Jurisdiction: civil
Date: 2019-09-10 00:00:00

Позивач звернулась до суду з позовом до відповідача про визнання права власності на нерухоме майно. В обґрунтування своїх позовних вимог позивач посилається на те, що між нею та ПАТ «Запоріжсталь» 11.02.2019 року укладено у простій письмовій формі договір купівлі-продажу нерухомого майна, що знаходиться на земельній ділянці загальною площею 0,7538 га за адресою: [ADDRESS] , а саме: будівля, будівля сірководолікарні, літ. А-2, інв. №0101351, загальною площею 1119 кв.м., паркан № 1, інв.№10201692, замощення І, інв.№ 10201445. Відповідно до п. 8.8 укладеного договору, сторони погодилися провести нотаріальне посвідчення договору у десятиденний термін з моменту оплати придбаного майна. Однак відповідач, у визначений час і місце для нотаріального посвідчення договору не з`явився, чим порушив досягнуті між сторонами домовленості. У зв`язку з вищевикладеним, просить визнати договір купівлі-продажу нерухомого майна, розташованого за адресою: [ADDRESS] , дійсним та право власності на нього. Від представника позивача - адвоката Грекова Д.В., надійшла заява про розгляд справи за його відсутності та за відсутності позивача, позовні вимоги підтримує в повному обсязі, не заперечує проти заочного розгляду справи. Відповідач належним чином був повідомлений про дату, час і місце судового розгляду справи, що підтверджується наявними в матеріалах справи повідомленнями про вручення поштових відправлень, однак до судового засідання повторно не з`явився, причину своєї неявки суду не повідомив, відзиву не подав, а тому суд прийшов до переконання про можливість розгляду справи за його відсутності. На підставі наявних у справі доказів, суд ухвалює рішення про заочний розгляд справи, що відповідає положенням ст. 280 ЦПК України. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного запису не здійснювалось. Вивчивши матеріали справи, суд вважає, що позов обґрунтований і підлягає задоволенню в повному обсязі з наступних підстав. У судовому засіданні встановлено, що відповідачу на праві приватної власності належало нерухоме майно - будівля, будівля сірководолікарні, літ. А-2, інв. №0101351, загальною площею 1119 кв.м., паркан № 1, інв.№10201692, замощення І, інв.№ 10201445, розташоване за адресою [ADDRESS] , на підставі наказу Фонду державного майна України № 79-АТ від 30.10.1996, Переліку нерухомого майна від 26.12.2000, про що здійснено запис 25.06.2001 у реєстровій книзі № 8 за реєстровим № 4112, що підтверджується реєстраційним посвідченням серії БД № 012000, виданим Орендним підприємством «Запорізьке міжміське бюро технічної інвентаризації» Управління житлово-комунального господарства Запорізької обласної державної адміністрації. Право власності на майно зареєстроване у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно 05.07.2013 року за № 1804409, що підтверджується Витягом з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, виданим Реєстраційною службою Запорізького міського управління юстиції Запорізької області 24.07.2013, індексний номер 6790977, реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 114280323101 11.02.2019 року між [PERSON] та ПАТ «Запоріжсталь» укладено у простій письмовій формі договір №2019/1102 купівлі-продажу вказаного нерухомого майна, належного відповідачу на праві власності, що знаходиться на земельній ділянці загальною площею 0,7538 га за адресою: [ADDRESS] , а саме: будівля, будівля сірко водолікарні, літ. А-2, інв. №0101351, загальною площею 1119 кв.м., паркан № 1, інв.№10201692, замощення І, інв.№ 10201445. Відповідно до п.1.1 вищевказаного договору, відповідач (Продавець) зобов`язався на умовах, передбачених цим договором, передати вищевказане нерухоме майно у власність позивача (Покупця). Згідно з п. 2.1 вищевказаного договору, оплата за придбане майно за цим договором здійснюється Покупцем у безготівковій формі на поточний рахунок Продавця не пізніше 10.03.2019. Відповідно до п. 3.1 договору, передача майна Продавцем Покупцю здійснюється за Актом приймання-передачі, який має бути підписаний уповноваженими на те особами Сторін протягом трьох календарних днів з моменту оплати покупцем придбаного майна у порядку, передбаченому п. 2.1. цього договору. Згідно з п. 8.8 договору, сторони, враховуючи вимоги ст.ст. 203, 209 Цивільного кодексу України, погодилися провести нотаріальне посвідчення договору у 10-денний термін з моменту виконання Покупцем п. 2.1 договору. Як встановлено судом, відповідачем було передано позивачці предмет продажу за Актом приймання-передачі від 13.03.2019 р., відповідно до якого, відповідач передав, а позивач прийняла зазначене нерухоме майно. На виконання умов вищевказаного договору, позивачем повністю сплачено відповідачу вартість придбаного нерухомого майна, що підтверджується матеріалами справи. Отже, на сьогодні укладений між позивачем та відповідачем правочин обома сторонами (окрім нотаріального посвідчення) виконаний. Відповідно до ст. 657 ЦК України, договір купівлі-продажу житлового будинку або іншого нерухомого майна укладається у письмовій формі і підлягає нотаріальному посвідченню, крім договорів купівлі-продажу майна, що перебуває у податковій заставі. З метою виконання вищевказаних положень та умов договору, позивач двічі зверталася із заявою до відповідача через приватного нотаріуса Запорізького міського нотаріального округу Морозову Вікторію Миколаївну про необхідність з`явитися для посвідчення вказаного укладеного договору купівлі-продажу (заява від 18.03.2019 року, зареєстрована в реєстрі за № 369, заява від 27.03.2019 року, зареєстрована в реєстрі за № 409). Однак відповідач, у визначений час і місце для нотаріального посвідчення договору не з`явився. Також, 21.09.2017 позивач зверталася до відповідача з претензією від 20.09.2017, яка залишена відповідачем без відповіді. Згідно з ч. 3 ст. 334 Цивільного кодексу України, право власності на майно за договором, який підлягає нотаріальному посвідченню, виникає у набувача з моменту такого посвідчення. Відповідно до ч. 1 ст. 321 Цивільного кодексу України, право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Згідно зі ст. 41 Конституції України, кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності. Право приватної власності набувається в порядку, визначеному законом. Ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Відповідно до ст. 16 ЦК України, кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу в спосіб, визначений законом або договором. Відповідно до ч. 3 ст. 334 ЦК України право власності на майно за договором, який підлягає нотаріальному посвідченню, виникає у набувача з моменту такого посвідчення або з моменту набрання законної сили рішенням суду про визнання договору, не посвідченого нотаріально, дійсним. Відповідно до ч. 2 ст. 220 Цивільного кодексу України, якщо сторони домовилися щодо усіх істотних умов договору, що підтверджується письмовими доказами, і відбулося повне або часткове виконання договору, але одна із сторін ухилилася від його нотаріального посвідчення, суд може визнати такий договір дійсним. У цьому разі наступне нотаріальне посвідчення договору не вимагається. Відповідно до ст. 392 Цивільного кодексу України, власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особо, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Згідно зі ст. 15 Цивільного кодексу України, кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання, або оспорювання. Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства. Судом встановлено, що сторони домовилися про предмет договору, ціну предмету договору, строки виконання договору, тобто, дійшли згоди щодо усіх істотних умов договору. Згідно ст. 525 ЦК України, одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається. Відповідно до ст. 526 ЦК України, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору. Відповідно до ст. 328 ЦК України, право власності набувається на підставах, що не заборонені законом. В судовому засіданні встановлено, що неможливо посвідчити договір купівлі-продажу в нотаріальному порядку, оскільки відповідач не з`являється до нотаріуса для посвідчення вищевказаного договору, а відтак, втрачена можливість посвідчення вищевказаного договору у нотаріуса. Зазначені обставини дають суду підстави вважати, що ухилення відповідача від нотаріального посвідчення договору купівлі-продажу нерухомого майна, за яке відповідач вже отримав грошові кошти, порушує права позивача, а тому вона потребує судового захисту. На підставі викладеного, суд приходить до висновку, що позов законний, обґрунтований та підлягає задоволенню. Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Outcome: approved