Jurisdiction: civil
Date: 2014-09-24 00:00:00

Позивач звернулась до суду з позовом, в якому з подальшим уточненням просить розірвати договір банківського вкладу №328345 від 11.12.2013 року укладеного між сторонами, стягнути з відповідача суму банківського вкладу в розмірі 200 000,000 грн. та проценти за використання грошових коштів із розрахунку 22% річних на підставі даного договору. В обґрунтування своїх позовних вимог посилалась на наступне. 11.12.2013 року між сторонами був укладений договір банківського вкладу №328345 на загальну суму 200 000,00 грн. на строк 371 днів. Відповідно до п.1.3 Договору, за використання грошових коштів позивач сплачує відповідачу 22% річних. 01.07.2014 року позивач звернулась до відповідача з метою отримання належних процентів, але позивачці було відмовлено у зв'язку з відсутністю грошових коштів, що суттєво порушує права позивача. Таким чином, відповідач не виконує умови договору. Представник позивача [PERSON] в судове засідання не з'явився, надав до суду заяву про розгляд справи у свою відсутність, просив позов задовольнити в повному обсязі та винести заочне рішення. Представник відповідача в судове засідання не з'явився, про час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, що підтверджується повідомленням про вручення поштового відправлення, яке міститься в матеріалах справи, про причини неявки в судове засідання не повідомив. Враховуючи, що причина неявки відповідача є неповажною, у справі є наявні дані про права та взаємовідносини сторін, суд вважає можливим розглянути справу у відсутності відповідача згідно ст.169 п. 4 ЦПК України. Зі згоди представника позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України. Суд дослідивши матеріали справи, та об'єктивно оцінивши докази, які містяться в справі, приходить до наступного. Судом встановлені такі факти та відповідні їм правовідносини. Відповідно до ст. 11 ЦПК України, суд розглядає справу в межах позовних вимог та на підставі доказів, наданих сторонами. Судом встановлено, що 11.12.2013 року між позивачем та відповідачем був укладений договір банківського вкладу з фізичною особою №328345 з виплатою процентів на дату повернення вкладу. (а.с.6). Відповідно до умов вказаного договору, зокрема п.1.1 та п.1.3 передбачено, що відповідач відкриває позивачу депозитний рахунок [NUMBER] та приймає грошові кошти в сумі 200 000,00 гривень строком на 371 день зі сплатою 22 річних. Вбачається, що в той самий день позивачем було передано банку кошти в розмірі 200 000,00 грн., що підтверджується квитанцією № 52393 від 11.12.2013 року. (а.с.7). Таким чином, позивачем виконані вимоги договору. Договором банківського вкладу №328345 від 11.12.2013 року передбачено: Зокрема п. 2.1.2 передбачено: банк зобов'язаний нараховувати та сплачувати вкладнику проценти у відповідності до умов даного договору шляхом видачі готівкою через касу банку або згідно письмової заяви безготівковим шляхом на рахунок вкладника, відкритий у банку. Згідно з п. 2.4.1, вкладник має право на отримання процентів по вкладу згідно з умовами договору. З п.3.3 вбачається, що сплата процентів вкладнику за користування грошовими коштами відбувається з періодичністю 1 місяць. Відповідно до ч.1 ст. 1058 ЦК України, за договором банківського вкладу (депозиту) одна сторона (банк), що прийняла від другої сторони (вкладника) або для неї грошову суму (вклад), що надійшла, зобов'язується виплачувати вкладникові таку суму та проценти на неї або дохід в іншій формі на умовах та в порядку, встановлених договором. Частинами 1, 2 ст. 1060 ЦК України передбачено, що договір банківського вкладу укладається на умовах видачі вкладу на першу вимогу (вклад на вимогу) або на умовах повернення вкладу зі спливом встановленого договором строку (строковий вклад). Договором може бути передбачено внесення грошової суми на інших умовах її повернення. За договором банківського вкладу незалежно від його виду банк зобов'язаний видати вклад або його частину на першу вимогу вкладника, крім випадків, зроблених юридичними особами на інших умовах повернення, які встановлені договором. З матеріалів справи вбачається, що у встановлений строк, відповідач суму відсотків, позивачу не повернув, та позивач надсилала вимоги відповідачу про повернення грошових коштів, які були залишені без задоволення, на що слід зазначити наступне.(а.с.8). Відповідно до ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до ч.2 ст. 651 ЦК України, договір може бути змінено або розірвано за рішенням суду на вимогу однієї із сторін у разі істотного порушення договору другою стороною та в інших випадках, встановлених договором або законом. Отже, суд вважає вимоги позивача обґрунтованими та доведеними, а тому приходить до висновку про задоволення позову, оскільки відповідачем істотно порушені умови договору щодо несплати відсотків, тобто п. 1.3, п. 2.1.2, п. 2.4.1, п.3.3. Відповідно до ч. 3 ст. 88 ЦПК України, якщо позивача, на користь якого ухвалено рішення, звільнено від сплати судового збору, він стягується з відповідача в дохід держави пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог. На підставі викладеного та

Outcome: approved