Jurisdiction: civil
Date: 2021-11-25 00:00:00

Позивач звернулась до Мелітопольського міськрайонного суду Запорізької області з позовом, а згодом з уточненим позовом, до відповідача, в якому просить визнати за нею право власності на автомобіль марки ВАЗ 21063, 1988 року випуску, реєстраційний номер [NUMBER] та на 1/2 частку у спільній сумісній власності квартири [ADDRESS] в порядку спадкування за законом після смерті її батька [PERSON] , який помер [INFO] . На обґрунтування позову позивач зазначила, що [INFO] помер її батько [PERSON] , після смерті якого відкрилась спадщина на належне йому за життя майно, а саме: автомобіль марки ВАЗ 21063, 1988 року випуску, реєстраційний номер [NUMBER] та на 1/2 частку у спільній сумісній власності квартири [ADDRESS] . Оскільки її батьки були зареєстровані та фактично проживали за адресою: [ADDRESS] , її мати [PERSON] фактично прийняла спадщину після смерті [PERSON] . Потім [PERSON] звернулася до нотаріальної контори з метою оформлення спадщини після смерті батька позивача та видачі свідоцтва про право на спадщину. Однак, при перевірці родинних стосунків зі спадкодавцем нотаріусом встановлено розбіжності в імені, зокрема, у свідоцтві про шлюб [PERSON] з [PERSON] , ім`я матері позивача вказане як « [PERSON] », в той час як у паспорті громадянина України на ім`я гр. [PERSON] , [INFO] , її ім`я вказано як « [PERSON] ». Актових записів про зміну імені нотаріусом не виявлено. У зв`язку з частими переїздами, документи про зміну імені були втрачені. Таким чином, документально підтвердити обставини, що призвели до різних записів імені матері позивача неможливо. У зв`язку з неможливістю встановлення факту родинних відносин між батьками позивача приватним нотаріусом було відмовлено в оформленні спадщини та видачі свідоцтва про право на спадщину. Рекомендовано звернутися до суду з заявою про встановлення факту родинних відносин. 18.08.2020 [PERSON] звернулася до Мелітопольського міськрайонного суду Запорізької області із заявою про встановлення факту родинних відносин. За цією заявою було відкрито провадження у справі № 937/5858/20 та призначено до судового розгляду на 11.11.2020. Проте, у зв`язку з хворобою [PERSON] не змогла з`явитися у судове засідання для вирішення питання по суті. [INFO] мати позивача [PERSON] померла. У зв`язку зі смертю заявниці ухвалою Мелітопольського міськрайонного суду Запорізької області від 17.12.2020 провадження у справі було закрито. Отже, факт родинних відносин між батьками позивача за життя її матері встановлено не було. 18.01.2021 вона звернулася до нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини після смерті її матері [PERSON] , померлої [INFO] . Отже, 1/2 частку квартири [ADDRESS] у спільній сумісній власності, яка належала її матері, позивач прийняла шляхом подання заяви про прийняття спадщини, проте свідоцтво про право на спадщину ще не отримала. Разом з цим, нотаріусом було повідомлено, що у зв`язку з тим, що заявлене спадкове майно після смерті її батька було прийнято її матір`ю фактичним проживанням, але не оформлене після смерті її батька [PERSON] через розбіжності в імені її матері, документи, які б підтверджувати обставини, що призвели до різних записів імені відсутні, видати свідоцтво про право на спадщину після смерті її батька не представляється можливим. Для врегулювання цього питання рекомендовано звернутися до суду Позивач [PERSON] в судове засідання не з`явилась, від її представника адвоката Яцуренко О.А. надійшла заява з проханням слухати справу за її відсутності та відсутності позивача, позовні вимоги підтримують в повному обсязі. Представник відповідача Мелітопольської міської ради Запорізької області в судове засідання не з`явився, від нього надійшла заява з проханням слухати справу за його відсутності, за наявними у справі матеріалами. Третя особа приватний\~нотаріус Мелітопольського\~міського нотаріального\~округу Запорізької\~області Єсипенко І.О. в судове засідання не з`явилася, на виконання ухвали суду про витребування доказів надіслала до суду дві копії спадкових справ, заведених після смерті [PERSON] та [PERSON] . Також просила судове засідання провести за її відсутності. \~ Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України з урахуванням заяв сторін про слухання справи за їх відсутності, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд, вивчивши доводи позовної заяви, матеріали цивільної справи, оцінивши зібрані у справі докази, вважає, що позовна заява підлягає повному задоволенню за наступних підстав. Згідно з ч. 1\~ст.4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Як вбачається з вимог ст.\~12\~ЦПК України\~цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень. Згідно до\~ст. 13 ЦПК України\~суд розглядає справи в межах заявлених вимог і на підставі доказів сторін, при цьому кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень.\~ Відповідно до\~ст. 76 цього Кодексу\~доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються на підставі письмових, речових та електронних доказів, висновків експертів та показаннями свідків.\~ За правилами ч. 1 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Згідно копії свідоцтва про народження серії [NUMBER] , виданого повторно 23 жовтня 1984 року, [PERSON] народилась [INFO] . Батьками [PERSON] є мати [PERSON] та батько [PERSON] /а.с.7/. Згідно копії свідоцтва про шлюбу [PERSON] , [INFO] уклала шлюб 25.11.1995 року з [PERSON] . Після реєстрації шлюбу дружині присвоєно прізвище [PERSON] /а.с.6/ Відповідно до копії свідоцтва про шлюб серії [NUMBER] , виданого повторно 09 серпня 2008 року відділом реєстрації актів цивільного стану по м. Мелітополю Мелітопольського міськрайонного управління юстиції Запорізької області, 25 листопада 1995 року було зареєстровано шлюб між [PERSON] та [PERSON] /а.с.6/. За життя батьки позивача володіли на праві спільної сумісної власності квартирою [ADDRESS] , що підтверджується копією свідоцтва про право власності на житло № [NUMBER] від 20.08.2001 /а.с.16/. Відповідно до ст. 28 КпШС, в разі поділу майна, яке є спільною сумісною власністю подружжя, їх частки визнаються рівними. Таким чином, розмір часток у спільній сумісній власності на квартиру [ADDRESS] становить по 1/2 на кожного з батьків позивача. Також за батьком позивача [PERSON] було зареєстровано право власності на автомобіль марки ВАЗ 21063, 1988 року випуску, реєстраційний номер [NUMBER] , про що свідчить копія свідоцтва про реєстрацію ТЗ від 09.10.1997 /а.с.17/. [INFO] [PERSON] помер, що підтверджується копією свідоцтва про смерть, виданого 02.05.2019 Мелітопольським міськрайонним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Запорізькій області, актовий запис № 1012 /а.с.9/. Після його смерті відкрилася спадщина на автомобіль марки ВАЗ 21063, 1988 року випуску, реєстраційний номер [NUMBER] та на 1/2 частку у спільній сумісній власності квартири [ADDRESS] . Батьки позивача були зареєстровані та фактично проживали за адресою: [ADDRESS] , у зв`язку з чим [PERSON] фактично прийняла спадщину після смерті свого чоловіка. Потім [PERSON] звернулася до нотаріальної контори з метою оформлення спадщини після смерті свого чоловіка та видачі свідоцтва про право на спадщину. Однак, при перевірці родинних стосунків зі спадкодавцем, нотаріусом встановлено розбіжності в імені, зокрема, у свідоцтві про шлюб серії [NUMBER] , виданому повторно Поросозерською селищною Радою Суоярвського району, Карелія, 24.08.1965, актовий запис №43, [PERSON] з [PERSON] , ім`я матері позивача вказане як « [PERSON] », проте у паспорті громадянина України серії [NUMBER] , виданому Мелітопольським МВ УМВС України в Запорізькій області 25.10.2001 на ім`я гр. [PERSON] , [INFO] , її ім`я вказано як « [PERSON] » /а.с.5, 8/. Актових записів про зміну імені нотаріусом не виявлено. Як зазначає позивач, у зв`язку з частими переїздами, документи про зміну імені були втрачені. Таким чином, документально підтвердити обставини, що призвели до різних записів імені її матері, неможливо. У зв`язку з неможливістю встановлення факту родинних відносин між батьками позивача приватним нотаріусом Єсипенко І.О. було відмовлено [PERSON] в оформленні спадщини та видачі свідоцтва про право на спадщину, про що свідчить копія постанови про відмову у вчиненні нотаріальної дії від 12.08.2020, яка долучена до копії спадкової справи, заведеної після смерті [PERSON] . [INFO] [PERSON] померла, що підтверджується копією свідоцтва про смерть, виданого 20.11.2020 Мелітопольським міськрайонним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро), актовий запис № 2584 /а.с.12/. Факт родинних відносин між батьками позивача за життя [PERSON] встановлено не було. 18.01.2021 [PERSON] звернулася до нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини після смерті своєї матері [PERSON] , померлої [INFO] . Отже, 1/2 частку квартири [ADDRESS] у спільній сумісній власності, яка належала її матері, позивач прийняла шляхом подання заяви про прийняття спадщини, проте свідоцтво про право на спадщину ще не отримала. Згідно листа за вих. № 22/01-16 від 20.01.2021 приватним нотаріусом Мелітопольського міського нотаріального округу Єсипенко І.О. було повідомлено [PERSON] , що у зв`язку з тим, що заявлене спадкове майно після смерті її батька, а саме: 1/2 частина квартири [ADDRESS] та автомобіль марки ВАЗ 21063, 1988 року випуску, реєстраційний номер [NUMBER] , було прийнято її матір`ю фактичним проживанням, але не оформлене після смерті її батька [PERSON] через розбіжності в імені її матері, документи, які б підтверджувати обставини, що призвели до різних записів імені відсутні, видати свідоцтво про право на спадщину після смерті її батька не представляється можливим /а.с.18/. Інших спадкоємців після смерті [PERSON] та [PERSON] , крім їхньої дочки [PERSON] позивача по справі, не має, що підтверджується відповідними копіями спадкових справ № 28/2020 та № 5/2021. Відповідно до\~статті 1216 ЦК України\~спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб Як вбачається з вимог ст. 1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Відповідно до ст. 1218 ЦК України\~закріплює що, до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Згідно ч.1 ст. 1220 ЦК України спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою. Відповідно до ч.1 ст. 1222 ЦК України спадкоємцями за заповітом і за законом можуть бути фізичні особи, які є живими на час відкриття спадщини, а також особи, які були зачаті за життя спадкодавця і народжені живими після відкриття спадщини. Відповідно до\~ст. 1223 ЦК України\~ у разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, право на спадкування за законом одержують особи, визначені у\~статтях 1261-1265 цього Кодексу.\~ З вимог ст. 1261 ЦК України вбачається, що у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. Згідно ч.3 ст. 1268 ЦК України, спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого\~статтею 1270\~цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Відповідно до ч. 5\~ст. 1268 ЦК України\~незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. Як встановлено в ч.1 ст. 1269 ЦК України, спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу або в сільських населених пунктах - уповноваженій на це посадовій особі відповідного органу місцевого самоврядування заяву про прийняття спадщини. Згідно з частиною першою статті 1270 ЦК України для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. Судом встановлено, спадкове майно після смерті батька позивача, а саме: 1/2 частина квартири [ADDRESS] та автомобіль марки ВАЗ 21063, 1988 року випуску, реєстраційний номер [NUMBER] прийнято матір`ю позивача шляхом фактичного проживання разом із\~спадкодавцем на\~час відкриття\~спадщини, але не оформлене у встановленому законом порядку через розбіжності в імені її матері. Документи, які б підтверджувати обставини, що призвели до різних записів імені відсутні, видати свідоцтво про право на спадщину після смерті її батька не представляється можливим Вказане підтверджується копіями спадкових справ. Позивач [PERSON] після смерті своєї матері [PERSON] у встановлений законом строк звернулась до нотаріуса із заявою про прийняття спадщини, інших спадкоємців після смерті її батьків немає. Одним із способів захисту цивільних прав відповідно до п.1 ч. 2\~ст.\~16\~Цивільного кодексу\~України є «визнання права». Згідно п. п. 4.15 та 4.18 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого\~наказом Міністерства юстиції України від 22.02.2012 N 296/5, видача свідоцтва про право на спадщину на майно, яке підлягає реєстрації, проводиться нотаріусом після подання правовстановлюючих документів щодо належності цього майна спадкодавцеві. За відсутності у спадкоємця необхідних для видачі свідоцтва про право на спадщину документів нотаріус роз`яснює йому процедуру вирішення зазначеного питання в судовому порядку. На підставі п. 37 Постанови Пленуму Вищого Спеціалізованого Суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ «Про судову практику в справах про захист права власності та інших речових прав» від 7 лютого 2014 року № 5, власник майна має право пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Виходячи зі змісту наведених норм права, потреба в такому способі захисту права власності виникає тоді, коли наявність суб`єктивного права власника не підтверджена відповідними доказами, підлягає сумніву, не визнається іншими особами або ними оспорюється. У постанові Верховного Суду в складі колегії суддів Третьої судової палати Касаційного цивільного суду від 20 січня 2021 року в справі № 2-7055/12 (провадження № 61-1322св18) вказано, що «з позовом про визнання права власності може звернутися особа, яка вже є власником майна, проте її права не визнаються іншої особою (особами). Стаття 392 ЦК України, у якій регламентується, зокрема, визнання права власності, не породжує, а підтверджує наявне в позивача право власності, набуте раніше на законних підставах, у тому випадку, якщо відповідач не визнає, заперечує або оспорює наявне в позивача право власності, а також у разі втрати позивачем документа, який посвідчує його право власності. Тобто, право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Оскільки відповідно до статті 328ЦК України набуття права власності - це певний юридичний склад, з яким закон пов`язує виникнення в особи суб`єктивного права власності на певні об`єкти, суд при застосуванні цієї норми повинен установити, з яких саме передбачених законом підстав, у який передбачений законом спосіб позивач набув право власності на спірний об`єкт та чи підлягає це право захисту в порядку, визначеному статті 392 цього Кодексу». Таким чином, судом встановлено, що позивач є спадкоємцем майна за законом після померлого батька [PERSON] , яке складається з 1/2 частини квартири [ADDRESS] та автомобіля марки ВАЗ 21063, 1988 року випуску, реєстраційний номер [NUMBER] , а тому позовні вимоги підлягають повному задоволенню. На підставі викладеного,

Outcome: approved