Jurisdiction: civil
Date: 2020-08-11 00:00:00

Позивач звернулась в суд з вищевказаним позовом, посилаючись на те, що з відповідачем перебуває у зареєстрованому шлюбі з 26.10.2013 року. Від шлюбу мають малолітню доньку [PERSON] , [INFO] , яка проживає з нею. Сімейне життя не склалось. Відсутність взаєморозуміння, різні погляди на сімейне життя, сварки - призвели до розпаду сім`ї. З серпня 2018 року між сторонами припинені фактичні шлюбні відносини, проживають окремо, спільного господарства не ведуть. Позивач проживає з іншим чоловіком. Подальше спільне проживання з відповідачем та збереження шлюбу суперечить її інтересам. Спору про поділ спільного майна - немає. Просить розірвати шлюб. Позивач у судове засідання не з`явилась, про дату та час розгляду справи повідомлена належним чином. Надала заяву про розгляд справи за її відсутності. Зазначила, що позовні вимоги підтримує у повному обсязі та просить їх задовольнити, шлюбні стосунки припинені з серпня 2018 року, майнового спору не мають, проживають окремо. Дитина після розірвання шлюбу залишиться проживати з позивачем. Прізвище просить залишити « [PERSON] ». Судом ухвалено про розгляд справи за відсутності позивача. Відповідач у судове засідання не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлявся судом своєчасно та належним чином, шляхом направлення судової повістки про виклик до суду за місцем проживання останнього, зареєстрованим у встановленому законом порядку. Про причини неявки останній суду не повідомив, відзив на позов не подав. На підставі наявних у справі доказів, суд постановляє заочне рішення, що відповідає положенням ст. 280 ЦПК України. Відповідно до ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Ухвалою Інгулецького районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області від 15 січня 2020 року справу прийнято до розгляду, ухвалено проводити розгляд справи в порядку загального позовного провадження. Ухвалою від 03 квітня 2020 року закрито підготовче провадження, справу призначено до судового розгляду по суті. Дослідив письмові матеріали справи, суд вважає встановленими такі обставини. [PERSON] та [PERSON] перебувають у шлюбі, що зареєстрований 26 жовтня 2013 року Інгулецьким відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Криворізького міського управління юстиції у Дніпропетровській області, актовий запис №183 (а.с.6). Від шлюбу мають малолітню доньку [PERSON] , [INFO] (а.с.7). Шлюбно-сімейні відносини між сторонами припинені з серпня 2018 року, спільного господарства не ведуть. Викладеним обставинам відповідають правовідносини, які витікають зі ст. ст. 24, 55, 56, 110, 112 СК України. Відповідно до ч.1 ст. 24 СК України, шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Згідно зі змістом ст. 55 СК України, дружина та чоловік зобов`язані спільно піклуватися про побудову сімейних відносин між собою та іншими членами сім`ї на почуттях взаємної любові, поваги, дружби, взаємодопомоги. Чоловік зобов`язаний утверджувати в сім`ї повагу до матері. Дружина зобов`язана утверджувати в сім`ї повагу до батька. Дружина та чоловік відповідальні один перед одним, перед іншими членами сім`ї за свою поведінку в ній. Як видно зі змісту ч.3 та 4 ст. 56 СК України, кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження, є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканість і може мати наслідки, встановлені законом. Відповідно до ч.1 ст. 110 СК України позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. Згідно ч. 2 ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Аналізуючи надані письмові докази, наведені правові норми, з`ясувавши обставини справи, зважаючи, що подальше збереження шлюбу протирічить інтересам позивача, суд вважає, що сім?я розпалась остаточно, а тому позовні вимоги підлягають задоволенню. Відповідно до ст. 113 СК України особа, яка змінила своє прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. За бажанням позивача суд вважає необхідним залишити прізвище набуте у шлюбі - « [PERSON] ». Згідно вимог ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Отже, з відповідача на користь позивача слід стягнути судові витрати, сплачені позивачем при подачі позову до суду, у виді судового збору, у розмірі, встановленому Законом України «Про судовий збір», що становить 768,40 гривень.

Outcome: approved