Jurisdiction: civil
Date: 2021-11-18 00:00:00

Позивач звернулась до суду з позовом до відповідача, в якому просила стягнути на її користь на утримання повнолітньої дочки, [PERSON] , [INFO] , аліменти у розмірі 2500,00 грн щомісяця, з дня подання позову і до закінчення дочкою навчання. Позовні вимоги обґрунтовані тим, що сторони мають спільну дочку, [PERSON] , [INFO] , яка на теперішній час є повнолітньою, мешкає разом із позивачем, та перебуває на її утриманні. Починаючи з вересня 2020 року [PERSON] навчається на денній формі навчання, на бюджетній основі у Харківському національному автомобільно-дорожньому університеті, де за результатами сесії отримує стипендію, але не зважаючи на це потребує матеріальної допомоги, відповідач добровільно матеріальної допомоги на утримання дочки не надає, є працездатним, інших дітей, обов`язків зі сплати аліментів не має, в зв`язку із чим вона змушена звертатися до суду із цим позовом та просить суд стягнути з відповідача на її користь аліменти на утримання повнолітньої дочки у розмірі 2500,00 грн щомісяця до закінчення дочкою навчання. До початку розгляду справи судом позивач подала до суду заяву по суті позову - відповідь на відзив та клопотання про розгляд справи за її відсутності. Від відповідача у встановлені судом строки надійшов відзив на позовну заяву, в якому [PERSON] посилаючись на ті обставини, що на теперішній час він не працевлаштований, грошових заощаджень, власного нерухомого майна чи транспортних засобів він не має, отже в нього відсутня можливість надавати донці матеріальну допомогу. Крім того, відповідач зазначив, що дочка за місцем навчання отримує стипендію, у відповідності до вимог чинного законодавства про вищу освіту, за місцем навчання вона має бути забезпечена всім необхідним навчальним матеріалом, тому вважав доводи позивача щодо того, що дочка потребує матеріальної допомоги саме в зв`язку із продовженням навчання, - оплатою гуртожитку, придбанням підручників та навчально-методичних матеріалів, тощо, такими що не відповідають фактичним обставинам. Крім того, відповідач звертав увагу суду на ті обставини, що позивач одночасно стверджувала про проживання дочки разом із нею та перебування її на утриманні позивача, в той же час вказувала на наявність витрат на оплату гуртожитку та придбання холодильника, в якому також, начебто, мешкає дочка. В зв`язку із викладеним у відзиві відповідач просив суд відмовити у задоволенні позову в повному обсязі, справу розглядати за його відсутності. Від третьої особи у справі - [PERSON] до початку судового розгляду до суду надійшли письмові пояснення по суті позову та пояснення щодо відзиву, в яких вона повністю підтримала доводи позивача та просила суд позов задовольнити в повному обсязі, в заяві від 19.11.2021 третя особа також просила суд розглянути справу за її відсутності. Суд, розглянувши позовну заяву, ознайомившись із заявами сторін та третьої особи по суті справи, повно та всебічно дослідивши надані докази встановив такі обставини та відповідні їм правовідносини. Суд установив, що [PERSON] народилась [INFO] і згідно із свідоцтвом про народження її батьком є [PERSON] , мати - [PERSON] . Факт спільного проживання позивача із повнолітньої дочкою та відповідно перебування [PERSON] на утриманні матері, підтверджений довідкою №Ф-18/3785-ца від 22.04.2021, про осіб, зареєстрованих за адресою [ADDRESS] , актом про спільне проживання. З довідки № 34/184 від 09.01.2021 вбачається, що [PERSON] є студентом 2-го курсу Харківського національного автомобільно-дорожнього університету, Дорожньо-будівельного факультету, денної форми навчання, навчається на основі бюджету, термін закінчення навчання - 30.06.2024. З довідок про доходи [PERSON] від 01.07.2021 та від 14.09.2021 вбачається, що за місцем навчання станом на липень-серпень 2021 року вона отримує стипендію у розмірі 1892,00 грн на місяць. Позивач у справі наразі перебуває у відпустці по догляду за дитиною, що підтверджується копією наказу від 02.03.2020 №4. Позивачем до суду надано докази, які підтверджують її витрати на утримання повнолітньої дочки, зокрема, пов`язані із оплатою проживання у гуртожитку. Факт реєстрації місця проживання третьої особи у гуртожитку, який підтверджено відповідною довідкою від 18.09.2021, на думку, суду жодним чином не спростовує твердження позивача щодо перебування дочки у неї на утриманні та їх спільного мешкання (у позаучбовий час), оскільки, крім іншого, загальновідомим є той факт, що через складну епідеміологічну ситуації в країні та в м. Харкові, учбовий процес у більшості вищих навчальних закладів впродовж останніх двох років організовується на дистанційній основі. Як вбачається зі змісту відзиву, відповідач не заперечував тієї обставини, що його повнолітня дочка навчається на денній формі навчання, та не має можливості працювати та забезпечувати себе самостійно, разом із тим посилався на неможливість надання такої допомоги через відсутність доходу, а також на ненадання позивачем доказів того, що дочка потребує фінансової допомоги для придбання навчальних матеріалів, як на підставу для відмови у задоволенні позову. На підтвердження факту не отримання доходів відповідачем до суду надано копію трудової книжки, з якої вбачається, що в липні 2021 року його було звільнено з попереднього місця роботи, після чого він перебував на обліку у центрі зайнятості, проте належних та допустимих доказів, які б підтверджували факт непрацездатності відповідача, не отримання ним на теперішній час будь-яких доходів, тощо, ним до суду не надано. Не надано відповідачем і доказів тих обставин, про які також йдеться у його відзиві - щодо відсутності у нього у власності нерухомого майна, транспортних засобів. Відповідно до ст. 80 ЦПК України достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання. Згідно з ч. ч. 1, 5, 6 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Відповідно до ст. 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів). Згідно зі ст. 199 СК України якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і в зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов`язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони мають можливість надати матеріальну допомогу. Право на звернення до суду з позовом про стягнення аліментів, має той з батьків, з ким проживає дочка та/або син, а також самі дочка та/або син, які продовжують навчання. У відповідності до ст. 200 СК України суд визначає розмір аліментів на повнолітню дочку та/або сина або в твердій грошовій сумі, або в частині від заробітку (доходу) платника аліментів. Норми Сімейного кодексу України встановлюють принцип, відповідно до якого базою аліментних відрахувань є дійсні та постійні доходи платника. Це прямо випливає зі ст. 183 СК України, яка закріплює загальне правило, що аліменти встановлюються у частці від заробітку (доходу) матері, батька дитини. Відомості щодо наявності у відповідача на праві власності, володіння та/або користування майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; відомості про доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, - в матеріалах справи відсутні. З урахуванням наведеного, суд вважає за доцільне позовну заяву [PERSON] задовольнити частково та стягувати з відповідача на її користь аліменти на утримання повнолітньої дочки, що продовжує навчатися, у розмірі 1\\6 частини від усіх видів заробітку (доходу) відповідача щомісяця, починаючи з дня звернення до суду із позовом і до закінчення дочкою навчання, але не більше ніж до досягнення нею 23-річного віку. Згідно положень ч.1 ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Таким чином, оскільки позивач при зверненні до суду у відповідності до Закону України «Про судовий збір» звільнялась від обов`язку зі сплати судового збору, судовий збір за рішенням суду має бути стягнутий з відповідача на користь держави. При визначенні розміру суми судового збору, який підлягає стягненню з відповідача на користь держави, судом враховуються положення Постанови пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ №10 від 17.10.2014 «Про застосування судами законодавства про судові витрати у цивільних справах», згідно яких вимога пропорційності присудження судових витрат при частковому задоволенні позову (частина перша статті 88 ЦПК) застосовується незалежно від того, за якою ставкою сплачено судовий збір, (наприклад, його сплачено за мінімальною ставкою, визначеною Законом № 3674-VI). Якщо вимогу пропорційності розподілу судових витрат при частковому задоволенні позову точно визначити неможливо (наприклад, при частковому задоволенні позову немайнового характеру), то судові витрати розподіляються між сторонами порівну. На підставі викладеного,

Outcome: partial