Jurisdiction: civil
Date: 2018-05-07 00:00:00

Позивач звернулась до Рівненського міського суду з позовом про стягнення з [PERSON] на свою користь аліменти на утримання доньки [PERSON] [INFO], яка продовжує навчатися, у розмірі ј (однієї четвертої) частки від усіх видів заробітку (доходу) щомісячно, починаючи з дня подання заяви до суду та до закінчення навчання чи до досягнення дочкою двадцяти трьохрічного віку - у зв'язку з тим яка з цих обставин настане першою. Позовні вимоги мотивує тим, що від шлюбу з відповідачем мають спільну повнолітню доньку [PERSON], яка на даний час продовжує навчання у Одеському національному політехнічному університеті, на першому курсі денної форми навчання. Також зазначає, що відповідач матеріальної допомоги не надає та не цікавиться матеріальним становищем дитини, отримує стабільний заробіток. Позивач в судове засідання не з'явилася, про час, місце та дату судового розгляду справи повідомлялася належним чином. Представник позивача у судовому засіданні просила суд позов довірительки задовольнити повністю, зокрема зазначила, що матеріальне становище відповідача не змінювалось і він має можливість сплачувати аліменти на утримання доньки, яка продовжує навчання, практично в тому ж розмірі який сплачував, а саме в розмірі 1/4 частки доходу (заробітку) відповідача. Також у відповіді на відзив представник позивача зазначає, що твердження відповідача про надання матеріальної допомоги доньці не відповідають дійсності, значну частину витрат несе сама позивач, стипендія дочці нараховувалась лише три місяці, та остання не може повністю на неї розраховувати. Також представник позивача звертає увагу суду на те, що позивачка потребує постійного лікування, та квартира, у якій вона проживає знаходиться в кредиті під іпотекою. Представник позивача окрім того зазначає, що відповідач не єдиний син в сім»ї, проживає окремо від батьків, має брата який проживає разом з батьками в одному будинку на одному поверсі. Відповідач в судове засідання не з'явився, подавши до суду заяву від 03.05.18 року про розгляд справи за його відсутності. У відзиві на позовну заяву від 30 березня 2018 року та у запереченнях на відповідь від 24 квітня 2018 року, відповідач просить суд відмовити у задоволенні позову, однак, не заперечує проти стягнення аліментів на утримання [PERSON] [INFO], у розмірі 1500 грн. щомісячно, в разі присудження судом стягнення аліментів у твердій грошовій сумі, або ж 1/6 (одна шоста) частки від усіх видів заробітку (доходів) на час навчання з врахуванням періоду канікул у навчальному закладі, мотивуючи тим, що надання ним добровільної допомоги є суттєвішим ніж аліменти. Також у своїх письмових заявах по суті справи відповідач заперечує проти доводів позивача викладених у позовній заяві, зазначає, що аліменти згідно з рішенням суду на утримання доньки сплачував регулярно, заборгованості за період їх нарахування не було. Відповідач стверджує, що постійно цікавиться потребами дитини і після досягнення нею повноліття, продовжує надавати матеріальну допомогу, зокрема придбавав особисті речі та оргтехніку, допомагав з перевезенням речей, оплатою навчання у м.Одеса та проведенням ремонтних робіт у гуртожитку, оплачував поточні витрати доньки, такі як поповнення мобільного рахунку, закупівля продуктів харчування та безкорисно погасив частину кредиту позивача. Також відповідач зазначає, що на його утриманні перебувають двоє батьків, які є пенсіонерами та потребують періодичного лікування. У відзиві відповідач звертає увагу суду на те, що офіційно працевлаштований на ТОВ «Високовольтний Союз - РЗВА», отримує заробітну плату, інших доходів не має, однак дане працевлаштування не є стабільним. В судовому засіданні третя особа на стороні позивача, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору - [PERSON] позов підтримала та зазначила, що матір не може самостійно її утримувати та витрачає кошти, які надходять від батька на її утримання та навчання. Дослідивши матеріали справи, та доводи сторін викладені у заявах по суті справи, з'ясувавши обставини справи та перевіривши їх доказами, суд дійшов висновку, що позов слід задовольнити частково з наступних підстав. Статтею 4 ЦПК України передбачено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Рішенням Рівненського міського суду Рівненської області від 12 січня 2017 року, яке набрало законної сили, шлюб між [PERSON] та [PERSON] розірвано, з [PERSON] стягнуто на користь [PERSON] аліменти на утримання неповнолітньої дитини [PERSON] [INFO], у розмірі 1\\4 (однієї четвертої) частки від усіх видів заробітку (доходу) але не менше, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, щомісячно, починаючи з листопада 2016 року і до досягнення дитиною повноліття. Постановою головного державного виконавця Рівненського міського відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Рівненській області Мельником Віталієм Віталійовичем ВП №53799503 від 14 березня 2018 року. провадження по виконанню виконавчого листа №569/15496/16 від 14 лютого 2017 року закінчено. Згідно довідки № 285 від 11.12.2017 року виданої Одеським національним політехнічним університетом, [PERSON], зарахована на 1 курс наказом №621-с від 07.08.2017 року та є студенткою першого курсу АТ - 172, денної форми навчання інституту (факультету) Одеського національного політехнічного університету. Закінчення навчання планується у 2021 році. Відповідно до довідки про доходи від 29 березня 2018 року №114 та від 03 квітня 2018 року №121 [PERSON] отримує стипендію починаючи з січня 2018 року в розмірі 1300 грн. Так, відповідно до ст. 199 СК України, якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв'язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов'язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Пунктом 20 постанови Пленуму Верховного Суду України № 3 від 15 травня 2006 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ що батьківства, материнства та стягнення аліментів» передбачено, що обов'язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчатися після досягнення повноліття (незалежно від форми навчання), виникає за обов'язкової сукупності таких юридичних фактів: досягнення дочкою, сином віку, який перевищує 18, але є меншим 23 років; продовження ними навчання; потреба у зв'язку з цим у матеріальній допомозі; наявність у батьків можливості надавати таку допомогу. Таким чином, у зазначеній нормі права законодавець пов'язує обов'язок батьків утримувати своїх повнолітніх дітей, які продовжують навчання і у зв'язку з цим потребують матеріальної допомоги, до досягнення ними двадцяти трьох років із можливістю батьків надавати таку матеріальну допомогу. Відповідно до ст.180 Сімейного кодексу України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. При цьому, вказаний обов'язок утримання дитини покладений на обох батьків та є однаковим для них обох. Згідно зі ст. 200 СК України, суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у статті 182 цього Кодексу. Вирішуючи питання про спосіб стягнення та розмір аліментів, суд враховує позицію позивача та відповідача, щодо способу стягнення аліментів, а саме у частці від заробітку (доходу) відповідача. Статтею 182 СК України передбачено, що при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров'я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 4) інші обставини, що мають істотне значення. Виходячи із характеру спірних правовідносин, що виникли між сторонами, та враховуючи вищенаведені обставини справи в їх сукупності, суд дійшов висновку про наявність в даному випадку передбачених законом підстав для часткового задоволення позову і вважає достатнім стягувати із відповідача аліменти в розмірі 1/6 щомісячно, починаючи з дня подачі позову до суду, а саме з 26 лютого 2018 року і до закінчення донькою навчання, але не більш ніж до досягнення донькою 23 років. Оскільки з відповідача на користь позивача підлягають стягненню аліменти на утримання їх дитини, суд вважає за необхідне допустити негайне виконання рішення в частині стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць. У відповідності до ч.1 ст. 141 ЦПК України судові витрати пов'язані з розглядом справи потрібно покласти з відповідача на користь держави.

Outcome: partial