Jurisdiction: civil
Date: 2019-08-29 00:00:00

Позивач звернулась до Жовтоводського міського суду Дніпропетровської області з позовом, де просить визнати [PERSON] , [INFO] , такою що втратила право користування житловим приміщенням, а саме квартирою [ADDRESS] . Свої вимоги позивач обґрунтовує тим, що їй на підставі договору купівлі- продажу належить квартира [ADDRESS] . У зазначеній квартирі зареєстрована [PERSON] , як член сім`ї колишнього власника [PERSON] (продавця квартири). При укладенні договору купівлі- продажу сторони погодили, що продавцем буде звільнена квартира, у тому числі будуть зняті з реєстраційного обліку особи, які в ній не мешкають в строк до 10 липня 2019 року, однак умови договору виконані не були, у зв`язку з чим порушуються її права як власника квартири, що стало підставою звернення до суду. Ухвалою судді від 29 липня 2019 року відкрито провадження у справі та призначено до судового розгляду в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням сторін. Позивач будучи належним чином повідомленою про час та місце розгляду справи у судовому засіданні участі не приймав, надавши письмове клопотання про розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги підтримує в повному обсязі та просить їх задовольнити. Відповідач [PERSON] \~про дату,\~час і\~місце судового\~засідання повідомлялися\~належним чином, у визначеному законом порядку, з урахуванням положень ч.11ст.128 ЦПК України, шляхом розміщення оголошення на офіційному веб-сайті судової влади України. Однак, у судове засідання не з`явилась. Причини своєї неявки в судове засідання, суду не повідомила, заяву про розгляд справи за її відсутності та відзив на позовну заяву не подала. Повно, всебічно та об`єктивно дослідивши матеріали справи, суд вважає позов обґрунтованим і таким, що підлягає задоволенню за таких підстав. Судовим розглядом справи встановлено, що [PERSON] на підставі договору купівлі- продажу квартири від 20.06.2019 року, укладеного між [PERSON] та [PERSON] , посвідченого приватним нотаріусом Жовтоводського міського нотаріального округу Дніпропетровської області Кубай Л.В., зареєстрованого в реєстрі за №569, є власником квартири [ADDRESS] (а.с.8). Право власності зареєстроване в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності, що підтверджується копією Витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності за індексним номером 171104033 від 20 червня 2019 року.(а.с.9) У вказаній квартирі зареєстрованою значиться [PERSON] , [INFO] , як член сім`ї колишнього власника [PERSON] , що підтверджується довідкою про склад сімї №1/1-3505 виданої відділом ведення реєстру територіальної громади (а.с.11). Відповідно п.14 договору купівлі- продажу квартири сторони домовились, про те що квартира , яка відчужується , буде повністю звільнена продавцем ( [PERSON] ) у тому числі будуть зняті з реєстраційного обліку особи, які в ній не мешкають в строк до 10 липня 2019 року, однак умови договору в частинні зняття з реєстрації виконані не були., чим порушує право власності позивача вільно та на власний розсід розпоряджатися користуватися та володіти своїм майном. Відповідно до ст.ст.\~383,\~391 ЦК України,\~ст. 150 ЖК України\~власник житлового будинку, квартири має право використовувати помешкання для власного проживання, проживання членів своєї сім`ї, інших осіб, вправі розпоряджатися ними, вправі вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном. Згідно ч.1\~от. 156 ЖК України\~члени сім`ї власника жилого будинку, які проживають разом із ним у будинку, що йому належить, користуються жилим приміщенням нарівні з власником будинку, якщо при їх вселенні не було іншої угоди про порядок користування цим приміщенням. Аналогічну норму містить також\~ст.405 ЦК України. Відповідно до 4,4\~ст.156 ЖК України\~до членів сім`ї власника відносяться особи, зазначені в ч.2\~ст.64 цього Кодексу, а саме подружжя, їх діти і батьки. Членами сім`ї власника може бути визнано й інших осіб, якщо вони постійно проживають разом з ним і ведуть з ним спільне господарство. Із змісту зазначених норм матеріального права вбачається, що правом користування житлом, яке знаходиться у власності особи, мають члени сім`ї власника нарівні з власником будинку (квартири), якщо при їх вселенні не було іншої угоди про порядок користування цим приміщенням, а також інші особи, якщо вони постійно проживають разом з ним і ведуть з ним спільне господарство. Згідно з положеннями\~ст. 391 ЦК України\~власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном. Аналіз зазначеної норми дає підстави для висновку про те, що власник має право вимагати від осіб, які не є членами його сім`ї, а також не відносяться до кола осіб, які постійно проживають разом з ним і ведуть з ним спільне господарство, усунення порушень свого права власності у будь-який час. Отже, за порівняльним аналізом ст.ст.\~383,\~391,405 ЦК України\~та ст.ст. 150, 156 у поєднанні зі\~ст. 64 ЖК України\~слід дійти до висновку що положення ст.ст.\~383,\~391 ЦК України\~передбачають право вимоги власника про захист порушеного права власності на жиле приміщення, будинку, квартиру тощо, від будь яких осіб, у тому числі осіб, які не є і не були членами його сім`ї, а положення ст.ст.405 ЦК України, ст.ст.\~150,156 ЖК України\~регулюють взаємовідносини власника жилого приміщення та членів його сім`ї, у тому числі у випадку втрати права власності власником, припинення з ним сімейних відносин або відсутності члена сім`ї власника без поважних причин понад один рік. Аналогічну правову позицію виклав Верховний Суд України у постанові від 16.11.2016р. по справі 6-709ЦСІ6. Таким чином, відповідач, яка є членом сім`ї колишнього власника, порушує права позивача, який, як власник, позбавлений права користування та розпорядження спірним житловим будинком. Враховуючи викладені обставини справи та вимоги закону, суд приходить до висновку, що позовні вимоги щодо позбавлення [PERSON] права користування житловим приміщенням, а саме квартирою [ADDRESS] є законними та обґрунтованими у зв`язку з чим вони підлягають задоволенню. \~ \~ \~ \~Згідно зі ст. 7 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні», рішення суду про визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням, є підставою для зняття з реєстрації місця проживання особи. \~ \~ \~ \~Судові витрати, відповідно ст. 141 ЦПК України, необхідно стягнути із відповідача на користь позивача.

Outcome: approved