Jurisdiction: civil
Date: 2021-02-04 00:00:00

Позивач звернулась до суду з даним позовом вказуючи, що вона з відповідачем 21.06.2003 року уклали шлюб. Від даного шлюбу подружжя має двоє неповнолітніх дітей. Позивач зазначає, що сімейне життя між сторонами поступово погіршувалось, що в кінцевому результаті призвело до фактичного припинення між ними шлюбних відносини. Кожен з них має протилежні погляди на шлюб, сім`ю. Сторони не знаходять спільної мови, між ними постійно виникають сварки, суперечки. Позивач прийшла до твердого переконання, що сімя розпалась і зберегти її неможливо. Позивач просить суд розірвати шлюб між нею та відповідачем, зареєстрований 21 червня 2003 року Соснівською сільською радою Макарівського району Київської області, актовий запис №1; дітей: сина [PERSON] , [INFO] та сина [PERSON] , [INFO] для подальшого проживання залишити з нею. Ухвалою судді Володарсько - Волинського районного суду Житомирської області від 13.08.2020 цивільну справу прийнято до свого провадження та вирішено проводити розгляд справи за правилами загального позовного провадження. Ухвалою Володарсько-Володарського районного суду Житомирської обалсті від 16.11.2020 року закрито підготовче провадження у справі та призначено справу до судового розгляду на 13.00 год. 05.02.2021 року. Позивач будучи належним чином повідомленою про час та місце розгляду справи, в судове засідання не з`явилась, причину неявки суд не повідомила надіславши на адресу суду заяву про розгляд справи без її участі, позовні вимоги підтримує в повному обсязі. Відповідач в судове засідання не прибув, надіславши до суду заяву, в якій просить справу розглянути без його участі, позовні вимоги не визнає. У відповідності до ч.2 ст. 247 ЦПК України, у зв`язку з неявкою в судове засідання сторін, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши матеріали справи, з`ясувавши фактичні обставини справи, на яких ґрунтується позовна заява, оцінивши докази в їх сукупності, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню із слідуючих підстав. Відповідно до ст.51 Конституції України та ч.1 ст.24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування до шлюбу не допускається. Згідно ч.3 ст.56 СК України кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Частина 3 ст.105 СК України передбачає, що шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до ст. 110 цього Кодексу. Згідно ч.1 ст.110 СК України позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. Відповідно до ч.2 ст.112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Як вбачається з матеріалів справи, сторони перебувають в шлюбі, зареєстрованому 21 червня 2003 року Соснівською сільською радою Макарівського району Київської області, актовий запис №1, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER] . Від даного шлюбу подружжя має двоє неповнолітніх дітей: [PERSON] , [INFO] , що підтверджується копією свідоцтва про народження серії [NUMBER] (а.сп.7) та відповідно до копії свідоцтва про народження серії [NUMBER] , [PERSON] , [INFO] (а.сп.8). Судом встановлено, що на даний час подружні відносини між сторонами припинені, подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить їх інтересам, позивач не бажає зберегти шлюб та наполягає на його розірванні, тоді як відповідач позовні вимоги не визнає. Згідно зі статтею 24 СК України, шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Таке положення національного законодавства України відповідає статті 16 Загальної декларації прав людини, прийнятої Генеральною Асамблеєю ООН 10 грудня 1948 року, згідно з якою чоловіки і жінки, які досягли повноліття, мають право без будь-яких обмежень за ознакою раси, національності або релігії одружуватися і засновувати сім`ю. Вони користуються однаковими правами щодо одруження під час шлюбу та під час його розірвання. Оскільки позивач наполягає на розірванні шлюбу, то відповідно відмова в розірванні шлюбу буде примушенням до шлюбу та шлюбним відносинам, що є неприпустимим. Враховуючи, що регулювання шлюбно-сімейних правовідносин здійснюється на принципах добровільності, взаємоповаги, взаєморозуміння, а держава забезпечує принцип свободи шлюбу та принцип свободи розірвання шлюбу, а також те, що позивач не бажає перебувати з відповідачем в шлюбних відносинах, спільне проживання суперечить їх інтересам, шлюбні відносини припинені, подружні відносини з часу звернення з позовною заявою до суду (з січня 2019 року) не налагоджено, а тому суд вважає, що наявні підстави для розірвання шлюбу.

Outcome: approved