Jurisdiction: civil
Date: 2021-10-17 00:00:00

Позивач звернулась до суду з позовом, в якому просить визнати [PERSON] , [INFO] , таким, що втратив право користування житловим приміщенням в квартирі [ADDRESS] . Посилається на те, що позивачу належить на праві приватної власності квартира [ADDRESS] на підставі договору дарування від 25.02.2020 року, посвідченого приватним нотаріусом Покровського міського нотаріального округу Куликом О.П.. У вказаній квартирі також зареєстровані та проживають разом із позивачем: мати позивача - [PERSON] , син позивача - [PERSON] , [INFO] . Окрім позивача, її матері та сина, в належній позивачу квартирі зареєстрований колишній чоловік матері позивача - [PERSON] . З листопада 2019 року відповідач не проживає за місцем його реєстрації. Шлюб між відповідачем та матір`ю позивача розірваний на підставі рішення Орджонікідзевського міського суду від 15.02.2021 року по справі № 184/2583/19. [PERSON] добровільно виселився з належної позивачу квартири, вивіз усе, належне йому майно, яке вважав за необхідне вивезти, але навіть виселившись з квартири, не бажає зніматись з реєстраційного обліку самостійно. На даний момент позивачу відомо, що відповідач вступив у фактичні шлюбні стосунки з іншою жінкою і проживає з нею однією родиною, але адресу свого проживання він приховує і не бажає повідомляти. Відповідач не бере участі в утриманні, облаштуванні квартири. Оскільки відповідач не проживає в квартирі, виникають проблеми зі сплатою надмірних комунальних послуг, які не надаються, але фактично нараховуються на зареєстрованих у жилому приміщенні осіб, чим об`єктивно порушуються її права. Також позивач не може реалізувати своє право на отримання житлової субсидії для відшкодування витрат на оплату житлово-комунальних послуг. Тому позивач змушена звернутись з даним позовом до суду. Позивач в судове засідання не з`явилась, але в позовній заяві просила розглянути справу без її виклику. Відповідач в судове засідання повторно не з`явився, про час та місце розгляду був повідомлений належним чином, причини неявки суду не повідомив, відзив не надав. Окрім цього, на офіційному веб-сайті судової влади України розміщено оголошення про виклик до суду відповідача, з огляду на що відповідач, відповідно до п. 11\~ст. 128 ЦПК України\~вважається таким, що отримав судову повістку. У зв`язку з неявкою в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, відповідно до ч. 2\~ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Відповідно до\~ст. 280 ЦПК України\~суд зі згоди позивача ухвалив рішення про заочний розгляд справи. Суд, розглянувши матеріали справи, оцінивши докази в сукупності, прийшов до висновку, що заявлені позовні вимоги обґрунтовані та підлягають до задоволення за наступних підстав. Стаття 41 Конституції України,\~проголошує, що кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності. Право приватної власності набувається в порядку, визначеним законом. Ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним. Статтями\~47,\~48 Конституції України,\~закріплено\~право громадян\~на житло,\~як найважливішою ланкою соціально-економічного права. Судом встановлено, що згідно витягу з державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності №201659076 від 25.02.2020 квартира розташована за адресою: [ADDRESS] , приватним нотаріусом Покровського міського нотаріального округу Кулик О.П. зареєстроване право власності за [PERSON] , на підставі договору дарування №323, виданий 25.02.2020 (а.с.5,6). Згідно Акту МКП «Житлкомсервіс» від 04.08.2021, в житловому приміщені по [ADDRESS] , зареєстровані громадяни: [PERSON] , [INFO] ; [PERSON] , [INFO] ; [PERSON] , [INFO] ; [PERSON] , [INFO] (а.с.4). Згідно акту МКП «Житлкомсервіс» від 04.08.2021 р., зі слів сусідів, встановлено, що [PERSON] фактично з листопада 2019 року не проживає. Де саме він знаходиться, сусіди не знають (а.с.4). Відповідно до\~ст. 15 Цивільний кодекс України,\~кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. За змістом\~ст.16 ЦК України,\~кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Так,\~статтею 379 ЦК України\~зазначено, що\~житлом фізичної особи є\~житловий будинок,\~квартира, інше жиле приміщення,\~призначені\~та придатні\~для постійного або тимчасового проживання в них. Згідно до ч.2\~ст.327 ЦК України, управління майном, що є у комунальній власності, здійснюють безпосередньо територіальна громада та утворені нею органи місцевого самоврядування. Відповідно до\~ст. 71 Житлового кодексу України,\~«При тимчасовій відсутності наймача або членів його сім`ї за ними зберігається жиле приміщення протягом шести місяців». Відповідно до\~ст. 72 Житлового кодексу України,\~«Визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням внаслідок відсутності цієї особи понад встановлені строки, провадиться в судовому порядку». Відповідно до\~ст. 7 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні»,\~зняття з реєстрації місця проживання особи здійснюється на підставі судового рішення, яке набрало законної сили, про позбавлення права власності на житлове приміщення або права користування житловим приміщенням, про виселення, про визнання особи безвісно відсутньою або оголошення її померлою. Як випливає із зазначеної норми закону, зняття з реєстрації місця проживання може бути здійснено на підставі рішення суду виключно при позбавлення права власності на житлове приміщення, позбавленні права користування житловим приміщенням, визнанні особи безвісно відсутньою, оголошенні фізичної особи померлою. З огляду на те, що Закон є спеціальним нормативно-правовим актом, який регулює правовідносини, пов`язані із зняттям з реєстрації місця проживання, положення статті 7 цього Закону\~підлягають застосуванню\~до усіх\~правовідносин,\~виникнення,\~зміна чи\~припинення яких пов`язані з юридичним фактом зняття з реєстрації місця проживання. Отже, у разі будь-яких обмежень у здійсненні права користування та розпорядження своїм майном, власник має право вимагати усунення відповідних перешкод, зокрема, шляхом зняття особи з реєстрації місця проживання, пред`явивши разом з тим одну із таких вимог: 1) про позбавлення права власності на житлове приміщення; 2) про позбавлення права користування житловим приміщенням; 3) про визнання особи безвісно відсутньою; 4) про оголошення фізичної особи померлою. Наведене відповідає правовій позиції Верховного Суду України, викладеній у постанові від 16.11.2016р. у справі №6-709цс16, в якій Суд прийшов до висновку про те, що власник має право вимагати від осіб, які не є членами його сім`ї, а також не відносяться до кола осіб, які постійно проживають разом з ним і ведуть з ним спільне господарство, усунення порушень свого права власності у будь-якій час. Як зазначає у своєму позові\~ [PERSON] , їй необхідно визнати відповідача [PERSON] таким, що втратив право користування житловим приміщенням, для отримання субсидії, у зв`язку з чим суд вважає за необхідне визнати [PERSON] таким, що втратив право користування житловим приміщенням, а саме квартирою [ADDRESS] . Таким чином, з огляду на встановлені у судовому засіданні обставини та наведені норми чинного законодавства, позовні вимоги [PERSON] про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням є обґрунтованими, підтверджуються зібраними у справі доказами, а тому підлягають до задоволення у повному обсязі. На підставі викладеного та

Outcome: approved