Jurisdiction: civil
Date: 2021-11-18 00:00:00

Позивач звернулась до суду з відповідним позовом про розірвання шлюбу між нею та відповідачем, зареєстрований 26.01.2017 р. Новокаховським відділом ДРАЦС Головного територіального управління юстиції у Херсонській області, актовий запис №14. Вимоги заяви обґрунтовані втратою почуття любові та поваги один до одного, що призвело до фактичного припинення шлюбних відносин, внаслідок чого сторони проживають окремо, спільного господарства не ведуть. Спір про місце проживання малолітньої дитини та про поділ спільного майна між подружжям відсутній. Позивач в судове засідання не з`явилась, подала заяву про розгляд справи за своєї відсутності не заперечуючи проти задоволення позовних вимог. Відповідач у судове засідання не з`явився, подав заяву про розгляд справи за своєї відсутності, не заперечуючи проти задоволення позовних вимог. Враховуючи, що сторони до суду не прибули, в матеріалах справи мається достатня кількість доказів для вирішення справи по суті, суд відповідно до вимог ч.2ст.247 ЦПК Українив важає за доцільне ухвалити рішення без участі сторін по справі та без фіксації процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу. Дослідивши матеріали справи та письмові докази, суд дійшов висновку про задоволення позовних вимог з наступних підстав. Судом встановлено, що сторони перебувають між собою в зареєстрованому шлюбі з 26.01.2017 р., що вбачається та підтверджується копією відповідного свідоцтва про шлюб, виданого 26.01.2017 р. Новокаховським міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Херсонській області, актовий запис №14. Від шлюбу сторони мають малолітню дитину: доньку [PERSON] , [INFO] , про що свідчить копія відповідного свідоцтва про народження, додана позивачем до позову. На підставі ст.111 СК України, судом було вжито заходів щодо примирення подружжя, проте примирення не відбулось, сторони шлюбні стосунки не підтримують, внаслідок чого їх шлюб носить формальний характер. Під час судового розгляду встановлено, що сторони, про побудову сімейних відносин між собою на почуттях взаємної любові, поваги, дружби і взаємодопомоги не піклуються, шлюбні стосунки не підтримують, спільне господарство не ведуть, спору поділ спільного майна не мають, внаслідок чого їх шлюб носить формальний характер. Відповідно до ст.ст. 110-112 Сімейного кодексу України, позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам дитини, що має істотне значення. Відповідно дост.109 СК України, шлюб розривається судом, якщо буде встановлено, що заява про розірвання шлюбу відповідає дійсній волі дружини та чоловіка і що після розірвання шлюбу не будуть порушені їх права, а також права їх дитини. Згідно із ст. 51 Конституції України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки й чоловіка. Враховуючи вищевикладене, суд вважає, що шлюб між сторонами слід розірвати, оскільки подальше збереження шлюбу суперечитиме інтересам сторін та інтересам малолітньої дитини. На підставі ч.3 ст. 105, ст.ст. 110, 112 Сімейного Кодексу України,

Outcome: approved