Jurisdiction: civil
Date: 2016-02-03 00:00:00

Позивач звернулась до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу посилаючись на те, що перебуває з відповідачем у шлюбі, зареєстрованому 12 жовтня 2002 року відділом реєстрації актів громадянського стану Артемівського міського управління юстиції в Донецькій області, проте подружні відносини між ними не склалися, тривалий час вони не проживають разом, спільного господарства не ведуть. Від шлюбу мають неповнолітнього сина - [PERSON], [INFO], який проживає з позивачем. Вважає, що її спільне з відповідачем життя, як подружжя, є неможливим, оскільки сім'я фактично розпалася, зберегти її неможливо, шлюб між ними носить лише формальний характер. Просить шлюб розірвати. Позивач в судовому засіданні надала пояснення аналогічні викладеним у позовній заяві. Відповідач в судове засідання не з'явився, подавши заяву про розгляд справи у його відсутності та про визнання позову. Відповідно до ст.169 Цивільного процесуального кодексу України суд вважає за можливе проводити розгляд справи у відсутності сторін, від яких надійшли відповідні заяви, на підставі наявних у справі доказів, які вважає достатніми. З урахуванням ч.2 ст.197 Цивільного процесуального кодексу України, у зв'язку з неявкою всіх осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом установлено, що між [PERSON], громадянином України, та [PERSON], громадянкою України, укладено шлюб, який 12 жовтня 2002 року зареєстрований відділом реєстрації актів громадянського стану Артемівського міського управління юстиції в Донецькій області, про що складено відповідний актовий запис № 455 та видано свідоцтво про укладення шлюбу серії [NUMBER] Згідно зі свідоцтвом про народження серії [NUMBER], виданим 07 липня 2003 року відділом реєстрації актів громадянського стану Артемівського міського управління юстиції в Донецькій області, сторони є батьками [PERSON], [INFO]. Малолітній проживає з матір'ю - [PERSON] Спору про його місце проживання немає. З огляду на викладене, при розгляді позову [PERSON], громадянки України, яка зареєстрована та постійно проживає в України разом з дитиною, до [PERSON], громадянина України, який постійно проживає в Україні, про розірвання шлюбу, суд застосовує чинне законодавство України. Відповідно до ч.1 ст.24 Сімейного кодексу України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. У відповідності до положень ч.2 ст.104, ч.3 ст.105, ч.1 ст.110 Сімейного кодексу України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду. Згідно з ч.2 ст.114 Сімейного кодексу України у разі розірвання шлюбу судом шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу. Таким чином, оскільки сторони подружніх відносин не підтримують, спільного господарства не ведуть та проживають окремо, суд приходить до висновку, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу є неможливим, суперечить інтересам сторін, тому позов слід задовольнити.

Outcome: approved