Jurisdiction: civil
Date: 2016-05-30 00:00:00

позивач звернулась до суду з позовом, в якому просить стягувати з відповідача в свою користь аліменти на утримання неповнолітньої дитини [PERSON], 23.06.2008р.н., у твердій грошовій сумі в розмірі 1500 грн., щомісячно, починаючи з дня подачі позову і до досягнення дитиною повноліття. В обгрунтування позову покликається на те, що з 23.02.2008р. перебувала з відповідачем у зареєстрованому шлюбі, який рішенням Сихівського районного суду м.Львова від 14.03.2016р. розірвано. За час даного шлюбу у них 23.06.2008р. народився син [PERSON], який проживає з матірю та повністю перебуває на її утриманні. Відповідач проживає окремо та не надає жодної матеріальної допомоги на утримання дитини, хоча зобовязаний її надавати, не несе додаткових витрат повязаних з розвитком, навчанням та вихованням сина, внаслідок чого вона перебуває у скрутному матеріальному становищі. В звязку із наведеним, та неможливістю на сьогоднішній день самостійно здійснювати утримання дитини, просить вирішити питання про стягнення аліментів в судовому порядку. Позивач подала до суду заяву за змістом якої позов підтримує в повному обсязі, просить такий задоволити, а розгляд справи здійснювати її відсутності, при цьому проти прийняття заочного рішення не заперечує. Відповідач в судове засідання не зявилась, хоча згідно ст.76 ЦПК України належним чином повідомлялась про час та місце розгляду справи, а тому, згідно ст.ст. 169, 224 ЦПК України, суд вважає за можливе розглядати справу заочно, у відсутності відповідача, на підставі наявних у справі доказів. У звязку з неявкою сторін в судове засідання та з врахуванням поданої позивачем заяви фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється відповідно до ч.2 ст.197 ЦПК України. Зясувавши дійсні обставини справи та перевіривши їх доказами, суд приходить до висновку, що позов слід задоволити частково з наступних підстав. Відповідно до ст.180 Сімейного кодексу України батьки зобовязані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. При цьому, вказаний обовязок утримання дитини покладений на обох батьків та є однаковим для них обох. За змістом ч.3 ст.181 СК України, аліменти на дитину присуджуються в частці від заробітку (доходу) її матері, батька (ст.183 СК) або в твердій грошовій сумі (ст.184 СК) і виплачуються щомісячно. Як вбачається із свідоцтва про народження серії 1-СГ № 160630 виданого 18.07.2008р. міським відділом реєстрації актів цивільного стану Львівського міського управління юстиції, відповідач [PERSON] являється батьком неповнолітнього [PERSON], [INFO], відтак, зобовязаний утримувати його до досягнення ним повноліття. Враховуючи відсутність домовленості сторін щодо виконання відповідачем обовязку по утриманню дітей, а також фактичних доказів виконання останнім такого обовязку, суд приходить до висновку, що з нього слід стягувати аліменти на утримання спільних дітей сторін до досягнення ними повноліття. При визначенні розміру аліментів, суд враховує стан здоровя дитини, матеріальне становище дитини, вік та потреби на її утримання (з врахуванням прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку встановлений Законом України «Пpo Державний бюджет на 2016 рік»), матеріальне становище відповідача, як платника аліментів, відомості про працевлаштування якого відсутні, та приходить до висновку, що з відповідача в користь позивача на утримання неповнолітньої дитини слід щомісячно стягувати аліменти у твердій грошовій сумі в розмірі 800 грн., починаючи з 22.04.2016р. (дати звернення до суду з відповідним позовом) і до досягнення дитиною повноліття. Крім того, вирішуючи питання стягнення судових витрат, суд приходить до висновку, що на підставі ст.88 ЦПК України з відповідача в дохід держави слід стягнути судовий збір в розмірі 551,20 грн., від сплати якого позивача звільнено при подачі такого позову до суду.

Outcome: partial