Jurisdiction: civil
Date: 2016-07-05 00:00:00

Позивач звернувся з позовом про зменшення розміру аліментів, стягнених з нього рішенням Шевченківського районного суду від 08.06.2015 року на користь відповідачки на утримання сина [PERSON], [INFO], щомісячно, в розмірі 1/4 частини заробітку (доходу), але не менше ніж 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку з 06.05.2015 року до повноліття дитини та на її утримання, щомісячно, в розмірі 1/4 частини заробітку (доходу) з 06.05.2015 року по 08.10.2017 року. На обґрунтування вимог зазначає, що підставою для зменшення розміру аліментів є те, що рішенням Шевченківського районного суду м.Запоріжжя від 03.02.2016 року з нього стягнуто аліменти на користь повнолітньої доньки [PERSON] у розмірі 1/6 частини заробітку (доходу) з 02.12.2015 року до досягнення нею 23 років або припинення навчання. У судовому засіданні позивач та його представник позовні вимоги підтримали в повному обсязі та пояснили, що витрати на утриманців перевищують 50% його доходу, позивач потребує лікування, його дружина також лікується. Позивач вважає, що його матеріальний стан не дозволяє йому сплачувати аліменти у визначеному розмірі, крім того, однаковий розмір аліментів на обох дітей забезпечить справедливість. Відповідачка та її представник у судовому засіданні позов не визнали, при цьому, пояснили, що обставини, на які посилається позивач, існували на момент розгляду справи про стягнення аліментів, а витрати інших членів родини не є підставою для зменшення розміру аліментів. Третя особа згідно з заявою, вх.№ від 30.06.2016 року, просить розглянути справу за її відсутності, просить задовольнити позов. Вислухавши пояснення позивача, встановивши обставини справи і перевіривши їх доказами, суд приходить до висновку про те, що позов не підлягає задоволенню. Судом встановлено, що рішенням Шевченківського районного суду від 08.06.2015 року стягнуто з позивача на користь відповідачки аліменти на утримання сина [PERSON], [INFO], щомісячно, в розмірі 1/4 частини заробітку (доходу), але не менше ніж 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, з 06.05.2015 року до повноліття дитини, та на її утримання, щомісячно, в розмірі 1/4 частини заробітку (доходу) з 06.05.2015 року по 08.10.2017 року (а.с.13). Рішенням Шевченківського районного суду м.Запоріжжя від 03.02.2016 року з нього стягнені аліменти на користь повнолітньої доньки [PERSON] у розмірі 1/6 частини заробітку (доходу) відповідача, щомісячно, з 02.12.2015 року до досягнення донькою 23 років або припинення навчання (а.с.14). Зазначеними рішеннями вже встановлені обставини, які не підлягають повторному доказуванню (ч. 3 ст. 61 ЦПК України) у частині походження дитини, права [PERSON] на вимогу про стягнення аліментів на дитину та на своє утримання у звязку із тимчасовою непрацездатністю. При розгляді позову [PERSON] до [PERSON] про стягнення аліментів у судовому засіданні [PERSON] визнавав вимоги у частині стягнення аліментів на дитину у розмірі 1/4 частини доходу, заперечував проти вимоги про стягнення аліментів на утримання [PERSON] у звязку з її тимчасовою непрацездатністю, при цьому, посилався на те, що він утримує доньку від першого шлюбу. При розгляді справи про стягнення аліментів на утримання повнолітньої доньки розмір аліментів, якій перевищує 50% доходу, був предметом судового розгляду та був нормативно обґрунтований. Таким чином, розмір аліментів встановлений судовими рішеннями з урахуванням усіх важливих обставин, позиції [PERSON], розміру заробітку, тощо. Ч. 1 ст. 192 Сімейного Кодексу України передбачено можливість зменшення розміру аліментів за рішенням суду у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршання здоровя платника. За правовим змістом зазначеної норми права, підставою для зменшення розміру аліментів, стягнених з платника на користь одержувача, є така зміна життєвих обставин або матеріального стану, яка не існувала під час присудження аліментів та настала у подальшому, підтверджена належними доказами. Зміна обставин має бути такою, яка може бути розцінена як така, що значно впливає на можливість платника сплачувати аліменти. Проте, таких обставин або подій судом не встановлено: [PERSON] продовжує працювати, розмір його заробітної плати збільшився; хвороба консолідований перелам обох кісточок, - мала місце під час визначення розміру аліментів, крім того, позивач є застрахованою особою підприємства АТ «Мотор Січ», яке має власну багатопрофільну лікарню. Сімейний стан позивача не змінився, він перебуває у шлюбі з 2009 року з [PERSON], лікування дружини від первинного безпліддя (а.с.110) не є тою обставиною, яка впливає на зменшення розміру аліментів, з огляду на тривалість шлюбних стосунків. Становище [PERSON] не змінилося, вона перебуває у декретній відпустці, витрати на дитину віком 1 рік 9 місяців є значними та адекватними для її розвитку та виховання, її мати не вимагає додаткових коштів на лікування, тощо. Слід зауважити, що позовні вимоги фактично дублюють заперечення [PERSON] при призначенні аліментів, зокрема, він визнавав позовні вимоги доньки на навчання, діючи свідомо. Крім того, після призначення аліментів сплинув незначний час, протягом якого життєві обставини [PERSON] були усталеними. Підсумовуючи викладене, суд дійшов висновку про те, що позовні вимоги є необґрунтованими, тому ухвалює рішення про відмову в задоволенні позову. На підставі викладеного,

Outcome: dismissed