Jurisdiction: civil
Date: 2019-06-30 00:00:00

Позивач звернулась в суд з позовом до відповідача про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням. Позов мотивує тим, що вона є користувачем квартири [ADDRESS] . Відповідач [PERSON] зареєстрований у вказаному житлі як член сім`ї наймача квартири. Разом з тим, незважаючи на реєстрацію, останній в квартирі протягом тривалого часу не проживає. Інтересу до житла відповідач не виявляє, витрат по його утриманню не несе, комунальні послуги не сплачує. В добровільному порядку зняти відповідача з реєстрації не має можливості. Відтак позивач вважає, що дана обставина не дозволяє їй розпоряджатися майном на власний розсуд, чим порушуються її права та інтереси, як квартиронаймача житла. А тому, просить суд визнати відповідача таким, що втратив право користування житловим приміщенням - квартирою [ADDRESS] . Позивач [PERSON] в судовому засіданні вимоги позову підтримала з підстав зазначених в заяві. Просила визнати відповідача таким, що втратив право користування квартирою. Відповідач в судове засідання не з'явився, хоча належним чином повідомлявся про час та місце розгляду справи, відповідно до вимог ст. ст. 128-131 ЦПК України. Заяви про розгляд справи за його відсутності, а також відзив на пред'явлений позов відповідач не подавав. Зі згоди позивача, суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає вимогам ст. 280 ЦПК України. Розгляд справи здійснювався за відсутності учасників справи, без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу, що відповідає вимогам ч. 2 ст. 247 ЦПК України. Дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку, що позов підлягає до задоволення виходячи з наступних підстав. З пояснень наданих позивачем в судовому засіданні судом з`ясовано, що квартира була виділена [PERSON] під час роботи на заводі. Квартира за адресою: [ADDRESS] не приватизована. Будинок перебуває на балансовому обліку ТОВ «М.Ж.К.». Із довідки про склад сім`ї (а.с. 5) встановлено, що відповідач [PERSON] зареєстрований за адресою: [ADDRESS] . Вищевказана обставина підтверджується і відомостями підрозділу УДМС України у Волинській області. З повідомлення Луцького ВП ГУНП у Волинській області від 20.03.2019 за результатами розгляду звернення громадян (а.с. 6) вбачається підтвердженим факт не проживання [PERSON] протягом тривалого часу за адресою: [ADDRESS] . Факт не проживання відповідача у квартирі позивача протягом тривалого часу підтвердили у своїх поясненнях і свідки [PERSON] , [PERSON] (сусіди по під`їзду). В своїх поясненнях свідки зазначили, що проживають в тому ж будинку вже понад 10 років, за останній час відповідача не бачили. Свідок [PERSON] не бачила відповідача більше 13 років, свідок [PERSON] - 5 років. [PERSON] у зв`язку із проведенням АТО в Україну не приїжджає, живе з сім`єю в Росії. Відповідно до ст.71 ЖК України, при тимчасовій відсутності наймача або членів його сім`ї за ним зберігається жиле приміщення протягом шести місяців. Якщо наймач або член його сім`ї були відсутні з поважних причин понад шість місяців, цей строк за заявою відсутнього може бути продовжено наймодавцем, а в разі спору -- судом. Відповідно до ст.107 ЖК України якщо з жилого приміщення вибуває не вся сім`я, то договір найму жилого приміщення не розривається, а член сім`ї, який вибув, втрачає право користування цим жилим приміщенням з дня вибуття. За змістом ч. 1 ст. 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Судом встановлено, що відповідач зареєстрований в спірному житлі як член сімї квартиронаймача. Судом встановлено, що договір про порядок користування житловим приміщенням, між сторонами не укладався. Тобто, станом на день розгляду справи, підтверджується не проживання відповідача у квартирі позивача. Відповідач, будучи зареєстрованим у квартирі позивача по даний час, порушує її права та законні інтереси, на свій розсуд користуватись і розпоряджатись належним майном. На підставі викладеного, суд дійшов висновку, що слід визнати відповідача [PERSON] , таким, що втратив право користування житловим приміщенням - квартирою [ADDRESS] . Згідно з ч.1 ст. 7 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні», зняття з реєстрації місця проживання здійснюється протягом семи днів на підставі заяви особи, запиту органу реєстрації за новим місцем проживання особи, остаточного рішення суду (про позбавлення права власності на житлове приміщення або права користування житловим приміщенням, визнання особи безвісно відсутньою або померлою), свідоцтва про смерть. Задовольняючи позов про визнання особи такою, що втратила право на користування житлом, суд використовує права надані ст. 267 ЦПК України, щодо встановлення порядку виконання рішення суду, і вважає, що в рішенні слід вказати на те, що дане рішення є підставою для зняття особи з реєстрації.

Outcome: approved