Jurisdiction: civil
Date: 2015-07-29 00:00:00

Позивач звернулась до суду з вказаним позовом та просила визнати спільною сумісною власністю, набутою у період шлюбу квартиру [ADDRESS], та визнати за нею право власності по ? частину вказаної квартири. В обґрунтування позовних вимог позивач зазначила, що перебувала у зареєстрованому шлюбі з відповідачем з 27.11.2010 року, 09.07.2014 року рішенням Фрунзенського районного суду м. Харкова шлюб між ними було розірвано. Від шлюбу сторони мають малолітню доньку [PERSON], [INFO]. У період шлюбу за сумісні кошти позивачка разом з відповідачем придбали двокімнатну ізольовану квартиру [ADDRESS]. Право власності на квартиру було оформлено і зареєстровано у Комунальному підприємстві «Харківське міське бюро технічної інвентаризації» на ім'я відповідача [PERSON] Тому, позивачка просить визнати спільною сумісною власністю, набутою у період шлюбу квартиру [ADDRESS], та визнати за нею право власності на ? частину квартири. В судовому засіданні позивачка підтримала позов повністю та просила його задовольнити у повному обсязі. Відповідач в судове засідання з'явився, позов визнав, та пояснив, що з 27.11.2010 року зареєстрував шлюб з позивачкою. В 2012 році придбали квартиру з торгів за спільні кошти. Для придбання квартири відповідач взяв кредит, а частину коштів вони позичали у родичів. Квартиру вони придбали для їх родини. Після розірвання шлюбу вони з позивачкою продовжують мешкати родиною в спірній квартирі. Суд, вислухавши сторони по справі, вивчив матеріали справи, вважає позовні вимоги такими, що підлягають задоволенню з наступних підстав. Відповідно до ч. 1 ст. 60 СК України, майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності незалежно від того, що один з них не мав з поважної причини (навчання, ведення домашнього господарства, догляд за дітьми, хвороба тощо) самостійного заробітку (доходу). Як вбачається з матеріалів справи [PERSON] та [PERSON] перебували у зареєстрованому шлюбі з 27 листопада 2010 року. Заочним рішенням Фрунзенського районного суду м. Харкова від 09 липня 2014 року шлюб було розірвано. (а.с.5,7) Від шлюбу сторони мають малолітню доньку [PERSON], [INFO]. (а.с.6) Під час шлюбу, [PERSON] та [PERSON] придбали квартиру за адресою: [ADDRESS]. Право власності на квартиру зареєстроване на ім'я відповідача [PERSON], на підставі свідоцтв від 06.07.2012 року, реєстраційний № 1054, № 1056, № 1058, по 1/3 частині квартири, згідно кожного свідоцтва, які були зареєстровані в КП «Харківське міське бюро технічної інвентаризації» 08 серпня 2012 року (а.с.11-13). Відповідно до ст. 69 СК України дружина і чоловік мають право на поділ майна, що належить їм на праві спільної сумісної власності, незалежно від розірвання шлюбу. Згідно ч. 1 ст.70 СК України у разі поділу майна, що є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя, частки майна дружини та чоловіка є рівними, якщо інше не визначено домовленістю між ними або шлюбним договором. За таких обставин, суд визнає, що спірна квартира належить [PERSON] та [PERSON] в рівних частках, а саме по 1/2 кожному. Так як згідно ст. 60 СК України майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності, то додаткового визнання спірної квартири спільною сумісною власністю подружжя рішенням суду не потрібно, так як в судовому засіданні не було надано доказів того, що в придбання квартири були внесені кошти чи майно, які були особистою власністю подружжя, згідно ст.. 57 СК України. Згідно ст. 88 ЦПК України стороні на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтвердженні судові витрати. На підставі викладеного та

Outcome: approved