Jurisdiction: civil
Date: 2018-04-19 00:00:00

Позивач звернулась до суду з позовом до відповідача, просить ухвалити рішення, яким розірвати шлюб, зареєстрований 12.07.2003 року. Позовні вимоги мотивує тим, що від шлюбу мають неповнолітню доньку [PERSON], [INFO] Однак, сімейне життя з відповідачем не склалося, протягом тривалого часу не підтримують сімейних стосунків, проживають окремо та спільного господарства не ведуть. Примирення вважає неможливим, пояснила про відсутність взаєморозуміння між ними, різні погляди на сімейні відносини та обов'язки. Категорично наполягає на розірванні шлюбу, такий крок є нею обміркований. Просить позов задоволити. У судове засідання позивач не з'явилась, заявою до суду просить справу слухати у її відсутності і позов задоволити в повному обсязі. Враховуючи представлені документи, суд вважає можливим розглянути справу у її відсутності. Відповідач у судове засідання не з'явився, у відзиві до суду просить слухати справу у його відсутності, позовні вимоги визнає, проти розірвання шлюбу не заперечує. Оглянувши матеріали справи, заслухавши думку учасників процесу, оцінивши в сукупності зібрані по справі докази, суд вважає, що позов підлягає до задоволення, виходячи з таких мотивів. Як вбачається зі свідоцтва про шлюб серії [NUMBER], шлюб між сторонами зареєстровано 12.07.2003 року. (а.с. 4). Від шлюбу у сторін [INFO] народилась донька [PERSON], що підтверджується копією свідоцтва про народження (а.с. 7). У відповідності до вимог ст. 112 Сімейного Кодексу України, суд ухвалює рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя суперечило б інтересам одного з них. Відповідно до ч. 3 ст. 200 ЦПК України, за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. В ході судового розгляду встановлено, що сторони припинили подружні відносини протягом часу, котрий можна вважати тривалим періодом, а саме, протягом останніх декількох років, спільного господарства не ведуть та проживають окремо. Позивач навела мотиви погіршення стосунків такі, як виникнення конфліктних ситуацій на побутовому ґрунті, непорозуміння в сімейних відносинах, відповідач відносно розірвання шлюбу не заперечує, сторони у справі вважають, що примирення та збереження їх сім'ї є неможливим.Тому дані обставини свідчать про порушення інтересів як позивача так і відповідача в разі продовження шлюбу. Враховуючи наведені вище обставини, суд приходить до переконання про недоцільність збереження даного шлюбу і ухвалює про його розірвання. Ухвалюючи рішення за результатами підготовчого провадження з підстав визнання позову відповідачем, судом перевірено, що таке визнання не суперечить закону і не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб. Згідно ст. 113 Сімейного кодексу України особа, яка змінила своє прізвище у зв'язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. При цьому у відповідності до вимог ст. 141 ЦПК України з відповідача на користь позивача слід стягнути понесені позивачем судові витрати по справі. Як вбачається з оригіналу квитанції (а.с. 1), позивачем при пред'явленні позовної заяви до суду сплачено судовий збір в розмірі 704,80 грн. Тому з відповідача на користь позивача слід стягнути документально підтверджені судові витрати, зокрема судовий збір в розмірі 704,80 грн.

Outcome: approved