Jurisdiction: civil
Date: 2020-12-07 00:00:00

Позивач звернулась до суду з вказаним позовом, який обґрунтовує тим, що на підставі рішення виконкому Сумської міської ради від 09.12.2003 року квартира [ADDRESS] переоформлена на неї про що свідчить довідка Управління обліку та приватизації житла від 13.12.2003 року. У даній квартирі зареєстровані, окрім позивача, її донька - [PERSON] та онук - [PERSON] . Відповідачі у 2004 році виїхали з квартири до м. Калінінграду РФ на постійне місце проживання, і з того часу більше не приїздили. Відповідачі, не проживають в житловому приміщенні понад п`ятнадцять років без поважних причин. Не проживаючи в даній квартирі, відповідачі не сплачують комунальні платежі, в утриманні житла участі не приймають, особистих речей в квартирі не має і взагалі нею не цікавляться. Ніяких перешкод у проживанні відповідачів не чинилося. Реєстрація відповідачів в квартирі створює позивачу перешкоди в користуванні житловою площею, а саме: плату за комунальні послуги з урахуванням реєстрації відповідачів проводить позивач, скористатися субсидією по оплаті комунальних послуг в повній мірі не може та інше. За таких обставин просить визнати відповідачів такими, що втратили право користування житловим приміщенням за адресою: [ADDRESS] . Ухвалою суду від 19.08.2020 року по справі відкрито спрощене позовне провадження з викликом сторін. У судовому засіданні позивач [PERSON] позовні вимоги підтримала у повному обсязі, просила їх задовольнити. Відповідачі [PERSON] та [PERSON] повідомлялись про час та місце розгляду справи, шляхом опублікування повідомлення на офіційному веб-сайті суду від 19.11.2020 року https://kv.su.court.gov.ua/sud1806/gromadyanam/ogoloshenia_pro/, однак до суду не з`явились, про причини своєї неявки суд не сповістили, відзив на позовну заяву, письмові докази, що підтверджують заперечення проти позову не надали. Суд, заслухавши пояснення позивача, дослідивши докази по справі, дійшов такого висновку. Судом встановлено, що на підставі рішення виконкому Сумської міської ради від 09.12.2003 року квартира [ADDRESS] переоформлена на [PERSON] (а.с.8) Як вбачається з довідки Управління «Центр надання адміністративних послуг у м.Суми» № 14.03-08/47492 від 17.10.2019 року за вказаною адресою зареєстровані: позивач [PERSON] , її донька - [PERSON] та онук - [PERSON] (відповідачі по справі) (а.с.9). Відповідно до Акту про не проживання особи за місцем реєстрації від 27.07.2020 року вбачається, що [PERSON] та [PERSON] , зареєстровані за адресою: [ADDRESS] , однак за вказаною адресою фактично не проживають (а.с.13) Допитані у\~судовому засіданні\~свідки [PERSON] \~та [PERSON] \~кожен окремо\~підтвердили факт\~не проживання [PERSON] та [PERSON] протягом тривалого часу без поважних причин за місцем реєстрації, за адресою: [ADDRESS] . Відповідно до положень ст.ст. 15, 16 ЦК України, кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Відповідно до ч. 1 ст. 319 ЦК України, власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Згідно із ч. 1 ст. 321 ЦК України, право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні У силу ст. 405 ЦК України, члени сім`ї власника житла, які проживають разом з ним, мають право на користування цим житлом відповідно до закону. Житлове приміщення, яке вони мають право займати, визначається його власником. Член сім`ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім`ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом. Таким чином, враховуючи положення наведених норм житлового законодавства, позовні вимоги [PERSON] про визнання [PERSON] , [PERSON] такими, що втратили право користування житловим приміщенням є обґрунтованими та підлягають задоволенню.

Outcome: approved