Jurisdiction: civil
Date: 2017-01-19 00:00:00

Позивач звернулась до суду з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів, посилаючись на те, що вона перебувала з відповідачем у шлюбі, який на цей час розірвано. Від шлюбу сторони мають неповнолітню дитину [PERSON], [INFO]. Дитина проживає з нею та знаходиться на її повному утриманні. Відповідач жодної матеріальної допомоги на утримання дитини не надає. У звязку з чим вона просить суд стягнути з відповідача на її користь аліменти на утримання неповнолітньої дочки [PERSON], [INFO], щомісячно у розмірі ? частини заробітку (доходу) відповідача, а також просить суд стягнути аліменти за минулий час, починаючи з 16 листопада 2013 року. У судове засідання позивач [PERSON] не зявилась, через канцелярію суду подала заяву (а.с. 17), у якій просить розглянути справу за її відсутності, позовні вимоги підтримує у повному обсязі, проти заочного розгляду справи не заперечує. Відповідач [PERSON] у судове засідання не зявився, про дату, час і місце розгляду справи повідомлявся належним чином (а.с. 10, 13, 16), причин неявки суду не повідомив, будь-яких клопотань на адресу суду не надав. У звязку з чим причина неявки визнана судом неповажною. Зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, відповідно до положень ст. 224 ЦПК України. Згідно з ч. 2 ст. 197 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Перевіривши матеріали справи, суд вважає, що заявлений позов підлягає частковому задоволенню з таких підстав. У судовому засіданні встановлено, що з 30 вересня 1995 року сторони перебували у шлюбі (а.с. 4), який було розірвано на підставі рішення Вільнянського районного суду Запорізької області від 19 червня 2013 року (а.с. 4 оборот). Від шлюбу сторони мають неповнолітню дитину [PERSON], [INFO], що підтверджується копією свідоцтва про народження серії І-ЖС № 037243, виданого 29 серпня 2000 року Відділом реєстрації актів громадянського стану Вільнянського районного управління юстиції Запорізькій області (а.с. 2 оборот). Дитина проживає з матірю. Відповідно до ст. 180 Сімейного кодексу України, батьки зобовязані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно з ч. 3 ст. 181 Сімейного кодексу України, за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. За ст. 182 Сімейного кодексу України, при призначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоровя та матеріальне становище дитини, платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення, мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Відповідно до ст. 8 Закону України «Про охорону дитинства», кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх заміняють, несуть відповідальність за створення необхідних умов для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України при вирішенні будь-яких питань щодо дітей суд повинен виходити з як найкращого забезпечення інтересів дітей. Відповідно до ст. 183 Сімейного кодексу України, частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватись як аліменти на дитину, визначається судом. При вищевикладених обставинах, суд вважає за необхідне позов задовольнити, стягнути з [PERSON] на користь [PERSON] аліменти на утримання неповнолітньої дочки [PERSON], [INFO], у розмірі ? частини зі всіх видів заробітку (доходу) щомісяця, але не менше ніж 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з дня подачі позову до суду, тобто з 18 листопада 2016 року, до досягнення дитиною повноліття. Вирішуючи позовні вимоги про стягнення аліментів за минулий час, суд виходить з такого. Відповідно до ч. 2 ст. 191 Сімейного кодексу України, аліменти за минулий час можуть бути присудженні, якщо позивач подасть суду докази того, що він вживав заходів щодо одержання аліментів з відповідача, але не міг їх одержати у звязку з ухиленням останнього від їх сплати. Аліменти за минулий час присуджуються не більше, ніж за три роки. Разом з тим, позивач, у порушення вимог ст.ст. 10, 60 ЦПК України, не надала належні та допустимі докази, які свідчать про вжиття нею заходів щодо отримання з відповідача аліментів та ухилення від їх сплати, у звязку з чим позовні вимоги про стягнення аліментів за минулий час не підлягають задоволенню. В силу ст. 88 ЦПК України, суд стягує із відповідача в доход держави судовий збір у сумі 551 грн. 20 коп., від сплати яких позивач була звільнена при подачі позову до суду про стягнення аліментів. На підставі п. 1 ч. 1 ст. 367 ЦПК України, суд допускає негайне виконання рішення суду в частині стягнення аліментів - у межах суми платежу за один місяць. З урахуванням викладеного,

Outcome: partial