Jurisdiction: civil
Date: 2015-10-22 00:00:00

Позивач, звернувшись з даним позовом до [PERSON] та Мисайлівської сільської ради Богуславського району, просить суд визнати за ним право спільної часткової власності на спадкове майно у вигляді 1/2 частини земельної ділянки площею 0,0994 га з цільовим призначенням для ведення особистого селянського господарства, яка розташована в с. Чайки Богуславського району Київської області та за відповідачем [PERSON] також на половину зазначеної земельної ділянки, посилаючись на те, що 21 грудня 2013 року померла [PERSON], після смерті якої відкрилася спадщина, яку він фактично прийняв за заповітом у своє володіння і користується нею, а коли він звернувся до нотаріальної контори із заявою оформити спадщину, то йому було відмовлено, оскільки у державному акті на земельну ділянку присутні виправлення у розмірі земельної ділянки, що і явилось підставою для звернення до суду. Представник позивача [PERSON] в попереднє судове засідання не зявився, але письмово повідомив суд про розгляд справи без його участі, без застосування технічних засобів, позовні вимоги [PERSON] підтримав та просив їх задовольнити. Відповідач [PERSON] в попереднє судове засідання не зявилась, але письмово повідомила суд про розгляд справи без її участі, позов визнала та не заперечувала проти його задоволення. Представник відповідача Мисайлівської сільської ради Богуславського району в попереднє судове засідання не зявився, але письмово повідомив суд про визнання заявленого позову та про розгляд справи без його участі. Виходячи з наведеного, суд вважає, що рішення у справі можливо постановити при проведенні попереднього судового засідання. Відповідно до ч.4 ст.130 ЦПК України при визнанні позову ухвалюється судове рішення в порядку, встановленому ст.174 цього ж Кодексу. Згідно з ч.4 ст.174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Із доданих до позовної заяви доказів видно, що [PERSON] являється спадкоємцем на спадщину за заповітом після смерті [PERSON], яка померла 21 грудня 2013 року у віці 77 років в с. Ісайки Богуславського району Київської області, що підтверджується копією свідоцтва про смерть серії І-ОК №295050. Із копії заповіту від 11 березня 2008 року видно, що [PERSON] заповіла все своє майно в рівних частках [PERSON] та [PERSON]. Із копії державного акту на право власності на земельну ділянку серії КВ №108543 від 19 червня 2005 року вбачається, що [PERSON] являється власником земельної ділянки площею 0,9087 га, розташованої в с. Чайки Богуславського району, цільове призначення: для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд. Із витягу з технічної документації про нормативно-грошову оцінку земельної ділянки від 22 липня 2015 року видно, що оціночна вартість земельної ділянки площею 0,0994 га, розташованої в с. Чайки Богуславського району Київської області, становить 841 грн. Із копії постанови про відмову у вчиненні нотаріальної дії державного нотаріуса Богуславської районної державної нотаріальної контори від 19 вересня 2015 року вбачається, що [PERSON] та [PERSON] свідоцтво про право на спадщину за заповітом після смерті спадкодавця [PERSON], виданим бути не може, оскільки у державному акту на земельну ділянку присутні виправлення у її розмірі. Із ч.1 ст.1235 ЦК України видно, що заповідач може призначити своїми спадкоємцями одну або кілька фізичних осіб, незалежно від наявності у нього з цими особами сімейних, родинних відносин, а також інших учасників цивільних відносин. Таким чином, визнання відповідачем предявленого позову не суперечить закону, не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, а тому є підстави для задоволення заявленого позову. На підставі ст.1235 ЦК України,

Outcome: approved