Jurisdiction: civil
Date: 2014-04-28 00:00:00

Позивач звернулась до суду з позовною заявою до [PERSON] про стягнення боргу за договором позики, в якій зазначила, що між нею та відповідачем було укладено договір позики, на підтвердження умов якого [PERSON] була власноруч написана розписка, яка підтверджує передачу позивачем відповідачу грошової суми у розмірі 10000,00 євро, 900,00 доларів США та розписка, яка підтверджує передачу позивачем відповідачу грошової суми у розмірі 2000,00 євро та 600,00 доларів США, а разом 12000,00 євро та 1500,00 доларів США, що згідно курсу НБУ станом на 02.12.2013 року еквівалентно 142540,76 гривень, які зобов'язалась повернути у строк до 01.05.2013 року. У зв'язку з тим, що відповідач в порушення своїх договірних зобов'язань борг не повернула, просить стягнути з [PERSON] суму боргу в розмірі 148233,05 гривень, у тому числі за прострочення грошового зобов'язання - 4979,50 гривень та стягнути судові витрати у вигляді судового збору у розмірі 1482,33 гривень. 07.04.2014 року позивачем подана заява про збільшення позовних вимог, в якій збільшила позовні вимоги, а саме: просить стягнути з відповідача суму боргу 12000,00 євро та 1500,00 доларів США, що згідно курсу НБУ станом на 03.04.2014 року еквівалентно 202956,00 гривням; інфляційні витрати у загальній сумі 1853,02 гривень; 3% річних за прострочення грошового зобов'язання в сумі 5689,76 гривень; судові витрати у вигляді судового збору у розмірі 2101,30 гривень. Позивач в судове засідання не з'явилась, надала заяву про розгляд справи за її відсутності, позовні вимоги підтримала у повному обсязі. Представник позивача в судове засідання не з'явився, надав заяву про розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги підтримав у повному обсязі. Відповідач в судове засідання не з'явилась, надала заяву про розгляд справи за її відсутності, позовні вимоги визнала в повному обсязі. Відповідно до ч. 2 ст. 197 ЦПК України суд, у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Згідно з ч. 4 ст.174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову, суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Суд, вивчивши письмові матеріали справи, дослідивши надані докази у їх сукупності, прийшов до наступного. Судом встановлені такі факти та відповідні їм правовідносини. Судом встановлено, що 08.11.2012 року між [PERSON] та [PERSON] був укладений договір позики, відповідно до якого [PERSON] передала, а [PERSON] прийняла грошові кошти у сумі розмірі 10000,00 євро, 900,00 доларів США та 23.03.2013 року між [PERSON] та [PERSON] був укладений договір позики, відповідно до якого [PERSON] передала, а [PERSON] прийняла грошові кошти у сумі розмірі 2000,00 євро та 600,00 доларів США, взявши на себе обов'язок повернути грошові кошти до 01.05.2013 року. На підтвердження укладання договору позики та умов договору [PERSON] надала позивачу розписки написані власноручно. Загальна сума боргу [PERSON] за договорами позики складає 12000,00 євро та 1500,00 доларів США, що згідно курсу НБУ станом на 03.04.2014 року еквівалентно 202956,00 гривень. Відповідно до ст. 1046 ЦК України за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов'язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками. Згідно ст. 1047 ЦК України договір позики укладається у письмовій формі, якщо його сума не менш як у десять разів перевищує встановлений законом розмір неоподатковуваного мінімуму доходів громадян, а у випадках, коли позикодавцем є юридична особа, - незалежно від суми. На підтвердження укладення договору позики та його умов може бути представлена розписка позичальника або інший документ, який посвідчує передання йому позикодавцем визначеної грошової суми або визначеної кількості речей. У відповідності до ч. 1 ст. 1049 ЦК України позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Враховуючи те, що зобов'язання відповідно до ст. 526 ЦК України має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог ЦК України, а відповідач [PERSON] свої зобов'язання не виконав, борг не повернув, то за таких обставин, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь позивача борг за договором позики. Відповідно до ст. 533 ЦК України зобов'язання має бути виконане в гривнях. Якщо в зобов'язанні визначено грошовий еквівалент в іноземній валюті, сума, що підлягає сплаті в гривнях, визначається за офіційним курсом відповідної валюти на день платежу, якщо інший порядок її визначення не встановлений договором або законом чи іншим нормативно-правовим актом. Відповідач [PERSON] умов договорів позики не виконала внаслідок чого заборгованість за договорами позики в перерахунку на національну грошову одиницю України за курсом Національного банку України становить 202956,00 гривень та підлягає стягненню з неї. Відповідно до ч. 2 ст. 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Згідно з ч. 1 ст. 509 ЦК зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь іншої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку. Грошовим слід вважати будь-яке зобов'язання, що складається, у тому числі, з правовідношення, в якому праву кредитора вимагати від боржника виконання певних дій відповідає кореспондуючий обов'язок боржника сплатити гроші на користь кредитора. Оскільки, відповідач прострочила виконання грошового зобов'язання, суд вважає за необхідне стягнути з неї на користь позивача суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення у розмірі 1853,02 гривні та три відсотки річних із суми боргу, що складає 5689,79 гривень. Таким чином, вимоги позивача є обґрунтованими, не суперечать закону та підлягають задоволенню.

Outcome: approved