Jurisdiction: civil
Date: 2020-08-12 00:00:00

Позивач звернулась в суд з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання дитини та її матері, мотивуючи тим, що 18.01.2019 року зареєструвала шлюб з відповідачем. В шлюбі у сторін народився син [PERSON] , [INFO] . На даний час вони разом не проживають, відповідач матеріальної допомоги на утримання сина не надає і таким чином неналежно виконує свої батьківські обов`язки. На даний час позивач не працює, так як доглядає за малолітньою дитиною, єдиним джерелом її доходів є щомісячна одноразова допомога при народженні дитини. Враховуючи те, що відповідач має можливість надавати допомогу, позивачка вважає, що відповідач може сплачувати аліменти в розмірі 1800 грн. щомісячно на утримання дитини та 1000 грн. на її утримання. Позивачка в судове засідання не з`явилась, подала суду заяву, в якій позовні вимоги підтримала в повному обсязі та просила розглянути справу за її відсутності. Відповідач в судове засідання не з`явився, подав заяву про розгляд справи його відсутності. Вказав, що вимоги позову визнає частково, тільки щодо аліментів на дитину в розмірі 1800 грн. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши матеріали справи судом встановлено наступне. Як вбачається з копії свідоцтва про шлюб серії [NUMBER] сторони зареєстрували шлюб 18.01.2019 року в Івано-Франківському міському відділі державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції в Івано-Франківської області (а.с. 7) Згідно копії свідоцтва про народження серії [NUMBER] від 02.04.2019 року батьками [PERSON] , [INFO] , є [PERSON] та [PERSON] (а.с.8). З копії довідки №2131 від 15.06.2020 виданої Департаментом соціальної політики вбачається, що [PERSON] проживає за адресою [ADDRESS] та знаходиться на обліку в Департаменті соціальної політики і отримує щомісячну одноразову допомогу при народженні 1-єї дитини в розмірі 860,00 грн. в місяць (а.с.9). Положеннями ст. 180 Сімейного кодексу України визначено, що батьки зобов`язані утримувати своїх неповнолітніх дітей до досягнення ними повноліття. Відповідно до ст. 1, 2 Закону України «Про охорону дитинства» батьки зобов`язані забезпечити дітям умови для достатнього фізичного, духовного та культурного розвитку. В силу дії ч. 3 ст. 181 Сімейного кодексу України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. За приписами ч. 2 ст. 182 цього кодексу мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, за винятком випадків, передбачених статтею 184 цього Кодексу. Відповідно до частин 1, 2 статті 27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована постановою Верховної Ради України № 789-ХІІ від 27 лютого 1991 року та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Статтею 182 СК України, встановлено, що при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Відповідно до статті 7 Закону України «Про державний бюджет України на 2019 рік» прожитковий мінімум для дітей віком до 6 років становить: з 1 січня 2019 року - 1626 гривень, з 1 липня - 1699 гривень, з 1 грудня - 1779 гривень; дітей віком від 6 до 18 років становить: з 1 січня 2019 року - 2027 гривень, з 1 липня - 2118 гривень, з 1 грудня - 2218 гривень. При визначенні розміру аліментів суд відповідно до ст. 182 Сімейного кодексу України враховує, потреби дитини щодо належного утримання, вік батьків та обставину ненадання ними інформації про доходи. Враховуючи матеріальне становище сторін та те, що обов`язок утримувати дитину є рівною мірою обов`язком як матері, так і батька, інтереси дитини при визначенні розміру аліментів, виходячи з принципів розумності та справедливості, суд дійшов висновку, що позов слід задовольнити та стягувати з відповідача на користь позивача аліменти на утримання дитини в твердій грошовій сумі в розмірі по 1800 грн. щомісячно, але не менше 50% прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку до досягнення дитиною повноліття. Щодо вимоги про стягнення аліментів на утримання матері дитини. На час ухвалення судом рішення по справі сторони перебувають в офіційно зареєстрованому шлюбі, фактичні шлюбні стосунки між ними припинено. Як вказувала позивач, що не оспорював відповідач, вони проживають окремо, дитина проживає з позивачкою. Судовим розглядом встановлено, що питання надання матеріальної допомоги відповідачем на утримання позивачки , з якою проживає їх малолітня дитина, між сторонами в позасудовому порядку не врегульовано. Так, відповідно до ч.ч.2,4,6 ст.84 СК України, дружина, з якою проживає дитина, має право на її утримання від чоловіка - батька дитини до досягнення дитиною трьох років. Право на утримання вагітна дружина, а також дружина, з якою проживає дитина, має незалежно від того, чи вона працює, та незалежно від її матеріального становища, за умови, що чоловік може надавати матеріальну допомогу. Право на утримання вагітна дружина, а також дружина, з якою проживає дитина, має і в разі розірвання шлюбу. Аналіз вказаних норм матеріального права дає підстави для висновку, що аліментні зобов`язання на утримання матері дитини виникають за одночасної наявності таких обов`язкових умов: проживання з нею дитини, яка не досягла трирічного віку; походження дитини від чоловіка, з яким жінка перебуває/перебувала в офіційно зареєстрованому шлюбі чи фактичних шлюбних стосунках (ст.94 СК України) - кровного споріднення, чи наявність іншого зв`язку (усиновлення); можливість другої сторони надавати матеріальну допомогу. Так, в ході судового розгляду встановлено, що позивач, будучи матір`ю малолітнього [PERSON] , [INFO] , має право на її утримання відповідачем до досягнення дитиною трирічного віку, оскільки обсягом наданих позивачем доказів доведені факти перебування сторін в шлюбних стосунках, народження у них спільної дитини, батьківство якої відповідачем не оспорювалось. Суд зауважує, що відповідно до ст.85 СК України право матері дитини на утримання може бути припинене раніше у випадку передання дитини на виховання іншій особі, виключення відомосте про чоловіка як батька з актового запису про народження дитини та в інших випадках, передбачених законом. Відповідно до вимог ст. 191 Сімейного кодексу України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову. Крім того, згідно статті 79 Сімейного кодексу України, аліменти присуджуються за рішенням суду від дня подання позовної заяви. Тому стягнення аліментів слід розпочати з дня коли позивач звернулась із позовом до суду - 16 червня 2020 року. На підставі викладеного, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь позивача аліменти на утримання малолітньої дитини [PERSON] , [INFO] , у розмірі 1 800 гривень, щомісячно до досягнення дитиною повнолітня, але не менше 50% прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, та стягнути з відповідача на користь позивача аліменти на її утримання в розмірі 1 000 гривень щомісячно, до досягнення дитиною [PERSON] , [INFO] , трирічного віку. Згідно із ч. 6 ст. 141 ЦПК України якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, які їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог. Тому з відповідача слід стягнути 840 гривень 80 коп. судового збору на користь держави. Відповідно до ч. 5 ст. 268 ЦПК України, датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, є дата складення повного судового рішення. Відповідно до ст. 430 ЦПК України,суд допускає негайне виконання рішення у справах про стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць. На підставі ст. 79, 84, 85, 94, 180-182, 191 СК України, ст. 1, 2 Закону України «Про охорону дитинства»

Outcome: approved