Jurisdiction: civil
Date: 2015-06-07 00:00:00

Позивач звернувся з позовом про стягнення заборгованості за кредитним договором. Свої вимоги мотивує тим, що 22.03.2013 року між відповідачем та ПАТ «ОТП Банк», правонаступником якого є позивач, було укладено договір про надання споживчого кредиту № 2003138133. Відповідно до п.1.1 кредитного договору банк надав відповідачу кредит в розмірі 16042 грн 14 коп строком на 24 місяці зі сплатою відсотків в розмірі 0,01 % річних. Відповідач зобов'язався повернути кредит, сплатити проценти за користування кредитом, інші платежі, визначені цим договором та додатком №1 «Графік платежів», що є його невід`ємною частиною, а також виконувати інші умови договору. Відповідно до умов договору факторингу №18/12/2013 від 18.12.2013 року, укладеного між ПАТ «ОТП Банк» та позивачем, банк передав, а позивач прийняв право вимоги до позичальника, що випливають із умов кредитного договору. 25.03.2014 року позивач направив на адресу відповідача повідомлення №200102216 від 24.03.2014 року, яким повідомив останнього про заміну кредитора у зобов'язанні, а також здійснив вимогу дострокового повернення суми заборгованості за кредитним договором. У зв'язку з невиконанням відповідачем умов кредитного договору станом на 17.03.2014 року виникла заборгованість в розмірі 18879 грн 17 коп, що складається із залишку заборгованості за кредитом в сумі 16042 грн 14 коп, суми нарахованих відсотків за користування кредитом в розмірі 1 грн 21 коп, комісії за розрахункове обслуговування в сумі 2835 грн 82 коп. Просить стягнути з відповідача на користь позивача заборгованість в сумі 18879 грн 17 коп та судові витрати в сумі 243 грн 60 коп. В судове засідання сторони не з`явились повторно, про день розгляду справи повідомлялись належним чином. Представник позивача подав до суду заяву про розгляд справи без його участі. Причина неявки відповідача суду невідома. Суд, дослідивши матеріали справи, приходить до висновку, що позов задоволенню не підлягає з наступних підстав. Матеріалами справи встановлено, що 22.03.2013 року між відповідачем та ПАТ «ОТП Банк», правонаступником якого є позивач, було укладено договір про надання споживчого кредиту № 2003138133. Відповідно до п.1.1 кредитного договору банк надав відповідачу кредит в розмірі 16042 грн 14 коп строком на 24 місяці зі сплатою відсотків в розмірі 0,01 % річних. Відповідач зобов'язався повернути кредит, сплатити проценти за користування кредитом, інші платежі, визначені цим договором та додатком №1 «Графік платежів», що є його невід`ємною частиною, а також виконувати інші умови договору. Відповідно до умов договору факторингу №18/12/2013 від 18.12.2013 року, укладеного між ПАТ «ОТП Банк» та позивачем, банк передав, а позивач прийняв право вимоги до позичальника, що випливають із умов кредитного договору. Заочним рішенням Деснянського районного суду м.Чернігова від 17.10.2014 року визнано недійсним договір про надання споживчого кредиту №2003138133 від 22.03.2013 року, укладений між Публічним акціонерним товариством «ОТП Банк» та [PERSON] Ухвалою Деснянського районного суду м. Чернігова від 21.01.2015 року заява Публічного акціонерного товариства «ОТП Банк» про перегляд заочного рішення Деснянського районного суду м.Чернігова від 17.10.2014 року залишена без задоволення. Відповідно до ст.509 ч.2 ЦК України зобов`язання виникають з підстав, встановлених ст.11 цього Кодексу. Підставами виникнення цивільних прав та обов'язків згідно ст.11 ч.2 ЦК України є, зокрема, договори та інші правочини. Відповідно до ст.1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Ст.216 ч.1 ЦК України передбачено, що недійсний правочин не створює юридичних наслідків, крім тих, шо пов'язані з його недійсністю. Згідно ст.236 ч.1 ЦК України нікчемний правочин або правочин,визнаний судом недійсним, є недійсним з моменту його вчинення. За таких обставин, враховуючи, що кредитний договір визнано судом недійсним, суд не вбачає підстав для стягнення кредитної заборгованості, а тому в задоволенні позовних вимог відмовляє. Враховуючи наведене, та,

Outcome: dismissed