Jurisdiction: civil
Date: 2021-05-13 00:00:00

Позивач звернувся з цим позовом, в якому просить стягнути з відповідача заборгованість у розмірі 117998,40 гривень, посилаючись на те, що 05.10.2010 року [PERSON] звернувся до АТ «ПриватБанк» з метою отримання банківських послуг, у зв`язку з чим підписав заяву №б/н від 05.10.2010 року. Відповідач при підписанні анкети-заяви підтвердив свою згоду на те, що підписана заява разом з «Умовами та правилами надання банківських послуг», які розміщені на офіційному сайті позивача, «Тарифами Банку» складає між ним та банком Договір про надання банківських послуг, що підтверджується підписом у заяві. Заявою відповідача підтверджується той факт, що він повністю проінформований про умови кредитування в АТ КБ «Приватбанк», які були надані йому для ознайомлення в письмовій формі. Договір, укладений з відповідачем є договором приєднання, порядок укладення якого передбачений\~ст.634 ЦК України. В подальшому, 15.03.2019 року сторони уклали додаткову угоду до Договору №SAMDNWFС00004377313, за умовами якої Банк здійснює прощення (анулювання) частини заборгованості за умови сплати грошових коштів в строк та на умовах визначених в угоді. Банк зазначає, що відповідач не виконав умови додаткової умови та не сплатив у повному обсязі борг за кредитом, тому умови анулювання боргу за кредитом до [PERSON] не застосовуються. Посилаючись на п.1.7 Додаткової угоди, у\~\~зв`язку із невиконанням відповідачем умов договору станом на 30.12.2020 року у відповідача виникла заборгованість в сумі 117998,40 гривень, яка складається з 0,00 гривень - заборгованість за тілом кредитом, 6015,73 гривень - заборгованість за відсотками, 111982,67 гривень - пеня, які позивач просить стягнути з відповідача та судовий збір у сумі 2270,00 гривень. Також позивачем подано клопотання про розгляд справи у порядку спрощеного позовного провадження. Ухвалою Рожищенського районного суду Волинської області від 02.04.2021 року відкрито провадження у даній справі та призначено розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням сторін.\~\~\~\~ Представник позивача в судове засідання не з`явився, про час і місце розгляду справи повідомлявся належним чином, в позовній заяві зазначив про розгляд справи у його відсутності, підтримання позовних вимог в повному обсязі, та в разі неявки відповідача не заперечив проти ухвалення заочного рішення. Відповідач [PERSON] \~в судове\~засідання не\~з`явився,\~про час\~та місце\~розгляду справи\~повідомлявся належним\~чином,\~через оголошення\~веб-порталі\~судової влади про причини неявки суд не повідомив та не скористався своїм правом подати відзив на позовну заяву, тому в силу ч.8\~ст.178 ЦПК України\~суд вирішує справу за наявними матеріалами. Оскільки суд не має відомостей про причину неявки відповідача, повідомленого належним чином, враховуючи відсутність відзиву відповідача, беручи до уваги, що позивач не заперечує проти ухвалення заочного рішення, суд ухвалив на підставі\~ст.280 ЦПК України\~провести заочний розгляд справи та, згідно зі ч.2\~ст.247 ЦПК України\~не здійснювати фіксацію процесу звукозаписувальними технічними засобами. Дослідивши та перевіривши зібрані у справі докази, суд приходить до такого висновку. Так, відповідно до\~ст.1054 ЦК України\~за кредитним договором фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.\~Статтею 1055 ЦК України\~визначена письмова форма укладення кредитного договору. За вимогами ч.1\~ст.638 ЦК України\~договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Згідно\~ст.629 ЦК України\~договір є обов`язковим для виконання. Згідно\~ст.526 ЦК України, зобов`язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог\~ЦПК України, інших актів законодавства. В судовому засіданні належними доказами встановлено, що відповідач [PERSON] 05.10.2010 року підписав анкету-заяву б/н про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг у Приватбанку. Отже, цією заявою доводиться факт звернення відповідача до Банку за отриманням банківських послуг. В заяві також зазначено суму бажаного ліміту за платіжною карткою «Універсальна» - 500,00 гривень. В подальшому, 15.03.2019 року сторони уклали додаткову угоду до Договору №SAMDNWFС00004377313, за умовами якої Банк здійснює прощення (анулювання) частини заборгованості, що виникла з дати надання кредиту, а саме здійснює прощення процентів на 0 грн., комісії 0 грн., пені на суму 102147,10999 грн., штрафів 730,20 грн. Сторони визначили у додатковій угоді строк повернення кредиту до 25.09.2019 року, процентну ставку у розмірі 0,01%, а також порядок погашення кредиту шляхом внесення платежів на карту № [NUMBER] наступним чином: не менше ніж 3400 грн. у строк до 15.03.2019 року, надалі по 3177,28 грн. до 25 числа місяця протягом 6 місяців. Відповідно до п.1.7 Додаткової угоди в разі порушення Клієнтом термінів по погашенню кредиту понад 31 безперервно кредитна заборгованість є простроченою. Як вбачається з матеріалів справи, на підставу позовних вимог Банк посилається на анкету-заяву [PERSON] про приєднання до Умов і Правил надання банківських послуг у ПриватБанку від 05.10.2010 року, додаткову угоду від 15.03.2019 року, розрахунок заборгованості за договором кредиту від 15.03.2019 року. Відповідно до частин першої, другої\~статті 207 ЦК України\~правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). За змістом статей\~626,\~628 ЦК України\~договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Частиною першою\~статті 638 ЦК України\~встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Відповідно до статей\~633,\~634 ЦК України\~публічним є договір, в якому одна сторона підприємець взяла на себе обов`язок здійснювати, зокрема, надання послуг кожному, хто до неї звернеться (зокрема, банківське обслуговування);умови публічного договору встановлюються однаковими для всіх споживачів, крім тих, кому за законом надані відповідні пільги; договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору. У переважній більшості випадків застосування конструкції договору приєднання полягає у приєднанні другої сторони до запропонованого договору в цілому, а його умови розробляє підприємець (в даному випадку АТ КБ «ПриватБанк»). Оскільки умови договорів приєднання розробляються банком, тому вони повинні бути зрозумілі усім споживачам і доведені до їх відома, у зв`язку із чим Банк має підтвердити, що на час укладення відповідного договору діяли саме ці умови, а не інші. Тому з огляду на зміст статей\~633,\~634 ЦК України\~можна вважати, що другий контрагент (споживач послуг банку) лише приєднується до тих умов, з якими він ознайомлений. Підписавши анкету - заяву та додаткову угоду до договору, які є складовими частинами кредитного договору, позичальник відповідно до статей\~3,\~627 ЦК України\~добровільно погодив такі умови кредитного договору, взяв на себе відповідні зобов`язання. Заперечень щодо підпису указаної анкети заяви та довідки відповідачем не надано. Указана анкета -заява визначає, зокрема, суму бажаного кредиту. Також у постанові від 03.07.2019 року Верховний Суд дійшов висновку про обґрунтованість вимог банку в частині стягнення боргу за тілом кредиту. Разом з тим, відповідно до розрахунку заборгованості у [PERSON] станом на 30.12.2020 року заборгованість за тілом кредиту відсутня. За змістом\~статті 1056-1 ЦК України\~в редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин, розмір процентів, тип процентної ставки (фіксована або змінювана) та порядок їх сплати за кредитним договором визначаються в договорі залежно від кредитного ризику, наданого забезпечення, попиту і пропозицій, які склалися на кредитному ринку, строку користування кредитом, розміру облікової ставки та інших факторів. Згідно зі\~статтею 1049 ЦК України\~позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками. Банк, пред`являючи вимоги про погашення кредиту, просив стягнути і заборгованість за відсотками за користування кредитом. У заяві позичальника від 05.10.2010 року процентна ставка не зазначена. За таких обставин вимоги банку про стягнення відсотків задоволенню не підлягають. Також за змістом\~статті 549 ЦК України\~неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання. Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов`язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання. Частинами першою, другою\~статті 551 ЦК України\~визначено, що предметом неустойки може бути грошова сума, рухоме і нерухоме майно. Якщо предметом неустойки є грошова сума, її розмір встановлюється договором або актом цивільного законодавства. Згідно із частиною першою\~статті 1050 ЦК України\~якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов`язаний сплатити грошову суму відповідно до\~статті 625 цього Кодексу. Таким чином, в разі укладення кредитного договору неустойка поділяється на встановлену законом (розмір та підстави стягнення якої визначаються актами законодавства) та договірну (розмір та підстави стягнення якої визначаються сторонами в самому договорі). При цьому, у заяві від 05.10.2013 року, підписаній сторонами, відсутні умови договору про встановлення відповідальності у вигляді неустойки (пені, штрафів) за порушення зобов`язання у вигляді грошової суми та її визначеного розміру. Натомість банк, пред`являючи вимоги про погашення кредиту, просить у тому числі, стягнути нараховану пеню за прострочене зобов`язання. Проте відсутні підстави вважати, що сторони обумовили у письмовому вигляді відповідальність у виді неустойки (пені) за порушення термінів виконання договірних зобов`язань, а підстав для стягнення грошової суми відповідно до\~ст. 625 ЦК України\~у суду немає, оскільки суд розглядає справи в межах заявлених позовних вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом, у випадках передбачених\~ЦПК України\~(ст. 13 ЦПК України). Враховуючи вищезазначене, суд приходить до висновку, що в задоволенні позову слід відмовити в повному обсязі. На підставі наведеного та

Outcome: dismissed