Jurisdiction: civil
Date: 2018-07-24 00:00:00

Позивач звернулась до суду з позовом до [PERSON], [PERSON] про визнання осіб такими, що втратили право користування жилим приміщенням. Свою позовну вимогу мотивує тим, що на підставі договору купівлі-продажу квартири від 11 листопада 2015 року, посвідченого приватним нотаріусом Шепетівського міського нотаріального округу Мартиненко А.М., зареєстрованого в реєстрі за №1714 вона є власником 2-кімнатної квартири, яка знаходиться за адресою: [ADDRESS]. У вказаній квартирі крім зареєстрованого члена її сім'ї - невістки [PERSON], зареєстровані члени сім'ї попереднього власника - [PERSON] та [PERSON]. Відповідачі у вказаному помешканні не проживають, комунальними послугами не користуються, хоча і зареєстровані за даною адресою. Через наявність реєстрації [PERSON] та [PERSON] в житловому приміщенні, порушено право приватної власності позивача, що перешкоджає їй вільно розпоряджатися, володіти та користуватися своєю власністю, в подальшому вчиняти правочини з цим майном. Оскільки відповідачі в добровільному порядку не знімаються з реєстрації з вказаної квартири, а їхня реєстрація за вказаною адресою створює позивачу перешкоди в користуванні нерухомим майном, тому вона просить суд визнати [PERSON] та [PERSON] такими, що втратили право на користування житловим приміщенням, що знаходиться за адресою: [ADDRESS]. Позивач [PERSON] та її представник [PERSON] в судовому засіданні позовні вимоги підтримали в повному обсязі, просили їх задовольнити. Відповідачі у судове засідання повторно не з'явилися, про час і місце судового розгляду повідомлені своєчасно та належним чином, причини неявки суду не відомі. Суд дійшов висновку ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, оскільки позивач та її представник не заперечували проти такого вирішення справи. Вислухавши позивача та її представника, дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку, що позов належить задовольнити, з огляду на таке. Так, в судовому засіданні встановлено, що відповідно до копії договору купівлі-продажу квартири, посвідченого 12 листопада 2015 року приватним нотаріусом Шепетівського міського нотаріального округу Мартиненко А.М., встановлено, що [PERSON] є власником квартири [ADDRESS]. Наведене підтверджується Витягом з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності №47480763, сформованого 12 листопада 2015 року. Відповідно до довідки про склад сім'ї або зареєстрованих у житловому приміщенні/будинку осіб, виданої 12 червня 2018 року відділом реєстрації місця проживання Шепетівської міської ради вказано, що у квартирі [ADDRESS] зареєстровані: [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO], а також [PERSON], [INFO]. Згідно довідки №392, виданої 14 червня 2018 року квартальним комітетом №17 виконавчого комітету Шепетівської міської ради Хмельницької області встановлено, що [PERSON] є власником квартири [ADDRESS], в якому зареєстровані [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO], але фактично за даною адресою не проживають. Допитані в судовому засідання свідки [PERSON] та [PERSON] підтвердили факт не проживання [PERSON] та [PERSON] близько трьох років в квартирі [ADDRESS] Згідно ст.150 ЖК України громадяни, які мають у приватній власності будинок (частину будинку), квартиру, користуються ним (нею) для особистого проживання і проживання членів їх сімей і мають право розпоряджатися цією власністю на свій розсуд: продавати, дарувати, заповідати, здавати в оренду, обмінювати, закладати, укладати інші не заборонені законом угоди. Відповідно до ч.2 ст.405 ЦК України член сім'ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім'ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом. Відповідно до ст.64 ЖК України члени сім'ї наймача, які проживають разом з ним, користуються нарівні з наймачем усіма правами і несуть усі обов'язки, що випливають з договору найму жилого приміщення. Повнолітні члени сім'ї несуть солідарну з наймачем майнову відповідальність за зобов'язаннями, що випливають із зазначеного договору. До членів сім'ї наймача належать дружина наймача, їх діти і батьки. Членами сім'ї наймача може бути визнано й інших осіб, якщо вони постійно проживають разом з наймачем і ведуть з ним спільне господарство. Ст.391 ЦК України передбачено право власника майна вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном. При цьому ст.13 ч.1 ЦК України визначено, що цивільні права особа здійснює у межах, наданих їй договором або актами цивільного законодавства. З аналізу наведених доказів слідує, що відповідачі фактично не проживають в спірному жилому приміщенні більше року. В судовому засіданні також не виявлено визначених ч. 3 ст.71 ЖК України підстав, згідно яких жиле приміщення зберігається за тимчасово відсутнім наймачем або членами його сім'ї понад шість місяців. Відповідно до ст.7 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні», зняття з реєстрації місця проживання особи здійснюється на підставі: судового рішення, яке набрало законної сили, про позбавлення права власності на житлове приміщення або права користування житловим приміщенням, про виселення, про визнання особи безвісно відсутньою або оголошення її померлою. Отже, рішення суду про визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням є підставою для зняття його з реєстраційного обліку в зазначеному жилому приміщенні. Таким чином, оскільки в судовому засіданні знайшов підтвердження той факт, що відповідачі на даний час не проживають в зазначеному приміщенні строком понад рік, тому позов про визнання осіб такими, що втратили право користування жилим приміщенням підлягає повному задоволенню.

Outcome: approved