Jurisdiction: civil
Date: 2016-10-17 00:00:00

Позивач звернулась в суд із позовною заявою до відповідача, в якій просить стягувати з нього на свою користь на утримання неповнолітньої дитини [PERSON], [INFO], аліменти у розмірі 800 грн. щомісячно до досягнення дитиною повноліття, мотивуючи тим, що відповідач не надає матеріальної допомоги на утримання дитини, хоча спроможний її надавати, оскільки, не маючи постійного місця праці, має періодичний заробіток. Відповідач подав заперечення проти позову, в якому просив позовні вимоги про стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини задоволити частково та стягувати з нього на користь позивача аліменти у твердій грошовій сумі у розмірі 400 грн. щомісячно, мотивуючи зокрема тим, що на даний час не працює внаслідок втрати професійної працездатності на 20% у зв'язку із виробничою травмою, що підтверджується довідкою МСЕК, а тому не спроможний сплачувати аліменти у розмірі 800 грн. щомісячно, як просить позивач. В судовому засіданні позивач вимоги та доводи позовної заяви підтримала, просила її задоволити в повному обсязі, з мотивів у ній наведених. В судовому засіданні відповідач та його представник позовні вимоги визнали в частині стягнення аліментів у розмірі 400 грн. щомісячно, в решті суми позову заперечили, з мотивів наведених у письмовому запереченні на позовну заяву. Заслухавши пояснення сторін, дослідивши та оцінивши докази у справі суд дійшов наступних висновків. Позивач [PERSON] є матір'ю, а відповідач [PERSON] є батьком, неповнолітньої дитини [PERSON], [INFO], що стверджується копією свідоцтва про народження серія [NUMBER]. Рішенням Овруцького районного суду Житомирської області від 09.03.2016 року у справі № 28/83/16-ц шлюб між сторонами розірвано, що стверджується його копією. Сторони проживають окремо, дитина [PERSON] проживає разом з матір'ю, що стверджується довідкою КП «Комунальник» Овруцької міської ради Житомирської області від 18.07.2016 року № 5839, а відтак, знаходяться на її утриманні Відповідно до ст.180 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Позивач стверджує, що відповідач ухиляється від виконання вказаного обов'язку, матеріальної допомоги позивачу на утримання неповнолітньої дитини не надає. Доказів протилежного, зокрема того, що відповідач добровільно виконує свій батьківський обов'язок щодо утримання неповнолітньої дитини та надання матеріальної допомоги матеріали справи не містять та відповідачем суду не надано, як і доказів того, що на його утриманні знаходяться інші діти та непрацездатні особи. Відповідачем в обґрунтування заперечень проти позову, надано копію довідки МСЕК 001029 від 08.12.1999 року, з якої вбачається, що він на 20% втратив працездатність у зв'язку із виробничою травмою, безстроково. Наведеним доказом відповідач обґрунтовує неможливість працевлаштуватись за спеціальністю, пояснивши, що внаслідок втрати професійної працездатності - втрати пальців правої руки з 1999 року офіційно не працює, періодично мав підробітки, до війни працював на заробітках в Росії, однак на даний час немає жодного доходу, а тому фінансово неспроможний сплачуваним аліменти у розмірі 800 грн. щомісяця; перебуваючи на обліку в Овруцькому районному центрі зайнятості, з формальних причин немає статуту безробітного, йому було запропоновано роботу двірника, однак від неї він відмовився, про що свідчать направлення на працевлаштування Овруцького РЦЗ від 11.10.2016 року та корінець направлення на працевлаштування від 15.10.2016 року, оскільки не може її виконувати за станом здоров'я. Частина 3 ст.181 СК України передбачає, що за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. У відповідності до ч.1 ст.183 СК України частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину визначається судом. Згідно з ч.2 ст.182 СК України мінімальний розмір аліментів на 1 дитину не може бути меншим ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, за винятком випадків, передбачених ст.184 цього Кодексу. Статтею 184 СК України передбачено підстави для визначення аліментів у твердій грошовій сумі, зокрема, якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, частину доходу одержує в натурі, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення. З огляду на викладене, врахувавши відповідно до ч.1 ст.182 СК України стан здоров'я і матеріальне становище дитини та платника аліментів, відсутність у платника аліментів інших неповнолітніх дітей та непрацездатних осіб на утриманні, а також інші обставини, що мають істотне значення, зокрема відсутність доказів про регулярний, сталий дохід відповідача та наявність доказів про двадцятивідсоткову втрату його професійної працездатності безстроково, суд вважає за можливе стягувати з відповідача аліменти на утримання дитини в твердій грошовій сумі, однак у меншому розмірі, ніж просить позивач у позовній заяві, а саме в розмірі 450 грн. щомісячно з дня пред'явлення позову до суду і до досягнення дитиною повноліття. Доходячи висновку про часткове задоволення позовних вимог, суд серед іншого врахував не лише обставину того, що відповідач, частково втративши працездатність, на момент розгляду справи в суді не працює, тобто не має регулярного доходу, а й виходив із встановлених законодавством з 01 травня 2016 року розмірів: мінімальної заробітної плати в сумі 1450 грн., прожиткового мінімуму для дитини віком від 6 до 18 років в сумі 1531 грн. та прожиткового мінімуму для особи, яка втратила працездатність, в сумі 1130 грн., а також того, що відповідно до ст.128 Кодексу законів про працю України при кожній виплаті заробітної плати загальний розмір усіх відрахувань не може перевищувати двадцяти процентів, а у випадках, окремо передбачених законодавством України - п'ятдесяти процентів заробітної плати, яка належить до виплати працівникові; при відрахуванні з заробітної плати за кількома виконавчими документами за працівником у всякому разі повинно бути збережено п'ятдесят процентів заробітку; відповідно до ч.4 ст.70 Закону України «Про виконавче провадження» загальний розмір усіх відрахувань під час кожної виплати заробітної плати не може перевищувати п'ятдесят відсотків заробітної плати, що має бути виплачена працівнику, у тому числі в разі відрахування за кількома виконавчими документами. Відповідно до ч.1 ст.191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову. Згідно з приписами ч.1 ст.367 ЦПК України рішення у справах про стягнення аліментів підлягає негайному виконанню. За подання позову про стягнення аліментів позивач звільнена від сплати судового збору на підставі п.10 ч.1 ст.5 Закону України «Про судовий збір», відтак, ці судові витрати підлягають стягненню з відповідача в повному обсязі. Тому

Outcome: approved