Jurisdiction: civil
Date: 2018-03-12 00:00:00

Позивач звернулась до суду з вимогами, які в подальшому неодноразово уточнювала (остаточні вимоги викладені в клопотанні на а.с. 157-158) та просить суд повністю відновити порушене право володіння та користування дачною земельною ділянкою № 140 в садівничому кооперативі «Супутник» та застосувати наступні наслідки: 1.визнати недійсною (скасувати) вчинену приватизацію дачної земельної ділянки № 140 (24) з будиночком інд номер 34397959 від 22.03.2017 р. КП «Ніжинський МБТІ» в Чернігівській області, яка сприяла безкоштовному отриманню дачної земельної ділянки № 140 (24) з будиночком за фактом вчинення гр. [PERSON] Державної реєстрації з наслідками свідомого приховування існуючого дачного будиночка в будівництві якого особисто приймав участь; 2.визнати недійсними (скасувати) кадастровий номер 7423388900:01:001:0805\~ від 10.01.2017 року з підстав незаконного набуття права на нерухоме майно дачну земельну ділянку з будиночком гр. [PERSON] за фактом відсутності доказів як покупця, порушення строків як спадкоємця (факт смерті 09.09.2016 року) та за обставин відсутності подання до ВП ГУНП документів щодо прав власності за період з лютого 2016 р. по квітень 2017 р. включно гр. [PERSON] 3.визнати недійсними (скасувати) витяг інд. номер 83140708 від 22.03.2017 року, заяву 21457268 від 20.03.2017 року та запис про право власності № 19577732 гр. [PERSON] з підстав порушення Статуту садівничого кооперативу «Супутник» та умисне порушення Земельного кодексу України щодо безкоштовного придбання дачної земельної ділянки з дачним будиночком. 4. стягнути понесені судові витрати з гр. [PERSON] в повному обсязі: судовий збір в розмірі 2280 гривень, за ксерокопії документів, виконані фотознімки для фототаблиць в розмірі 979,98 гривень, а всього на загальну суму 3259,98 гривень. Заявлені вимоги позивач мотивує тим, що в 1989 році шляхом передачі земельної ділянки із державної власності на підставі рішення міськвиконкому від 24.03.1989 року № 80 як штатний працівник редакції міської газети, набула права власності на земельну ділянку № 24 в садівничому кооперативі «Іскра». Після чого було виготовлено проектну документацію на її дівоче імя [PERSON], згідно якої був побудований дачний будиночок в 90-х роках. В 1991 році садівничий кооператив «Іскра» приєднано до садівничого кооперативу «Супутник», із зміною номеру на № 140. Вона як першоотримувач ніколи особисто офіційних заяв про відмову від права володіння та користування земельною ділянкою та дачним будиночком не реєструвала в Ніжинській районній раді, Талалаївській сільській раді та не подавала до голови садівничого кооперативу «Супутник». Право на здійснення будь-яких правочинів щодо дачної земельної ділянки № 140 або будиночка від її імені нікому ніколи не давала, договір купівлі-продажу, угод або актів щодо дачної земельної ділянки № 140 з будиночком ніколи не укладала. В серпні 2017 року вона дізналась про порушення відповідачем її прав на дачну земельну ділянку. З правових висновків Ніжинського ВП ГУНП, куди вона звернулась щоб розібратися в ситуації, з одного з них, вона дізналась, що відповідач набув права власності на дачну земельну ділянку № 140 як спадкоємець бабусі [PERSON], яка нібито за життя купила вказану земельну ділянку, а іншою відповіддю встановлено, що [PERSON] особисто купив дачну земельну ділянку. Обидва висновки не відповідають дійсності та є надуманими, а отже приватизація [PERSON] дачної земельної ділянки з будиночком є незаконною. В судовому засіданні позивач заявлені вимоги підтримала та просила задовольнити з підстав викладених в уточненій позовній заяві пояснивши, що відповідач порушив набуте нею право власності на дачну земельну ділянку в кооперативі «Супутник», яка була виділена їй особисто і до якої він жодного відношення не має. Будиночок на вказаній земельній ділянці побудований на кошти її сімї, а отже приватизація [PERSON] дачної земельної ділянки з будиночком є незаконною, а тому її слід визнати недійсною (скасувати). Відповідач вимоги позову заперечив пояснивши, що приватизував спірну земельну ділянку розташовану в садівничому кооперативі «Супутник» на законних підставах. Позивач є його племінницею, яка 07.12.2005 року написала заяву про відмову від користування земельною ділянкою, за що отримала 300 доларів США від його матері, бабусі позивачки. Дана подія була зафіксована фотознімком, який містить дату та зображення як самої заяви, так і сторін учасників. Після цього заяву було передано голові кооперативу, що стало підставою в подальшому для виділення ділянки, що звільнилась його сімї. Так як вони родичі, його мати (баба позивачки), та сестра (мати позивачки) разом з ним продовжували деякий час користуватись ділянкою, чого він не заперечував, так як був зайнятий лікуванням важко хворої дружини. У січні 2017 року він вирішив оформити право власності на ділянку, оскільки всі документи були на його імя, що і зробив. Позов [PERSON] є надуманим, і поданий нею після смерті баби та матері (вересень 2017) позивачки, які є свідками всіх подій і могли б підтвердити його неправомірність. Заслухавши сторони, дослідивши письмові докази, що є в матеріалах справи, суд приходить до наступних висновків. Відповідно до\~статті 41 Конституції України\~кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю. Право приватної власності є непорушним. За\~статтею 317 ЦК України\~власникові належать права володіння, користування та розпорядження своїм майном. На зміст права власності не впливають місце проживання власника та місце знаходження майна. Відповідно до частини першої\~статті 319 ЦК України\~власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Відповідно до\~ст.116 ЗК України громадяни та юридичні особи набувають право власності та право користування земельними ділянками із земель державної або комунальної власності за рішенням органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування в межах їх повноважень. Набуття права на землю громадянами та юридичними особами здійснюється шляхом передачі земельних ділянок у власність або надання їх у користування. Безоплатна передача земельних ділянок у власність громадян провадиться, зокрема, у разі: приватизації земельних ділянок, які перебувають у користуванні громадян; одержання земельних ділянок із земель державної і комунальної власності в межах норм безоплатної приватизації, визначених цим Кодексом. Передача земельних ділянок безоплатно у власність громадян здійснюється в межах норм, визначених цим Кодексом, і провадиться один раз по кожному виду використання. Відповідно до ст.118 ЗК України, яка регулює порядок надання земельних ділянок у власність громадянам, громадяни, зацікавлені в одержанні безоплатно у власність земельної ділянки із земель державної або комунальної власності, подають клопотання до відповідного органу виконавчої влади або органу місцевого самоврядування з зазначенням бажаного місця розташування земельної ділянки, яку він бажає отримати у власність. Дане клопотання громадянина відповідний орган виконавчої влади або орган місцевого самоврядування розглядає у місячний строк і надає дозвіл на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки або надає мотивовану відмову у його наданні, а після його виготовлення приймає рішення про затвердження проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки та про надання земельної ділянки громадянину у власність. Відповідно до ст.122 ЗК України\~сільські, селищні, міські ради передають земельні ділянки у власність або у користування із земель комунальної власності відповідних територіальних громад. Згідно ч.1 ст. 121 ЗК України громадяни України мають право на безоплатну передачу їм земельних ділянок із земель державної або комунальної власності в таких розмірах: а) для ведення фермерського господарства - в розмірі земельної частки (паю), визначеної для членів сільськогосподарських підприємств, розташованих на території сільської, селищної, міської ради, де знаходиться фермерське господарство. Якщо на території сільської, селищної, міської ради розташовано декілька сільськогосподарських підприємств, розмір земельної частки (паю) визначається як середній по цих підприємствах. У разі відсутності сільськогосподарських підприємств на території відповідної ради розмір земельної частки (паю) визначається як середній по району; б) для ведення особистого селянського господарства - не більше 2,0 гектара; в) для ведення садівництва - не більше 0,12 гектара; г) для будівництва і обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка) у селах - не більше 0,25 гектара, в селищах - не більше 0,15 гектара, в містах - не більше 0,10 гектара; ґ) для індивідуального дачного будівництва - не більше 0,10 гектара; д) для будівництва індивідуальних гаражів - не більше 0,01 гектара. Копія архівного витягу з розпорядження голови Ніжинської районної державної адміністрації Чернігівської області від 22.12.2005 року № 433 (а.с. 10) підтверджує припинення постійного користування [PERSON] ([ADDRESS]) земельною ділянкою № 140 в садівничому товаристві «Супутник» наданою у встановленому порядку для садівництва та передача її до складу орних земель запасу зокрема Талалаївської сільської ради. Як встановлено в судовому засіданні право позивача на земельну ділянку № 140 (№ 24) розташовану в садівничому товаристві «Супутник» припинено на підставі заяви [PERSON] (а.с. 26). Розпорядженням № 436 від 22.12.2005 року (а.с. 28-29) Ніжинська районна державна адміністрація надала згоду [PERSON] ([ADDRESS]) на складання технічної документації по виготовленню правовстановлюючих документів на земельну ділянку для садівництва № 140 в адмінмежах Талалаївської сільської ради в садівничому товаристві «Супутник». Довідкою № 88 від 26.12.2016 року (а.с. 30) підтверджується, що [PERSON] є членом садівничого товариства «Супутник» ділянка № 140 площею 0,06 га. Витягом з Державного земельного кадастру про земельну ділянку (а.с. 32) підтверджується, що станом на 10.01.2017 року земельна ділянка з кадастровим номером 7423388900:01:001:0805 площею 0,0600 га розташована на території садівничого товариства «Супутник-Іскра» Талалаївської сільської ради Ніжинського району Чернігівської області ні за ким зареєстрована не була. Вказане спростовує твердження позивача про належність їй спірної земельної ділянки. Наказом Головного управління Держгеокадастру у Чернігівській області від 31.01.2017 року (а.с. 31) затверджено проект щодо відведення земельної ділянки у власність для індивідуального садівництва [PERSON] на території садівничого товариства «Супутник-Іскра» Талалаївської сільської ради Ніжинського району Чернігівської області. Надано у власність [PERSON] земельну ділянку загальною площею 0,0600 га (кадастровий номер 7423388900:01:001:0805) для індивідуального садівництва із земель сільськогосподарського призначення державної власності розташованої на території садівничого товариства «Супутник-Іскра» Талалаївської сільської ради Ніжинського району Чернігівської області. Згідно ст. 125 ЗК України право власності на земельну ділянку, а також право постійного користування та право оренди земельної ділянки виникають з моменту державної реєстрації цих прав. 20.03.2017 року земельна ділянка з кадастровим номером 7423388900:01:001:0805 площею 0,06 га для індивідуального садівництва розташована в Ніжинському районі Чернігівської області на території Талалаївської сільської ради на праві приватної власності зареєстрована за [PERSON], що підтверджується витягом з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності (а.с. 35). Отже, [PERSON] правомірно, з дотриманням норм Земельного кодексу України, набув права власності на спірну земельну ділянку. Доводи позивача про незаконну приватизацію відповідачем земельної ділянки не знайшли свого підтвердження в ході розгляду цивільної справи та спростовуються матеріалами справи. Крім того, позивачем в позові не залучено в якості відповідачів відповідні організації та установи, що вчинили приватизацію земельної ділянки, сформували витяг Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та реєстрацію права власності. Відповідно до положень ст. 51 ЦПК України суд позбавлений можливості залучити вказані органи в якості відповідачів з власної ініціативи, тому обєм заявлених позивачем вимог лише до відповідача [PERSON], є не коректним. З огляду на викладене заявлені [PERSON] вимоги задоволенню не підлягаю, а тому в позові слід відмовити в повному обсязі.

Outcome: dismissed