Jurisdiction: civil
Date: 2014-05-06 00:00:00

Позивач звернулась до суду з позовом до [PERSON] про стягнення з нього додаткових витрат на утримання дитини. Свої вимоги обґрунтовує тим, що за час подружнього життя з відповідачем у них [INFO] року народилася донька - [PERSON] Відповідно до рішення Дніпровського районного суду м. Києва від 30.08.2012 року [PERSON] сплачує аліменти на утримання дитини в розмірі ? частини зі всіх видів заробітку щомісячно, що становить 385,80 грн. Позивач зазначає, що дитина потребує постійного догляду, витрат на лікування, на що коштів однієї матері не вистачає. Крім того, позивач зазначила, що вона несе також значні витрати на оздоровлення дитини, а саме: відвідування дитини в дитячому клубі «Спортлайфик», дельфінарію, шоу динозаврів, театри та інші заходи, які необхідні для розвитку дитини. Відповідач фактично ухиляється від надання матеріальної допомоги на виховання та лікування дитини хоча працює та має таку можливість. Посилаючись на викладене та норми сімейного законодавства, позивач просить суд стягнути з відповідача на її користь додаткові витрати на утримання доньки [PERSON] у розмірі 1000 грн., стягнути додаткові витрати на оплату абонемента в ТОВ «Спорт-стар» в розмірі 3 450 грн., додаткові витрати за металопластикове вікно, а також його встановлення в розмірі 825 грн., 50% оплати ціни квитка в дельфінарій, 50% витрат до школи та на шкільну форму, спортивну форму, благодійні внески у фонд школи, канцтовари та інше у сумі 1000 грн., 50% за послуги няні в розмірі 250 грн., 50% оплати вартості планшета в сумі 1342,50 грн. та витрати по сплаті судового збору в розмірі 243,60 грн. В судовому засіданні позивач уточнила свої позовні вимоги та просила стягнути з відповідача на її користь додаткові витрати на утримання доньки [PERSON] в розмірі 1000 грн. щомісяця на постійне медикаментозне лікування, вітаміни, мінерали, тощо, стягнути з відповідача на її користь 50 % оплати абонемента в ТОВ «Спорт-Стар» у розмірі 3450 грн., стягнути 50% витрат до школи та на шкільну форму, спортивну форму, благодійні внески у фонд школи, канцтовари та інше у сумі 1500 грн., стягнути додаткові витрати, а саме: 50 % витрат по сплаті комунальних послуг у розмірі 2649,40 грн., стягнути додаткові витрати 50% від вартості ціни квитка до дельфінарію, витрати по сплаті дитячого садка за період з 2009 року в сумі 4243,50 грн. та витрати по сплаті судового збору в розмірі 243,60 грн. Відповідач в судовому засіданні проти задоволення позову заперечував та зазначив, що сплачує аліменти дитині відповідно до рішення Дніпровського районного 30.08.2012 року, однак ці витрати позивач витрачає на власний розсуд та не за призначенням, оскільки грошові кошти, які вона просить стягнути були витрачені не тільки на утримання дитини, а й на її утримання, оскільки позивач також взяла абонемент до спортивного клубу та відвідує його. На даний час він працює і має змогу сплачувати аліменти на утримання доньки в розмірі 300 грн. щомісячно. Кошти на лікування, якого постійно потребує дитина, відповідач готовий надавати позивачу лише після отримання квитанцій про фактично понесені витрати. Заслухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає частковому задоволенню, виходячи з наступного. Судом встановлено, що сторони перебували в зареєстрованому шлюбі, від якого у них народилася донька - [PERSON], [INFO] (а.с. 6). Відповідно до ст. 180 Сімейного кодексу України, батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Статтею 182 СК України встановлено, що при визначенні розміру аліментів суд враховує стан здоров'я та матеріальне становище дитини; стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення для справи. Дитина [PERSON] проживає разом з матір'ю - позивачем по справі, що підтверджується довідкою Ф-3, виданої ЖРЕО-403 (а.с. 18). Згідно рішення Дніпровського районного суду м. Києва від 30.08.2012 року позовні вимоги [PERSON] було задоволено та вирішено стягнути з [PERSON] на к її користь аліменти на утримання дочки [PERSON] у розмірі ? частини зі всіх видів доходів щомісячно, але не менше ніж 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 11.07.2012 року до повноліття дитини. (а.с.7) Як вбачається з довідки Дніпровської районної в м. Києві державної адміністрації Дошкільного навчального закладу №412 [PERSON], [INFO] відвідує дошкільний заклад з 16.02.2009 року по теперішній час (а.с. 8) Як вбачається з договору про надання спортивно-оздоровчих послуг, позивач та її донька [PERSON] відвідують спортивний клуб ТОВ «Спорт-Стар» (а.с. 9) Статтею 185 СК України передбачено, що той з батьків, з кого присуджено стягнення аліментів на дитину, а також той з батьків, до кого вимога про стягнення аліментів не була подана, зобов'язані брати участь у додаткових витратах на дитину, що викликані особливими обставинами (розвитком здібностей дитини, її хворобою, каліцтвом тощо). Розмір участі одного з батьків у додаткових витратах на дитину в разі спору визначається за рішенням суду, з урахуванням обставин, що мають істотне значення. Додаткові витрати на дитину можуть фінансуватися наперед або покриватися після їх фактичного понесення разово, періодично або постійно. Як роз'яснив Пленум Верховного Суду України у п. 18 постанови від 15 травня 2006 року N 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» до передбаченої ст. 185 СК участі в додаткових витратах на утримання дитини, викликаних особливими обставинами (розвитком її здібностей, хворобою, каліцтвом тощо), можна притягати лише батьків. У цих випадках ідеться про фактично зазнані або передбачувані витрати, тому їх необхідно визначати у твердій грошовій сумі. Ураховуючи те, що ст. 185 СК України передбачений обов'язок батьків, незалежно від сплати аліментів, брати участь у додаткових витратах, відповідач додаткових витрат на навчання дитини не ніс, суд дійшов висновку про наявність правових підстав для стягнення з [PERSON] на користь [PERSON] додаткових витрат на дитину у розмірі 300 грн. Одночасно позов в частині стягнення додаткових витрат у розмірі 3450 грн. від 50% вартості абонемента в ТОВ «Спорт-Стар», 25% оплати метало пластикового вікна, 50% оплати квитка в дельфінарій, 50 % витрат на придбання шкільної форми, 50% за послуги няні, 50% вартості оплати планшета задоволенню не підлягає, оскільки дані витрати у розумінні ст. 185 СК України не є додатковими витратами, пов'язаними з розвитком здібностей дитини. Відповідно до ч. 1 ст. 60 Цивільного процесуального кодексу України, кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 ЦПК України. На основі повно і всебічно з'ясованих обставин, на які посилались сторони, як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених доказами, дослідженими в судовому засіданні, оцінивши їх належність, допустимість, достовірність, а також достатність і взаємний зв'язок у їх сукупності, встановивши правовідносини, які випливають із встановлених обставин та правові норми, які підлягають застосуванню до цих правовідносин, суд дійшов висновку про необхідність задоволення позову частково. Відповідно до ст. 88 ЦПК України з відповідача підлягають стягненню в дохід держави судові витрати. Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 367 ЦПК України, суд допускає негайне виконання рішення у межах суми платежу за один місяць. На підставі викладеного, приймаючи до уваги часткове визнання відповідачем позову та

Outcome: partial