Jurisdiction: civil
Date: 2016-11-03 00:00:00

Позивач звернулась до суду з вищевказаним позовом, який уточнила під час розгляду. В обґрунтування позовних вимог зазначила, що з 20.08.2004 р. вона перебуває в зареєстрованому шлюбі з 18 серпня 2001 року з відповідачем по справі. Від шлюбу вони мають двох неповнолітніх дітей: [PERSON], 2005 р.н. та [PERSON], 2008 р.н. З 29.01.2016 р. її чоловік та батько дітей (відповідач по справі) відсутній за місцем проживання, його фактичне місце знаходження на теперішній час їй невідомо. Неповнолітні діти мешкають з нею та знаходяться на її утриманні. В зв'язку з проведенням на території Донецької області антитерористичної операції вона вимушена виїхати зі свого постійного місця проживання. На даний час вона зареєстрована в м. Запоріжжя, як особа переміщена з тимчасово окупованої території. З метою реабілітації, вона з дітьми планує поїхати до Латвії до своїх друзів. Оскільки її чоловік та батько дітей відсутній за місцем проживання та його місцезнаходження невідоме, вона не може перетнути кордон з неповнолітніми дітьми без нотаріально посвідченої згоди відповідача. На підставі вищезазначеного позивач просить надати згоду на тимчасовий виїзд її неповнолітніх дітей за кордон до Латвії в супроводі матері без згоди батька дітей - відповідача по справі, а також надати позивачу дозвіл на оформлення документів на виїзд за кордон її вищевказаних неповнолітніх дітей в період з грудня 2016 р. по січень 2017 року. У судове засідання позивач не з'явилась, надала суду заяву з проханням розглянути справу за її відсутності, на задоволенні позовних вимог наполягає. Відповідач у судове засідання не з'явився, про час і місце судового розгляду повідомлений шляхом опублікування оголошення-виклику в газету «Запорізька правда», причини неявки суду не повідомив, із заявою про розгляд справи у його відсутності до суду не звертався, у зв'язку з чим, відповідно до ст. ст. 169, 224 ЦПК України зі згоди позивача, суд ухвалює заочне рішення. Представник третьої особи не з'явився до судового засідання, надав заяву з проханням розглянути за їх відсутності, просив прийняти рішення в інтересах неповнолітніх дітей, відносно задоволення позову не заперечує. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов є обґрунтованим і підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що сторони по справі перебувають у зареєстрованому шлюбі, що підтверджується свідоцтвом про шлюб (а.с. 12). Сторони по справі є батьками неповнолітніх дітей: [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO], що підтверджується свідоцтва про народження (а.с. 14, 15). Позивач зареєстрована в м. Запоріжжя, як особа переміщена з тимчасово окупованої території - Донецької області (а.с. 14). З матеріалів справи вбачається, що відповідач надавав 05.11.2015 р. нотаріальну згоду, завірену нотаріусом нотаріального округу м. Уфа Республіки Башкортостан Російської Федерації, на виїзд неповнолітньої дочки [PERSON], [INFO] в Латвійську Республіку. Неповнолітня [PERSON] вже виїздила до Латвійської Республіки в період з 05.12.2015 р. до 03.01.2016 р., що підтверджується проїзним документом. Відповідно до ст.33 Конституції України кожному, хто на законних підставах перебуває на території України, гарантується свобода пересування, вільний вибір місця проживання, право вільно залишати територію України, за винятком обмежень, які встановлюються законом. Порядок виїзду за кордон дітей громадян України визначено Законом України «Про порядок виїзду з України і в'їзду в Україну громадяни України» від 21 січня 1994 року № 3857-ХІІ, постановою КМУ від 27 січня 1995 року № 57 «Про затвердження Правил перетинання державного кордону громадянами України», Правилами оформлення і видачі паспорта громадянина України для виїзду за кордон і проїзного документа дитини, їх тимчасового затримання та вилучення, затверджених постановою КМУ від 31 березня 1995 року № 231. Відповідно до підпункту 2 пункту 4 Правил перетинання державного кордону громадянами України, затверджених Постановою КМ України від 27.01. 1995 року № 57, виїзд з України громадян, які не досягли 16-річного віку, в супроводі одного із батьків може здійснюватися без нотаріально посвідченої згоди другого з батьків, у разі пред'явлення рішення суду про надання дозволу на виїзд з України громадянину, який не досяг 16-річного віку, без згоди та супроводу другого з батьків. Згідно ст.141 СК України, батьки мають рівні права та обов'язки щодо дитини. Згідно ч.2 ст.150 СК України батьки зобов'язані піклуватися про здоров'я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток. Статтею 313 Цивільного Кодексу України визначено, що фізична особа, яка не досягла шістнадцяти років, має право на виїзд за межі України лише за згодою батьків (усиновлювачів), піклувальників та в їхньому супроводі або в супроводі осіб, які уповноважені ними. Згідно до п.18 Правил оформлення і видачі паспортів громадянам України для виїзду за кордон і проїзних документів дитини, їх тимчасового затримання та вилучення, затверджених постановою КМ України № 231 від 31 березня 1995 року, з наступними змінами і доповненнями, за відсутністю згоди одного з батьків виїзд неповнолітнього за кордон може бути дозволений за рішенням суду. Правила перетинання державного кордону громадянами України, затверджені Постановою Кабінету Міністрів України від 27.01.1995 року № 57, передбачають, що перетинання державного кордону для виїзду за межі України громадянами, які не досягли 16-річного віку, здійснюються лише за згодою обох батьків (усиновлювачів) та в їх супроводі або в супроводі осіб, уповноважених ними, які на момент виїзду з України досягли 18-річного віку. Виїзд за межі України громадян, які не досягли 16-річного віку, в супроводі одного з батьків або інших осіб, уповноважених одним з батьків за нотаріально посвідченою згодою, згода другого з батьків не вимагається у разі пред'явлення рішення суду про надання дозволу на виїзд з України громадянину, який не досяг 16-річного віку, без згоди та супроводу другого з батьків. Правилами оформлення і видачі паспорта громадянина України для виїзду за кордон і проїзного документа дитини, їх тимчасового затримання та вилучення, затверджених постановою КМУ від 31 березня 1995 року № 231 (із змінами) визначено зокрема, що виїзд неповнолітніх громадян України за межі території України здійснюється за одним із таких документів: паспорт громадянина України для виїзду за кордон, виданий дітям громадянам України згідно з цими правилами; проїзний документ дитини, виданий відповідно до Правил; паспорт громадянина України для виїзду за кордон одного з батьків, у який, відповідно до Правил, записано дитину, яка прямує у його супроводі через державний кордон. П.18 цих Правил передбачено, що оформлення паспорта/проїзного документа здійснюється на підставі заяви батьків (законних представників батьків чи дітей), а у разі, коли батьки не перебувають у шлюбі між собою, - того з них, з ким проживає дитина, справжність підпису яких засвідчено нотаріально. За наявності заперечень одного з батьків документ може бути оформлено на підставі рішення суду. З огляду на викладене діючим законодавством не встановлено обмеження щодо виїзду неповнолітньої дитини за кордон, а лише встановлено певний порядок її виїзду за кордон за згодою батьків або дозволу суду при відсутності згоди одного з батьків. Відповідно до «Декларації про загальні засади державної політики України стосовно сім'ї та жінок», схваленої Постановою Верховної Ради України № 475-Х1V від 05.03.1999 року, держава захищає материнство та дитинство і визнає пріоритетність інтересів матері та дитини в суспільстві та забезпечує неухильне додержання законодавства України та норм міжнародного права стосовно сім'ї та жінок. Згідно принципу 6 Декларації прав дитини від 20.11.1959 року, дитина може бути розлучена з матір'ю лише у винятковій ситуації. Оскільки у позивачки є складнощі в отриманні згоди відповідача на виїзд дітей за кордон, а також беручи до уваги той факт, що судом при розгляді даної справи не встановлено обмежень чи заборон, які унеможливлюють виїзд малолітньої дитини за межі України для тимчасового перебування, діти мешкають з позивачем, відповідачем не надав доказів щодо оспорювання місця проживання дитини, суд з урахуванням інтересів дітей, приходить до висновку про доцільність задоволення позовних вимог та надання дозволу на виїзд дітей [PERSON], 2005 р.н. та [PERSON], 2008 р.н в Латвійську Республіку, без згоди батька, в період з грудень 2016 р. по 31.01.2017 р..

Outcome: approved