Jurisdiction: civil
Date: 2014-09-08 00:00:00

Позивач звернулась до Солом'янського районного суду м. Києва з позовною заявою до [PERSON] про стягнення аліментів, та просила суд стягнути з відповідача на утримання доньки [PERSON], аліменти в розмірі 500 грн щомісячно починаючи з дня пред'явлення позову та до настання повноліття дитини. В обґрунтування позовних вимог позивач зазначила, що у них з відповідачем народила донька [PERSON] - [INFO]. Відповідач проживає окремо від сім'ї, ухиляється від утримання доньки. Дитина повністю перебуває на утриманні позивача, яка на даний час не працює, а доглядає за донькою. Як вказує позивач, на час звернення до суду їй не відомо чи працює відповідач. У зв'язку з вищевикладеним позивач вважає за доцільне присудження відповідачу аліментів на дитину у твердій грошовій сумі в розмірі 500 грн щомісячно до досягнення донькою повноліття. Позивач в судове засідання не з'явилася надавши до суду заяву згідно якої, просила справу розглядати без її участі, у разі неявки відповідача не заперечувала проти винесення заочного рішення. Відповідач в судове засідання не з'явився, про день, час та місце розгляду справи був повідомлявся належним чином, про що свідчить зворотнє поштове повідомлення, яке міститься в матеріалах справи, про причини неявки, що можуть бути визнані судом поважними не повідомив, що свідчить про його небажання приймати участь у розгляді справи. Суд, відповідно до ст.ст.169, 224 ЦПК України вважає за можливе розглянути справу на підставі наявних у ній матеріалів у відсутності відповідача, оскільки його неявка не перешкоджає постановленню заочного рішення, проти чого не заперечував позивач. Враховуючи наявність в справі достатніх матеріалів про права та обов'язки сторін та те, що позивач проти заочного розгляду справи не заперечує, суд, на підставі ч.1 ст.224 та відповідно до ч.1 ст.225 ЦПК України, постановив ухвалу про заочний розгляд справи. Дослідивши матеріали справи в їх сукупності, та на підставі наявних у справі доказів вважає, що позовна заява підлягає задоволенню з наступних підстав. Враховуючи наявність в справі достатніх матеріалів про права та обов'язки сторін та те, що позивач проти заочного розгляду справи не заперечує, суд, на підставі ч.1 ст.224 та відповідно до ч.1 ст.225 ЦПК України, постановив ухвалу про заочний розгляд справи. Дослідивши матеріали справи в їх сукупності, та на підставі наявних у справі доказів вважає, що позовна заява підлягає частковому задоволенню виходячи з наступних підстав. Згідно ст.ст.2-4 ЦПК України, провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час виникнення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи. Кожна особа має право в порядку, встановленому цим кодексом, звернутися до суду за захистом порушених або оспорюваних прав, свобод та інтересів. Здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законами України. Відповідно ст.ст.57-58 ЦПК України доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються на підставі пояснень сторін, третіх осіб, їхніх представників, допитаних як свідків, показань свідків, письмових доказів, речових доказів, зокрема, звуко- і відеозаписів, висновків експертів. Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Судом встановлено, що у сторін, [INFO] року народилася донька [PERSON], що підтверджується копією свідоцтва про народження, виданого Відділом реєстрації актів цивільного стану Голосіївського районного управління юстиції у м. Києві, актовий запис № 317 (а.с.5). Відповідно до вимог ст.ст.180, 182, 183, 191 СК України - батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Аліменти на утримання дитини являють собою кошти на утримання, спрямовані на створення нормальних умов існування: витрати спрямовані на забезпечення потреб та інтересів дитини, зокрема потреби у харчуванні, лікуванні, одязі, гігієні, забезпечення речами, необхідними для розвитку і виховання дитини, реалізації її здібностей. Відповідно до ч.1 ст.60 ЦПК України, кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 Цивільного-процесуального кодексу України. За рішенням суду кошти на утримання дитини та утримання дружини, з якою проживає дитина, присуджуються в частці від доходу її батька або у твердій грошовій сумі. Аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову і до повноліття дитини -днем пред'явлення позову є 06.06.2014. Приймаючи до уваги, прожитковий мінімум на 2014 рік в Україні, встановлений ЗУ «Про Державний бюджет на 2014 рік», мінімальний розмір аліментів на одну дитину, зважаючи на обставини справи, та на те, що обов'язок утримувати дитину покладений на обох батьків, суд вбачає наявними законні підстави для ухвалення рішення про задоволення позовних вимог, в частині стягнення з відповідача аліментів у твердій грошовій сумі у розмірі 500 грн щомісячно, починаючи з 06.06.2014 і до досягнення дитиною повноліття. Згідно ст.88 ЦПК України судові витрати підлягають стягненню з відповідача в дохід держави. У відповідності до вимог п.1 ч.1 ст.367 ЦПК України, суд вважає за необхідне допустити негайне виконання рішення у межах суми платежу за один місяць.

Outcome: approved