Jurisdiction: civil
Date: 2020-05-24 00:00:00

Позивач звернулась до Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя з позовом до [PERSON] , про стягнення аліментів, в якому зазначила наступне. Позивач перебувала у фактичних шлюбних відносинах з відповідачем. [INFO] народилася - [PERSON] , батьками якої є позивач та відповідач. Дитина проживає разом з позивачем, перебуває на її утримані, відповідач матеріальну допомогу на утримання дитини не надає, добровільної згоди про утримання дитини сторони не дійшли, у зв`язку з чим, позивач просить суд стягнути з відповідача на її користь аліменти на утримання дитини, у розмірі 1/4 частки усіх доходів відповідача, але не менше 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи з дня подачі до суду заяви про видачу судового наказу, з 13.08.2019 року і до досягнення дитиною повноліття. Окрім того, позивач перебуває у відпустці по догляду за дитиною, батько дитини не надає добровільно матеріальну допомогу на утримання позивача, у зв`язку з чим остання просила стягнути аліменти в судовому порядку у розмірі 2007,00 грн., а саме у розмірі прожиткового мінімуму на працездатну особу. Також, позивач просила стягнути з відповідача на свою користь витрати на правничу допомогу у сумі 3500,00 грн. У відзиві на позовну заяву відповідач посилається на те, що вимоги позивача про стягнення аліментів на утримання дитини з дня подачі заяви про видачу судового наказу не відповідають вимогам ст.191 СК України, тому просить стягнути аліменти на утримання дитини з дня звернення до суду позивача з позовною заявою, а саме з 08.10.2019 року. Щодо стягнення аліментів на утримання дружини позивач не заперечує щодо стягнення аліментів у розмірі 1/8 частки доходу або 1013,05 грн., оскільки на його думку стягнення аліментів у більшому розміні є для нього непомірним тягарем. Окрім того, вважає вимоги про стягнення витрат на правову допомогу є не пропорційними до предмету спору та необґрунтованими доказами, у зв`язку з чим просить відмовити у стягнення з нього вказаних витрат. Від представника позивача надійшла заява про проведення розгляду справи за відсутності позивача та її представника, на задоволенні вимог позовної заяви наполягають у повному обсязі. В судовому засіданні відповідач та його представник вимоги позову визнали частково з мотивів зазначених у відзиві на позовну заяву. Суд, заслухавши думку учасників судового засідання, дослідивши матеріали справи, приходить до наступних висновків. Згідно ч. 1 ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Відповідно до ч. 3 ст. 12 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Частиною 1 статті 13 ЦПК України передбачено, що суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Розглянувши матеріали справи, оцінивши та дослідивши у сукупності докази у справі, суд приходить до наступних висновків. Судом встановлено, що батьками [PERSON] , [INFO] , є: [PERSON] та [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про народження, серії [NUMBER] , актовий запис №1423. Дитина, [PERSON] , мешкає разом з матір`ю [PERSON] за адресою: [ADDRESS] , що підтверджується довідкою про реєстрацію місця проживання особи №04-26/5-8146 від 30.08.2019 року, заявою про реєстрацію місця проживання №556-5/04-18, та перебуває на утриманні матері. Добровільної згоди про утримання дитини сторони не дійшли. Відповідно до частини другої статті 51 Конституції України батьки зобов`язані утримувати дітей до їх повноліття. Сім`я, дитинство, материнство і батьківство охороняються державою (ч. 3 ст. 51 Конституції України). Відповідно до ст. 180 СК України, батьки повинні утримувати дітей до досягнення ними повноліття. Згідно із ч. 3 ст. 181 СК України, за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина.. Частка заробітку (доходу), яка буде стягуватись в якості аліментів на дитину, визначається судом (ч. 1 ст. 183 СК України). Згідно ч. 2 ст.182 СК України, розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. З урахуванням всіх обставин справи та вимог ст.ст. 182, 183 Сімейного Кодексу України, а саме: враховуючи, що дитина проживає разом з позивачем, перебуває на утриманні матері, відповідач допомогу на утримання дитини не надає, виходячи з закріплених ч. 9 ст.7 СК України принципів справедливості, добросовісності та розумності, відповідності моральним засадам суспільства, рівність обов`язків матері та батька дитини щодо матеріального забезпечення дітей, суд вважає можливим визначити розмір аліментів на утримання дитини у розмірі 1/4 частки усіх доходів відповідача, але не менше 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, і до досягнення дитиною повноліття. Щодо початку стягнення аліментів, то суд виходить з того, що згідно із ст. 191 СК України, аліменти стягуються з дня подачі позову до суду, тому з відповідача на користь позивача аліменти на утримання дитини [PERSON] слід стягнути з 08.10.2019 року з дати подання до суду позовної заяви про стягнення аліментів. При вирішення позовної вимоги про стягнення аліментів на утримання дружини, суд виходить з наступного. Відповідно до ч. 2 ст. 84 СК України дружина, з якою проживає дитина, має право на утримання від чоловіка - батька дитини до досягнення дитиною 3 років. Частина 4 цієї ж статті визначає право на утримання вагітної дружини, а також дружини, з якою проживає дитина, незалежно від того, чи вона працює, та незалежно від її матеріального становища, за умови, що чоловік може надавати матеріальну допомогу. За правилами ч. 1 ст. 80 СК України аліменти присуджуються одному з подружжя у частці від заробітку (доходу) другого з подружжя і (або) у твердій грошовій сумі. Відповідно до ч. 1 ст. 79 СК України аліменти одному з подружжя присуджуються за рішенням суду від дня подання позовної заяви. Виходячи з наведених норм чинного законодавства, право дружини на утримання виникає на підставі складу юридичних фактів: проживання з нею дитини, яка не досягла трьох років; походження дитини від чоловіка (кровне споріднення); здатність чоловіка надавати матеріальну допомогу. Для виникнення у дружини права на аліменти від її чоловіка потрібна сукупність вказаних вище фактів. Так, з матеріалів справи вбачається, що дитина проживає з позивачем та перебуває на її утриманні, юридичний факт батьківства відповідача встановлений у свідоцтві про народження дитини і не спростований на час розгляду даної справи. А отже дані обставини є доведеними і правомірно встановленими судом. У відзиві на позовну заяву відповідач посилається на те, що його середня заробітна плата за місяць складає 9802,00 грн., що підтверджується відомостями з Державного реєстру фізичних осіб - платників податків про суму виплачених доходів та утриманих податків. Суд враховує матеріальне становище платника, який є особою працездатного віку, з нього підлягають стягненню аліменти на утримання неповнолітньої дитини, інших утриманців не має. Суду не надано доказів того, що за станом здоров`я відповідач, з врахуванням його віку, не може отримувати доходи та утримувати позивача, яка потребує цієї допомоги. Беручи до уваги викладені обставини, аналізуючи всі зібрані у справі докази, суд вважає за необхідне визначити аліменти на утримання позивача в розмірі 2 007,00 гривень щомісячно, до досягнення дитиною трирічного віку, оскільки вона потребує такої допомоги, а відповідач може її надавати. Аліменти на утримання дружини з відповідача слід стягнути з 08.10.2019 року з дати подання до суду позовної заяви, що відповідає положенням ст. 79 СК України. Вирішуючи вимогу позивача про стягнення з відповідача витрат на правничу допомогу у розмірі 3500,00 грн., суд виходить з такого. У відповідності до ч. 3 ст. 133 ЦПК України витрати на професійну правничу допомогу відносяться до судових витрат як витрати, пов`язані з розглядом справи. Порядок визначення розміру витрат на професійну правничу допомогу, розподілу витрат між сторонами визначається ст. 137 ЦПК України. Згідно ч. 2 ст. 137 ЦПК України за результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. Відповідно до ч. 3 ст. 137 ЦПК України для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Участь адвоката, який представляє інтереси позивача у справі і факт надання правової допомоги підтверджено: договором про надання правничої допомоги №26 від 16.09.2019 року, копією свідоцтва про право на зайняття адвокатською діяльністю, додатковою угодою №1 до договору про надання правничої допомоги №26 від 16.09.2019 року, згідно якої визначено наступні послуги та їх вартість: консультація замовника - 500,00 грн., складання позовної заяви - 1500,00 грн., участь у судовому засіданні 1 судодень - 1000,00 грн.; складання процесуальних документів щодо виконання рішення суду - 500 грн., а разом 3500,00 грн., меморіальним ордером від 20.09.2019 року на суму 3500,00 грн. Адвокат у судовому засіданні участі не приймав, стадія виконання рішення суду на час ухвалення такого рішення не настала, тому на підставі ч. 5 ст. 137 ЦПК України розмір витрат на правничу допомогу підлягає зменшенню до 2000,00 грн. У відповідності до ст. 430 ЦПК України суд допускає негайне виконання рішень у справах про стягнення аліментів - у межах суми платежу за один місяць. Крім того, на підставі ч. 6 ст. 141 ЦПК України з відповідача необхідно стягнути судовий збір в дохід держави в розмірі 1536,80 грн., по 768,40 за кожну з двох позовних вимог.

Outcome: partial