Jurisdiction: civil
Date: 2021-08-29 00:00:00

Позивач звернулась до суду з вищевказаним позовом, обґрунтовуючи свої вимоги тим, що з 25.11.2006 вона з відповідачем перебуває в зареєстрованому шлюбі та на даний час в провадженні суду перебуває справа про розірвання їхнього шлюбу. Позивач вказує, що у зв`язку з реєстрацією шлюбу вона змінила своє дошлюбне прізвище « [PERSON] » на « [PERSON] », однак 03.07.2013 вона змінила прізвище « [PERSON] » на прізвище « [PERSON] ». В шлюбі у сторін народився син[PERSON] , [INFO] , який перебуває на утриманні позивача. Позивач зазначає, що відповідач на даний час матеріальної допомоги на утримання сина не надає, хоча має таку можливість, оскільки фізично здоровий, не перебуває на будь-якому диспансерному обліку. За вказаних обставин позивач просить суд стягнути з відповідача аліменти на утримання дитини в розмірі 1/4 частки від всіх видів його заробітку (доходу) щомісячно, але не менше 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Відзив на позов відповідач не подавав. Позивач в судове засідання не з`явилася, надала до суду заяву, в якій зазначила, що позовні вимоги підтримує, просить їх задовольнити та розглянути справу у її відсутність. Відповідач в судове засідання також не з`явився, надав до суду заяву, згідно якої позовні вимоги визнає, просить розглядати справу у його відсутність. Частиною 3 ст. 211 ЦПК України визначено, що учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності. Якщо таке клопотання заявили всі учасники справи, судовий розгляд справи здійснюється на підставі наявних у суду матеріалів. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Враховуючи вищевикладене, суд вважає, що справу можливо розглянути без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу на підставі наявних матеріалів. Дослідивши матеріали справи та оцінивши докази в їх сукупності, суд дійшов висновку, що позовна заява підлягає задоволенню з наступних підстав. Згідно ч. 4 ст. 206 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Так, судом встановлено наступні фактичні обставини справи. 25.11.2006 сторонами по справі було укладено шлюб, який зареєстровано у виконавчому комітеті Луко-Мелешківської сільської ради Вінницького району Вінницької області, актовий запис № 19 та позивачці змінено прізвище з « [PERSON] » на « [PERSON] », що підтверджується копією свідоцтва про шлюб, виданого повторно 03.06.2021 (а.с. 2). З копії свідоцтва про зміну імені вбачається, що 03.07.2013 позивач змінила прізвище з « [PERSON] » на « [PERSON] » (а.с. 3). В шлюбі у сторін по справі народився син [PERSON] , [INFO] , що підтверджується копією свідоцтва про народження Серія [NUMBER] , виданого 06.06.2007 (а.с. 4). Згідно з довідкою, виданою головою квартального комітету «Димитрівський» 25.05.2021 №266, встановлено, що до складу сім`ї [PERSON] входить дитина [PERSON] , [INFO] (а.с. 6). Оцінивши докази в їх сукупності, суд керується наступними нормами. Згідно ст. 141 СК України, мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини. Згідно зі ст. 180 СК України, батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) відповідно до ч. 3 ст. 181 СК України присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Відповідно до ст. 8 Закону України «Про охорону дитинства», кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Положеннями ч. 2 ст. 182 СК України передбачено, що розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Враховуючи наявні обставини справи та обсяг зібраних доказів, суд вважає заявлений позивачем розмір аліментів обґрунтованим та таким, що відповідає ст.ст. 182, 183 СК України, оскільки відомості про відповідність вказаного позивачем розміру аліментів матеріальному та сімейному становищу відповідача ним не спростовані, та відомості про інших осіб, що мають право на утримання від відповідача, в матеріалах справи відсутні, визнання позову відповідачем не суперечить вимогам закону, а тому такі вимоги позивачки підлягають до задоволення. Згідно з ч. 1 ст. 191 СК України, аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову. Позивач звернулась до суду 15.06.2021, тому аліменти слід стягувати з 15.06.2021. Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 430 ЦПК України, суд вважає за необхідне з метою забезпечення інтересів дитини, допустити рішення до негайного виконання в частині стягнення суми платежу за один місяць. Згідно з вимогами ч. 6 ст. 141 ЦПК України,з відповідачана користь держави слід стягнутисудові витрати, а саме судовий збір, від сплати якого звільнено позивача, в розмірі 908 грн. З урахуванням вищевикладеного,

Outcome: approved