Jurisdiction: civil
Date: 2017-01-09 00:00:00

позивач звернулась до суду з позовом до [PERSON] про визнання такою, що втратила право на користування житловим приміщенням - квартирою [ADDRESS] з 01.11.2016 року, у зв'язку з відсутністю відповідача в ньому з моменту реєстрації - з 18.04.2014 року без поважних причин, а також просила зняти з реєстрації в управлінні адміністративних послуг. Позивач обґрунтовувала свої позовні вимоги тим, що відповідач не проживає у квартирі [ADDRESS], не сплачує за комунальні послуги, а тому вона втратила право на користування цим житловим приміщенням. Позивач в судовому засіданні позовні вимоги просила задовольнити. Відповідач в судове засідання не з'явилась, про час і місце слухання справи повідомлена у встановленому порядку. Зі згоди позивача, суд постановив ухвалу про заочний розгляд справи. Представник третьої особи в судове засідання не з'явився, про час і місце слухання справи повідомлений належним чином. Суд вважає за можливе розглянути справу без його участі. Судом встановлені такі факти та відповідні їм правовідносини. Позивач є наймачем квартири [ADDRESS], що підтверджується копією особового рахунку на цю квартиру КП «Деснянське» ЧМР (а. с. 5). Згідно із довідкою адресно-довідкового підрозділу УДМС України в Чернігівській області та копії особового рахунку на квартиру, [PERSON] зареєстрована у квартирі [ADDRESS] ( а. с. 5, 16). Згідно із актом від 21.10.2016 року, в квартирі [ADDRESS] [PERSON] не проживає з 2014 року (а.с. 4). Свідок [PERSON] підтвердила той факт, що відповідач не проживає у квартирі [ADDRESS] з моменту реєстрації - січня 2014 року. Згідно ст. 71 ЖК України, при тимчасовій відсутності без поважних причин наймача або членів його сім'ї за ними зберігається жиле приміщення протягом шести місяців. Відповідно до ч. 1 ст. 60 ЦПК України, кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Оскільки позивачем доведено той факт, що відповідач не проживає без поважних причин понад шість місяців в квартирі [ADDRESS], позовні вимоги в частині визнання відповідача такою, що втратила право користування житловим приміщенням підлягають задоволенню, однак датою визнання особи такою, що втратила право на користування житловим приміщенням є дата набрання рішенням законної сили, а не дата звернення до суду, тому в цій частині позову належить відмовити. Відповідно до ч. 1 ст. 7 ЗУ «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні», зняття з реєстрації місця проживання особи здійснюється на підставі судового рішення, яке набрало законної сили, про позбавлення права власності на житлове приміщення або права користування житловим приміщенням, про виселення, про визнання особи безвісно відсутньою або оголошення її померлою. Згідно із ст.. 3 Цього Закону, орган реєстрації - виконавчий орган сільської, селищної або міської ради, сільський голова (у разі якщо відповідно до закону виконавчий орган сільської ради не утворено), що здійснює реєстрацію, зняття з реєстрації місця проживання особи на території відповідної адміністративно-територіальної одиниці, на яку поширюються повноваження відповідної сільської, селищної або міської ради. Оскільки суд не має повноважень щодо зняття з реєстрації місця проживання особи, то у задоволенні позовних вимог в частині зняття з реєстрації відповідача слід відмовити. На підставі викладеного,

Outcome: partial