Jurisdiction: civil
Date: 2017-05-30 00:00:00

Позивач звернулась в суд з позовом, в якому просить розірвати договір довічного утримання від 20.05.2016 року, укладений між нею та відповідачкою [PERSON]. Позов обґрунтовує тим, що дійсно між ними укладено оспорюваний договір предметом якого є відчужувана квартира, що є її особистою власністю. За умовами договору відповідач зобов»язалась довічно її утримувати, забезпечувати харчуванням, одягом, лікарськими засобами, тощо, а також оплачувати житлово-комунальні послуги за квартиру, в строки встановлені відповідними договорами про надання таких послуг. Крім того, відповідач зобов»язалась здійснити поховання або компенсувати витрати особі, яка це здійснить та гарантувала право довідного проживання її у вказаній квартирі. Спочатку відповідач сумлінно виконувала свої обов»язки, та з липня 2016 року перестала приходити до неї і забезпечувати харчуванням та доглядом, зокрема, лікарськими засобами та сплачувати комунальні платежі. Станом на 01.09.2016 року борг за газопостачання становить 162,24 грн. Відповідач імітує сплату комунальних платежів, перераховуючи незначні суми по 20-40 грн. з урахуванням того, що вона має субсидію і за платежами має переплату вартості послуг. Ліки та предмети першої необхідності допомагають купувати сусіди за власні кошти на 624,54 грн., а також допомагають у вирішенні побутових питань та веденні повноцінного життя. Відповідач не бажає врегулювати спір мирним шляхом, а тому вона вимушена звернутись в суд з даним позовом. В судовому засіданні позивач та її представник позов підтримали і просили його задовольнити, посилаючись на обставини, викладені в позовній заяві. Уточнивши позовні вимоги позивач також просить визнати за нею право власності на квартиру. В судовому засіданні позивач пояснила, що вона дізналась про договір страхування на її життя на час смерті, а тому не бажає приймати допомогу відповідачів. Представник відповідача в судовому засіданні позов не визнала, надала суду письмові заперечення та посилаючись на викладені в них обставини, просила відмовити в задоволенні позову. Заслухавши пояснення позивачки, представників сторін, допитаних в судовому засіданні свідків, дослідивши матеріали справи та оцінивши докази по справі в їх сукупності, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. В судовому засіданні встановлено, що 20 травня 2016 року [PERSON] уклала договір довічного утримання із [PERSON], який посвідчений приватним нотаріусом Кіровоградського міського нотаріального округу [PERSON] за реєстровим № 571. Відповідно до зазначеного договору [PERSON] передала у власність [PERSON] квартиру за номером 87, яка знаходиться в будинку номер 1 по вулиці Михайлівській в м. Кіровограді. Відповідно до вимог ст. 744 ЦК України за договором довічного утримання (догляду) одна сторона (відчужувач) передає другій стороні (набувачеві) у власність житловий будинок, квартиру або їх частину, інше нерухоме майно або рухоме майно, яке має значну цінність, взамін чого набувач зобов»язується забезпечувати відчужувача утриманням та (або) доглядом довічно. Пунктами 7, 8 вищезазначеного договору передбачено, що набувач [PERSON] зобов»язується довічно утримувати [PERSON], тобто забезпечувати відчужувача харчуванням, одягом, лікарськими засобами, тощо. Набувач зобов»язаний щомісячно оплачувати житлово-комунальні послуги за квартиру у строки, встановлені відповідними договорами про надання таких послуг, незалежно від того, з ким вони укладені (набувачем чи відчужувачем). На вимогу відчужувача або виконавця житлово-комунальних послуг, набувач зобов»язаний укласти відповідний договір на надання житлово-комунальних послуг. У разі неможливості самостійно оплатити набувачем житлово-комунальні послуги, він попереджає про це відчужувача не пізніше ніж за 10 календарних днів до строку сплати відповідних платежів та перераховує відчужувану способом вказаним в п. 8 цього договору суму коштів необхідних для сплати житлово-комунальних платежів. Якщо на момент укладення цього договору відчужував не користувався якимось видом послуг, а згодом почав ними користуватись, він зобов»язаний протягом п»яти календарних днів письмово повідомити про це набувача. Вартість підключення послуги набувачем не сплачується. У випадку зміни тарифів на вищезазначені послуги відчужував зобов»язаний письмово повідомити про це набувача протягом 5 днів з дня отримання ним квитанції з новими тарифами. У випадку несвоєчасного повідомлення відчужувачем про зміну тарифів набувач не несе відповідальності за виникнення заборгованості по сплаті житлово-комунальних послуг. У випадку виникнення, в майбутньому, потреби забезпечувати відчужувача іншими видами матеріального забезпечення чи догляду, відчужував самостійно, на свій розсуд, несе всі витрати на ці види забезпечення, або погоджує ці потреби з набувачем. Набувач зобов»язується здійснити поховання відчужувача квартири після її смерті, або компенсувати вартість ритуальних послуг особі, яка здійснила поховання, у разі неможливості здійснити поховання набувачем самостійно через поважні причини. Набувач гарантує, що відчужував залишає за собою довічне право на проживання у вказаній квартирі. Відчужував не має права вселяти та реєструвати в квартиру інших осіб. Істотними умовами договору, відповідно до п. 9, вважатимуться вчасний догляд, тобто забезпечення відчужувача харчуванням, одягом, лікарськими засобами та довічне право на проживання відчужувача у вказаній квартирі. Разом з правом проживання в квартирі, відчужував приймає на себе обов»язаок її зберігання та підтримання в належному стані. Відчужував несе повну відповідальність за шкоду, спричинену його діями третім особам в процесі використання квартири для свого проживання. Як встановлено в судовому засіданні позивачка є людиною похилого віку, часто хворіє та потребує постійного стороннього догляду, перенесла операцію правого ока. В судовому засіданні допитані свідки, зокрема, свідки [PERSON] та [PERSON] пояснили, що після операції [PERSON] покинули і вони допомагали їй готувати їжу, купувати ліки, так як до неї ніхто не приходить. Свідок [PERSON] пояснила, що вона неодноразово була у [PERSON] носила продукти 1,5 місяці, сплачує комунальні послуги. Відповідач [PERSON]- її донька. Ліки [PERSON] не купували, їх не було в місті до 01 вересня 2016 року, так як всією сім»єю від»їздили з міста по справам. Свідок [PERSON] пояснив, що його дружина знала [PERSON], вони порадились та оформили договір довічного утримання віри [PERSON] та їх доньки. При укладенні договору він не був присутнім, вони оплатили лікування [PERSON], навели порядок в квартирі. Лицьові рахунки ними не оформлювались. Згідно із статтею 749 Цивільного кодексу України обов'язки набувача за договором довічного утримання (догляду) можуть бути визначені всі види матеріального забезпечення, а також усі види догляду (опікування), якими набувач має забезпечувати відчужувача. Якщо обов'язки набувача не були конкретно визначені або у разі виникнення потреби забезпечити відчужувача іншими видами матеріального забезпечення та догляду спір має вирішуватися відповідно до засад справедливості та розумності. Положеннями статті 751 Цивільного кодексу України встановлено, що матеріальне забезпечення, яке щомісячно має надаватися відчужувачу, підлягає грошовій оцінці. Така оцінка підлягає індексації у порядку, встановленому законом. Обов»язковою умовою такого договору є догляд. Враховуючи досліджені в судовому засіданні обставини, суд приходить до висновку, що фактично умови договору довічного утримання відповідачкою не виконувались в повному обсязі, а тому позовні вимоги [PERSON] підлягають задоволенню. В силу частити 1 статті 755 Цивільного кодексу України, - договір довічного утримання (догляду) може бути розірваний за рішенням суду: на вимогу відчужувача або третьої особи, на користь якої він був укладений, у разі невиконання або неналежного виконання набувачем своїх обов'язків, незалежно від його вини; на вимогу набувача. Частиною 1 ст. 756 ЦК України встановлено, що у разі розірвання договору довічного утримання (догляду) у зв»язку з невиконанням або неналежним виконанням набувачем обов»язків за договором, відчужувач набуває право власності на майно, яке було ним передане, і має право вимагати його повернення. З врахуванням викладеного положень ст. ст. 749, 751, 755, 756 ЦК України, позовні вимоги в частині визнання за [PERSON] права власності на квартиру [ADDRESS] (тепер Кропивницький) та скасування заборони на відчуження даної квартири, накладеної приватним нотаріусом Кіровоградського міського нотаріального округу [PERSON] та зареєстровану в реєстрі за № 572 у зв»язку з посвідченням договору довічного утримання від 20.05.2016 року також підлягають задоволенню. Відповідно до вимог ст. 88 ЦПК України суд стягує понесені позивачкою та підтверджені наданою квитанцією про сплату судового збору, судові витрати на її користь з відповідачки в сумі 1 719,00 грн.

Outcome: approved