Jurisdiction: civil
Date: 2020-01-12 00:00:00

Позивач звернулась до суду з вищевказаним позовом, в якому просить визнати частково недійсним договір купівлі - продажу нежитлового приміщення, що складає 1/145 частку в житловому будинку [ADDRESS] у частині придбання нею за зазначеним договором кладової площею 5,2 кв. м. з внесенням відповідних змін до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно відносно запису про право власності на номером 150933 розділу Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, відкритого на об`єкт нерухомого майна з реєстраційним номером 9638312121, змінивши розмір загальної площі з 46,7 кв. на 41,4 кв. м та виключити зі складу вказаного нежитлового приміщення кладову площею 5,2 кв. м. Позовні вимоги обґрунтовані тим, що 15 лютого 2013 року між позивачем [PERSON] та відповідачем [PERSON] був укладений договір купівлі - продажу нежитлового приміщення, відповідно до якого продавець передала у її власність, а вона прийняла наступне нерухоме майно: нежитлове приміщення, що складає 1/145 частку будинку загальною площею 46,7 кв. м, до складу якого входить: зал = 20,3 кв. м, кладова 5.2 кв. м, санвузол = 1,5 кв. м, санвузол = 2,9 кв. м, кладова = 6,2 кв. м , кладова = 1.5 кв. м, кладова + 9,1 кв. м, що знаходиться в житловому будинку [ADDRESS] . Вказаний договір купівлі - продажу був посвідчений приватним нотаріусом Покровського міського нотаріального округу Бойко Л.П. В той же день 15 лютого 2013 року приватним нотаріусом Бойко Л.П. була здійснена реєстрація права власності на зазначене нежитлове приміщення на ім`я позивача. Протягом минулого часу позивач несла усі витрати по утриманню вказаного нежитлового приміщення та прибудинкової території, виходячи з загальної площі зазначеного приміщення. Протягом минулого часу вона не перевіряла, наскільки фактична площа придбаного нею нежитлового приміщення відповідає тій площі, що зазначена в договорі купівлі-продажу. В 2019 році, після отримання з ДФС повідомлення про сплату податку на нерухоме майно, звернула увагу на те, що фактична площа придбаного нею нежитлового приміщення не відповідає розмірі тієї площі, на яку їй був нарахований податок. Різниця у розмірі площі складала 5,2 кв. м. Після чого вона почала звіряти данні договору купівлі - продажу та Технічного паспорту з фактично придбаним нею приміщенням. Тільки тоді з`ясувалося, що по кладовій площею 5,2 кв. м взагалі не існує в придбаному нею нежитловому приміщенні. Тому вона звернулася до ФОП - підприємця [PERSON] , яка має право на проведення інвентаризації житлових та нежитлових приміщень та замовила проведення відповідної інвентаризації. На підставі її звернення була заведена справа №000112-19, інвентаризаційна справа №13-19 та проведена інвентаризація експертом з інвентаризації нерухомо майна [PERSON] . За наслідками проведеної інвентаризації була встановлена фактична загальна площа вказаного нежитлового приміщення у розмірі 41,4 кв. м замість 46,7 кв. м та відсутність в даному приміщенні кладової площею 5,2 кв. м. Як виявилося, внаслідок проведеної інвентаризації ФОП [PERSON] фактично була допущена помилка при складанні технічної справи на зазначене нежитлове приміщення на той час, коли воно належало ще попереднім власникам. В Технічний паспорт на їх ім`я було включено неіснуюче приміщення: кладова площею 5,2 кв. м. Пізніше вона була включена в договір купівлі - продажу від 15.02.2013 року, на підставі якого вона придбала в свою власність зазначене нежитлове приміщення. Вона помилялася відносно загальної площі об`єкту продажу та його окремих приміщень, коли укладала договір купівлі - продажу з відповідачкою, оскільки на той час у неї ще не було підстав вважати про наявність помилки в технічній документації. Така помилка має для неї істотне значення, оскільки щороку їй доводиться сплачувати податок на нерухомість та щомісячно нести витрати на утримання житлового будинку та прибудинкової території, виходячи з розміру тієї площі, що зазначена в договорі купівлі - продажу та в Державному реєстрі прав на нерухоме майно. Внаслідок виявлення зазначеної вище помилки при складання технічної документації на вказане нежитлове приміщення вона звернулася з заявою до державного реєстратора прав на нерухоме майно виконкому Покровської міської ради Дніпропетровської області Нестреляй О.М. для внесення змін до запису Державного реєстру речових прав на нерухоме майно відносно запису про право власності за №150933 розділу Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, відкритого на об`єкт нерухомого майна з реєстраційним №9638312121. Але державний реєстратор відмовила їй у внесенні змін до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, виходячи з того, що нібито відбулися зміни в характеристиках об`єкту нерухомості в зв`язку з проведенням будівельних робіт. Тому позивач вважає, що зазначений договір купівлі - продажі нежитлового приміщення є частково недійсним у частині придбання нею у складі зазначеного нежитлового приміщення неіснуючої кладової площею 5,2 кв. м, і таким чином є частково недійсною реєстрація на її ім`я зазначеного житлового приміщення разом з включенням кладової площею 5,2 кв. м. Позивач просить суд позовні вимоги задовольнити. Позивач в судове засідання не з`явилась, але надала суду заяву, в якій просить розглянути справу за її відсутності, позовні вимоги підтримує в повному обсязі та просить їх задовольнити. Відповідач в судове засідання не з`явилась, але надала заяву про розгляд справи за її відсутності, проти позовних вимог позивача не заперечує. Третя особа - приватний нотаріус Орджонікідзевського нотаріального округу Бойко Л.П. в судове засідання не з`явилась, надала заяву про розгляд справи за її відсутності. Третя особа - Державний реєстратор виконкому Покровської міської ради Дніпропетровської області Нестреляй О.М. в судове засідання не з`явилась, надала заяву про розгляд справи за її відсутності. У зв`язку з неявкою в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Дослідивши письмові матеріали справи у їх сукупності, суд вважає що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Завданнями цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави (ч.1 ст. 2 ЦПК України). Суд враховує приписи ч.4 ст.82 ЦПК України, які встановлюють, що обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом. Суд, при розгляді позовних вимог, враховує, що відповідно до вимог ч.1 ст.5 Цивільного процесуального кодексу України здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. Відповідно до ст.15 ЦК України, кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства. Відповідно до ст.76 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Згідно із ст.77 ЦПК України, належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Суд не бере до розгляду докази, що не стосуються предмета доказування. Згідно до ст.80 ЦПК України, достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання. Частиною 1 ст.81 ЦПК України передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідно до статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод від 04 листопада 1950 року (далі - Конвенція) кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом. Як вбачається з матеріалів справи та встановлено судом, що 15 лютого 2013 року між позивачем [PERSON] та відповідачем [PERSON] був укладений договір купівлі - продажу нежитлового приміщення, відповідно до якого продавець передала у власність покупця, а покупець прийняла наступне нерухоме майно: нежитлове приміщення, що складає 1/145 частку будинку загальною площею 46,7 кв. м, до складу якого входить: зал = 20,3 кв. м, кладова 5.2 кв. м, санвузол = 1,5 кв. м, санвузол = 2,9 кв. м, кладова = 6,2 кв. м , кладова = 1.5 кв. м, кладова + 9,1 кв. м, що знаходиться в житловому будинку [ADDRESS] . Вказаний договір купівлі - продажу був посвідчений приватним нотаріусом Покровського міського нотаріального округу Бойко Л.П. В той же день 15 лютого 2013 року приватним нотаріусом Бойко Л.П. була здійснена реєстрація права власності на зазначене нежитлове приміщення на ім`я позивача (а.с.5). На підставі звернення [PERSON] була заведена Інвентаризаційна справа №13-19, справа №000112-19 та проведена інвентаризація експертом з інвентаризації нерухомо майна [PERSON] . За наслідками проведеної інвентаризації була встановлена фактична загальна площа вказаного нежитлового приміщення у розмірі 41.4 кв. м замість 46,7 кв. м та відсутність в даному приміщенні кладової площею 5,2 кв. м (а.с.7). Відповідно довідки, виданої ФОП « [PERSON] » №112/01/19 від 19.03.2019 року, при інвентаризації об`єкта, вбудоване нежитлове приміщення по [ADDRESS] , приміщення кладова 2 + 5,2 кв. м не виявлено. Загальна площа вбудованого нежитлового приміщення змінилася з 46,7 кв. м на 41,4 кв. м не тільки за рахунок відсутності кладової = 5,2 кв. м, а також за рахунок допущеної помилки при складанні технічної справи та лінійних розмірів в прим. 1 (а.с.11). Вказана обставина також підтверджується викопіюванням із поверхового плану (підвальне приміщення) житлового будинку [ADDRESS] , видане директором TOB «Універсал - сервіс» Колпакчі О.В. (а.с.12). Як виявилося внаслідок проведеної інвентаризації ФОП [PERSON] , фактично була допущена помилка при складанні технічної справи на зазначене нежитлове приміщення на той час, коли воно належало ще попереднім власникам. В Технічний паспорт на їх ім`я було включено неіснуюче приміщення: кладова площею 5,2 кв. м. Пізніше вона була включена в договір купівлі - продажу від 15.02.2013 року, на підставі якого заявник придбала в свою власність зазначене нежитлове приміщення. Внаслідок виявлення зазначеної вище помилки при складання технічної документації на вказане нежитлове приміщення заявник звернулася з заявою до державного реєстратора прав на нерухоме майно виконкому Покровської міської ради Дніпропетровської області Нестреляй О.М. для внесення змін до запису Державного реєстру речових прав на нерухоме майно відносно запису про право власності за номером 150933 розділу Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, відкритого на об`єкт нерухомого майна з реєстраційним номером 9638312121. Але державний реєстратор відмовила заявнику у внесенні змін до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, виходячи з припущення, що нібито відбулися зміни в характеристиках об`єкту нерухомості в зв`язку з проведенням будівельних робіт (а.с.13). Правові відношення між сторонами в даному випадку регулюються Цивільним Кодексом України, Законом України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень», а також Порядком державної реєстрації прав на нерухоме майно та їх обтяжень, який затверджений постановою КМУ №703 від 22.06.2011 р. (який діяв на час виникнення спірних правовідносин). У відповідності до вимог Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень», державна реєстрація прав є обов`язковою. Інформація про права на нерухоме майно та їх обтяження підлягає внесенню до Державного реєстр) прав. Держава гарантує достовірність зареєстрованих прав на нерухоме майно та їх обтяжень. У зв`язку з чим суд вважає, що вимога про визнання частково недійсним договору купівлі-продажу нежитлового приміщення, укладеного між [PERSON] та [PERSON] 15 лютого 2013р . , посвідченого приватним нотаріусом Покровського міського нотаріального округу Бойко Л.П., зареєстрованого в реєстрі за №280, що складає 1/145 частку в житловому будинку [ADDRESS] у частині придбання заявником за зазначеним договором кладової площею 5,2 кв. м, підлягає задоволенню. На підставі викладеного та

Outcome: approved