Jurisdiction: civil
Date: 2019-02-17 00:00:00

Позивач звернулась до суду з позовом, в якому зазначила, що зареєструвала шлюб з відповідачем 28.04.2001 року у відділі реєстрації актів цивільного стану Васильківського міськрайонного управління юстиції Київської області актовий запис №81. Від шлюбу мають неповнолітнього сина [PERSON], [INFO]. На протязі спільного подружнього життя виявилось, що вони мають різні характери, різні погляди на життя та сімю, проживають окремо понад три роки. Внаслідок чого їх подальше спільне життя і збереження шлюбу стало неможливим. Отже, їхній шлюб носить лише формальний характер і підлягає розірванню. Позивач в судове засідання не зявилася, подавши до суду заяву про слухання справи у її відсутності, вимоги позову підтримала в повному обсязі. Відповідач в судове засідання не зявився, про день, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, подав до суду письмову заяву про слухання справи у його відсутності, вимоги позову визнав. Відповідно до ч. 3 ст. 200, ч. 4 ст. 206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову на підготовчому судовому засіданні, та відповідно до ч. 2ст. 247 ЦПК України, за відсутності всіх осіб, які беруть участь у справі, суд проводить розгляд цивільної справи без фіксування технічними засобами, за наявними у справі матеріалами. Дослідивши матеріали справи, зясувавши всі обставини справи та перевіривши їх наданими доказами, суд дійшов висновку про задоволення позову, виходячи з наступного. Судом встановлено, що 28.04. 2001 року між [PERSON] та [PERSON] (Стадник) Т.О. зареєстровано шлюб у відділі державної реєстрації актів цивільного стану Васильківського міськрайонного управління юстиції у Київській області, актовий запис №81, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії 1-БК №059789 від 28.04.2001 року. Від шлюбу сторони мають сина [PERSON] Олександроича, [INFO], що підтверджується копією свідоцтва про народження серії 1-БК № 039716, актовий запис №256. Сторони разом не проживають та спільного господарства не ведуть. За змістом ч. 2 ст.\~104, ст.\~110 Сімейного кодексу\~(далі -\~\~СК України) шлюб припиняється внаслідок його розірвання. Позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя. Відповідно до ч. 2\~ст. 112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Як роз'яснено у п. 10\~Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя» від 21.12.2007 року № 11 передбачено, що охорона сім'ї державою полягає, зокрема, в тому, що шлюб може бути розірвано в судовому порядку лише за умови, якщо встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечитиме інтересам одного з них чи інтересам їх дітей. Враховуючи, що судом установлено, що шлюбні відносини між сторонами фактично припинилися, спільне господарство вони не ведуть, між сторонами втрачено взаєморозуміння та почуття любові, примирення подружжя, подальше спільне життя та збереження шлюбу між ними неможливо і суперечить інтересам подружжя та дитини, вжиття судом заходів для примирення сторін бажаного результату не надали, суд дійшов висновку про те, що збереження сім'ї є неможливим, шлюб між сторонами існує формально і може бути розірваним. За змістом ч. 2 ст.\~114, ст.\~115 СК України\~у разі розірвання шлюбу судом шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу. Розірвання шлюбу, здійснене за рішенням суду, має бути зареєстроване в державному органі реєстрації актів цивільного стану, за заявою колишньої дружини або чоловіка.

Outcome: approved