Jurisdiction: civil
Date: 2015-08-25 00:00:00

Позивач звернувся з цивільним позовом у кримінальному провадженні № 12013100240001144 до обвинуваченого [PERSON] та просив стягнути з нього 40000 грн. моральної шкоди, заподіяної в результаті ушкодження його здоров»я. Ухвалою колегії суддів судової палати у кримінальних справах Апеляційного суду Київської області від 04.03.2015 ухвалений в даному кримінальному провадженні вирок в частині цивільного позову скасований, матеріали кримінального провадження направлені до суду першої інстанції для розгляду в порядку цивільного судочинства. До участі у справі в якості співвідповідача залучене Приватне акціонерне товариство «Страхова компанія «Українська страхова група». Позивач, з урахуванням збільшених позовних вимог, просить стягнути з відповідача [PERSON] на його користь 80000 грн. моральної шкоди, заподіяної в результаті ушкодження його здоров»я. Вимог до страхової компанії позивач не заявив. Позовні вимоги обґрунтовує тим, що в результаті дорожньо-транспортної пригоди, яка сталася 22.09.2013 з вини відповідача, якого притягнуто до кримінальної відповідальності за ч.1 ст.286 КК України та засуджено, він отримав тілесні ушкодження середнього ступеня тяжкості у вигляді перелому лівої променевої кістки. У зв»язку із вказаним тілесним ушкодженням йому заподіяна моральна шкода, яка полягає у фізичному болю та моральних стражданнях, пов»язаних з травмою, що супроводжувалися нервовими навантаженнями, стресом, обмеженими можливостями виконувати фізичні навантаження та неможливістю до цього часу виконувати фізичну роботу, оскільки функції пошкодженої руки до цього часу в повній мірі не відновилися і в майбутньому необхідна операція. Через свій фізичний стан він не міг надавати належної допомоги вагітній дружині, на котру в подальшому лягли всі обов»язки по догляду за новонародженою дитиною. Окрім цього через пошкодження автомобіля він відчував додаткові незручності, не маючи змоги скористатися транспортним засобом. В судовому засіданні представник позивача [PERSON] уточнені позовні вимоги підтримав та пояснив, що позивач не звертається з вимогами до страхової компанії, оскільки розмір відшкодування моральної шкоди страховиком за шкоду, заподіяну здоров»ю його довірителя, який становить 5 відсотків страхової виплати за шкоду, заподіяну здоров'ю, є незначним через те, що на лікування травми руки позивачем витрачені невеликі кошти. Відповідач [PERSON] заперечує проти позову, посилаючись на те, що його цивільно-правова відповідальність перед третіми особами застрахована ПрАТ СК «Страхова компанія «Українська страхова група», яка і повинна нести відповідальність перед позивачем. Визначений позивачем розмір відшкодування моральної шкоди вважає необґрунтовано завищеним. Окрім цього, вважає, що при визначенні розміру відшкодування моральної шкоди суд повинен врахувати неправомірну поведінку самого позивача, якого визнано потерпілим у кримінальному провадженні, та незадовільне матеріальне становище відповідача. Відповідач ПрАТ СК «Страхова компанія «Українська страхова група» просив розглядати справу без участі його представника та надіслав письмові пояснення про те, що 18 квітня 2013 року між [PERSON] та ПАТ «СК «Українська страхова група» був укладений Договір обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів АВ/1034372, предметом якого є страхування цивільно-правової відповідальності особи, що експлуатує автомобіль «ФІАТ», державний реєстраційний № [NUMBER]. 22 вересня 2013 року трапилась дорожньо-транспортна пригода за участю транспортного засобу «ФІАТ», державний реєстраційний № [NUMBER], під керуванням водія [PERSON] і транспортного засобу «ВАЗ», державний реєстраційний №39644КХ, під керуванням водія [PERSON] 23.09.2013 до ПрАТ «СК «Українська страхова група» звернулась [PERSON] із заявою про настання страхового випадку та виплату страхового відшкодування. 24.09.2013 до ПрАТ «СК «Українська страхова група» звернулася [PERSON] з заявою про настання страхового випадку та виплату страхового відшкодування в результаті дій третьої особи. 23.10.2013 до ПрАТ «СК «Українська страхова група» звернувся [PERSON] із заявою про настання страхового випадку та виплату страхового відшкодування за шкоду, заподіяну життю та здоров'ю від дій третьої особи. Жодних страхових виплат по дорожньо-транспортній події, яка сталася 22.09.2013 [PERSON] страхова компанія не здійснювала. Викладені в поясненнях обставини страхова компанія підтвердила копією полісу та копіями заяв осіб, які звернулися з вимогами про проведення страхового відшкодування. З наявних в матеріалах справи доказів встановлено, що 22.09.2013, близько 13 год., на 44 км. автодороги «Бориспіль-Дніпропетровськ» сталася дорожньо-транспортна пригода за участю належного [PERSON] автомобіля [NUMBER], яким керував відповідач [PERSON], та належного [PERSON] автомобіля [NUMBER], яким керував позивач [PERSON], сталася дорожньо-транспортна пригода. За вироком Переяслав-Хмельницького міськрайонного суду від 23.12.2014 [PERSON] визнаний винним у вчиненні даної ДТП та засуджений за вчинення злочину, передбаченого ч.1 ст.286 КК України. Із вказаного вироку суду вбачається, що у результаті даної ДТП водій автомобіля [NUMBER], - [PERSON] отримав тілесні ушкодження середнього ступеню тяжкості за ознаками розладу здоров»я понад 21 день у виді перелому лівої променевої кістки. Відповідно до ч.4 ст.61 ЦПК України вирок у кримінальному провадженні, що набрав законної сили, або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення обов»язкові для суду, що розглядає справу про цивільно-правові наслідки дій особи, стосовно якої ухвалено вирок або постанову суду, з питань, чи мали місце ці дії та чи вчинені вони цією особою. Правовідносини, що виникли між сторонами регулюються ст.ст.23,1167,1187,1188, 1193,1194 ЦК України, Законом України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» (далі Закон № 1961-1У). Відповідно до ст.1167 ЦК України моральна шкода, завдана фізичній особі неправомірними діями, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності вини, крім випадків, встановлених частиною другою цієї статті, згідно з п.1 якої моральна шкода відшкодовується незалежно від вини фізичної особи, яка її завдала, у випадку, якщо шкоди завдано каліцтвом, іншим ушкодженням здоров»я або смертю фізичної особи внаслідок дії джерела підвищеної небезпеки. Згідно з ч.2 ст.1188 ЦК України, якщо внаслідок взаємодії джерел підвищеної небезпеки було завдано шкоди іншим особам, особи, які спільно завдали шкоди, зобов»язані її відшкодувати незалежно від їхньої вини. В ході судового розгляду встановлено, що позивачеві [PERSON], якого визнано потерпілим у кримінальному провадженні, заподіяна шкода здоров»ю та моральна шкода, яка полягає у фізичному болю та стражданнях, яких він зазнав у зв»язку з ушкодженням здоров»я. У ході розгляду кримінального провадження та цивільного позову встановлена наявність причинного зв»язку між неправомірними діями обвинуваченого (відповідача в даній справі) [PERSON], дорожньо-транспортною пригодою та заподіянням моральної шкоди потерпілому (позивачеві у справі) [PERSON] Право на пред»явлення позову та визначення порядку його відшкодування належить позивачеві, тому суд вважає правомірним пред»явлення позову саме до особи винної в даній дорожньо-транспортній пригоді відповідача (обвинуваченого) [PERSON] Визначаючи розмір грошового відшкодування моральної шкоди за принципами, визначеними в ч.3 ст. 23 ЦПК України, суд враховує, що шкода заподіяна в результаті винних дій відповідача (обвинуваченого [PERSON]М.), який вчинив неумисне кримінальне правопорушення, приймає до уваги глибину фізичних страждань потерпілого, який впродовж тривалого часу мав обмежені можливості виконувати фізичні навантаження, через свій фізичний стан він не міг надавати належної допомоги дружині в період її вагітності та догляду за новонародженою дитиною. Через пошкодження автомобіля він відчував додаткові незручності, не маючи змоги скористатися транспортним засобом. Разом з тим позивачем не доведено жодними доказами, що він до цього часу не може виконувати фізичну роботу через не повне відновлення функції пошкодженої руки та необхідність операції. Врахувавши вказані обставини суд приходить до висновку, що розумним і справедливим буде розмір грошового відшкодування моральної шкоди за шкоду заподіяну здоров»ю потерпілого - 6000 грн. Відповідно до частин 2, 4 ст.1193 ЦК України якщо груба необережність потерпілого сприяла виникненню або збільшенню шкоди, то залежно від ступеня вини потерпілого (а в разі вини особи, яка завдала шкоди, - також залежно від ступеня її вини) розмір відшкодування зменшується, якщо інше не встановлено законом. Суд може зменшити розмір відшкодування шкоди, завданої фізичною особою, залежно від її матеріального становища, крім випадків, коли шкоду завдано вчиненням злочину. У ході розгляду кримінального провадження встановлено, що потерпілий, позивач [PERSON], не пристебнувшись пасками безпеки всупереч вимогам Правил дорожнього руху, чим сприяв заподіянню шкоди своєму здоров»ю. Суд визнає цю обставину грубою необережністю потерпілого, яка сприяла збільшенню шкоди і приходить до висновку, з урахуванням ступеня його вини, зменшити розмір визначеного судом грошового відшкодування моральної шкоди на 500 грн. Вимога відповідача врахувати його матеріальний стан при визначенні розміру грошового відшкодування моральної шкоди не базується на нормах чинного законодавства. Таким чином, розмір грошового відшкодування моральної шкоди заподіяної позивачеві [PERSON] з вини відповідача [PERSON] визначається судом - 5500 грн. (6000-500). З копії Полісу обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів АВ/1034372 вбачається, що цивільно-правова відповідальність [PERSON] застрахована ПрАТ СК «Страхова компанія «Українська страхова група». Дана дорожньо-транспортна пригода сталася в період дії договору і є страховим випадком, внаслідок якого настає цивільно-правова відповідальність; ліміт відповідальності страховика на одного потерпілого за шкоду заподіяну здоров»ю становить 100000 грн., а за шкоду, заподіяну майну потерпілого 50000 грн. Відповідно до ст. 22 Закону № 1961-1У, у разі настання страхового випадку страховик у межах страхових сум, зазначених у страховому полісі, відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров'ю, майну третьої особи. Статтею 23 Закону № 1961-1У визначено, що шкодою, заподіяною життю та здоров'ю потерпілого внаслідок дорожньо-транспортної пригоди є, зокрема, шкода, пов'язана з лікуванням потерпілого; моральна шкода, що полягає у фізичному болю та стражданнях, яких потерпілий - фізична особа зазнав у зв'язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров'я. В ст. 26 1 цього Закону визначено, що страховиком відшкодовується потерпілому - фізичній особі, який зазнав ушкодження здоров'я під час дорожньо-транспортної пригоди, моральна шкода у розмірі 5 відсотків страхової виплати за шкоду, заподіяну здоров'ю. Сторонами визнано, що позивач, хоч і подав заяву до страховика про виплату йому страхового відшкодування за шкоду, заподіяну здоров»ю, однак після ухвалення вироку суду не надав документів на підтвердження розміру матеріальної шкоди, пов'язаної з лікуванням. Як пояснив представник позивача, розмір витрат на лікування потерпілого від дорожньо-транспортної пригоди не значний, тому він не може розраховувати на виплату йому солідного грошового відшкодування моральної шкоди, яка може становити лише 5 відсотків від страхової виплати. Враховуючи зазначені обставини, та приймаючи до уваги, що моральна шкода заподіяна позивачеві як в результаті ушкодження здоров»я, так і в результаті пошкодження майна, яке він використовував (автомобіль), суд доходить висновку, що позивач не позбавлений права в майбутньому надати документи на підтвердження матеріальної шкоди, заподіяної його здоров»ю та отримати від страхової компанії її відшкодування та часткове відшкодування моральної шкоди, бодай у розмірі 500 грн. Згідно зі ст. 1194 ЦК України особа, яка застрахувала свою цивільну відповідальність, зобовязана сплатити потерпілому різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням), у разі недостатності страхової виплати (страхового відшкодування) для повного відшкодування завданої нею шкоди. Виходячи з наведеного вище, суд дійшов висновку, що відповідач має сплатити позивачеві різницю між встановленим судом розміром моральної шкоди та можливою страховою виплатою, а саме 5000 грн. (5500-500). На підставі ст.ст.23,1167,1187,1188,1193,1194 ЦК України, ст.ст.22,23,26-1 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» ,

Outcome: partial