Jurisdiction: civil
Date: 2017-05-16 00:00:00

позивач звернулась до суду з позовом до [PERSON] про стягнення пені за прострочення сплати аліментів, посилаючись на те, що вона перебувала з відповідачем у зареєстрованому шлюбі, від якого мають дитину - [PERSON], [INFO]. Зазначає, що рішенням Артемівського міськрайонного суду Донецької області від 4 лютого 2015 року вирішено стягувати з відповідача на її користь аліменти на утримання доньки в розмірі ? частки з усіх видів заробітку (доходу), але не менше 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісяця до досягнення дитиною повноліття з 26 січня 2015 року, виконавчий лист щодо якого перебуває на виконанні у Бахмутському міськрайонному відділі державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Донецькій області. Стверджує, що відповідач належним чином не виконує свої зобов'язання, внаслідок чого виникла заборгованість зі сплати аліментів у розмірі 7 081, 65 грн. станом на 1 січня 2017 року. У зв'язку з наявною заборгованістю вважає, що має право на стягнення пені за прострочення сплати аліментів, яку вирахувала шляхом добутку суми заборгованості за конкретний місяць за період з травня 2016 року по грудень 2016 року включно, 1 відсотка та кількості днів у місяці, що дорівнює 1 079, 04 грн. Відтак просить суд стягнути з відповідача на її користь 2 079,04 грн. неустойки (пені) за прострочення сплати аліментів. Позивач та представник позивача в судове засідання не з'явились. Представник позивача подав заяву про розгляд справи у його відсутності та про підтримання позовних вимог. Відповідач, належним чином повідомлений у відповідності до вимог частини 5 ст.74 Цивільного процесуального кодексу України, в судове засідання не з'явився, про причини неявки суд не повідомив і на підставі частини 2 ст.77 Цивільного процесуального кодексу України суд вважає, що він не з'явився у судове засідання без поважних причин. Ухвалою Артемівського міськрайонного суду Донецької області від 13 травня 2017 року постановлено проводити заочний розгляд справи. З урахуванням ч.2 ст.197 Цивільного процесуального кодексу України, у зв'язку з неявкою всіх осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного висновку. Судом установлено, що згідно зі свідоцтвом про народження серії [NUMBER] (а.с.4), виданим 14 липня 2011 року відділом державної реєстрації актів цивільного стану по м.Артемівську Артемівського міськрайонного управління юстиції у Донецькій області, [PERSON] та [PERSON] є батьками [PERSON], [INFO]. Рішенням Артемівського міськрайонного суду Донецької області від 4 лютого 2015 року вирішено стягувати з 26 січня 2015 року з [PERSON] на користь [PERSON] аліменти на утримання доньки [PERSON], [INFO], в розмірі ? частки з усіх видів заробітку (доходу), але не менше 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісяця до досягнення дитиною повноліття. Рішення набрало законної сили 24 лютого 2015 року та на його виконання видано виконавчий лист. Згідно з розрахунком заборгованості б/н, здійсненим державним виконавцем Бахмутського міськрайонного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Донецькій області Лю-тен-фу Р.О., заборгованість [PERSON] по аліментах станом на 1 січня 2017 року складає 7 082, 65 грн. Статтею 180 Сімейного кодексу України передбачено, що батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно з ч. 1 ст. 196 Сімейного кодексу України при виникненні заборгованості з вини особи, яка зобов'язана сплачувати аліменти за рішенням суду, одержувач аліментів має право на стягнення неустойки (пені) у розмірі одного відсотка від суми несплачених аліментів за кожен день прострочення. Судом встановлено, що заборгованість по аліментах на утримання доньки виникла з вини відповідача, який сплачував аліменти в неповному розмірі. Відповідачу було та є відомо про наявність рішення Артемівського міськрайонного суду Донецької області від 4 лютого 2015 року про стягнення з нього аліментів на утримання дитини та про відкриття відповідного виконавчого провадження. Він періодично сплачував аліменти. Визначаючи розмір пені за прострочення сплати аліментів, суд враховує вимоги чинного законодавства України та правову позицію Верховного Суду України, викладену в постанові від 16 березня 2016 року в справі №6-300цс16. Правило про стягнення неустойки (пені) в розмірі одного відсотка від суми несплачених аліментів за кожен день прострочення полягає в тому, що при обчисленні загальної суми пені за прострочення сплати аліментів ураховується сума несплачених аліментів та кількість днів прострочення. Оскільки аліменти нараховуються щомісячно, то строк виконання цього обов'язку буде різним, а тому кількість днів прострочення сплати аліментів за кожен місяць також буде різною. Отже, пеня за прострочення зі сплати аліментів нараховується за кожним періодичним платежем окремо з дня порушення платником аліментів свого обов'язку щодо їх сплати до дня ухвалення судом рішення, після чого розмір нарахованої пені за кожним щомісячним платежем підсумовується та визначається загальна сума пені за порушення аліментних зобов'язань. Виходячи з того, що аліменти призначаються та виплачуються (стягуються) щомісячно, то за змістом статті 196 Сімейного кодексу України пеня нараховується на всю суму заборгованості, а її нарахування обмежується лише сумою несплачених аліментів за той місяць, в якому не проводилось стягнення аліментів. При цьому сума заборгованості за аліментами за попередні місяці не додається до заборгованості за наступні місяці, а кількість днів прострочення обчислюється виходячи з того місяця, в якому аліменти не сплачувались. Тобто неустойка (пеня) за один місяць рахується наступним чином: заборгованість за аліментами за місяць помножена на 1 % пені і на кількість днів місяця, в якому виникла заборгованість, а загальна сума неустойки (пені) визначається шляхом додавання нарахованої пені за кожен із прострочених платежів (за кожен місяць). Звертаючись до суду, позивач просить стягнути пеню за прострочення сплати аліментів протягом травня - грудня 2016 року включно. За викладених обставин суд здійснює наступний розрахунок пені за прострочення сплати аліментів: за травень 2016 року у відповідача виникла заборгованість зі сплати аліментів в розмірі 802,40 грн., а тому сума неустойки (пені) за цей місяць розраховується наступним чином - 802,40 грн. х 1% х 31 день та становить 248,74 грн.; за червень 2016 року - 802,40 грн. х 1% х 30 днів та становить 240,72 грн.; за липень 2016 року - 840,80 грн. х 1% х 31 день та становить 260,65 грн.; за серпень 2016 року - 840,80 грн. х 1% х 31 день та становить 260,65 грн.; за вересень 2016 року - 840,80 грн. х 1% х 30 днів та становить 252,24 грн.; за жовтень 2016 року - 887,00 грн. х 1% х 31 день та становить 274,97 грн.; за листопад 2016 року - 887,00 грн. х 1% х 30 днів та становить 266,10 грн.; за грудень 2016 року - 887,00 грн. х 1% х 31 день та становить 274,97 грн. Отже загальна сума пені за прострочення сплати аліментів за період з травня 2016 року по грудень 2016 року включно є сумою 248,74 грн., 240,72 грн., 260,65 грн., 260,65 грн., 252,24 грн., 274,97 грн., 266,10 грн., 274,97 грн. та в загальному складає 2 079,04 грн. Таким чином, оцінюючи докази у їх сукупності, суд приходить до висновку, що позов слід задовольнити, стягнувши з відповідача неустойку (пеню) за прострочення сплати аліментів в розмірі 2 079,04 грн. на користь позивача та судового збору на користь держави.

Outcome: approved