Jurisdiction: civil
Date: 2018-04-03 00:00:00

Позивач звернулась до суду з вищевказаною позовною заявою, яку обґрунтовує тим, що [INFO] померла її свекруха [PERSON], яка до дня своєї смерті була зареєстрована та проживала за адресою: [ADDRESS]. За життя, а саме: 14.09.2012 року [PERSON] склала заповіт, яким усе її майно, що належало на день смерті заповіла позивачу. Так, після смерті спадкодавця відкрилась спадщина, яка складається з 1/2 частини саманного, обкладеного цеглою житлового будинку з господарчими побудовами, що знаходяться за адресою: [ADDRESS], грошових внесків з усіма належними відсотками, компенсаційними та індексацій ними нарахуваннями у ТВБВ № 10003/0550 філії Дніпропетровське обласне управління АТ «Ощадбанк», а також земельна ділянка, площею 0,1487 гектарів у межах згідно з планом, переданої для будівництва та обслуговування житлового будинку і господарських будівель, ведення підсобного господарства і розташована на території Криворізької міської ради за адресою: [ADDRESS]. На момент відкриття спадщини спадкоємці, які б мали право на обов'язкову частку у спадщині відсутні. 22.09.2016 року державним нотаріусом Першої криворізької державної нотаріальної контори були видані на ім'я позивача свідоцтва про право на спадщину за заповітом на 1/2 частини саманного, обкладеного цеглою житлового будинку з господарчими побудовами, що знаходяться за адресою: [ADDRESS] та грошові внески з усіма належними відсотками, компенсаційними та індексацій ними нарахуваннями у ТВБВ № 10003/0550 філії Дніпропетровське обласне управління АТ «Ощадбанк». Між тим у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом на земельну ділянку, площею 0,1487 гектарів, державним нотаріусом було відмовлено, оскільки існують протиріччя в правовстановчих документах на спадкове майно, усунути які в позасудовому порядку неможливо. Протиріччя в правовстановчих документах полягають в тому, що право приватної власності на 1/2 частину, а саме: квартиру [ADDRESS] житлового будинку з господарчими побудовами, що знаходяться за адресою: [ADDRESS], зареєстровано на підставі договору купівлі-продажу 1/2 частини житлового будинку від 19.03.2016 року, посвідченого приватним нотаріусом Криворізького міського нотаріального округу Дніпропетровської області Рукавіциною Н.В. за [PERSON]. Вказана частина житлового будинку, належна [PERSON] розташована на земельній ділянці, яка призначена для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка) площею 729 кв.м., кадастровий номер [NUMBER] та на земельній ділянці, яка призначена для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка), площею 271 кв.м., кадастровий номер [NUMBER], які перейшли у власність [PERSON] за окремими договорами купівлі-продажу, посвідченими 19 березня 2016 року приватним нотаріусом Криворізького міського нотаріального округу Дніпропетровської області Рукавіциною Н.В. Зазначені земельні ділянки, належні [PERSON], із земель комунальної власності були передані в приватну власність Криворізькою міською радою ще в 1997 році, а саме такі були передані рішенням виконавчого комітету Криворізької міської ради № 545/1 від 10.12.1997 року та доповнено рішенням № 78 від 10.02.1999 року. На підставі вказаних рішень [PERSON] було видано Державний акт на право приватної власності на землю, зареєстрованого 29.06.1999 року в Книзі записів державних актів на право приватної власності на землю за № 9884. Тоді як земельна ділянка цільове призначення якої для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських споруд (присадибна ділянка) розташована під квартирою [ADDRESS] житлового будинку з господарчими побудовами, що знаходяться за адресою: [ADDRESS], на виконання Декрету КМУ № 15-92 від 26.12.1992 року «Про приватизацію земельних ділянок» рішенням Криворізької міської ради № 469 від 11.11.1998 року була безкоштовно передана в приватну власність [PERSON] Однак, з невідомих для позивача причин, у списку громадян, яким передаються в приватну власність земельні ділянки для будівництва і обслуговування житлового будинку та господарських будівель (присадибна ділянка), для ведення особистого підсобного господарства, який є додатком № 6 до рішення Криворізької міської ради № 469 від 11.11.1998 року, поштова адреса житлового будинку під яким розташована відведена земельна ділянка вказана вже як [ADDRESS], хоча поштова адреса належного [PERSON] 1/2 частина житлового будинку ніколи не змінювалась і не уточнювалася. Внаслідок чого, на ім'я [PERSON] був виданий Державний акт на право приватної власності на землю, зареєстрований 30.03.1999 року в Книзі записів державних актів на право приватної власності на землю за № 9061, яким посвідчувалося її право приватної власності на земельну ділянку площею 0,1487 гектарів, розташованої на території Криворізької міської ради [ADDRESS], передану для будівництва та обслуговування житлового будинку і господарських будівель, ведення підсобного господарства. На підставі вищевикладеного, позивач просить: - визнати за нею в порядку спадкування за заповітом після померлої [INFO] [PERSON] право власності на земельну ділянку, площею 0,1000 кв.м, що передана для будівництва та обслуговування житлового будинку і господарських будівель, що розташована [ADDRESS] в м. Кривому Розі Дніпропетровської області, кадастровий номер [NUMBER] та на земельну ділянку площею 0,0487 кв.м., що передана для ведення підсобного господарства, що розташована [ADDRESS] в м. Кривому Розі Дніпропетровської області, кадастровий номер [NUMBER]; - встановити факт місця розташування земельної ділянки площею 0,1000 кв.м., що передана для будівництва та обслуговування житлового будинку і господарських будівель, кадастровий номер [NUMBER] та земельної ділянки площею 0,0487 кв.м., що передана для ведення підсобного господарства, кадастровий номер [NUMBER], по вулиці [ADDRESS] в м. Кривому Розі Дніпропетровської області. Позивач у судове засідання не з'явилась, про день та час розгляду справи повідомлялась належним чином, надала суду заяву в якій просила розглянути справу за її відсутності, позовні вимоги підтримала в повному обсязі. Представник відповідача в судове засідання не з'явився, надав суду заяву про розгляд справи за відсутності представника Криворізької міської ради та просив ухвалити законне рішення відповідно до норм чинного законодавства. Представники третіх осіб: Управління містобудування, архітектури та земельних відносин виконавчого комітету Криворізької міської ради, Головне управління Держгеокадастру у Дніпропетровській області в особі Криворізького відділу Головного управління Держгеокадастру у Дніпропетровській області, а також [PERSON] у судове засідання не з'явилися, про час та місце розгляду справи повідомлялись належним чином, надали суду заяви про розгляд справи за їх відсутності, наполягали на ухваленні рішення відповідно до вимог закону. Дослідивши матеріали справи, надавши відповідну правову оцінку зібраним у матеріалах справи доказам, суд приходить до висновку про те, що позов підлягає задоволенню з таких підстав. Судом встановлено та матеріалами справи підтверджено, [INFO] померла [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про смерть серії [NUMBER], актовий запис № 210 (том 1, а.с. 167). Як вбачається зі спадкової справи № 101-2016 (том 1, а.с. 165-204) 14.09.2012 року [PERSON] було складено заповіт, яким усе її майно, що належало їй на день смерті заповіла [PERSON] Після смерті [PERSON] відкрилася спадщина, яка складається з 1/2 частини саманного, обкладеного цеглою житлового будинку з господарчими побудовами, що знаходяться за адресою: [ADDRESS], грошових внесків з усіма належними відсотками, компенсаційними та індексацій ними нарахуваннями у ТВБВ № 10003/0550 філії Дніпропетровське обласне управління АТ «Ощадбанк», а також земельної ділянки, площею 0,1487 гектарів у межах згідно з планом, переданої для будівництва та обслуговування житлового будинку і господарських будівель, ведення підсобного господарства і розташована на території Криворізької міської ради за адресою: [ADDRESS]. У встановлений ст. 1270 ЦК України шестимісячний термін, позивач звернулась до органів нотаріату з заявою про прийняття спадщини. Спадкоємець, що має право на обов'язкову частку в спадковому майні [PERSON], який є сином спадкодавця, відмовився від спадщини, що підтверджується заявою від 16.03.2016 року (а.с. 166). Відповідно матеріалів спадкової справи № 101-2016 (том 1, а.с. 165-204) заведеної після померлої [INFO] [PERSON], інших спадкоємців ні за законом, ні за заповітом немає. 22.09.2016 року державним нотаріусом Першої криворізької державної нотаріальної контори були видані на ім'я [PERSON] свідоцтва про право на спадщину за заповітом на 1/2 частини саманного, обкладеного цеглою житлового будинку з господарчими побудовами, що знаходяться за адресою: [ADDRESS] та грошові внески з усіма належними відсотками, компенсаційними та індексацій ними нарахуваннями у ТВБВ № 10003/0550 філії Дніпропетровське обласне управління АТ «Ощадбанк». Проте, постановою від 30.09.2016 року (а.с. 204) державним нотаріусом Першої криворізької державної нотаріальної контори Уколовою Н.М., позивачу відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом після померлої [INFO] [PERSON] на земельну ділянку у зв'язку з тим, що юридична адреса ділянки в державному акті, виданого Криворізькою міською радою 30.03.1999 року, серії ДП, значиться як вулиця [ADDRESS], тому визначити належність земельної ділянки за адресою: м. Кривий Ріг, вулиця [ADDRESS] до 1/2 частини житлового будинку по [ADDRESS] можливо лише в судовому порядку. Як вбачається з матеріалів землевпорядної справи Криворізького виробничого бюро державного земельного кадастру, виконаної в 1998 році (том 1, а.с. 43-45), в технічній документації зазначено, що адресою земельної ділянки, яка передавалась [PERSON] є: [ADDRESS]. 11.11.1998 року рішенням виконавчого комітету Криворізької міської ради Дніпропетровської області № 469 (том 1, а.с. 41) [PERSON] було передано у власність земельну ділянку, надану для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських споруд (присадибна ділянка) та ведення особистого підсобного господарства за адресою: [ADDRESS]. 30.03.1999 року [PERSON] видано Державний акт про право приватної власності на землю (а.с. 40) також розташовану за адресою: [ADDRESS]. Також з листа начальника відділу у Криворізькому районі Головного управління Держгеокадастру у Дніпропетровській області від 22.06.2017 року (том 1, а.с. 218) вбачається, що право власності на земельні ділянки, розташовані за адресою: [ADDRESS] зареєстровані за [PERSON]. За ст. 6 Конвенції визнається право людини на доступ до правосуддя, а за її ст. 13, - на ефективний спосіб захисту прав, і це означає, що особа має право пред'явити в суді таку вимогу на захист цивільного права, яка відповідає змісту порушеного права та характеру правопорушення. Вирішення питання визнання права власності в судовому порядку є крайнім засобом захисту права власності особи за відсутності інших можливих заходів захисту речових прав на нерухоме майно. Відповідно до ст. 1 Протоколу [ADDRESS] Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений свого майна інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом або загальними принципами міжнародного права. Статтею 41 Конституції України передбачено, що право приватної власності набувається в порядку визначеному законом. Право приватної власності є непорушним. Відповідно до ч.1,2 ст.1225 ЦК України право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців на загальних підставах, із збереженням її цільового призначення. До спадкоємців житлового будинку, інших будівель та споруд переходить право власності або право користування земельною ділянкою, на якій вони розміщені Згідно з п. г) ч. 1 ст. 81 Земельного кодексу України громадяни набувають право власності на земельні ділянки шляхом прийняття спадщини. Відповідно до п. а) ч. 3 ст.152 Земельного кодексу України захист прав громадян та юридичних осіб на земельні ділянки здійснюється шляхом визнання прав. Також, як вказано у абз.1 п.10 постанови Пленуму Верховного Сулу України від 30 травня 2008 року №7 «Про судову практику у справах спадкування» відповідно до статті 1225 ЦК право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців за загальними правилами спадкування (зі збереженням її цільового призначення) при підтвердженні цього права спадкодавця державним актом на право власності на землю або іншим правовстановлюючим документом. Відповідно до ст. 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Право власності спадкоємця на спадкове майно підлягає захисту у судовому порядку шляхом його визнання у разі, якщо таке право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності (ст.392 ЦК України). На підставі вищевикладеного, враховуючи доведеність обставин, яким позивач обгрунтовує свої вимоги, беручи до уваги відсутність заперечень зі сторони представника відповідача, суд приходить до висновку про необхідність задоволення позову та визнання права власності в порядку спадкування на вищевказані земельні ділянки. На підставі викладеного,

Outcome: approved