Jurisdiction: civil
Date: 2017-11-06 00:00:00

Позивач звернулась до суду з позовною заявою, в якій просить зняти арешт з нерухомого майна - трьохкімнатної квартири загальною площею 60,2 кв.м., що розташована за адресою: Харківська область, місто Лозова, мікрорайон 4, будинок 2 в, квартира 1, накладений 10 червня 2008 року за №7357717 згідно ухвали Лозівського міськрайонного суду Харківської області у справі №2-1002-2008 від 28 травня 2008 року. Позивач у судове засідання не зявилась, надала заяву, в якій просить розглянути справу за її відсутністю, позовні вимоги підтримала у повному обсязі та просить їх задовольнити. Представник відповідача у судове засідання не з'явився, надав заяву про розгляд справи за його відсутністю, рішення винести на розсуд суду. Відповідно до вимог ч. 2 ст. 197 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного. Судом встановлено, що позивач [PERSON] (дівоче прізвище - [PERSON]) О.М. є єдиною донькою [PERSON], який помер 22 липня 2006 року. Після смерті [PERSON] залишилося спадкове майно, яке складається з квартири, що розташована за адресою: Харківська область, м. Лозова, мікрорайон 4[ADDRESS]. У встановлений законом шестимісячний строк після смерті батька, позивач звернулась з заявою про прийняття спадщини до Лозівської державної нотаріальної контори Харківської області. На підставі поданої заяви Лозівською державною нотаріальною конторою була заведена спадкова справа №918/2006. Згодом позивач звернулась до Лозівської державної нотаріальної контори Харківської області з приводу оформлення спадкового майна після смерті батька. Постановою нотаріуса від 07 квітня 2017 року позивачу було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на квартиру, що розташована за адресою: місто Лозова Харківської області, мікрорайон 4, будинок 2-в, після смерті її батька - [PERSON], оскільки у Державному реєстрі містяться відомості про накладення арешту на зазначену квартиру. Підставою накладення арешту зазначена ухвала Лозівського міськрайонного суду Харківської області у справі №2-1002-2008 від 28 травня 2008 року. Арешт зареєстровано в Єдиному реєстрі заборон відчуження об'єктів нерухомого майна 10 червня 2008 року за №7357717. За життя [PERSON], а саме 02 вересня 2005 року між ним та ПАТ «Укрсоцбанк» був укладений іпотечний договір про передачу вищевказаної квартири в іпотеку в якості забезпечення кредиту. Відповідно до заяви Запорізького відділення № 315 ПАТ «Укрсоцбанк» від 18 жовтня 2017 року, у звязку з повним виконанням зобовязань [PERSON] перед банком за кредитним договором № 805/16/21-1/5-567 від 02 вересня 2005 року та Іпотечним договором № 805/13/26/5-1742, посвідченим приватним нотаріусом [PERSON] 02 вересня 2005 року, банк просить виключити запис з Державного реєстру іпотек та зняти заборону відчуження з квартири 1, що розташована за адресою: Харківська область, м. Лозова, мікрорайон 4, будинок 2-в. Згідно зі ст.ст. 15, 16 ЦК України, ст. 3 ЦПК України кожна особа має право на захист своїх порушених, невизнаних або оспорюваних цивільних прав, свобод чи інтересів, у тому числі й у судовому порядку. Способами захисту цивільних прав та інтересів, можуть зокрема бути: припинення дії, яка порушує право; відновлення становища, яке існувало до порушення та інші. Частиною першою статті 321 ЦК України встановлено, що право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Статтею 391 ЦК України передбачено, що власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном. Таким чином, заборона відчуження майна, яке належало на праві приватної власності померлому [PERSON],порушує права та законні інтереси позивача, як власника, оскільки унеможливлює повноцінно володіти, користуватися та розпоряджатися спадковим майном. Позивач позбавлений можливості реалізувати своє право власника нерухомого майна в інший, крім судового захисту, спосіб. З огляду на те, що із зазначених вище обставин у своїй сукупності не вбачається підстав для накладення заборони відчуження вищезазначеного майна, вимога позивача не порушує нічиїх прав та обов'язків і не суперечить вимогам діючого законодавства, суд приходить до висновку про задоволення позову.

Outcome: approved