Jurisdiction: civil
Date: 2015-08-02 00:00:00

Позивач звернулась до суду з позовом до [PERSON] про поділ спільного сумісного майна подружжя, а саме автомобіля Опель Вектра, номерний знак [NUMBER], 1992 року випуску, шляхом виділення їй грошової компенсації за ? частину автомобіля і залишення автомобіля відповідачу. У судовому засіданні позивач вимоги уточнила, просила суд стягнути з відповідача грошову компенсацію за ? частину спірного автомобіля у розмірі, визначеному експертом. Представник відповідача позов не визнав. Не погоджувався з оцінкою автомобіля, вказував, що у сторони відповідача є сумніви у правильності експертного висновку наданого експертом-товарознавцем ПП «Науково-дослідна лабораторія судових експертиз» від 11.06.2015 року за результатами експертного дослідження, проведеного на підставі ухвали Знам'янського міськрайонного суду від 19.05.2015 року з огляду на те, що експертом при проведенні дослідження застосовано довідник «Бюлетень автотоварознавця», що видано на непідконтрольній Україні території у м. Донецьку, «бандитами». Також вказував, що оцінка автомобіля завищена. Заслухавши пояснення позивача, представника відповідача та дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню, виходячи з наступних підстав. Судом встановлено, що сторони перебували у шлюбі з 24.11.2007 року (а.с. 7). Відомостей про розірвання шлюбу сторони не надали, що при розгляді даного спору не має особливого значення з огляду на те, що на час предявлення даного позову шлюб між сторонами ще не було розірвано. У судовому засіданні зясовано, що під час шлюбу сторонами придбано автомобіль Опель Вектра, номерний знак [NUMBER], 1992 року випуску, який 09.09.2008 року зареєстровано Знамянським МРЕВ за [PERSON] (а.с. 4). Згідно з\~ст.60 СК України, майно, набуте подружжям під час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності незалежно від того, що один з них не мав з поважної причини (навчання, ведення домашнього господарства, догляд за дітьми) самостійного заробітку (доходу). Об'єктом права спільної сумісної власності подружжя може бути будь-яке майно, з винятком виключеного з цивільного обороту (ч.1ст.61\~СК України). Здійснення подружжям права спільної сумісної власності регламентовано\~статтею 63 СК України, згідно з якою, дружина та чоловік мають рівні права на володіння, користування і розпорядження майном, що належить їм на праві спільної сумісної власності, якщо інше не встановлено між ними. Розпорядження спільним сумісним майном подружжя може відбуватися шляхом його поділу, виділення частки. Поділ майна, що є у спільній сумісній власності подружжя, є підставою набуття особистої власності кожним з подружжям. Право подружжя на поділ майна, що є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя, закріплено у\~ст.69 СК України. Частиною 1\~ст.70 СК України\~встановлено, що у разі поділу майна, що є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя, частки майна дружини та чоловіка є рівними, якщо інше не визначено домовленістю між ними або шлюбним договором. Відповідно до\~ст.71 СК України\~майно, що є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя, ділиться між ними в натурі. При цьому беруться до уваги інтереси дружини, чоловіка, дітей та інші обставини, що мають істотне значення для справи. Неподільні речі присуджуються одному з подружжя, якщо інше не визначено домовленістю між ними. Враховуючи рівність часток подружжя у праві спільної сумісної власності на спірний автомобіль, що визначено ч.1\~ст.70 СК України, відсутність домовленості між ними та шлюбного договору щодо визначення іншого розміру їхніх часток у праві власності на нього у разі поділу майна, а також за відсутності підстав для відступлення від засади рівності часток подружжя шляхом збільшення частки майна позивача та/або відповідача, колегія суддів приходить до висновку, що розмір часток сторін у праві спільної сумісної власності на автомобіль є рівним та становить 1/2\~\~частину даного автомобіля за кожним. Частиною 4\~ст.71 СК України\~встановлено, що присудження одному з подружжя грошової компенсації замість його частки у праві спільної сумісної власності на майно, зокрема на житловий будинок, квартиру, земельну ділянку, допускається лише за його згодою, крім випадків, передбачених\~Цивільним кодексом України. Пунктом 25\~постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя» №11 від 21 грудня 2007 рокувизнчено, що вирішуючи питання про поділ майна, що є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя, зокрема неподільні речі, суди мають застосовувати положення частин 4, 5\~ст.71 СК\~щодо обов'язкової згоди одного з подружжя на отримання грошової компенсації та попереднього внесення другим із подружжя відповідної грошової суми на депозитний рахунок суду. При цьому не суперечитиме закону передання у натурі усього майна лише одному з подружжя з присудженням другому з подружжя за його згодою грошової компенсації вартості його частки. Позивач\~\~надала свою згоду на\~\~отримання грошової компенсації вартості її частки у праві спільної сумісної власності на автомобіль. В\~\~пункті 22\~Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя» №11 від 21 грудня 2007 року, роз'яснено судам, що вартість майна, що підлягає поділу, визначається за погодженням між подружжям, а при недосягненні згоди - виходячи з дійсної вартості на час розгляду справи. Ухвалою суду від 19.05.2015 року з метою визначення дійсної ринкової вартості автомобіля, було призначено судову автотоварознавчу експертизу, проведення якої доручено судовим експертам ПП «Науково-дослідна лабораторія судових експертиз», проти чого представник відповідача у відповідному судовому засіданні не заперечував. Згідно висновку експерта за результатами проведення автотоварознавчої експертизи № 35 від 11.06.2015 року, ринкова вартість спірного автомобіля на дату оцінки складає 64\~428,75 грн. Судова експертиза проведена експертом-автотоварознавцем [PERSON], який є атестованим судовим експертом, відповідні відомості містяться у реєстрі Міністерства юстиції України. Сумніви у кваліфікації останнього у суду відсутні. При проведенні дослідження експертом дійсно серед іншого використовувався і Бюлетень автотоварознавця, випуск № 81, що є періодичним довідником, видавцем є Донецький НДІСЕ, ІОЦ СЕУ, Донецьк 2015 р. Постановою ВРУ від 17.03.2015 року визнано окремі райони, міста, селища і села Донецької та Луганської областей тимчасово окупованими територіями. Відповідно до ст. 1 Закону України Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України» тимчасово окупована територія України (далі - тимчасово окупована територія) є невід'ємною частиною території України, на яку поширюється дія\~Конституції\~та законів України. На підставі цього закону недійсним визнається не будь-який акт (рішення, документ), а лише той, що виданий органами або особами створеними, обраними чи призначеними у порядку, не передбаченому законом, про періодичну довідкову літературу мова взагалі не йде. Відтак, на думку суду доводи представника відповідача щодо сумнівності експертного висновку лише з вищевказаних підстав видання одного з джерела інформації, використаного під час дослідження, на тимчасово окупованій території, що також є недоведеним, оскільки відповідне підприємство фактично може знаходитись і на підконтрольній Україні території, а зареєстрованим бути за юридичною адресою у м. Донецьку, є безпідставним намаганням затягнути розгляд справи. З урахуванням встановлених обставин справи, суд приходить до висновку про наявність правових підстав, для визнання\~\~автомобіля Опель Вектра, номерний знак [NUMBER], 1992 року випуску, спільною сумісною власністю подружжя [PERSON] до [PERSON], залишення в порядку поділу майна подружжя, вказаного автомобіля\~\~у власності відповідача\~ та стягнення з нього\~\~на користь позивача в рахунок компенсації\~\~за належну їй 1/2 частину автомобіля\~\~32\~214,28 грн. На підставі ст. 88 ЦПК України та з урахуванням того, що рішення у справі ухвалено на користь позивача, з відповідача на користь позивача підлягає стягненню сплачений нею при подачі позову до суду судовий збір у розмірі 243,60 грн.; а також в дохід держави судовий збір у розмірі 400,68 грн., так як ціна позову у даному спорі складає 64\~428,75 грн., 1% від ціни позову (п. 1 ч. 2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір») і відповідно судовий збір має дорівнювати 644,28 грн., з них сплачено при предявленні позову 243,60 грн., тобто залишок складає 400,68 грн. При цьому, суд враховує положення ч. 2 ст. 80 ЦПК України, тобто неможливість визначення дійсної ціни позову на момент предявлення позову з обєктивних причин.

Outcome: approved