Jurisdiction: civil
Date: 2015-11-03 00:00:00

Позивач звернулась до суду з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання двох неповнолітніх дітей та дружини. В позові зазначила, що з 14.07.2006 року вона з відповідачем по справі перебуває в зареєстрованому шлюбі. Від даного шлюбу вони мають малолітніх дітей: [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO], які проживають з позивачем та знаходяться на її утриманні. З жовтня 2015 року шлюбні відносини сторони припинили, спільного господарства не ведуть, відповідач проживає окремо, має постійний дохід та відмовляється добровільно надавати кошти на утримання дітей, позивач знаходиться в декретній відпустці, тому змушена звернутися з даним позовом до суду. Позивач просить стягнути з відповідача аліменти на її користь на утримання дітей щомісячно, в розмірі 1/4 частини із всіх видів його заробітку на кожну дитину, але не менше ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дітей відповідного віку до досягнення дітьми повноліття, та кошти на її утримання щомісячно по 1/4 частині із всіх видів заробітку до досягнення сином [PERSON] трирічного віку. В судове засідання позивач не зявилася, надала до суду заяву про розгляд справи за її відсутності, позовні вимоги підтримує у повному обсязі та просить їх задовольнити. В судове засідання відповідач не зявився, надав до суду заяву про розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги визнає у повному обсязі. Вивчивши надані письмові докази у сукупності, заслухавши сторони, суд дійшов висновку, що заявлений позов є законним, обґрунтованим та підлягає частковому задоволенню на підставі встановлених фактичних обставин справи та відповідних їм правовідносин. Судом встановлено, що сторони перебувають у шлюбі з 14.07.2006 року, що підтверджується свідоцтвом про шлюб (а.с.5) і є батьками малолітніх дітей: [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO], що підтверджується свідоцтвами про народження, які проживають з позивачем та знаходяться на її утриманні. З жовтня 2015 року шлюбні відносини сторони припинили, спільного господарства не ведуть, відповідач проживає окремо, має постійний дохід та відмовляється добровільно надавати кошти на утримання дітей. Дані обставини повністю підтверджуються дослідженими в судовому засіданні доказами. Згідно зі ст.84 СК України, дружина, з якою проживає дитина, має право на утримання від чоловіка - батька дитини до досягнення дитиною трьох років. Згідно зі ст.180 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до ст.181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Згідно з п.3 ст.182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина. Відповідно до ч.2 ст.182 СК України мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Згідно ч.4 ст.70 Закону України «Про виконавче провадження», загальний розмір усіх відрахувань під час кожної виплати заробітної плати не може перевищувати п'ятдесят відсотків заробітної плати, що має бути виплачена працівнику, у тому числі в разі відрахування за кількома виконавчими документами. Відповідно до ст.7 Закону України «Про Державний бюджет України на 2015 рік» від 28.12.2014 р. № 80-VIII, у 2015 році розмір прожиткового мінімуму на дитину віком до 6 років становить 1032 грн.. Відповідач молода, працездатна особа, має постійний дохід, не має інших аліментних зобовязань, тому має можливість сплачувати аліменти на утримання дітей з урахуванням положень ст.182 СК України. Враховуючи, що позивач на час звернення до суду з даним позовом не працює, знаходиться в декретній відпустці по догляду за дитиною та відповідно до вимог ст. 84 СК України має право на отримання коштів, однак відповідно до ч.4 ст.70 Закону України «Про виконавче провадження», загальний розмір усіх відрахувань під час кожної виплати заробітної плати не може перевищувати п'ятдесят відсотків заробітної плати, що має бути виплачена працівнику, суд вважає за можливе стягнути з відповідача аліменти на утримання дітей у розмірі 1/6 частини заробітку (доходу) відповідача на кожну дитину та 1/8 частини заробітку (доходу) на утримання позивача. Згідно зі ст.191 аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову. Відповідно до ч. 3 ст. 88 ЦПК України з відповідача підлягають стягненню судові витрати на користь держави.

Outcome: partial