Jurisdiction: civil
Date: 2015-09-17 00:00:00

Позивач звернувшись до суду з вищевказаним позовом, вимоги якого неодноразово уточнювались у процесі розгляду справи і посилаючись на порушення своїх прав, як споживача, просить визнати таким, що не підлягає виконанню виконавчий напис, вчинений 09 березня 2011 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Щадко Оксаною Іларіївною, зареєстрований у реєстрі за № 681 про звернення стягнення на квартиру [ADDRESS], що належить йому на праві власності. Свої вимоги позивач обґрунтовує тим, що виконавчий напис вчинений нотаріусом, без перевірки даних про безспірність заборгованості. У судовому засіданні позивач позов підтримав і просив про його задоволення. Представник третьої особи - ТОВ «Фінансова компанія «Довіра та гарантія», вважає позовні вимоги безпідставними. Представник відповідача та приватний нотаріус у судове засідання не з'явилися і доказів про поважність причин своєї неявки, суду не надали, хоча про час і місце розгляду справи, неодноразово повідомлялися належним чином, що підтверджується наявними в матеріалах справи, письмовими доказами, зокрема, зворотними поштовими повідомленнями. Від приватного нотаріуса надійшли письмові заперечення на позов, в яких він просив розглянути справу за його відсутності. Позивач та представник третьої особи - ТОВ «Фінансова компанія «Довіра та гарантія», не заперечували проти заочного розгляду справи по суті за відсутності представника відповідача та приватного нотаріуса. З урахуванням положень ст. ст. 74-77, 169, 224 ЦПК України та з метою уникнення затягування розгляду справи, суд вважає, що в матеріалах справи, є достатньо даних про права та взаємовідносини сторін по справі, для її розгляду по суті заочно, за відсутності представника відповідача та приватного нотаріуса. Вислухавши пояснення позивача та представника третьої особи - ТОВ «Фінансова компанія «Довіра та гарантія», оглянувши матеріали справи № 2-3708/11 за позовом [PERSON] до приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Щадко О.І., третя особа: ВАТ «Банк «БІГ Енергія», дослідивши наявні в матеріалах справи докази, суд у судовому засіданні встановив наступне. 07.09.2005 року між позивачем і ВАТ Банк «БІГ Енергія», укладено кредитний договір № 11/01-09-2005, за умовами якого, позивачу надавався кредит. 07.09.2005 року між позивачем і ВАТ Банк «БІГ Енергія», укладено договір іпотеки, за умовами якого, позивач у забезпечення виконання своїх кредитних зобов'язань за кредитним договором № 11/01-09-2005 від 07.09.2005 року, передав у іпотеку ВАТ Банк «БІГ Енергія» свою, належну йому на праві власності: квартиру [ADDRESS]. 11.03.2010 року ліквідатор ВАТ Банк «БІГ Енергія», надіслав позивачу лист з вимогою про необхідність сплати: 67852,89 доларів США - неповернутого кредиту, 5402,51 доларів США - процентів, а також, пені за несвоєчасне повернення кредиту і несвоєчасну сплату процентів. При цьому, в листі з вимогою про необхідність сплати: неповернутого кредиту, процентів і пені, грошова сума самої пені, не була вказана. У зв'язку з неналежним виконанням позивачем своїх кредитних зобов'язань за кредитним договором, приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Щадко О.І., 09.03.2011 року видано виконавчий напис про звернення стягнення на предмет іпотеки в рахунок погашення кредитної заборгованості в сумі: 67852,89 доларів США - неповернутого кредиту, 5402,51 доларів США - процентів, 30533,80 доларів США - пені за несвоєчасну сплату кредиту та 2431,13 доларів США - пені за несвоєчасну сплату процентів. Вищевикладене свідчить, що в листі з вимогою про сплату кредитної заборгованості і у виконавчому написі нотаріуса, вказані різні грошові суми кредитної заборгованості. Згідно зі ст. 35 Закону України «Про іпотеку» від 05.06.2003 року № 898-ІV, у разі порушення основного зобов'язання та/або умов іпотечного договору іпотекодержатель надсилає іпотекодавцю та боржнику, якщо він є відмінним від іпотекодавця, письмову вимогу про усунення порушення. В цьому документі зазначається стислий зміст порушених зобов'язань, вимога про виконання порушеного зобов'язання у не менш ніж тридцятиденний строк та попередження про звернення стягнення на предмет іпотеки у разі невиконання цієї вимоги. Якщо протягом встановленого строку вимога іпотекодержателя залишається без задоволення, іпотекодержатель вправі прийняти рішення про звернення стягнення на предмет іпотеки шляхом позасудового врегулювання на підставі договору. Положення частини першої цієї статті не є перешкодою для реалізації права іпотекодержателя звернутись у будь-який час за захистом своїх порушених прав до суду у встановленому законом порядку. Вимога, встановлена частиною першою цієї статті, не перешкоджає іпотекодержателю здійснювати свої права, визначені статтею 12 цього Закону, без попереднього повідомлення іпотекодавця, якщо викликана таким повідомленням затримка може спричинити знищення, пошкодження чи втрату предмета іпотеки. Згідно зі ст. ст. 87, 88 Закону України «Про нотаріат» від 02.09.1993 року № 3425-ХІ, для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість. Перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів, встановлюється Кабінетом Міністрів України. Нотаріус вчиняє виконавчі написи, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем та за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років, а у відносинах між підприємствами, установами та організаціями - не більше одного року. Якщо для вимоги, за якою видається виконавчий напис, законом встановлено інший строк давності, виконавчий напис видається у межах цього строку. Суду не надано і судом не здобуто конкретних правових доказів того, які б свідчили, що приватний нотаріус вчинив виконавчий напис саме на підставі документів, що підтверджували безспірність кредитної заборгованості. Будь-яких конкретних правових доказів, які б свідчили, що нотаріусу надавались документи, які б у свою чергу свідчили про безспірність заборгованості саме в сумі, яка вказана у виконавчому написі, відповідач та треті особи, суду не надали і судом таких доказів не здобуто. З урахуванням викладеного, суд вважає, що позовні вимоги про визнання виконавчого напису нотаріуса таким, що не підлягає виконанню, є обґрунтованими. За таких обстави, позов підлягає задоволенню. Оскільки позов задовольняється, а позивач при подачі позову, судовий збір не сплачував, то відповідно до ст. 88 ЦПК України, з відповідача в дохід держави, підлягають стягненню, понесені по справі судові витрати, пропорційно до розміру задоволених позовних вимог.

Outcome: approved