Jurisdiction: civil
Date: 2016-06-07 00:00:00

позивач звернувся із позовом до відповідача про стягнення заборгованості за кредитним договором від 11.05.2011 року №AN37CC9G9L0943 в сумі 90 тис. грн., що складається з: заборгованості за кредитом в сумі 8729,77 грн., заборгованості за процентами за користування кредитом в сумі 11,84 грн., заборгованості по комісії в сумі 4560,00 грн., пені за несвоєчасність виконання зобов'язань за договором в сумі 76698,39 грн.; судових витрат. Свої вимоги мотивує тим, що 11.05.2011 року між ПАТ «Акцент-банк» та відповідачем [PERSON], на підставі поданої відповідачем заяви було укладено договір приєднання про надання кредиту у розмірі 12000 грн. на споживчі цілі, зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 0,12% на місяць на суму залишку заборгованості за кредитом. При цьому відповідач підтвердила свою згоду, що підписана нею заява разом з Умовами надання кредиту фізичним особам «Розстрочка», Тарифами складає між ним і Банком кредитно-заставний договір. Однак, відповідач свої зобов'язання за договором перед банком не виконувала належним чином, своєчасно грошові кошти для погашення заборгованості за кредитом, відсотками, комісією, а також іншими витратами відповідно до умов договору банку не надавала у зв'язку із чим утворилася заборгованість на загальну суму 90 000 грн. А тому просить позов задоволити. В судове засідання представник позивача не з'явився, про час та місце розгляду справи був повідомлений у встановленому законом порядку, подав до суду заяву про слухання справи у його відсутності, позовні вимоги підтримав, а тому суд вважає за можливе розглянути цивільну справу у його відсутності. Відповідач в судове засідання не з'явилася повторно, причин неявки суду не повідомила, про час та місце розгляду справи повідомлялася у встановленому законом порядку. А тому суд вважає, що відповідно до ст.224 ЦПК України, оскільки позивач не заперечує проти такого вирішення справи, слід розглянути справу у відсутності відповідача, постановивши заочне рішення. Дослідивши та перевіривши письмові докази по справі, суд задовольняє позов частково з таких підстав. Судом встановлено, що 11.05.2011 року між ПАТ «АКЦЕНТ-БАНК» та [PERSON], шляхом підписання [PERSON] заяви про надання кредиту та приєднання до Умов надання споживчого кредиту фізичним особам «Розстрочка», Тарифів, було укладено кредитний договір №AN37CC9G9L0943, відповідно до умов якого [PERSON] отримала кредит в розмірі 12000 грн. 00 коп. на споживчі цілі зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 0,01% на місяць на суму залишку заборгованості за кредитом, одноразової винагороди за надання фінансового інструменту в розмірі 240 грн., щомісячної винагороди - в розмірі 240 грн., якщо інше не встановлено Умовами. Погашення зобов'язання здійснюється в наступному порядку: починаючи з 1 по 16 число кожного місяця позичальник повинен надавати банку грошові кошти (щомісячний платіж) у сумі 573,96 грн. для погашення заборгованості за кредитом. Відповідно до п.3.2.3, 3.2.3 Умов надання споживчого кредиту фізичним особам «Розстрочка», позичальник зобов'язаний погашати кредит та відсотки у порядку та строки відповідно до заяви. У відповідності до п.5.1 цих же Умов при порушенні позичальником будь-якого з зобов'язань передбачених заявою та п.3.2.2, 3.2.3 даних Умов, Банк має право нарахувати, а позичальник зобов'язується сплатити Банку пеню в розмірі 1,25% від суми простроченого платежу, але не менше 1 гривні за кожний день прострочки платежу. Відповідно до ст.526 ЦК України, зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог ЦК України, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до ст. 536 ЦК України, за користування чужими грошима, боржник зобов'язаний сплачувати проценти. Розмір процентів за користування чужими грошовими коштами встановлюється договором, законом або іншим актом цивільного законодавства. Відповідно до ст.530 ч.1 ЦК України, якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). В судовому засіданні встановлено, що відповідач взяті на себе зобов'язання за кредитним договором виконувала не належним чином, порушуючи умови договору щодо здійснення щомісячних платежів процентів та повернення кредиту допустила утворення заборгованості. Як вбачається із розрахунку заборгованості за кредитним договором (а.с.4-5) станом на 20.01.2016 року розмір заборгованості становив: по сплаті кредиту в розмірі 8729,77 грн., процентів за користування кредитом в розмірі 11,84 грн., комісії в розмірі 4560,00 грн., а всього в сумі 13301 грн. 61 коп. При цьому судом встановлено, що на час розгляду справи розмір вказаної заборгованості не змінився, та відповідає заявленому розміру позовних вимог. Таким чином, оскільки відповідач не виконала свої зобов'язання по договору кредиту, внаслідок чого допустила утворення заборгованості по виконанню кредитних зобов'язань, а саме по поверненні сум кредитних коштів, сплати процентів та комісії, а тому суд вважає, що позивач вправі відновити свої порушені майнові права шляхом стягнення вказаної заборгованості за кредитним договором із відповідача. В той же час, в частині стягнення з відповідача пені суд виходить з наступного. Виходячи з положень ч.1,3 ст.549 ЦК України, у разі порушення зобов'язання, боржник повинен передати кредиторові пеню, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов'язання за кожен день прострочення виконання. Разом з тим, відповідно до вимог ч.3 ст. 551 ЦК України передбачено, що розмір неустойки може бути зменшений за рішенням суду, якщо він значно перевищує розмір збитків, та за наявності інших обставин, які мають істотне значення. Як вбачається із розрахунку (а.с.4-5), за прострочення виконання грошового зобов'язання за умовами кредитного договору позивачем нараховано відповідачу пеню в сумі 76698,39 грн. за період з 11.04.2012 року по 20.01.2016 року в розмірі 76698 грн. 39 коп. За таких обставин, оскільки відповідач порушив взяті на себе кредитні зобов'язання, протягом періоду з 11.04.2012 року по 20.01.2016 року такі безпідставно виконував не в повному об'ємі, тому вимоги про стягнення з нього пені є підставними. В той же час суд враховує, що розмір нарахованої пені в декілька разів перевищує розмір за кредитним договором, а тому вважає за можливе зменшити розмір пені до 2000 грн. А тому позов слід задоволити частково. Крім цього слід стягнути із відповідача на користь позивача понесені ним судові витрати пропорційно до розміру задоволених позовних вимог.

Outcome: approved