Jurisdiction: civil
Date: 2020-01-30 00:00:00

Позивач звернулась до суду з позовом, вимоги якого було уточнено під час розгляду справи, до відповідача про визнання наказів незаконними, поновлення на роботі, стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу та відшкодування моральної шкоди. Свої вимоги позивач мотивує тим, що відповідно до наказу від 27.04.2018 року № 1921-К КТМ вона була прийнята на роботу в структурний підрозділ «Київські теплові мережі» Комунального підприємства «Київтеплоенерго» (далі по тексту - СП «Київські теплові мережі» КП «Київтеплоенерго») на посаду слюсаря з обслуговування теплових пунктів V групи кваліфікації дільниці з експлуатації теплових мереж № 2 району теплових мереж «Поділ» за переведенням з СВП «Київські теплові мережі» ПАТ «Київенерго». Наказом директора СП «Київські теплові мережі» від 27.08.2018 року № 4843-К КТМ її було відсторонено від роботи з 27.08.2018 року до вирішення питання про переведення на іншу роботу або до звільнення з роботи. Наказом директора СП «Київські теплові мережі» від 29.12.2018 року № 6149-К КТМ її було звільнено з посади в зв`язку з виявленням невідповідності працівника займаній посаді внаслідок недостатньої кваліфікації згідно п.2 ст.40 КЗпП України. Як вказує позивач, вона вважає вказані накази такими, що видані відповідачем безпідставно та з порушенням чинного трудового законодавства. Так, з наказом про відсторонення вона була ознайомлена усно директором СП «Київські теплові мережі» Деревицьким В.І. 27.08.2018 року. Відповідачем їй не була запропонована інша робота на час її відсторонення з посади слюсаря обслуговування теплових пунктів, що є підставою для її поновлення на роботі, оскільки відповідачем порушена процедура звільнення працівника за п.2 ст.40 КЗпП України. Позивач зазначає про те, що перевірка знань, за результатами якої її було відсторонено від роботи, була для відповідача способом позбавитись її з дільниці № 2 РТМ «Поділ» через її звернення в різні інстанції про перевищення керівництвом РТМ «Поділ» службових повноважень по відношенню до підлеглих та спричинення ними економічних збитків компанії. Крім того, в системі Київських теплових мереж вона працює 37 років, за цей період не мала жодного дисциплінарного стягнення. За час роботи проходила періодичну перевірку знань відповідно до Робочої інструкції слюсаря з обслуговування теплових пунктів IV, V групи кваліфікації дільниці з експлуатації теплових мереж № 1, 2, 3, 4 Району теплових мереж «Поділ», а також проходила періодичну перевірку знань відповідно до вимог цієї інструкції, Положення про порядок проведення навчання і перевірки знань з питань охорони праці, пожежної безпеки, Правил технічної експлуатації теплових установок і мереж. Із посвідчення № 25/16 від 05.04.2016 року вбачається, що 26.04.2018 року вона пройшла періодичну перевірку знань, в тому числі і по Правилам технічної експлуатації теплових установок і мереж «(ПТЕ ТУіМ) і наступна перевірка знань була призначена через рік - на 26.04.2019 року, оскільки відповідач прийняв її на посаду за переведенням з СВП «Київські теплові мережі» ПАТ «Київенерго» з тієї ж посади. Однак, в порушення вимог цих Правил перевірка її знань з питань охорони праці, пожежної та техногенної безпеки, ПТЕ ТУіМ відбулась через 1,5 місяця після здачі нею перевірки знань в СВП «Київські теплові мережі» ПАТ «Київенерго». Позивач стверджує, що перевірка знань 14.06.2018 року проводилась в неприйнятній обстановці, представник Держенергонагляду [PERSON] ставився до неї упереджено, а старший майстер [PERSON] погрожував, що її звільнять в разі, якщо вона не здасть екзамен. За наслідками цієї перевірки їй була виставлена незадовільна оцінка і призначена повторна перевірка знань 04.07.2018 року. Однак, 04.07.2018 року члени комісії знову поводили себе упереджено, не зарахували їй перевірку знань. З урахуванням наведеного, позивач вважає, що наказ про її відсторонення від посади є незаконним, оскільки він базується на вищевказаних результатах перевірки знань, а тому є незаконним і подальший наказ про її звільнення з роботи. Також, в результаті її незаконного відсторонення на роботі на підставі відповідного наказу бухгалтерія здійснювала нарахування їй заробітної плати з 27.08.2018 року у розмірі 2/3 частин посадового окладу. Крім того, позивач вказує на те, що внаслідок неправомірних дій відповідача їй було завдано моральну шкоду. Так, після того, як вона дізналась про звільнення 29.12.2018 року, у неї піднявся тиски і вона була змушена звернутись до лікаря за медичною допомогою. Для неї це була стресова ситуація, яка вплинула на її стан здоров`я. Крім того, з моменту відсторонення від роботи відповідач навмисно створював їй неприйнятні умови перебування на роботі, що спричиняло їй тяжкі страждання, переживання з приводу цілковитої незаконності дій відповідача щодо її відсторонення від роботи і подальшого звільнення. Її моральні страждання продовжувались тривалий час з моменту проведення перевірки знань і незаконного звільнення. За цей часс вона була змушена звертатись в різні інстанції не лише з приводу спричинення посадовими особами РТМ «Поділ» економічних збитків компанії, а і з приводу незаконних дій відповідача по відсторонення її від роботи. Також, своїми протиправними діями відповідач негативно вплинув на її ділову репутацію, що завдає їй моральних страждань. Завдану моральну шкоду вона оцінює у 100 000,00 грн. Посилаючись на викладені обставини, позивач просить визнати незаконними вищевказані накази, поновити її на раніше займаній посаді, стягнути середній заробіток за час вимушеного прогулу з 29.12.2018 року по день поновлення на роботі і різницю в заробітку за час відсторонення від роботи з 27.08.2018 року по 29.12.2018 року, а також стягнути з відповідача моральну шкоду в розмірі 100 000, 00 грн. і судові витрати на професійну правничу допомогу в сумі 6000,00 грн. Ухвалою судді Деснянського районного суду м.Києва від 11.02.2019 року відкрито провадження у справі в порядку спрощеного позовного провадження з викликом сторін. 27.03.2019 року до суду надійшов відзив представника відповідача [PERSON] на позовну заяву. У даному відзиві представник відповідача зазначає про те, що позивача було правомірно відсторонено від роботи, оскільки вона не пройшла перевірку знань. Після відсторонення до моменту звільнення позивачу було запропоновано перейти на іншу роботу, однак позивач від усіх пропозицій відмовлялась. Представник відповідача стверджував, що на позивача ніколи не чинився тиск, але за сукупності умов щодо повторного отримання позивачем незадовільної оцінки за результатами перевірки знань, не отримання допуску до самостійної роботи та неможливості переведення її на іншу роботу за її згодою на підприємстві, у відповідача виникли законні підстави для її звільнення. Наявність у позивача посвідчення перевірки знань № 25/16 від 05.04.2016 року про проходження перевірки знань 26.04.2018 року не є підставою для задоволення вимог, оскільки воно було видано ПАТ «Київенерго», тобто іншою юридичною особою, з якою позивач раніше перебувала у трудових відносинах, а тому воно не є підставою для допуску на роботі на іншому підприємстві. Представник відповідача також вважає безпідставними та необґрунтованими вимоги позивача про стягнення моральної шкоди та витрат на професійну правничу допомогу. Представник відповідача зауважив і на те, що позивачем пропущено строк звернення до суду з вимогами щодо визнання протиправним наказу від 27.08.2018 року № 4843-К КТМ про відсторонення від роботи, передбачений ст.233 КЗпП України. Посилаючись на викладені обставини, представник відповідача просив відмовити в задоволенні позову повністю. 01.04.2019 року до суду надійшли письмові пояснення третьої особи - директора СП «Київські теплові мережі» КП «Київтеплоенерго» Деревицького В.І., в якому, посилаючись на аналогічні підстави та обставини, третя особа просить відмовити в задоволенні позову. 16.04.2019 року до суду надійшла відповідь позивача на відзив, в якому позивач заперечує проти доводів представника відповідача, стверджуючи, що відповідачем не проводились ні навчання на слюсаря з обслуговування теплових пунктів V групи кваліфікації, ні стажування, а тому проведення відповідачем первинної перевірки знань є незаконними. Крім того, наявні інші порушення при її відстороненні від роботи. Позивач зауважила, що начальником відділу по роботі з персоналом [PERSON] їй було запропоновано перейти на ту ж саму посаду слюсаря з обслуговування теплових пунктів V групи кваліфікації дільниці теплових мереж, але іншого району, від чого вона відмовилась. Тобто, відповідачем не була запропонована інша конкретна посада для переводу в зв`язку з виявленням невідповідності працівника займаній посаді або виконуваній роботі внаслідок недостатньої кваліфікації. Ухвалою Деснянського районного суду м.Києва від 02.05.2019 року частково задоволено клопотання позивача про витребування доказів. 28.05.2019 року до суду надійшли заперечення представника відповідача [PERSON] на відповідь на відзив, в якому представник відповідача зазначає про те, що позивача було прийнято на роботу за переведенням, відтак, мали місце нові трудові відносини. Отже, попередні трудові відносини, як і посвідчення, отримане у іншої юридичної особи, не мають значення для нового підприємства, оскільки для новоприйнятих осіб проводиться саме первинна перевірка знань. Також, представник відповідача вважає необґрунтованими доводи позивача, викладені у відповіді. Ухвалою Деснянського районного суду м.Києва від 25.06.2019 року повторно витребувано докази у відповідача. 26.09.2019 року до суду надійшла заява представника відповідача про застосування строків, передбачених ст.233 КЗпП України до вимоги про визнання незаконним наказу від 27.08.2018 року 4843-К КТМ. 04.12.2019 року до суду надійшла заява представника позивача [PERSON] про поновлення строків, передбачених ст.233 КЗпП України. 16.12.2019 року до суду надійшли пояснення представника відповідача до заяви представника позивача про поновлення строків. В судовому засідання позивач та її представник [PERSON] позовні вимоги з урахуванням уточнень підтримали з вищевикладених обставин та підстав та просили їх задовольнити в повному обсязі. Представник відповідача [PERSON] проти позову заперечував та просив відмовити його задоволенні, посилаючись на підстави та обставини, викладені у відзиві та письмових поясненнях. Третя особа - директор СП «Київські теплові мережі» КП «Київтеплоенерго» Деревицький В.І. в судове засідання не з`явився, надавши суду заяву, в якій підтримує позицію представника відповідача та просить відмовити в задоволенні позовних вимог. Заслухавши пояснення учасників судового розгляду, дослідивши матеріали справи, всебічно проаналізувавши обставини справи в їх сукупності, оцінивши за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на повному і об`єктивному розгляді справи, зібрані по справі докази,

Outcome: partial