Jurisdiction: civil
Date: 2021-02-16 00:00:00

позивач звернулась до суду з позовом до [PERSON] про збільшення розміру аліментів. Відповідно до поданої заяви, [PERSON] просить суд збільшити розмір аліментів, які стягуються на її користь з [PERSON] на утримання неповнолітнього сина [PERSON] , [INFO] , визначивши розмір аліментів в твердій грошовій сумі в розмірі 6 000 гривень, щомісяця, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, з дня пред`явлення позову і до досягнення повноліття дитиною. Позовні вимоги обґрунтовані тим, що рішенням Апеляційного суду м.Києва від 27.07.2017 р. з відповідача стягнуто аліменти на утримання сина [PERSON] , [INFO], в твердій грошовій сумі в розмірі 2 000 гривень, щомісячно. Позивач вважає, що розмір аліментів на утримання сина в сумі 2000 гривень є недостатнім для повноцінного життя, в зв`язку з чим підлягає збільшенню. Як на підстави для збільшення розміру аліментів на своє утримання позивач зазначає, що на сьогоднішній день іграшки, одяг та повсякденні витрати значно зросли; дитина часто хворіє, тому значні кошти витрачаються на ліки і оздоровлення сина. Крім того, неповнолітня дитина відвідує декілька гуртків, що теж потребує додаткових витрат. В свою чергу, відповідач має достатній рівень доходів, у нього відсутні інші аліментні зобов`язання, він є здоровою людиною, а тому має можливість сплачувати аліменти у більшому розмірі. Ухвалою Голосіївського районного суду м. Києва від 23.11.2020 року у даній справі відкрито провадження; розгляд справи призначено в порядку спрощеного позовного провадження за правилами ст. ст. 274-279 ЦПК України без виклику сторін за наявними у справі матеріалами. Відповідачем подано відзив на позовну заяву, відповідно до якого він просить відмовити у задоволенні позову, посилаючись на відсутність підстав для збільшення розміру аліментів, передбачених в статті 192 СК України, та відсутність підстав для стягнення додаткових витрат. Відповідач зазначає, що його стан здоров`я погіршився в зв`язку хворобою печінки та підшлункової залози, що спричинило чисельні стаціонарні та амбулаторні лікування, на підтвердження чого надав медичні довідки. На підставі положень ст. 274-279 ЦПК України судовий розгляд справи здійснюється за правилами спрощеного позовного провадження на підставі наявних у суду доказів, без участі сторін. Дослідивши матеріали справи, оцінивши зібрані по справі докази в їх сукупності, суд приходить до наступного. Судом встановлено, що [PERSON] та [PERSON] перебували у шлюбі, зареєстрованому Відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Бориспільського місьрайонного управління юстиції у Київській області 24.05.2015 р., про що складено актовий запис № 168. Від даного шлюбу [INFO] у сторін народився син - [PERSON] . На підставі рішення Голосіївського районного суду м.Києва від 25.09.2017 р. шлюб між сторонами було розірвано. Рішенням Апеляційного суду м.Києва від 27.07.2017 р. з відповідача стягнуто аліменти на утримання сина [PERSON] , [INFO], в твердій грошовій сумі в розмірі 2 000 гривень, щомісячно. Відповідно до ч. 1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Згідно з ч. 3 ст. 12, ч. ч. 1, 6 ст. 81 ЦПК України кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Частиною 1 ст. 192 СК України визначено, що розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них. Згідно зі ст.141 СК мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони в шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини. За змістом ст.180 СК, батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Частина 3 ст.181 СК визначає, що за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються в частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Відповідно до ст.182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. Згідно з ч.1 ст.192 СК України розмір аліментів, визначений за рішенням суду або за домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим кодексом. В пункті 23 постанови Пленуму ВСУ «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справи щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» від 15.05.2006 №3 роз`яснено, що розмір аліментів, визначений судовим рішенням або за домовленістю між батьками, суд може змінити за позовом платника або одержувача аліментів у зв`язку зі зміною матеріального чи сімейного стану, погіршення чи поліпшення здоров`я когось із них. Тобто, дана норма закону передбачає право звернення отримувача аліментів з позовом про збільшення розміру аліментів на утримання дитини. Як на підставу для збільшення розміру аліментів при зверненні до суду позивач посилається на інфляційні процеси, погіршення стану здоров`я дітей і неможливість самостійно утримувати дітей. Однак, на момент вирішення спору позивачем не надано доказів, на підтвердження підстав для збільшення аліментів відповідно до статті 192 СК України. Так, матеріали справи не містять письмових доказів, на підтвердження поліпшення матеріального стану відповідача, а також доказів поліпшення здоров`я відповідача, або зміну стану здоров`я позивача. Обов`язок по утриманню дітей є обов`язком обох батьків, і не може бути покладений лише на батька. Матеріали справи не містять письмових доказів, що витрати на забезпечення необхідного рівня життєдіяльності неповнолітнього [PERSON] [INFO], перевищують розмір аліментів, які позивач отримує на його утримання. Враховуючи викладені обставини в їх сукупності, зважаючи на розмір аліментів, які відраховуються з відповідача на утримання неповнолітнього сина, відсутність доказів, що посвідчують наявність обставин, визначених ст.192 СК України для збільшення розміру аліментів, суд не вбачає підстав для задоволення позову. Питання щодо судових витрат суд вирішує на підставі положень ст. 141 ЦПК України. Враховуючи наведене, на підставі ст.ст.4, 5, 77, 81, 141, 263-265, 273, 274-279 ЦПК України, суд

Outcome: dismissed