overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2015-06-16 00:00:00

Позивач звернулась до суду з позовною заявою до відповідача, відповідно до якої просить розірвати шлюб, який був укладений та зареєстрований 28 вересня 1996 року в Кривоозерському райвідділі ЗАГСу Миколаївської області, актовий запис №43. Від шлюбу сторони мають неповнолітніх дітей - [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO]. В обґрунтування позову позивач посилається на те, що шлюбні стосунки з відповідачем припинені через різні погляди на подружнє життя та несумісність характерів, разом не проживають близько восьми місяців, вважає, що їх шлюб остаточно розпався, збереження сім'ї неможливе. В судовому засіданні позивач підтримала позовні вимоги, просила їх задовольнити. Відповідач в судовому засіданні позов визнав, проти задоволення позову не заперечував. Вислухавши сторони, дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного. Судом встановлено, що сторони зареєстрували шлюб 28 вересня 1996 року в Кривоозерському райвідділі ЗАГСу Миколаївської області, про що в Книзі реєстрації актів про укладення шлюбу зроблено актовий запис №43, відповідно до даних свідоцтва про шлюб серії І-ФП №280990, яке видано 28 серпня 1996 року(а.с.4). Від шлюбу сторони мають неповнолітніх дітей: доньку - [PERSON], [INFO], що підтверджується даними свідоцтва про народження серії І-ФП №005751, виданого Кривоозерського відділом РАГСу Миколаївської області, актовий запис №76 від 07 жовтня 1997 року(а.с.7), доньку - [PERSON], [INFO], що підтверджується даними свідоцтва про народження серії І-ФП №152338, виданого відділом реєстрації актів цивільного стану Кривоозерського районного управління юстиції у Миколаївській області, актовий запис №16 від 19 березня 2013 року(а.с.8). Однією сімєю як чоловік та жінка сторони разом не проживають тривалий час. Зберігати сімю позивач та відповідач не бажають і вважають це неможливим, що підтверджується їх поясненнями в суді. Суд прийшов до висновку, що шлюб між [PERSON] та [PERSON] носить формальний характер, тому підлягає розірванню. Положеннями ч.2 ст.112 СК України визначено, що суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з подружжя, інтересам їхніх неповнолітніх дітей, що мають істотне значення. На підставі ст.112 Сімейного кодексу України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-10-21 00:00:00

Позивач звернулась до суду з позовною заявою до відповідача, відповідно до якої просить розірвати шлюб, який був укладений та зареєстрований 28 квітня 2001 року в відділі реєстрації актів громадянського стану Кривоозерського районного управління юстиції Миколаївської області, актовий запис №10. Від шлюбу сторони мають неповнолітніх дітей - [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO]. В обґрунтування позову позивач посилається на те, що шлюбні стосунки з відповідачем припинені через різні погляди на подружнє життя та несумісність характерів, разом не проживають близько місяця, вважає, що їх шлюб остаточно розпався, примирення між ними не може бути, тому просить про розірвання шлюбу. В судовому засіданні позивач підтримала позовні вимоги, просила їх задовольнити. Відповідач в судовому засіданні позов не визнав, вказував, що бажає зберегти шлюб. Вислухавши сторони, дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного. Судом встановлено, що сторони зареєстрували шлюб 28 квітня 2001 року в відділі реєстрації актів громадянського стану Кривоозерського районного управління юстиції Миколаївської області, про що в Книзі реєстрації актів про укладення шлюбу зроблено актовий запис №10, відповідно до даних свідоцтва про шлюб серії І-ФП №015146, яке видано 28 квітня 2001 року(а.с.4). Від шлюбу сторони мають неповнолітніх дітей: доньку - [PERSON], [INFO], що підтверджується даними свідоцтва про народження серії 1-ФП №022353, виданого відділом реєстрації актів цивільного стану Кривоозерського районного управління юстиції Миколаївської області, актовий запис №50 від 08 серпня 2006 року(а.с.5), сина - [PERSON], [INFO], що підтверджується даними свідоцтва про народження серії 1-ФП №134320, виданого відділом реєстрації актів цивільного стану Кривоозерського районного управління юстиції, актовий запис №15 від 12 лютого 2003 року(а.с.6), доньку - [PERSON], [INFO], що підтверджується даними свідоцтва про народження серії І-ФП №041557, виданого відділом реєстрації актів громадянського стану Миколаївської області, актовий запис №64 від 14 серпня 2001 року(а.с.7). Однією сімєю як чоловік та жінка сторони разом не проживають тривалий час. Зберігати сімю позивач не бажає і вважає це неможливим, що підтверджується її поясненнями в суді. Відповідачем не доведено суду доказів того, що він вживав заходів щодо примирення з позивачем. Суд прийшов до висновку, що шлюб між [PERSON] та [PERSON] носить формальний характер, тому підлягає розірванню. Положеннями ч.2 ст.112 СК України визначено, що суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з подружжя, інтересам їхніх неповнолітніх дітей, що мають істотне значення. На підставі ст.112 Сімейного кодексу України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-06-24 00:00:00

Позивач звернулась до суду з позовною заявою до відповідача, відповідно до якої просить розірвати шлюб, який був укладений та зареєстрований 28 липня 2012 року у відділі державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Кривоозерського районного управління юстиції Миколаївській області, актовий запис №30. Від шлюбу сторони мають неповнолітню дитину [PERSON], [INFO]. В обґрунтування позову позивач посилається на те, що шлюбні стосунки з відповідачем припинені через різні погляди на подружнє життя та несумісність характерів, разом не проживають, вважає, що їх шлюб остаточно розпався, збереження сім'ї неможливе. В судовому засіданні позивач підтримала позовні вимоги, просила їх задовольнити. Відповідач в судовому засіданні не заперечував щодо задоволення позовних вимог. Вислухавши сторони, дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного. Судом встановлено, що сторони зареєстрували шлюб 28 липня 2012 року у відділі державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Кривоозерського районного управління юстиції Миколаївській області, про що в Книзі реєстрації актів про укладення шлюбу зроблено актовий запис №30, відповідно до даних свідоцтва про укладення шлюбу серії І-ФП №089260, яке видано 26 листопада 2012 року(а.с.4). Від шлюбу сторони мають неповнолітню дитину: доньку - [PERSON], [INFO], що підтверджується даними свідоцтва про народження серії І-ФП №180139, виданого відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Кривоозерського районного управління юстиції Миколаївській області 08 січня 2013 року(а.с.5). Однією сімєю, як чоловік та жінка сторони не проживають, зберігати сімю позивач і відповідач не бажають і вважають це неможливим, що підтверджується їх поясненнями в суді. Суд прийшов до висновку, що шлюб між [PERSON] та [PERSON] формальний характер, тому підлягає розірванню. Положеннями ч.2 ст.112 СК України визначено, що суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з подружжя, інтересам їхніх неповнолітніх дітей, що мають істотне значення. На підставі ст.112 Сімейного кодексу України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-02-01 00:00:00

Позивач звернулась до суду з позовною заявою до відповідача, відповідно до якої просить розірвати шлюб, який був укладений та зареєстрований 29 вересня 2012 року в виконавчому комітеті Бурилівської сільської ради Кривоозерського району Миколаївської області, актовий запис №02. Від шлюбу сторони мають неповнолітню дитину [PERSON], [INFO]. В обґрунтування позову позивач посилається на те, що шлюбні стосунки з відповідачем припинені близько року тому через різні погляди на подружнє життя та несумісність характерів, вважає, що їх шлюб остаточно розпався, збереження сім'ї неможливе. В судовому засіданні позивач підтримала позовні вимоги, просила їх задовольнити. Відповідач в судовому засіданні позовні вимоги визнав, не заперечував проти задоволення позову. Вислухавши сторони, дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного. Судом встановлено, що сторони зареєстрували шлюб 29 вересня 2012 року в виконавчому комітеті Бурилівської сільської ради Кривоозерського району Миколаївської області, про що в Книзі реєстрації актів шлюбів зроблено актовий запис №02, відповідно до даних свідоцтва про шлюб серії [NUMBER], яке видано 29 вересня 2012 року(а.с.5). Від шлюбу сторони мають неповнолітню дитину: сина - [PERSON], [INFO], що підтверджується даними свідоцтва про народження серії [NUMBER], виданого виконавчим комітетом Бурилівської сільської ради Кривоозерського району Миколаївської області 23 жовтня 2013 року(а.с.6). Однією сім'єю як чоловік та жінка сторони не проживають на протязі року. Зберігати сім'ю позивач і відповідач не бажають і вважають це неможливим, що підтверджується їх поясненнями в судовому засіданні. Суд прийшов до висновку, що шлюб між [PERSON] та [PERSON] носить формальний характер, тому підлягає розірванню. Положеннями ч.2 ст.112 СК України визначено, що суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з подружжя, інтересам їхніх неповнолітніх дітей, що мають істотне значення. На підставі ст.112 Сімейного кодексу України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-12-06 00:00:00

Позивач звернулась до суду з позовною заявою до відповідача, відповідно до якої просить розірвати шлюб, який був укладений та зареєстрований 29 вересня 2012 року в відділі державної реєстрації актів цивільного стану Кривоозерського районного управління юстиції Миколаївської області, актовий запис №46. Від шлюбу сторони мають неповнолітню дитину - [PERSON], [INFO]. В обґрунтування позову позивач посилається на те, що шлюбні стосунки з відповідачем припинені через різні погляди на сімейне життя. Позивач вважає, що примирення між ними не може бути, тому просить про розірвання шлюбу. В судове засідання позивач не з'явилась, надала заяву відповідно до якої позовні вимоги підтримала, просила їх задовольнити в повному обсязі, не заперечувала проти заочного розгляду справи. Відповідач в судове засідання не зявився, про дату, час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином, причини неявки суд не повідомив. Відповідно до положень ст.224 ЦПК України у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності або якщо повідомленні ним причини неявки визнанні неповажними суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Зі згоди позивача, суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, відповідно до положень ст.224 ЦПК України. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного. Судом встановлено, що сторони зареєстрували шлюб 29 вересня 2012 року в відділі державної реєстрації актів цивільного стану Кривоозерського районного управління юстиції Миколаївської області, про що в Книзі реєстрації актів про укладення шлюбу зроблено актовий запис №46, що підтверджується даними свідоцтва про укладення шлюбу серії І-ФП №086428, яке видано 29 вересня 2012 року(а.с.3). Від шлюбу сторони мають неповнолітню дитину: сина - [PERSON], [INFO], що підтверджується даними свідоцтва про народження серії І-ФП №196247, виданого відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Южноукраїнського міського управління юстиції у Миколаївської області 22 жовтня 2013 року(а.с.4). Однією сімєю як чоловік та жінка сторони не проживають близько двох місяців. Зберігати сімю позивач не бажає і вважає це неможливим, що підтверджується її письмовою заявою. Суд прийшов до висновку, що шлюб між [PERSON] та [PERSON] носить формальний характер, тому підлягає розірванню. Положеннями ч.2 ст.112 СК України визначено, що суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з подружжя, інтересам їхніх неповнолітніх дітей, що мають істотне значення. На підставі ст.112 Сімейного кодексу України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-04-29 00:00:00

Позивач звернулась до суду з позовною заявою до відповідача, відповідно до якої просить розірвати шлюб, який був укладений та зареєстрований 30 червня 2012 року в відділі державної реєстрації актів цивільного стану по місту Первомайську Первомайського міськрайонного управління юстиції Миколаївської області, актовий запис №138. Від шлюбу сторони мають неповнолітню дитину: сина - [PERSON], [INFO]. В обґрунтування позову позивач посилається на те, що шлюбні стосунки з відповідачем припинені більше року тому через те, що відповідач залишив її з дитиною і поїхав по місцю своєї реєстрації. Позивач вважає, що примирення між ними не може бути, тому просить про розірвання шлюбу. В судовому засіданні позивач позовні вимоги підтримала, просила їх задовольнити в повному обсязі. Відповідач в судове засідання не зявився, про дату, час, місце розгляду справи був повідомлений належним чином. Відповідно до положень ст.224 ЦПК України у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності або якщо повідомленні ним причини неявки визнанні неповажними суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Зі згоди позивача, суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, відповідно до положень ст.224 ЦПК України. Вислухавши позивача, дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного. Судом встановлено, що сторони зареєстрували шлюб 30 червня 2012 року в відділі державної реєстрації актів цивільного стану по місту Первомайську Первомайського міськрайонного управління юстиції Миколаївської області, про що в Книзі реєстрації актів про укладення шлюбу зроблено актовий запис №138, що підтверджується даними свідоцтва про укладення шлюбу серії І-ФП №083554, яке видано 30 червня 2012 року(а.с.4). Від шлюбу сторони мають неповнолітню дитину: сина - [PERSON], [INFO], що підтверджується даними свідоцтва про народження серії І-ФП №180176, виданого Великомечетнянською сільською радою Кривоозерського району Миколаївської області 13 лютого 2013 року(а.с.6). Однією сімєю як чоловік та жінка сторони не проживають близько року. Зберігати сімю позивач та відповідач не бажають і вважають це неможливим, що підтверджується їх заявами в суді. Суд прийшов до висновку, що шлюб між [PERSON] та [PERSON] носить формальний характер, тому підлягає розірванню. Положеннями ч.2 ст.112 СК України визначено, що суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з подружжя, інтересам їхніх неповнолітніх дітей, що мають істотне значення. На підставі ст.112 Сімейного кодексу України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-10-28 00:00:00

Позивач звернулась до суду з позовною заявою до відповідача, відповідно до якої просить розірвати шлюб, який був укладений та зареєстрований 31 липня 2012 року в відділі державної реєстрації актів цивільного стану Кривоозерського районного управління юстиції Миколаївської області, актовий запис №31. Від шлюбу сторони мають неповнолітню дитину - [PERSON], [INFO]. В обґрунтування позову позивач посилається на те, що шлюбні стосунки з відповідачем припинені через різні погляди на сімейне життя. Позивач вважає, що примирення між ними не може бути, тому просить про розірвання шлюбу. В судовому засіданні позивач позовні вимоги підтримала, просила їх задовольнити в повному обсязі. Відповідач в судовому засіданні позовні вимоги визнав, не заперечував проти задоволення позову. Вислухавши сторони, дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного. Судом встановлено, що сторони зареєстрували шлюб 31 липня 2012 року в відділі державної реєстрації актів цивільного стану Кривоозерського районного управління юстиції Миколаївської області, про що в Книзі реєстрації актів про укладення шлюбу зроблено актовий запис №31, що підтверджується даними свідоцтва про укладення шлюбу серії І-ФП №081126, яке видано 31 липня 2012 року(а.с.4). Від шлюбу сторони мають неповнолітню дитину: доньку - [PERSON], [INFO], що підтверджується даними свідоцтва про народження серії І-ФП №182288, виданого виконавчим комітетом Кривоозерської сільської ради Кривоозерського району Миколаївської області 06 березня 2013 року(а.с.5). Однією сімєю як чоловік та жінка сторони не проживають близько двох місяців. Зберігати сімю позивач і відповідач не бажають і вважають це неможливим, що підтверджується їх поясненнями в судовому засіданні. Суд прийшов до висновку, що шлюб між [PERSON] та [PERSON] носить формальний характер, тому підлягає розірванню. Положеннями ч.2 ст.112 СК України визначено, що суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з подружжя, інтересам їхніх неповнолітніх дітей, що мають істотне значення. На підставі ст.112 Сімейного кодексу України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-02-16 00:00:00

Позивач звернулась до суду з позовною заявою до відповідача, в якій зазначає, що в 2005 році зареєстровано шлюб між сторонами, від шлюбу є неповнолітня дитина, яка знаходиться на її утриманні. Вважає, що подальше спільне сімейне життя неможливе, тому просить суд стягнути аліменти з відповідача на утримання дітей в розмірі 1/3 частини доходу щомісячно, розірвати шлюб між сторонами, дитину залишити проживати із нею. Позивач в судовому засіданні позовні вимоги підтримала в повному обсязі, посилаючись на неможливість примирення, ухилення відповідача від матеріальної допомоги на утримання дитини. Відповідач в судове засідання не з'явився, подав заяву про розгляд справи за його відсутності, позов визнав повністю. Згідно ч. 4 ст. 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того закон\-них підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Вислухавши позивача, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Шлюб між сторонами зареєстровано 09 липня 2005 року, що підтверджується свідоцтвом про шлюб. Від шлюбу сторони мають неповнолітню дитину: сина [PERSON], [INFO], який знаходиться на утриманні позивача, що підтверджується свідоцтвом про народження. Згідно ст. 51 Конституції України шлюб грунтується на вільній згоді жінки й чоловіка. Як встановлено в судовому засіданні, сторони по справі фактично припинили шлюбні відносини, на примирення не погоджуються, сторони спільно не проживають, спільного господарства не ведуть, відповідач позов визнав, тому суд приходить до висновку, що зберегти вказану сім'ю не можливо і вважає за необхідне шлюб розірвати. Призвіще позивача після розірвання шлюбу слід залишити без змін. Згідно ст. 180 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину, до досягнення нею повноліття, а відповідно до п.3 ст. 181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини присуджуються у частці від доходу її матері, батька та (або) в твердій грошовій сумі. Батько дитини, відповідач по даній справі, в добровільному порядку не надає матеріальної допомоги на утримання дитини, хоч вона цього потребує, тому суд з врахуванням обставин зазначених в ст. 182 СК України, вважає за необхідне стягнути з відповідача кошти на користь позивача на утримання неповнолітніх дітей, оскільки відповідач спроможний надавати матеріальну допомогу неповнолітній дитині, не оспорив розмір аліментів за позовом. Відповідач погодився визначити місце проживання дитини із матір'ю, тому в цій частині також позов підлягає задоволенню. Таким чином, позовні вимоги слід задовольнити в повному обсязі. Відповідно до ст.88 ЦПК України судові витрати слід покласти на відповідача. Рішення в частині стягнення аліментів за один місяць слід допустити до негайного виконання.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-11-11 00:00:00

Позивач звернулась до суду з позовною заявою до відповідача, в якій зазначає, що в 2005 році зареєстровано шлюб між сторонами, сторони мають неповнолітніх дітей, які знаходяться на її утриманні. Вважає, що подальше спільне сімейне життя неможливе, тому просить суд розірвати шлюб між сторонами, стягнути аліменти з відповідача на утримання дитини в розмірі по 500 грн. на кожну дитину щомісячно аліменти на своє утримання в такому ж розмірі. Позивач в судовому засіданні позовні вимоги підтримала в повному обсязі. Відповідач в судовому засіданні позов визнав. Згідно ч. 4 ст. 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того закон\-них підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Вислухавши сторони, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Шлюб між сторонами зареєстровано 13 серпня 2005 року, що підтверджується свідоцтвом про шлюб. Від шлюбу сторони мають неповнолітніх дітей: дочки [PERSON], [INFO], та сина [PERSON], [INFO], які знаходяться на утриманні позивача, що підтверджується свідоцтвами про народження, довідкою з місця проживання. Згідно ст. 51 Конституції України шлюб грунтується на вільній згоді жінки й чоловіка. Як встановлено в судовому засіданні, сторони по справі фактично припинили шлюбні відносини, на примирення не погоджуються, сторони спільно не проживають, спільного господарства не ведуть, відповідач позов визнав, тому суд приходить до висновку, що зберегти вказану сім'ю не можливо і вважає за необхідне шлюб розірвати. Призвіще позивача після розірвання шлюбу слід залишити без змін. Згідно ст. 180 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину, до досягнення нею повноліття, а відповідно до п.3 ст. 181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини присуджуються у частці від доходу її матері, батька та (або) в твердій грошовій сумі. Згідно ст. 184 СК України якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, частину доходу одержує в натурі, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення, суд за заявою платника або одержувача може визначити розмір аліментів в грошовій сумі. Батько дитини, відповідач по даній справі, в добровільному порядку не надає матеріальної допомоги на утримання дитини, хоч вона цього потребує, тому суд з врахуванням обставин зазначених в ст. 182 СК України, вважає за необхідне стягнути з відповідача кошти на користь позивача на утримання неповнолітньої дитини, оскільки відповідач має нерегулярний заробіток і спроможний надавати матеріальну допомогу неповнолітній дитині. Таким чином, позов слід задовольнити в повному обсязі. Відповідно до ст.88 ЦПК України судові витрати слід покласти на відповідача. Рішення в частині стягнення аліментів за один місяць слід допустити до негайного виконання.

Outcome: approved