Jurisdiction: civil
Date: 2021-04-20 00:00:00

Позивач звернулась до суду з позовом, в якому з урахуванням уточнених позовних вимог від 05.03.2021 року ( а.с. 22-23) просить розірвати шлюб між сторонами, зареєстрований 2013 року, в обгрунтування вимог вказала, що подружжя втратили почуття любові, поваги один до одного, не ведуть спільного господарства, шлюб фактично припинив існування та позивач вважає, що подальше спільне життя та збереження шлюбу суперечитиме її інтересам, тому наполягає на розірванні шлюбу. Ухвалою Богунського районного суду м. Житомира від 10.03.2021 року у справі відкрито провадження та постановлено розгляд справи проводити в порядку спрощеного позовного провадження, без повідомлення сторін. Законом України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо перебігу процесуальних строків під час дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19)» від 18.06.2020 року за № 731-ІХ, визначено, що під час дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19), суд може поновити відповідний строк як до, так і після його закінчення. Суд за заявою особи продовжує процесуальний строк, встановлений судом, якщо неможливість вчинення відповідної процесуальної дії у визначений строк зумовлена обмеженнями, впровадженими у зв`язку з карантином (п. 3 Розділу XII ЦПК України). Позивач копію ухвали про відкриття провадження отримала 16.03.2021 року. Відповідач копію ухвали про відкриття провадження та матеріали позовної заяви отримав 02.04.2021 року. Відзиву від відповідача на позовну заяву не надходило, клопотань про продовження/поновлення строку для надання відзиву, про призначення розгляду справи в судовому засіданні не надходило. З урахуванням викладеного, відсутності клопотань сторін про призначення розгляду справи в судовому засіданні, суд вважає за можливе розглянути справу за наявними у справі матеріалами. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного висновку. Судом встановлено, що сторони перебувають в шлюбі, зареєстрованому 27.07.2013 року Відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Житомирського міського управління юстиції у Житомирській області, про що складено відповідний актовий запис №1166 (а.с. 6). Від шлюбу сторони мають двох неповнолітніх дітей - [PERSON] , 2014 року народження, [PERSON] , 2015 року народження (а.с. 7, 8). Згідно статті 51 Конституції України та статті 24 Сімейного Кодексу України шлюб ґрунтується на вільній згоді дружини і чоловіка, примус до шлюбу не допускається. Відповідно до ст. 55 СК України дружина та чоловік зобов`язані спільно піклуватись про побудову сімейних відносин між собою та іншими членами сім`ї на почуттях взаємної любові, поваги, дружби, взаємодопомоги. Чоловік зобов`язаний утверджувати в сім`ї повагу до матері. Дружина зобов`язана утверджувати в сім`ї повагу до батька. Дружина та чоловік відповідальні один перед одним, перед іншими членами сім`ї за свою поведінку в ній. Відповідно до ч. 3 ст. 56 СК України кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до збереження шлюбних відносин є порушенням права чоловіка, дружини на свободу та особисту недоторканість. Згідно ч. 3 ст. 105 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до ст. 110 цього Кодексу. Відповідно до ч. 1 ст. 113 СК України особа, яка змінила своє прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Виходячи з викладеного, а також враховуючи, що добровільність шлюбу - одна з основних його засад, збереження шлюбу можливе на паритетних засадах, на почуттях взаємної любові та поваги, взаємодопомоги, тобто на тому, що є моральною основою шлюбу, зі своєї сторони позивач не має наміру зберегти шлюб, вважає, що примирення між сторонами не можливе, скористалась своїм правом та звернулась до суду з даним позовом, а тому суд вважає за можливе задовольнити позовні вимоги. На підставі ст. 141 ЦПК України суд стягує з відповідача на користь позивача судовий збір у розмірі 908,00 грн.

Outcome: approved