Jurisdiction: civil
Date: 2019-04-17 00:00:00

Позивач звернулась до суду з позовом до [PERSON] про визначення місця проживання дитини, посилаючись на те, що 31 липня 2013 року вона уклала шлюб з відповідачем. Від даного шлюбу сторони мають доньку: [PERSON], [INFO]. Відповідач значно менше приділяє уваги та часу на розвиток та догляд за дитиною. Вказує, що проживання доньки разом з позивачем буде відповідати її вимогам та її інтересам, тому позивач звернулась до суду із вказаною заявою. Позивач у підготовче судове засідання не з`явилась, надійшла заява про розгляд справи у її відсутність, позов підтримує та просить слухати справу у її відсутність. Відповідач у підготовче судове засідання не з`явився, надійшла заява про розгляд справи у його відсутність, позовні вимоги визнає в повному обсязі. Суд, дослідивши матеріали справи, приходить до висновку, що даний позов підлягає задоволенню. Як вбачається з матеріалів справи, [PERSON] та [PERSON], 31 липня 2013 року вступили в зареєстрований шлюб. (а. с. 8 зворот.) Від даного шлюбу у сторін народилась донька: [PERSON], [INFO], що підтверджується копією свідоцтва про народження. (а. с. 7) Малолітня [PERSON], яка проживає за адресою: [ADDRESS] відвідує навчальний заклад дошкільної освіти № 319 з 01.09.2015 року. Позивач [PERSON] відповідно до копії паспорта та копії довідки про склад сім'ї зареєстрована за адресою: [ADDRESS]. (а. с. 6 зворот., 10) Крім того, позивач працює в ПП «АП «Укртранс» на посаді завідувача господарства з 05.08.2018 року і по теперішній час у м. Бердянськ, Запорізька обл. (а. с. 9) Відповідно до сім'ю України», при вирішенні спорів між батьками, які проживають окремо, про те, з ким із них залишається дитина, виходячи із встановленої рівності прав та обов'язків батька й матері щодо своїх дітей, рішення повинно відповідати інтересам неповнолітніх. При цьому необхідно врахувати вік дітей, особисті якості батьків, можливість створення належних умов для виховання, маючи на увазі, що перевага в матеріально-побутовому стані одного з батьків сама по собі не є вирішальною умовою для передачі йому дітей. Пунктами 1,2 статті 3 Конвенції про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка набрала чинності для України 27 вересня 1991 року, передбачено, що в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Дитині забезпечується такий захист і піклування, які необхідні для її благополуччя, беручи до уваги права й обов'язки її батьків, опікунів чи інших осіб, які відповідають за неї за законом. Крім того, ч. 1 ст. 160 СК України, місце проживання дитини, яка не досягла десяти років, визначається за згодою батьків. За приписами ч. 1 ст. 161 СК України, якщо мати та батько, які проживають окремо, не дійшли згоди щодо того, з ким із них буде проживати малолітня дитина, спір між ними може вирішуватися органом опіки та піклування або судом. Під час вирішення спору щодо місця проживання малолітньої дитини беруться до уваги ставлення батьків до виконання своїх батьківських обов'язків, особиста прихильність дитини до кожного з них, вік дитини, стан її здоров'я та інші обставини, що мають істотне значення. З огляду на те, що вимога щодо визначення місця проживання дитини відповідачем визнається, суд приходить до висновку, що дана вимога також підлягає задоволенню. Згідно ч. 3 ст. 200 ЦПК України, за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Відповідно до ч. 1 ст. 142 ЦПК України, у разі укладення мирової угоди до прийняття рішення у справі судом першої інстанції, відмови позивача від позову, визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті суд у відповідній ухвалі чи рішенні у порядку, встановленому законом, вирішує питання про повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову. Тому з відповідача на користь позивача підлягає стягненню судовий збір в розмірі 352 грн. 40 к. Крім того, позивачу необхідно повернути 352 грн. 40 к. судового збору, сплаченого при поданні позову Виходячи з вищенаведеного,

Outcome: approved