Jurisdiction: civil
Date: 2020-05-27 00:00:00

Позивач звернулась до суду з позовом до відповідача про стягнення аліментів, в якому просить стягнути з відповідача на свою користь аліменти на утримання неповнолітнього [PERSON] , [INFO] у розмірі 1/3 частини з усіх видів заробітку (доходу), але не менше 50% прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, щомісячно, починаючи з дня подання заяви до суду та до досягнення дитиною повноліття. Позовні вимоги обґрунтовані тим, що 08 липня 2006 року між донькою позивача [PERSON] та відповідачем [PERSON] було укладено шлюб, від якого у них народилася дитина - син [PERSON] . В листопаді 2008 року рішенням Мелітопольського міськрайонного суду Запорізької області шлюб між [PERSON] та [PERSON] було розірвано. Після припинення шлюбних відносин син проживав з матір`ю [PERSON] за її адресою. [INFO] донька позивача [PERSON] померла. Після її смерті онук [PERSON] , [INFO] проживає з позивачем та знаходиться на її утриманні. Відповідач ухилявся від виконання своїх батьківських обов`язків, не піклувався про фізичний та духовний розвиток дитини, підготовку до самостійного життя, в зв`язку з чим, 18 жовтня 2019 року заочним рішенням Мелітопольського міськрайонного суду Запорізької області відповідач [PERSON] був позбавлений батьківських прав по відношенню до малолітнього сина [PERSON] , [INFO] . 26 грудня 2019 року рішенням Виконавчого комітету Мелітопольської міської ради Запорізької області було встановлено опіку над малолітнім [PERSON] та призначено опікуном [PERSON] . У зв`язку з тим, що позивач є опікуном дитини [PERSON] , відповідач ухиляється від виконання обов`язків по утриманню дитини та сплаті аліментів, позивач змушена звернутися до суду з відповідним позовом. Позивач у судове засідання не з`явилась, однак від неї надійшла заява з проханням слухати справу за її відсутності, проти ухвалення заочного рішення не заперечує. Крім того, позивач уточнила позовні вимоги, в яких просить стягнути з відповідача аліменти на утримання неповнолітнього [PERSON] , [INFO] у розмірі 1/4 частини з усіх видів заробітку (доходу), але не менше 50% прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, щомісячно, починаючи з дня подання заяви до суду та до досягнення дитиною повноліття. Відповідач в судове засідання, призначене на 28.04.2020 року на 11.00 годину не з`явився з невідомої суду причини, конверт з судовою повісткою та іншими документами, направлений за адресою його місця реєстрації, зареєстрованого у встановленому законом порядку, повернувся до суду, причина повернення - «адресат відсутній». У відповідності до ч.10 ст. 130 ЦПК України, якщо місцеперебування відповідача невідоме, суд розглядає справу після надходження до суду відомостей щодо його виклику до суду в порядку, визначеному цим Кодексом. Крім того, відповідач [PERSON] про дату, час та місце розгляду справи 27.05.2020 року о 10.30 годині був повідомлений шляхом опублікування оголошення на офіційному веб-сайті судової влади України про виклик у судове засідання. Відповідно до ст. 280 ЦПК України, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказі за одночасного існування таких умов: 1) відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; 2) відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; 3) відповідач не подав відзив; 4) позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Таким чином, суд вважає, що відповідач [PERSON] вважається належним чином повідомленим про дату, час та місце розгляду справи, не з`явився в судове засідання без поважних причин та не повідомив про причини неявки, відзив на позовну заяву не подав, позивач не заперечує проти ухвалення по справі заочного рішення, тому суд, з урахуванням вимог ст. 280 ЦПК України, вважає можливим розглянути справу за відсутності відповідача, ухваливши заочне рішення на підставі наявних у справі доказів. Відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України з урахуванням заяви позивача про слухання справи за її відсутності та у зв`язку з неявкою відповідача фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд, вивчивши доводи позовної заяви, матеріали цивільної справи, оцінивши зібрані у справі докази, вважає, що заява підлягає задоволенню за наступних підстав. Згідно копії свідоцтва про народження [PERSON] народився [INFO] , його батьками є : [PERSON] та [PERSON] (а.с.6). Як встановлено судом під час розгляду справи мати [PERSON] - [PERSON] померла [INFO] що вбачається з заочного рішення Мелітопольського міськрайонного суду Запорізької області від 18.10.2019 р. Заочним рішенням Мелітопольського міськрайонного суду Запорізької області від 18 жовтня 2019 року задоволено позов [PERSON] до [PERSON] про позбавлення батьківських прав. Позбавлено [PERSON] батьківських прав по відношенню до його малолітнього сина [PERSON] (а.с.7). Рішенням Виконавчого комітету Мелітопольської міської ради Запорізької області від 26.12.2019 року № 263/1 встановлено опіку над малолітнім [PERSON] , [INFO] та призначено опікуном [PERSON] (а.с.8). Відповідно до рішення Виконавчого комітету Мелітопольської міської ради Запорізької області від 28.11.2019 року № 240/21 малолітньому [PERSON] , [INFO] встановлено статус дитини, позбавленої батьківського піклування (а.с.9). Згідно довідки голови квартального комітету № 30 від 06.03.2020 року [PERSON] , проживає за адресою [ADDRESS] та має склад родини: [PERSON] , 2006 року народження, який є особою, що перебуває під опікою (а.с.10). Відповідно до ст. 180 Сімейного Кодексу України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно ст. 182 СК України при визначення розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення. Відповідно до ч.2 ст. 182 СК України розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів. Частиною 1 ст. 249 СК України встановлено, що опікун, піклувальник зобов`язаний виховувати дитину, піклуватися про її здоров`я, фізичний, психічний, духовний розвиток, забезпечити одержання дитиною повної загальної середньої освіти. Відповідно до ч.4 ст. 249 СК України цивільні права та обов`язки опікуна, піклувальника встановлюються Цивільним кодексом України. Відповідно до ч.1, 4 ст. 67 ЦК України опікун зобов`язаний дбати про підопічного, про створення йому необхідних побутових умов, забезпечення його доглядом та лікуванням. Опікун зобов`язаний вживати заходів щодо захисту цивільних прав та інтересів підопічного. Згідно із ст. 72 ЦК України опікун зобов`язаний дбати про збереження та використання майна підопічного в його інтересах. Якщо малолітня особа може самостійно визначити свої потреби та інтереси, опікун, здійснюючи управління її майном, повинен враховувати її бажання. Опікун самостійно здійснює витрати, необхідні для задоволення потреб підопічного, за рахунок пенсії, аліментів, відшкодування шкоди у зв`язку з втратою годувальника, допомоги на підопічну дитину та інших соціальних виплат, призначених на підопічну дитину відповідно до законів України, доходів від майна підопічного тощо. Таким чином, судом встановлено, що позивач [PERSON] є опікуном та законним представником неповнолітнього [PERSON] , а тому має право на стягнення з відповідача [PERSON] аліментів на утримання дитини, відповідач матеріальну допомогу на утримання дитини не надає, хоча є працездатним та має можливість надавати допомогу на утримання дитини, розмір аліментів, який зазначений в позовних вимогах, гарантований законом, є мінімально рекомендованим розміром аліментів, а отже є необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини та таким, що дасть змогу утримувати дитину належним чином, а тому вказані вимоги підлягають повному задоволенню. Згідно ст. 191 СК України аліменти присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову. Суд також вважає за можливе допустити негайне виконання рішення у межах суми платежу за один місяць, на підставі ст. 430 ЦПК України. Крім того, відповідно до ст.141 ЦПК України, з відповідача підлягає стягненню на користь держави судові витрати, що складаються з судового збору. Відповідно до ч.1 ст.4 Закону України «Про судовий збір» від 08.07.2011 року, до позовної заяви майнового характеру, яка подана фізичною особою, ставка судового збору буде становити 1 відсоток ціни позову, але не менше 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб. Законом України «Про державний бюджет України на 2020 рік» прожитковий мінімум для працездатних осіб складає 2102 гривень 00 копійок. Оскільки, позивач при звернені до суду звільнена від сплати судового збору на підставі п.3 ч.1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір» з відповідача підлягає стягненню на користь держави судовий збір у розмірі 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, тобто 840 гривень 80 копійок. 02 квітня 2020 року набрав чинності Закон України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України, спрямованих на забезпечення додаткових соціальних та економічних гарантій, у зв`язку з поширенням коронавірусної хвороби (COVID-19) від 20 березня 2020 року №540-IX». За змістом підпункту 3 пункту 12 розділу XII «Прикінцевих положень» вказаного Закону №540-IX під час дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19), строки, визначені статтями 49, 83, 84, 170,178, 179, 180, 181, 185, 210, 222, 253, 275, 284, 325, 354, 357, 360, 371, 390, 393, 395, 398, 407,424 цього Кодексу, а також інші процесуальні строки щодо зміни предмета або підстави позову, збільшення або зменшення розміру позовних вимог, подання доказів, витребування доказів, забезпечення доказів, а також строки звернення до суду, подання відзиву та відповіді на відзив, заперечення, пояснень третьої особи щодо позову або відзиву, залишення позовної заяви без руху, подання заяви про перегляд заочного рішення, повернення позовної заяви, пред`явлення зустрічного позову, заяви про скасування судового наказу, розгляду справи, апеляційного оскарження, розгляду апеляційної скарги, касаційного оскарження, розгляду касаційної скарги, подання заяви про перегляд судового рішення за нововиявленими або виключними обставинами продовжуються на строк дії такого карантину.

Outcome: approved