Jurisdiction: civil
Date: 2015-12-21 00:00:00

Позивач звернулась до суду з позовною заявою, в якій просить розірвати шлюб, укладений 25 жовтня 2003 року між нею та відповідачем, від якого мають двох малолітніх дітей: сина [PERSON], [INFO] та доньку [PERSON], 11 березня 2014 року, які проживають та перебувають на утриманні позивача. Сторони проживають окремо, не підтримують шлюбних відносин та не ведуть спільного господарства. Спільне життя з відповідачем не склалося через відсутність взаєморозуміння, розходження поглядів на сімейне життя, постійне зловживання відповідачем спиртини напоями. Між сторонами постійно виникали сварки, які негативно впливали на дитину. Шлюб існує лише формально. Позивач вважає подальше збереження сімї неможливим та недоцільним. Тому позивач просить розірвати шлюб та залишити дітей проживати разом із нею. Сторони в судове засідання 22.12.2015 року не зявились. Позивач подала до суду заяву, в якиій просила розглядати справу у її відсутності, позов підтримала в повному обсязі, не заперечувала щодо розгляду справи в заочному провадженні. Відповідач в судове засідання не зявилась про день та час розгляду справи повідомлена належним чином. Відповідно до ст. 224 ЦПК України суд вважає за можливе розглянути справу за відсутності відповідача. Дослідивши матеріали справи, суд встановив. Судом встановлено, сторони перебувають у шлюбі з 25 жовтня 2003 року, який зареєстрований Міським відділом реєстрації актів цивільного стану Житомирського обласного управління юстиції, актовий запис № 2044, серія І-ЕЛ № 068723. Сторони повністю припинили шлюбні відносини через те, що мають протилежні характери та різні погляди на сімейне життя, обов'язки і побут. Подальше збереження шлюбу не відповідає їхнім інтересам. Від шлюбу мають двох малолітніх дітей: сина [PERSON], [INFO] та доньку [PERSON], 11 березня 2014 року, що підтверджується копіями свідоцтв про народження. Згідно до норм ст. 51 Конституції України та ст. 24 Сімейного Кодексу України шлюб ґрунтується на вільній згоді дружини і чоловіка, примус до шлюбу не допускається. За змістом ст. 55 СК України\~ дружина та чоловік зобов'язані спільно піклуватись про побудову сімейних відносин між собою та іншими членами сім'ї на почуттях взаємної любові, поваги, дружби, взаємодопомоги. Чоловік зобов'язаний утверджувати в сім'ї повагу до матері. Дружина зобов'язана утверджувати в сім'ї повагу до батька. Дружина та чоловік відповідальні один перед одним, перед іншими членами сім'ї за свою поведінку в ній. У відповідності із ч. 3 ст. 56 СК України\~ кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до збереження шлюбних відносин є порушенням права чоловіка, дружини на свободу та особисту недоторканість. Згідно ч. 3 ст.105 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до\~ ст. 110 цього Кодексу. Суд визнає позов таким, що підлягає до задоволення, оскільки сторони не підтримують шлюбних стосунків та не ведуть спільного господарства, втратили почуття взаємоповаги, довіри та любові, тому спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам кожного з них. З відповідача на користь позивача підлягає стягненню судовий збір в сумі 487 грн. 20 коп. відповідно до положень ст. 88 ЦПК України.

Outcome: approved