Jurisdiction: civil
Date: 2018-03-15 00:00:00

Позивач звернулась до суду з позовною заявою до [PERSON] в якій вказує, що 12.11.2006 року між сторонами було укладено шлюб. В даний час шлюб між сторонами не розірвано. В період шлюбу у сторін народився син [PERSON], [INFO]. В даний час сторони проживають окремо та не підтримують подружні стосунки, спільний син сторін проживає разом з позивачем та перебуває на її утриманні. Вважає, що відповідач повинен брати участь у матеріальному забезпеченні сина, а тому просить суд постановити рішення, яким стягнути з відповідача аліменти на її користь у розмірі 1/4 частки з усіх видів заробітку (доходу), але не менше ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно до повноліття сина. Позивач в судовому засіданні дала пояснення аналогічні викладеним в позовній заяві, позов просила задовольнити в повному обсязі. Відповідач в судове засідання не зявився, хоча належним чином був повідомлений про час та місце розгляду справи. Суд, дослідивши письмові докази по справі, вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що на момент розгляду справи, сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі, відповідно до копії свідоцтва про реєстрацію шлюбу серії І-МИ № 019338 від 12.11.2006 року. Як вбачається із копії свідоцтва про народження серії 1-МИ № 132446 від 25.01.2011 року у сторін по справі є спільний син [PERSON], [INFO]. Встановлено також, що неповнолітній син сторін неодноразово проходив лікування з причин розладів здоровя, однак дослідити в повному обсязі докази, які підтверджують перебіг захворювань, лікування та діагнози судом не виявляється можливим, оскільки позивачем до суду надано копії виписок та довідок неналежної якості з яких неможливо встановити викладені там відомості. Судом також встановлено, що [PERSON] навчається в 1-му класі ЗОШ № 37 та займається карате в секції обласної федерації карате Сін-Сьобу. Згідно ст. 180 СК України, батьки зобовязані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Частиною 2 ст. 182 СК України розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Згідно ч. 1 ст. 183 СК України частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. При визначенні розміру аліментів відповідно до ст. 182 СК України, суд враховує стан здоров'я та матеріальне становище дитини, стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів, відсутність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина те, що відповідач, зі слів позивача працює офіційно, бере до уваги обовязок батьків фінансово забезпечувати дитину в рівних частках. Враховуючи фактичні обставини справи, взаємини сторін, відсутність домовленості між батьками про сплату аліментів на дитину, наявність у відповідача постійного доходу та інші обставини, суд приходить до висновку про необхідність стягувати з відповідача аліменти на утримання неповнолітньої дитини в розмірі 1/4 частки з усіх видів заробітку (доходу), але не менше ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно до повноліття сина, оскільки такий розмір аліментів буде необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини., не буде порушувати її прав та відповідатиме принципу рівної участі батьків у матеріальному забезпеченні дітей.

Outcome: partial