Jurisdiction: civil
Date: 2016-10-26 00:00:00

Позивач звернулась до суду з позовом до [PERSON], в якому вказала, що вона з 10.11.2012 р. перебуває в зареєстрованому шлюбі з відповідачем, від шлюбу мають дитину [PERSON], [INFO]. Спільне життя з відповідачем не склалося у зв»язку з відсутністю взаєморозуміння. Разом вони не проживають, спільне господарство не ведуть. Поновлення сімейних стосунків вважає неможливим. Просить суд, розірвати шлюб між нею та [PERSON] Позивач в судове засідання не з»явилась, про час та місце розгляду справи повідомлена належним чином. Надала заяву, в якій просить розглянути справу без її участі, позов підтримує. Відповідач в судове засідання не зявився, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, про причини неявки суд не повідомив. Надав заяву, в якій просить розглянути справу без його участі, позовні вимоги визнає. Суд, дослідивши матеріали справи, встановив такі факти та відповідні їм правовідносини. [PERSON] та [PERSON](дошлюбне прізвище Міщенко)[PERSON] зареєстрували шлюб 10.11.2012 року, про що в Книзі реєстрації шлюбів зроблено відповідний актовий запис за № 11, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії І-НО № 299100, виданим виконавчим комітетом Сердитенської селищної ради міста Шахтарська Донецької області в Україні(а.с.4); від шлюбу мають дитину [PERSON], 04 лютого 2015 року, що підтверджується свідоцтвом про народження серії І-НО № 675708, виданим відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Селидівського міського управління юстиції у Донецькій області(а.с.5). Відповідно до\~ст. 24 СК України\~шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Згідно з ч.ч. 3,4\~ст. 56 СК України\~кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження, в тому числі примушування до статевого зв'язку за допомогою фізичного або психічного насильства, є порушенням права дружини, чоловіка на особисту свободу і може мати наслідки, встановлені законом. Згідно\~ст. 112 СК України\~суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Відповідно до роз'яснень п. 10\~постанови Пленуму Верховного Суду України від 21.12.2007 року №11 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна», проголошена\~Конституцією України\~охорона сім'ї державою полягає, зокрема, в тому, що шлюб може бути розірвано в судовому порядку лише за умови, якщо подальше спільне життя і збереження шлюбу суперечитиме інтересам одного з них чи інтересам дитини. Із цією метою суди повинні уникати формалізму при вирішенні позовів про розірвання шлюбу, повно та всебічно з'ясовувати фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, враховувати наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя, забезпечувати участь у судовому засіданні, як правило, обох сторін, вживати заходів до примирення подружжя. З урахуванням викладеного, суд надав подружжю строк на примирення - три місяці (а.с. 21), за спливом якого позивач [PERSON] не відмовилась від позовних вимог та не відкликала свою заяву про розгляд справи про розірвання шлюбу за її відсутністю. Враховуючи те, що сторони не проживають разом та примирення подружжя протягом призначеного судом строку не відбулося, а також те що позивач наполягає на розірванні шлюбу, а відповідач не заперечує проти позову, суд приходить до висновку, що збереження шлюбу суперечитиме інтересам позивача, а тому позовні вимоги підлягають задоволенню. Враховуючи викладене, на підставі ст.ст.24, 56, 112 СК України,

Outcome: approved