Jurisdiction: civil
Date: 2019-02-25 00:00:00

Позивач звернулась до суду з позовною заявою до відповідача про визнання його таким, що втратив право користування житловим приміщенням, посилаючись на наступне. Їй на\~праві приватної\~власності належить\~будинок №\~50\~по вул.Шаркуна\~ в\~смт.Червоногригорівка\~Нікопольського району\~(на\~підставі договору\~купівлі-продажу\~від 05.03.1986\~року,\~посвідченого секретарем\~Червоногригорівської селищної\~ради Нікопольського\~району Дніпропетровської\~області [PERSON]А.).\~Вказаний договір\~був нею\~своєчасно зареєстрований\~в реєстраційному\~органі,\~яким на\~час укладання\~договору являлось\~Нікопольське МБТІ.\~Реєстраційний запис\~№ 143а\~від 01.07.1986\~року у\~реєстровій книзі\~№ 10.\~У вказаному\~будинку зареєстровані\~її донька\~[PERSON],\~онук [PERSON],\~донька [PERSON],\~онук [PERSON],\~онук [PERSON]\~Також в\~цьому будинку\~зареєстрований і\~її син\~[PERSON]\~Син двічі\~укладав шлюб\~і обидва\~рази приймав\~у шлюбі\~прізвище дружини.\~Він змінив\~своє прізвище\~після реєстрації\~шлюбу з\~[PERSON],\~який був\~укладений 29.10.1999 року у відділі РАЦС Марганецького міського управління юстиції за актовим записом № 263 з «Загнибіда» на «Крейдич». В 2010 році цей шлюб було розірвано і син уклав інший шлюб з [PERSON], після реєстрації якого йому присвоєне прізвище [PERSON]. Після реєстрації шлюбу відповідач повернувся до її будинку, проживав деякий час. У липні 2012 року її син поїхав на заробітки. З вказаного часу він не повертався до її будинку, ніякого майна, що належало б відповідачу, в ньому немає. На момент її звернення до суду всякий звязок з сином нею втрачений. Вона сплачувала комунальні платежі за користування природним газом, водою, світлом, які приходились на сина, але зараз життя стало значно скрутнішим і їй стало важко це робити. Зараз вона має наміри оформити субсидію, але в усіх установах з неї вимагають надати відомості про доході усіх осіб, що проживають разом з нею, у тому числі, й сина. Вона такого зробити не може. З 2012 року, вже близько шести років, син не користується житловою площею в належному їй будинку без поважної причини. В ньому немає ніякого майна, що належало б відповідачу. Участі у сплаті комунальних платежів він також не приймає, перешкоджає нормальному користуванню нею належним майном. Відповідач не проживає у належному їй будинку без поважної причини. Ніякої домовленості між нею та [PERSON] щодо користування ним житлом у її будинку не існує. Тому вважає, що він втратив право користування житловим приміщенням у будинку № 50 по вул.Шаркуна в смт.Червоногригорівка Нікопольського району. Відповідач добровільно вирішив не користуватись жилою площею в належному їй житловому приміщенні, але зніматись з реєстраційного обліку в ньому не бажає. Вирішити спір у добровільному порядку неможливо, тому у неї немає іншого вибору, крім звернення до суду. Останнє відоме їй місце проживання відповідача - за адресою його реєстрації в належному їй будинку. За таких обставин звернулась до суду. В судовому засіданні позивач свої позовні вимоги підтримала і суду пояснила, що вона з сином мала нормальні відносини, але зараз звязок між ними урвався. Відповідач в судове засідання не прибув, повідомлявся про розгляд справи належним чином судовою повісткою з поштовим повідомленням, які повернулись без вручення через закінчення терміну зберігання. Тому повідомлявся оголошенням на офіційному веб-порталі «Судової влади» Відповідно до ст.131 ЦПК України, учасники судового процесу зобовязані повідомляти суд про зміну свого місця проживання (перебування, знаходження) або місцезнаходження під час провадження справи. У разі відсутності заяви про зміну місця проживання або місцезнаходження, повістка надсилається учасникам справи на останню відому судові адресу і вважається доставленою, навіть якщо учасник судового процесу за цією адресою більше не проживає або не знаходиться. Згідно зі ст.223 ЦПК України, неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею. Відповідно до ст.280 ЦПК України, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів. Справа слухалась в порядку ст.131, 223, 280 ЦПК України у відсутність відповідача. Вислухавши позивача, свідків, вивчивши матеріали справи, перевіривши докази, надані позивачем та його представником, суд приходить до наступного. Відповідно до ст.6 Конвенції „Про захист прав людини і основоположних свобод, кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обовязків цивільного характеру. Статтею 41 Конституції України та статтею 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, до якої Україна приєдналась 17 липня 1997 року, відповідно до Закону України від 17 липня 1997 року № 475/97 ВР «Про ратифікацію Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року. Першого протоколу та протоколів № 2.4.7.11 до Конвенції» закріплено принцип непорушності прав приватної власності, який означає право особи на безперешкодне користування своїм майном та закріплює право власника володіти, користуватися і розпоряджатися належним йому майном. Згідно зі ст.319 ЦК України, власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Відповідно до ч.1 ст.321 ЦК України, право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійснені. Згідно із ч.1 ст.391 ЦК України, власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійснені ним права користування та розпорядження своїм майном. Відповідно до ч.2 ст.405 ЦК України, член сім'ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім'ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом. Згідно п.34 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 07.02.2014 року № 5, усунення перешкод у здійсненні права користування та розпорядження своїм майном, зокрема жилим приміщенням, шляхом зняття особи з реєстраційного обліку, залежить від вирішення питання про право користування такої особи жилим приміщенням, відповідно до норм житлового та цивільного законодавства (наприклад, статті 71. 72, 116. 156 ЖК УРСР; стаття 405 ЦК), а саме від вирішення однієї із таких вимог: про позбавлення права власності на жиле приміщення: про позбавлення права користування жилим приміщенням; про визнання особи безвісно відсутньою; про оголошення фізичної особи померлою. Відповідно до ст.3 ЗУ «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні», реєстрація - це внесення відомостей до паспортного документа про місце проживання або місце перебування із зазначенням адреси житла особи та внесення цих даних реєстраційному органу. Згідно з ч.1 ст.319 ЦК України, власник володіє, користується і розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Відповідно до ч.1 ст.321 ЦК України, право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Згідно зі статті 391 ЦК України, власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном. Як встановлено в судовому засіданні, позивачці на праві приватної власності належить будинок № 50 по вул.Шаркуна в смт.Червоногригорівка Нікопольського району (на підставі договору купівлі-продажу від 05.03.1986 року, посвідченого секретарем Червоногригорівської селищної ради Нікопольського району Дніпропетровської області [PERSON]А.) (а.с.7-8). У вказаному будинку зареєстровані її донька [PERSON], онук [PERSON], донька [PERSON], онук [PERSON], онук [PERSON] Також в цьому будинку зареєстрований і її син [PERSON] (а.с.4). Відповідач по справі двічі укладав шлюб і обидва рази приймав у шлюбі прізвище дружини (а.с.12-15). У липні 2012 року відповідач виїхав з будинку позивачки (а.с.5-6) і з вказаного часу там не проживає, ніякого майна, що належало б відповідачу, в ньому немає, участі у сплаті комунальних платежів відповідач також не приймає. Реєстрація відповідача в будинку позивачки позбавляє її права на отримання субсидії. Дані обставини в судовому засіданні підтвердили й свідки [PERSON] та [PERSON] Так, свідок [PERSON] суду пояснив, що він сусід позивачки поруч з правого боку. Років 10 назад купив будинок і з того часу там живе. Із позивачкою постійно зустрічаються на городі. Її сина за 10 років, що живе в будинку, ні разу не бачив. Де він не знає. Свідок [PERSON] суду пояснив, що він - сусід позивачки через 2 хати. Знає її років 30. Відповідача по справі знає погано. Років 10 чи 15 взагалі його не бачить. За таких підстав суд вважає позовні вимоги обгрунтованими та такими, що підлягають задоволенню.

Outcome: approved