передачу в управління вказаної земельної ділянки згідно довіреності від 21.02.2009 року. Викладене приводить суд до висновку про те, що правовідносини між [PERSON] та [PERSON] у звязку з отриманням [PERSON] 50\~000 гривень регулюються вказаними довіреністю та розпискою. [PERSON] отримав право управління земельною ділянкою за 50\~000 гривень та здійснював таке право до смерті [PERSON] Прийнятий на себе обовязок передати право управління земельною ділянкою [PERSON] виконав. Обовязок за будь яких умов повертати [PERSON] 50\~000 гривень [PERSON] на себе не приймав. 25.02.2009 року [PERSON] склав заяву до ФГ « Зоря» про розірвання договору оренди. Договір розірвано не було. 21.02.2009 року [PERSON] заповів [PERSON] земельну ділянку для ведення товарного сільськогосподарського виробництва площею 6,030 га , яка розташована на території Вербуватської сільської ради Юрівського району Дніпропетровської області. З 13.08.2009 року по 10.09.2009 року [PERSON] до ПП « Геолайф» вніс 900 гривень за землевпорядні роботи ( відбивка меж, АПП). 10.09.2009 року гроші у сумі 300 гривень вносились разом з [PERSON]П./а.с.15/ Доказів того, що вказані гроші були внесені [PERSON] в інтересах [PERSON] для проведення землевпорядних робіт на земельній ділянці [PERSON] суду не надано. Згідно з квитанцією до прибуткового ордеру від 17.10.2009 року від [PERSON] ПП « Геолайф» прийняло 1000 гривень за проведення землевпорядних робіт. Доказів того,що вказані гроші були сплачені [PERSON] суду не надані. Доказів того,що [PERSON] доручав [PERSON] проводити вказані виплати та прийняв обовязок відшкодувати ці витрати в наступному суду не надані. Доказів про намір укладення між [PERSON] та [PERSON]М договору оренди земельної ділянки строком на 49 років суду не надано. Вчинення [PERSON] та [PERSON] вищезазначених дій не дає підстав вважати належним доказом наміру укласти між собою договір оренди на 49 років. Видача розписки та довіреності у лютому 2009 року судом не може вважатись як намір укласти договір оренди строком на 49 років оскільки цей намір не був реалізований протягом шести років до смерті [PERSON], 24.06.2014 року. Після закінчення строку дії договору оренди між [PERSON] та ФГ « Зоря» на 01.01.2013 року його дію не було припинено, що свідчить про відсутність наміру укладення договору оренди землі на 49 років. Доказів ухиляння [PERSON] від укладення договору оренди суду не надано. Наявність у [PERSON] заповіту на землю та намагання успадкувати землю за заповітом свідчать про намір [PERSON] отримати право власності на землю та спростовують наміри укладення договору оренди. Статтею 635 ЦК України передбачено, що попереднім є\~договір, сторони якого зобов'язуються протягом певного\~строку\~(у певний\~термін) укласти договір в майбутньому (основний договір) на умовах, встановлених попереднім договором. Законом може бути встановлено обмеження щодо строку (терміну), в який має бути укладений основний договір на підставі попереднього договору. Попередній договір укладається у формі, встановленій для основного договору, а якщо форма основного договору не встановлена, - у письмовій формі. Сторона, яка необґрунтовано ухиляється від укладення\~договору, передбаченого попереднім договором, повинна відшкодувати другій стороні\~збитки, завдані простроченням, якщо інше не встановлено попереднім договором або\~актами цивільного законодавства. \~Зобов'язання, встановлене попереднім договором, припиняється, якщо основний договір не укладений протягом\~строку\~(у\~термін), встановленого попереднім договором, або якщо жодна із сторін не направить другій стороні пропозицію про його укладення. Договір про наміри (протокол про наміри тощо), якщо в ньому немає волевиявлення сторін щодо надання йому сили попереднього договору, не вважається попереднім договором. Викладене приводить суд до висновку, що сам по собі намір укладення договору оренди землі не створює цивільно-правових наслідків, якщо цей намір не був належним чином оформлений з зазначенням волевиявлення сторін. Відповідно до ст.93 ЗК України право оренди земельної ділянки - це засноване на договорі строкове платне володіння і користування земельною ділянкою, необхідною\~орендареві для провадження підприємницької та іншої діяльності. Частиною 4 статті 124 ЗК України встановлено, що передача в оренду земельних ділянок, що перебувають у власності громадян і юридичних осіб, здійснюється за договором оренди між власником земельної ділянки і орендарем. Підставою для укладення договору оренди може бути цивільно-правовий договір про відчуження права оренди. Відповідно до статті 13 Закону України « Про оренду землі» - договір оренди землі - це договір, за яким орендодавець зобов'язаний за плату передати орендареві земельну ділянку у володіння і користування на певний строк, а орендар зобов'язаний використовувати земельну ділянку відповідно до умов договору та вимог земельного законодавства. Відповідно до ст.792 ЦК України за договором найму (оренди) земельної ділянки наймодавець зобов'язується передати наймачеві земельну ділянку на встановлений договором строк у володіння та користування за плату. Відносини щодо найму (оренди) земельної ділянки регулюються законом.\~ Викладене приводить суд до висновку про те,що заяви позивача про намір укласти договір довгострокової оренди земельної ділянки не підтверджений доказами та не може бути визнаний підставою для стягнення з відповідача переданих [PERSON] за управління земельною ділянкою 50\~000 гривень та сплачених на думку позивача на користь [PERSON] коштів ПП « Геолайф» у сумі 1900 гривень за проведення землевпорядних робіт. Відповідач є спадкоємцем [PERSON] за заповітом. Вона успадкувала спірну земельну ділянку. Згідно ст.1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обовязки , що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. [PERSON] помер 24.06.2014 року. Після смерті [PERSON] [PERSON], як кредитор померлого, не звертався до відповідача протягом шести місяців. Статтею 1281ЦК України передбачено,що кредиторові спадкодавця належить протягом шести місяців від дня, коли він дізнався або міг дізнатися про відкриття спадщини, пред'явити свої вимоги до спадкоємців, які прийняли спадщину, незалежно від настання\~строку\~вимоги. Кредитор спадкодавця, який не пред'явив вимоги до спадкоємців, що прийняли спадщину, у строки, встановлені частинами другою і третьою цієї статті, позбавляється права вимоги. Позивачем не надано суду доказів про звернення до суду з позовом в встановлений законом шестимісячний строк, та не може судом бути прийнятим як своєчасне звернення до спадкодавців в порядку передбаченому статтею 1281 ЦК України для стягнення коштів кредитора. Викладене приводить суд до висновку про те, що у задоволенні позову слід відмовити. На підставі викладеного,

Outcome: dismissed