Jurisdiction: civil
Date: 2018-11-04 00:00:00

Позивач звернулась до суду з позовом до [PERSON] про усунення перешкод у користуванні майном, виселення та зняття з реєстраційного обліку. В обґрунтування позовних вимог позивач посилається на те, що їй на підставі договору купівлі-продажу житлового будинку з будівлями та земельної ділянки від 23.07.1999 належить житловий будинок, що розташований за адресою: Харківська область, Дергачівський район, смт Мала Данилівка, вул.Межева,14 В належному їй будинку зареєстрований її колишній чоловік. На підставі рішення Дергачівського районного суду Харківської області від 07.03.2018 шлюб між нею та відповідачем розірвано. З 01.10.2017 і до теперішнього часу відповідач не проживає за вказано вище адресою, його майно у будинку відсутнє. Просить усунути перешкоди у користуванні майном шляхом виселення відповідача з житлового будинку та зняти його з реєстрації. В судове засідання позивач не зявилась, згідно заяви підтримала позовні вимоги, просить розглядати справу у її відсутність, без звукозапису судового процесу, не заперечує проти заочного розгляду справи, що суд вважає за можливе. Згідно ч.1 ст.130 ЦПК України відповідач [PERSON] викликався в судове засідання через оголошення на офіційному веб-порталі судової влади України. Згідно інформації, опублікованої на офіційному веб-порталі «Судова влада України» в розділі «Оголошення про виклик до суду» відповідач був повідомлений про дату та час розгляду справи, але у судове засідання не зявився. Відповідно до ч.1 ст.280 ЦПК України суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: 1) відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; 2) відповідач не зявився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; 3) відповідач не подав відзив; 4) позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Так як відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання, не зявився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин та не подав відзив, а представник позивача не заперечує проти такого вирішення справи, то відповідно до ч.1 ст.281 ЦПК України суд постановив ухвалу про заочний розгляд справи. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку про наступне. Як встановлено судом, позивачу на підставі договору купівлі-продажу житлового будинку з будівлями та земельної ділянки від 23.07.1999, посвідченого Дергачівською державною нотаріальною конторою, належить житловий будинок, що розташований за адресою: Харківська область, Дергачівський район, смт Мала Данилівка, вул.Межева,14. Рашенням Дергачівського районного суду Харківської області від 07.03.2018 шлюб між [PERSON] та [PERSON] розірвано. Згідно акта депутата Малоданилівської селищної ради Дергачівського району Харківської області [PERSON] від 30.05.2018 року у будинку, що розташований за адресою: Харківська область, Дергачівський район, смт Мала Данилівка, вул.Межева,14, станом на 30.05.2018 зареєстровані [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], фактично проживають: [PERSON], [PERSON], [PERSON] Згідно акта від 22.10.2018 відповідач не проживає з 01.12.2017. Відповідач у добровільному порядку не бажає знятися з реєстрації за вказаною вище адресою, чим об'єктивно порушується право позивача. Згідно ст. 319 ЦК України власник майна володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. За положеннями ч.1 ст. 317\~та ч.1 ст.319 ЦК України\~власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном і він реалізовує їх на власний розсуд.\~\~ Згідно із ч.1\~ст.316\~ЦК України правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб.\~\~ Частиною 1\~ст.321 ЦК України\~передбачено, що право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні.\~\~ Стаття 379 ЦК України\~вказує, що житлом фізичної особи є житловий будинок, квартира, інше приміщення, призначені та придатні для постійного проживання в них.\~ \~ Згідно\~ст.391\~ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном. Пленум Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ у п.33 своєї Постанови \~№5 «Про судову практику в справах про захист права власності та інших речових прав» від 07 лютого 2014 року дав судам розяснення, що застосовуючи положення статті 391 ЦК України, відповідно до якої власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном, навіть якщо вони не пов'язані із позбавленням права володіння, суд має виходити із такого. Відповідно до положень статей 391, 396 ЦК позов про усунення порушень права, не пов'язаних із позбавленням володіння, підлягає задоволенню у разі, якщо позивач доведе, що він є власником або особою, яка володіє майном (має речове право) з підстави, передбаченої законом або договором, і що діями відповідача, не пов'язаними з позбавленням володіння, порушується його право власності чи законного володіння. Як слідує зі ст. 405 ч.2 ЦК України, яку суд застосовує до даних правовідносин, член сімї власників житла, втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сімї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним та власниками житла або законом. Встановлено, що відповідач без поважних причин не проживає за місцем реєстрації понад один рік. У відповідності до п.1 ч.2 ст. 141 ЦПК України судові витрати, повязані з розглядом справи, покладаються у разі задоволення позову на відповідача. Згідно ч.1 ст.13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як\~ за\~ зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Позовні вимоги позивача щодо усунення перешкод у користуванні майном шляхом виселення [PERSON] задоволенню не підлягають, поскільки встановлено, що відповідач у вказаному житловому будинку не проживає та перешкод у користуванні майном не чинить. Таким чином, позов підлягає частковому задоволенню.

Outcome: partial