Jurisdiction: civil
Date: 2014-07-10 00:00:00

Позивач звернулась до суду з позовною заявою про стягнення з відповідача неустойки /пені/ за прострочення сплати аліментів у період з 23.04.2012 р. до 21.06.2013 р. у розмірі 20768,97 грн. Позовні вимоги мотивує тим, що рішенням Залізничного районного суду м. Львова від 29.10.2010 р. з [PERSON] вирішено стягувати аліменти на її користь на утримання сина [PERSON], [INFO] у розмірі 1/4 частини його заробітку. Згідно з довідкою Залізничного відділу ДВС Львівського міського управління юстиції від 21.06.2013 р. № 13451 у період з 23.04.2012 р. по 31.05.2013 р. відповідач не сплачував аліментів на утримання неповнолітнього [PERSON], внаслідок чого сума заборгованості із сплати таких становить 8818,19 грн. Станом на 21.06.2013 р. борг відповідачем не сплачений, а тому сума пені становить 20768,97 грн. Посилаючись на ст. 196 СК України просила позов задоволити. В судовому засіданні позивач позовні вимоги підтримала з аналогічних підстав, додатково пояснила суду, що відповідач є працездатною особою, однак ще із квітня 2012 р. офіційно не працює. Також, він отримує дохід від передачі у оренду належного йому майна, однак сплачує аліменти несистематично, зокрема у спірний період лише 1 раз сплатив аліменти, а саме у жовтні 2012 р. у розмірі 4000 грн. У зв'язку із діями відповідача вона перебуває у скрутному матеріальному становищі, а оскільки у нього виникла заборгованість із сплати аліментів, просила стягнути із нього пеню у розмірі одного відсотка від суми несплачених аліментів за кожен день прострочення. Відповідач та його представник у судовому засіданні проти позову заперечили, пояснили, що позивачем невірно розраховано суму пені і така повинна становити 2443,70 грн. Окрім того, просили зменшити суму нарахованої пені, оскільки 17.01.2013 р. відповідач отримав побутову травму - закритий перелом правої ключиці із зміщенням кісткових фрагментів та до 30.01.2013 р. перебував на стаціонарному лікування, а також до 17.03.2013 р. відновлював працездатність. На даний час він не працює, працевлаштуватись за спеціальністю змоги не має і не має достатнього заробітку для спати аліментів. До звільнення він працював на посаді лікаря онколога Львівського державного онкологічного центру і з його заробітку здійснювалось відрахування у розмірі по 300 грн. щомісячно, а державним виконавцем для розрахунку суми боргу використано заробітну плату у розмірі 600 грн. Також судом не взято до уваги проплат, здійснених ним 17.10.2012 р. та 19.09.2013 р. у сумі по 4000 грн. Із врахуванням наведеного просили у позові відмовити. Заслухавши пояснення сторін, дослідивши зібрані у справі докази, вирішуючи спір в межах заявлених позовних вимог та на підставі наданих доказів, суд приходить до висновку, що позов слід задоволити частково з наступних підстав. Відповідно до ст. 196 СК при виникненні заборгованості з вини особи, яка зобов'язана сплачувати аліменти за рішенням суду, одержувач аліментів має право на стягнення неустойки (пені) у розмірі одного відсотка від суми несплачених аліментів за кожен день прострочення. Розмір неустойки може бути зменшений судом з урахуванням матеріального та сімейного стану платника аліментів. Відповідно до ч. 1 ст. 20 СК до вимог, що випливають із сімейних відносин, позовна давність не застосовується, крім випадків, передбачених ч. 2 ст. 72, ч. 2 ст. 129, ч. 3 ст. 138, ч. 3 ст. 139 цього Кодексу. Згідно із ч. 3, 4 ст. 74 Закону України «Про виконавче провадження» розмір заборгованості із сплати аліментів визначається державним виконавцем за місцем виконання рішення у порядку, встановленому Сімейним кодексом України. У разі визначення суми заборгованості у частці від заробітку (доходу) розмір аліментів не може бути менше встановленого Сімейним кодексом України. Державний виконавець обчислює розмір заборгованості із сплати аліментів, складає відповідний розрахунок та повідомляє про нього стягувачу і боржнику: у разі якщо виконавчий документ уперше надійшов для виконання. П. 7.5.2 «Інструкції про проведення виконавчих дій», затвердженої наказом Міністерства юстиції України 15.12.1999 за N 74/5 визначено, що розмір заборгованості з аліментів визначається державним виконавцем за місцем виконання рішення, виходячи з фактичного заробітку (доходів), одержаного боржником за час, протягом якого стягнення не провадилося, або одержуваного ним на момент визначення заборгованості в твердій грошовій сумі або у відсотковому відношенні. Якщо боржник у цей період не працював, то заборгованість визначається виходячи з середньої заробітної плати для даної місцевості. Державний виконавець у разі надходження виконавчого документа повинен підрахувати розмір заборгованості з аліментів і повідомити про нього стягувача і боржника. Згідно п. 22 постанови Пленуму Верховного Суду України № 3 від 15.05.2006 р. «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» передбачена ст. 196 СК відповідальність платника аліментів за прострочення їх сплати у виді неустойки (пені) настає лише за наявності вини цієї особи. На платника аліментів не можна покладати таку відповідальність, якщо заборгованість утворилася з незалежних від нього причин, зокрема, у зв'язку з несвоєчасною виплатою заробітної плати, затримкою або неправильним перерахуванням аліментів банками. В інших випадках стягується неустойка за весь час прострочення сплати аліментів. Суд може зменшити розмір неустойки з урахуванням матеріального та сімейного стану платника аліментів, а за передбачених ст. 197 СК умов - повністю або частково звільнити його від сплати заборгованості. З копії свідоцтва про народження серії [NUMBER] (а.с. 4) вбачається, що позивачка та відповідач є батьками неповнолітнього [PERSON], [INFO] Рішенням Залізничного районного суду м. Львова від 29.10.2010 р. (а.с. 6) відповідача зобов'язано сплачувати аліменти на користь позивачки на утримання [PERSON], [INFO] у розмірі 1/4 частини його заробітку. Відповідно до розрахунку боргу від 16.04.2014 р., здійсненого Залізничним відділом державної виконавчої служби Львівського міського управління юстиції у період з 30.03.2012 р. по 31.05.2013 р. відповідач був зобов'язаний сплатити аліменти на утримання неповнолітнього [PERSON] у розмірі 8372,75 грн., однак лише 17 жовтня 2010 р. сплатив кошти у сумі 4000 грн., внаслідок чого у нього наявна заборгованість по виплаті аліментів. Таким чином, оскільки пеня нараховується на всю суму несплачених аліментів (заборгованості) за кожен день прострочення її сплати, то у квітні 2012 р. її розмір становить - 62,30 грн. /із розрахунку 159,87 грн. +619 грн.: 100 х 8 днів/, у травні 2012 р. - 443,87 грн. /із розрахунку 653,00 грн. + 619,00 грн. +159,87 грн.: 100 х 31 день/, у червні 2012 р. - 629,81 грн. /із розрахунку 667,50 грн. + 653,00 грн. + 619,00 грн. +159,87 грн.: 100 х 30 днів/, у липні 2012 р. - 861,60 грн. /із розрахунку 680,00 + 667,50 грн. + 653,00 грн. + 619,00 грн. +159,87 грн.: 100 х 31 день/, у серпні 2012 р. - 1067,75 грн. /із розрахунку 665,00 грн. +680,00 + 667,50 грн. + 653,00 грн. + 619,00 грн. +159,87 грн.: 100 х 31 день/, у вересні 2012 р. - 1232,28 грн. /із розрахунку 663,25 грн. + 665,00 грн. +680,00 + 667,50 грн. + 653,00 грн. + 619,00 грн. + 159,87 грн.: 100 х 30 день/, у жовтні 2012 р. - 811,04 грн. /із розрахунку 663,25 грн. + 663,25 грн. + 665,00 грн. +680,00 + 667,50 грн. + 653,00 грн. + 619,00 грн. + 159,87 грн.: 100 х 17 днів/. Надалі, 17.10.2014 р. відповідач частково сплатив заборгованість у сумі 4000 грн., після чого сума заборгованості становить 770,87 грн. Таким чином, у період з 18.09.2012 р. по 30.09.2012 р. пеня становить 92,50 грн. /із розрахунку 770,87 грн.: 100 х 12 днів/, у листопаді 2012 р. - 427,83 грн. /із розрахунку 655,25 грн. + 770,87 грн.: 100 х 30 днів/, у грудні 2012 р. - 637,16 грн. /із розрахунку 697,75 грн. + 655,25 грн. + 770,87 грн.: 100 х 31 день/, у січні 2013 р. - 851,37 грн. /із розрахунку 622,50 грн. + 697,75 грн. + 655,25 грн. + 770,87 грн.: 100 х 31 день/, у лютому 2013 р. - 945,38 грн. /із розрахунку 630,00 грн. + 622,50 грн. + 697,75 грн. + 655,25 грн. + 770,87 грн.: 100 х 28 днів/, у березні 2013 р. - 1259,56 грн. /із розрахунку 686,75 грн. + 630,00 грн. + 622,50 грн. + 697,75 грн. + 655,25 грн. + 770,87 грн.: 100 х 31 день/, у квітні 2013 р. - 1427,36 грн. /із розрахунку 694,75 грн. + 686,75 грн. + 630,00 грн. + 622,50 грн. + 697,75 грн. + 655,25 грн. + 770,87 грн.: 100 х 30 днів/, у травні 2013 р. - 1686,90 грн. /із розрахунку 683,75 грн. + 694,75 грн. + 686,75 грн. + 630,00 грн. + 622,50 грн. + 697,75 грн. + 655,25 грн. + 770,87 грн.: 100 х 31 день/, до 21 червня 2013 р. - 1294,30 грн. /із розрахунку 721,75 грн. + 683,75 грн. + 694,75 грн. + 686,75 грн. + 630,00 грн. + 622,50 грн. + 697,75 грн. + 655,25 грн. + 770,87 грн. : 100 х 21 день/. Загальна сума пені за вказаний період становить 13731,01 грн. Із врахуванням наведеного, того, що відповідач є працездатною особою, однак регулярного заробітку не має, доказів того, що він намагався безрезультатно працевлаштуватись у спірний період ним не надано (як то довідка з Державної служби зайнятості та ін.), а тому суд приходить до висновку, що заборгованість із сплати аліментів виникла з його вини і є всі підстави для стягнення із нього пені. Суд критично оцінює пояснення відповідача та його представника з приводу того, що сума заборгованості державним виконавцем повинна розраховуватись із заробітної плати для лікаря відповідної кваліфікації, яка була у нього на час звільнення, оскільки це твердження не відповідає вимогами закону, зокрема п. 7.5.2 Інструкції про проведення виконавчих дій, затвердженої наказом Міністерства юстиції України 15.12.1999 за № 74/5 визначено, що якщо боржник у період стягнення аліментів не працював, то заборгованість визначається виходячи з середньої заробітної плати для даної місцевості. Також не заслуговують на уваги пояснення відповідача з приводу здійсненого ним переказу коштів 19.09.2013 р. у сумі 4000 грн., оскільки така проплата здійснена ним поза межами спірного періоду, за який позивач просить стягнути пеню, і вплинути на розмір заборгованості у цей період не може. Однак із врахуванням того, що у період з 17.01.2013 р. по 30.01.2013 р. відповідач перебував на стаціонарному лікуванні у Міській клінічній лікарні швидкої медичної допомоги з приводу закритого перелому правої ключиці із зміщенням кісткових фрагментів, що стверджується відповідною довідкою, а в подальшому відновлював свою працездатність, то суд вважає за можливе зменшити суму пені і стягнути таку у розмірі 13000 грн. Також з відповідача також слід стягнути на користь позивачки судові витрати. На підставі наведеного та

Outcome: dismissed