Jurisdiction: civil
Date: 2014-12-08 00:00:00

Позивач звернулась до суду з позовом до [PERSON] про стягнення витрат на поховання спадкодавця. Свій позов обґрунтовує тим, що відповідач є сином [PERSON], який помер [INFO], після його смерті є спадкоємцем та прийняв спадщину. Позивач посилаючись на те, що відповідач не приймав участі у проведенні похорон хоча, як він є спадкоємцем, просив стягнути з відповідача кошти, які ним було витрачено на проведення поховання в сумі 3 002,71. Позивач [PERSON] та її адвокат [PERSON] в судовому засіданні вимоги позову підтримали та просили його задовольнити, посилаючись на викладені в позовній заяві обставини. Відповідач до суду не з'явився, повідомлявся про час та місце розгляду справи належним чином та своєчасно, причини неявки суду повідомлені не були. Вислухавши пояснення позивача та її адвоката, повно та всебічно дослідивши наявні в матеріалах справи докази у їх сукупності, суд вважає встановленими наступні обставини та відповідні їм правовідносини. [PERSON] помер [INFO] (а.с. 54). Відповідач є сином померлого (а.с. 54 зв.) та прийняв спадщину шляхом звернення до нотаріальної контори (а.с. 52 зв.). Позивач понесла витрати на поховання [PERSON] - уклала договори на організацію проведення поховання, за що нею було сплачено 2 005 грн. та 997,71 грн. (а.с. 37, 40). Стаття 2 Закону України «Про поховання та похоронну справу» визначає поховання померлого як комплекс заходів та обрядових дій, які здійснюються з моменту смерті людини до поміщення труни з тілом або урни з прахом у могилу або колумбарну нішу, облаштування та утримання місця поховання відповідно до звичаїв та традицій, що не суперечить законодавству. Під комплексом заходів та обрядових дій розуміється, зокрема, організація поховання померлого і проведення у зв'язку з цим ритуальних послуг відповідно до місцевих умов. Відповідно до ч. 1 ст. 1232 ЦК України спадкоємці зобов'язані відшкодувати розумні витрати, які були зроблені одним із них або іншою особою на утримання, догляд, лікування та поховання спадкодавця. Зазначена норма містить особливість при покладенні на спадкоємців обов'язку щодо покриття витрат на поховання спадкодавця, а саме: такі витрати повинні бути розумними, що стосується їхнього розміру та необхідності здійснення. Визначення поняття поховання відповідно до закону до таких витрат можна віднести ті, які здійснюються з моменту смерті людини до поміщення труни з тілом у могилу. Наказом Держжитлокомунгоспу України від 19 листопада 2003 р. № 193, зареєстрованим в Міністерстві юстиції України 8 вересня 2004 р. за № 1111/9710, затверджений Необхідний мінімальний перелік окремих видів ритуальних послуг. Згідно з цим Переліком необхідними ритуальними послугами, з урахуванням обставин справи, могли були: оформлення договору-замовлення на організацію та проведення поховання; оформлення свідоцтва про поховання; копання могили (викопування могили ручним або механізованим способом, опускання труни з тілом померлого в могилу, закопування могили, формування намогильного насипу та одноразове прибирання території біля могили). На підставі викладеного суд дійшов до висновку про обґрунтованість позову та наявності підстав для його задоволення в повному обсязі. Згідно ст.88 ЦПК України, з відповідача підлягають стягненню на користь позивача судовий збір у розмірі 243,60 грн.

Outcome: approved