Jurisdiction: civil
Date: 2016-12-29 00:00:00

Позивач звернулась до суду з позовом до [PERSON] про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням, мотивуючи свої вимоги наступним. З 18.09.15. позивач є власником квартири [ADDRESS]. З 10 листопада 2010 року в його квартирі зареєстрована відповідачка, яка ніколи фактично не проживала в ній. За період з 2010 року по теперішній час [PERSON] жодного разу не зявилась у вказаній квартирі, обовязки по сплаті комунальних послуг виконує лише позивач. Залишаючись зареєстрованою в квартирі [PERSON] чинить позивачу перешкоди як власнику в користуванні та розпорядженні належним йому майном. Весь час він самостійно сплачує комунальні послуги, та не може оформити субсидію. Самостійно відповідачка не виписується, тому позивач змушений звернутися до суду. Просив визнати [PERSON] такою, що втратила право на користування житловим приміщенням квартирою № 6 будинку № 12 по вул. Миру в місті Чернігові; звільнити його від сплати судового збору. Позивач та його представник в судове засідання не зявилися, про день та час слухання справи повідомлені належним чином (а.с.24). В матеріалах справи від представника позивача міститься заява, згідно якої просить цивільну справу розглядати без її участі, позовні вимоги підтримує, просить задовольнити проти заочного рішення суду не заперечує (а.с.29). Відповідачка у судове засідання не зявилася, про день та час слухання справи повідомлялась у встановленому законом порядку (а.с.26,27,28), причини неявки суду не відомі, заяви про відкладення слухання справи до суду не надходило, а отже в силу ст. 74 ЦПК України, вона вважається повідомленою про час і місце розгляду даної справи. Суд вважає за можливе відповідно до ст. 169 ЦПК України розглядати справу на підставі наявних матеріалів та у відсутність відповідачки, і відповідно до ст. 224 ЦПК України, ухвалити заочне рішення по справі на підставі наявних у справі доказів. Оскільки сторони в судове засідання не зявились, про час і місце слухання справи повідомлялись в установленому законом порядку, то у відповідності до ч. 2 ст. 197 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Судом встановлено, що відповідно до копії свідоцтва про право власності на житло від 16 лютого 1994 року, та копії свідоцтва про право на спадщину за законом, позивач є власником квартири, яка знаходиться за адресою: [ADDRESS] (а.с.5,7). Згідно особового рахунку № 134302-9 в квартирі за адресою: м. Чернігів, вул. Миру, 12/6, зареєстровані позивач [PERSON], та відповідачка [PERSON] (а.с.4). Відповідно до акту про не проживання особи за місцем реєстрації від 10 листопада 2016 року, який складено комісією у складі: майстра КП «ЖЕК-13» Чернігівської міської ради [PERSON], позивача [PERSON] та підписаного сусідами [PERSON] та [PERSON], зазначено, що зі слів заявника та пояснень сусідів склали цей акт про те, що гр. [PERSON], [INFO], не проживає з 10 листопада 2010 року за місцем реєстрації за адресою: [ADDRESS] (а.с.3). Статтею 405 ЦК України передбачено, що члени сімї власника житла, які проживають разом з ним, мають право на користування житлом відповідно до закону. Член сімї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сімї без поважних причин понад рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом. Відповідно до вказаного, оскільки відповідачка не мешкає в квартирі без поважної причини більше 1 року, то згідно зі ст. 405 ЦК України, вона може бути визнана такою, що втратила право користування жилим приміщенням. Виходячи з вищевикладеного, суд вважає, що позов [PERSON] знайшов своє підтвердження в суді і підлягає задоволенню, і потрібно визнати [PERSON], [INFO], такою, що втратила право користування квартирою № 6 в будинку № 12 по вулиці Миру в м. Чернігові. У звязку з задоволенням позову, потрібно стягнути з [PERSON] на користь Державного бюджету 551,20 грн. судового збору. На підставі викладеного,

Outcome: approved