Jurisdiction: civil
Date: 2017-08-18 00:00:00

Позивач звернулась до суду з позовною заявою в якій вказала, що вона має неповнолітню дитину [PERSON], [INFO], батьком дитини є відповідач. Відповідач проживає окремо, матеріальної допомоги на утримання дитини не надає в її вихованні та розвитку ніякої участі не приймає. Дитина часто хворіє, вимагає додаткових витрат на лікування, розвиток проте всі додаткові витрати несе позивач. Відповідач працює, має постійний заробіток, таким чином відповідач має можливість надавати допомогу на утримання неповнолітньої дитини. Просить стягнути з відповідача на її користь аліменти на утримання неповнолітньої доньки [PERSON], [INFO], в розмірі ? частини з усіх видів заробітку, але не менше 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно починаючи стягнення з 26 квітня 2017 року і до повноліття дитини. В судовому засіданні позивач надала пояснення, аналогічні тим, що викладені у позові та просила суд її вимоги задовольнити. Додатково зазначила, що мати відповідача у квітні та травні 2017 року давала по 700 гривень для дитини. Наразі вона працює неофіційно барменом та її дохід складає 1200 гривень на місяць. Працевлаштуватись офіційно не може. Відповідач частково заперечував проти позовних вимог пояснивши, що він не взмозі сплачувати аліменти на дитину у розмірі ? частини, оскільки у нього 15 липня 2017 року народилася дитина донька [PERSON], також на утриманні перебуває пасинок. Стосовно захворювання дитини не заперечує, зазначив, що на її лікування дійсно необхідні кошти. Крім того, зазначив, що гроші позивач буде на власні потреби, а не на дитину. Наразі працює на Вуглегірській ТЕС. Просив стягнути з нього аліменти у розмірі 1/6 частини з усіх видів заробітку. Вислухавши сторін, вивчивши матеріали справи, суд дійшов висновку про те, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Відповідно до вимог ч.1 ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобовязана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень і доказування цих обставин не може ґрунтуватися на припущеннях, що передбачає ч.4 ст. 60 ЦПК України. В судовому засіданні встановлено, що сторони не перебувають у зареєстрованому шлюбі. Відповідач [PERSON], є батьком [PERSON], [INFO], що підтверджується свідоцтвом про народження дитини серія І-ВЛ № 391918. Згідно\~ст.180 СК України, батьки зобовязані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно\~ст. 181 ч.ч. 1,2 СК України\~способи\~виконання батьками обовязку дитини\~визначаються за домовленістю\~між ними. Згідно\~ч. 3 цієї статті\~аліменти\~присуджуються\~на утримання дитини\~за рішенням суду. З\~припису\~названої норми\~слідує, що\~аліменти присуджуються\~при відсутності\~домовленості\~між батьками дитини\~щодо її утримання. У відповідності із статтею 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд повинен врахувати стан здоровя та матеріальне становище дитини; стан здоровя та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. Так, відповідач працює на підприємстві Вуглегірська ТЕС ПАТ «Центренерго» та його сукупний дохід за перше півріччя склав 54259,13 грн., що підтверджено довідкою підприємства від 21.07.2017 Позивач з 01.01.2016 по 31.03.2017 доходів не отримував, що підтверджено довідкою Бахмутської ОДПІ ГУ ДФС у Донецькій області від 04.08.2017. Відповідач перебуває у зареєстрованому шлюбі з 25.02.2017, що підтверджено свідоцтвом І-НО №453705. 19.07.2017 року у відповідача народилася дитина [PERSON], що встановлено з свідоцтва І-НО 747180. З урахуванням вказаних обставин, стану здоровя дитини матеріального становища платника аліментів, який має достатній дохід, суд визначає розмір аліментів в частці до його заробітку (доходу) - 1/4, які сплачуються щомісячно. Суд вважає, що стягнення з відповідача саме такої частки не може негативно вплинути на матеріальне становище іншої дитини, яка перебуває на його утриманні. Стосовно твердження відповідача, що аліменти не будуть використовуватись за призначенням, суд не приймає до уваги, оскільки це припущення відповідача, яке не підтверджено доказами. Позивач на підставі п. 3 ч. 1\~ст. 5 Закону України «Про судовий збір»\~звільнена від сплати судового збору при подачі позову про стягнення аліментів, тому судовий збір підлягає стягненню з відповідача, що відповідає ст. 88 ЦПК України.

Outcome: approved