Jurisdiction: civil
Date: 2019-11-18 00:00:00

Позивач звернулась до суду з позовом до [PERSON] та просить визначити місце проживання неповнолітньої [PERSON] , [INFO] з матір`ю, допустити негайне виконання судового рішення в порядку п. 5 ч.1 ст. 430 ЦПК України, стягнути з відповідача витрати на оплату судового збору. Позов мотивовано тим, що вона з 2013 року по травень 2018 року перебувала з відповідачем [PERSON] у фактичних шлюбних відносинах, без реєстрації шлюбу. [INFO] у них народилась спільна донька [PERSON] . Наприкінці 2014 року у зв`язку з бойовими діями на території Луганської області, вони виїхали до м. Чернігова, де спільно з відповідачем винаймали квартиру. 29.04.2018 відповідач забрав у неї ключі від квартири та заборонив їй проживати разом з ним та донькою, чим позбавив її можливості бачити та виховувати малолітню доньку. До теперішнього часу вони не дійшли згоди щодо місця проживання доньки. Зараз дитина мешкає разом з відповідачем та його матір`ю, з чим вона не згодна. Вважає, що в інтересах доньки проживати саме з нею, а не з її батьком. Вона має постійне місце роботи, стабільний дохід, а тому може у повному обсязі створити всі необхідні умови для проживання та нормального розвитку дитини. Крім того, вона проживає разом зі своєю матір`ю, яка буде допомагати доглядати за донькою. Вказує на те, що відповідач робить все для того, щоб дитина забула про матір та характеризує її виключно з негативної сторони. Під час її зустрічей з дитиною, відповідач постійно знаходиться разом з ними, втручається в їх спілкування, не дозволяє дитині приймати від неї подарунки. Відповідач своїми діями обмежує реалізацію її батьківських прав, а також прав та інтересів їх дитини. Така поведінка відповідача свідчить про наявність у нього особистої неприязні до неї, яку він намагається привити і до їх дитини, що не може сприяти гармонійному та всебічному розвитку дитини. Рішенням Новозаводського районного суду м. Чернігова від 14.12.2018 [PERSON] в задоволенні позовних вимог про визначення місця проживання дитини з батьком, відмовлено. Разом з тим у судовому рішенні не зазначено, що місце проживання дитини визначено з матір`ю, тому вона вимушена звернутися до суду для вирішення цього питання. Вказує, що не буде чинити жодних перешкод для спілкування відповідача з донькою і готова зі свого боку усіма силами сприяти тому, щоб дитина через розлучення батьків не була позбавлення піклування батька. Ухвалою суду від 05.03.2019 ухвалено розглядати справу за правилами загального позовного провадження. Ухвалою суду від 13.06.2019 підготовче засідання закрито, справу призначено до судового розгляду. В судовому засіданні позивач та її представник позов підтримали. Наполягали на його задоволенні. Позивач пояснила, що відповідач позбавив її можливості проживати з донькою, а також створює перешкоди для їх спілкування. З травня 2018 року дитина проживає з батьком. Враховуючи значний час проживання доньки з батьком, а тому, звичайно, що батько, на даний час, відіграє більш значиму роль в її житті. Відчуває, що дитина поступово відвикає від неї, що пов`язане з недостатнім спілкуванням з нею. Вважає, що зі свого боку може забезпечити всі необхідні умови для гармонійного розвитку дитини як в матеріальному, так і психологічному аспекті, надасть материнську любов та не буде перешкоджати батьку у спілкуванні з дитиною. Додатково вказала, що не буде наполягати на негайному виконанню рішення суду, у разі його задоволення, а поступово буде збільшувати час спілкування з дитиною для зведення до мінімуму психологічної травми дитини від зміни місця проживання. Вказала, не має наміру змінювати усталений порядок та режим життя дитини. Дитина має відвідувати секції, заняття, дитячий садок, які вона відвідувала на час проживання з батьком. З 12.10.2019 орендує квартиру за адресою: [ADDRESS] . Відповідач та його представник проти позову заперечили. Відповідач пояснив, що дитина проживає разом з ним та його матір`ю. Ним створені всі умови для розвитку дитини, він повністю забезпечує її матеріально, слідкує за її здоров`ям. До матері [PERSON] стала холоднішою, більш теплі стосунки у неї з бабусею - його матір`ю. На даний час дитина відмовляється зустрічатись з матір`ю без присутності батька або бабусі. Дитина ходить в дитячий садок та на додаткові гуртки, має бажання, щоб і далі все так продовжувалось. Якщо дитині потрібно буде змінити місце проживання, це буде для неї великим стресом. Представник органу опіки і піклування вказав, що враховуючи тривале проживання дитини з батьком, її прихильність до батька є очевидною. Батьком створені всі умови для проживання дитини, а тому змінювати місце проживання малолітній Уляні є недоцільним. Зазначив, що при розгляді на комісії питання про визначення місця проживання дитини, було встановлено, що можливості в утриманні і вихованні дитини у батьків є рівними. Свідок [PERSON] в судовому засіданні показала, що позивач є її невісткою, а відповідач - сином. Першого разу приїхала до сім`ї сина і невістки в 2016 році, коли [PERSON] здавала екзамени, другий раз у 2017 році, коли в їх сім`ї почались конфлікти. Вказала, що позивач легковажно відносилась до своїх батьківських обов`язків, що виражалось у відсутності графіка розпорядку дня, значним проводженням часу [PERSON] за комп`ютером та телефоном у соціальних мережах. Коли [PERSON] захворіла, вона на прохання невістки, перебувала на стаціонарі з дитиною. На даний час дитина проживає з батьком та нею, від матері вона віддалилась. Свідок [PERSON] в судовому засіданні показала, що позивач є її донькою, а відповідач - зятем. [PERSON] народила дівчину, здійснювала належний догляд за нею. Вважає її гарною матір`ю. В 2017 році її донька вийшла на роботу. В сім`ї почались непорозуміння, в результаті чого сторони розійшлись. З того часу відповідач не дає дитину ні матері, ні їй, спілкування проходить у присутності батька чи матері відповідача. Вважає, що дівчинка має проживати з матір`ю. Вислухавши доводи сторін, покази свідків, дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного висновку. Як встановлено у судовому засіданні, [PERSON] та [PERSON] є батьками малолітньої [PERSON] , [INFO] (а.с.14). Мати та батько малолітньої дитини проживають окремо, не дійшли згоди щодо того, з ким із них буде проживати дитина. Рішенням Новозаводського районного суду м. Чернігова від 14.12.2018 у задоволенні позовних вимог [PERSON] про визначення місця проживання дитини з батьком відмовлено ( а.с. 16-19). Постановою Чернігівського апеляційного суду від 28.05.2019 рішення Новозаводського районного суду м. Чернігова від 14.12.2018 залишено без змін ( а.с. 65-69). Верховний Суд в постанові від 23 жовтня 2019 року по справі № 751/4336/18 зазначив про обґрунтованість висновку про відмову у визначенні місця проживання малолітньої [PERSON] разом із батьком, що спрямований на першочергове забезпечення інтересів дитини, зростання та розвиток якої найкращим чином здійснюватиметься при постійному спілкуванні та проживанні з матір`ю. Позивач [PERSON] взята на облік як особа, яка переміщується з тимчасово окупованої території України ( а.с. 12), орендувала квартиру [ADDRESS] ( а.с. 20). З 12.10.2019 орендує квартиру [ADDRESS] . Працювала у фізичних осіб-підприємців [PERSON] , [PERSON] та отримала заробітну плату за січень 2018 року - грудень 2018 року ( а.с. 45,46). На даний час працює АТ «Альфа-Банк» та отримала заробітну плату за квітень 2019 року і вересня 2019 року. За місцем останньої роботи АТ «Альфа-Банк» характеризується позитивно ( а.с. 42), до кримінальної відповідальності не притягувалась ( а.с. 44) на обліку у лікарів психіатра та нарколога не перебуває ( а.с. 48, 49). [PERSON] взятий на облік внутрішньо переміщених осіб ) а.с. 57), орендує квартиру [ADDRESS] ( а.с. 60)-61. З 01 червня 2016 року працює монтажником зв`язку в товаристві з обмеженою відповідальністю «НЕОКОМ», має постійний дохід ( а.с. 58), за місцем роботи характеризується з позитивної сторони (а.с. 59). Крім того, з повідомлення Управління патрульної поліції в Чернігівській області від 08 травня 2019 року ( а.с. 50) вбачається, що 28 квітня 2018 року на лінію 102 надійшло повідомлення [PERSON] , що у неї за адресою [ADDRESS] стався конфлікт. На дане звернення було направлено екіпаж патрульної поліції, котрий за результатами перевірки зазначив, що прибувши за вказаною адресою заявниця повідомила поліцію, що конфлікт був з чоловіком, в ситуації розібрались самостійно. Повторний виклик на лінію 102 за даною адресою надійшов 08 лютого 2019 року від [PERSON] , оскільки вона не могла забрати власну дитину у колишнього чоловіка [PERSON] . Таким чином, встановлено, що позивач після конфлікту з відповідачем, 08.02.2019 не мала змоги забрати дитину [PERSON] , що підтверджується інформацією з Управління патрульної поліції, та не заперечується самим відповідачем. Рішенням виконавчого комітету Новозаводської районної у м. Чернігові ради від 10 червня 2019 року № 138 затверджено висновок щодо доцільності визначення місця проживання малолітньої [PERSON] , [INFO] , з батьком, [PERSON] ( а.с. 70-72). У вказаному висновку зазначено, що [PERSON] проживає з батьком [PERSON] у квартирі [ADDRESS] , де створені необхідні умови для проживання дитини. З наданої Дитячою поліклінікою № 1 інформації встановлено, що на прийом до лікарів до 2018 року дитина приходила у супроводі матері, а із січня 2018 року - у супроводі бабусі, а оформлював декларацію з лікарем батько дитини. Відповідно до повідомлення Чернігівського ДНЗ № 71 мати дитини у закладі не з`являлась, не цікавилась розвитком дитини, не відвідувала батьківські збори. Вихованням дитини займається батько - [PERSON] Відповідно о психологічного дослідження близькості дитини до одного з батьків № 71 від 19.11.2019 постать батька в житті дівчинки [PERSON] , [INFO] , на даний момент, відіграє більш велику роль, ніж роль матері, його авторитет та значимість активно впливають на її психологічний та соціальний розвиток. Велику значну роль в житті дівчинки відіграє бабуся [PERSON] , яка фактично замінила ї матір. Виявлено, що наявна ситуація в сім`ї є в певній мірі є травмуючою, але вироблений дитиною захисний механізм «дистантування» від складної для її усвідомлення ситуації допомагає їй зберегти свою цілісність. Одночасно дівчинка компенсує це прагненням до спілкування з однолітками та можливості проявити свої наявні лідерські якості. У червні 2018 року [PERSON] зверталась до служби у справах дітей Новозаводської районної у м. Чернігові ради про вжиття заходів щодо повернення доньки [PERSON] , яка проживає із [PERSON] . У січні 2019 року виконавчий комітет Новозаводської районної у м. Чернігові ради, визначив спосіб участі [PERSON] у вихованні дитини, встановивши їй часи спілкування з малолітньою донькою [PERSON] . У акті обстеження умов проживання [PERSON] від 12 листопада 2019 року вказано, що квартира [ADDRESS] обладнана меблями та побутовою технікою, стан приміщення задовільний. . Малолітній Кравченко Уляні створені умови для навчання та відпочинку. В квартирі проживають [PERSON] , 1995 року народження, та [PERSON] , 1967 року народження ( а.с. 76). У акті обстеження умов проживання [PERSON] від 31 травня 2019 року вказано, що квартира [ADDRESS] обладнана меблями та побутовими пристроями. У кімнаті, де проживає дитина є два ліжка, комод, стіл для занять, іграшки. Санітарний стан приміщення добрий. В квартирі без реєстрації проживають [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , 1989 року народження, та [PERSON] , 1967 року народження ( а.с. 77). Рішенням виконавчого комітету Новозаводської районної у м. Чернігові ради від 28 січня 2019 року № 14 [PERSON] дозволено забирати та спілкуватись з малолітньою донькою [PERSON] , яка проживає разом з батьком [PERSON] , кожного понеділка та п`ятницю з 18.30 до 20.30 год. та кожної суботи з 10.00 до 13.00 за попередньою домовленістю з батьком дитини ( а.с. 51). Відповідно до статті 3 Конвенції про права дитини, ратифікованої постановою Верховної Ради України від 27 лютого 1991 року, в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Згідно із статтею 9 Конвенції про права дитини держави-учасниці забезпечують те, щоб дитина не розлучалася з батьками всупереч їх бажанню, за винятком випадків, коли компетентні органи згідно з судовим рішенням, визначають відповідно до застосовуваного закону і процедур, що таке розлучення необхідне в якнайкращих інтересах дитини. Таке визначення може бути необхідним у тому чи іншому випадку, наприклад, коли батьки жорстоко поводяться з дитиною або не піклуються про неї, або коли батьки проживають роздільно і необхідно прийняти рішення щодо місця проживання дитини. Відповідно до статті 18 Конвенції про права дитини батьки несуть основну відповідальність за виховання дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування. Стаття 11 Закону України «Про охорону дитинства» наголошує, що кожна дитина має право на проживання в сім`ї разом з батьками або в сім`ї одного з них та на піклування батьків. Батько і мати мають рівні права та обов`язки щодо своїх дітей, однак предметом основної турботи та основним обов`язком батьків є забезпечення інтересів своєї дитини. Із системного тлумачення статей 3, 9, 18 Конвенції про права дитини, частин другої та третьої статті 11 Закону України «Про охорону дитинства», слідує, що при вирішенні спору про визначення місця проживання дитини, суди мають враховувати передусім інтереси дитини. У статті 141 СК України встановлено, що мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини, крім випадку, передбаченого частиною п`ятою статті 157 цього Кодексу. Відповідно до статті 161 СК України, якщо мати та батько, які проживають окремо, не дійшли згоди щодо того, з ким із них буде проживати малолітня дитина, спір між ними може вирішуватися органом опіки та піклування або судом. Під час вирішення спору щодо місця проживання малолітньої дитини беруться до уваги ставлення батьків до виконання своїх батьківських обов`язків, особиста прихильність дитини до кожного з них, вік дитини, стан її здоров`я та інші обставини, що мають істотне значення. Орган опіки та піклування або суд не можуть передати дитину для проживання з тим із батьків, хто не має самостійного доходу, зловживає спиртними напоями або наркотичними засобами, своєю аморальною поведінкою може зашкодити розвиткові дитини. Тлумачення частини першої статті 161 СК України свідчить, що під час вирішення спору щодо місця проживання малолітньої дитини враховується ставлення батьків до виконання своїх батьківських обов`язків, особисту прихильність дитини до кожного з них, вік дитини, стан її здоров`я та інші обставини, що мають істотне значення. До інших обставин, що мають істотне значення, можна віднести, зокрема: особисті якості батьків; відносини, які існують між кожним з батьків і дитиною (як виконують батьки свої батьківські обов`язки по відношенню до дитини, як враховують її інтереси, чи є взаєморозуміння між кожним з батьків і дитиною); можливість створення дитині умов для виховання і розвитку. При розгляді справ щодо місця проживання дитини суди насамперед мають виходити з інтересів самої дитини, враховуючи при цьому сталі соціальні зв`язки, місце навчання, психологічний стан тощо. Вказаний висновок міститься у постанові Великої Палати Верховного Суду від 17 жовтня 2018 року у справі № 402/428/16-ц (провадження № 14-327цс18). Європейський суд з прав людини зауважує, що між інтересами дитини та інтересами батьків повинна існувати справедлива рівновага і, дотримуючись такої рівноваги, особлива увага має бути до найважливіших інтересів дитини, які за своєю природою та важливістю мають переважати над інтересами батьків. (HUNT v. UKRAINE, № 31111/04, § 54, ЄСПЛ, від 07 грудня 2006 року). При визначенні основних інтересів дитини у кожному конкретному випадку необхідно враховувати дві умови: по-перше, у якнайкращих інтересах дитини буде збереження її зв`язків із сім`єю, крім випадків, коли сім`я виявляється особливо непридатною або явно неблагополучною; по-друге, у якнайкращих інтересах дитини буде забезпечення її розвитку у безпечному, спокійному та стійкому середовищі, що не є неблагополучним (MAMCHUR v. UKRAINE, № 10383/09, § 100, ЄСПЛ, від 16 липня 2015 року). Суд вважає, що висновок Служби у справах дітей Новозаводської районної у м. Чернігові ради від 10 червня 2019 року № 138 про доцільність місця проживання дитини з батьком не має заздалегідь встановленої сили і оцінюється судом разом із іншими доказами. Аналізуючи психологічне дослідження близькості дитини до одного з батьків № 71 від 19.11.2019, в сукупності з іншими доказами, суд дає оцінку вказаному доказу та робить висновок, що прихильність малолітньої [PERSON] більшою мірою саме до батька, поза розумним сумнівом, зумовлена значним часом проживання дитини разом з відповідачем та вимушеним обмеженим спілкуванням малолітньої з матір`ю. Вбачається, що зниження ролі матері в житті дитини та ситуація, що склалась в сім`ї, є травмуючим для дитини. На переконання суду, покази свідка [PERSON] щодо неналежного ставлення позивача до своїх батьківських обов`язків мають суб`єктивний характер як матері відповідача до своєї колишньої невістки між якими склались напружені стосунки. Крім того, на думку суду, відсутність чіткого графіка розпорядку дня, зайняття позивача за комп`ютером, перегляд інформації у соціальних мережах, не є достатніми підставами, які б вказували на неможливість позивача забезпечити належний догляд за малолітньою донькою. Судом встановлено, що позивач має орендоване місце проживання, постійне місце роботи та джерело існування, позитивно характеризується, з народження доньки займалася доглядом за нею, створила всі умови для проживання, виховання та розвитку малолітньої. Дані обставини, встановлені судом, в сукупності не дають суду підстав дійти висновку про наявність виняткових обставин, в розумінні ст. 161 СК України, які б свідчили про неможливість проживання дитини разом з матір`ю. Вирішуючи питання про місце проживання дитини, суд розуміє, що спір стосується вкрай чутливої сфери правовідносин, а дитина потребує уваги, підтримки і любові обох батьків, суд враховує, що при вирішенні спору слід надати першочергове значення саме найкращими інтересами дитини, маленької дівчинки, зростання й усвідомлення та становлення якої найкращим чином здійснюватиметься при постійному спілкуванні при проживанні з матір`ю. Крім того, таке вирішення спору ніяким чином не обмежує права дитини на спілкування з батьком і відповідно, права батька на спілкування з донькою та участь у її вихованні і утриманні. З огляду на зазначені обставини, суд вважає за необхідне задовольнити позов та визначити місця проживання неповнолітньої дитини з матір`ю. Позивач, посилаючись на п. 5 ч.1 ст. 430 ЦПК України, просить допустити негайне виконання рішення суду. Відповідно до п. 5 ч.1 ст. 430 ЦПК України суд допускає негайне виконання рішень у справах про відібрання дитини і повернення її тому, з ким вона проживала. Оскільки у даній справі рішення про відібрання дитини у встановленому законом порядку не приймалось, а тому відсутні підстави для застосування негайного виконання рішення суду. У відповідності до ст.. 141 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягають стягненню витрати за оплату судового збору.

Outcome: approved