Jurisdiction: civil
Date: 2021-11-30 00:00:00

Позивач звернувся у суд із позовом до відповідачів, в якому просить зобов`язати [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] звільнити самовільно зайняте нежитлове приміщення під індексом 13а-1 загальною площею 37,2 м2 за адресою [ADDRESS] . Судові витрати покласти на відповідачів. В обгрунтування поданого позову покликається на те, що незаконне займання відповідачами зазначеного нежитлового приміщення, яке знаходиться у власності територіальної громади міста Львова, порушує вимоги статті 60 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» та перешкоджає ефективному використанню та розпорядженню вищезазначеним об`єктом комунальної власності в інтересах територіальної громади міста Львова, тобто Львівська міська рада в особі уповноваженого нею виконавчого органу Управління комунальної власності - позбавлена передбаченого ст.ст.13, 41, 141 Конституції України, ст.319 Цивільного кодексу України, права самостійно на свій розсуд володіти, користуватися і розпоряджатися належним їй на праві власності майном. Оскільки, незаконне володіння відповідачами об`єктом комунальної власності порушує права органу місцевого самоврядування та не дозволяє в повній мірі розпоряджатись вказаним об`єктом, вирішувати питання про подальше користування ним, а тому просить суд позов задоволити. Ухвалою суду від 31 серпня 2021 року позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження за правилами спрощеного позовного провадження з викликом сторін у судове засідання. /а.с.25/ 28 жовтня 2021 року від представника позивача [PERSON] надійшла заява про уточнення позовних вимог. /а.с.41-47/. У судовому засіданні представник позивача [PERSON] позовні вимоги підтримав, надав пояснення аналогічні викладеним у позові. Просив суд позовні вимоги задоволити повністю. Проти винесення заочного рішення не заперечив. Відповідачі у судове засідання не з`явилися, хоча належним чином повідомлялися за адресою місця реєстрації, про час, дату та місце проведення судового засідання, що стверджується матеріалами справи. Однак, до суду з Укрпошта повернулися конверти за закінченням терміну зберігання. Крім цього, виклик відповідачів до суду був здійснений через оголошення на офіційному вебпорталі судової влади України (через веб сайт Галицького районного суду м.Львова). Клопотань про відкладення чи про розгляд справи у відсутності відповідачів до суду не надходило, а також відповідачі не подали відзив на позовну заяву. Суд, вважає за можливе слухати у відсутності відповідачів, оскільки в матеріалах справи є достатньо належних доказів про права, обов`язки та взаємовідносини сторін. Тому, за згодою представника позивача, у відповідності до вимог ст.280 ЦПК України, суд ухвалив справу розглядати у заочному порядку. Заслухавши пояснення представника позивача, дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд приходить до наступного висновку. Суд встановив, що будинок за адресою [ADDRESS] знаходиться в комунальній власності територіальної громади м. Львова та зареєстрований в реєстрі прав власності на нерухоме майно на підставі рішення Ленінського (Галицького) райвиконкому м. Львова № 222 від 14.04.1987 року (реєстраційний номер: 8703509). В даному будинку знаходиться нежитлове приміщення 1-го поверху під індексом 13а-1 загальною площею 37,2 м2, які перебувають у комунальній власності територіальної громади м. Львова в особі Львівської міської ради. Нежитлове приміщення 1-го поверху під індексом 13а-1 загальною площею 37,2 м2 було предметом договорів оренди № 6244 від 25.03.1994 року, № 7592 від 11.10.1999 року та № Г-2423-4 від 16.12.2004 року укладених з [PERSON] Галицьким районним судом м. Львова розглядалась справа № 461/7440/17 за позовом [PERSON] до Львівської міської ради, Галицької районної адміністрації Львівської міської ради, з участю третьої особи Управління комунальної власності про визнання права власності на дане приміщення за набувальною давністю. Рішенням Галицького районного суду м. Львова від 26.12.2018 року в задоволені позову відмовлено. Судовим рішенням було встановлено, що спірне приміщення належить до комунальної власності територіальної громади м. Львова, а також факт використання мешканцями квартири [ADDRESS] - [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] нежитлового приміщення під індексом 13а-1 загальною площею 37,2 м2. Згідно до ч.4 ст.82 ЦПК України обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом. 14.04.2021 року працівниками Управління комунальної власності спільно з представником ЛКП «Княже місто» було проведено обстеження нежитлового приміщення під індексом 13а-1 загальною площею 37,2 м2 за адресою [ADDRESS] в ході якого було встановлено, що доступ до даного приміщення відсутній. Представником ЛКП «Княже місто» була надана інформація про використання даного приміщення мешканцями квартири [ADDRESS] вказаного будинку. Відповідно до інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно власниками квартири [ADDRESS] є [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] . Згідно зі ст.143 Конституції України територіальні громади села, селища, міста безпосередньо або через утворені ними органи місцевого самоврядування управляють майном, що є в комунальній власності. Відповідно до ч.1 ст.316 ЦК України правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб. Статтею 319 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Власник має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону. Діяльність власника може бути обмежена чи припинена або власника може бути зобов`язано допустити до користування його майном інших осіб лише у випадках і в порядку, встановлених законом. Відповідно до положення про управління комунальної власності департаменту економічного розвитку Львівської міської ради, затвердженого рішенням виконавчого комітету Львівської міської ради від 02.12.2016 № 1125, одним з основних завдань управління є виконання функції органу управління майном комунальної власності територіальної громади м. Львова. У судовому засіданні встановлено, що Управлінням комунальної власності або Львівською міською радою дані приміщення ніколи не відчужувались, тому незаконне володіння відповідачами об`єктом комунальної власності порушує права органу місцевого самоврядування та не дозволяє в повній мірі розпоряджатись вказаним об`єктом, вирішувати питання про подальше користування ним. Відповідно до ст. 387 ЦК України власник має право витребувати своє майно від особи, яка незаконно, без відповідної правової підстави заволоділа ним. Статтею 391 ЦК України передбачено, що власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном. Згідно ч.5 ст.60 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» правоможності щодо володіння, користування та розпорядження об`єктами права комунальної власності від імені та в інтересах територіальних громад здійснюють органи місцевого самоврядування. Відповідно до ч.2 ст.327 ЦК України управління майном, що є у комунальній власності, здійснюють безпосередньо територіальна громада та утворені нею органи місцевого самоврядування. Відповідно до статті 1 Протоколу № 1\~Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права. Враховуючи викладене, суд

Outcome: approved