Jurisdiction: civil
Date: 2015-02-04 00:00:00

Позивач звернулась до суду з вищезазначеним позовом, в обґрунтування якого посилалась на те, що між нею та відповідачем 06.08.2014 року було укладено договір банківського вкладу №В23-01249/Т/607237, відповідно до якого вона передала, а банк прийняв грошову суму в розмірі 68767 грн., строком розміщення один місяць, зі сплатою 18% річних. 25.06.2014 року між нею та відповідачем було укладено договір банківського вкладу №В23-01172/Т/607237, відповідно до якого нею було розміщено вклад в розмірі 8930,41 долари США, строком на один місяць, зі сплатою 8,50% річних. 12.08.2014 року вона звернулась до банку із заявою про повернення сум депозитів, але кошти їй було повернуто частково та на сьогоднішній день неповернута сума вкладу з нарахованими процентами складає 6772,37 долари США та 68767 грн. В зв'язку із складною ситуацією та воєнними діями в Україні, вона звернулась до банку про дострокове припинення договору банківського вкладу, але їй не було надано відповіді, грошові кошти повернуто частково, більшу частину не повернуто. Таким чином, її хвилювання та переживання можуть спричинити незворотні наслідки для її здоров'я та фізичного стану. На підставі викладеного, позивач просила суд стягнути з відповідача на її користь кошти в сумі 6772,37 доларів США, 68767 грн., шляхом перерахування коштів на відповідний рахунок у філії АТ «Укрексімбанк»; моральну шкоду в сумі 1000 грн. та витрати за консультаційні та юридичні послуги в сумі 2000 грн. Під час розгляду справи позивачем було подано заяву, в якій остання уточнила та збільшила позовні вимоги та остаточно просила стягнути з відповідача на її користь суму вкладу в розмірі 106800 грн. та 68767 грн., інфляційні витрати в сумі 12816 грн. та три відсотки річних в сумі 1442 грн., шляхом перерахування коштів на відповідний рахунок у філії АТ «Укрексімбанк»; а також стягнути моральну шкоду в сумі 1000 грн. та витрати за консультаційні та юридичні послуги в сумі 2000 грн. В зв'язку зі сплатою відповідачем після звернення до суду з позовом суми вкладів та нарахованих відсотків, ухвалою суду від 05.02.2015 року за заявою представника позивача позов в частині вимог, заявлених у п.п.1,2 прохальної частини уточненого позову, щодо стягнення з відповідача грошових коштів в сумі 106800 грн. та 68767 грн., було залишено без розгляду. В іншій частині представник позивача в судовому засіданні позов підтримав та просив задовольнити. Представник відповідача в судовому засіданні проти позову заперечував та просив відмовити в його задоволенні повністю. Заслухавши пояснення представників сторін, дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного висновку. Судом встановлено та вбачається з матеріалів справи, що 25.06.2014 року між [PERSON] та Публічним акціонерним товариством «АКТАБАНК» було укладено договір банківського вкладу №В23-01172/Т/607237, відповідно до умов якого, позивачем було розміщено вклад в розмірі 8930,41 долари США, строком на один місяць - з 25.06.2014 року по 25.07.2014 року, зі сплатою 8,50% річних. 06.08.2014 року між сторонами було укладено договір банківського вкладу №В23-01249/Т/607237, відповідно до якого [PERSON] передала, а банк прийняв грошову суму в розмірі 68767 грн., строком розміщення один місяць - з 06.08.2014 року по 06.09.2014 року, зі сплатою 18% річних. 08.08.2014 року та 11.08.2014 року позивач звернулась до банку із заявами, яки надійшли до банку 12.08.2014 року, щодо повернення сум вкладів та нарахованих відсотків за зазначеними вище договорами. Але, на момент звернення до суду з позовом 23.09.2014 року кошти їй було повернуто частково та залишок неповернутої суми вкладів та нарахованих відсотків виплачено під час розгляду справи судом, а саме: 23.12.2014 року. Також судом встановлено, що на підставі постанови Правління Національного банку України від 16.09.2014 року №576 «Про віднесення Публічного акціонерного товариства «АКТАБАНК» до категорії неплатоспроможних» виконавчою дирекцією Фонду гарантування вкладів фізичних осіб 16.09.2014 року прийнято рішення №90 про запровадження з 17.09.2014 року тимчасової адміністрації та призначення уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на тимчасову адміністрацію в Публічному акціонерному товаристві «АКТАБАНК». Рішенням виконавчої дирекції Фонду гарантування вкладів фізичних осіб №144 від 15.12.2014 року було продовжено строки здійснення тимчасової адміністрації в Публічному акціонерному товаристві «АКТАБАНК» по 17.01.2015 року включно. Відповідно до постанови Правління Національного банку України від 15.01.2015 року №19 «Про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію Публічного акціонерного товариства «АКТАБАНК», виконавчою дирекцією Фонду гарантування вкладів фізичних осіб 16.01.2015 року прийнято рішення №6 «Про початок процедури ліквідації Публічного акціонерного товариства «АКТАБАНК» та призначення уповноваженої особи Фонду на ліквідацію банку». Дана інформація опублікована на сайті Фонду гарантування вкладів фізичних осіб - fg.gov.ua, є загальновідомою та в силу ч.2 ст.61 ЦПК України такою, що не потребує доказування. Процедура щодо виведення неплатоспроможних банків з ринку і ліквідації банків врегульована Законом України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб», який є спеціальним законом у даних правовідносинах. Положеннями ст.36 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» врегульовані наслідки запровадження тимчасової адміністрації. Так, відповідно до ч.5 зазначеної статті під час тимчасової адміністрації не здійснюється задоволення вимог вкладників та інших кредиторів банку; примусове стягнення коштів та майна, звернення стягнення на майно банку, накладення арешту на кошти та майно банку; нарахування неустойки (штрафів, пені), інших фінансових (економічних) санкцій за невиконання чи неналежне виконання зобов'язань перед кредиторами та зобов'язань щодо сплати податків і зборів. Відповідно до п.1 ч.6 ст.36 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» обмеження, встановлене п.1 ч.5 цієї статті, не поширюється на зобов'язання банку щодо виплати коштів за вкладами вкладників за договорами, строк яких закінчився. Статтею 46 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» визначає, що уповноважена особа Фонду від імені Фонду виконує функції з ліквідації банку відповідно до цього Закону та приступає до виконання своїх обов'язків негайно після прийняття Фондом рішення про призначення уповноваженої особи Фонду. З дня призначення уповноваженої особи Фонду: 1) припиняються всі повноваження органів управління банку (загальних зборів, спостережної ради і правління (ради директорів)) та органів контролю (ревізійної комісії та внутрішнього аудиту). Якщо в банку, що ліквідується, здійснювалася тимчасова адміністрація, з дня прийняття рішення про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію банку тимчасова адміністрація банку припиняється. Керівники банку звільняються з роботи у зв'язку з ліквідацією банку; 2) банківська діяльність банку завершується закінченням технологічного циклу конкретних операцій у разі, якщо це сприятиме збереженню або збільшенню ліквідаційної маси; 3) строк виконання всіх грошових зобов'язань банку та зобов'язання щодо сплати податків і зборів (обов'язкових платежів) вважається таким, що настав; 4) припиняється нарахування відсотків, неустойки (штрафу, пені) та застосування інших санкцій за всіма видами заборгованості банку, а також не застосовується індекс інфляції за весь час прострочення виконання грошових зобов'язань банку; 4-1) нарахування відсотків, комісійних, штрафів, інших очікуваних доходів за активними операціями банку може припинятися у терміни, визначені договорами з клієнтами банку у разі, якщо це сприятиме збереженню або збільшенню ліквідаційної маси; 5) відомості про фінансове становище банку перестають бути конфіденційними чи становити банківську таємницю; 6) укладення правочинів, пов'язаних з відчуженням майна банку чи передачею його майна третім особам, допускається в порядку, передбаченому ст.51 цього Закону; 7) втрачають чинність публічні обтяження чи обмеження на розпорядження (у тому числі арешти) будь-яким майном (коштами) банку. Накладення нових обтяжень чи обмежень на майно банку не допускається. Під час здійснення ліквідації у банку не виникає жодних додаткових зобов'язань (у тому числі зі сплати податків і зборів (обов'язкових платежів), крім витрат, безпосередньо пов'язаних із здійсненням ліквідаційної процедури. Вимоги за зобов'язаннями банку, що виникли під час проведення ліквідації, можуть пред'являтися тільки в межах ліквідаційної процедури та погашаються у сьому чергу відповідно до статті 52 цього Закону. Таким чином, оскільки на час звернення позивача до суду з позовом в Публічному акціонерному товаристві «АКТАБАНК» було введено тимчасову адміністрацію, а на момент вирішення справи судом у передбаченому законом порядку прийняте рішення про відкликання банківської ліцензії та розпочато процедуру ліквідації банку, суд з урахуванням положень ст.ст.36,46 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб», приходить до висновку, що позовні вимоги [PERSON] щодо стягнення з відповідача інфляційних витрат, трьох відсотків річних та моральної шкоди, задоволенню не підлягають. Крім того, відмовляючи в задоволенні позову в частині стягнення моральної шкоди, суд також враховує, що позивач в своєму позові в обґрунтування завдання останньої посилалась на хвилювання та переживання, які можуть спричинити незворотні наслідки для її здоров'я та фізичного стану. Тобто фактично посилалась на можливе настання для неї негативних наслідків в майбутньому. Будь-яких належних обґрунтувань та доказів завдання їй моральної шкоди в розумінні ст.23 ЦК України, в наслідок дій та бездіяльності відповідача щодо несвоєчасного повернення суми вкладу та нарахованих відсотків на день звернення до суду з позовом, її характеру та ступеню тяжкості, позивачем не наведено. Враховуючи задоволення відповідачем позовних вимог в частині сплати вкладу та нарахованих відсотків позивачу після її звернення до суду з позовом та вирішуючи в зв'язку з цим в порядку ст.89 ЦПК України питання щодо стягнення понесених позивачем судових витрат у вигляді витрат на правову допомогу в сумі 2000 грн., суд враховує, що договір про надання юридичних послуг від 08.09.2014 року було укладено між позивачем [PERSON] та ТОВ «Європейська оціночна компанія» в особі директора [PERSON]., який представляв інтереси позивача в суді та є її сином. При цьому, позивачем не надано доказів щодо оплати послуг за договором в сумі 2000 грн. та, відповідно, фактичного понесення вказаних витрат, виду та обсягу наданих юридичних послуг, розрахунку їх розміру з дотримання вимог Закону України «Про граничний розмір компенсації витрат на правову допомогу у цивільних та адміністративних справах». В зв'язку з цим в стягненні витрат на правову допомогу в сумі 2000 грн. позивачу також слід відмовити. На підставі вищевикладеного,

Outcome: dismissed