Jurisdiction: civil
Date: 2016-02-07 00:00:00

Позивач звернулась до суду з позовною заявою про стягнення з відповідача аліментів. Відповідно до якого, змінивши позовні вимоги, просить стягну з відповідача [PERSON]. І.В. аліменти у розмірі 1/6 частини від усіх видів доходу на її користь на утримання повнолітньої дочки [PERSON], яка продовжує навчання, щомісячно до закінчення навчання. Сторони, належним чином повідомлені про час і місце розгляду справи, у судове засідання не зявилися, подали заяви про розгляд справи без їх участі, а також повідомили: позивач - про підтримання позову, відповідач - про його визнання. За викладеними у заяві обставинами відповідач є батьком [PERSON] Дочка 03 листопада 2014 року досягла повноліття, але продовжує навчання в Харківському національному університеті міського господарства ім. О.М. Бекетова. Позивач самостійно утримувати дочку не має змоги. Відповідач добровільно допомоги не надає. Суд виходить з того, що права та обовязки сторін регулюються ст. ст. 198-201 Сімейного кодексу України, згідно з якими, якщо повнолітні діти продовжують навчання і у звязку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобовязані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу, до способів виконання батьками обовязку утримувати дитину, який визначається за домовленістю між сторонами, обставин, які при цьому враховуються судом при визначенні розміру аліментів, а саме: стан здоровя та матеріальне становище дитини, платника аліментів, наявність у нього інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина, а також враховується можливість утримання другим з батьків, дружиною, чоловіком та повнолітніми дочкою та сином. У судовому засіданні досліджені: довідка видана Чапаєвською селищною радою про те, що [PERSON] має на утриманні дочку [PERSON] (а.с.2); довідка з Харківського національного університету міського господарства ім. О.М. Бекетова, відповідно до якої [PERSON] є студентом 2 курсу університету (а.с.4); копія паспорта позивача (а.с.5); довідка про доходи [PERSON] (а.с.6); копія свідоцтва про народження [PERSON], 03 листопада 1996 року, батьками якої є [PERSON], [PERSON] (а.с.8); копія паспорта [PERSON] (а.с.9), копії виконавчих листів про стягнення з [PERSON] аліментів на утримання дітей [PERSON] та [PERSON] Оскільки відповідач позов визнав, суд виходить з того, що таке визнання не суперечить закону й не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, підстав для відмови у прийнятті цього визнання не вбачає, а тому, відповідно до ч.4 ст. 174 ЦПК України, вважає позов таким, що підлягає задоволенню. Відповідно до п.24 Постанови № 2 Пленуму Верховного Суду України від 12 червня 2009 року, у разі визнання відповідачем позову, суд ухвалює рішення про його задоволення, обмежившись у мотивувальній частині рішення посиланням на визнання позову, без зясування і дослідження інших обставин справи. Витрати по сплаті судового збору, на підставі ч.3 ст. 88 ЦПК України, вважає правильним покласти на відповідача. На підставі п.1 ч.1 ст. 367 ЦПК України, суд вважає необхідним допустити негайне виконання цього рішення у частині стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць. На підставі викладеного,

Outcome: approved