Jurisdiction: civil
Date: 2017-04-13 00:00:00

Позивач звернулась до суду з позовом до [PERSON] про встановлення перебування на утриманні спадкодавця, факту належності правовстановлюючого документу та визнання права приватної власності на 1/3 житлового будинку в порядку спадкування за законом, обґрунтовуючи свої вимоги тим, що їй, [PERSON], її0 матері - [PERSON] та її вітчиму (колишньому чоловікові матері) - [PERSON] належить на праві приватної спільної власності квартира [ADDRESS] обла\-сті в рівних частках (по 1/3). Зазначена квартира належить їм на підставі свідоцтва про право власності на житло, виданого 19 січня 1994 року виконав\-чим комітетом Синельниківської міської ради та зареєстрованого Синельниківським міжміським бюро технічної інвентаризації в реєстровій книзі № 88/272. Її мати, [PERSON] та [PERSON] перебували у шлюбі з 15 січня 1993 року. Шлюб зареєстрований місь\-ким відділом загсу м.Синельникове Дніпропетровської області, актовий запис № 3. В квітні 1996 року офіційно цей шлюб було розірвано у відділі реєстра\-ції актів громадянського стану виконкому Синельниківської міської ради Дніпропетровської області. Але її мати та вітчим продовжували проживати однією сім'єю в своїй квартирі за адресою: [ADDRESS] та вести спільне господарство, що підтверджується довідкою з місця проживання від 23 травня 2006 року та актом № 179 від 06.12.2016 року. [PERSON] з 1986 року хворіла на ревматоїдний артрит з переважною поразкою колінних і голеностопних суглобів, з 26.11.1987 року є інвалідом третьої групи, що підтверджується епікризом та виписками з і хвороби, повідомленням про рішення ВТЕК та витягами з медичної карт хворого. Також в листопаді 1997 року мати потрапила у дорожньо-транспортну пригоду, в зв'язку з чим отримала перелом берцової кістки правої голені, струс головного мозку. У зв'язку з загостренням хвороби-ревматоїдним артритом і втратою працездатності [PERSON] перестала працювати в березні 1996 року, і з цього часу перебувала на утриманні с чоловіка, який постійно працював на Синельниківському ресорному заводі слюсарем механоскладальних робіт з 17.12.1992 року по 04.05.1998 року, що підтверджується довідкою № 91/05, виданою 22.11.2016 року ПАТ «Синельниківський ресорний завод». Факт перебування [PERSON] на утриманні [PERSON] буде підтверджувати також показами свідків. 04 травня 1998 року [PERSON] помер. Після його смерті відкрилася спадщина на 1/3 частку вищезазначеної квартири, яка належала померлому на праві приватної власності. Заповіту [PERSON] не залишив. Єдиним спадкоємцем в порядку спадкування за законом є колишня дружина спадкодавця (її мати [PERSON]),так як вона знаходилася на утриманні померлого більше одного року, як це передбачено ст.531 Цивільного кодексу Української РСР 1963 р. Спадщину [PERSON] прийняла згідно із п. 1 ч. 1 ст.541 ЦК Української РСР,так як проживала і була зареєстрована разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини,тому фактично вступила в управлінні володіння спадковим майном, що підтверджується довідкою з місця проживання. Спадщину [PERSON] прийняла, але спадкових прав не оформила. 13 лютого 2016 року [PERSON] померла. Після її смерті відкрилася спадщина на 1/3 частку квартири [ADDRESS], яку вона прийняла після смерті [PERSON],а спадкових прав не оформила. Заповіту її мати [PERSON] не залишила. Єдиними спадкоємцями першої черги в порядку спадкування за законом є діти спадкодавця та її рідний брат, відповідач по справі - [PERSON] Спадщину після смерті матері вона прийняла, згідно із ст. 1269 ЦК Украй так як у встановлений законом шестимісячний строк після смерті спадкодавця подала нотаріусу заяву про прийняття спадщини. [PERSON] відмовився від прийняття спадщини на підставі ст. 1273 ЦК України. Вона звернулася до державного нотаріуса Першої Синельниківської державної нотаріальної контори з заявою про видачу їй свідоцтва про право н спадщину за законом на спадкове майно. Але нотаріус відмовив мені у її видачі, оскільки вона не підтвердила факт родинних відносин зі спадкодавцем [PERSON], не проживала з ним, а також тому що були виявлені розбіжності в імені спадкодавця саме: у свідоцтві про право власності на житло вказано «Валерій»,а у свідоцтві про смерть «Валеріан», що підтверджується постановою нотаріуса про відмову у вчиненні нотаріальної дії від 30 січня 2017 року. Вважає, що в свідоцтві про право власності на житло,виданого 19 січня 1994 року зроблено помилку в імені одного з власників - [PERSON] саме: його ім'я записано як «Валерій». Згідно Закону України від 19.06.1992 року «Про приватизацію державного житлового фонду в Україні» право на приватизацію житла мали громадяни, що проживали та були зареєстровані на момент приватизації в квартирі (будинку). Згідно акту № 179 від 06.12.2016 року, виданого ЖЕК-2, на момент приватизації в квартирі [ADDRESS], а саме з січня 1993 року проживали та були зареєстровані: [PERSON] Вале\-ріан Володимирович, його жінка [PERSON] та вона, [PERSON] Те\-тяна Миколаївна, тому і свідоцтво про право власності на зазначену квартиру видано їм трьом, а ім'я її вітчима [PERSON] було вказано в ньому помилково як «Валерій». Просить встановити факт належності [PERSON], який помер 04 травня 1998 року, правовстановлюючого документу - свідоцтва про право власності на житло, виданого 19 січня 1994 року виконавчим комітетом Синельниківської міської ради та зареєстрованого Синельниківським між\-міським бюро технічної інвентаризації і записаного у реєстрову книгу за № 88/272; Встановити факт перебування [PERSON], [INFO], яка померла 13 лютого 2016 року на утриманні [PERSON], який помер 04 травня 1998 року, з березня 1996 року і до 04 травня 1998 року; Визнати за нею, [PERSON], [INFO], право приватної власності на 1/3 частку квартири [ADDRESS] в порядку спадкування за заповітом після смерті [PERSON], яка настала 13 лютого 2016 року. Позивач до початку відкритого судового засідання надала суду заяву якою просить суд розглянути справу без її участі, позовні вимоги підтримує у повному обсязі та просить їх задовольнити. Відповідач до початку відкритого судового засідання надав суду заяву якою просить суд справу розглянути без його участі, позов визнає у повному обсязі та проти задоволення позовних вимог не заперечує. Відповідно до ч.4 ст.174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Розглянувши матеріали справи та оцінивши їх у сукупності, суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Відповідно до п. 6 ч.1 ст.256 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, імя, по-батькові якої, що зазначено в документі, не збігається з прізвищем, імям, по-батькові, зазначеним в паспорті. З наданого суду заявником свідоцтва про смерть серії І-КИ № 190213 від 08 травня 1998 року, вбачається факт того, що імя померлого 08 травня 1998 року [PERSON] «Валеріан», що також підтверджується свідоцтвом про укладення шлюбу між [PERSON] та [PERSON] серії IV-КИ № 412798 від 15 січня 1993 року, свідоцтвом про розірвання шлюбу між [PERSON] та [PERSON] серії І-КИ № 029793 від 04 квітня 1996 року. Згідно свідоцтва про право власності на житло від 19 січня 1994 року, видане згідно з розпорядженням від 18 листопада 1993 року № 286, квартира [ADDRESS] належить [PERSON] та членам її сімї: [PERSON], [PERSON]. Отже, з наданих позивачем письмових доказів вбачається, що в свідоцтві про право власності на житло від 19 січня 1994 року, видане згідно з розпорядженням від 18 листопада 1993 року № 286 на квартиру [ADDRESS] помилково зазначено імя [PERSON] як [PERSON], та вірне імя власника - [PERSON], а отже свідоцтво про право власності на житло, видане 19 січня 1994 року виконавчим комітетом Синельниківської міської ради та зареєстроване Синельниківським між\-міським бюро технічної інвентаризації і записане у реєстрову книгу за № 88/272 дійсно належить одному з власників, окрім [PERSON] та [PERSON], [PERSON]. Відповідно до ч.2 ст.256 ЦПК України у судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення. Згідно свідоцтва про смерть серії І-КИ № 1902013 від 08 травня 1998 року [PERSON] помер 08 травня 1998 року. Відповідно свідоцтва про смерть серії І-КИ № 683302 від 15 лютого 2016 року [PERSON] померла 13 лютого 2016 року. Свідоцтвом про укладення шлюбу між [PERSON] та [PERSON] серії IV-КИ № 412798 від 15 січня 1993 року підтверджується факт шлюбних відносин між останніми з 15 січня 1993 року та свідоцтвом про розірвання шлюбу між [PERSON] та [PERSON] серії І-КИ № 029793 від 04 квітня 1996 року підтверджується факт розірвання шлюбних відносин між ними. Однак, після розірвання шлюбу [PERSON] та [PERSON] проживали разом в [INFO], яка належить їм та [PERSON] на праві приватної власності, вели спільне господарство та [PERSON] перебувала на утриманні [PERSON]. Даний факт підтверджується актом № 179 від 06 грудня 2016 року, згідно його за адресою: м.Синельникове, вул.. Миру, 11/6, [PERSON], [INFO] був зареєстрований та проживав за вищевказаною адресою разом з [PERSON] з 26 січня 1993 року по день смерті 04 травня 1998 року однією сімєю; довідкою ПАТ «Синельниківський ресорний завод» від 22 листопада 2016 року № 91/05, згідно якою [PERSON] працював слюсарем механоскладальних робіт на ВАТ» СРЗ» з 17.12.1992 року по 04.05.1998 року по день смерті); [PERSON] з 1986 року хворіла на ревматоїдний артрит з переважною поразкою колінних і голеностопних суглобів, з 26.11.1987 року та є інвалідом третьої групи, що підтверджується епікризом та виписками з і хвороби, повідомленням про рішення ВТЕК та витягами з медичної картки хворого. Крім того [PERSON] мала перелом берцової кістки правої голені, струс головного мозку. Отже, [PERSON] проживала разом з [PERSON] та фактично прийняла спадщину, після його смерті. Свідоцтвом про народження серії ІІ-СЮ № 304357 від 04 квітня 1978 року встановлено, що [PERSON] є рідною донькою [PERSON]. Згідно постанови про відмову у вчиненні нотаріальної дії від 13 січня 2017 року [PERSON] відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на майно спадкодавця у звязку з тим, що в наданих документах є розбіжності в імені спадкодавця, а саме: в свідоцтві про право на житло «Валерій», а у свідоцтві про смерть «Валеріан». [PERSON] у встановлений законом шестимісячний строк подала до Першої синельниківської державної нотаріальної контори заяву про прийняття спадщини, після смерті [PERSON]. [PERSON] у встановлений законом шестимісячний строк подав до Першої синельниківської державної нотаріальної контори заяву про відмову у прийнятті спадщини, після смерті [PERSON]. Відповідно до ч. 1 ст. 1220 ЦК України спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою. Згідно ч. 1 ст. 1221 ЦК України місцем відкриття спадщини є останнє місце проживання спадкодавця. Відповідно до ч. 1 ст. 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Відповідно до ч. 1 ст. 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обовязків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Відповідно до ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обовязки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Відповідно до ст. 1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Згідно ст. 1261 ЦК України у першу чергу спадкоємців за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. Згідно до ч. 3 ст. 1268 ЦК України спадкоємець, який постійно проживав разом зі спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Відповідно до ч. 2 ст. 328 ЦК України право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність права власності не встановлена судом. Відповідно до ч. 5 ст. 1268 ЦК України незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. Згідно зі\~ст. 368 ЦК України\~майно набуте подружжям за час шлюбу, є їхньою спільною сумісною власністю, якщо інше не встановлено договором або законом. Таким чином, суд дослідивши матеріали справи та оцінивши їх у сукупності приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню, як законно обґрунтовані та підтверджені документально. На підставі викладеного,

Outcome: approved