Jurisdiction: civil
Date: 2017-05-09 00:00:00

Позивач звернулась до Новоайдарського районного суду Луганської області з даним позовом до [PERSON] про позбавлення батьківських прав, третя особа: Служба у справах дітей Новоайдарської районної державної адміністрації. В обґрунтування позовних вимог позивач зазначила, що з 10.01.2004 року вона перебувала у зареєстрованому шлюбі з відповідачем [PERSON] Від шлюбу сторони мають малолітню доньку [PERSON] [INFO]. Рішенням Новоайдарського районного суду Луганської області від 21.12.2006 року шлюб між сторонами розірвано. Після розірвання шлюбу батько доньку не відвідує, навіть не намагається спілкуватися з нею, не цікавиться її здоров'ям, вихованням. Весь час позивачка самостійно виховує дитину, забезпечує її всім необхідним. Відповідач не виконує батьківських обов'язків щодо виховання малолітньої дитини, не забезпечує необхідного харчування, медичного догляду, лікування, що негативно впливає на її фізичний розвиток, як складову виховання. Відповідач є платником аліментів, тривалий час ухиляється від сплати останніх, має заборгованість зі сплати аліментних утримань. На підставі викладеного, позивач [PERSON] звернулась до суду з позовом про позбавлення батьківських прав відповідача [PERSON] Позивач [PERSON] у судове засідання не з'явилась, надала суду заяву, в якій просила розглянути справу за її відсутності у зв'язку з незадовільним станом здоров'я, позовні вимоги підтримала, просила їх задовольнити в повному обсязі. Відповідач [PERSON] у жодне судове засідання не з`явився, заяву про розгляд справи за його відсутності суду не надав, про причини неявки не повідомив, хоча належним чином був сповіщений про час та місце розгляду справи, про що свідчить виклик до суду, опублікований у ЗМІ «Урядовий кур`єр» №83(5952) від 05 травня 2017 року, що знаходиться в матеріалах цивільної справи. Представник третьої особи служби у справах дітей Новоайдарської РДА [PERSON] у судове засідання не з'явилась, надала суду заяву, в якій просила розглянути справу за її відсутності, проти задоволення позовних вимог не заперечувала. У зв'язку з повторною неявкою відповідача[PERSON] не підтвердженою належним чином, суд визнає причини неявки неповажними. Зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку про те, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Судовим розглядом встановлені факти та відповідні їм правовідносини. Судовим розглядом встановлено, що з 10.01.2004 року позивач перебувала у зареєстрованому шлюбі з відповідачем [PERSON], що підтверджується копією свідоцтва про шлюб. Від шлюбу сторони мають малолітню доньку [PERSON] [INFO], що підтверджується копією свідоцтва про народження дитини. Рішенням Новоайдарського районного суду Луганської області від 21.12.2006 року шлюб між сторонами розірвано, що підтверджується копією свідоцтва про розірвання шлюбу. Після розірвання шлюбу батько доньку не відвідує, не намагається спілкуватися з нею, не цікавиться її здоров'ям, вихованням. Весь час позивачка самостійно виховує дитину, забезпечує її всім необхідним. Відповідач не виконує батьківських обов'язків щодо виховання малолітньої дитини, не забезпечує необхідного харчування, медичного догляду, лікування, що негативно впливає на її фізичний розвиток, як складову виховання, що підтверджується актом обстеження житлово-побутових умов проживання позивачки. Відповідач є платником аліментів, тривалий час ухиляється від сплати останніх, має заборгованість зі сплати аліментних утримань, що підтверджується розрахунком заборгованості, наданої Новоайдарським районним відділом державної виконавчої служби. Факт того, що [PERSON] [INFO], є Донькою [PERSON] підтверджується копією свідоцтва про народження, де в графі «батько» зазначено «[PERSON]». З акту, наданого депутатом Новоайдарської селищної ради вбачається, що позивач самостійно виховує доньку, батько у вихованні дитини участі не приймає. Дитина проживає у добрих санітарно-побутових умовах, доглянута, охайна. З вищенаведеного можна зробити висновок про те, що відповідач [PERSON] дійсно ухиляється від виконання своїх батьківських обов`язків по відношенню до своєї доньки [PERSON] [INFO]. Відповідно до ч. 1 ст. 12 Закону України «Про охорону дитинства», на кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки або особи, які їх замінюють, мають право і зобов'язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров'я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці. Статтею 150 СК України, передбачено, що батьки зобов'язані виховувати дитину, піклуватися про здоров'я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток, забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя. Невиконання та ухилення від покладених на батьків обов'язків щодо виховання дитини є підставою для позбавлення батьків батьківських прав, як це передбачено ст. 164 СК України. Відповідно до ст. 164 Сімейного Кодексу України, мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вони ухиляються від виконання своїх обов'язків по вихованню дитини. Відповідно до п. 16 Постанови Пленуму ВСУ «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав», ухилення батьків від виконання своїх обов'язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов'язками. На підставі приписів ст. 165 СК України право на звернення до суду з позовом про позбавлення батьківських прав мають один з батьків, опікун, піклувальник, особа, в сім'ї якої проживає дитина, заклад охорони здоров'я, навчальний або інший дитячий заклад, в якому вона перебуває, орган опіки та піклування, прокурор, а також сама дитина, яка досягла чотирнадцяти років. Судом достовірно встановлено, що відповідач [PERSON] є батьком малолітньої [PERSON] [INFO]. Відповідач ухиляється від виконання своїх батьківських обов`язків, не цікавиться життям дитини, не дбає про її здоров'я, культурний та духовний розвиток. Малолітня [PERSON] проживає з позивачем та перебуває на її повному утриманні, відповідач проживає окремо, не займається вихованням дитини, не піклується про її здоров`я, фізичний, духовний і моральний розвиток, дані факти є підставою для позбавлення [PERSON] батьківських прав відносно його малолітньої дитини [PERSON]. Висновки суду підтверджуються письмовими доказами, дослідженими у судовому засіданні. На підставі, ст. ст. 150, 164, 166, 180, 181, 182, 183, 243, 244 СК України, ст. 60 ЦК України,

Outcome: approved