Jurisdiction: civil
Date: 2020-11-04 00:00:00

Позивач звернулась до суду з позовом до відповідача про розірвання шлюбу зареєстрованого 16.05.2017 Кегичівським районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Харківській області, актовий запис №25, посилаючись на те, що з відповідачем перебуває у зареєстрованому шлюбі з 16.05.2017. Від шлюбу сторони мають малолітню дитину [PERSON] , [INFO] . Сімейне життя не склалось, не зійшлись характерами. На даний час проживають окремо, подружні стосунки не підтримують. Подальше спільне життя та збереження шлюбу неможливе, оскільки суперечить інтересам позивача. Строк на примирення просить не надавати, спірного майна немає, Після розірвання шлюбу дитина проживатиме з позивачем. Прізвище на дошлюбне змінювати не бажає. Судові витрати просить стягнути з відповідача на її користь. Позивач в судове засідання не з`явилася, але надала суду заяву в якій просила провести розгляд справи за її відсутності. На задоволенні позовних вимог наполягала в повному обсязі та просила їх задовольнити, зазначила, що дитина після розірвання шлюбу буде мешкати разом з нею, а відповідач надаватиме матеріальну допомогу на утримання дитини в добровільному порядку. Спору про розподіл сумісного майна немає. Просила після розірвання шлюбу залишити їй прізвище « [PERSON] ». Відповідач в судове засідання не з`явився, але надав суду заяву в якій просив провести розгляд справи за його відсутності, проти задоволення позовних вимог не заперечував та просив їх задовольнити. Зазначив, що дійсно шлюб розпався, дитина після розірвання шлюбу буде мешкати разом з позивачем, а він надаватиме матеріальну допомогу на утримання дитини в добровільному порядку. Спору про розподіл сумісного майна не має. Відповідно до вимог ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши матеріали справи, суд прийшов до висновку про необхідність задоволення позову з наступних підстав. Так, матеріалами справи встановлено, що сім`я розпалася повністю, не може бути збережена і позовні вимоги підлягають задоволенню. Встановлено,\~що сторони\~зареєстрували шлюб\~16\~травня 2017\~року в\~Кегичівському районному\~відділі державної\~реєстрації актів\~цивільного стану\~Головного територіального\~управління юстиції\~у Харківській\~області,\~що підтверджується\~повторним свідоцтвом\~про шлюб\~серії [NUMBER] ,\~виданим 09\~вересня 2020\~року Кегичівським\~районним відділом\~державної реєстрації\~актів цивільного\~стану Східного\~міжрегіонального управління\~Міністерства юстиції\~(м.\~Харків),\~актовий запис\~№ 25. Від даного шлюбу сторони мають неповнолітню дитину [PERSON] , [INFO] , який після розірвання шлюбу буде проживати з позивачем, а відповідач надаватиме матеріальну допомогу на його утримання в добровільному порядку. Сумісне життя сторін не склалося з причин відсутності взаєморозуміння, різних поглядів на сімейні відносини, шлюбні відносини не підтримують, спільне господарство не ведуть та відновлювати не збираються, тому подальше спільне життя та збереження шлюбу суперечить інтересам сторін. Відповідно до ч. 1 ст. 24 СК України, шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушення жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Згідно зі змістом ст. 55 СК України, дружина та чоловік зобов`язані спільно піклуватися про побудову сімейних відносин між собою та іншими членами сім`ї на почуттях взаємної любові, поваги, дружби, взаємодопомоги. Чоловік зобов`язаний утверджувати в сім`ї повагу до матері. Дружина зобов`язана утверджувати в сім`ї повагу до батька. Дружина та чоловік відповідальні один перед одним, перед іншими членами сім`ї за свою поведінку в ній. Як вбачається зі змісту ч. 3 ст. 56 СК України, кожен з подружжя має припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження, є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканість і може мати наслідки, встановлені законом. Судом достовірно встановлено, що сторони створити міцної сім`ї за час спільного проживання не змогли, внаслідок чого шлюб фактично розпався, подружні стосунки припинилися. У відповідності до ч. 2 ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам сторін, що має істотне значення. Пунктом 24 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя» № 11 від 21.12.2007 року встановлено, що шлюб може бути розірвано в судовому порядку лише за умови, якщо встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечитиме інтересам одного з них чи інтересам їх дітей». Як вбачається з матеріалів справи сторони на даний час проживають окремо, шлюбні відносини не підтримують та відновлювати не збираються, спільне господарство не ведуть, а тому подальше спільне життя та збереження шлюбу суперечить інтересам сторін, в зв`язку з чим позовні вимоги підлягають задоволенню. Таким чином, оцінивши зібрані по справі докази в їх сукупності, суд вважає, що шлюб між сторонами слід розірвати, оскільки зберегти їх сім`ю на майбутнє неможливо, а подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу буде суперечити їхнім інтересам. Спору про розподіл майна, що є спільною власністю на даний час не має. Статтею 113 Сімейного кодексу передбачено, що особа має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. З урахуванням клопотання позивача суд після розірвання шлюбу залишає їй прізвище [PERSON] . Позивачем при подачі позовної заяви до суду був сплачений судовий збір у розмірі 840 гривень 80 копійок, а тому суд вважає за необхідне стягнути з відповідача по справі у відповідності до п. 1 ч. 2 ст. 141 ЦПК України судовий збір у вищезазначеному розмірі на користь позивача.

Outcome: approved