overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2016-04-11 00:00:00

позивач звернулась до суду з позовом, в якому просить визнати відповідача таким, що втратив право на користування квартирою №5а по вул. Огієнка, 6 у м.Львові, мотивуючи свої позовні вимоги тим, що вона є власником квартири яка знаходиться за адресою: м. Львів, вул. Огієнка, 6/5а в якій проживає на даний час. Відповідач зареєстрований за даною адресою, але не проживає у вказаній квартирі з дня його реєстрації, не несе витрат по утриманню квартири. В судовому засіданні позивач підтримала внесений позов, надала пояснення, аналогічні до викладених у позовній заяві та просила позов задовольнити. Відповідач в судове засідання не зявився, хоч про час та місце слухання справи був повідомлений належним чином, про причини неявки суд не повідомив. Суд ухвалив слухати справу у відсутності відповідача на підставі наявних матеріалів справи, з винесенням заочного рішення. Дослідивши матеріали справи, заслухавши пояснення позивача, оцінивши надані докази, суд вважає, що позов підлягає до задоволення з наступних підстав. Відповідно до ст.16 ЦК України, кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Згідно ч.1 ст.60 ЦПК України, кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. Відповідно до ст.71 Житлового кодексу України, при тимчасовій відсутності наймача або членів його сім'ї за ними зберігається жиле приміщення протягом шести місяців. Якщо наймач або члени його сім'ї були відсутні з поважних причин понад шість місяців, цей строк за заявою відсутнього може бути продовжено наймодавцем, а в разі спору - судом. Згідно довідки з місця проживання про склад сімї і прописки №7351 від 08.10.2015р. /а.с.9/ в квартирі №5а на вул. І. Огієнка, 6 в м. Львові зареєстрований [PERSON] Оруджалі-Огли. Як встановлено судом та підтверджено матеріалами справи, а саме актами ЛКП «Айсберг» від 24.12.2015 р., 02.12.2015 р., 05.10.2015 р. /а.с.5, 6, 7/, в квартирі №5а на вул.Огієнка, 6 в м. Львові, зареєстрований [PERSON] Оруджалі-Огли, але не проживає по вказаній адресі з дня його реєстрації. Також судом встановлено, що квартира №5а на вул. І. Огієнка, 6 в м. Львові належить на праві приватної власності [PERSON], що стверджується витягом про реєстрацію права власності на нерухоме майно №1000476 від 15.07.2003 року /а.с.8/. Окрім того, судом встановлено, що відповідач не несе витрат по утриманню квартири, які сплачує [PERSON] Згідно ст.391 ЦК України, власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном. Таким чином суд вважає, що позов є підставним, оскільки позивач повністю довела обставини на які посилається, відповідач в судове засідання не зявився, жодних доказів на спростування позовних вимог суду не представив, а тому підлягає до задоволення.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2019-12-22 00:00:00

Позивач звернулась до суду з позовом, в якому просить визнати відповідачів такими, що втратили право користування житловим приміщенням за адресою: [ADDRESS] . Зазначає, що відповідачі зареєстровані, але тривалий час не мешкають у зазначеному житловому приміщенні, комунальні послуги не сплачують, не несуть інших витрат по утриманню житла. Позивач у судове засідання не з`явився, надав заяву про розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги підтримав, не заперечував проти заочного розгляду справи. Відповідачі у судове засідання не з`явились, про день, час та місце розгляду справи повідомлені своєчасно та належним чином, про що свідчать матеріали справи, причину неявки до суду не повідомили, заяви про розгляд справи за їх відсутності не надавали, у зв`язку з чим зі згоди позивача та на підставі ст.ст. 223 ч. 4, 280, 281 ЦПК України, суд вважає можливим розглянути справу за відсутності відповідачів та постановити заочне рішення на підставі наявних доказів. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Перевіривши матеріали справи, суд приходить до наступного. Судом встановлено, що позивач [PERSON] на підставі договору довічного утримання від 09.11.2017 року є власником житлового будинку, розташованого за адресою: [ADDRESS] . Відповідачі по\~справі [PERSON] , [PERSON] є братами позивача, вони зареєстровані за вищевказаною адресою, однак у будинку не мешкають з 2003 року, не виконують обов`язки по утриманню будинку. Факт не проживання відповідачів за місцем реєстрації підтверджується актами від 04.02.2018р., 21.01.2019р., 25.08.2019р., Позивач, як власник житлового приміщення, будь-яких договорів (оренди, найму чи піднайму) з відповідачами не укладала, ніяких обов`язків перед ними не має. Згідно зі ст. 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійснені ним права користування та розпорядження своїм майном, хоча б ці порушення і не були поєднані з позбавленням володіння. Вказана стаття встановлює право власника житла на власний розсуд визначати, хто має право в ньому проживати. Відповідно до ст. 319 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. В даному разі з вини відповідача права позивача обмежені. Згідно ч. 2 ст. 405 ЦК України, член сім`ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім`ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом. Відповідачі у вказаному будинку не проживають більше одного року, не сплачують комунальні послуги, не несуть інших витрат по утриманню будинку, в зв`язку\~з чим позовні вимоги підлягають задоволенню.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2019-02-19 00:00:00

Позивач звернулась до суду з позовом, в якому просить визнати відповідачів, такими, що втратили право користування квартирою [ADDRESS], посилаючись на те, що відповідачі з травня 2014 р. за вказаною адресою не проживають. Відповідачами надано письмову заяву в якій зазначено про визнання позову. Відповідно до ст. 7 ч. 13 ЦПК України розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання не проводиться. Судом встановлено, що рішенням виконкому Лисичанської міської ради народних депутатів м. Лисичанська № 395 від 28.07.1987 на сім'ю з п'яти осіб надано 4-х кімнатну квартиру за адресою: [ADDRESS]. У зазначеній квартирі зареєстровані крім позивача відповідачі, які з травня 2014 р. за вказаною адресою не мешкають, проживають в Російській Федерації. Відповідно до ст. 72 ЖК УРСР визнання особи такою, що втратила право на користування житловим приміщенням, внаслідок відсутності цієї особи понад встановлені строки, вирішується в судовому порядку. При цьому під встановленими строками мається на увазі шестимісячний термін. Таким чином, суд доходить висновку, що є передбачені законом підстави для задоволення позову, надані докази достатніми та переконливими. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-08-03 00:00:00

Позивач звернулась до суду з позовом, в якому просить визнати за нею право власності на житловий будинок [ADDRESS] в порядку спадкування після померлої [INFO] р. її матері [PERSON]. В обґрунтування вимог позивач зазначила, що [INFO] р. померла її мати [PERSON], після смерті якої залишилось майно, а саме житловий будинок [ADDRESS]. Позивач зазначила, що за час свого життя її мати подарувала вказаний будинок відповідно до договору від 09.08.1997 р., але позивач його не зареєструвала в Фастівському бюро технічної інвентаризації, а тому позивач звернулась до нотаріуса із заявою про прийняття спадщини, нотаріусом було відмовлено у видачі свідоцтва про право власності. Позивач в судове засідання з'явилась, підтримала свої позовні вимоги в повному обсязі. Відповідач в судове засідання не з'явився, про день, час та місце розгляду справи повідомлялися належним чином. Третя особа [PERSON] до судового засідання з'явився, просив позов задовольнити у повному обсязі. У зв'язку з зазначеним, суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України. Суд, вислухавши сторін по справі, дослідивши письмові матеріали справи, приходить до наступного. Судом установлено, що [PERSON] померла [INFO] року, що підтверджує свідоцтво про смерть [NUMBER], видане 06.06.2014 р. відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Васильківського міськрайонного управління юстиції у Київській області /а.с.4/. Відповідно до свідоцтва про одруження позивач змінила свої прізвище з [PERSON] на [PERSON] /ас.17/. У померлої [PERSON] є двоє дітей - спадкоємців, одним із них є позивач та третя особа, що підтверджується свідоцтвами про народження /а.с.17,44/. На вищевказаний житловий будинок у померлої [PERSON] є технічний паспорт/ а.с.8/. Відповідно до довідки, виданої Яцківської сільської ради Васильківського району Київської області гр. [PERSON], яка померла[INFO] року р. дійсно проживала та була зареєстрована з 1961 р. і по день смерті за адресою по [ADDRESS] /а.с.37/. Положення ст.ст. 1216, 1217, 1218, 1258, 1261 ЦК України зазначають, що спадкуванням є перехід прав та обов'язків від фізичної особи, яка померла, до інших осіб. Спадкування може здійснюватися за законом. До складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Спадкоємці за законом одержують право на спадкування почергово. У першу чергу право на спадкування за законом мають діти. Незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. Визнається, що спадкоємець прийняв спадщину, якщо він фактично вступив в управління або володіння спадковим майном. Таким чином, суд приходить до висновку, що [PERSON] на час смерті мала право житловий будинок [ADDRESS], а тому враховуючи, що третя особа [PERSON] в судовому засідання просив задовольнити позов позивача, позивач як єдиній спадкоємець має право на зазначений будинок. На підставі наведеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-06-08 00:00:00

Позивач звернулась до суду з позовом, в якому просить визнати за нею право власності на житловий будинок з надвірними спорудами, який розташований по вул.Ціолковського 2-ж в м.Радомишлі, мотивуючи свої вимоги тим, що вищевказаний будинок вони побудували з чоловіком [PERSON] У 2006 році чоловік пішов проживати в іншу сімю. З цього періоду вона одна користується даним будинком, проводить в ньому ремонти, користується та обробляє земельну ділянку, і в даний час оформляє право власності на власний будинок, але в оформленні їй відмовляють, посилаючись на те, що в неї відсутні правовстановлюючі документи на будинок. В судовому засіданні позивачка свої позовні вимоги підтримала. Представник відповідача в судове засідання не зявився, надіслав до суду заяву в якій просить слухати справу без участі їх представника. Вислухавши пояснення позивача, дослідивши наявні в справі докази, суд встановив наступні факти та відповідні їм правовідносини. За змістом ст. 3 ЦПК України кожна особа має право на звернення до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Згідно зі ст.ст. 10, 11 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється виключно на засадах змагальності сторін, при цьому суд розглядає цивільні справи не інакше як в межах заявлених вимог і на підставі наданих сторонами доказів. Судом встановлено, що у 1988 році разом зі своїм чоловіком [PERSON] вони побудували житловий будинок №2-ж по вул.Ціолковськоо в м.Радомишлі. У 2006 році чоловік створив іншу сімю, позивач з даного часу проживає одна в даному будинку. На будинок був виданий технічний паспорт, однак згідно довідки Житомирського БТІ, право власності на вищевказаний житловий будинок не зареєстровано. Із змісту ст. 344 ЦК України випливає, що позивач, як володілець майна, протягом всього часу володіння ним має бути впевнений, що на це майно не претендують інші особи, і він отримав це майно з підстав, достатніх для того, щоб мати право власності на нього. У такому випаду при вирішенні питання щодо визнання права власності на майно в порядку набувальної давності необхідно виходити із того, що задоволення таких вимог можливе лише за умов: добросовісності заволодіння, відкритості, безперервності, безтитульності володіння. Відповідно до п. 13 постанови пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ «Про судову практику у справах про захист права власності та інших речових прав» № 5 від 7 лютого 2014 року, можливість пред'явлення до суду позову про визнання права власності за набувальною давністю випливає з положень статей 15, 16 ЦК України, а також ч. 4 ст. 344 ЦК України, згідно з якими захист цивільних прав здійснюється судом шляхом визнання права. У зв'язку з цим особа, яка заявляє про давність володіння і вважає, що у неї є всі законні підстави бути визнаною власником майна за набувальною давністю, має право звернутися до суду з позовом про визнання права власності. Враховуючи обставини справи та надані суду докази, суд приходить до висновку що позовні вимоги підлягають до задоволення.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-08-26 00:00:00

Позивач звернулась до суду з позовом, в якому просить визнати за нею право власності на земельну ділянку площею 3,4008 гектарів, кадастровий номер земельної ділянки 5120682200:01:001:0372 на території Кармалюківської сільської ради Балтського району Одеської області згідно свідоцтва про право власності на нерухоме майно серії САК №004721, індексний номер 24366461 та земельну ділянку площею 3,6154 гектарів, кадастровий номер земельної ділянки 5120682200:01:002:0359 на території Кармалюківської сільської ради Балтського району Одеської області згідно про право власності на нерухоме майно серії САК №004679, індексний номер 23928103, які раніше належали її батьку [PERSON]. 26.08.2014 року [PERSON] помер. Після його смерті спадщину, як спадкоємець за законом першої черги, фактично прийняла його донька [PERSON], яка звернулась до нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини, але йому відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом по причині пропуску строку звернення до нотаріальної контори із вище вказаною заявою. Вказані вище обставини позбавили позивача права на спадкове майно у вигляді земельних ділянок, грошових внесків, з приводу чого вона змушена звернутися до суду з позовом, надала суду заяву, в якій свої заявлені вимоги підтримала в повному обсязі, просить розглянути справу без її участі. Представник відповідача до судового засідання не зявився, але надіслав на адресу суду заяву, в якій позов визнав у повному обсязі, заперечень до заявлених вимог не має, просить справу розглянути за його відсутності у відповідності з вимогами законодавства України. Вивчивши матеріали справи, суд вважає, що позов обґрунтований і підлягає задоволенню в повному обсязі з наступних підстав. В судовому засіданні встановлено, що батькові позивача на праві приватної власності належали земельна ділянка площею 3,4008 гектарів, кадастровий номер земельної ділянки 5120682200:01:001:0372 на території Кармалюківської сільської ради Балтського району Одеської області згідно свідоцтва про право власності на нерухоме майно серії САК №004721, індексний номер 24366461 та земельну ділянку площею 3,6154 гектарів, кадастровий номер земельної ділянки 5120682200:01:002:0359 на території Кармалюківської сільської ради Балтського району Одеської області згідно про право власності на нерухоме майно серії САК №004679, індексний номер 23928103. Після смерті батька позивача померлого 26.08.2014 року, позивач, як спадкоємець за законом першої черги фактично прийняла спадщину, але у нотаріальній конторі позивачу відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом по причині пропуску строку звернення до нотаріальної контори із вище вказаною заявою. Оцінивши надані позивачем письмові докази, обставини справи, суд вважає, що позивач, як спадкоємець за законом першої черги, фактично прийняв спадщину, яка відкрилася після смерті його матері, і має законне право володіти, користуватися, розпоряджатися спадковим майном у вигляді земельних ділянок. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-02-27 00:00:00

Позивач звернулась до суду з позовом в якому просить визнати за нею право власності на самочинно добудовані до будинку №55-а: цегляну кухню (Г-1) площею 9.0 м2, цегляний хлів (Д-1) площею 6.5 м2, деревяний хлів (Ж-1) площею 8.9 м2, металевий гараж (З-1) площею 15.9 м2, що по вул.Миколи Назарчука в м.Радомишль, і в обґрунтування своїх вимог зазначила, що її чоловік в 1970 році отримав земельну ділянку для будівництва житлового будинку. У звязку з господарськими потребами, він на протязі 1980-1995 років самовільно побудував до будинку №55-а: цегляну кухню, цегляний хлів, деревяний хлів та металевий гараж. Узаконити дані споруди чоловік не встиг, оскільки 14.05.2016 року помер, тому вона і змушена звернутись до суду. В судове засідання позивач та представник відповідача не зявились, надіслали до суду заяву в яких просить слухати справу без їх участі. Перевіривши матеріали справи, оцінивши зібрані по справ докази, судом встановлено наступне. Як видно з матеріалів справи, чоловік позивача [PERSON] в 1970 році отримав земельну ділянку для будівництва житлового будинку, сараю, веранди. У звзку з господарськими потребами, він на протязі 1980-1995 років самовільно побудував до будинку №55-а: цегляну кухню, цегляний хлів, деревяний хлів та металевий гараж. Оформити документально самовільно побудовані споруди [PERSON] не встиг, оскільки 14.05.2016 року помер. Як видно з технічного паспорту на житловий будинок №55-а по вул.Пролетарська (нині ім.М.Назарчука) самовільно побудованими є: цегляна кухня (Г-1) площею 9.0 м2, цегляний хлів (Д-1) площею 6.5 м2, деревяний хлів (Ж-1) площею 8.9 м2, металевий гараж (З-1) площею 15.9 м2. Згідно довідки відділу містобудування, архітектури, житлово-комунального господарства і будівництва та цивільного захисту населення Радомишльської РДА, самовільно побудовані: цегляна кухня (Г-1), цегляний хлів (Д-1), деревяний хлів (Ж-1), металевий гараж (З-1), які розташовані по вул.Пролетарській, 55-а ,в м.Радомишлі, власником якого є [PERSON] збудовані з порушенням будівельних, протипожежних,санітарних та екологічних вимог, (ДБН-360-92) п.7.5,п.7.5-а. Статтею 376 ЦК України визначено ознаки самочинного будівництва. До нього належить будівництво, яке: 1) здійснюється на земельній ділянці, що не була відведена для цієї мети; 2) без належного дозволу; 3) без належно затвердженого проекту; 4) з з істотними порушеннями будівельних норм і правил. Таким чином, в судовому засіданні встановлено, що самовільно побудувані: цегляна кухня, цегляний хлів, деревяний хлів та металевий гараж чоловіком позивача здійснено самочинно, тобто без належного дозволу і затвердженого проекту, з порушенням будівельних норм і правил, що стверджується наявними в матеріалах справи доказами, тому суд залишає позов позивачки без задоволення. На підставі вищенаведеного, ст. 376 ЦПК України,

Outcome: dismissed
Jurisdiction: civil
Date: 2016-06-05 00:00:00

Позивач звернулась до суду з позовом, в якому просить визнати за нею право особисто приватної власності на квартиру [ADDRESS]. В обґрунтування своїх позовних вимог позивач посилається на те, що 08.05.1998 року між нею та [PERSON] був зареєстрований шлюб. Від даного шлюбу народилась дочка [PERSON], [INFO]. 26.03.2009 року шлюб між подружжям був розірваний. В 2014 році [PERSON] були дані грошові кошти [PERSON] в сумі 435\~000 грн. для придбання квартири для їхньої доньки, про що позивачкою була складена розписка та було взято зобовязання про придбання вказаного житла для дочки. 10.02.2014 року [PERSON] придбала однокімнатну квартиру [ADDRESS] на підстав договору купівлі-продажу квартири. Вважає, що придбана квартира є її особистою приватною власністю, у звязку з чим була вимушена звернутись до суду з даним позовом. Позивач в судове засідання не з*явилась, позов підтримала, просить його задовольнити у повному обсязі, справу розглядати за її відсутністю. Відповідач: [PERSON] в судове засідання не з*явився, про день слухання повідомлений, проти позову не заперечує, просить суд його задовольнити, справу розглядати за його відсутності. Суд, дослідив матеріали справи, вважає, що позов є обґрунтованим та підлягає задоволенню з наступних підстав. Як було встановлено судом та вбачається з матеріалів справи, 08.05.1998 року між [PERSON] та [PERSON] був зареєстрований шлюб. Від даного шлюбу народилась дочка [PERSON], [INFO]. згідно свідоцтва про народження, виданого відділом РАЦС по м. Харкову № 3 Харківського міського управління юстиції. 26.03.2009 року шлюб між подружжям був розірваний, згідно свідоцтва про розірвання шлюбу. Виданого Дзержинським відділом РАЦС Харківського міського управління юстиції, актовий запис № 152. В 2014 році [PERSON] були дані грошові кошти [PERSON] в сумі 435\~000 грн. для придбання квартири для їхньої доньки, про що позивачкою була складена розписка від 07.02.2014 року та було взято зобовязання про придбання вказаного житла для дочки. 10.02.2014 року [PERSON] придбала однокімнатну квартиру [ADDRESS] на підстав договору купівлі-продажу квартири, посвідченого приватним нотаріусом Харківського міського нотаріального округу [PERSON]. реєстровий № 218. Згідно ст.. 57 СК України, особистою приватною власністю дружини. чоловіка є: -майно, набуте нею, ним до шлюбу; -майно, набуте нею, ним а час шлюбу, але на підставі договору дарування або в порядку спадкування; -майно, набуте нею, ним за час шлюбу, але за кошти, які належали їй, йому особисто. Згідно ст.. 328 ЦК України, право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема її правочинів, право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випиває із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Згідно ст.. 109 ЦПК України, позови до фізичної особи предявляються в суд за зареєстрованим у встановленому законом порядку місцем її проживання або за зареєстрованим у встановленому законом порядку місцем її перебуванням. Таким чином, позов є обґрунтованим, а тому, суд задовольняє його у повному обсязі.

Outcome: approved