Jurisdiction: civil
Date: 2016-07-07 00:00:00

Позивач звернулась до суду з вказаним позовом до відповідача, посилаючись на те, що 03 листопада 2001 року між нею та відповідачем зареєстровано шлюб, від якого вони мають двох дітей - [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO]. Позивач вказує, що відповідач ухиляється від утримання її та дітей, а саме - відмовляється добровільно надавати кошти на придбання одягу, продуктів харчування, медикаментів тощо. Діти повністю знаходяться на її утриманні. Позивач зазначає, що відповідач офіційно працевлаштований, у зв'язку з чим має змогу сплачувати аліменти на утримання її та дітей. На підставі викладеного позивач просила стягнути з відповідача на її користь аліменти на утримання дітей у розмірі по ? частки кожному (всього ? частку) з усіх видів заробітку (доходу) відповідача щомісячно від дня пред'явлення позову до досягнення дітьми повноліття, тобто до [INFO] року та до [INFO] року відповідно, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, та аліменти на її утримання у розмірі 1/6 частки з усіх видів заробітку (доходу) відповідача щомісячно до досягнення молодшим сином [PERSON] трьох років, тобто до [INFO] року. В судовому засіданні позивач позов підтримала. Додатково пояснила, що з травня 2015 року вона з відповідачем не проживає разом, проте шлюб ще не розірвано. Старший син [PERSON] ходить до школи у 8 клас, він хворіє на епілепсію, тому щоб не було приступів він приймає препарати для пригнічення нервової системи, препарати виділяє держава. Зазначила, що йому необхідне гарне харчування та додаткові ліки, які вона купує дитині раз на півроку вартістю близько 200-300 грн. Позивач зауважила, що син ходить на плавання, яке оплачує відповідач, також відповідач купує одяг, перераховує їй кошти, але нерегулярно, тому вона б хотіла, щоб аліменти були визначені судом. Також зазначила, що вона отримує допомогу по догляду за молодшим сином до трьох років в розмірі 860 грн., вона здорова, молодший син також здоровий, її батьки померли. Відповідач позов визнав частково, не заперечував проти стягнення з нього аліментів на дітей в розмірі ? частини всіх видів його заробітку щомісячно, проте заперечував проти стягнення з нього аліментів на утримання позивача. Зазначив, що шлюбні відносини та спільне проживання з позивачем він припинив з травня 2015 року, 20 травня 2016 року він звернувся до суду з позовом про розірвання шлюбу. Вказав, що він працює в аварійно-рятувальному загоні ГУ ДСНС України в м. Києві та отримує заробітну плату в розмірі близько 4700-5000 грн., він здоровий, інших дітей або непрацездатних осіб на його утриманні немає. Пояснив, що по мірі своїх можливостей намагається забезпечити дітей усім необхідним, кожного місяця давав позивачу кошти на утримання дітей та на лікування спочатку у твердій грошовій сумі на руки позивачу, а потім почав переводити на картку позивача. Також зазначив, що щомісяця замовляв для молодшого сина по 2 упаковки памперсів, купував одяг, давав кошти на екскурсії та оплачував тренування у басейні. Також просив взяти до уваги, що все спільно нажите з позивачем майно він залишив дітям. Суд, заслухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, вважає, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню виходячи з наступного. Згідно зі ст. 180 Сімейного кодексу України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до ст.ст. 181, 182 Сімейного кодексу України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються в частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі, і не можуть бути меншими, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Відповідно до ст. 183 Сімейного кодексу України якщо стягуються аліменти на двох і більше дітей, суд визначає єдину частку від заробітку (доходу) матері, батька на їх утримання, яка буде стягуватися до досягнення найстаршою дитиною повноліття. Стягнення аліментів у твердій грошовій сумі відповідно до ст. 184 Сімейного кодексу України здійснюється у тому випадку, коли платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід або частину доходу отримує в натурі. Судом встановлено, що сторони з 03 листопада 2001 року перебувають у зареєстрованому шлюбі. На даний час у провадженні суду перебуває справа про розірвання шлюбу між ними. Від шлюбу сторони мають двох дітей - сина [PERSON], [INFO], та сина [PERSON], [INFO], які проживають з позивачкою та знаходиться на її утриманні. Відповідач з позивачем та дітьми не проживає з травня 2015 року. Позивач не працює, перебуває у відпустці по догляду за дитиною та отримує допомогу в розмірі 860 грн. Відповідач працює на посаді начальника групи аварійно-рятувальних робіт ЧАРСР в аварійно-рятувальному загоні спеціального призначення ГУ ДСНС України в м. Києві та отримує заробітну плату, яка після відрахування податків та зборів становить близько 4700-5000 грн. З медичних висновків від 05 липня 2013 року, 28 листопада 2013 року, 14 травня 2014 року, 30 січня 2015 року, 23 травня 2015 року, 28 травня 2015 року, 23 липня 2015 року, 05 листопада 2015 року щодо стану здоров'я старшого сина сторін [PERSON], [INFO], вбачається, що дитині встановлений діагноз ідіопатична епілепсія, вторинно генералізовані припадки, у зв'язку з якими він потребує спеціального медикаментозного лікування. З наданих відповідачем квитанцій вбачається, що відповідач 30 серпня 2015 року придбавав дитячий одяг, зокрема, шкільну форму на суму 490 грн., два реглани на суму 254 грн. та 308 грн. та шапку на суму 53 грн., штани дитячі на суму 599 грн., сорочку з коротким рукавом на суму 395 грн., а також перераховував на рахунок позивача грошові кошти на утримання дітей: 23 березня 2016 року - 1500 грн., 05 квітня 2016 року - 600 грн., 19 травня 2016 року - 2000 грн., 18 червня 2016 року - 2000 грн. За таких обставин з урахуванням визнання відповідачем позовних вимог в частині стягнення аліментів на утримання дітей суд вважає можливим стягнути з відповідача на користь позивачки на утримання дітей аліменти у частці від доходу відповідача в розмірі ? частини всіх видів доходів відповідача щомісячно, від дня пред'явлення позову до досягнення повноліття старшим сином [PERSON], але не менше ніж 30% прожиткового мінімуму для дітей відповідного віку на кожну дитину. Підстав для стягнення з відповідача на користь позивача аліментів на утримання дітей у розмірі по ? частині кожній дитині з усіх видів заробітку (доходу) відповідача щомісячно від дня пред'явлення позову до досягнення дітьми повноліття, тобто до [INFO] року та до [INFO] року, суд не вбачає, оскільки згідно вимог чинного законодавства якщо стягуються аліменти на двох і більше дітей, суд визначає єдину частку від заробітку (доходу) матері, батька на їх утримання, яка буде стягуватися до досягнення найстаршою дитиною повноліття. Відповідно до ч.2 ст.84 СК України дружина, з якою проживає дитина, має право на утримання від чоловіка - батька дитини до досягнення дитиною трьох років. Частиною 4 ст.84 цього Кодексу встановлено, що право на утримання дружина, з якою проживає дитина, має незалежно від того, чи вона працює, та незалежно від її матеріального становища, за умови, що чоловік може надавати матеріальну допомогу. Частиною 6 ст.84 цього Кодексу передбачено, що право на утримання дружина, з якою проживає дитина, має і в разі розірвання шлюбу. Відповідно до частин 1 та 2 ст.80 СК України аліменти присуджуються одному з подружжя у частці від заробітку (доходу) другого з подружжя і (або) у твердій грошовій сумі. Розмір аліментів одному з подружжя суд визначає з урахуванням можливості одержання утримання від повнолітніх дочки, сина, батьків та з урахуванням інших обставин, що мають істотне значення. На підставі вищенаведеного суд вважає, що відповідач може надавати матеріальну допомогу дружині, з якою проживає його малолітня дитина, якій не виповнилося три роки. Заперечення відповідача відносно сплати аліментів на дружину у зв'язку з тим, що вона порушила його моральні права, вказавши неправдиву інформацію у позові, а також у зв'язку з тим, що вона отримує допомогу в розмірі 860 грн., є необґрунтованими. Як вбачається з матеріалів справи та пояснень відповідача, стан здоров'я відповідача задовільний, інших дітей та непрацездатних осіб на утриманні відповідач не має. Будь-яких доказів, які б підтверджували неможливість відповідача сплачувати аліменти на утримання позивача, суду не надано. Оскільки відповідач працює та має постійний дохід, та виходячи з встановленого законодавством можливого максимального розміру утримань із заробітної плати відповідача, суд вважає за можливе стягнути з нього на користь позивачки аліменти на її утримання у розмірі 1/6 частини всіх видів доходів щомісячно, від дня пред'явлення позову і до досягнення сином [PERSON], [INFO], трьох років. Згідно ст.88 ЦПК України з відповідача підлягає стягненню на користь держави судовий збір в розмірі 551 грн. 20 коп.

Outcome: partial