Jurisdiction: civil
Date: 2020-04-29 00:00:00

Позивач звернулась до суду з позовною заявою про зміну розміру аліментів, які сплачує відповідач - [PERSON] на утримання неповнолітньої дитини - [PERSON] , [INFO] . При цьому зазначила, що за рішенням суду відповідач сплачує аліменти в розмірі ј частини доходів щомісячно, але не менше 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Вказуючи на те, що після винесення рішення визначена сума не може задовольнити збільшені повсякденні потреби сина, просить змінити спосіб стягнення аліментів та їх розмір, стягувати з відповідача 2000,00 грн. щомісячно. В судове засідання позивач не з`вилась. Надала заяву про розгляд справи у її відсутності. Відповідач в судове засідання не з`явився, про час розгляду справи повідомлявся належним чином. Враховуючи те, що у справі є достатньо матеріалів про права та взаємовідносини сторін, зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи у відсутності позивача та відповідача, що відповідає положенню ст. ст. 211, 280 ЦПК України. Дослідивши матеріали справи, суд встановив. Рішенням Богунського районного суду м. Житомира від 28.09.2015 року з [PERSON] стягуються аліменти на користь [PERSON] на утримання неповнолітнього [PERSON] , [INFO] , в розмірі ј частини доходів щомісячно, але не менше 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 16.07.2015 року і до [INFO] . У ч.1 ст.192 СК встановлено, що розмір аліментів, визначений за рішенням суду або за домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим кодексом. Згідно з п.23 постанови Пленуму ВСУ «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справи щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» від 15.05.2006 №3 «розмір аліментів, визначений судовим рішенням або за домовленістю між батьками, суд може змінити за позовом платника або одержувача аліментів у зв`язку зі зміною матеріального чи сімейного стану, погіршення чи поліпшення здоров`я когось із них. З огляду на відсутність імперативної заборони змінювати розмір аліментів шляхом зміни способу їх присудження, за положеннями ст.192 СК зміна розміру аліментів може мати під собою й зміну способу їх присудження (зміна розміру аліментів, стягнутих за рішенням суду в частці від заробітку (доходу) матері, батька дитини на розмір аліментів у певній твердій грошовій сумі та навпаки)». Враховуючи вищенаведене, суд вважає необхідним зазначити, що позивач наділений правом на зміну способу стягнення аліментів як окремо від питання збільшення їх розміру, коли спосіб стягнення за підсумковим значенням не призводить до математичного збільшення стягуваних сум, так і за сукупними вимогами, тобто одночасно із зміною розміру аліментів. У виниклому спорі з`ясуванню підлягають обставини щодо фактичної сплати боржником аліментів на підставі ухваленого судового рішення (розмір, періодичність такої сплати), та, як пов`язане з наведеним, обгрунтованість очікувань стягувача аліментів на їх збільшення після зміни способу стягнення аліментів. Позивачем не надано будь-яких відомостей про сплату відповідачем аліментів, зокрема їх розмір, відсутні відомості щодо працевлаштованості такої особи. Суд звертає увагу, що відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 195 СК України заборгованість за аліментами, присудженими у частці від заробітку (доходу), визначається виходячи з фактичного заробітку (доходу), який платник аліментів одержував за час, протягом якого не провадилося їх стягнення, незалежно від того, одержано такий заробіток (дохід) в Україні чи за кордоном. Заборгованість за аліментами платника аліментів, який не працював на час виникнення заборгованості або є фізичною особою - підприємцем і перебуває на спрощеній системі оподаткування, або є громадянином України, який одержує заробіток (дохід) у державі, з якою Україна не має договору про правову допомогу, визначається виходячи із середньої заробітної плати працівника для даної місцевості. Згідно відомостей Державної служби статистики України середня заробітна плата штатних працівників у Житомирській області за період березень 2020 року становить 8835 грн. Відповідно до ч.1 ст. 3 Конвенції про права дитини від 20.11.1989 року в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Оскільки позивачем не надано доказів на підтвердження збереження отримуваних розміру аліментів на попередньому або збільшеному розмірі за наслідком ухвалення рішення за її позовом, суд, виходячи з інтересів дитини, які полягають в гарантуванні необхідного та достатнього рівня матеріального забезпечення, відмовляє у задоволенні позову.

Outcome: dismissed