Jurisdiction: civil
Date: 2014-11-04 00:00:00

Позивач звернулась до суду з даним позовом, в обґрунтування якого зазначила, що з 11 червня 2009 року працює на посаді офіс-менеджера ТОВ «Кепітал Лізинг Менеджмент». З 30 жовтня 2012 року по теперішній час знаходиться у відпустці по догляду за дитиною до трьох років. Товариство заборгувало позивачу заробітну плату за березень-червень в сумі 3926,72 грн. Звернення позивача про виплату вказаних коштів залишаються поза увагою. Тому позивач просить в судовому порядку стягнути з відповідача заборгованість по заробітній платі в розмірі 3926 грн. 72 коп., компенсацію за затримку розрахунку 23560 грн. 32 коп. та моральну шкоду 3000 грн. В судовому засіданні позивач позовні вимоги підтримала з підстав, наведених у позовній заяві та пояснила, що працювала офіс-менеджером у відповідача. 25.06.2012 року вона пішла у відпустку по вагітності та пологам. На даний час знаходиться у відпустці для догляду за дитиною, виховує двох малолітніх дітей. Її звернення щодо виплати заборгованості по заробітній платі за період з березня по червень 2012 року відповідачем залишаються поза увагою. Позовні вимоги просить задовольнити. Представник ТОВ «Кепітал лізинг менеджмент» до суду не прибув, про розгляд справи повідомлявся належним чином. Заяв, клопотань чи заперечень суду не подав. Зі згоди позивача, суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає вимогам ст.224 ЦПК України. Суд, вислухавши позивача, дослідивши та оцінивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає частковому задоволенню, з наступних підстав. Судом встановлено, що з 11 червня 2009 року, відповідно до наказу генерального директора №21-К, [PERSON] працює в ТОВ «Кепітал Лізинг Менеджмент» на посаді офіс-менеджера. Згідно наказу №20-В від 25 червня 2012 року [PERSON] надано оплачувану відпустку у зв'язку з вагітністю та пологами тривалістю 126 календарних днів з 25 червня 2012 року по 29 жовтня 2012 року, включно. З довідки ТОВ «Кепітал Лізинг Менеджмент», вих. №74 від 14 жовтня 2013 року, вбачається, що відповідно до наказу №25-В [PERSON] знаходиться у відпустці по догляду за дитиною до трьох років з 30 жовтня 2012 року по 18 січня 2015 року. З матеріалів справи також вбачається, що за період з березня по червень 2012 року позивачу ТОВ не виплачено заробітну плату в розмірі 3926 грн. 72 коп. і позивач неодноразово звертався до відповідача про виплату їй належних коштів. Згідно ч.1 ст.11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Відповідно до ч.1 ст.60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. Відповідно до ст. 212 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жоден доказ не має для суду наперед встановленого значення. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності. Відповідно до ст. 94 КЗпП України заробітна плата - це винагорода, обчислена, як правило, у грошовому виразі, яку власник або уповноважений ним орган виплачує працівникові за виконану ним роботу. Відповідно до ст.115 КЗпП України, заробітна плата виплачується працівникам регулярно в робочі дні у строки, встановлені колективним договором або нормативним актом роботодавця, погодженим з виборним органом первинної профспілкової організації чи іншим уповноваженим на представництво трудовим колективом органом, але не рідше двох разів на місяць через проміжок часу, що не перевищує шістнадцяти календарних днів, та не пізніше семи днів після закінчення періоду, за який здійснюється виплата. Відповідно до ст.237-1 КЗпП України, відшкодування власником або уповноваженим ним органом моральної шкоди працівнику провадиться у разі, якщо порушення його законних прав призвели до моральних страждань, втрати нормальних життєвих зв'язків і вимагають від нього додаткових зусиль для організації свого життя. Оскільки судом встановлено, що позивачу відповідачем не виплачена заробітна плата за період з березня по червень 2012 року, то в цій частині позовні вимоги підлягають задоволенню. Крім того, судом встановлено, що невиплата заробітної плати призвела до істотних вимушених змін в життєдіяльності позивача, тому суд вважає за доцільне стягнути з відповідача моральну шкоду. При визначені розміру моральної шкоди суд виходить з засад розумності і справедливості. Відповідачем встановлені обставини належними та допустимими доказами не спростовані, а тому суд приймаэ ъх до уваги. Щодо позовних вимог про стягнення компенсації за затримку розрахунку, суд правових підстав для їх задоволення не вбачає. Згідно ст.88 ЦПК України судові витрати підлягають стягненню з відповідача пропорційно до розміру задоволених позовних вимог.

Outcome: partial