Jurisdiction: civil
Date: 2021-12-08 00:00:00

Позивач звернулась до суду з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів на своє утримання до досягнення дитиною трирічного віку. Позовні вимоги обґрунтовує тим, що з 02.09.2016 вона перебуває у зареєстрованому шлюбі з відповідачем. Від вказаного шлюбу у них народилися двоє дітей - син [PERSON] , [INFO] , та донька [PERSON] , [INFO] . Проте, шлюбні відносини з відповідачем не склалися, тому з травня 2021 року вони припинили сімейні стосунки та мешкають окремо. У липні 2021 року відповідач звернувся до Дніпровського районного суду м. Києва з позовом про розірвання шлюбу. Діти проживають разом з нею, вона не працює, перебуває у відпустці по догляду за дитиною, що ставить її у скрутне матеріальне становище. Відповідач відмовляється у добровільному порядку надавати допомогу на її утримання до досягнення донькою трирічного віку, хоча є працездатним та має фінансову можливість сплачувати аліменти на її утримання. У зв`язку з цим вона змушена звернутися до суду з даним позовом та просить стягнути на її користь аліменти у розмірі 1/6 частини усіх видів його заробітку (доходу) щомісячно, починаючи стягнення з дня звернення до суду з позовом та до досягнення дитиною [PERSON] , [INFO] , трьох років. Ухвалою Оболонського районного суду м. Києва від 20.08.2021 у вказаній справі відкрито спрощене позовне провадження, справу призначено до судового розгляду. 18.10.2021 від представника відповідача [PERSON] до суду надійшов відзив на позовну заяву, у якому останній просив відмовити у задоволенні позову з огляду на те, що позивачем не надано доказів, які б підтверджували можливість з боку відповідача надавати їй матеріальну допомогу у вигляді аліментів на утримання дружини до досягнення донькою трьох років, крім того, позивачем не надано інформації стосовно її витрат на своє утримання та про її доходи. Зазначив, що з відповідача за судовим наказом від 06.08.2021 стягнуто аліменти на користь позивача на утримання неповнолітніх дітей - сина [PERSON] , [INFO] , та доньки [PERSON] , [INFO] , у розмірі 1/3 частини з усіх видів його доходу щомісяця до досягнення найстаршою дитиною повноліття. Крім того, 08.01.2016 Дев`ятнадцятим окружним судом, Лейк Каунті, штат Іллінойс, США, було прийнято рішення про стягнення з відповідача аліментів у розмірі 4 825 доларів США щомісячно, починаючи стягнення з 08.01.2016 до 30.06.2024. Також просив відмовити у стягненні з відповідача на користь позивача витрат на професійну правничу допомогу у розмірі 6 000 грн., які належним чином не доведені. Представником позивача [PERSON] 29.10.2021 до суду подано відповідь на відзив, у якій зазначено про те, що відповідач має можливість сплачувати аліменти на утримання дружини, оскільки має регулярний дохід від підприємницької діяльності, позивач не працює, перебуває у відпустці по догляду за дитиною, а тому потребує матеріальної допомоги з боку відповідача. Зазначив про те, що з наданого відповідачем перекладу рішення Дев`ятнадцятого окружного суду, Лейк Каунті, штат Іллінойс, США, не вбачається, що воно ухвалене стосовно відповідача [PERSON] , оскільки відповідачем у ньому зазначений [PERSON] , відповідачем не доведено, що за вказаним рішенням з нього стягуються аліменти на користь [PERSON] 06.12.2021 до суду від представника відповідача надійшли заперечення, у яких останній наголосив на тому, що відповідач зареєстрований як фізична особа - підприємець, дохід отримує від підприємницької діяльності, який не є регулярним, а отже позивачем не доведена належними доказами його спроможність надавати матеріальну допомогу як того вимагають норми чинного законодавства. Проте, незважаючи на це, відповідач у добровільному порядку надавав позивачу матеріальну допомогу, перерахувавши їй кошти у період з 24.09.2021 по 17.11.2021 на суму 14 447 грн. З приводу рішення суду Дев`ятнадцятого окружного суду, Лейк Каунті , штат Іллінойс, США, про стягнення з відповідача на користь [PERSON] аліментів зазначив, що останньою до Солом`янського районного суду м. Києва подане клопотання про його визнання та виконання на території України, крім того, вказаним клопотанням п підтверджується зміна відповідачем прізвища та імені з [PERSON] на [PERSON] . Позивач та її представники у судове засідання не з`явилися, від представника позивача - адвоката Яроша М.В. надійшла заява про розгляд справи за його відсутності та відсутності позивача, позовні вимоги підтримав. Крім того, представником позивача [PERSON] через канцелярію суду подане клопотання про залишення без розгляду клопотання від 29.11.2021 про витребування доказів. Відповідач та його представник у судове засідання не з`явилися, на адресу суду від представника відповідача - адвоката Мороза В.П. надійшло клопотання про відкладення розгляду справи у зв`язку з тим, що він у період з 06.12.2021 до 19.02.2022 буде перебувати у Республіці Кіпр у службових справах. Ознайомившись з вказаним клопотанням представника відповідача про відкладення розгляду справи, враховуючи предмет та підстави позову, а саме: стягнення аліментів на утримання дружини, з якою проживає дитина, суд дійшов висновку про відмову в його задоволенні через необґрунтованість. При цьому суд виходить з того, що сторонами у повній мірі реалізовано право на висловлення своїх вимог та заперечень щодо предмета позову, подано передбачені чинним цивільним процесуальним законодавством заяви по суті з доданими до них письмовими доказами на обґрунтування свої правових позицій, а відкладення розгляду справи на тривалий проміжок часу, як просить у своєму клопотанні представник відповідача, призведе до невиправданого зволікання з розглядом справи. Більш того, у запрошенні від 29.11.2021 до Республіки Кіпр, адресованому адвокату Морозу В.П. для надання правової допомоги, доданому до клопотання про відкладення розгляду справи, зазначено період, у який клієнт потребує правової допомоги - з 06.12.2021 по 17.12.2021, проте аж ніяк не до кінця лютого 2022 року. Враховуючи викладені обставини суд вважає за необхідне відмовити у задоволенні клопотання адвоката Мороза В.П. про відкладення розгляду справи, справу розглянути за відсутності сторін та їх представників за наявними матеріалами справи. Враховуючи, що у судове засідання не з`явились всі учасники справи, відповідно до ч.2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Враховуючи, що представником позивача подано письмове клопотання про залишення без розгляду клопотання про витребування доказів від 29.11.2021, суд, виходячи з принципів змагальності та диспозитивності, приходить до висновку про необхідність залишення вказаного клопотання без розгляду. Дослідивши матеріали справи суд приходить до наступного. Встановлено, що сторони з 02.09.2016 перебувають у зареєстрованому шлюбі, від якого у них народилися двоє дітей - син [PERSON] , [INFO] , та донька [PERSON] , [INFO] , що підтверджується, відповідно, свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER] від 01.04.2017 (виданим повторно); свідоцтвом про народження серії [NUMBER] від 14.02.2017 та свідоцтвом про народження серії [NUMBER] від 09.11.2019. Діти проживають разом з позивачем, що не заперечувалося відповідачем у поданих до суду заявах по суті. Відповідно до ч. 1 ст. 82 ЦПК України, обставини, які визнаються учасниками справи, не підлягають доказуванню, якщо суд немає обґрунтованого сумніву щодо достовірності цих обставин або достовірності їх визнання. Обставини, які визнаються учасниками справи, зазначаються в заявах по суті справи, поясненнях учасників справи, їх представників. За судовим наказом № 756/11717/21 від 06.08.2021, виданим Оболонським районним судом м. Києва, з [PERSON] на користь [PERSON] стягнуто аліменти на неповнолітніх дітей - сина [PERSON] , [INFO] , та доньки [PERSON] , [INFO] , у розмірі 1/3 частини з усіх видів доходів боржника щомісяця до досягнення найстаршою дитиною повноліття. Згідно з частиною 2 ст.84 СК України дружина, з якою проживає дитина, має право на утримання від чоловіка - батька дитини до досягнення дитиною трьох років. Частиною 4 ст.84 СК України встановлено, що право на утримання дружина, з якою проживає дитина, має незалежно від того, чи вона працює, та незалежно від її матеріального становища, за умови, що чоловік може надавати матеріальну допомогу. У відповідності до ч. 1 та 2 ст.80 СК України аліменти присуджуються одному з подружжя у частці від заробітку (доходу) другого з подружжя і (або) у твердій грошовій сумі. Розмір аліментів одному з подружжя суд визначає з урахуванням можливості одержання утримання від повнолітніх дочки, сина, батьків та з урахуванням інших обставин, що мають істотне значення. Таким чином, норми діючого законодавства передбачають обов`язок чоловіка утримувати дружину, з якою проживає дитина, незалежно від того чи вона працює та незалежно від її матеріального становища, за умови, що чоловік може надавати матеріальну допомогу. Заперечуючи останню обставину - можливість надання матеріальної допомоги, відповідач посилається на те, що має нерегулярний дохід від підприємницької діяльності, а тому не має змоги сплачувати аліменти на утримання дружини до досягнення донькою трьох років. Разом з тим, з наявної у матеріалах справи виписки по рахунку відповідача [PERSON] за період 01.09.2021-11.10.2021, відкритому в АТ «УКРСИББАНК» м. Київ, вбачається, що останній 24.09.2021 отримав від ТОВ «ГлобалЛоджик Україна» кошти у сумі 168 583,59 грн. як оплату за послуги за договором від 01.07.2021. Вказана виписка додана представником відповідача до відзиву на позовну заяву. Крім того, самим відповідачем неодноразово наголошувалося про те, що він здійснює підприємницьку діяльність, від якої і має певний дохід. Враховуючи суму доходу від підприємницької діяльності, отриману відповідачем за одним лише договором про надання послуг, суд приходить до висновку про те, що відповідач має змогу надавати матеріальну допомогу своїй дружині у вигляді аліментів до досягнення їхньою донькою трирічного віку. Оскільки, навіть, якщо розділити лише вказану суму на дванадцять місяців у році, то в середньому дохід відповідача за місяць становить 14 048,63 грн. Також суд враховує, що у письмових запереченнях представником відповідача зазначено про те, що відповідач не відмовляється від сплати аліментів на дружину та у добровільному порядку здійснює грошові перекази на картковий рахунок останньої. Так, за період з 24.09.2021 по 17.11.2021 відповідачем перераховано грошові кошти на витрати дружини на суму 14 447 грн., про що надано відповідні розрахункові документи. Вказана обставина, на думку суду, лише доводить той факт, що відповідач спроможний надавати матеріальну допомогу своїй дружині, з якою проживають його неповнолітні діти. Крім того слід зазначити, що посилання представника відповідача на ст. 75 СК України суд вважає неспроможними, оскільки спірні правовідносини регулюються ст. 84 СК України, згідно з якою особливим різновидом утримання одного з подружжя - є утримання дружини під час вагітності та у разі проживання з нею дитини. При цьому, за приписами ч. 4 ст. 84 СК України право на утримання дружина, з якою проживає дитина, має незалежно від того, чи вона працює, та незалежно від її матеріального становища, за умови, що чоловік може надавати матеріальну допомогу. У зв`язку з цим суд не бере до уваги доводи сторони відповідача про те, що позивачем не надано доказів того, що вона не працює, а також доказів її скрутного матеріального становища. Також, оцінюючи матеріальне становище відповідача та його спроможність надавати матеріальну допомогу дружині з огляду на наявність рішення Дев`ятнадцятого окружного суду, Лейк Каунті , штат Іллінойс, США від 08.01.2016 суд враховує те, що відповідачем не надано належних та допустимих доказів того, що вказане рішення виконується на території України та що з нього стягуються аліменти на користь [PERSON] на утримання дітей у розмірі 4 825 грн., а надане лише клопотання [PERSON] від 26.07.2017 до Солом`янського районного суду м. Києва про визнання та надавання дозволу на примусове виконання вказаного рішення. Виходячи з системного аналізу положень чинного законодавства України, що регулює сімейні правовідносини щодо прав та обов`язків подружжя по утриманню, з урахуванням закріплених ч.9 ст.7 СК України принципів справедливості, добросовісності, розумності, приймаючи до уваги той факт, що малолітня дитина [PERSON] , [INFO] , ще не досягла трьох років, проживає разом зі своєю матір`ю - позивачем у справі, враховуючий стан здоров`я та майновий стан відповідача, який є працездатним, має дохід від здійснення підприємницької діяльності, інших утриманців, окрім спільних з позивачем неповнолітніх дітей не має, суд приходить до висновку про задоволення позову та стягнення з відповідача аліментів на утримання позивача у розмірі 1/6 частини усіх видів його заробітку (доходу) щомісячно, починаючи стягнення з 02.08.2021 до досягнення дитиною трирічного віку. При цьому суд також враховує, що згідно з ч. 3 ст. 70 Закону України «Про виконавче провадження» загальний розмір усіх відрахувань під час кожної виплати заробітної плати та інших доходів боржника не може перевищувати 50 відсотків заробітної плати, що має бути виплачена працівнику, у тому числі у разі відрахування за кількома виконавчими документами. Таким чином, з урахуванням судового наказу від 06.08.2021, виданого Оболонським районним судом м. Києва, яким з [PERSON] стягнуто аліменти на неповнолітніх дітей у розмірі 1/3 частини усіх видів його доходу, загальний розмір відрахувань на місяць з доходів відповідача не буде перевищувати п`ятдесяти відсотків. За приписами ст. 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать, зокрема, витрати на професійну правничу допомогу. При вирішенні питання розподілу судових витрат, в порядку передбаченому положенням ст.141 ЦПК України, суд дійшов наступних висновків. Відповідно до частин третьої, четвертої статті 137 ЦПК України для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, втраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. Таким чином, склад та розмір витрат, пов`язаних з оплатою правової допомоги, входить до предмета доказування у справі. На підтвердження цих обставин суду повинні бути надані договір про надання правової допомоги (договір доручення, договір про надання юридичних послуг та ін.), документи, що свідчать про оплату гонорару та інших витрат, пов`язаних із наданням правової допомоги, оформлені у встановленому законом порядку (квитанція до прибуткового касового ордера, платіжне доручення з відміткою банку або інший банківський документ, касові чеки, посвідчення про відрядження). Зазначені витрати мають бути документально підтверджені та доведені. Судом досліджений договір про надання правової допомоги від 29.01.2021, що укладений між адвокатом Глухеньким О.А. та [PERSON] ; Додаток № 1 до Договору про надання правової допомоги від 29.07.2021; квитанція прибуткового касового ордеру № 44 на суму 6 000 грн., згідно з якою [PERSON] на підставі договору про надання правової допомоги від 29.07.2021 сплачено 6 000 грн. Враховуючи викладене, а також те, що розмір винагороди за надання правової допомоги визначений у Договорі у вигляді фіксованої суми, не змінюється в залежності від обсягу послуг та витраченого адвокатом часу, відповідно до вимог ст.ст. 133, 141 ЦПК України, суд вважає за необхідне стягнути з [PERSON] на користь [PERSON] документально підтверджені та фактично понесені витрати за надання правничої допомоги у розмірі 6 000 грн. Вказана позиція суду відповідає правовій позиції, викладеній у Постанові Верховного Суду від 28.12.2020 у справі № N 640/18402/19. Відповідно до ст. 141 ЦПК України, суд стягує з відповідача на користь держави судовий збір у розмірі 908,00 грн. Суд допускає негайне виконання рішень суду у справах про стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць (ст. 430 ЦПК України). На підставі викладеного,

Outcome: approved