Jurisdiction: civil
Date: 2019-02-07 00:00:00

позивач звернувся у суд з позовом до відповідачів у якому просить надати уповноваженим особам позивача за участю представників органів внутрішніх справ та двох свідків дозвіл на проникнення у квартиру [ADDRESS] для обстеження та виконання робіт по ліквідації причин протікання шляхом заміни санітарно-технічного та інженерного обладнання; стягнути з відповідачів судові витрати. В обґрунтування позову покликається на те, що у травні 2018 року сусід поверхом нижче від відповідачів повідомив на центральну міську диспетчерську лінію, що його квартиру затоплюють сусіди поверхом вище, якими є відповідачі. Однак, відповідачі не допускають працівників позивача та комунальної водо каналізаційної системи до квартири, чим порушують ч. 1 ст. 17, п. п. 7, 8 ч. 3 ст. 20, ст. 21 Закону України «Про житлово-комунальні послуги», у звязку із чим чинять перешкоди для усунення причин затоплення. Оскільки на неодноразові попередження відповідачі не реагують, просить надати дозвіл на проникнення у їх квартиру, а позов задовольнити повністю. Відповідачі не надали відзив на позов, який би містив заперечення на позов. 21 червня 2018 року ухвалою суду позовну заяву залишено без руху для усунення недоліків, які в подальшому були усунуті. 10 липня 2018 року ухвалою судді прийнято позовну заяву до розгляду, відкрито провадження у справі. Призначено підготовче засідання. Ухвалою суду підготовче провадження було закрито та призначено справу до судового розгляду по суті у відкритому судовому засіданні. У судовому засіданні представник позивача підтримав позовні вимоги та просить такі задовольнити. Не заперечує проти заочного розгляду справи. У судове засідання\~відповідачі повторно\~не зявились,\~хоча належним\~чином повідомлялись\~про час,\~дату та\~місце цього\~засідання,\~про причини\~неявки не\~повідомили,\~не подали\~відзиви на\~позовну заяву,а відтак, враховуючи що представник позивач не заперечує проти заочного вирішення справи, суд постановив ухвалу, яка внесена до протоколу судового засідання, про заочний розгляд справи з дотриманням вимог, встановлених ст.281 Цивільного процесуального кодексу України. \~ \~ \~ \~Дослідивши матеріали справи та зясувавши дійсні обставини справи, оцінивши докази в їх сукупності, суд прийшов наступного. \~ \~ \~ \~Суд встановив, що власником будинку № 22а по вулиці Ярославенка у місті Львові є міська рада, який знаходиться на балансі позивача, у якому власником квартири № 38 є [PERSON], яка разом із [PERSON] (піднаймач), [PERSON] (піднаймач), [PERSON] (дочка) зареєстровані, що підтверджено довідкою з місця проживання про склад сімї і прописки від 05.06.2018 № 1082. \~ \~ \~ \~У травні 2018 року на центральну міську диспетчерську службу надійшло звернення про підтоплення від сусідів, які власниками квартири [ADDRESS], та їх квартира розташована поверхом нижче від квартири відповідачів. 14 травня 2018 року комісією позивача складено акт про те, що мешканець власник квартири № 38 не надає доступу до мереж стояків водопостачання та каналізації для обстеження та встановлення причин витоку, яке спричиняє затоплення вище розташованої квартири № 73. Відповідно до акту комісії позивача від 14 травня 2015 року у квартирі № 73 виявлено незначне протікання з квартири № 38. Відповідно до п. 7 ч. 2 ст. Закону України «Про житлово-комунальні послуги» споживач зобов'язаний допускати у своє житло (інший обєкт нерухомого майна) управителя, виконавців комунальних послуг або їхніх представників у порядку, визначеному законом і договорами про надання відповідних житлово-комунальних послуг, для ліквідації аварій, усунення неполадок санітарно-технічного та інженерного обладнання, його встановлення і заміни, проведення технічних та профілактичних оглядів і перевірки показань приладів - розподілювачів теплової енергії та/або вузлів обліку, що забезпечують індивідуальний облік споживання відповідної комунальної послуги у квартирі (приміщенні) багатоквартирного будинку. Аналогічна правова норма міститься у ч. 1 ст. 29 цього Закону. У звязку із тим, що відповідачі не виконали покладені на них законодавчий обовязок надання доступу у своє житло у добровільну порядку для усунення виявлених неполадок, позивач 14 травня 2018 року та повторно 21 травня 2018 року [PERSON] направлено попередження про надання доступу до мережі водопостачання та водовідведення, а у разі невиконання з притягненням до адміністративної відповідальності та вирішення відповідного питання у судовому порядку ( примусове входження до квартири). Жодної відповіді на вказані попередження позивач не отримав. Відповідно до ч. ч. 3, 4 ст. 29 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» відмова споживача надати доступ виконавцю комунальної послуги до належних споживачу приміщень у випадках, передбачених частиною першою цієї статті, є підставою для припинення надання споживачеві відповідної комунальної послуги. Після надання споживачем такого доступу надання послуги відновлюється. У невідкладних випадках, повязаних з необхідністю рятування життя і здоровя людей та/чи майна, в установленому цією статтею порядку може бути здійснено доступ до житла, іншого обєкта нерухомого майна без отримання згоди його власника (користувача) (несанкціонований доступ) для проведення огляду та ліквідації або відвернення аварії. Оскільки, питання доступу до житла має свої особливості, передбачено відповідальність за невиконання обовязку споживачем та випадки несанкціонованого доступу, що регулюються Законом України «Про житлово-комунальні послуги», суд прийшов переконання, що питання примусового проникнення до житла є передчасним, адже не вжито усі заходів, які дозволено законом. Попри те, аналізуючи норми Закону України «Про житлово-комунальні послуги» останній жодним чином не регулює питання примусового проникнення до житла у відповідності до судового рішення, про що просить позивач у позові. Відповідно до ст.\~4\~Цивільного процесуального\~кодексу України\~ кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Способи захисту порушеного цивільного права передбачено ст. 16 Цивільного кодексу України. Згідно з ст. 12 цього Кодексу що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставі своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Аналогічна норма міститься ч. 1 ст. 81 ЦПК України. Відповідно до\~ст.\~13\~ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненнями фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього\~Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Особа, яка бере участь у справі, розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. Згідно з ст.\~76\~ЦПК України доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Відповідно до ст.\~77\~ЦПК України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Згідно\~ст. 89 ЦПК України\~суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів). За результатами судового розгляду, суд дійшов висновку, що позивач у відповідності до ст. ст. 76-81 ЦПК України належними та допустимими доказами не доведено наявність обставин, на які він посилається як на підставу своїх позовних вимог, а тому у позові необхідно відмовити за необґрунтованістю та безпідставністю. У відповідності до ч.1 ст.141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Таким чином, понесені позивачем судові витрати необхідно покласти на останнього.

Outcome: dismissed