Jurisdiction: civil
Date: 2014-08-25 00:00:00

Позивач звернулась до суду з названим позовом, мотивуючи тим, що з відповідачем вона перебувала у шлюбі від якого була народжена донька [PERSON][INFO] року народження. Нині вона перебуває в іншому шлюбі. Вона має намір періодично виїжджати за межі України з донькою на час її канікул, але батько дитини не надає їй дозволу на оформлення документів для виїзду дитини добровільно, тому вона змушена звернутись до суду з даним позовом. У судовому засіданні позивач позовні вимоги уточнила, просить суд надати дозвіл на тимчасовий виїзд за кордон за межі України неповнолітній дочці [PERSON], [INFO] без згоди батька [PERSON] на весь час до досягнення нею шістнадцятирічного віку, а також дозволити оформлення проїзного документу дитини для виїзду за кордон без згоди батька. Уточнені позовні вимоги позивач підтримала, пославшись на обставини та підстави, викладені у позовній заяві, просить суд уточнений позов задовольнити. Відповідач у судовому засіданні заперечував проти позову, просив суд відкласти розгляд справи для підготовки до розгляду, а в подальшому будучи належним чином повідомленим про день і час розгляду справи в судове засідання не з'явився. Представник третьої особи служби у справах дітей Білоцерківської міської ради уточнений позов підтримала повністю, просить суд позов задовольнити в інтересах дитини. Заслухавши пояснення позивача, представника третьої особи, оглянувши та дослідивши матеріали справи, оцінивши наявні у справі докази у їх сукупності, суд приходить до висновку, що уточнений позов підлягає до задоволення виходячи з наступного. У судовому засіданні встановлено, що сторони по справі перебували у шлюбі, який розірвали 25.05.2011 року, що підтверджується рішенням суду ( а.с.11). Від шлюбу у позивача з відповідачем є дочка - [PERSON],[INFO], що стверджується свідоцтвом про народження ( а.с.8). Судом також встановлено, що дитина проживає разом із матір'ю, позивачем у справі [PERSON], яка займається її утриманням, вихованням, розвитком. Мати дитини має намір їздити з дитиною за кордон, виготовила закордонний паспорт із вклеєним фото дитини, але батько дитини уникає зустрічі з матір'ю дитини, ухиляється від надання дозволу на виїзд в добровільному порядку, що унеможливлює позивачу належно оформити документи на тимчасовий виїзд дитини на межі України. Відповідно до частин 1, 2 статті 27 Європейської Конвенції про права дитини від 20.11.1989р., ратифікованої 27.02.1991р., держави-учасниці визнають право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. У відповідності до ст. 150 СК України, батьки зобов'язані піклуватися про здоров'я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток. Згідно з ч. 1 ст. 155 Сімейного кодексу України, здійснення батьками своїх прав та виконання обов'язків мають ґрунтуватися на повазі до прав дитини та її людської гідності. Відповідно до ч. 2 ст. 155 Сімейного кодексу України, батьківські права не можуть здійснюватися всупереч інтересам дитини. У відповідності до абз.2 ч.2 ст. 4 Закону України «Про порядок виїзду з України і в'їзд в Україну громадян України»від 21.01.1994 року, за відсутності згоди одного з батьків, виїзд неповнолітнього громадянина України за кордон може бути дозволено на підставі рішення суду. Аналізуючи вищенаведені обставини, приймаючи до уваги необхідність забезпечення інтересів неповнолітньої дитини та те, що батько дитини своїми діями перешкоджає матері дитини забезпечити належний рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини, суд приходить до висновку, що уточнені позовні вимоги слід задовольнити, надати дозвіл дитині на тимчасовий виїзд за кордон до досягнення дитиною 16 років без згоди батька і відповідно оформити проїзні документи для виїзду.

Outcome: approved