Jurisdiction: civil
Date: 2014-03-18 00:00:00

Позивач звернулась в суд з позовом в якому зазначила, що вона з 21 квітня 1989 року перебуває у шлюбі з [PERSON], про що свідчить свідоцтво про шлюб, видане 21.04.1989 року за № 406 Ленінським відділом РАЦС м. Запоріжжя. В березні 2013 року позивачці стало відомо, що 26 січня 2007 року між її чоловіком -[PERSON] та Публічним акціонерним товариством «Родовід Банк» було укладено кредитний договір № 34.2/СЖ-002.07.2, та з метою забезпечення виконання зобов'язань за кредитним договором між [PERSON] та ПАТ «Родовід Банк» також було укладено Договір іпотеки, посвідчений ПН ЗМНО [PERSON], зареєстрований в реєстрі за № 190, із змінами та доповненнями, внесеними Додатковим договором № 1 від 01.02.10, посвідченим ПН ЗМНО [PERSON], зареєстрований в реєстрі за № 71. Предметом договору іпотеки виступає квартира, що знаходиться за адресою: [ADDRESS]. Зазначена квартира була придбана на ім'я [PERSON] на спільні кошти подружжя [PERSON] та [PERSON] під час перебування їх в зареєстрованому шлюбі. Письмової згоди на укладання вищезазначеного кредитного договору та договору іпотеки між [PERSON] та ПАТ «Родовід Банк», позивачка не давала. Просить суд визнати недійсним кредитний договір № 34.2/СЖ-002.07.2 від 26.01.2007 року укладений між Публічним акціонерним товариством «Родовідбанк» та [PERSON] та визнати недійсним Договір іпотеки від 26.01.2007 р., укладений між Публічним акціонерним товариством «Родовідбанк» та [PERSON], а також стягнути судові витрати з ПАТ «Родовід Банк». Надалі позивачка уточнювала позовні вимоги остаточно просить суд 1) визнати недійсним кредитний договір № 34.2/СЖ-002.07.2 від 26.01.2007 року укладений між Публічним акціонерним товариством «Родовідбанк» та [PERSON]; 2) визнати недійсним Договір іпотеки від 26.01.2007р., укладений між Публічним акціонерним товариством «Родовідбанк» та [PERSON] , посвідчений ПН ЗМНО [PERSON], зареєстрований в реєстрі за № 190, із змінами та доповненнями, внесеними Додатковим договором № 1 від 01.02.10, посвідченим ПН ЗМНО [PERSON], зареєстрований в реєстрі за № 71; 3) у зв'язку з визнанням недійсними кредитного та іпотечного договорів припинити запис про іпотеку у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно та зняти заборону відчуження на речові права, відносно квартири, що знаходиться за адресою: [ADDRESS]; 4) стягнути на користь позивача судові витрати з ПАТ «Родовід Банк». В судовому засіданні позивачка та представник позивача позовні вимоги підтримали в повному обсязі. Представник відповідача ПАТ «Родовід Банк» проти позову заперечує, суду надав письмові заперечення. Також просить суд застосувати строки позовної давності, накласти арешт на майно, яке було предметом застави,, зобов'язати повернути кредитодавцю кошти за кредитним договором, а також винести окрему ухвалу порушень закону [PERSON] та направити її до правоохоронних органі прокуратури. Відповідач - [PERSON] в судове засідання не з'явився, повідомлявся належним чином, причини неявки суду не повідомив. 3-тя особа - Приватний нотаріус Запорізького міського нотаріального округу [PERSON] проти позову заперечує, суду надав заперечення. Суд заслухавши пояснення сторін, вивчивши матеріали справи , надані суду докази, вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що 20 червня 2002 року [PERSON] була придбана квартира, що знаходиться за адресою: [ADDRESS], відповідно до договору купівлі-продажу квартири, посвідченого ПН ЗМНО [PERSON], 20.06.2002 р. за реєстром №1120, та зареєстрованого Орендним підприємством ЗМБТІ 25.06.2002р. в реєстровій книзі № 226 за реєстровим № 36047. Зазначена квартира була придбана в період зареєстрованого шлюбу між [PERSON] та [PERSON] Факт перебування в шлюбі підтверджується свідоцтвом про шлюб, виданим 21.04.1989 року за № 406 Ленінським відділом РАЦС м. Запоріжжя та Витягом з Державного реєстру актів цивільного стану, наданим Ленінським відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби ЗМУЮ. 26 січня 2007 року між [PERSON] та Публічним акціонерним товариством «Родовід Банк» було укладено кредитний договір № 34.2/СЖ-002.07.2, та з метою забезпечення виконання зобов'язань за цим кредитним договором між тими ж сторонами було укладено Договір іпотеки, посвідчений ПН ЗМНО [PERSON], зареєстрований в реєстрі за № 190, із змінами та доповненнями, внесеними Додатковим договором № 1 від 01.02.10, посвідченим ПН ЗМНО [PERSON], зареєстрований в реєстрі за № 71. Предметом договору іпотеки виступила, придбана [PERSON], квартира, що знаходиться за адресою: [ADDRESS]. За вказаним кредитним Договором та Договором іпотеки виникли певні права та обов'язки, а оскільки ці договори укладені під час шлюбу, то ці права та обов'язки виникають і для подружжя. У відповідності до частини 3 статті 65 Сімейного кодексу України під час укладення одним із подружжя договорів, які потребують нотаріального посвідчення і (або) державної реєстрації, а також договорів стосовно цінного майна, згода другого з подружжя має бути подана письмово. До матеріалів справи жодною із сторін не надано письмового підтвердження того, що позивач [PERSON] надавала свою згоду на укладання її чоловіком [PERSON] зазначених вище кредитного та іпотечного договорів. Відповідно до п.1 ч.1 ст.31 Цивільного кодексу України правочин вважається дрібним побутовим, якщо він задовольняє побутові потреби особи, відповідає її фізичному, духовному чи соціальному розвитку та стосується предмета, який має невисоку вартість. Згідно п. 1.1, 1.2 спірного кредитного Договору, він був укладений на суму 32994,86 (тридцять дві тисячі дев'ятсот дев'яносто чотири доларів США 86 центів) доларів США, а такий Договір за своєю суттю не є дрібним побутовим і має високу вартість (32 994,86 доларів США), а отже позивач повинна була давати свою письмову згоду на укладення цього договору. У відповідності до ч.2 ст.65 Сімейного Кодексу України, дружина, чоловік маєправо на звернення до суду з позовом про визнання договору недійсним як такого, що укладений другим із подружжя без її, його згоди, якщо цей договір виходить за межі дрібного побутового. Згідно п.4 ст.65 Сімейного Кодексу України договір, укладений одним із подружжя в інтересах сім'ї, створює обов'язки для другого з подружжя, якщо майно, одержане за договором, використане в інтересах сім'ї, а як зазначає позивач, то вона навіть не здогадувалась про існування цих Договорів, та отримані відповідачем гроші не були витрачені в інтересах сім'ї. Зазначене вище призводить до настання наслідків передбачених ст.203, ст.215 Цивільного кодексу України: стаття 203 ЦК України - Загальні вимоги, додержання яких є необхідним для чинності правочину: ч.1. Зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також моральним засадам суспільства. Стаття 215 ЦК України - Недійсність правочину: ч.1. Підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені частинами першою - третьою, п'ятою та шостою статті 203 цього Кодексу. Таким чином суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню. Щодо застосування строків позовної давності суд вважає за необхідне відмовити, тому що суд вважає, що позивачка не пропустила строки позовної давності, тому що суд погоджується з тим, що їй стало відомо про те що її чоловік взяв кредит тільки після винесення рішення Жовтневого райсуду м. Запоріжжя 01.03.2013. Тому суд вважає, що позивачка не пропустила строк для звернення до суду. Також не підлягає задоволенню вимога відповідача про накладення арешту на майно, яке було предметом застави, та зобов'язання повернути кошти за кредитним договором, тому що рішення Жовтневого райсуду м. Запоріжжя від 01.03.2013 року були стягнути кошти з [PERSON] і на теперішній час відкрито виконавче провадження.

Outcome: approved