Jurisdiction: civil
Date: 2021-04-06 00:00:00

Позивач звернулась до суду з позовом, в якому просить: 1. Стягнути з [PERSON] на користь [PERSON] аліменти на утримання малолітньої дитини [PERSON] , [INFO] у розмірі 3000,00 (три тисячі) гривень щомісячно, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку починаючи з дня подання позовної заяви і до досягнення дитиною повноліття. 2. Стягнути з [PERSON] на користь [PERSON] аліменти на утримання аліменти на її утримання у твердій грошовій сумі в розмірі 1000,00 (одна тисяча) гривень щомісячно, починаючи з дня подання заяви до досягнення дитиною трьох років. 3. Визначити місце проживання дитини, [PERSON] , [INFO] з матір`ю, [PERSON] . В обґрунтування позовних вимог зазначила, що позивач та відповідач перебувають у зареєстрованому шлюбі. За час перебування у шлюбі у них народилась донька - [PERSON] , [INFO] народження , яка проживає разом з позивачем і перебуває повністю на її утриманні. Також зазначила, що перебуває у відпустці по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку та не має самостійного заробітку, а відповідач матеріальної допомоги на утримання дитини не надає, в житті дитини, її вихованні та розвитку ніякої участі не приймає, проте всі витрати на утримання дитини несе лише вона, що ставить позивача у вкрай скрутне матеріальне становище, тому вимушена була звернутись до суду з даним позовом. Ухвалою Корольовського районного суду м. Житомира від 01.02..2021 року відкрито спрощене провадження у справі з викликом сторін. 09.03.2021 року на адресу суду надійшов відзив на позовну заяву в якому відповідач зазначає, що частково заперечує щодо вимоги про стягнення з нього аліментів на утримання дитини, а саме вважає суму аліментів у три тисячі гривень великою, оскільки його доходи складають 5000,00 грн., іншого заробітку немає та на утриманні перебувають батьки пенсійного віку, автомобіль, який був у користування проданий, тому просить суд стягнути аліменти в сумі 1/4 частки заробітку. Також зазначив, що не заперечує щодо стягнення з нього однієї тисячі гривень на утримання дружини до досягнення дитиною трьох річного віку та вимоги про визначення місця проживання дитини (а.с. 37-39). Позивач в судовому засіданні просила суд задовольнити позов з урахуванням заперечень відповідача. Відповідач в судове засідання не з`явився, у відзиві на позов просив суд розгляд справи здійснювати за його відсутності. Відповідно до ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків встановлених ст. 82 цього Кодексу, тобто тягар доказування лежить на сторонах цивільно-правового спору. Згідно зі статтями 76-79 ЦПК України, доказуванню підлягають обставини (факти), які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у учасників справи, виникає спір. Доказування по цивільній справі, як і судове рішення не може ґрунтуватися на припущеннях. Дослідивши повно та всебічно обставини справи в їх сукупності, вислухавши пояснення позивача, оцінивши зібрані по справі докази, виходячи зі свого внутрішнього переконання, суд дійшов висновку, що позов підлягає частковому задоволенню з наступних підстав. В судовому засіданні встановлено, що 21 січня 2020 року Вінницьким міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Центрально-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Хмельницький) був зареєстрований шлюб між [PERSON] та [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER] (а.с. 4). Сторони по справі мають доньку - [PERSON] , [INFO] , що підтверджується копією свідоцтва про народження серії [NUMBER] (а.с. 5). Відповідно до ч. 1 ст. 180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно з ч.ч.2, 3 ст. 181 СК України за домовленістю між батьками дитини той із них, хто проживає окремо від дитини, може брати участь у її утриманні в грошовій і (або) натуральній формі. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Відповідно до ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Визначаючи розмір аліментів, що підлягають до стягнення з відповідача на утримання дитини, суд враховує матеріальне становище відповідача, а тому суд вважає за можливе стягнути з відповідача аліменти на користь позивача на утримання дитини у розмірі 1/4 частини всіх видів доходу відповідача, але не менше ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно до досягнення дитиною повноліття. Також, в судовому засіданні встановлено, що позивач по справі перебуває у відпустці по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку, тому немає можливості отримувати додатковий дохід. Відповідач не заперечує, щодо стягнення з нього аліментів на утримання дружини. Згідно ст.75 СК України дружина, чоловік повинні матеріально підтримувати один одного. Право на утримання (аліменти) має той із подружжя, який є непрацездатним, потребує матеріальної допомоги за умови, що другий із подружжя може надавати матеріальну допомогу. Один із подружжя є таким, що потребує матеріальної допомоги, якщо заробітна плата, пенсія , доходи від використання його майна, інші доходи не забезпечують йому прожиткового мінімуму встановленого законом. Згідно статті 84 СК України «Право дружини на утримання під час вагітності та у разі проживання з нею дитини», ч.1 - дружина має право на утримання від чоловіка під час вагітності; ч.2 - дружина, з якою проживає дитина, має право на утримання від чоловіка - батька дитини до досягнення дитиною трьох років; ч.3 - якщо дитина має вади фізичного або психічного розвитку, дружина, з якою проживає дитина, має право на утримання від чоловіка до досягнення дитиною шести років; ч.4 - право на утримання вагітна дружина, а також дружина, з якою проживає дитина, має незалежно від того чи вона працює та незалежно від її матеріального становища, за умови, що чоловік може надавати матеріальну допомогу; ч.5 - аліменти, присуджені дружині під час вагітності, сплачуються після народження дитини без додаткового рішення суду; ч.6 - право на утримання вагітна дружина, а також дружина, з якою проживає дитина, має і в разі розірвання шлюбу. Дружина з якою проживає дитина, має право на утримання від чоловіка - батька дитини до досягнення дитиною трьох років. Стаття 85 СК України регулює правовідносини з припинення права дружини на утримання. Частина 4 статті 84 СК України регламентує умову виникнення права дружини на утримання під час вагітності та у разі проживання з нею дитини - чоловік може надавати матеріальну допомогу. Принципове положення законодавця полягає у тому, що право на утримання вагітна дружина, а також дружина, з якою проживає дитина, має незалежно від того чи вона працює та незалежно від її матеріального становища, і в разі розірвання шлюбу. Не перешкоджатиме виникненню цього права і застування інституту недійсності шлюбу у випадках, коли дружина не знала і не могла знати про перешкоди до реєстрації шлюбу. Таким чином, сімейним законодавством передбачено право дружини-матері на утримання чоловіком-батьком до досягнення дитиною трирічного віку незалежно від того чи вона працює та незалежно від її матеріального становища, за умови, що чоловік може надавати матеріальну допомогу. Подання суду доказів того, що дружина, з якою проживає дитина, потребує матеріальної допомоги, не є обов`язковим, оскільки право на аліменти належить дружині-матері незалежно від цієї обставини. Згідно п. 1 ч. 1ст. 430 ЦПК України суд допускає негайне виконання рішень у справах про стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць. Враховуючи викладене, суд вважає, що вимога позивача про стягнення аліментів на своє утримання до досягнення дитиною трирічного віку відповідає вимогам закону, тому задовольняє її. Також суд, задовольняє вимогу про визначення місця проживання дитини з позивачем, оскільки відповідач не заперечує щодо цього. Відповідно до ст. 141 ЦПК України з відповідача підлягає стягненню на користь відповідача судовий збір в сумі 908,00 грн. (за вимогу про визначення місця проживання дитини) та судовий збір на користь держави судовий збір в розмірі 908,00 грн. за вимогу про стягнення аліментів. Відповідно до ст. 430 ЦПК України рішення про стягнення аліментів підлягає негайному виконанню.

Outcome: partial