Jurisdiction: civil
Date: 2018-11-14 00:00:00

Позивач звернулась до суду з зазначеним позовом вказуючи, що з відповідачем вони перебувають у зареєстрованому шлюбі, від шлюбу мають спільну дитину - сина [PERSON], [INFO], який проживає разом з нею, з відповідачем вони спільно не проживають, коштів на утримання дитини відповідач добровільно не сплачує, просить стягнути аліменти в розмірі 1/4 частини з усіх видів заробітку (доходу) відповідача на утримання малолітньої дитини. В судове засідання позивач не з'явилась, до канцелярії суду надійшла заява про розгляд справи в її відсутність, позов підтримує, просить його задовольнити (а.с.22). Відповідач до судового засідання не з`явився, до канцелярії суду надійшла заява про розгляд справи за його відсутності, позов визнав, згоден сплачувати аліменти на утримання дитини, повідомив, що працює на «ПАТ «Дніпропетровськгаз» слюсарем аварійно відбудовних робіт та отримує заробітну плату у розмірі 5000 грн., інших дітей не має (а.с. 23). Ухвалою суду від 08 жовтня 2018 року цивільну справу прийнято до розгляду та відкрито провадження за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням сторін. У відповідності до ч.2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши письмові матеріали справи, судом встановлені такі фактичні обставини та зміст спірних правовідносин. Позивач з відповідачем перебувають у зареєстрованому 22.12.2007 року відділом реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Широківського районного управління юстиції у Дніпропетровській області шлюбі (а.с. 6). Від шлюбу сторони мають спільну малолітню дитину - сина [PERSON], [INFO], згідно зі свідоцтвом про народження (а.с. 7). Дитина проживає з позивачем та знаходиться на її утриманні. Відповідач добровільно матеріальної допомоги на утримання дитини надає частково. Судом встановлено, що сторони не підтримують шлюбні відносини, мешкають окремо один від одного, спільне господарство не ведуть. Обґрунтовуючи свої вимоги, позивач зазначає, що син перебуває на її повному утриманні, відповідач добровільно коштів на утримання дитини надає частково. Відповідач є працездатним, інших стягнень за виконавчими листами не має, що приводить суд до переконання про можливість відповідачем сплачувати аліменти на утримання дитини у зазначеному позивачем розмірі. Відповідно до ч.2 ст. 51 Конституції України батьки зобов`язані утримувати дітей до їх повноліття, що також передбачено ст. 180 СК України. Суд враховує обставини при визначенні розміру аліментів, які передбачені ст. 182 СК України. Стан здоров`я позивача, відповідача та дитини задовільний, відповідач працездатний, інших дітей не має. Частиною четвертою статті 206 ЦПК України передбачено, що у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Підстави для відхилення доказів судом відсутні, оскільки подані позивачем докази є належними, допустимими, достовірними та достатніми. Оскільки визнання відповідачем позову не суперечить закону та не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, відповідач в змозі платити аліменти на утримання спільної дитини в розмірі 1/4 частині з усіх видів його доходів, що суд визначає відповідно до ст. 183 СК України. Згідно з вимогами ст. 141 ЦПК України з відповідача підлягає стягненню судовий збір на користь держави. Відповідно до ст.ст. 180, 182 СК України,

Outcome: approved