Jurisdiction: civil
Date: 2014-05-06 00:00:00

Позивач звернувся з позовом про стягнення помилково нарахованої заробітної плати. Свої вимоги мотивує тим, що при звільненні відповідача з роботи згідно наказу № 289 к від 27.06.2013 року внаслідок технічної помилки їй було нараховано і виплачено зайву заробітну плату за липень 2013 року в сумі 2285 грн 47 коп. Відповідачу було направлено лист-повідомлення з пропозицією повернути помилково нараховані кошти, але відповідач переплату не повернула. Просить стягнути з відповідача зайво виплачену заробітну плату за липень 2013 року в сумі 2285 грн 47 коп. В судовому засіданні представник позивача підтримала позовні вимоги і просить їх задовільнити. Відповідач в судове засідання не з`явилась повторно, про день розгляду справи повідомлена належним чином. Суд, заслухавши представника позивача, та дослідивши матеріали справи, приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Матеріалами справи встановлено, що наказом № К-289 від 27.06.2013 року по Клінічній лікарні «Феофанія» Державного управління справами відповідача звільнено з роботи 27.06.2013 року за власним бажанням на підставі ст.38 КзпП України. При звільненні відповідачу було нараховано заробітну плату за липень 2013 року в сумі 2823 грн 66 коп, що підтверджується копією розрахункового листка за серпень 2013 року на ім`я [PERSON] З копії пояснювальної записки бухгалтера підприємства Голуб Л.М. від 25.10.2013 року вбачається, що зазначена сума заробітної плати через технічні причини була помилково зарахована на картковий рахунок відповідача. 15.11.2013 року на ім`я відповідача було напавлено лист-повідомлення за № 1-11/2168 про повернення зайво виплачених грошових коштів. Відповідачем сума переплати повернута не була. Згідно ст.127 ч.2 п.1 КЗпП України відрахування із заробітної плати працівників для покриття їх заборгованості підприємству, установі і організації, де вони працюють, можуть провадитись за наказом (розпорядженням) власника або уповноваженого ним органу для повернення авансу, виданого в рахунок заробітної плати; для повернення сум, зайво виплачених внаслідок лічильних помилок; для погашення невитраченого і своєчасно не повернутого авансу, виданого на службове відрядження або переведення до іншої місцевості; на господарські потреби, якщо працівник не оспорює підстав і розміру відрахування. У цих випадках власник або уповноважений ним орган вправі видати наказ (розпорядження) про відрахування не пізніще одного місяця з дня закінчення строку, встановленого для повернення авансу, погашення заборгованості або з дня виплати неправильно обчисленої суми. Оскільки відповідач була звільнена, а сума заробітної плати була перерахована до установи банку, в даному випадку позивач не мав можливості видати наказ про її відрахування. Відповідно до п.24 постанови Пленуму ВС України №13 від 24.12.1999 року «Про практику застосування судами законодавства про оплату праці» при вирішенні спорів. пов'язаних із застосуванням ст.127 КЗпП України суди мають враховувати , що вимоги про повернення працівником авансу, виданого в рахунок заробітної плати, і сум, зайво виплачених внаслідок лічильних помилок, а також погашення невитраченого і своєчасно не повернутого авансу, виданого на службове відрядження, переведення до іншої місцевості чи на господарські потреби, розглядаються судами в тому разі, коли роботодавець не має можливості провести відрахування із заробітної плати у зв'язку з тим, що працівник оспорює підстави і розмір останнього, або минув місячний строк для видання відповідного наказу (розпорядження) або інших причин. До лічильних помилок належать неправильності в обчисленнях, дворазове нарахування заробітної плати за один і той самий період тощо. Згідно ч.1 ст.1212 ЦК України особа, яка набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи (потерпілого) без достатньої правової підстави (безпідставно набуте майно), зобов'язана повернути потерпілому це майно. Відповідно до п.1 ч.1 ст.1215 ЦК України не підлягають поверненню безпідставно набуті заробітна плата і платежі, що прирівнюються до неї, пенсії, допомоги, стипендії, відшкодування шкоди, завданої каліцтвом, іншим ушкодженням здоров`я або смертю, аліменти та інші грошові суми, надані фізичній особі як засіб до існування, якщо їх виплата проведена фізичною або юридичною особою добровільно, за відсутності рахункової помилки з її боку і недобросовісності з боку набувача. За таких обставин суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь позивача суму переплаченої заробітної плати в розмірі 2285 грн 47 коп, так як вона була виплачена відповідачу в результаті рахункової помилки. На підставі ст.88 ЦПК України з відповідача слід стягнути на користь держави судовий збір в сумі 229 грн 40 коп. Враховуючи наведене, та,

Outcome: approved