Jurisdiction: civil
Date: 2015-11-22 00:00:00

Позивач звернулась до суду з позовною заявою про розірвання шлюбу, стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини та стягнення аліментів на своє утримання. В обґрунтування позовних вимог щодо розірвання шлюбу вказала, що з відповідачем перебуває в зареєстрованому шлюбі з 20.07.2013 року, проте вони з чоловіком фактично припинили шлюбні відносини, спільного господарства разом не ведуть. Припинення шлюбних стосунків сталося через різні погляди на сімейне життя, в результаті чого вони втратили почуття кохання та поваги один до одного. Зазначила, що від шлюбу з відповідачем вони мають малолітню дитину - [PERSON], [INFO], та на його утримання просила стягувати з відповідача аліменти в розмірі 1500,00 грн. щомісячно. Крім того, просила стягувати аліменти на своє утримання в розмірі 1000,00 грн. щомісячно до досягнення дитиною трьох років. Позивач подала заяву про розгляд справи без її участі, позов підтримала в повному обсязі, просила його задовольнити. /а.с. 23/ В судове засідання 23.11.2015 року відповідач не з'явився, про час, дату та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, причини неявки не повідомив. Оскільки відповідач проживає на території Російської Федерації, судом направлялось окреме доручення про вручення [PERSON] копії позовної заяви з додатками та судову повістку. Проте судове доручення повернулось на адресу суду не виконане, оскільки відповідач не з'являлась на виклик Солнцевського районного суду м. Москва. Враховуючи, що в матеріалах справи зібрано достатньо доказів про взаємовідносини сторін, суд вважає за можливе розглянути справу у відсутності сторін на підставі вимог ст. ст. 158, 224 ЦПК України. Дослідивши матеріали справи, оцінивши докази в сукупності, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню, виходячи з наступного. Судом встановлено, що сторони перебувають в шлюбі із 20.07.2013 року, який зареєстрований Відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Житомирського міського управління юстиції у Житомирській області, актовий запис №1075. /а.с. 7/ Подружжя не підтримує шлюбних стосунків, спільного господарства не ведуть, сім'я фактично розпалась. Відповідно до ст. 24 Сімейного кодексу України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Суд вважає, що подальше спільне життя і збереження шлюбу суперечить інтересам сторін, що відповідно до ст. 112 Сімейного кодексу України є підставою для розірвання шлюбу. Сторони є батьками [PERSON], [INFO], що підтверджується копією свідоцтва про народження. /а.с. 8/ Відповідно до статті 180 Сімейного кодексу України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Способи виконання батьками цього обов'язку визначаються за домовленістю між батьками. Домовленість сторін щодо виконання цього обов'язку відсутня. Згідно з ч. 1 ст. 183 СК України частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Статтею 181 СК України передбачено, що способи виконання батьками обов'язку утримувати дитину визначаються між ними. Домовленість сторін щодо виконання цього обов'язку відсутня, а тому суд стягує з відповідача аліменти на утримання неповнолітньої дитини. Відповідно до ч. 3 ст. 181 ЦПК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Судом встановлено, що [PERSON] на даний час перебуває у відпустці по догляду за дитиною. Відповідно до ч. 2 ст. 84 Сімейного кодексу України дружина, з якою проживає дитина, має право на утримання від чоловіка - батька дитини до досягнення дитиною трьох років. Оскільки позивач не працює, а здійснює догляд за спільною дитиною, народженою у шлюбі, хлопчик проживає разом з матір'ю, а тому суд стягує із відповідача аліменти на утримання дружини. Відповідно до ст.ст. 79, 191 Сімейного кодексу України аліменти присуджуються від дня пред'явлення позову. Згідно ч. 1 ст. 88 ЦПК України з відповідача підлягає стягненню на користь [PERSON] судовий збір в сумі 243,60 грн., а також відповідно до ч. 3 ст. 88 ЦПК України з відповідача підлягає стягненню на користь держави судовий збір в сумі 487,20 грн.

Outcome: approved