Jurisdiction: civil
Date: 2014-02-23 00:00:00

Позивач звернулась до суду з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості по аліментам та неустойки (пені) за прострочення сплати аліментів, в якому в подальшому неодноразово уточнила, зазначивши, що перебувала у шлюбі з відповідачем з 01.01.1995р., шлюб було розірвано у 2000р., сторони мають дочку - [PERSON], [INFO], яка після розірвання шлюбу між сторонами мешкала разом з позивачкою. На підставі рішення Артемівського міського суду від 30.05.2002р. відповідач зобов,язаний сплачувати аліменти на її користь на утримання дочки у розмірі ? частки з усіх видів заробітку (доходу), було видано виконавчий лист на направлено на виконання до ВДВС Артемівського МРУЮ в Донецькій області, однак, вказаний виконавчий лист з невідомих позивачу причин не виконувався, у зв,язку з чим виникла заборгованість по аліментам . Вважає, що відповідно до частини 1 ст. 196 СК України при виникненні заборгованості з вини особи, яка зобов'язана сплачувати аліменти за рішенням суду, одержувач аліментів має право на стягнення неустойки (пені) у розмірі одного відсотка від суми несплачених аліментів за кожен день прострочення. Таким чином, пеня нараховується на всю суму несплачених аліментів (заборгованості) за кожен день прострочення її сплати, а її нарахування не обмежується лише тим місяцем, протягом якого не проводилось стягнення. Остаточно просить стягнути з відповідача на свою користь заборгованість по аліментам в сумі 3794,91грн., неустойку (пеню) за прострочення сплати аліментів за 2012р. у розмірі 5876,74грн., за 2013р. у розмірі 148,88грн., а всього 6025,62грн. ( а.с.51). В судове засідання 17.02.2014р. позивач не з,явилась, про час розгляду справи була повідомлена належним чином відповідно до ст.76 ЦПК України, надала суду заяву , в якій просить справу розглянути у її відсутність та задовольнити уточнені вимоги, тому, суд, вважає можливим розглянути справу у відсутність позивача. В судове засідання 17.02.2014 р. відповідач не з,явився, про час розгляду справи був повідомлений належним чином відповідно до ст.76 ЦПК України, надав суду заяву, в якій зменшені позовні вимоги визнав та просив справу розглянути у йоговідсутність, тому, суд, вважає можливим розглянути справу у відсутність відповідача. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що зменшені позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Так, в судовому засіданні встановлено той факт, що сторони знаходились у зареєстрованому шлюб з 01.01.1995р, шлюб було розірвано, мають дитину [PERSON], [INFO] (а.с.3). Відповідно до виконавчого листа № 2-2071-2002, який видано на підставі рішення суду м.Артемівська Донецької області, з 23.05.2002р. стягнуто щомісячно з [PERSON] аліменти на утримання дочки [PERSON], [INFO], у розмірі ? части з його доходу до повноліття дитини на користь [PERSON] (а.с.9). Відповідно до розрахунку заборгованості ВДВС Артемівського МРУЮ в Донецькій області, за виконавчим листом № 2-2071-2002, за [PERSON] є заборгованість по аліментам станом на 11.02.2013р., яка становить 3794,91грн. за період з 01.01.2012р. по 11.02.2013р. (а.с.46), і що сторонами не оспорюється. Відповідно до ст. 180 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно із ч. 3 ст. 181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частині від доходів їх матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Відповідно до ч.4 ст.194 СК України заборгованість за аліментами стягується незалежно від досягнення дитиною повноліття. Відповідно до вимог ст. 196 СК України при виникненні заборгованості з вини особи, яка зобов'язана сплачувати аліменти за рішенням суду, одержувач аліментів має право на стягнення неустойки (пені) у розмірі одного відсотку від суми несплачених аліментів за кожен день прострочення. Статтею 20 СК України передбачено, що до вимог, які випливають із сімейних відносин, позовна давність не застосовується, крім випадків, передбачених ч.2 ст. 72, ч. 129, ч.3 ст.138, ч.3 ст. 139 цього Кодексу. Як роз'яснив Пленум Верховного Суду України в п. 22 своєї Постанови № 3 від 15 травня 2006 року «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів», передбачена ст.196 СК України відповідальність платника аліментів за прострочення їх сплати у виді неустойки (пені) настає лише за наявності вини цієї особи. На платника аліментів не можна покладати таку відповідальність, якщо заборгованість утворилася з незалежних від нього причин, зокрема, у зв'язку з несвоєчасною виплатою заробітної плати, затримкою або неправильним перерахуванням аліментів банками. В інших випадках, як вказано в п. 22 зазначеної постанови, стягується неустойка за весь час прострочення сплати аліментів. Суд може зменшити розмір неустойки з урахуванням матеріального та сімейного стану платника аліментів, а за передбачених ст. 197 СК України умов - повністю або частково звільнити його від сплати заборгованості. Статтею 74 Закону України «Про виконавче провадження» передбачено, що розмір заборгованості по аліментам визначається державним виконавцем за місцем виконання рішення, виходячи з фактичного заробітку (доходів), одержаного боржником за час, протягом якого стягнення не проводилося, або одержуваного ним на момент визначення заборгованості у твердій грошовій сумі або у відсотковому відношенні. Якщо боржник у цей період не працював, заборгованість визначається виходячи з середньої заробітної плати для даної місцевості. Виходячи з вищевказаного розрахунку державного виконавця заборгованість по аліментам за виконавчим листом № 2-2071-2002 за [PERSON] станом на 11.02.2013р.становить 3794,91грн. , яка на день розгляду справи не погашена, сторонами не оспорюється, тому, вказана сума підлягає стягненню з відповідача на користь позивача. Згідно до ст. 11 ЦПК України розглядає справи в межах заявлених вимог. За розрахунком позивача розмір неустойки (пені) по аліментам становить 6025,62 грн. за період з 01.01. 2012р. по 11.02.2013р. (а.с.51), відповідач визнає зазначений розмір пені, тому, пеня у розмірі 6025,62 грн. підлягає стягненню з відповідача на користь позивача згідно до ст.196 СК України. . Судові витрати підлягають стягненню з відповідача відповідно до ст.88 ЦПК України . На підставі ст.ст. 20,180,181,196 Сімейного Кодексу України,

Outcome: approved