Jurisdiction: civil
Date: 2020-06-17 00:00:00

Позивач, звернулась в суд з позовом до [PERSON] про стягнення грошових коштів у порядку застосування наслідків недійсності нікчемного правочину та просить стягнути з відповідача на корить позивача 13686 грн. 50 коп. та судові витрати. Позовні вимоги мотивувала тим, що 31.10.2019 між [PERSON] та [PERSON] був укладений Договір про наміри, відповідно до якого [PERSON] виразила свій намір придбати у [PERSON] 3/20 частини жилого будинку, який розташований за адресою [ADDRESS] . За умовами вказаного договору про наміри основний договір купівлі-продажу сторони зобов`язалися укласти не пізніше 28.02.2020. Такий термін укладення основного договору був необхідний [PERSON] для вирішення питання про звільнення предмету продажу від арешту, накладеного постановою державного виконавця від 19.01.2004 при примусовому виконанні виконавчого листа № 1-435 від 24.12.1996р. місцевим судом Новозаводського району м.Чернігова. При підписанні договору про наміри від 31.10.2019 [PERSON] передала [PERSON] готівкові кошти в сумі 500 доларів США в якості авансу, що підтверджується п.2.1 вказаного договору. В лютому 2020р. арешт з об`єкту продажу був знятий, документи для підготовки договору купівлі-продажу були передані нотаріусу, покупець була готова сплачувати всю необхідну суму для оплати вартості частини житлового будинку, але [PERSON] безпосередньо у нотаріуса відмовилася від підписання договору купівлі-продажу, повідомивши, що вона знайшла більш вигідного покупця. На вимогу [PERSON] повернути їй сплачений аванс [PERSON] відмовила у поверненні грошей, пославшись на відсутність у неї достатніх коштів. [PERSON] безпідставно відмовляється повернути позивачці 500 доларів США з огляду на наступне. Ціна позову визначена позивачем як гривневий еквівалент 500 доларів США по курсу НБУ станом на 06.04.2020р., що становить 13686 грн 50 коп. Ухвалою суду від 12.05.2020 було відкрито провадження в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням сторін. 28.05.2020 від відповідача надійшов відзив на позовну заяву, в якій відповідач заперечує проти задоволення позову, вказуючи, що при підписанні попереднього договору купівлі-продажу від 31.10.2019 позивач не передала їй грошові кошти в сумі 500 грн, чим і зумовлено не виконання договору відповідачкою. Вказує на відсутність документів, що підтверджують факт передачі їй грошових коштів. Представник позивача в судовому засіданні позов підтримала, посилаючись на викладені в ньому обставини. Представник відповідача в судовому засіданні проти позову заперечив, вказавши, що [PERSON] не отримувала грошових коштів. Дослідивши матеріали справи, заслухавши учасників процесу, з`ясувавши дійсні обставини справи та перевіривши їх доказами, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що 31.10.2019 між [PERSON] та [PERSON] був укладений Договір про наміри, відповідно до якого сторони виразили свої наміри та підтвердили взаємні зобов`язання 28.02.2020 укласти Договір купівлі-продажу об`єкта нерухомості, а саме 3/20 частини жилого будинку, який розташований за адресою [ADDRESS] ( а.с. 5). Відповідно до п. 1.1 договору, вартість нерухомого майна 362500 грн, що є еквівалентом 14500 доларів США. Згідно з п. 2.2 договору, на підтвердження і в забезпечення виконання зобов`язань по укладенню Договору купівлі-продажу [PERSON] видає, а [PERSON] приймає, в рахунок належних за Договором купівлі-продажу об`єкту платежів, грошову суму в розмірі 500 доларів США і еквівалентом 12500 грн, за середнім курсом купівлі-продажу доларів США в комерційних банках України на момент підписання цього Договору ( а.с. 5, 6). Відповідно до п. 3.4. У випадку, якщо [PERSON] відмовиться від укладення Договору купівлі- продажу [PERSON] , зобов`язується повернути їй суму, що зазначена в п.п. 2.2. в повному розмірі. Після пункт 6 Договору мається напис про одержання суми, вказаної в п. 2.2 Договору ( а.с. 6). Як встановлено в судовому засіданні відповідачем в обумовлений строк зобов`язання за попереднім договором об`єкту нерухомості не був виконаний. Відповідно до частини першої статті 16 ЦК України кожна особа має право звернутись до суду за захистом свого особистого або майнового права та інтересу. Відповідно до частини першої статті 635 ЦК України попереднім є договір, сторони якого зобов`язуються протягом певного строку (у певний термін) укласти договір в майбутньому (основний договір) на умовах, встановлених попереднім договором. Попередній договір укладається у формі, встановленій для основного договору, а якщо форма основного договору не встановлена, - у письмовій формі. Згідно зі статтею 657 ЦК України договір купівлі-продажу земельної ділянки, єдиного майнового комплексу, житлового будинку (квартири) або іншого нерухомого майна укладається у письмовій формі і підлягає нотаріальному посвідченню, крім договорів купівлі-продажу майна, що перебуває в податковій заставі. Відповідно до статті 628 ЦК України зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Сторони мають право укласти договір, в якому містяться елементи різних договорів (змішаний договір). До відносин сторін у змішаному договорі застосовуються у відповідних частинах положення актів цивільного законодавства про договори, елементи яких містяться у змішаному договорі, якщо інше не встановлено договором або не випливає із суті змішаного договору. Згідно ст. 220 ЦК України у разі недодержання сторонами вимоги закону про нотаріальне посвідчення договору такий договір є нікчемним. Укладений між сторонами договір від 31.10.2019 за своєю правовою природою є попереднім договором, що укладений з приводу купівлі-продажу у майбутньому частини житлового будинку, який має укладатись в тій формі, яка встановлена для основного договору. В силу положень ст.. 220 ЦК України у разі недодержання сторонами вимоги закону про нотаріальне посвідчення договору такий договір є нікчемним. Оскільки недійсний правочин відповідно до ч. 1 ст. 216 ЦК України не створює юридичних наслідків, крім тих, що пов`язані з його недійсністю, кожна із сторін зобов`язана повернути другій стороні у натурі все, що вона одержала на виконання цього правочину. За таких обставин, враховуючи, що при укладенні договору від 31.10.1019 року сторонами не була додержана нотаріальна форма посвідчення, він є нікчемним. Відповідно до ст.. 216 ЦК України, недійсний правочин не створює юридичних наслідків, крім тих, що пов`язані з його недійсністю. У разі недійсності правочину кожна із сторін зобов`язана повернути другій стороні у натурі все, що вона одержала на виконання цього правочину, а в разі неможливості такого повернення, зокрема тоді, коли одержане полягає у користуванні майном, виконаній роботі, наданій послузі, - відшкодувати вартість того, що одержано, за цінами, які існують на момент відшкодування. Суд відкидає твердження представника відповідача про неодержання відповідачем грошових коштів в сумі 500 доларів США, оскільки воно повністю спростовується написом, який мається вкінці Договору 31.10.2019, про одержання [PERSON] суми, вказаної в п. 2.2 Договору. Таким чином, суд приходить до висновку про обґрунтованість позовних вимог і в силу ст.. 1212 ЦК України та в порядку застосування наслідків недійсності нікчемного правочину, з відповідача на користь позивача підлягають стягненню 13686 грн. 50 коп., що є гривневим еквівалентом 500 доларів США станом на 06.04.2020. (момент подачі позовної заяви). Враховуючи вимоги статті 141 ЦПК України, з відповідача на користь позивача підлягає стягненню судовий збір у розмірі 840 грн 40 коп., який нею було сплачено при зверненні до суду. Відповідно до ст.133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу; пов`язані із залученням свідків, спеціалістів, перекладачів, експертів та проведенням експертизи; пов`язані з витребуванням доказів, проведенням огляду доказів за їх місцезнаходженням, забезпеченням доказів; пов`язані з вчиненням інших процесуальних дій, необхідних для розгляду справи або підготовки до її розгляду. Відповідно до ч. ч.1, 2 статті 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: 1) у разі задоволення позову - на відповідача; 2) у разі відмови в позові - на позивача; 3) у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Відповідно до ч.2 ст. 137 ЦПК України, за результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. Згідно ч.4 ст. 137 ЦПК України розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. На підтвердження понесених позивачем витрат на правничу допомогу суду було надано договір про надання правничої допомоги між адвокатом Марченко Н.І. та [PERSON] від 03.04.2020, відповідно до якої вартість правничої допомоги становить 1500 грн., акт виконаних робіт від 06.04.2020, відповідно до якого адвокатом надано такі послуги: вивчення документів та попередня консультація з правових питань 1 год. - 500 грн, складання позовної заяви - 1000 грн., квитанція до прибуткового касового ордеру від 06.04.2020 від 06.04.2020, відповідно до якого адвокатом Марченко Т.С. від [PERSON] було прийнято 2000 грн. Враховуючи, що згідно акту приймання -передачі правових послуг від 06.04.2020, вартість послуг наданих адвокатом становить 1500 грн., суд приходить до висновку про стягнення цієї суми з відповідача на користь позивача.

Outcome: approved