Jurisdiction: civil
Date: 2017-11-29 00:00:00

Позивач звернувся у суд із позовом до Рудниківської сільської ради про визнання права власності на земельні ділянки в порядку спадкування за заповітом на земельні ділянки для ведення товарного сільськогосподарського виробництва площею 0,452га та 0,277га, загальною площею 0,73 га, що розташовані на території Рудниківської сільської Ради та які відповідно до Державного акту серії III-ІФ №016721 про право приватної власності на землю, виданого 20.02.2001р. Рудниківською сільською радою, належали [PERSON]. Свої позовні вимоги мотивував тим, що його бабусі [PERSON] на праві приватної власності належало дві земельні ділянки загальною площею 0,73га для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, що розташовані на території Рудниківської сільської Ради. Після смерті [PERSON] єдиним спадкоємцем за заповітом став позивач, який прийняв спадщину. Однак, у звязку із тим, що оригінал Державного акту на право приватної власності на землю втрачено, нотаріальною конторою йому було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом, тому останній змушений з даним позовом звернутися до суду. Позивач подав до суду заяву про розгляд справи у його відсутності, свої заявлені позовні вимоги підтримав, просив їх задоволити. Представник Рудниківської сільської ради подав до суду заяву, в якій вказав справу розглядати за відсутності представника, проти позову не заперечують. Суд, дослідивши і перевіривши зібрані докази, встановивши дійсні обставини справи приходить до висновку, що позов підставний і підлягає до задоволення з наступних підстав. Згідно копії Державного акту на право приватної власності на землю серії ІІІ-ІФ №016721, виданого Рудниківською сільською радою на підставі рішення сесії Рудниківської сільської ради від 15.09.2000р. [PERSON] належать дві земельні ділянки для ведення товарного сільськогосподарського виробництва загальною площею 0,73га, що розташовані на території Рудниківської сільської ради. [PERSON] померла 19.07.2016р, що підтверджується свідоцтвом про смерть серії І-НМ № 229131. Згідно копії заповіту від 05.03.2015р., посвідченого приватним нотаріусом Коломийського міського нотаріального округу [PERSON], [PERSON] заповіла все своє майно [PERSON] Згідно довідки Рудниківської сільської Ради від 20.07.2017р. слідує, що на день смерті [PERSON], яка померла 19.07.2016р. в господарстві ніхто не проживав і не був зареєстрований. З довідки Першої Снятинської районної державної нотаріальної контори №1449/02-14 від 28.07.2017р. після смерті [PERSON] заведена спадкова справи на підставі заяви про прийняття спадщини за заповітом внука померлої [PERSON] Постановою Першої Снятинської районної державної нотаріальної контори від 08.09.2017р. №1677/02-31 [PERSON] відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом після смерті [PERSON], померлої 19.07.2016р. на земельні ділянки загальною площею 1,73 га. В Інформації Держгеокадастру про вартість земельної частки від 31.07.2017р. вказано власником земельної ділянки площею 0,452га та земельної ділянки 0,277га [PERSON] Згідно ст. 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Згідно ст. 392 ЦК України власник майна може предявити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Згідно із ч.ч.2, 3, 5 ст.158 ЗК України, виключно судом вирішуються земельні спори з приводу володіння, користування і розпорядження земельними ділянками, що перебувають у власності та користуванні громадян і юридичних осіб. Згідно пунктів 10, 11 Постанови Пленуму Верховного суду України від 30 травня 2008 року № 7 «Про судову практику у справах про спадкування» про те, що відповідно до статті 1225 ЦК України право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців за загальними правилами спадкування (зі збереженням її цільового призначення) при підтвердженні цього права спадкодавця державним актом на право власності на землю або іншим правовстановлюючим документом. Відповідно до п.г. ч.1 ст.81 Земельного кодексу України громадяни України набувають права власності на земельні ділянки на підставі прийняття спадщини. Відповідно до ст.1225 ЦК України право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців на загальних підставах, із збереженням її цільового призначення. Із ч.1 ст.1268 ЦК України вбачається, що спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Відповідно до ч.5 ст.1268 ЦК України, незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. Дані факти ніким не спростовано в судовому засіданні. На підставі наведеного, ст.ст. 81, 158 ЗК України, ст.ст. 328, 392, 1218, 1225, 1268 ЦК України,

Outcome: approved