overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2018-08-26 00:00:00

Позивач звернулась до суду з позовом до відповідача, зазначивши, що являється власником квартири [ADDRESS], в якій зареєстрований відповідач, однак в квартирі понад 4 роки не проживає. Просить визнати відповідача таким, що втратив право на користування належним їй житловим приміщенням. Позивач [PERSON] свої вимоги підтримала, просила їх задовольнити, справу розглянути в її відсутність, подавши про це письмову заяву. Відповідач позов визнав, подавши про це письмову заяву, погодився на розгляд справи в його відсутність. За таких обставин справу розглянуто у відсутність сторін в підготовчому судовому засіданні. Дослідивши письмові докази та проаналізувавши їх в сукупності, суд дійшов висновку про наступне : Судом встановлено, що між сторонами виникли правовідносини щодо користування приміщенням квартири, власником якої являється позивач. Даний спір регулюється нормами цивільного законодавства - ст.391,405 ЦК України, відповідно до яких власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном, у разі відсутності члена сім'ї без поважних причин понад один рік він втрачає право на користування житлом. Позивач являється власником квартири [ADDRESS], в якій як член сім'ї (син) зареєстрований відповідач. В даний час відповідач жилою площею квартири позивача не користується без поважних причин, витрат по її утриманню не несе, за користування нею позивачеві не сплачує, користування припинив добровільно, що підтверджено актом свідків від 18.05.2018 року. Вказані обставини відповідачем не заперечені. Враховуючи, що відповідач в житловому приміщенні позивача не проживає без поважних причин понад рік, то він втратив право на користування ним. Таким чином, позовні вимоги підлягають задоволенню. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2018-01-04 00:00:00

Позивач звернулась до суду з позовом до відповідача, зазначивши, що являється дочкою відповідача, навчається та в зв'язку з цим потребує матеріальної допомоги. Просить стягувати з відповідача на її користь аліменти в розмірі 1000 гривень в місяць до досягнення 23 річного віку. Сторони в судове засідання не з'явились. Позивач надав заяву про підтримання позовних вимог та розгляд справи в його відсутність. Відповідач позов визнав, подавши про це письмову заяву, погодився на розгляд справи в його відсутність. За таких обставин суд розглянув справу у відсутність сторін. Дослідивши письмові докази та проаналізувавши їх в сукупності, суд дійшов висновку про наступне : Судом встановлено, що позивач являється повнолітньою дочкою відповідача, навчається на денній формі навчання у Київському Національному університеті ім.Тараса Шевченка. Відповідач доказів неможливості сплати аліментів у вказаному позивачем розмірі та інших обставин, що мають значення при вирішенні даного спору (матеріальний та сімейний стан, стан здоров`я, наявність інших утриманців), не подав. Відповідно до ст.199 СК України, батьки зобов`язані утримувати дитину, якщо повнолітні син чи дочка продовжують навчання до досягнення ними 23 років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Враховуючи вищевикладене, суд вважає, що відповідач має можливість та зобов`язаний надавати допомогу на утримання повнолітньої дочки на час її навчання, тому позовні вимоги позивача є обґрунтованими і підлягають задоволенню в повному обсязі. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2019-02-04 00:00:00

Позивач звернулась до суду з позовом до відповідача, зазначивши, що являється дочкою відповідача, навчається та в зв'язку з цим потребує матеріальної допомоги. Просить стягувати з відповідача на її користь аліменти в розмірі 1/4 частки з усіх видів його заробітку (доходу) щомісячно до закінчення навчання. Справа розглянута за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін. Відповідачем відзив на позовну заяву та інших заяв чи клопотань не подано. Дослідивши письмові докази та проаналізувавши їх в сукупності, суд дійшов висновку про наступне: Судом встановлено, що позивач являється повнолітньою дочкою відповідача, навчається на денній формі навчання в Київському університеті імені [PERSON], в звзязку з чим потребує матеріальної допомоги . Термін навчання з 01.09.2018 року по 30.06.2022 року. Відповідач доказів неможливості сплати аліментів у вказаному позивачем розмірі та інших обставин, що мають значення при вирішенні даного спору (матеріальний та сімейний стан, стан здоров`я, наявність інших утриманців), не подав. Відповідно до ст.199 СК України, батьки зобов`язані утримувати дитину, якщо повнолітні син чи дочка продовжують навчання до досягнення ними 23 років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Оскільки відповідачем відзив на позовну заяву та інших заяв чи клопотань не подано, суд вважає, що відповідач має можливість та зобов`язаний надавати допомогу на утримання повнолітньої дочки на час її навчання, тому позовні вимоги підлягають задоволенню. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-01-03 00:00:00

Позивач звернулась до суду з позовом до відповідача, зазначивши, що являється його повнолітньою дочкою, продовжує навчання та в зв'язку з цим потребує матеріальної допомоги. Просить стягнути з відповідача на її користь аліменти в розмірі 1/4 частини заробітку (доходу), але не менше 30 % прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку на період її навчання. Позивач позовні вимоги підтримала, просила їх задовольнити. Пояснила, що навчається, всі витрати по її утриманню несе її мати, потребує матеріальної допомоги, яку їй може надавати відповідач. Відповідач позов не визнав, подав письмові заперечення, в яких вказав, що хоча працює, отримує невелику заробітну плату, утримує двох неповнолітніх дітей, тому не спроможний сплачувати аліменти на користь позивача. Вислухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи та проаналізувавши їх в сукупності, суд дійшов висновку про наступне : Судом встановлено, що позивач являється повнолітньою дочкою відповідача, навчається на денній формі навчання в Мукачівському державному університеті. Відповідач працює, отримує заробітну плату в розмірі 929,02 грн., що є меншим від прожиткового мінімуму на одну особу, має на утриманні двох неповнолітніх дітей. Відповідач позов не визнав, заявив про неможливість сплати аліментів через матеріальний та сімейний стан. Відповідно до ст.199 СК України, батьки зобов'язані утримувати дитину, якщо повнолітні син чи дочка продовжують навчання до досягнення ними 23 років, за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Враховуючи, що позивачем не подано доказів того, що відповідач має достатній рівень матеріального забезпечення, який дозволяє йому утримувати себе, інших утриманців та надавати допомогу і позивачеві, суд вважає позовні вимоги необґрунтованими та такими, що задоволенню не підлягають. На підставі викладеного,

Outcome: dismissed
Jurisdiction: civil
Date: 2016-03-27 00:00:00

Позивач звернулась до суду з позовом до відповідача, зазначивши, що являється його повнолітньою дочкою, продовжує навчання та в зв'язку з цим потребує матеріальної допомоги. Просить стягнути з відповідача на її користь аліменти в розмірі 1/4 частини його доходів, але не менше 30% прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, на час її навчання. Позивач позовні вимоги підтримала, відповідач позов визнав. Дослідивши матеріали справи та проаналізувавши їх в сукупності, суд дійшов висновку про наступне : Судом встановлено, що позивач являється повнолітньою дочкою відповідача, навчається на денній формі в Житомирському торговельно-економічному коледжі Київського національного торговельно-економічного університету. Відповідач позов визнав, доказів неможливості сплати аліментів у вказаному позивачем розмірі та інших обставин, що мають значення при вирішенні даного спору (матеріальний та сімейний стан, стан здоров'я, наявність інших утриманців), не подав. Відповідно до ст.199 СК України, батьки зобов'язані утримувати дитину, якщо повнолітні син чи дочка продовжують навчання до досягнення ними 23 років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Враховуючи вищевикладене, суд вважає, що відповідач має можливість та зобов'язаний надавати допомогу на утримання повнолітньої дочки на час її навчання, тому позовна вимога про стягнення аліментів підлягає задоволенню. В той же час закон не передбачає можливості визначення мінімального розміру аліментів, які стягуються на повнолітню особу. За таких обставин позов підлягає частковому задоволенню. За таких обставин позов підлягає частковому задоволенню. На підставі викладеного,

Outcome: partial
Jurisdiction: civil
Date: 2016-10-26 00:00:00

Позивач звернулась до суду з позовом до відповідача, зазначивши, що являється його повнолітньою дочкою, продовжує навчання та в зв'язку з цим потребує матеріальної допомоги. Просить стягнути з відповідача на її користь аліменти в розмірі 1/4 частини його доходів на час її навчання. Позивач позовні вимоги підтримала, відповідач позов визнав. Дослідивши матеріали справи та проаналізувавши їх в сукупності, суд дійшов висновку про наступне : Судом встановлено, що позивач являється повнолітньою дочкою відповідача, навчається на денній формі в коледжі КВНЗ «Житомирський інститут медсестринства» . Відповідач позов визнав, доказів неможливості сплати аліментів у вказаному позивачем розмірі та інших обставин, що мають значення при вирішенні даного спору (матеріальний та сімейний стан, стан здоров'я, наявність інших утриманців), не подав. Відповідно до ст.199 СК України, батьки зобов'язані утримувати дитину, якщо повнолітні син чи дочка продовжують навчання до досягнення ними 23 років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Враховуючи вищевикладене, суд вважає, що відповідач має можливість та зобов'язаний надавати допомогу на утримання повнолітньої дочки на час її навчання, тому позовна вимога про стягнення аліментів підлягає задоволенню. За таких обставин позов підлягає задоволенню. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-11-16 00:00:00

Позивач звернулась до суду з позовом до відповідача, зазначивши, що являється його повнолітньою дочкою, продовжує навчання та в зв'язку з цим потребує матеріальної допомоги. Просить стягнути з відповідача на її користь аліменти в розмірі 400 гривень щомісячно на час її навчання. Позивач позовні вимоги підтримала, просила їх задовольнити. Відповідач позов не визнав, подав письмові заперечення, в яких вказав, що не працює, отримує лише допомогу по безробіттю, утримує неповнолітню дитину, а позивач не подала доказів щодо його спроможності сплачувати аліменти та про отримуваний ним дохід. Дослідивши матеріали справи та проаналізувавши їх в сукупності, суд дійшов висновку про наступне : Судом встановлено, що позивач являється повнолітньою дочкою відповідача, навчається на денній контрактній формі навчання в Національному фармацевтичному університеті. Відповідач позов не визнав, заявив про неможливість сплати аліментів у вказаному позивачем розмірі через матеріальний та сімейний стан, стан здоровя. Відповідно до ст.199 СК України, батьки зобовязані утримувати дитину, якщо повнолітні син чи дочка продовжують навчання до досягнення ними 23 років, за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Враховуючи, що позивачем не подано доказів того, що відповідач має достатній рівень матеріального забезпечення, який дозволяє йому утримувати себе, інших утриманців та надавати допомогу позивачеві, суд вважає позовні вимоги необґрунтованими та такими, що задоволенню не підлягають. На підставі викладеного,

Outcome: dismissed
Jurisdiction: civil
Date: 2017-03-15 00:00:00

Позивач звернулась до суду з позовом до відповідача, зазначивши, що являється повнолітньою дочкою відповідача, навчається, потребує матеріальної допомоги на час навчання. Просила стягнути з відповідача аліменти на час її навчання в розмірі 1/4 частини його доходу щомісячно. Позивач свої вимоги підтримала, просила їх задовольнити, подавши письмову заяву. Відповідач позов визнав частково, подав письмові заперечення, в яких вказав, що згоден сплачувати аліменти в розмірі 1/6 частини доходу. Дослідивши письмові матеріали справи та проаналізувавши їх в сукупності, суд дійшов висновку про наступне: Судом встановлено, що відповідач є батьком повнолітнього позивача, яка навчається та в звязку з цим потребує матеріальної допомоги. Відповідач не працює, отримує пенсію, інших утриманців не має. Відповідно до ст.199 СК України, батьки зобовязані утримувати дитину, якщо повнолітні син чи дочка продовжують навчання до досягнення ними 23 років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Відповідач згоден надавати позивачеві допомогу, однак не спроможний сплачувати аліменти в запропонованому нею розмірі, оскільки отримує лише пенсію. Враховуючи вищевикладене, суд вважає, що відповідач може надавати позивачеві допомогу на час її навчання, однак, враховуючи розмір його доходу, в меншому ніж запропонований позивачем розмірі. За таких обставин позовні вимоги підлягають частковому задоволенню. На підставі викладеного,

Outcome: partial
Jurisdiction: civil
Date: 2014-11-06 00:00:00

Позивач звернулась до суду з позовом до відповідача з вимогою визнати її такою, що втратила право користування житловим приміщенням, а саме квартирою [ADDRESS] В обґрунтування заявлених позовних вимог позивач вказує, що на підставі свідоцтва про право власності, зареєстрованого Маріупольським БТІ 14.09.2000 року, вона є власником зазначеної квартири. Разом із нею за вказаною адресою зареєстрована і її донька - [PERSON] Однак з 2011 року відповідач у вказаній квартирі не проживає, не сплачує комунальні послуги та не приймає участі в утриманні квартири.Місце знаходження відповідача позивачеві не відоме. Оскільки самостійно позивач не має можливості матеріально утримувати житло, сплачувати комунальні послуги за себе та доньку, а також на свій розсуд розпорядитись своєю квартирою, просить визнати [PERSON] такою, що втратила право користування квартирою № [ADDRESS] Представник позивача [PERSON] у судове засідання не з'явилась, надала суду заяву про розгляд справи за її відсутності, позовні вимоги підтримала в повному обсязі. Позивач [PERSON] у судове засідання не з'явилась, у позові просила розглядати справу за її відсутності. Відповідач [PERSON] у судове засідання не з'явилась, надіслала до суду заяву про визнання позовних вимог, не заперечувала проти задоволення позову та розгляду справи за її відсутності. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає позовні вимоги обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню з наступних підстав. Матеріалами справи встановлено, що на підставі Договору купівлі-продажу від 20.07.2000 року Серії АВК № 979544, зареєстрованому у ДКП «Маріупольське бюро технічної інвентаризації» 14 вересня 2000 року за № 35566, позивач [PERSON] є власником квартири [ADDRESS]. З довідки ЖБК «Радужний» від 28 серпня 2014 року вбачається, що [PERSON] не проживає за адресою: [ADDRESS] більше 12 місяців. Факт того, що [PERSON] не проживає в [ADDRESS] підтвердилисвідки [PERSON] та [PERSON] Відповідно до ч. 2 ст. 405 Цивільного кодексу України член сім'ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім'ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом. За таких підстав [PERSON], залишаючись зареєстрованою у [ADDRESS], однак не користуючись нею понад один рік без поважних причин, перешкоджає позивачеві здійснювати своє право власності, а також обтяжує її додатковими витратами, пов'язаними з оплатою комунальнихпослуг. У зв'язку з цим суд вважає, що відповідач втратила право користування зазначеною квартирою, тому позовні вимоги [PERSON] є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню. На підставі ст. 405 ЦК України, ст. ст. 10, 60, 213-215, 224-226 ЦПК України, суд -

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-11-19 00:00:00

Позивач звернулась до суду з позовом до відповідача, її рідного батька, [PERSON] про стягнення на її користь додаткових витрат в сумі 2100 грн. за навчання за перший семестр другого курсу денного відділення Кременчуцького національного університету ім. Остроградського. Позовні вимоги мотивує тим, що вона навчається в Кременчуцькому національному університеті імені М. Остроградського за денною формою навчання на факультеті економіки і управління за контрактом, стипендію не отримує. Вартість навчання за перший семестр другого курсу становить 4200 грн. Відповідач, з яким вона проживає окремо з 1996 року, додаткової допомоги на її утримання не надає. Домовленості між матір»ю та відповідачем відносно його участі в додаткових витратах на період навчання не досягнуто. Вона навчається на стаціонарній формі навчання у вищому навчальному закладі, не має ніякого джерела доходів, потребує матеріальної допомоги. Відповідач спроможний надавати матеріальну допомогу. Позивач в судове засідання не з»явилась. Надіслала до суду заяву, в якій просила справу розглянути в її відсутність в заочному порядку. Свій позов підтримала повністю. Відповідач в судове засідання не з»явився з невідомої суду причини. Про час і місце розгляду справи повідомлений у встановленому законом порядку. Дослідивши докази, надані позивачем на підтвердження своїх позовних вимог, суд вважає, що позов необґрунтований і не підлягає до задоволення. Судом встановлено, що позивач навчається в Кременчуцькому національному університеті імені М. Остроградського за денною формою навчання на факультеті економіки і управління за контрактом, стипендію не отримує. Позивач сплатила за навчання 4200 грн., що підтверджується квитанцією до прибуткового касового ордера № 9257 від 08.08.2014 року, та просила стягнути з відповідача 1/2 частку витрат по оплаті її навчання в сумі 2100 грн. В обґрунтування своїх позовних вимог [PERSON] посилається на ч.2 ст.185 СК України, але ця норма СК України застосовується лише до відносин батьків та дітей, які не досягли повноліття. Суд вважає, що зазначена норма СК України не застосовується до відносин між батьком і повнолітньою дочкою щодо надання ним утримання. Стаття 201 СК України регулює застосування норм цього Кодексу до відносин щодо обов»язку батьків утримувати повнолітніх дочку, сина. Згідно зазначеної статті до відносин між батьками і дочкою, сином щодо надання їм утримання застосовуються норми статей 187,189-192 і 194-197 цього Кодексу, але посилання на ст. 185 СК України в цій статті відсутні, а тому суд вважає позов необґрунтованим і таким, що не підлягає до задоволення. На підставі викладеного та

Outcome: dismissed
Jurisdiction: civil
Date: 2020-03-10 00:00:00

Позивач звернулась до суду з позовом до відповідача, мотивуючи свої вимоги тим, що 01.11.2013 року між ними був укладений шлюб, який зареєстрований Гурівською сільською радою Долинського району Кіровоградської області, актовий запис № 5. У шлюбі народилась донька [PERSON] , [INFO] . Спільне життя не склалося, з квітня 2015 року фактичні шлюбні відносини між сторонами були припинені, спільне господарство не ведуть. Позивачка проживає з іншим чоловіком, з яким має намір укласти шлюб. За таких обставин, збереження сім`ї і подальше перебування у шлюбі з відповідачем є неможливим. Сторона позивача в судовому засіданні позовні вимоги підтримала, просила їх задовольнити. Відповідач в судове засідання не з`явився про час, місце та дату розгляду справи повідомлялась, на адресу місця реєстрації. Відповідачем до суду відзив не подавався. З огляду на вказане та на підставі наявних у справі доказів суд ухвалює заочне рішення що не суперечить вимогам статті 280 ЦПК України. Вивчивши матеріали справи, дослідивши письмові докази по справі: копія свідоцтва про одруження (а.с.4), копія свідоцтва про народження дитини (а.с.5), суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню, оскільки між подружжям склалися стосунки при яких подальше спільне життя та збереження сім`ї стало неможливим. Відповідно до ч.3 ст.56 СК України кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Відповідно до ч. 2 ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Відповідно до п.1 ч.2 ст.141 ЦПК України у разі задоволення позову судові витрати покладаються на відповідача. Отже, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь позивача судові витрати. На підставі ст.ст. 104, 105, 110, 112 Сімейного кодексу України та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2020-12-21 00:00:00

Позивач звернулась до суду з позовом до відповідача, мотивуючи свої вимоги тим, що 01 грудня 2012 року між ними був укладений шлюб, який зареєстрований Першотравневою сільською радою Долинського району Кіровоградської області, актовий запис № 16. Від шлюбу дітей не мають. Спільне життя не склалося та з червня 2019 року разом не проживають, спільного господарства не ведуть, сімейні стосунки не підтримують. Відповідач в добровільному порядку через органи РАЦСу не бажає розірвати шлюб. В зв`язку з цим, позивач змушений звернутися до суду з даним позовом. \~ \~ \~ \~Сторона позивача в судове засідання не з`явилась, надала клопотання про розгляд справи без її участі, позовні вимоги підтримала. Сторона відповідача в судове засідання не з`явилась, про розгляд справи повідомлялась на місце реєстрації. Відзив на позовну заяву до суду не надавала. За таких обставин, суд ухвалює заочне рішення на підставі наявних у справі доказів та існуванням умов передбачених ст.. 280 ЦПК України. Справа розглядається в порядку спрощеного провадження на підставі ст.274 ЦПК України. \~\~\~\~\~ Заперечення проти розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження від сторін у справі не надходили. Враховуючи викладене, суд проводить розгляд справи за наявними у ній матеріалами. Вивчивши матеріали справи, дослідивши письмові докази по справі копію свідоцтва про шлюб (а.с.4), суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню, оскільки між подружжям склалися стосунки при яких подальше спільне життя та збереження сім`ї стало неможливим. Відповідно до ч.3\~ст.56\~СК України кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Згідно з ч. 3 ст. 105 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до статті 110 цього Кодексу. Відповідно до ст. 112 СК України суд з`ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. \~ \~ \~ \~На підставі ст.ст. 104, 105, 110, 112, 113 Сімейного кодексу України та

Outcome: approved