Jurisdiction: civil
Date: 2015-10-12 00:00:00

Позивач звернулась до суду з даним позовом посилаючись на те, що [INFO] року померла її мати - [PERSON]. Після її смерті відкрилась спадщина, яка складається з жилого будинку з надвірними спорудами по [ADDRESS]. Вказане домоволодіння [PERSON] придбала 8 вересня 1988 року на підставі договору купівлі - продажу, однак за життя не зареєструвала у встановленому порядку своє право власності на нього. Вона як спадкоємець першої черги фактично прийняла спадщину після смерті матері, оскільки проживала з нею в одному будинку, але отримати свідоцтво про право на спадщину не може, оскільки відсутній правовстановлюючий документ, який би підтверджував право власності померлої на дане майно. За наведених обставин, просить визнати за нею право власності на вищевказаний житловий будинок з надвірними спорудами в порядку спадкування за законом після смерті матері [PERSON], яка померла [INFO] року. В судовому засіданні позивач позов підтримала, підтвердила обставин, викладені в позові, пояснила, що є єдиним спадкоємцем за законом після смерті матері, 24.10.2008 року оформила спадщину на належну останній земельну частку (пай). Оформити спадщину на будинок матері неможливо, оскільки договір купівлі-продажу, на підставі якого мати придбала будинок, не зареєстрований у встановленому законом порядку. Представник відповідача позов визнав, пояснив, що позивач є єдиними спадкоємцем за законом після померлої матері [PERSON], яка за життя придбала за договором купівлі-продажу житловий будинок в с. Плесна, однак не зареєструвала своє право власності на нього. Позивач на день відкриття спадщини і на даний час зареєстрована і проживає у спадковому будинку. Заслухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, суд вважає позов підлягаючим задоволенню з наступних підстав. Відповідно до ст. 1261 ЦК України у першу чергу право на спадкування мають діти спадкодавця, той з подружжя, який його пережив, якщо протягом строку встановленого ст. 1270 цього Кодексу, не було заявлено про відмову від неї. Відповідно до абз. 2-3 п. 23 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 30.05.2008 року № 7 «Про судову практику у справах про спадкування», визнання права власності на спадкове майно в судовому порядку є винятковим способом захисту, що має застосовуватися, якщо існують перешкоди для оформлення спадкових прав у нотаріальному порядку. Право власності спадкоємця на спадкове майно підлягає захисту в судовому порядку шляхом його визнання у разі, якщо таке право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності (ст. 392 ЦК). Судом встановлено, що [INFO] року померла мати позивача - [PERSON], що підтверджується даними свідоцтва про народження позивача, виданого 23 липня 1984 року та свідоцтва про смерть, серії [NUMBER], виданого 08.04.2006 року Плесенською сільською радою Шепетівського району Хмельницької області. Спадкодавцю [PERSON] на праві власності належить жилий будинок з надвірними спорудами, що розташований по [ADDRESS], що підтверджується договором купівлі - продажу від 08.09.1988 року, посвідченим секретарем виконкому Пліщинської сільської ради Шепетівського району Хмельницької області та зареєстрованого в книзі для запису нотаріальних дій під № 32, але у відповідності до ч.1 ст. 182 ЦК України, в редакції, що діяла на час відкриття спадщини, у встановленому законом порядку будинок зареєстрованим не був. З довідки завідувача Шепетівської районної державної нотаріальної контори від 03.09.2015 року за № 1780/02-14 слідує, що після смерті [PERSON], яка померла 07 квітня 2006 року, заведена спадкова справа за №678/2008р. та 24 жовтня 2008 року [PERSON] видано свідоцтво про право на спадщину за законом на земельну частку (пай), але свідоцтво про право на спадщину за законом на жилий будинок №43 в с. Плесна Шепетівського району [PERSON] видати неможливо, оскільки відсутній належний правовстановлюючий документ, який підтверджує право власності на нього померлої [PERSON] Відповідно до ст. 392 ЦК України власник майна може пред'явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Таким чином позивач, як спадкоємець за законом першої черги після смерті матері позбавлена можливості оформити спадщину на належний їй будинок із-за відсутності реєстрації договору купівлі-продажу в органі реєстрації нерухомого майна, тому її право підлягає захисту в судовому порядку. Виходячи з досліджених в судовому засіданні доказів, суд знаходить, що вимоги позивача ґрунтуються на законі, доведені належними та допустимими доказами, в зв'язку з чим підлягають до задоволення.

Outcome: approved