Jurisdiction: civil
Date: 2016-10-18 00:00:00

Позивач звернулась до суду з позовом до [PERSON], в якому просить стягнути з останнього аліменти на утримання неповнолітньої дитини: [PERSON], [INFO] в розмірі 1/4 частин від всіх видів заробітку (доходу) відповідача, але не менше ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно з дня предявлення позову і до досягнення дитиною повноліття, мотивуючи свої вимоги тим, що [PERSON] знаходиться на її утриманні, відповідач являється батьком дитини, проте матеріальної допомоги на її утримання не надає. В судове засідання позивач [PERSON] не зявилася, надавши до суду заяву в якій просить розглянути справу без її участі, позовні вимоги підтримує та просить суд їх задовольнити. Відповідач [PERSON] в судове засідання не зявився, надавши до суду заяву в якій просить розглянути справу без його участі, позовні вимоги визнає. Дослідивши наявні матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що позивачка [PERSON] та відповідач [PERSON]: - перебувають у шлюбі, зареєстрованому 29.08.2006 р. виконавчим комітетом Любецької селищної ради Ріпкинського району Чернігівської області (актовий запис № 07), що підтверджується Свідоцтвом про шлюб Серії І-ЕЛ № 012757; - від шлюбу мають неповнолітню дитину: [PERSON], [INFO], що підтверджується Свідоцтвом про народження Серії І-ЕЛ № 026529; - [PERSON] проживає з матірю [PERSON] та знаходиться на її утриманні, що вбачається з довідки Любецької селищної ради від 10.10.2016 року № 1315. Згідно частини другої статті 51 Конституції України та статті 180 СК України батьки зобов'язані утримувати дітей до їх повноліття, а згідно ч. 1 статті 27 Конвенції про права дитини , прийнятої 44-ю сесією Генеральної Асамблеї ООН 20 листопада 1989 р. (набрала чинності для України 27 вересня 1991 р.), та ст.. 8 Закону України «Про охорону дитинства» кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку. Вказане свідчить про обовязок [PERSON] сплачувати аліменти на утримання своєї дитини. Згідно зі статтею 182 Сімейного кодексу України при призначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоровя та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. Згідно ч. 2 ст. 183 СК України якщо стягуються аліменти на двох і більше дітей, суд визначає єдину частку від заробітку (доходу) матері, батька на їх утримання, яка буде стягуватися до досягнення найстаршою дитиною повноліття. Зважаючи на відсутність доказів про матеріальне становище позивачки [PERSON] та відповідача [PERSON], приймаючи до уваги вік дитини, її потреби, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню, а з відповідача підлягають стягненню аліменти на користь позивачки на утримання малолітньої дитини: [PERSON], [INFO] в розмірі 1/4 частин від всіх видів заробітку (доходу) відповідача, але не менше ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно, з дня предявлення позову і до досягнення дитиною повноліття. Згідно ст. 88 ЦПК України з відповідача слід стягнути в дохід держави 551 грн. 20 коп. судового збору, у звязку зі звільненням позивачки від такої оплати при зверненні до суду. Відповідно до ст. 367 ЦПК України слід допустити негайне виконання рішення суду в частині стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць.

Outcome: approved