Jurisdiction: civil
Date: 2015-05-04 00:00:00

Позивач звернулась до суду з позовною заявою про розірвання шлюбу. Позов мотивовано тим, що 3 грудня 2011 р. сторони уклали шлюб, але протягом останнього часу сімейне життя погіршилось, що призвело до фактичного припинення шлюбних відносин. Позивач вважає, що подальші сімейні відносини недоцільні, в зв'язку з чим просить суд шлюб між нею та відповідачем розірвати. Позивач в судовому засіданні підтвердила позовні вимоги, суду пояснила, що відповідач не працює, матеріально сім'ю не забезпечую, вчиняє скандали, ображає її, застосовує фізичне насильство. У березні 2013 р. вона вже зверталась до суду з позовом про розірвання шлюбу, але відповідач умовив її залишити заяву без розгляду. В червні 2013 р. вони поновили шлюбні відносини, але стосунки з відповідачем не покращились. Він не працевлаштувався, продовжував вчиняти скандали, неодноразово бив її. В квітні 2015 р. вона не витримала знущань та залишила чоловіка, перейшла жити до батьків. Вважає, що подальше сімейне життя неможливе, тому просить суд розірвати шлюб. Відповідач позов не визнав, в судовому засіданні пояснив, що дійсно не працював, оскільки не міг працевлаштуватись, інколи скандалив з дружиною, застосовував до неї фізичне насильство, але не бажає розривати шлюб, просить суд надати тривалий строк для примирення. Позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Згідно копії свідоцтва про шлюб сторони уклали шлюб 17 грудня 2011 р. у Комунарському відділі РАЦС Запорізького міського управління юстиції, актовий запис №1425. (а.с. 2) У відповідності зі ст. 105 ч.3 Сімейного кодексу України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до статті 110 цього Кодексу, згідно якій позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя. Відповідно до ст. 112 Сімейного кодексу України суд з'ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя; суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. В судовому засіданні встановлено, що сімейні відносини між позивачем та відповідачем не склались, відповідач застосовував до дружини фізичне насильство, що стало причиною припинення шлюбних відносин. Враховуючи викладене, суд вважає, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам дружини, яка фізично потерпає від чоловіка, що є підставою для розірвання шлюбу у відповідності зі ст. 105 ч.3 Сімейного кодексу України. При цьому суд також приймає до уваги, що у березні 2013 р. [PERSON] вже зверталась до суду з позовом про розірвання шлюбу. Ухвалою суду від 10 липня 2013 р. зазначений позов залишено без розгляду за заявою позивача. (а.с. 7) Надання сторонам строку для примирення суд вважає недоцільним з огляду на наступне. У відповідності зі ст. 111 Сімейного кодексу України суд вживає заходів щодо примирення подружжя, якщо це не суперечить моральним засадам суспільства. В судовому засіданні встановлено та не оспорюються сторонами, що відповідач неодноразово застосовував відносно дружини насильство, що є неприпустимим в демократичному суспільстві та суперечить його моральним засадам. Задовольняючи позов, суд враховує, що сторони неповнолітніх дітей на мають, майновий спір між ними відсутній. На підставі викладеного,

Outcome: approved