Jurisdiction: civil
Date: 2016-10-10 00:00:00

позивач звернулась до суду з позовом, в якому, з урахуванням поданих уточнень, просить стягнути з [PERSON] на її користь грошову компенсацію вартості 1/4 частини квартири, яка знаходиться за адресою: м.Львів, вул.Карманського П., 2/1а в сумі 364\~780,00 грн. та припинити право власності [PERSON] на дану 1/4 частину квартиру з дня отримання такої грошової компенсації. В обґрунтування позовних вимог покликається на те, що на підставі договору дарування від 05.11.2015р., укладеного між [PERSON] та [PERSON], їй було безоплатно передано у власність 1/4 частину квартири №1а в будинку №2, що знаходиться по вул.[PERSON] у м.Львові. Власником решти 3/4 частини квартири являється відповідач [PERSON], яка постійно проживає у спірній квартирі. Загальна площа квартири №1а в будинку №2 по вул.Карманського в м.Львові становить - 71,3 м.кв., в т.ч. житлова 39,2 м.кв., реальному розподілу технічно не підлягає, оскільки, приміщення 1а-1/8.0 м.кв. (коридор), 1а-4/15.6 м.кв. (кухня), 1а-5/5.4 м.кв. (санвузол), 1а-6/0.6 м.кв. (коридор), знаходяться у спільному користуванні двох співвласників. З урахуванням положень ст.ст.358, 364 ЦК України, а також беручи до уваги фінансові можливості відповідача, просить суд вирішити питання про припинення її права на частку в спірній квартирі з можливістю виплати їй компенсації зі сторони відповідача в судовому порядку. В судовому засіданні позивач [PERSON] та її представник в повному обсязі підтримали уточнені позовні вимоги, надали пояснення аналогічні змісту позовної заяви, заяв з додатковими поясненнями та про уточнення позовних вимог поданих в процесі розгляду справи. Крім того зазначили, що спірна квартира є неподільною, виділ частки [PERSON] є неможливим, а тому остання згідна на отримання компенсації вартості її частки у праві власності на квартиру та одночасне припинення такого права. Дійсна ринкова вартість частки [PERSON] у праві власності на квартиру визначена на підставі висновку судової інженерно-технічної експертизи, проведеної за клопотанням відповідача та дорученої судовому експерту, якого вона вказала, що свідчить про її неупередженість та обєктивність. Стверджують, що відповідач не тільки має бажання, але й має можливість, викупити належну позивачу частку у спірній квартирі, однак в добровільному порядку даного питання вирішити не дається можливим, а тому просять позов задоволити. Представник відповідача [PERSON] [PERSON] в судовому засіданні позов визнала частково, ствердила, що позивач бажає компенсувати [PERSON] вартість 1/4 частини квартири та стати єдиним повноцінним власником житла, проте одразу здійснити виплату визначеної висновком експерта суми, яка складає вартість належної позивачу 1/4 частини спірної квартири, фінансової можливості немає та просить при можливості розстрочити відповідачу таку виплату на пять років. Заслухавши пояснення представників сторін, заслухавши покази позивача [PERSON], допитаної в якості свідка, оглянувши матеріали справи, дослідивши та оцінивши докази у справі в їх сукупності, суд прийшов до наступних висновків. Відповідно ч.3 ст.358 ЦК України, кожен із співвласників має право на надання йому у володіння та користування тієї частини спільного майна, яка відповідає його частці у праві спільної часткової власності. У разі неможливості цього він має право вимагати від інших співвласників які володіють і користуються спільним майном відповідної матеріальної компенсації. Згідно ч.1 ст.364 ЦК України співвласник має право на виділ у натурі частки із майна, що є у спільній частковій власності. У відповідності до положень ч.2 ст.364 ЦК України, якщо виділ у натурі частки із спільного майна не допускається за законом або є неможливим, співвласник який бажає виділу має право на одержання від інших співвласників грошової або іншої матеріальної компенсації вартості його частки. Разом із тим зазначеною нормою передбачено, що обовязковою умовою призначення грошової компенсації є лише згода співвласника, який заявив вимоги про виділ частки, і не передбачається обовязковість згоди інших співвласників на такий виділ та не ставиться питання щодо права співвласника на виділ у залежність від згоди інших співвласників і мотивів, з яких власник має намір реалізувати своє право на виділ. При вирішенні таких справ, крім спеціальної норми, слід керуватися і загальними засадами цивільного законодавства (ст.3 ЦК України) щодо справедливості, добросовісності та розумності з урахуванням прав та інтересів усіх співвласників. Верховний суд України в постанові судової палати у цивільних справах від 19.02.2014 року, висловив правову позицію у справі №6-4ц14, згідно з якою, обмежуючи право позивача на грошову компенсацію вартості частки квартири, якою фактично володіють та користуються лише відповідачі, і виходячи при цьому з інтересів останніх, суду слід перевірити можливості сплати відповідачами такої компенсації і враховувати, що правовий режим спільної часткової власності має враховувати інтереси всіх її учасників і забороняє обмеження прав одних учасників за рахунок інших. Як вбачається з договору дарування, 05.11.2015 року між [PERSON] (дарувальник) та [PERSON] (обдаровувана) було укладено договір дарування 1/4 частини квартири, посвідчений приватним нотаріусом ЛМНО [PERSON] (реєстрац. №2695), за умовами якого (п.1 договору) дарувальник передає безоплатно у власність обдаровуваній 1/4 частину квартири №1а в будинку №2, що знаходиться у м.Львові по вул.Карманського П.(а.с. 5-8) Таким чином, позивачу [PERSON] на праві спільної часткової власності належить 1/4 житлової квартири, яка знаходиться за адресою: м.Львів, вул.Карманського П.[ADDRESS], про що свідчить Витяг з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності №47020158 від 05.11.2015 року.(а.с. 50-52) Відповідно до Інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно №47689588 від 16.11.2015 року, власником решти 3/4 житлової квартири, яка знаходиться за адресою: м.Львів, вул.Карманського П.[ADDRESS], значиться відповідач [PERSON]. Як вбачається із інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження обєктів нерухомого майна щодо субєкта № 54802481 від 10.03.2016р. квартира №1а в будинку №2 по вул.Карманського в м.Львові загальною площею 71,3 м.кв., в т.ч. житловою 39,2 м.кв., дійсно належить відповідачу [PERSON] на праві приватної спільної часткової власності з розрахунку 3/4 частини даної квартири. Квартира під арештом не перебуває, жодних обтяжень за нею не значиться. Судом встановлено, що на даний час у спірній квартирі проживає лише відповідач [PERSON] Будучи допитаною в якості свідка у судовому засіданні 10.10.2016р. позивач у справі [PERSON] пояснила, що вона зверталася до відповідача із проханням щодо виплати їй компенсації вартості частки у добровільному порядку, однак це спричинило лише конфліктну реакцію. Також, відповідач пропонувала виплатити їй вартість частки у сумі 10 000 доларів США, однак остання відмовилася, оскільки така ціна не відпвідає її ринковій вартості. Натомість вона пропонувала викупити частку [PERSON] або спільно продати спірну квартиру, на що отримала відмову. Можливість спільного використання квартири відсутня, оскільки між ними є тривалі неприязні відносини. З відповіді Обласного комунального підприємства «Бюро технічної інвентаризації та експертної оцінки» №4408 від 08.12.2015 року вбачається, що згідно інвентаризаційних матеріалів, квартира №1а в будинку №2 по вул.Карманського в м.Львові складається з двох житлових кімнат, коридору, кухні, санвузла та балкону загальною площею 71,3 м.кв., в т.ч. житловою 39,2 м.кв.

Outcome: approved