Jurisdiction: civil
Date: 2015-10-04 00:00:00

Позивач звернулась до суду з позовною заявою і просить стягнути з відповідача на її користь на утримання доньки - [PERSON], [INFO] аліменти у розмірі 1/4 частки усіх видів заробітку відповідача щомісячно, з дня розірвання шлюбу, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку на місяць, до досягнення дитиною повноліття. Обґрунтовуючи свої вимоги позивач зазначила, що рішенням Дніпровського районного суду м. Києва від 03.12.2013 року шлюб між нею та [PERSON] розірвано. Від шлюбу вони мають спільну дитину - [PERSON], [INFO]. На даний час, вона з відповідачем проживає окремо. Дитина проживає з нею, що підтверджується довідкою форми №3 виданою Комунальним підприємством житлового господарства Дніпровського району м. Києва ЖРЕО № 414 від 29.11.2013 року. Відповідач [PERSON] не приймає достатньої участі в утриманні та вихованні доньки, хоча по закону повинен її утримувати, що змушує її звернутись з даним позовом до суду. Позивач у судове засідання не з'явилась, до суду надала заяву, в якій просить проводити судовий розгляд справи у її відсутність, заявлені позовні вимоги підтримує в повному обсязі, виходячи з доводів, якими обґрунтовується позовна заява, просить позов задовольнити. Відповідач у судове засідання не з'явився, хоча про день, час і місце слухання справи повідомлявся судом належним чином, про, про причини неявки суд не повідомив, заяв про розгляд справи за його відсутності до суду не надходило, клопотань про відкладення розгляду справи або заперечень на позов суду також не надано. Згідно ст. 224 ЦПК України у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності або якщо повідомлені ним причини неявки визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. За таких обставин, суд приходить до висновку про можливість розглядати і вирішувати справу відповідно до вимог ст.ст. 224, 225 ЦПК України. Дослідивши матеріали справи суд прийшов до висновку, що позов підлягає частковому задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що рішенням Дніпровського районного суду м. Києва від 03.12.2013 року шлюб між [PERSON] та [PERSON] розірвано. Рішення суду набрало законної сили. Від шлюбу сторони мають спільну дитину - [PERSON], [INFO], що підтверджується даними свідоцтва про народження виданого Відділом реєстрації актів цивільного стану Дніпровського районного управління юстиції у м. Києві від 20 вересня 2007 року, серія [NUMBER]. Відповідно до ст. 150 Сімейного Кодексу України батьки зобов'язані піклуватися про здоров'я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток, забезпечити здобуття дитиною повної загальної освіти, готувати її до самостійного життя. Передача дитини на виховання іншим особам не звільняє батьків від обов'язку батьківського піклування щодо неї. Згідно зі ст. 180 Сімейного Кодексу України, батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до ч. 3 ст. 181 Сімейного Кодексу України, за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Як зазначено у п.п. 16 п.1 Постанови Кабінету Міністрів України від 26 лютого 1993 року за №146 «Про перелік видів доходів, які враховуються при визначенні розміру аліментів на одного подружжя, дітей, батьків, інших осіб», утримання аліментів з працівників провадиться з усіх видів заробітку і додаткової винагороди як за основною роботою, так і за сумісництвом, в тому числі з доходів від підприємницької діяльності. За правилами ст. 182 Сімейного Кодексу України при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров'я та матеріальне становище дитини; стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина, інші обставини, що мають істотне значення. Відповідно до ст. 191 Сімейного Кодексу України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову. Враховуючи, що [PERSON] [INFO] проживає разом з позивачем і між сторонами не досягнуто згоди щодо її утримання батьком, даних про те, що у відповідача перебувають на утриманні інші особи судом не встановлено, то суд приходить до висновку, що з [PERSON] підлягають стягненню на користь [PERSON] аліменти у розмірі 1/4 частки усіх видів заробітку відповідача щомісячно, на утримання дитини - [PERSON] [INFO], до досягнення дитиною повноліття, починаючи з 27 липня 2015 року, тобто від дня пред'явлення позову до суду, а не від дня розірвання шлюбу між сторонами, як просить позивач. На підставі п.1 ч.1 ст. 367 Цивільного процесуального кодексу України, суд допускає негайне виконання рішення суду в частині стягнення з [PERSON] аліментів на користь [PERSON] на утримання малолітньої дитини - доньки [PERSON], [INFO], у розмірі 1/4 частки усіх видів заробітку відповідача щомісячно, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку у межах суми платежу за один місяць. Відповідно до ст. 88 Цивільного процесуального кодексу України, з відповідача в дохід держави підлягає стягненню судові витрати по оплаті судового збору в розмірі 243,60 грн.

Outcome: partial