Jurisdiction: civil
Date: 2014-05-07 00:00:00

Позивач звернулась до суду з позовом до [PERSON] про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням. В обґрунтування позовних вимог, позивач вказала, що на підставі договору купівлі-продажу від 30.01.1979 року, посвідченого державним нотаріусом П,ятої Криворізької державної нотаріальної контори [PERSON], за реєстром № 310, позивачу на праві власності належить домоволодіння за адресою: [ADDRESS]. За вказаною адресою зареєстрований син позивача - відповідач [PERSON] З 2006 року відповідач за місцем реєстрації не проживає. В той час як відповідач залишається зареєстрованим у вказаному домоволодінні, на нього нараховуються комунальні платежі, які він не сплачує. У зв'язку з тим, що відповідач з 2006 року не проживає, за місцем реєстрації, житлом не користується, позивач просить суд визнати його таким, що втратив право користування житловим приміщенням за адресою [ADDRESS]. У судове засідання позивач не з'явилась, надала суду заяву, відповідно до якої позовні вимоги підтримує в повному обсязі, просила розглянути справу за її відсутності (а.с.19). Відповідач у судове засідання не з'явився, суду надав заяву, відповідно до якої позовні вимоги визнав повністю, просив розглянути справу за його відсутності (а.с.20). Представник третьої особи Інгулецького районного сектору у м.Кривому Розі ГУ ДМС України в Дніпропетровській області в судове засідання не з,явились, про час та місце розгляду справи повідомлені своєчасно, причини неявки не повідомили. Відповідно до ст.197 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши матеріали справи, суд вважає встановленими наступні обставини. В судовому засіданні встановлено, на підставі договору купівлі-продажу від 30.01.1979 року, посвідченого державним нотаріусом П,ятої Криворізької державної нотаріальної контори [PERSON], за реєстром № 310, позивачу на праві власності належить домоволодіння за адресою: [ADDRESS]. (а.с.5). Відповідач [PERSON] є сином позивача [PERSON] (а.с.7). За адресою: [ADDRESS] зареєстровані позивач [PERSON] та відповідач [PERSON] (а.с.4,8-9,21). Відповідно до копії акту від 22.04.2014 року, відповідач за місцем реєстрації за адресою: [ADDRESS] не проживає з 2006 року, місце знаходження його невідомо (а.с.10). Так як відповідач залишається зареєстрованим у вищевказаному домоволодінні, на нього нараховуються комунальні платежі, у погашенні яких він участі не приймає (а.с.2). Відповідно до ч.2 ст. 405 ЦК України член сім'ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім'ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом. Згідно ч.1 ст.71 Житлового кодексу Української РСР, при тимчасовій відсутності наймача або членів його сім'ї за ними зберігається жиле приміщення протягом шести місяців. Згідно ст.72 Житлового кодексу Української РСР, визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням внаслідок відсутності цієї особи понад встановлені строки, провадиться в судовому порядку. Таким чином, судом встановлено, що відповідач відсутній без поважних причин понад сім років за місцем реєстрації за адресою [ADDRESS], житлом не користується, витрати за комунальні послуги не сплачує, те, що відповідач позовні вимоги визнав повністю, знаходження відповідача на реєстраційному обліку порушує законні права позивача, тому, суд вважає, що позовні вимоги обґрунтовані та підлягають задоволенню. Відповідно до ч.1 ст. 88 ЦПК України на користь позивача з відповідача підлягають стягненню, понесені ним витрати по сплаті судового збору. Таким чином, з відповідача підлягають стягненню витрати на користь позивача по сплаті ним судового збору в сумі 243,60 гривень. На підставі викладеного,

Outcome: approved