Jurisdiction: civil
Date: 2016-11-08 00:00:00

Позивач звернулась до суду з даним позовом 30.08.2016 року мотивуючи тим, що перебуває з відповідачем в зареєстрованому шлюбі з 26.06.2001 року, від шлюбу мають сина [PERSON],[INFO]. Причиною звернення до суду з даним позовом є те, що між ними фактично вже припинено подружні відносини, мають різні характери та сподобання, відсутнє взаєморозуміння, виникають сварки та суперечки, спільне господарство не ведуть, мають різні бюджети, сімя розпалась остаточно і примирення неможливо, тому просить шлюб розірвати. Позивач [PERSON] в судове засідання не зявилась, про день, час та місце проведення судового засідання повідомлена належним чином, 05.10.2016 року направила до суду заяву про розгляд справи у її відсутності, позовні вимоги підтримує в повному обсязі. Відповідач [PERSON] в судове засідання не зявився, про день, час та місце проведення судового засідання повідомлений належним чином, 26.10.2016 року подав до суду заяву про розгляд справи без його участі, позовні вимоги визнає в повному обсязі, просить шлюб розірвати. За ч. 4 ст. 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Дослідивши матеріали справи, суд прийшов до висновку, що позов обґрунтований і підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що сторони зареєстрували шлюб 26.06.2001 року у Відділі РАГС Білоцерківського міського управління юстиції Київської області, актовий запис № 616, від шлюбу мають малолітнього сина [PERSON], [INFO], протягом тривалого часу сімейно шлюбні стосунки не підтримують, не ведуть спільного господарства, сімя розпалась остаточно і подальше перебування сторін у шлюбі суперечить їх інтересам. Дані обставини визнаються сторонами, визнання відповідачем позову не суперечить закону і не порушує права, свободи та інтереси інших осіб. Згідно ч. 1 ст. 24 Сімейного кодексу України, шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушення жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Згідно ч. 3 ст. 105 Сімейного кодексу України, шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до статті 110 цього Кодексу. Згідно до ст. 110 Сімейного кодексу України, позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя. Відповідно до ст. 112 СК України, суд з'ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Відповідно до ст. 113 СК України, особа, яка змінила своє прізвище у зв'язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Відповідно до ч. 2 ст. 114 СК України, у разі розірвання шлюбу судом шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу. На підставі вище викладеного суд приходить до висновку, що позов [PERSON] до [PERSON], про розірвання шлюбу, підлягає до задоволення. Згідно ст. 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Позивач сплатила при подачі позову судовий збір в розмірі 551,20 грн. ( а.с.4), тому вказані судові витрати стягуються з відповідача на її користь.

Outcome: approved