Jurisdiction: civil
Date: 2017-03-30 00:00:00

Позивач звернулась до суду з зазначеним позовом, посилаючись на те, що [INFO] р. помер її чоловік [PERSON], після смерті якого відкрилась спадщина, яка складається з житлового будинку з надвірними спорудами з адресою: [ADDRESS]. Однак, звернувшись до нотаріуса з заявою про отримання свідоцтва про право на спадщину, позивач отримала відмову, оскільки відсутній правовстановлюючий документ на будинок. Зазначений будинок належав померлому на підставі свідоцтва про право власності, виданого виконкомом Барахтівської сільської ради 10.12.1990 р. яке втрачено, тому позивач просить суд визнати за нею право власності на вказаний житловий будинок в порядку спадкування після смерті чоловіка. Позивач та її представник в судове засідання не з'явилися, до суду надійшла заява представника позивача про слухання справи у його відсутності, позов підтримує, просить його задовольнити. Представник відповідача в судове засідання не з'явився, про день, час і місце слухання справи судом повідомлений належно, до суду подав заяву про слухання справи за його відсутності, проти задоволення позовних вимог не заперечує. Суд, вивчивши письмові матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Відповідно до свідоцтва про смерть серії [NUMBER], [PERSON] помер [INFO] р. (а.с.6 ). Як вбачається з матеріалів спадкової справи №17/2016 до майна померлого [PERSON] єдиним спадкоємцем майна померлого першої черги в сенсі ст. 529 ЦК України 1963 р., що діяв на час відкриття спадщини є [PERSON], як його дружина, що стверджується свідоцтвом про одруження серії [NUMBER], яка 24.03.2016 р. звернулась до приватного нотаріуса Васильківського районного нотаріального округу Київської області Соломатіної О.П. з заявою про прийняття спадщини. Факт прийняття спадщини позивачем після свого чоловіка підтверджується довідкою Барахтівської сільської ради Васильківського району Київської області №100 від 10.02.2016 р., згідно якої [PERSON] дійсно зареєстрована та постійно проживає за адресою: [ADDRESS]. Після смерті [PERSON] відкрилась спадщина у виді житлового будинку з надвірними спорудами з адресою: [ADDRESS]. Відповідно до п. 1 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 30.05.2008 р. «Про судову практику у справах про спадкування», відносини спадкування, якщо спадщина відкрилась до 01.01.2004 р., регулюються чинним на той час законодавством. Відповідно до положень ст. 548 ЦК УРСР (в редакції 1960 р.), для придбання спадщини необхідно, щоб спадкоємець її прийняв. Прийнята спадщина визнається належною спадкоємцеві з моменту відкриття спадщини. За приписами ст. 549 ЦК України 1963 р. визнається, що спадкоємець прийняв спадщину: 1) якщо він фактично вступив в управління або володіння спадковим майном; 2) якщо він подав державній нотаріальній конторі за місцем відкриття спадщини заяву про прийняття спадщини. Зазначені в цій статті дії повинні бути вчинені протягом шести місяців з дня відкриття спадщини. Таким чином, судом встановлено факт прийняття [PERSON] спадщини після свого чоловіка у виді зазначеного житлового будинку. Разом з тим, постановою приватного нотаріуса Васильківського районного нотаріального округу Київської області від 24.03.2016 р. позивачу відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на вказаний житловий будинок, у зв'язку з відсутністю правовстановлюючого документу (а.с.9). Однак, відповідно до архівної довідки КП КОР «Західне бюро технічної інвентаризації» від 23,06.2016 р №470, житловий будинок за адресою: [ADDRESS] зареєстрований на праві власності на ім'я [PERSON] згідно свідоцтва про право власності на житловий будинок, виданого виконкомом Васильківської міської ради №262 від 25.07.1991 р, номер запису: 345 в книзі 2 ст. 34 (а.с.10). Як вбачається з матеріалів інвентаризаційної справи №294 на будинок [ADDRESS], право власності на вказаний будинок видано на ім'я [PERSON], що підтверджується випискою з рішення Васильківської районної ради народних депутатів №242 від 25.07.1991 р. та свідоцтвом про право власності на житловий будинок Барахтівської сільської ради від 10.12.1990 р. Згідно ч. 1 ст. 86 ЦК УРСР, право власності - це врегульовані законом суспільні відносини щодо володіння, користування і розпорядження майном. За нормами розділу VI «Спадкове право» ЦК УРСР 1963 року, який був чинним на час виникнення спірних правовідносин, спадкуванням є перехід належного спадкодавцю майна або його частини до інших осіб (спадкоємців). Зокрема, за визначенням як ст. 524 ЦК УРСР (1963 р.), так і ст. 1218 ЦК України (2004 року) до об'єктів спадкування відносяться права і обов'язки спадкодавця, належали спадкодавцю на момент відкриття спадщини та мають здатність переходити у спадщину і існування яких не припиняється смертю певної фізичної особи. Згідно зі ст. 548 ЦК УРСР, 1963 року, для придбання спадщини необхідно, щоб спадкоємець її прийняв. Не допускається прийняття спадщини під умовою або з застереженнями. Прийнята спадщина визнається належною спадкоємцеві з моменту відкриття спадщини. Таким чином, судом встановлено наявність законних підстав для задоволення позову, враховуючи, що вказаний будинок на законних підставах належав [PERSON], однак оригінал правовстановлюючого документу був втрачений і вказана обставина не може перешкоджати в оформленні спадкових прав позивача, як єдиного спадкоємця майна свого покійного чоловіка, тому наявні всі підстави для задоволення позову. Враховуючи викладене,

Outcome: approved