Jurisdiction: civil
Date: 2017-11-27 00:00:00

позивач звернулась в суд з даним позовом, стверджуючи, що перебуває з відповідачем в зареєстрованому шлюбі з 15.09.2009 року. Від шлюбу народилося двоє дітей: [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO]. Рішенням Калуського міськрайонного суду від 01.08.2017 року шлюб між ними розірвано, дітей залишено на проживання з матір'ю. З вересня 2016 року [PERSON] залишив сім'ю та проживає окремо, матеріальної допомоги на утримання дітей не надає, фактично самоусунувся від їх виховання та утримання. Позивачка змушена самостійно утримувати дітей. Тому просить суд стягувати з відповідача аліменти на утримання дітей в розмірі 888,50 грн. на утримання дочки [PERSON] та 713,00 грн. на утримання дочки [PERSON] щомісячно, починаючи з 19.07.2017 року і до досягнення дітьми повноліття. Представник позивача [PERSON] подав заяву про збільшення позовних вимог та просить суд стягувати з відповідача аліменти на утримання дітей в розмірі по 1300,00 гривень на кожну дитину щомісячно. У судове засідання позивач не з'явилася, однак подала суду заяву про розгляд справи за її відсутності за участю її представника, зазначила, що позов підтримує в повному обсязі. У судовому засіданні представник позивачки [PERSON] позовні вимоги підтримав,просить стягувати з відповідача аліменти на утримання дітей в розмірі по 1300,00 гривень на кожну дитину щомісячно,оскільки він працездатний ,виїзжає на заробітки за кордон ,має стабільні доходи та добровільно фінансової допомоги дітям не надає. Представник відповідача [PERSON] в судовому засіданні позов визнав частково,а саме щодо стягнення з відповідача аліментів у мінімальному розмірі відносно прожиткового мінімуму дитини на час подачі позову до суду,оскільки відповідач хворіє,офіційно не працевлаштований,має на утриманні співжительку та її трьох дітей та заперечив ,щодо перебування відповідача на заробітках за кордоном,оскільки відомостей про його працевлаштування суду не надано. Суд,заслухавши доводи сторін, дослідивши матеріали справи, приходить до висновку, що позов підлягає до часткового задоволення, виходячи з наступних підстав. Як встановлено у судовому засіданні, сторони по справі перебували в шлюбі з 15.09.2009 року, який розірваний рішенням Калуського міськрайонного суду від 01.08.2017 року (а.с.7). Від шлюбу народилося двоє дітей: [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO], про що свідчать копії свідоцтв про народження,батьком яких записаний [PERSON] (а.с. 8, 9). За змістом ст.ст.180, 181 п.3 Сімейного кодексу України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. За рішенням суду кошти на утримання дитини присуджуються у частці від доходу її матері, батька, у твердій грошовій сумі. Судом встановлено, що відповідач матеріально сім'ю не підтримує та грошей на утримування дітей не надає. Позивачка проживає з дітьми, які перебувають на її утриманні (а.с.10,11). Суд не бере до уваги доводи відповідача щодо невизнання позову,оскільки він належних доказів щодо утримання інших осіб чи будь яких інших стягнень з нього суду не представив, а тому суд розцінює, що він спроможний сплачувати аліменти на утримання дитини. Враховуючи викладене, суд вважає можливим стягнути в користь позивачки з відповідача аліменти у твердій грошовій сумі, а саме в розмірі по 900,00 гривень, щомісячно на кожну дитину так як відповідач має нерегулярний, мінливий дохід. У відповідності до ст.ст. 84, 88 ЦПК України суд вважає необхідним стягнути з відповідача в користь Державної судової адміністрації України судовий збір в розмірі 640,00 гривень.

Outcome: approved