Jurisdiction: civil
Date: 2016-12-01 00:00:00

Позивач звернулась до Мелітопольського міськрайонного суду Запорізької області з позовом, у якому просить стягнути з відповідача на користь їх сина [PERSON], [INFO], який продовжує навчання, аліменти в розмірі 1/4 частини усіх видів заробітку (доходу) щомісячно, починаючи з часу подачі позову до 30 червня 2017 року. Згодом позовні вимоги позивачем були уточнені. Згідно уточненої заяви позивач просить суд стягнути на її користь аліменти на утримання сина [PERSON], який продовжує навчання. Позовна заява обґрунтовується тим, що 23 січня 1998 року позивач уклала шлюб з [PERSON] Вказаний шлюб було розірвано 11 січня 2001 року. Від даного шлюбу у сторін [INFO] року народився син [PERSON] Після припинення шлюбних відносин син знаходиться на утриманні позивача. Відповідач у добровільному порядку аліменти на утримання сина не сплачував, за що неодноразово був притягнутий до кримінальної відповідальності, а також позбавлений батьківських прав відносно свого сина [PERSON] 01 вересня 2013 року [PERSON] вступив на денну форму навчання до ДНЗ «Мелітопольський БЦПТО». Термін навчання з 01 вересня 2013 року по 30 червня 2017 року. [PERSON] не має можливості будь-де працювати, оскільки займається навчанням на денній формі, а тому потрібні кошти на оплату навчання, придбання канцелярських товарів, харчування та інші потереби, у зв'язку з чим вона вимушена звернутись до суду з відповідним позовом. Позивачка у судове засідання не з'явилась, від неї надійшла заява про розгляд справи за її відсутності, на задоволенні уточнених позовних вимог наполягає. Проти ухвалення заочного рішення у справі не заперечує. Відповідач в судове засідання не з'явився, з невідомої суду причини, про час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином, що підтверджується його особистим підписом в рекомендованому повідомленні про вручення поштового відправлення. Жодних заяв чи клопотань від нього до суду не надходило. Відповідно до ч.1 ст. 224 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином і від якого не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності або якщо повідомлені ним причини неявки визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. При цьому згідно інформаційного листа Верховного Суду України від 27.09.2010 року, направленого на ім'я голів Апеляційного суду АРК, областей міст Києва та Севастополя, якщо відповідач належним чином повідомлений про дату судового засідання не з'явився до суду та від нього не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності або повідомлені ним причини визнані неповажними, незалежно від того це його перша чи повторна неявка, суд має право на ухвалення заочного рішення, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Відповідно до ч.2 ст. 197 ЦПК України, з урахуванням заяви позивача про розгляд справи за її відсутності та в зв'язку з неявкою відповідача, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд, вивчивши матеріали справи, оцінивши зібрані у справі докази, вважає, що позов підлягає повному задоволенню по наступним підставам. 23 січня 1998 року між [PERSON] та [PERSON] було укладено шлюб, що підтверджується копією свідоцтва про одруження серії [NUMBER] (а.с.4). [INFO] року у сторін народився син [PERSON], що підтверджується копією свідоцтва про народження серії [NUMBER] (а.с.5). 11 січня 2001 року вказаний шлюб було розірвано, що підтверджується копією свідоцтва про розірвання шлюбу серії [NUMBER] (а.с.6). Судом встановлено, що [PERSON] проживає разом з матір'ю та перебуває на її утриманні, що підтверджується довідкою про склад сім'ї (а.с.8). Рішенням Якимівського районного суду Запорізької області від 06 вересня 2006 року прізвище дитини було змінено з «[PERSON]» на «[PERSON]». Відповідача [PERSON] рішенням Якимівського районного суду Запорізької області від 20 квітня 2010 року було позбавлено батьківських прав відносно сина [PERSON] (а.с.10-11). Судом встановлено, що [PERSON] навчається на [INFO] в групі [NUMBER] за професією електрогазозварник. Термін навчання з 01 вересня 2013 року по 30 червня 2017 року. Форма навчання денна. Вказаний вище факт підтверджується довідкою №710 від 17 серпня 2016 року (а.с.7). Відповідно до ч.1 ст. 199 ЦПК України, якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв'язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов'язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Відповідно до п. 20 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» від 15.05.2006 року №520 обов'язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчатися після досягнення повноліття (незалежно від форми навчання), виникає за обов'язкової сукупності таких юридичних фактів: досягнення дочкою, сином віку, який перевищує 18, але є меншим 23 років; продовження ними навчання; потреба у зв'язку з цим у матеріальній допомозі; наявність у батьків можливості надавати таку допомогу. Згідно ст. 182 Сімейного Кодексу України при визначення розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров'я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 4) інші обставини, що мають істотне значення. Отже, судом при визначенні розміру аліментів було враховано матеріальне становище повнолітнього сина, матеріальне становище його батьків, а також інші обставини у справі, з урахуванням вказаних обставин, суд вважає, що є всі підстави для стягнення з відповідача аліментів на утримання повнолітнього сина - [PERSON], у зв'язку з продовженням навчання, у розмірі 1/4 частини з усіх видів заробітку (доходу), щомісячно, починаючи з дня подання позову, тобто з 19 жовтня 2016 року, і до закінчення ним навчання, а саме до 30 червня 2017 року, але не більше як до досягнення ним 23 років. Крім того, відповідно до вимог ст.88 ЦПК України з відповідача підлягає стягненню на користь держави судовий збір. Відповідно до ч.1 ст.4 Закону України «Про судовий збір» від 08.07.2011 року, до позовної заяви майнового характеру, яка подана фізичною особою, ставка судового збору буде становити 1 відсоток ціни позову, але не менше 0,4 розміру мінімальної заробітної плати. Законом України «Про державний бюджет України на 2016 рік» мінімальна заробітна плата визначена у розмірі 1378 (одна тисяча триста сімдесят вісім) гривень 00 копійок. Оскільки, позивач при звернені до суду, звільнена від сплати судового збору на підставі п.3 ч.1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір», з відповідача підлягає стягненню на користь держави судовий збір у розмірі не менше 0,4 розміру мінімальної заробітної плати, тобто 551 (п'ятсот п'ятдесят одна) гривня 20 копійок.

Outcome: approved