Jurisdiction: civil
Date: 2018-05-15 00:00:00

Позивач звернулась до суду з позовом до відповідача про розірвання шлюбу. Підставою позову вказує те, що спільне життя з відповідачем не склалось, сторони мають різні точки зору на суттєві питання спільного життя, виховання дітей. Постійні сварки і скандали відбуваються в присутності їх спільних малолітніх дітей, що може суттєво вплинути на їх психіку. Шлюбні відносини між сторонами фактично припинені, примирення неможливе. Разом з позовною заявою позивач подала клопотання про звільнення її від сплати судового збору, мотивуючи заяву тим, що на даний час вона перебуває у відпустці по догляду за дитиною до досягнення нею 3 років, у звязку з чим не працює та немає можливості сплатити судовий збір. Ухвалою судді від 06.02.2018 було відкрито провадження в цивільній справі та звільнено [PERSON] від сплати судового збору. Ухвалою суду від 26.02.2018 сторона було надано строк для примирення терміном на 2 місяці, провадження у справі зупинено. Ухвалою суду від 26.04.2018 було відновлено провадження у справі. У судове засідання позивач не прибула, про день, час і місце розгляду справи повідомлена належним чином. В матеріалах справи наявні заява позивача про проведення судового засідання без її участі, позов підтримує, вказує, що примирення між сторонами не відбулось. Відповідач у судове засідання не прибув, про день, час і місце розгляду справи повідомлений належним чином. У відповідності до ч.2 ст.247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Дослідивши матеріали позовної заяви, суд дійшов до наступного висновку. Відповідно до ч. 1 ст. 24 СК України, шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Відповідно до ч. 2 ст. 112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Згідно ч. 3 ч. 4 ст. 56 СК України, кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження, в тому числі примушування до статевого зв'язку за допомогою фізичного або психічного насильства, є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканість і може мати наслідки, встановлені законом. Судом встановлено, що сторони зареєстрували шлюб 29.04.2014 у відділі державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Чернігівського міського управління юстиції, актовий запис № 492. Від сумісного життя мають неповнолітніх дітей: [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO]. Зясувавши фактичні взаємини подружжя, причини розірвання шлюбу, беручи до уваги те, що сторонам надався строк для примирення, однак примирення не відбулось, позивач категорично наполягає на задоволенні позову, суд приходить до висновку, що шлюб на підставі ст.112 Сімейного Кодексу України належить розірвати, оскільки шлюбні стосунки фактично припинились і перебування їх у шлюбі носить формальний характер, збереження шлюбу буде суперечити інтересам сторін та інтересам неповнолітніх дітей, що має істотне значення у даній справі. У відповідності до ч. 141 ЦПК України, з відповідача на користь держави стягнути судовий збір. На підставі наведеного,

Outcome: approved