Jurisdiction: civil
Date: 2014-10-27 00:00:00

Позивач звернувся із зазначеною заявою і просив суд винести рішення, яким визнати за ним право власності на житловий будинок [ADDRESS] Житомирського району Житомирської області по вул. Висока. В судове засіданні сторони не з'явилися. Разом з тим, як від позивача так і від відповідача надійшли заяви про слухання справи у їх відсутність. Позивач заявлений позов підтримав та просив його задовольнити. Відповідач позов визнав. Відтак, судом вирішено проводити слухання справи за відсутності сторін. Дослідив матеріали справи, судом були встановлені наступні факти і відповідно ним правовідносини. [INFO] року помер дід позивача, [PERSON] (а.с.9-11), який проживав за адресою: [ADDRESS]. Відповідно до погосподарської книги (а.с.19-20), [PERSON] володів спірним житловим будинком, право власності на який зареєстровано не було (а.с.17). На вказаний житловий будинок на ім'я померлого [PERSON] було виготовлено технічний паспорт (а.с.23-25). За життя померлим складено заповіт (а.с.12), за яким все належне йому майно він заповів позивачу. На день смерті [PERSON] та протягом шести місяців з дня його смерті з ним була зареєстрована та проживала його дружина та баба позивача, [PERSON] (а.с.14). Відповідно до листа нотаріуса від 2 липня 2014 року (а.с.15) вбачається, що з заявами про прийняття/відмову від прийняття спадщини після смерті [PERSON] звернулись [PERSON], тобто позивач у даній справі, та [PERSON], дружина померлого спадкодавця, яка в свою чергу відмовилась від прийняття спадщини. Постановою нотаріуса від 2 липня 2014 року (а.с.16) позивачу відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом, в зв'язку з відсутністю правовстановлюючого документа на житловий будинок. За таких обставин, позивач вказує, що вимушений звернутися до суду за захистом своїх прав, оскільки іншим чином визнати право власності на належне йому спадкове майно не має змоги. Зазначені правовідносини врегульовані та відповідають наступними нормам спадкового права. Кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу (ч. 1 ст. 16 ЦК України). Спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців)( ст. 1216 ЦК України). Спадкування здійснюється за заповітом або за законом (ст. 1217 ЦК України). Спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою. Часом відкриття спадщини є день смерті особи або день, з якого вона оголошується померлою (ч. 1, ч. 2 ст. 1220 ЦК України). Спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. (ч. 1, ч. 5 ст. 1268 ЦК України). Право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні (ч. 1 ст. 321 ЦК України). Системний аналіз вищезазначених норм та обставин справи у своїй сукупності дає підстави суду дійти до висновку, що спадкодавець за життя був фактичним власником спірного житлового будинку, однак належним чином документи на право власності ним оформленні не були, що позбавляє в даний час спадкоємця прийняти спадщину. Також, судом встановлено, що спадкоємець має законне право на отримання у власність даного житлового будинку і не може бути позбавлений цього права, оскільки набуття права власності, позивача, як спадкоємця за заповітом, чітко передбачено ЦК України. Отже, враховуючи вищевикладене та правову позицію апеляційного суду Житомирської області з наведених правовідносин, позовна заява підлягає до задоволення, як така, що доведена позивачем. Водночас, розглядаючи питання щодо судових витрат по справі, суд, відповідно до положень ч. 1 ст. 88 ЦПК України, вирішує його шляхом стягнення таких витрат з відповідача в розмірі 519,84 гривень. На підставі вищевикладеного,

Outcome: approved