Jurisdiction: civil
Date: 2014-01-16 00:00:00

Позивач звернулась в суд з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів. Свій позов мотивує тим, що з [PERSON] вона перебуває в зареєстрованому шлюбі з 20 травня 2003 року. Від даного шлюбу вони мають двоє неповнолітніх дітей: дочку [PERSON], [INFO], та дочку [PERSON], [INFO]. Вказує, що з відповідачем проживають окремо, неповнолітні діти проживають з нею та фактично перебувають на її утриманні. Зазначає, що відповідач добровільно не надає матеріальної допомоги на утримання дітей. Просить стягувати з відповідача на її користь аліменти на неповнолітніх дітей щомісячно в розмірі 1000 гривень щомісячно по 500 гривень на кожну дитину. В судове засідання позивач не з'явилась, подала суду заяву, в якій просить справу слухати у її відсутності, не заперечувала щодо постановлення заочного рішення. Відповідач в судове засідання не з'явився з невідомих на те суду причин, хоча належним чином був повідомлений про час та місце розгляду справи. За погодженням з позивачем суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає вимогам ст. 224 ЦПК України. Дослідивши письмові докази у справі, суд прийшов до висновку, що позовні вимоги підлягають до задоволення з наступних підстав. З копії свідоцтва про шлюб (а.с. 2), копій свідоцтва про народження дітей (а.с. 3) вбачається, що сторони перебувають в зареєстрованому шлюбі з 20 травня 2003 року, від якого народилося двоє неповнолітніх дітей: дочка [PERSON], [INFO], та дочка [PERSON], [INFO]. Також судом встановлено, що сторони проживають окремо, а неповнолітні діти проживають з матір'ю - [PERSON] Згідно ст. 180 СК України, батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до ч. 1 та ч.2 ст. 181 СК України, способи виконання батьками обов'язку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними. За домовленістю між батьками дитини той із них, хто проживає окремо від дитини, може брати участь у її утриманні в грошовій і (або) натуральній формі. Частиною 3 статті 181 СК України, за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Судом встановлено, що [PERSON] в добровільному порядку не надає допомогу на утримання неповнолітніх дітей. Також встановлено, що домовленості між батьками щодо участі в утриманні неповнолітніх дітей не досягнуто, а позивач наполягає на стягненні аліментів в примусовому порядку. Таким чином, з врахування викладеного, суд прийшов до висновку, що слід стягувати з відповідача аліменти на утримання неповнолітніх дітей у примусовому порядку. Статтею 184 СК України передбачено, якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, частину доходу одержує в натурі, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення, суд за заявою платника або одержувача може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Також судом встановлено, що відповідач офіційно не працює. Відповідно визначити суму його доходів неможливо, а тому суд прийшов до висновку про визначення розміру аліментів у твердій грошовій сумі, а саме - 1000 гривень, по 500 гривень на кожну дитину, які підлягають стягненню починаючи з дня подання позовної заяви до досягнення дітьми повноліття. При визначенні розміру аліментів на утримання неповнолітніх дітей, суд врахував стан здоров'я та матеріальне становище дітей; стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів, стягувача аліментів, а також те, що у відповідача на утриманні інших осіб немає. Рішення суду в частині стягнення аліментів на неповнолітніх дітей у межах суми платежу за один місяць слід допустити до обов'язкового негайного виконання. З відповідача слід стягнути в дохід держави судові витрати по справі.

Outcome: partial