Jurisdiction: civil
Date: 2015-07-02 00:00:00

Позивач звернулась до суду з позовом до відповідача для захисту своїх прав, мотивуючи свої вимоги тим, що 16 січня 1997 року [PERSON] уповноважив свою дочку - [PERSON] продати належний йому житловий будинок з надвірними будівлями, який знаходиться в селі Чорниводи Городоцького району Хмельницької області. 1 березня 1997 року [PERSON] продала позивачу вищевказаний будинок, за що отримала від [PERSON] 1900 грн. та написала розписку. З 2 березня 1997 року по теперішній час позивач разом зі своєю сімєю зареєстрована та проживає у вказаному будинку за адресою: вул.Терешкової,13 с. Чорниводи Городоцького району Хмельницької області. 5 грудня 1998 року [PERSON] помер. Будь-які спадкоємці не отримали право на спадщину на вказаний будинок, а тому зазначений обєкт нерухомості на даний час не має власника. На сьогоднішній день позивач продовжує проживати в цьому будинку, тобто добросовісно та відкрито володіти цим майном більше десяти років. Постійно сплачує комунальні послуги за цією адресою. Окрім того, відповідно довідки виконкому Чорниводської сільської ради, позивач зареєстрована та проживає за адресою: [INFO] з 02.03.1997 року по теперішній час. На підставі наведеного просить задовольнити позов. Відповідач визнав позов повністю, про що зазначив у своїй заяві. Ознайомившись з матеріалами справи, оцінивши докази в їх сукупності суд вважає, що даний позов підлягає задоволенню з таких підстав. Судом встановлено, що 16 січня 1997 року [PERSON] уповноважив свою дочку - [PERSON] продати належний йому житловий будинок з надвірними будівлями, який знаходиться в селі Чорниводи Городоцького району Хмельницької області, що підтверджується довіреністю від 16.01.1997 року, посвідченою завідуючим Деражнянською державною нотаріальною конторою та зареєстрованою у реєстрі за №71. 1 березня 1997 року [PERSON] продала позивачу вищевказаний будинок, за що отримала від свекрухи позивача, [PERSON] 1900 грн. та написала розписку. З 2 березня 1997 року по теперішній час позивач разом зі своєю сімєю зареєстрована та проживає у вказаному будинку за адресою: вул.Терешкової,13 с. Чорниводи Городоцького району Хмельницької області. 5 грудня 1998 року [PERSON] помер, що підтверджується свідоцтвом про смерть виданому повторно, серії 1-БВ №257066 від 15.05.2015 року. Будь-які спадкоємці не отримали право на спадщину на вказаний будинок, а тому зазначений обєкт нерухомості на даний час не має власника. На сьогоднішній день позивач продовжує проживати в цьому будинку, тобто добросовісно та відкрито володіти цим майном більше десяти років. Постійно сплачує комунальні послуги за цією адресою. Окрім того, відповідно до довідки виконкому Чорниводської сільської ради №472 від 08.06.2015 року, позивач зареєстрована та проживає за адресою: [INFO] з 02.03.1997 року по теперішній час. Також позивач має на руках оригінали документів на вищевказаний житловий будинок, що додатково підтверджує той факт, що вона володіє вказаною нерухомістю добросовісно. Вищевказаний житловий будинок належав колишньому померлому власнику [PERSON] на підставі свідоцтва про право особистої власності на домоволодіння від 27.01.1997 року виданому на підставі рішення виконкому Чорниводської сільської Ради народних депутатів № 96 від 22.01.1997 року. Відповідно до технічного паспорту вартість вищевказаного житлового будинку з надвірними будівлями становить 7823 гривні. Відповідно до ч.І ст. 344 ЦК України особа, яка добросовісно заволоділа чужим майном і продовжує відкрито, безперервно володіти нерухомим майном протягом десяти років або рухомим майном ~ протягом пяти років, набуває право власності на це майно (набуваньна давність), якщо інше не встановлено ЦК України. В пункті 11 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України №5 від 07.02.2014 року «Про судову практику в справах про захист права власності та інших речових прав» зазначено: „Виходячи зі змісту статей 335 і 344 ЦК, взяття безхазяйної нерухомої речі на облік органом, що здійснює державну реєстрацію прав на нерухоме майно, за заявою органу місцевого самоврядування, на території якого вона розміщена, і наступна відмова суду в переданні цієї нерухомої речі у комунальну власність не є необхідною умовою для набуття права власності на цей обєкт третіми особами за набувальною давністю. Ураховуючи положення пункту 8 Прикінцевих та перехідних положень ЦК про те, що правила статті 344 ЦК про набувальну давність поширюються також на випадки, коли володіння майном почалося за три роки до набрання чинності цим Кодексом, та беручи до уваги, що ЦК набрав чинності з 01 січня 2004 року, положення статті 344 ЦК поширюються на правовідносини, що виникли з 01 січня 2001 року. Отже, визнання судом права власності на нерухоме майно за набувальною давністю може мати місце не раніше 01 січня 2011 року. Факт того, що позивач з 2 березня 1997 року і до цього часу відкрито та добросовісно володіє нерухомим майном: підтвердили свідки: [PERSON], [PERSON]. Тому суд прийшов до висновку про можливість визнання за [PERSON] право власності за набувальною давністю на житловий -будинок, який знаходиться по вул. Терешкової, 13 с. Чорниводи Городоцького району Хмельницької області.

Outcome: approved