Jurisdiction: civil
Date: 2016-06-29 00:00:00

позивач звернулась до суду з позовом, в якому просить розірвати шлюб з відповідачем, зареєстрований 28 квітня 2012 року міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Львівського міського управління юстиції за актовим записом № 472. В обгрунтування позовних вимог покликається на те, що спочатку сімейне життя у них складалось нормально, однак з часом відносини погіршились. В звязку з різними поглядами на життя та небажанням відповідача іти на компроміси, виконувати свої обовязки з ведення спільного господарства та виховання дитини, почали виникати сварки та скандали, які призвели до того, що вони тривалий час не проживають разом, не ведуть спільного господарства та не підтримують подружніх відносин. Сімя розпалася остаточно і поновлена бути не може, шлюб існує формально, тому просить його розірвати. Позивач подала до суду заяву за змістом якої позов підтримала в повному обсязі, просить такий задоволити, а розгляд справи проводити у її відсутності, проти заочного розгляду справи не заперечує. Відповідач в судове засідання не зявився, хоча згідно ст.76 ЦПК України належним чином повідомлявся про час та місце розгляду справи, а тому, згідно ст.ст. 169, 224 ЦПК України, суд вважає за можливе розглядати справу заочно, у відсутності відповідача, на підставі наявних у справі доказів. У звязку з неявкою сторін та з врахуванням поданої позивачем заяви фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється відповідно до ч.2 ст.197 ЦПК України. Зясувавши дійсні обставини справи та перевіривши їх доказами, суд приходить до висновку, що позов слід задоволити з наступних підстав. Судом встановлено, що сторони 28 квітня 2012 року уклали шлюб, зареєстрований міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Львівського міського управління юстиції за актовим записом № 472, що підтверджується свідоцтвом про одруження серії 1-СГ № 186884 від 28.04.2012р., проте, міцної сімї не створили. Внаслідок непорозумінь та конфліктів, які виникали в сімї, сторони тривалий час разом не проживають, не підтримують подружніх відносин та не ведуть спільного господарства. Даний конфлікт в сімї носить постійний характер, відсутні довіра та взаєморозуміння, почуття любові та поваги, без яких повноцінна сімя існувати не може, між ними втрачено, а примирення неможливе. Наданий судом сторонам відповідно до ст.111 СК України час для примирення позитивних результатів не дав, сторони не примирилися. Відповідно до ч.2 ст.112 Сімейного Кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Враховуючи наведені обставини, суд приходить до висновку, що подальше спільне життя подружжя неможливе, позивачка не бажає зберігати сімю, а відповідач в свою чергу не прийняв належних мір для її збереження, сімя розпалась остаточно, шлюб існує формально, відтак, існування такого шлюбу суперечить інтересам позивачки, а тому шлюб слід розірвати. Крім того, вирішуючи питання стягнення судових витрат, суд приходить до висновку, що відповідно до ст.88 ЦПК України з відповідача в користь позивача підлягають стягнення понесені останньою витрати по сплаті судового збору в розмірі 551,20 грн., що підтверджені відповідним платіжним дорученням. На підставі ст.ст. 105, 110, 112, 113 Сімейного Кодексу України та

Outcome: approved