Jurisdiction: civil
Date: 2020-06-25 00:00:00

Позивач звернулась до суду з позовом до відповідача про визнання права власності в порядку спадкування за законом, який згодом було уточнено. Позовні вимоги обґрунтовує тим, що [INFO] помер чоловік позивачки - [PERSON] , після смерті якого залишалась спадщина у вигляді будинку [ADDRESS] та земельну ділянку площею 0,0501 га для обслуговування житлового будинку. Після смерті чоловіка, позивач звернулась до нотаріальної контори для прийняття спадщини та оформлення правовстановлюючих документів на спадкове майно. Проте, 11.03.2020 року нотаріусом було відмовлено позивачу у видачі свідоцтва про право на спадщину у зв`язку з відсутністю оригіналів правовстановлюючих документів, які посвідчують право власності померлого [PERSON] на вищезазначений житловий будинок та земельну ділянку. У зв`язку з неможливістю оформити спадщину в нотаріальному порядку позивач звернулась до суду з позовом про визнання права власності в порядку спадкування за законом. Позивач у судове засідання не з`явилась, надала заяву про розгляд цивільної справи за її, на позовних вимогах наполягає, просить позов задовольнити. Представником відповідача до суду подано заяву про визнання позову та розгляд цивільної справи за їхньої відсутності. Представник третьої особа надала відповідь на судову повістку, відповідно до якої просить проводити судове засідання без їхньої присутності. Дослідивши подані сторонами документи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд дійшов висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Відповідно до положень статті 12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Частиною 1 статті 13 ЦПК України встановлено, що суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Судом встановлені наступні обставини у справі та відповідні їм правовідносини. [INFO] помер [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про смерть, виданим Вільнянським районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Запорізькій області, серія [NUMBER] від 15.05.2019, актовий запис № 483. Позивач [PERSON] є дружиною померлого [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про одруження, виданим Павловською сільрадою Вільнянського району Запорізької області, серія [NUMBER] від 20.05.1968 р., актовий запис № 12. Довідкою виконавчого комітету Вільнянської міської ради Запорізької області від 03.02.2020 року № 431 встановлено, що померлий [PERSON] з 14.04.1975 року по день своєї смерті [INFO] був зареєстрований за адресою: [ADDRESS] , за якою також зареєстрована позивач [PERSON] . Крім того, у заяві позивачка [PERSON] до Вільнянської державної нотаріальної контори Запорізької області від 07.12.2019 року № 1226, остання зазначає, що [INFO] помер її чоловік [PERSON] . Вищезазначені обставини вказують на суперечність щодо зазначеної дати смерті спадкодавця у позовній заяві, а саме [INFO] , та вказаної дати у свідоцтві про смерть [PERSON] [INFO] . Щодо заявленої позивачем вимоги про визнання за нею права власності на житловий будинок, який знаходиться за адресою: [ADDRESS] , судом встановлені наступні обставини. 11.03.2020 року державний нотаріус Вільнянської державної нотаріальної контори Євграфова О.М. відмовила [PERSON] у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на вищевказаний житловий будинок [ADDRESS] після смерті [INFO] [PERSON] у зв`язку з ненаданням спадкоємцем документу, що посвідчує право власності спадкодавця на зазначене нерухоме майно. Згідно до листа ТОВ «ЗМБТІ» від 13.02.2020 року за вих. № 1302 встановлено, що в матеріалах інвентаризаційної справи на житловий будинок, яких знаходиться за адресою: [ADDRESS] , відсутні документи, які б свідчили про проведення реєстрації права власності. Проте, матеріали вказаної справи містять копії документів, такі як договір про надання в безстрокове користування земельної ділянки для будівництва індивідуального житлового будинку на праві приватної власності, посвідчений Вільнянською державною нотаріальною конторою 24.10.1973 року № 1534, та рішення № 116 виконавчого комітету Вільнянської міської ради депутатів трудящихся від 07.06.1973 року. Відповідно до копії договору про надання в безстрокове користування земельної ділянки для будівництва індивідуального житлового будинку на праві приватної власності від 02.08.1973 року, виконком міської Ради депутатів трудящихся м. Вільнянська Запорізької області, ґрунтуючись на рішенні виконкому міської ради трудящихся № 116 від 07.06.1973 року, надав [PERSON] право безстрокового користування земельною ділянкою [ADDRESS] , на якій зобов`язується побудувати житловий одноповерховий цегляний будинок, про що внесено в реєстр запис № 1534 та зареєстровано в ЗМБТІ 31.10.1973 року. Статтею 1216 ЦК України передбачено, що спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Відповідно до положень ст. 1217 ЦК України, спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Статтею 1218 ЦК України встановлено, що до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті, тобто майнові права можуть бути предметом спадкування. Відповідно до ст. 1261 ЦК України, у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. На підставі сукупності вищевказаних письмових доказів судом встановлено, що [PERSON] станом на час своєї смерті мав право власності на будинок [ADDRESS] . Отже, [PERSON] має право на спадкування за законом житлового будинку, розташованого за адресою: [ADDRESS] , який належав [PERSON] станом на час його смерті. Частиною 1 ст. 1297 ЦК України передбачено, що спадкоємець, який прийняв спадщину, у складі якої є нерухоме майно, зобов`язаний звернутися до нотаріуса за видачею йому свідоцтва про право на спадщину. За ч. 3 ст. 1296 ЦК України відсутність свідоцтва про право на спадщину не позбавляє спадкоємця права на спадщину. Відповідно до глави 10 п. 4.15 «Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України», затвердженої наказом Міністерства юстиції України 22.02.2012 року за № 296/5 передбачено, що видача свідоцтва про право на спадщину на майно, яке підлягає реєстрації, проводиться нотаріусами після подання оригіналів правовстановлюючих документів щодо належності цього майна спадкоємцеві та перевірки відсутності заборони або арешту цього майна. Якщо нотаріусом відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину, виникає цивільно-правовий спір, що підлягає розглядові у позовному провадженні. Визнання права власності на спадкове майно в судовому порядку є способом захисту, що має застосовуватися, якщо існують перешкоди для оформлення спадкових прав у нотаріальному порядку. Пленум Верховного Суду України у постанові від 30 травня 2008 року № 7 «Про судову практику у справах про спадкування» також роз`яснив, що свідоцтво про право на спадщину видається за письмовою заявою спадкоємців, які прийняли спадщину в порядку, установленому цивільним законодавством. За наявності умов для одержання в нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину вимоги про визнання права на спадщину судовому розглядові не підлягають. У разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження. Таким чином, суд приходить до висновку задовольнити позов в цій частині вимог. Щодо вимоги позивача визнати за неї право власності на земельну ділянку, площею 0,0501 га для обслуговування житлового будинку [ADDRESS] , суд приходить до висновку відмовити в цій частині позову, виходячи з наступного. Згідно з матеріалами спадкової справи № 387/2019 до майна померлого [INFO] [PERSON] , 03.03.2020 року державним нотаріусом Вільнянської державної нотаріальної контори Євграфовою О.М. видано свідоцтво про право на спадщину за законом, яке зареєстроване в реєстрі за № 339, відповідно до якого до [PERSON] перейшла на праві власності в порядку спадкування за законом земельна ділянка, площею 2,0 гектари, що розташована на території Павлівської сільської ради Вільнянського району Запорізької області, що належить спадкодавцю на підставі Державного акту на право власності на земельну ділянку, серії ЯИ № 331429, виданого Вільнянською районною державною адміністрацією Запорізької області 10.09.2012 року, зареєстрованого відділом Держкомзему у Вільнянському району Запорізької області 14.09.2012 року в Книзі записів реєстрації державних актів на право власності на землю та на право постійного користування землею, договорів оренди землі за № 23215000100178. В той же день державним нотаріусом видано свідоцтво про право на спадщину за законом, яке зареєстроване в реєстрі за № 341, відповідно до якого до [PERSON] перейшла на праві власності в порядку спадкування за законом земельна ділянка, площею 1,4899 гектарів, що розташована на території Павлівської сільської ради Вільнянського району Запорізької області, що належить спадкодавцю на підставі Державного акту на право власності на землю, серії ІІ-ЗП № 011137, виданого Вільнянською районною державною адміністрацією Запорізької області 13.10.2004 року, зареєстрованого в Книзі записів реєстрації державних актів на право власності на землю за № 96. Крім того, державним нотаріусом 03.03.2020 року видано свідоцтво про право на спадщину за законом, яке зареєстроване в реєстрі за № 343, відповідно до якого до [PERSON] перейшла на праві власності в порядку спадкування за законом земельна ділянка, площею 1,2705 гектарів, що розташована на території Павлівської сільської ради Вільнянського району Запорізької області, що належить спадкодавцю на підставі Державного акту на право власності на землю, серії ІІ-ЗП № 011359, виданого Вільнянською районною державною адміністрацією Запорізької області 13.10.2004 року, зареєстрованого в Книзі записів реєстрації державних актів на право власності на землю за № 97. У відповідності до положень ст.ст.76-83 ЦПК України - доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Суд не бере до розгляду докази, що не стосуються предмета доказування. Достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Суд не може збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи, крім витребування доказів судом у випадку, коли він має сумніви у добросовісному здійсненні учасниками справи їхніх процесуальних прав або виконанні обов`язків щодо доказів, а також інших випадків, передбачених цим Кодексом. Дослідивши копію спадкової справи № 387/2019, суд встановив, що спадкоємець [PERSON] не зверталась до нотаріуса за вимогою видати їй свідоцтво про право на спадщину за законом щодо земельної ділянки площею 0,0501 га для обслуговування житлового будинку [ADDRESS] . Крім того, спадкоємцем не надано правовстановлюючі документи щодо вищевказаної земельної ділянки, не обґрунтовано її розмір у 0,0501 га, та, водночас, нотаріусом не було виявлено та досліджено право власності спадкодавця на вищезазначену земельну ділянку. Визначений звітом ТОВ «Земля Плюс 2006» (далі - оцінювач) про незалежну оцінку вартості житлового будинку індивідуальної забудови, розташованого за адресою: [ADDRESS] , розмір земельної ділянки 501 м2, на якій розташований вищевказаний будинок, суд не може брати до уваги, оскільки відповідно до абзацу 4 розділу 4 вказаного звіту оцінювач не проводив юридичну, правову і технічну експертизи отриманих даних і документів, тому вся відповідальність за достовірність лежить на замовнику [PERSON] . Таким чином, суд приходить до висновку відмовити у задоволені позову в цій частині позовних вимог. Враховуючи, що позивач не наполягав на стягнення судових витрат з відповідача, суд залишає за ним понесені судові витрати. На підставі викладеного,

Outcome: partial