Jurisdiction: civil
Date: 2016-05-09 00:00:00

Позивач звернулась до Бериславського районного суду Херсонської області з зазначеним позовом у якому посилається на те, що 26.07.2010 року Бериславським районним відділом Херсонської регіональної філії ДП «Центр державного земельного кадастру при Державному комітету України по земельним ресурсам», зареєстровано договір оренди земельної ділянки строком на 10 років, укладений між ним, [PERSON], іменованою як Орендодавець, та з другого боку - акціонерного товариства закритого типу «Промпобутуніверсал», як «Орендар». За цим Договорам орендодавець передає земельні ділянку площею 8,04 га у користування орендарю, а орендар приймає її і зобовязується сплачувати оренду плату за її використання. Пунктом 9 Договорів передбачена, що орендна плата за земельну ділянку сплачується орендарем в розмірі 3 % від нормативної грошової оцінки землі, що складала на момент укладання договору 2805,00 гривень. Орендна плата сплачується в грошовій формі. У п. 11 Договору встановлені строки, у які повинна вноситися оренда плата, а саме: щорічно після збору врожаю з 31 серпня, але не пізніше 31 грудня кожного поточного року. Як зазначає позивач акціонерне товариство закритого типу «Промпобутуніверсал» має заборгованість по сплаті орендної плати за 2010-2015 роки. Просить достроково розірвати договір оренди. Позивач [PERSON] в судове засідання не зявилась, була повідомлена належним чином, надала суду заяву про розгляд справи за її відсутності, на задоволенні позову наполягала з підстав викладених у позовній заяві, просила суд розірвати договір оренди. Проти заочного рішення не заперечує. Представник відповідача в судове засідання не зявився, про розгляд справи в суді був повідомлений завчасно належним чином, про що свідчить оголошення у пресі, причина неявки суду ненадана. Відповідно до ст..169 ЦПК України, якщо суд не має відомостей про причину неявки відповідача повідомленого належним чином, або причину неявки буде визнано неповажною, суд вирішує справу на підставі наявних у справі даних чи доказів. Зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи на підставі наявних матеріалів у справі, що відповідає положенням ст.224 ЦПК України. Вислухавши позивача, дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав: Відповідно до ч.1 ст.16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу та однією з загальних засад цивільного законодавства, передбаченою ч.5 ст..3 ЦК України є судовий захист цивільного права та інтересу. Судом встановлено, що позивачу на праві власності належить земельна ділянка площею 8,04 га розташована на території Шляхівської сільської ради Бериславського району Херсонської області, яка була передана йому в установленому законом порядку для ведення товарного сільськогосподарського виробництва (а.с.12). За ст. 2 Закону України Про оренду землі відносини, пов'язані з орендою землі, регулюються Земельним кодексом України, Цивільним кодексом України, цим Законом, законами України, іншими нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до них, а також договором оренди землі. Згідно зі ст. 626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків. Відповідно до ст. 1 Закону України Про оренду землі оренда землі - це засноване на договорі строкове платне володіння і користування земельною ділянкою, необхідною орендареві для проведення підприємницької та інших видів діяльності. За ч.1 ст. 6 Закону України Про оренду землі орендарі набувають права оренди земельної ділянки на підставах і в порядку, передбачених Земельним кодексом України, Цивільним кодексом України, цим та іншими законами України і договором оренди землі. Відповідно до ч.1 ст.20 Закону України «Про оренду землі» договір оренди землі підлягає державній реєстрації і на підставі ч.1 ст.210, ч.3 ст.640, ч.2 ст.125 ЗК України та ст.18 Закону України «Про оренду землі» є укладеним з моменту такої реєстрації. 26.07.2010 року між [PERSON], іменованою як Орендодавець, та з другого боку - акціонерного товариства закритого типу «Промпобутуніверсал», як «Орендар» було укладено Договір оренди земельної ділянки строком на 10 років, який був зареєстрований у Бериславському районному відділі Херсонської регіональної філії «Центру державного земельного кадастру», про що в Книзі записів державної реєстрації договорів оренди землі вчинено запис №4АА002353-041071500038. (а.с.5-8). Пунктом 9 договору оренди встановлено, що орендна плата за земельну ділянку сплачується орендарем в розмірі 3 % від нормативної грошової оцінки землі, що складала на момент укладання договору 2805,00 гривень. Орендна плата сплачується в грошовій формі. Орендна плата може виплачуватись у вигляді сільгосппродукції чи надання сільськогосподарських послуг на відповідну суму . Пунктом 11 Договору встановлені строки, у які повинна вноситися оренда плата, а саме: щорічно після збору врожаю з 31 серпня , але не пізніше 31 грудня кожного поточного року. Згідно положень ст. 526, 530 ЦК України зобовязання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та Цивільного кодексу України, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться та у встановлений законом строк. Відповідно до п. д ст.141 Земельного кодексу України з врахуванням висновків Верховного Суду України, викладених у рішеннях, прийнятих за результатами розгляду заяв про перегляд судового рішення з підстави, передбаченої п.1 ч.1 ст.355 ЦПК України, підставою для припинення права користування земельною ділянкою є саме систематична несплата земельного податку або орендної плати. Судом встановлено, що на час розгляду справи у суді у відповідача перед позивачем існує заборгованість по орендній платі за 2010-2015 роки, що є порушенням законодавства, відповідно до якого використання землі в Україні є платним. Плата за землю справляється у вигляді земельного податку або орендної плати, що визначається залежно від грошової оцінки земель. Наявність заборгованості по орендній платі розцінюється судом, як порушення умов Договору. Згідно з ч.1 ст.32 Закону України «Про оренду землі», який є спеціальним законом і має пріоритет перед іншими законами і застосуванні щодо даних правовідносин, на вимогу однієї зі сторін договір оренди землі може бути достроково розірваний за рішенням суду в разі невиконання сторонами обов»язків, передбачених ст.ст.24,25 цього Закону та умовами договору, в разі випадкового знищення чи пошкодження об»єкту оренди, яке істотно перешкоджає передбаченого договором використанню земельної ділянки, а також на підставах, визначених Земельним кодексом України та іншими законами України. З огляду на ст.651 ЦК України, договір може бути змінено чи розірвано за рішенням суду на вимогу однієї із сторін у разі істотного порушення договору другою стороною та інших випадках встановлених договором або законом. Істотним є таке порушення стороною договору, коли внаслідок завданої цим договором друга сторона значною мірою позбавляється того, на що вона розраховувала при укладені договору. Виплата орендарем орендної плати за договором є його основним обовязком і невиконання якого є істотним порушенням умов договору, так як орендна плата для орендодавця є його стабільним джерелом доходу і при передачі землі в оренду орендодавець розраховує лише на її виплату. Таким чином, невиконанням свого зобовязання відповідачем порушені права та інтереси позивача на отримання доходу у вигляді орендної плати. Зазначене положення ЦК України повністю відповідає захисту права власності, яке гарантується ст.1 Першого Протоколу до Європейської Конвенції з прав людини та основних свобод, що у відповідності до ст. 9 Конституції України є частиною національного законодавства. Статтею 611 ЦК України визначено, що у разі порушення зобов»язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема розірвання договору. Таким чином, зібрані у справі докази та їх належна оцінка, вказують на наявність підстав для розірвання договору оренди землі. Згідно ч. 1 ст. 88 ЦПК України стороні на користь якої ухвалене рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати, якщо позов задоволено частково, судові витрати присуджуються позивачеві пропорційно до розміру задоволених позовних вимог. Відповідно ст. ст. 626, 651 ЦК України, ст. 141 ЗК України, Закону України Про оренду землі,

Outcome: approved