Jurisdiction: civil
Date: 2017-10-29 00:00:00

Позивач звернулась до суду з позовом, в якому просила стягнути з відповідача [PERSON] на її користь аліменти на утримання малолітнього сина - [PERSON], [INFO], аліменти в твердій грошовій сумі в розмірі 1500 грн., але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку починаючи з дня подачі позовної заяви до суду і до досягнення дитини 18 років, судові витрати по справі стягти з відповідача. Свої вимоги позивач обгрунтовує тим, що після припинення шлюбних відносин відповідач проживає окремо, сина матеріально не утримує, у зв'язку з чим виникла необхідність звернутись до суду з відповідним позовом. Позивач в судовому засіданні позовні вимоги підтримала, просила їх задовольнити. Відповідач в судовому засідання позовні вимоги визнав частково, зазначив, що на даний час не має постійного місця роботи, місячний заробіток його в середньому складає 3300 грн, тому він не заперечує проти стягнення з нього аліментів на утримання дитини в розмірі 1000 грн. щомісячно. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає частковому задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що сторони перебували у шлюбі зареєстрованому 19.04.2008 року шлюбі, який за рішенням Херсонського міського суду Херсонської області від 26 травня 2017 року розірвано, рішення набрало законної сили. Позивач та відповідач є батьками малолітньої дитини [PERSON], який народився 26 червня 2011 року, що підтверджено свідоцтвом про народження серії 1-КГ №122301, виданим 14.07.2011 року Відділом державної реєстрації актів цивільного стану Дніпровського районного управління юстиції у місті Херсоні. У відповідності зі ст. 180 Сімейного кодексу України обидва батьки зобовязані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідач є людиною працездатного віку, відповідачем суду не надано відомостей про його стан здоровя, наявність інших утриманців, місце роботи, розмір заробітку тощо. Відповідно до ч.1 ст. 181 СК України способи виконання батьками обовязку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними, а за ч.2 вищезазначеної статті за домовленістю між батьками дитини той з них, хто проживає окремо від дитини, може брати участь у її утриманні в грошовій і (або) натуральній формі. Згідно ч.\~3 ст. 181 Сімейного кодексу України аліменти на утримання дитини можуть присуджуватися в долі від доходу батька або у твердій грошовій сумі. Частиною 2 статті 182 СК України передбачено, що розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Відповідно до ч. 1 ст. 184 СК України, якщо платник аліментів має мінливий, нерегулярний дохід, частину доходу одержує в натурі, а також при наявності інших обставин, що мають істотне значення, суд за заявою платника або одержувача може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі. В судовому засіданні встановлено, що відповідач [PERSON] на момент розгляду справи офіційно не працевлаштований, має нерегулярний та мінливий дохід, тому є підстави для визначення розміру аліментів в твердій грошовій сумі. Також, в ході розгляду справи було встановлено, що позивач працює та отримує дохід - 4500 гривень. Враховуючи, вищевикладене суд вважає можливим присудити до стягнення з відповідача аліменти на утримання дитини в твердій грошовій сумі у розмірі 1000 гривень, внаслідок чого позов підлягає частковому задоволенню. У відповідності зі ст. 191 СК України аліменти підлягають присудженню з дня подачі позову, тобто з 17 липня 2017 р. Також з відповідача згідно ст. 88 ЦПК України підлягає стягненню судовий збір в дохід держави пропорційно до задоволених позовних вимог у розмірі 426,66 грн. На підставі ст. 367 п.1 ЦПК України суд вважає за необхідне допустити негайне виконання рішення суду в частині стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць.

Outcome: partial