Jurisdiction: civil
Date: 2014-03-12 00:00:00

Позивач звернулась до суду з позовом до відповідача про визнання останнього таким , що втратив право користування житловим приміщенням , а саме квартирою [ADDRESS] , посилаючись на те , що відповідач не проживає в зазначеній квартирі понад один рік . В судовому засіданні позивачка позовні вимоги підтримала , з обставин , що викладені у позовній заяві та зазначила про те , що відповідач є громадянином іншої країни , перебував в зареєстрованому шлюбі з її дочкою , був зареєстрований в спірній квартирі для проживання на території України . 3-я особа [PERSON] в судовому засіданні позовні вимоги підтримала , зазначила про те , що відповідач є її колишнім чоловіком , шлюб з яким було розірвано у 2012 р. У жовтні 2010 р. відповідач через сімейні непорозуміння залишив спірну квартиру та повідомив про те , що повертається до своєї країни , після чого стосунків з останнім вона не мала , місце знаходження відповідача їй не відомо . Відповідач в судове засідання повторно не з»явився , про час та місце розгляду справи повідомлявся шляхом розміщення оголошення у пресі . Представник 3-ої особи Деснянського районного відділу ГУ ДМС України в м. Києві в судове засідання не з»явився , про час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином , направив до суду письмову заяву , в якій просив розгляд справи проводити у відсутності представника . Вислухавши пояснення позивача , 3-ої особи [PERSON] , покази свідків [PERSON], [PERSON] , суд приходить до висновку про те , що позовні вимоги підлягають задоволенню , виходячи з наступного . Судом встановлено та вбачається з матеріалів справи , що позивачці на праві власності належить квартира [ADDRESS] (а.с.9-10). Згідно довідки форми 3 від 31.07.2013 р. № 1092 вбачається , що відповідач зареєстрований у вищезазначеній квартирі з 04.02.2010 р. ( а.с.14 ) . Заочним рішенням Деснянського районного суду м. Києва від 19.10.2012 р. було розірвано шлюб між відповідачем [PERSON] та 3-ою особою [PERSON] ( а.с. 11 ) . Відповідно до ч. 1 ст. 319 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Згідно із ч. 1 ст. 321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. При цьому власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном ( ст.391 ЦК України). За змістом ч. 1 ст. 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Статтею 383 ЦК України встановлено ,що власник житлового будинку має право використовувати помешкання для власного проживання, проживання членів своєї сім'ї, інших осіб. До спірних правовідносин підлягають застосуванню норми глави 32 ЦК України. Відповідно до ч.2 ст.405 ЦК України член сім'ї власника житла втрачає право користування цим житлом у разі відсутності без поважних причин понад один рік. Із затверджених актів ЖЕК 313 м. Києва від 25.04.2013 р. . 31.07.2013 р. та 09.10.2013 р. вбачається , що відповідач не проживає в [ADDRESS] з січня 2011 р. , його особисті речі в квартирі відсутні ( а.с. 16-17 ) . Згідно актів ЖЕК 313 м. Києва від 09.10.2013 т. та 11.12.2013 р. гр. [PERSON] на момент обстеження квартири [ADDRESS] в зазначеній квартирі не проживав , його особисті речі були відсутні ( а.с. 18- 20 ) . Допитані в судовому засіданні в якості свідків [PERSON] та [PERSON] пояснила , що вони є давніми знайомими позивачки , зазначили , що відповідач залишив квартиру позивача приблизно наприкінці 2010 р. -початку 2011 р. р. та в зазначеній квартирі не проживає , перешкод в користуванні житлом позивачка відповідачу не чинила . Аналізуючи встановлені по справі обставини в їх сукупності , суд приходить до висновку про те , що відповідач не проживає на спірній житловій площі понад рік, а саме з січня 2011 р. без поважних причин , договір щодо проживання відповідача у квартирі з позивачем не укладався, а тому останній втратив право користування зазначеним житловим приміщенням з підстав ч.2 ст.405 ЦК України. На підставі викладеного ,

Outcome: approved