Jurisdiction: civil
Date: 2020-12-03 00:00:00

Позивач звернувся з позовом до суду, у якому просить стягнути з відповідача [PERSON] заборгованість за кредитним договором та понесені судові витрати. В обґрунтування позовних вимог позивач вказує, що відповідач на підставі заяви-анкети без номера від 05.08.2011 отримав у позивача кредит у виді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку, який в подальшому збільшився до 12 000 грн. Внаслідок того, що [PERSON] не виконує своїх договірних зобов`язань в частині повернення кредитних коштів, внаслідок чого станом на 20.09.2020 виникла заборгованість на загальну суму 20 789 грн. 43 коп., яка складається заборгованості за кредитом - 11 870 грн. 64 коп., заборгованості за відсотками за користуванням кредитом - 4 512 грн. 38 коп., а також заборгованості за пенею - 4 406 грн. 41 коп., 05.11.2020 постановлено ухвалу про відкриття провадження в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін. Відповідач [PERSON] повідомлений про розгляд справи належним чином, що підтверджується наявною у матеріалах справи поштовою розпискою про отримання відповідачем копії ухвали про відкриття провадження та копії позову з доданими до неї копіями документів, які останній отримав - 09.11.2020, однак у визначений йому строк, відзиву, заперечень на позов або інших клопотань суду не подав. Зважаючи на те, що справа розглядається за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін, відповідно до ч. 2 статті 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Розглянувши матеріали справи в порядку письмового провадження, дослідивши докази по справі, суд дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що 05.08.2011 між сторонами по справі укладено кредитний договір б/н шляхом підписання анкети - заяви про приєднання до Умов і правил надання банківських послуг в ПриватБанку (а.с.13). Також 05.08.2011 при укладанні кредитного договору відповідач підписав довідку про умови кредитування з використання кредитки «Універсальна, 30 днів пільгового періоду», з якої вбачається, що сторони у належній формі узгодили розмір процентної ставки за межами пільгового періоду, який нараховується на залишок непогашеної заборгованості виходячи із розрахунку 360 днів у році - в розмірі 3 % річних та розмір пені і штрафів. Сторони також встановили обов`язок позичальника з повернення кредиту шляхом внесення періодичних платежів щомісяця до 25 числа поточного місяця у розмірі 7% від заборгованості на кінець попереднього місяця, але не менше 50 грн. (а.с.15). За даним договором позивачем відповідачу видано картку строк дії якої - до 12/2014 року, в подальшому картка відповідачу перевипускалась 19.09.2016, термін дії якої - до 12/2019 року, потім 23.10.2018 - до 08/2022 та 01.10.2019 - до 09/2023 (а.с.12). Відповідно до довідки про зміну умов кредитування, 05.08.2011 встановлено кредитний ліміт 1 400 грн., який поступово збільшувався банком до 12 000 грн. (а.с.13). З поданого до суду розрахунку заборгованості вбачається, що відповідачем протягом строку дії картки здійснювались витрати кредитних коштів. При цьому, відповідачем [PERSON] вносились платежі в рахунок погашення заборгованості по кредиту. Дані дії зокрема вказують на те, що відповідачем витрачались кредитні кошти та періодично вносились такі на погашення заборгованості. При цьому останній платіж на погашення кредитних коштів здійснено відповідачем у листопаді 2019 року (а.с.41). Відповідно до частин першої, другої статті 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). За змістом статей 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Частиною першою статті 638 ЦК України встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. За правилами ст. 1054, ст.1055 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Згідно з ст.ст. 526, 527, 530 ЦК України зобов`язання повинні виконуватися належним чином і в установлений строк відповідно до умов договору та вимог закону. Статтями 610 та 623 ЦК України передбачено, що порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов визначених змістом зобов`язання. Боржник, який порушив зобов`язання, має відшкодувати кредиторові завдані збитки. Згідно із ч.1 ст. 1050 ЦК України, якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов`язаний сплатити грошову суму відповідно до статті 625 цього Кодексу. Частиною 1 ст. 1048 ЦК України визначено, що позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики. За змістом ст.549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредитору у разі порушення боржником зобов`язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасного виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання. З огляду на вище викладені обставини, суд приходить до висновку про доведеність факту виконання кредитодавцем - позивачем, взятих на себе зобов`язань за спірним кредитним договором, оскільки ним надані були грошові кошти відповідачу у вигляді кредитного ліміту на кредитну картку. Тобто позивач виконав зі своєї сторони умови договору, у відповідності до ч. 1 ст. 1054 Цивільного кодексу України. Щодо виконання зобов`язань за кредитним договором зі сторони відповідача, то останній не виконав їх у повному обсязі. Згідно з наданим банком розрахунком, станом на 20.09.2020 відповідач [PERSON] має заборгованість за вказаним кредитним договором в сумі 20 789 грн. 43 коп., з яких: 11 870 грн. 64 коп. - заборгованість за тілом кредиту; 4 406 грн. 41 коп.- заборгованість по процентам за користування кредитом; 4 406 грн. 41 коп. заборгованість за пенею. При цьому відповідачем не надано суду доказів, які б спростовували наданий позивачем розрахунок заборгованості. Таким чином, з відповідача [PERSON] на користь позивача підлягає стягненню заборгованість за кредитним договором відповідно до розрахунку заборгованості, що наданий позивачем. Також, суд вважає за необхідне відповідно до ст. 141 ЦПК України стягнути з відповідача по справі судові витрати понесені позивачем при подачі позовної заяви до суду. На підставі викладеного,

Outcome: approved