Jurisdiction: civil
Date: 2018-12-25 00:00:00

Позивач звернулась до суду з позовом, в якому просить визнати відповідача таким, що втратив право користування квартирою №34, що знаходиться за адресою: м. Житомир, вул. Короленка, 10. В обгрунтування вимог позивач вказала, що відповідач є її сином, який не проживає у даній квартирі більше одного року та проживає за іншою адресою, не сплачує комунальні платежі, а тому позивач вважає, що відповідач втратив право користування вказаною квартирою. Від позивача надійшла заява про розгляд справи без її участі, позовні вимоги підтримала у повному обсязі. Від відповідача надійшла заява про проведення розгляду справи без його участі, позовні вимоги визнав у повному обсязі. Крім того, у заяві [PERSON] вказав, що за місцем реєстрації [ADDRESS] не проживає. Відповідно до ч. 4 ст. 206 Цивільного процесуального кодексу України, у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. На підставі ч. 3 ст. 211 ЦПК України, якою передбачено, що учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності, якщо таке клопотання заявили всі учасники справи, судовий розгляд справи здійснюється на підставі наявних у суду матеріалів, суд вважає за можливе розглянути справу у відсутності сторін. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного висновку. Встановлено, що [PERSON] на праві приватної власності належить квартира №34, що знаходиться за адресою: м. Житомир, вул. Короленка, 10, що підтверджується Витягом про реєстрацію права власності на нерухоме майно №9494128 від 03.01.2006 року (а.с. 4). Зі змісту довідки ЖБК «Полісся» від 09.09.2017 року №622 вбачається, що за адресою: [ADDRESS] прописаний, зокрема, [PERSON], [INFO] (а.с. 6). Актом від 09.09.2017 року засвідчено, що [PERSON] не проживає за адресою: [INFO] з червня 2016 року (а.с. 5). Відповідно до ч. 1 ст. 383 ЦК України власник житлового будинку має право використовувати помешкання для власного проживання, проживання членів своєї сім'ї, інших осіб. Згідно ст. 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном. Згідно ч. 1 ст. 405 ЦК України члени сім'ї власника житла, які проживають разом з ним, мають право на користування цим житлом відповідно до закону. Відповідно до ч. 2 статті 405 ЦК України визначено, що член сімї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сімї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом. Враховуючи, що відповідач визнає позовні вимоги, не проживає за адресою: [INFO] більше одного року, суд вважає за можливе задовольнити позовні вимоги у повному обсязі. Відповідно до ч. 1 ст.\~142\~ЦПК України та ч. 3 ст.\~7\~Закону України\~«Про судовий\~збір» у разі визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті суд у відповідному рішенні у порядку, встановленому законом, вирішує питання про повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову. Оскільки відповідач до початку розгляду справи по суті визнав позовні вимоги, суд вважає за необхідне повернути позивачу з державного бюджету 50 відсотків сплаченого при поданні позовної заяви судового збору, що становить 352,40 грн.

Outcome: approved