Jurisdiction: civil
Date: 2015-03-23 00:00:00

Позивач звернулась в суд з вищевказаним позовом, мотивуючи свої вимоги тим, що [INFO] помер її чоловік - [PERSON], з яким вони мали на праві спільної сумісної власності квартиру [ADDRESS], згідно Свідоцтва про право власності на житло від 30.07.1993 року, виданого виробничим об'єднанням «Свема». Після смерті чоловіка [PERSON] подала заяву про прийняття спадщини, однак через те, що свідоцтво про право власності на житло, видане виробничим об'єднанням «Свема» 30.07.1993 року, не зареєстроване у відповідному реєстраційному органі та відсутня реєстрація в електронному Реєстрі прав власності на нерухоме майно позивач позбавлена можливості оформити право власності на спадкове майно у встановленому законом порядку. В судове засідання [PERSON] не з'явилась, але звернулась з заявою про розгляд справи без її участі, вказавши на підтримку заявлених вимог в повному обсязі та просила їх задовольнити. Представник відповідача виконавчого комітету Шосткинської міської ради Сумської області у судове засідання не з'явився та надав суду заяву в якій просить розглядати справу без його участі, позов визнає та не заперечує проти його задоволення. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позовні вимоги повністю обґрунтовані та підлягають задоволенню. В ході дослідження доказів по справі, судом було встановлено, що копією свідоцтва про смерть, підтверджується факт смерті спадкодавця [PERSON] і момент відкриття спадщини, (а.с.7); копія свідоцтва про шлюб свідчить про те, що померлий [PERSON] та [PERSON] є чоловіком та дружиною (а.с.8), копія свідоцтва про право власності видане 30 липня 1993 року виробничим об'єднанням «Свема» (а.с.9) підтверджує факт права спільної сумісної власності на квартиру [ADDRESS] [PERSON] та [PERSON]. З постанови про відмову у вчиненні нотаріальної дії вбачається відмова нотаріуса у вчиненні нотаріальної дії, яка заключається у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом, з причини не надання спадкоємцями правовстановлюючого документу на спадкове майно, що підтверджує право власності на це майно спадкодавця, який не зареєстрований у відповідному Державному реєстраційному органі, що суперечить вимогам п.п. 4.14, 4.15, 4.18 Глави 10 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого Наказом Міністерства юстиції України від 22.02.2012 року № 296/5. (а.с.31) Крім того, вартість квартири підтверджується висновком про ринкову вартість об'єкта нерухомості - житлової двокімнатної квартири загальною площею 48,0 м.кв., вартість якої може бути використана для оформлення права власності в судовому порядку, яка знаходиться за адресою: [ADDRESS] станом на 13.02.2015 р. становить 209 040,00 гривень. Відповідно вартість 1/2 частини квартири становить 104 520,00 гривень (а.с.16-23). Відповідно до ст. 3 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень», державна реєстрація прав є обов'язковою. Інформація про права на нерухоме майно та їх обтяження підлягає внесенню до Державного реєстру прав. Крім того права на нерухоме майно та їх обтяження, які підлягають державній реєстрації відповідно до цього Закону, виникають з моменту такої реєстрації. Отже, на підставі статті 392 ЦК України, передбачає те, що власник майна може пред'явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншими особами, а також у разі відсутності чи втрати документів які посвідчують право власності. Відповідно до ст. 357 ЦК України частки у праві спільної часткової власності вважаються рівними, якщо інше не встановлено за домовленістю співвласників або законом. В свідоцтві про право власності на житло від 30.07.1993 року, виданому виробничим об'єднанням «Свема», вказано, що [PERSON] та [PERSON] мають на праві спільної сумісної власності квартиру [ADDRESS], тобто [PERSON] мав би у разі виділення 1/2 частину квартири за [ADDRESS]. Згідно переліку правовстановлюючих документів на підставі яких проводиться реєстрація права власності на об'єкти нерухомості, визначеному статтею 19 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень», таким документом може бути рішення суду. Відповідно ст. 1216 ЦК України спадкування є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця) до інших осіб (спадкоємців). Ст.1268 ЦК України передбачає, що спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Відповідно до ЗУ «Про власність», власність набувається на засадах, які не суперечать закону, відповідно до наказу МЮ № 7/5, 2002 року, документом який посвідчує право власності є рішення суду.

Outcome: approved