Jurisdiction: civil
Date: 2021-03-16 00:00:00

Позивач звернулась до Києво-Святошинського районного суду Київської області із вказаною позовною заявою до [PERSON] , [PERSON] , приватного нотаріуса Києво-Святошинського районного нотаріального округу Леденьова Івана Сергійовича, треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмету спору: приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Роєнко Ірина Василівна, приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Бабенко Вікторія Василівна, Міськрайонне управління у Києво-Святошинському районі та м. Ірпені Головного управління Держгеокадастру у Київській області про визнання договорів купівлі-продажу земельних ділянок недійсними, скасування державної реєстрації речових прав. Позовні вимоги мотивовані тим, що 27.01.2006 між [PERSON] (продавець) та [PERSON] (Покупець) був укладений договір купівлі-продажу земельної ділянки загальною площею 0,1031 га, яка знаходиться на території Ходосівської сільської ради Києво-Святошинського району Київської області, кадастровий номер 3222487000:04:002:0030 з цільовим призначенням для ведення садівництва. Даний договір був посвідчений 27.01.2006 приватним нотаріусом Києво-Святошинського районного нотаріального округу Київської області Апишковою З.І. та зареєстрований в реєстрі за № 262. В подальшому на вищевказану земельна ділянку був виготовлений Державний акт на право власності на земельну ділянку серії ЯГ №234651 від 15.04.2006. Державний акт зареєстровано в Книзі записів реєстрації державних актів на право власності на землю та право постійного користування землею, договорів оренди землі за № 010632900527. 27.01.2006 між [PERSON] (продавець) та [PERSON] (покупець) був укладений договір купівлі-продажу земельної ділянки загальною площею 0,1000 га, яка знаходиться на території Ходосівської сільської ради Києво-Святошинського району Київської області, кадастровий номер 3222487000:04:002:0031 з цільовим призначенням для ведення садівництва. Даний договір був посвідчений 27.01.2006 приватним нотаріусом Києво-Святошинського районного нотаріального округу Київської області Апишковою З.І. та зареєстрований в реєстрі за № 259. В подальшому на вищевказану земельну ділянку був виготовлений Державний акт на право власності на земельну ділянку серії ЯГ № 234652 від 15.04.2006. Державний акт зареєстровано в Книзі записів реєстрації державних актів на право власності на землю та право постійного користування землею, договорів оренди землі за № 010632900528. Вищевказані дві земельні ділянки, які належать [PERSON] на праві особистої приватної власності знаходяться в СТ «ГОРОБИНА». 15.03.2017 [PERSON] звернулася до Ходосівської сільської ради Києво-Святошинського району Київської області із заявою про обстеження земельних ділянок з кадастровими номерами 3222487000:04:002:0031 та 3222487000:04:002:0030. 20.03.2017 позивач отримала відповідь Ходосівської сільської ради Києво-Святошинського району Київської області про те, що в публічній кадастровій карті України відомості про зазначені земельні ділянки відсутні, тому невідоме місце їх розташування та [PERSON] рекомендовано привести документи у відповідність до чинного законодавства, а саме внести відомості про земельні ділянки до Державного земельного кадастру. Позивач звернулася до Міськрайонного управління у Києво-Святошинському районі та м. Ірпені Головного управління Держгеокадастру у Київській області щодо надання інформації про земельні ділянки з кадастровими номерами 3222487000:04:002:0031 та 3222487000:04:002:0030. За результатами розгляду звернень позивачу повідомили про те, що відповідно до відомостей, що містяться у програмно-апаратному комплексі «Національна кадастрова система», який використовується Управлінням Держгеокадастру для обліку зареєстрованих земельних ділянок, земельні ділянки з кадастровим номером 3222487000:04:002:0030 та 112487000:04:002:0031 були зареєстровані у Державному земельному кадастрі та згідно даних вказаного комплексу перебували у власності [PERSON] (дата державної реєстрації права - 08.09.2016), та припинили своє існування у зв`язку із їх об`єднанням, в результаті чого 14.02.2017 утворилась земельна ділянка 3222487000:04:005:5047 (власник земельної ділянки [PERSON] ). Також Управлінням Держгеокадастру [PERSON] були надані копії документів, відповідно до яких: 08.09.2016 між [PERSON] (продавець) та [PERSON] (покупець) був укладений договір купівлі-продажу земельної ділянки площею 0,1031 га, що знаходиться на території Ходосівської сільської ради Києво-Святошинського району Київської області, кадастровий номер 3222487000:04:002:0030, надана для колективного садівництва. Вказаний договір був посвідчений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Київської області Бабенко В.В., реєстраційний № 1940. У означеному правочині вказано, що земельна ділянка належить продавцю на підставі договору купівлі-продажу земельної ділянки, посвідченого приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Роєнко І.В. від 26.07.2016 за реєстровим № 593. 08.09.2016 між [PERSON] (продавець) та [PERSON] (покупець) був укладений договір купівлі-продажу земельної ділянки площею 0,1000 га, що знаходиться на території Ходосівської сільської ради Києво-Святошинського району Київської області, кадастровий номер 3222487000:04:002:0031, надана для колективного садівництва. Вказаний договір був посвідчений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Київської області Бабенко В.В., реєстраційний № 1944. У означеному правочині вказано, що земельна ділянка належить продавцю на підставі договору купівлі-продажу земельної ділянки, посвідченого приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Роєнко І.В. від 26.07.2016 за реєстровим № 592. Позивач вказує на те, що саме вона є одноособовою власницею земельних ділянок з кадастровими номерами 3222487000:04:002:0031 та 3222487000:04:002:0030 на підставі двох договорів купівлі-продажу від 27.01.2006, виготовлених та зареєстрованих в порядку ст. 125 ЗК України державних актів, не відчужувала означені земельні ділянки, а тому змушена звернутись до суду за захистом своїх прав. [PERSON] вважає, що приватним нотаріусом Києво-Святошинського районного нотаріального округу Леденьовим І.С. при проведенні державної реєстрації права власності на новоутворену земельну ділянку з кадастровим номером 3222487000:04:002:5047 за [PERSON] було порушено норми Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» та Порядку ведення Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, затвердженого Постановою КМУ від 26.10.2011 № 1141. Враховуючи викладені обставини, позивач просить суд: - визнати недійсним договір купівлі-продажу земельної ділянки 0,1000 га, що знаходиться на території Ходосівської сільської ради Києво-Святошинського району Київської області, кадастровий номер 3222487000:04:002:0031, цільове призначення - для ведення колективного садівництва, укладений 08.09.2016 між [PERSON] (продавець) та [PERSON] (покупець), посвідчений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Київської області Бабенко В.В., реєстраційний № 1944; - визнати недійсним договір купівлі-продажу земельної ділянки 0,1031 га, що знаходиться на території Ходосівської сільської ради Києво-Святошинського району Київської області, кадастровий номер 3222487000:04:002:0030, цільове призначення - для ведення колективного садівництва, укладений 08.09.2016 між [PERSON] (продавець) та [PERSON] (покупець), посвідчений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Київської області Бабенко В.В., реєстраційний № 1940; - зобов`язати приватного нотаріуса Києво-Святошинського районного нотаріального округу Леденьова І.С. скасувати державну реєстрацію прав та виключити запис з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно щодо земельної ділянки площею 0,2031 га, кадастровий номер 3222487000:04:002:5047, цільове призначення - для колективного садівництва, що належить [PERSON] , яка проведене нотаріусом 22.03.2017, індексний номер 34388500, реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 1202873232224. Ухвалою від 07.03.2018 суддею Усатовим Д.Д. відкрито провадження у справі, постановлено розглядати останню за правилами загального позовного провадження, призначено підготовче засідання, встановлено учасникам процесу строки на подачу до суду заяв по суті справи. 06.04.2018 від приватного нотаріуса Києво-Святошинського районного нотаріального округу Леденьова І.С. до суду надійшов відзив на позовну заяву з тексту якого слідує, що відповідач заперечує щодо задоволення позовних вимог, зазначає, що 17.03.2017 до нього звернувся [PERSON] , який діяв на підставі довіреності № 1952 від імені [PERSON] . Мета звернення - здійснення державної реєстрації права власності на об`єднану земельну ділянку з присвоєним кадастровим номером 3222487000:04:002:5047, яка утворилась шляхом об`єднання двох земельних ділянок з кадастровими номерами 3222487000:04:002:0031 та 3222487000:04:002:0030, що розташовані в Садовому товаристві «Горобина». Право власності на вказані вище об`єднані земельні ділянки належить [PERSON] на підставі Договорів купівлі-продажу земельних ділянок від 08.09.2016, посвідчених приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Бабенко В.В., зареєстрованих в реєстрі за № 1940 та за № 1944. Згідно до ч. 1 ст. 5 Закону України «Про державну реєстрацію речових на нерухоме майно та їх обтяжень» у державному реєстрі прав реєструються речові права та їх обтяження на земельні ділянки, а також на об`єкти нерухомого майна. Дотримуючись вимог, встановлених ст. 10 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень», Леденьов І.С. встановив відповідність заявлених прав і поданих/отриманих документів вимогам законодавства, а також відсутність суперечностей між заявленими і вже зареєстрованими речовими правами на нерухоме майно та їх обтяженнями, перевірив документи на наявність підстав для проведення реєстраційних дій, визначив відсутність підстав для зупинення або відмови в державній реєстрації прав та їх обтяжень та прийняв відповідне рішення щодо відкриття розділу (індексний номер: 34388500 від 22.03.2017) та здійснення реєстрації права власності на об`єкт нерухомого майна - земельну ділянку з кадастровим номером 3222487000:04:002:5047 за [PERSON] . Приймаючи документи від представника заявника [PERSON] для державної реєстрації права власності на земельну ділянку з присвоєним кадастровим номером 3222487000:04:002:5047, приватний нотаріус Леденьов І.С. разом із заявою від 17.03.2017 отримав: 1. Договір купівлі-продажу земельної ділянки від 08.09.2016, зареєстрований в реєстрі за № 1940, посвідчений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Бабенко В.В.; 2. Договір купівлі-продажу земельної ділянки від 08.09.2016, зареєстрований в реєстрі за № 1944, посвідчений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Бабенко В.В.; 3. Заяву про об`єднання земельних ділянок від 02.02.2017 за реєстровим № 206, посвідчену приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Бабенко В.В.; 4. Витяг з Державного земельного кадастру про земельну ділянку від 14.02.2017, номер: НВ:-3208318372017, виданий Управлінням Держгеокадастру у Києво-Святошинському районі Київської області; 5. Довіреність на представника від 08.09.2016, зареєстровану в реєстрі за № 1952, посвідчену приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Бабенко В.В. Вказана інформація підтверджується карткою прийому заяви № 82714299 від 17.03.2017. Перелік отриманих документів є достатнім для проведення державної реєстрації права власності відповідно до законодавства України. Державна реєстрація прав проводиться на підставі документів, необхідних для відповідної реєстрації, передбачених ст. 27 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» і Порядком державної реєстрації речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 25.12.2015 № 1127. Відповідно до ч. 1 ст. 27 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» державна реєстрація прав власності здійснюється на підставі укладеного в установленому законом порядку договору, предметом якого є нерухоме майно, речові права на яке підлягають державній реєстрації, чи його дубліката. Згідно до пункту 54 Порядку державна реєстрація права власності на нерухоме майно, утворене шляхом поділу майна, у тому числі в результаті виділення окремого об`єкта нерухомого майна із складу нерухомого майна, надається з двох або більше об`єктів, або об`єднання майна, проводиться за умови наявності технічної можливості такого поділу або об`єднання нерухомого майна та можливості використання такого майна як самостійного об`єкта цивільних правовідносин. Для державної реєстрації права власності на земельну ділянку, що створюється шляхом поділу або об`єднання, подаються документи, що посвідчують право власності на земельну ділянку до її поділу або об`єднання. Право власності у [PERSON] на земельні ділянки з кадастровими номерами 3222487000:04:002:0031 та 3222487000:04:002:0030 виникло та було зареєстровано у 2016 році, відповідно дані про таку реєстрацію містяться в державному реєстрі прав. Позивач у своїй заяві вказує, що державна реєстрація права власності [PERSON] на земельну ділянку з кадастровим номером 3222487000:04:002:5047 державним реєстратором - приватним нотаріусом Леденьовим І.С. була проведена з певними порушеннями закону та встановлених порядків реєстрації таких прав. Так, в позовній заяві зазначено, що державний реєстратор - приватний нотаріус Леденьов Іван Сергійович під час проведення державної реєстрації прав, що виникли в установленому законодавством порядку до початку проведення реєстраційних дій, повинен був обов`язково направити запит до органів влади, підприємств, установ та організацій, які відповідно до законодавства проводили оформлення та/або реєстрацію прав, інформацію (довідки, засвідчені в установленому законодавством порядку копії документів тощо) необхідну для такої реєстрації. Однак, вказана норма законодавства встановлює порядок перевірки відомостей для тих речових прав, які виникли та були зареєстровані до 2013 року. Відповідно до п. 3. ч. 3 ст. 10 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» зазначено, що під час проведення державної реєстрації прав, що виникли в установленому законодавством порядку до 1 січня 2013 року, обов`язково запитується від органів влади, підприємств, установ та організацій, які відповідно до законодавства проводили оформлення та/або реєстрацію прав, інформація (довідки, засвідчені в установленому законодавством порядку копії документів тощо), необхідна для такої реєстрації, у разі відсутності доступу до відповідних носіїв інформації, що містять відомості, необхідні для проведення державної реєстрації прав, чи у разі відсутності необхідних відомостей в єдиних та державних реєстрах, доступ до яких визначено цим Законом, та/або у разі, якщо відповідні документи не були подані заявником. Однак, право власності у [PERSON] на вказані вище об`єднані земельні ділянки виникло та було зареєстровано у 2016 році, що підтверджується інформаційними довідками з Державного реєстру прав на нерухоме майно та реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомості № 67651794 та № 67649997. Відповідно, інформація, необхідна для реєстрації такого права власності, знаходиться у вільному доступі у вказаних вище реєстрах і тому приватний нотаріус Леденьов І.С. не повинен був направляти будь-яких запитів для підтвердження факту державної реєстрації права власності за [PERSON] . Таким чином, норми закону ним не було порушено. Крім того, позивач зазначає, що приватний нотаріус зобов`язаний був виготовити електронні копії документів, поданих у паперовій формі, та розмістити їх у реєстраційній справі в електронній формі у відповідному розділі Державного реєстру речових прав. Дана вимога законодавства була виконана, що підтверджується карткою прийому заяви № 82714299 та наявністю перелічених документів в реєстрі. За таких обставин, державна реєстрація права власності за [PERSON] на земельну ділянку з кадастровим номером 3222487000:04:002:5047 проведена приватним нотаріусом без порушень норм законодавства. Ухвалою від 05.06.2018 задоволено клопотання представника позивача та витребувано: - від приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Бабенко Вікторії Вікторівни належним чином засвідчені копії договорів купівлі-продажу від 08.09.2016, реєстраційні номери 1940, 1944, а також копії всіх інших документів, в тому числі правовстановлюючих (на продавця [PERSON] ), що стали підставою, для укладення даних цивільно-правових угод; - від приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Роєнко Ірини Василівни належним чином засвідчені копії договорів купівлі-продажу від 26.07.2016, реєстраційні номери 592, 593. 19.06.2018 на виконання вимог ухвали від 05.06.2018 від приватного нотаріуса Бабенко В.В. надійшли витребувані судом документи. 06.07.2018 на виконання вимог ухвали від 05.06.2018 від приватного нотаріуса Роєнко І.В. надійшли витребувані судом документи. Ухвалою від 17.12.2018 на підставі протоколу повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 11.12.2018 суддя Ковальчук Л.М. прийняла справу до свого провадження. В підготовчому засіданні від 08.07.2019 представником відповідача [PERSON] - [PERSON] подано до суду письмові пояснення, відповідно до яких відповідач заперечує щодо задоволення позовних вимог позивача, посилаючись на те, що [PERSON] не надано документів на підтвердження того, що у позивача виникало право власності на спірні земельні ділянки в порядку, встановленому ст. 125-126,131, 202 ЗК України, оскільки [PERSON] не надано доказів щодо внесення відомостей про земельні ділянки до Поземельної книги як однієї із складових частин державного земельного кадастру. Крім того, в матеріалах справи відсутні докази того, що державні акти на ім`я [PERSON] були виготовлені на підставі технічної документації про відновлення меж земельної ділянки в натурі. З моменту виникнення права власності на нерухоме майно у власника виникає обов`язок оформити та зареєструвати речове право на відповідну земельну ділянку, відповідно до вимог ст. 125-126,131, 202 ЗК України. В матеріалах справи наявний лист Міськрайонного управління у Києво-Святошинському районі та м. Ірпені Головного управління Дергеокадастру у Київській області, що спірні земельні ділянки не були зареєстровані за Позивачем, що також свідчить про те, що [PERSON] не набула права власності на спірні земельні ділянки. Окрім того, представник відповідача [PERSON] зазначає, що позивачем обрано невірний спосіб захисту прав, оскільки згідно із ч. 1 ст. 388 ЦК України, якщо майно за відплатним договором придбане в особи, яка не мала права його відчужувати, про що набувач не знав і не міг знати добросовісний набувач), власник має право витребувати це майно від набувача лише у разі, якщо майно було загублене власником або особою, якій він передав майно у володіння; було викрадене у власника або особи, якій він передав майно у володіння; вибуло з володіння власника або особи, якій він передав майно у володіння, не з їхньої волі іншим шляхом. Оскільки добросовісне набуття в розумінні статті 388 ЦК України можливе лише тоді, коли майно придбано не безпосередньо у власника, а в особи, яка не мала права відчужувати це майно, наслідком угоди, укладеної з таким порушенням, є не двостороння реституція. Права особи, яка вважає себе власником майна, не підлягають захистові шляхом задоволення позову до добросовісного набувача з використанням правового механізму, установленого статтями 215, 216 ЦК України. При встановленні наявності речово-правових відносин, до таких відносин не застосовується зобов`язальний спосіб захисту. Реституція як спосіб захисту цивільного права (частина 1 статті 216 ЦК України) застосовується лише в разі наявності між сторонами укладеного договору, який є нікчемним чи який визнано недійсним. У зв`язку з цим вимога про повернення майна, переданого на виконання недійсного правочину, за правилами реституції може бути пред`явлена тільки стороні недійсного правочину. Норма частини першої статті 216 ЦК України не може застосовуватись як підстава позову про повернення майна, переданого на виконання недійсного правочину, яке було відчужене третій особі. Ухвалою від 08.07.2019 закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду по суті. 25.11.2019 до суду від відповідача [PERSON] надійшли до суду письмові пояснення у яких остання заперечувала щодо позовних вимог [PERSON] , посилаючись на те, що позивачем не наведено підстав визнання спірних правочинів недійсними. Окрім того, позивачем не доведено факту порушення оскаржуваними договорами її прав, [PERSON] не ставить перед судом питання про визнання недійсними договорів про набуття [PERSON] права власності на спірні земельні ділянки; визнання недійсними (скасування) державних актів на право власності на земельні ділянки, видані попереднім власникам - [PERSON] та [PERSON] ; визнання недійсними (скасування) підстав видачі [PERSON] та [PERSON] означених актів на землю. До того ж, позивач не наводить підстав для скасування державної реєстрації речових прав. В судовому засіданні представники відповідачів [PERSON] та [PERSON] - [PERSON] та [PERSON] відповідно заперечували щодо задоволення позовних вимог. Інші учасники процесу в судове засідання не з`явились, про дату, час та місце розгляду справи повідомлялись. Заслухавши пояснення учасників процесу, дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши фактичні обставини на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд зазначає наступне. Судом встановлено, що 27.01.2006 між [PERSON] (продавець) та [PERSON] (покупець) укладено договір купівлі-продажу земельної ділянки, відповідно до якого продавець передає у власність, а покупець приймає у власність земельну ділянку площею 0,1000 га, кадастровий номер 3222487000:04:002:0031, цільове призначення - для ведення садівництва, розташовану за адресою: Київська обл., Києво-Святошинський р-н, Ходосівська сільська рада. Вказана земельна ділянка належить продавцю на підставі Державного акту на право власності на земельну ділянку серії КВ № 095642, виданого Києво-Святошинською райдержадміністрацією 21.05.2004 на підставі розпорядження цієї ж райдержадміністрації від 21.05.2004 за № 187. Акт зареєстровано в Книзі записів реєстрації державних актів на право власності на землю та на право постійного користування землею, договорів оренди землі за № 1450. Договір купівлі-продажу від 27.01.2006 посвідчено приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Київської області Апишковою З.І., реєстраційний № 259. На підставі вказаного договору купівлі-продажу земельної ділянки, 15.04.2006 начальником Києво-Святошинського районного відділу земельних ресурсів видано [PERSON] державний акт на право власності на земельну ділянку серії ЯГ № 234652. Акт зареєстровано в Книзі записів реєстрації державних актів на право власності на землю та на право постійного користування землею, договорів оренди землі за № 000632900528. 27.01.2006 між [PERSON] (продавець) та [PERSON] (покупець) укладено договір купівлі-продажу земельної ділянки, відповідно до якого продавець передає у власність, а покупець приймає у власність земельну ділянку площею 0,1031 га, кадастровий номер 3222487000:04:002:0030, цільове призначення - для ведення садівництва, розташовану за адресою: Київська обл., Києво-Святошинський р-н, Ходосівська сільська рада. Вказана земельна ділянка належить продавцю на підставі Державного акту на право власності на земельну ділянку серії КВ № 095641, виданого Києво-Святошинською райдержадміністрацією 21.05.2004 на підставі розпорядження цієї ж райдержадміністрації від 21.05.2004 за № 187. Акт зареєстровано в Книзі записів реєстрації державних актів на право власності на землю та на право постійного користування землею, договорів оренди землі за № 1451. Договір купівлі-продажу від 27.01.2006 посвідчено приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Київської області Апишковою З.І., реєстраційний № 262. На підставі вказаного договору купівлі-продажу земельної ділянки, 15.04.2006 начальником Києво-Святошинського районного відділу земельних ресурсів видано [PERSON] державний акт на право власності на земельну ділянку серії ЯГ № 234651. Акт зареєстровано в Книзі записів реєстрації державних актів на право власності на землю та на право постійного користування землею, договорів оренди землі за № 000632900527. 26.07.2016 між [PERSON] (продавець) та [PERSON] (покупець) укладено договір купівлі-продажу земельної ділянки, відповідно до якого продавець передає належну йому на праві власності земельну ділянку у власність покупця, а покупець приймає у власність земельну ділянку площею 0,1031 га, кадастровий номер 3222487000:04:002:0030, цільове призначення - для ведення садівництва, розташовану за адресою: Київська обл., Києво-Святошинський р-н, Ходосівська сільська рада. Вказана земельна ділянка належить продавцю на підставі державного акту на право власності на земельну ділянку ЯЗ № 345219, виданого 17.10.2007 Києво-Святошинським районним відділом земресурсів та зареєстрованого в Книзі записів реєстрації державних актів на право власності на землю та право постійного користування землею, договорів оренди за № 010732900349. Договір купівлі-продажу від 26.07.2016 посвідчено приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Київської області Роєнко І.В., реєстраційний № 593. 26.07.2016 між [PERSON] (продавець) та [PERSON] (покупець) укладено договір купівлі-продажу земельної ділянки, відповідно до якого продавець передає належну йому на праві власності земельну ділянку у власність покупця, а покупець приймає у власність земельну ділянку площею 0,1000 га, кадастровий номер 3222487000:04:002:0031, цільове призначення - для ведення садівництва, розташовану за адресою: Київська обл., Києво-Святошинський р-н, Ходосівська сільська рада. Вказана земельна ділянка належить продавцю на підставі державного акту на право власності на земельну ділянку ЯЖ № 236089, виданого 11.03.2008 Києво-Святошинським районним відділом земресурсів та зареєстрованого в Книзі записів реєстрації державних актів на право власності на землю та право постійного користування землею, договорів оренди за № 010832900015. Договір купівлі-продажу від 26.07.2016 посвідчено приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Київської області Роєнко І.В., реєстраційний № 592. 08.09.2016 між [PERSON] (продавець) та [PERSON] (покупець) укладено договір купівлі-продажу земельної ділянки, відповідно до якого продавець передає у власність (продає) покупцю, а покупець приймає від продавця (купує) земельну ділянку площею 0,1031 га, кадастровий номер 3222487000:04:002:0030, цільове призначення - для колективного садівництва, розташовану за адресою: Київська обл., Києво-Святошинський р-н, Ходосівська сільська рада. Вказана земельна ділянка належить продавцю на підставі Договору купівлі-продажу земельної ділянки, посвідченого приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Роєнко І.В. 26.07.2016 за реєстровим № 593. Договір купівлі-продажу від 08.09.2016 посвідчено приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Київської області Бабенко В.В., реєстраційний № 1940. Згідно витягу із Державного земельного кадастру про земельну ділянку від 08.09.2016 № НВ-0000239122016, земельна ділянка площею 0,1031 га з кадастровим номером 3222487000:04:002:0030, цільовим призначенням - для колективного садівництва, розташована у Ходосівській сільській раді Києво-Святошинського району Київської області, належить на праві власності [PERSON] , РНОКПП [NUMBER] . Згідно інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна від 08.09.2016 № 67639250, земельна ділянка з кадастровим номером 3222487000:04:002:0030 належить на праві приватної власності [PERSON] , дата та час державної реєстрації - 26.07.2016 12:58:09, підстава виникнення права власності - договір купівлі-продажу земельної ділянки, серія та номер: 593, виданий 26.07.2016, видавник: приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Роєнко І.В., підстава внесення запису - рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень (з відкриттям розділу), індексний номер: 306430336 від 26.07.2016 18:05:58, приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Роєнко І.В. 08.09.2016 між [PERSON] (продавець) та [PERSON] (покупець) укладено договір купівлі-продажу земельної ділянки, відповідно до якого продавець передає у власність (продає) покупцю, а покупець приймає від продавця (купує) земельну ділянку площею 0,1000 га, кадастровий номер 3222487000:04:002:0031, цільове призначення - для колективного садівництва, розташовану за адресою: Київська обл., Києво-Святошинський р-н, Ходосівська сільська рада. Вказана земельна ділянка належить продавцю на підставі Договору купівлі-продажу земельної ділянки, посвідченого приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Роєнко І.В. 26.07.2016 за реєстровим № 592. Договір купівлі-продажу від 08.09.2016 посвідчено приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Київської області Бабенко В.В., реєстраційний № 1944. Згідно витягу із Державного земельного кадастру про земельну ділянку від 08.09.2016 № НВ-0000239162016, земельна ділянка площею 0,1000 га з кадастровим номером 3222487000:04:002:0031, цільовим призначенням - для колективного садівництва, розташована у Ходосівській сільській раді Києво-Святошинського району Київської області, належить на праві власності [PERSON] , РНОКПП [NUMBER] . Згідно інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна від 08.09.2016 № 67639367, земельна ділянка з кадастровим номером 3222487000:04:002:0031 належить на праві приватної власності [PERSON] , дата та час державної реєстрації - 26.07.2016 12:41:30, підстава виникнення права власності - договір купівлі-продажу земельної ділянки, серія та номер: 592, виданий 26.07.2016, видавник: приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Роєнко І.В., підстава внесення запису - рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень (з відкриттям розділу), індексний номер: 30641203 від 26.07.2016 16:53:56, приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Роєнко І.В. Як слідує з відповіді Головного управління Держгеокадастру у Київській області, наданої на адвокатський запит Стрельниковича С.А. від 14.06.2017 № 13, за інформацією Міськрайонного управління у Києво-Святошинському районі та м. Ірпені Головного управління Держгеокадастру у Київській області (лист від 03.07.2017 № 849/424-17-0.19) згідно відомостей, що містяться у програмно-апаратному комплексі «Національна кадастрова система», земельні ділянки з кадастровим номером 3222487000:04:002:0030 та 112487000:04:002:0031 перебували у власності [PERSON] (дата державної реєстрації права - 08.09.2016), та припинили своє існування, у зв`язку з їх об`єднанням, в результаті чого 14.02.2017 утворилась земельна ділянка 3222487000:04:005:5047 (власник земельної ділянки [PERSON] ). В архіві Відділу у Києво-Святошинському районі виявлена документація із землеустрою щодо об`єднання земельних ділянок з кадастровим номером 3222487000:04:002:0030 та 112487000:04:002:0031, інша документація із землеустрою в архіві Відділу Держгеокадастру у Києво-Святошинському районі не виявлена. Як вбачається із картки прийому заяви від 17.03.2017 № 82714299, до приватного нотаріуса Києво-Святошинського районного нотаріального округу Київської області Леденьова І.С. звернувся [PERSON] із заявою про державну реєстрацію права власності. Перелік документів, поданих із заявою: - договір купівлі-продажу, серія та номер: 1940, видавник: приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Бабенко В.В.; - договір купівлі-продажу, серія та номер: 1944, видавник: приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Бабенко В.В.; - заява, серія та номер: 206, видавник: приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Бабенко В.В. - витяг з Державного земельного кадастру про земельну ділянку, серія та номер: НВ:-3208318372017, видавник: Управління Держгеокадастру у Києво-Святошинському районі Київської області; - довіреність, серія та номер: 1952, видавник: приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Бабенко В.В. Згідно інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна від 04.03.2018 № 116139272, земельна ділянка з кадастровим номером 3222487000:04:002:5047, площею 0,2031 га, цільовим призначенням - для колективного садівництва, що розташована за адресою: Київська обл., Києво-Святошинський р-н, Ходосівська сільська рада, належить на праві приватної власності [PERSON] , дата та час державної реєстрації - 17.03.2017 12:10:53, підстава виникнення права власності - заява, серія та номер: 206, виданий 02.02.2017, видавник: приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Бабенко В.В., витяг з Державного земельного кадастру про земельну ділянку, серія та номер: НВ-3208318372017, виданий 14.02.2017, видавник: Управління Держгеокадастру у Києво-Святошинському районі Київської області, підстава внесення запису - рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень (з відкриттям розділу), індексний номер: 34388500 від 22.03.2017 12:47:19, приватний нотаріус Києво-Святошинського районного нотаріального округу Київської області Леденьов І.С. Згідно інформації Державного земельного кадастру про право власності та речові права на земельну ділянку від 04.03.2018, земельна ділянка з кадастровим номером 3222487000:04:002:5047 площею 0,2031 га, цільовим призначенням - для колективного садівництва, що розташована за адресою: Київська обл., Києво-Святошинський р-н, Ходосівська сільська рада, належить на праві власності [PERSON] , орган, що здійснив державну реєстрацію права (в державному реєстрі прав) - приватний нотаріус Леденьов І.С., Києво-Святошинський районний. Надаючи правову оцінку відносинам, що склались між сторонами спору, суд виходить із наступного. Відповідно до частини першої статті 3 ЦПК України 2004 року кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Частиною першою статті 15 ЦК передбачено, що кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Для захисту права суду необхідно встановити факт його порушення. Під способами захисту суб`єктивних цивільних прав розуміють закріплені законом матеріально-правові заходи примусового характеру, за допомогою яких проводиться поновлення (визнання) порушених (оспорюваних) прав та вплив на правопорушника. Зміст правочину не може суперечити ЦК України, іншим актам цивільного законодавства, а також інтересам держави і суспільства, його моральним засадам, а недодержання стороною (сторонами) правочину в момент його вчинення цих вимог чинності правочину є підставою недійсності відповідного правочину (частина перша статті 203, частина перша статті 215 ЦК України). Згідно з частинами другою та третьою статті 215 ЦК України недійсним є правочин, якщо його недійсність встановлена законом (нікчемний правочин). У цьому разі визнання такого правочину недійсним судом не вимагається. Якщо недійсність правочину прямо не встановлена законом, але одна із сторін або інша заінтересована особа заперечує його дійсність на підставах, встановлених законом, такий правочин може бути визнаний судом недійсним (оспорюваний правочин). При цьому правом оспорювати правочин ЦК України наділяє не лише сторону (сторони) правочину, але й інших, третіх осіб, що не є сторонами правочину, визначаючи статус таких осіб як «заінтересовані особи» (статті 215, 216 ЦК України). З огляду на зазначені приписи, правила статей 15, 16 ЦК України кожна особа має право на захист, у тому числі судовий, свого цивільного права, а також цивільного інтересу, що загалом може розумітися як передумова для виникнення або обов`язковий елемент конкретного суб`єктивного права, як можливість задовольнити свої вимоги та виражатися в тому, що особа має обґрунтовану юридичну заінтересованість щодо наявності/відсутності цивільних прав або майна в інших осіб. Таким чином, оспорювати правочин може також особа (заінтересована особа), яка не була стороною правочину, на час розгляду справи судом не має права власності чи речового права на предмет правочину та/або не претендує на те, щоб майно в натурі було передано їй у володіння. Вимоги заінтересованої особи, яка в судовому порядку домагається визнання правочину недійсним (частина третя статті 215 ЦК України), спрямовані на приведення сторін недійсного правочину до того стану, який саме вони, сторони, мали до вчинення правочину. Власний інтерес заінтересованої особи полягає в тому, щоб предмет правочину перебував у власності конкретної особи чи щоб сторона (сторони) правочину перебувала у певному правовому становищі, оскільки від цього залежить подальша можливість законної реалізації заінтересованою особою її прав. Договір може бути визнаний недійсним за позовом особи, яка не була його учасником, за обов`язкової умови встановлення судом факту порушення цим договором прав та охоронюваних законом інтересів позивача. При вирішенні позову про визнання недійсним оспорюваного правочину підлягають застосуванню загальні приписи статей 3, 15, 16 ЦК України, які передбачають право кожної особи на судовий захист саме порушеного цивільного права. Способом захисту цивільних прав та інтересів може бути визнання правочину недійсним (пункт 2 частини другої статті 16 ЦК України). За договором купівлі-продажу одна сторона (продавець) передає або зобов`язується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобов`язується прийняти майно (товар) і сплатити за нього певну грошову суму (стаття 655 ЦК України). За своїм змістом договір купівлі-продажу є двостороннім, консенсуальним та відплатним правочином, метою якого є відчуження майна від однієї сторони та передання його у власність іншій стороні. Право продажу товару, крім випадків примусового продажу та інших випадків, встановлених законом, належить власникові товару (частина перша статті 658 ЦК України). Таким чином, розпоряджатись майном може тільки власник. Відповідно до статті 202 ЦК України правочином є дія, спрямована на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Така дія повинна були правомірною, а її неправомірність є підставою для визнання правочину недійсним. Необхідно розмежовувати види недійсності правочинів: нікчемні правочини - якщо їх недійсність встановлена законом (частина перша статті 219, частина перша статті 220, частина перша статті 224 ЦК України), та оспорювані - якщо їх недійсність прямо не встановлена законом, але одна із сторін або інша заінтересована особа заперечує їх дійсність на підставах, встановлених законом. Згідно зі статтею 204 ЦК України правочин є правомірним, якщо його недійсність прямо не встановлена законом або якщо він не визнаний судом недійсним. Недійсність правочину визначається статтями 203, 215 ЦК України. Статтею 215 ЦК України визначено, що підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені частинами першою-третьою, п`ятою та шостою статті 203 цього Кодексу. Відповідно до статті 203 ЦК України волевиявлення учасника правочину має бути вільним і відповідати його внутрішній волі, а правочин має бути спрямований на реальне настання правових наслідків, що обумовлені ним. Отже, зі змісту наведених норм цивільного права випливає, що правочин може бути визнано недійсним, якщо волевиявлення учасника правочину не є вільним, не відповідає його внутрішній волі. Частиною першою статті 15 ЦК України визначено право кожної особи на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. З урахуванням цих норм правом на звернення до суду за захистом наділена особа в разі порушення, невизнання або оспорювання саме належних їй прав, свобод чи інтересів, а також у разі звернення до суду органів і осіб, уповноважених захищати права, свободи та інтереси інших осіб або державні та суспільні інтереси. У разі порушення (невизнання, оспорювання) суб`єктивного цивільного права чи інтересу у потерпілої особи виникає право на застосування конкретного способу захисту. Цим правом на застосування певного способу захисту і є права, які існують у рамках захисних правовідносин. Тобто спосіб захисту реалізується через суб`єктивне цивільне право, яке виникає та існує в рамках захисних правовідносин (зобов`язань). У даному випадку, [PERSON] просить суд визнати недійсними договори купівлі-продажу земельних ділянок, стороною якого вона не є, вважаючи, що оспорювані правочини порушують її права як власника спірних земельних ділянок. Вимога про скасування державної реєстрації права власності на новоутворену земельну ділянку за [PERSON] є похідною вимогою від зазначених вище. Натомість правомірним та ефективним способом захисту порушених прав [PERSON] є подання віндикаційного (речово-правового) позову. Витребування майна шляхом віндикації застосовується до відносин речово-правового характеру, зокрема, якщо між власником і володільцем майна немає договірних відносин і майно перебуває у володільця не на підставі укладеного з власником правочину. Виникнення права власника на витребування майна від добросовісного набувача на підставі частини першої статті 388 ЦК України залежить від того, у який спосіб майно вибуло з його володіння. Ця норма передбачає вичерпний перелік підстав, за наявності яких за власником зберігається право на витребування свого майна від добросовісного набувача. Однією з таких підстав є вибуття майна з володіння власника або особи, якій він передав майно у володіння, не з їхньої волі іншим шляхом. Наявність у діях власника волі на передачу майна іншій особі унеможливлює витребування майна від добросовісного набувача. Положення частини першої статті 388 ЦК України застосовуються як підстава позову про повернення майна від добросовісного набувача, якщо майно вибуло з володіння власника або особи, якій він передав майно, не з їхньої волі іншим шляхом, яке було відчужене третій особі, якщо між власником та володільцем майна не існує жодних юридичних відносин. Відповідно до висновку Верховного Суду України, викладеного у постанові від 17.12.2014 у справі № 6-140цс14, захист порушених прав особи, що вважає себе власником майна, яке було неодноразово відчужене, можливий шляхом пред`явлення віндикаційного позову до останнього набувача цього майна з підстав, передбачених статтями 387 та 388 ЦК України. У пункті 114 постанови від 14.11.2018 у справі № 183/1617/16 (провадження № 14-208цс18) Велика Палата Верховного Суду звернула увагу на те, що метою віндикаційного позову є забезпечення введення власника у володіння майном, якого він був незаконно позбавлений. У випадку позбавлення власника володіння нерухомим майном означене введення полягає у внесенні запису про державну реєстрацію за власником права власності на нерухоме майно. У пунктах 83-86 зазначеної постанови Велика Палата Верховного Суду зазначила, що право чи інтерес мають бути захищені судом у належний спосіб, який є ефективним. Задоволення вимоги про витребування майна з незаконного володіння особи, за якою воно зареєстроване на праві власності, відповідає речово-правовому характеру віндикаційного позову та приводить до ефективного захисту прав власника. У тих випадках, коли має бути застосована вимога про витребування майна з чужого незаконного володіння, вимога власника про визнання права власності чи інші його вимоги, спрямовані на уникнення застосування приписів статей 387 і 388 ЦК України, суперечать конструкції захисту прав добросовісного набувача, не відповідають нормам права, які побудовані на оцінці балансу інтересів між власником, який втратив володіння майном, та добросовісним набувачем, а отже є неефективними. Власник з дотриманням вимог статей 387 і 388 ЦК України може витребувати належне йому майно від особи, яка є останнім його набувачем, незалежно від того, скільки разів це майно було відчужене до того, як воно потрапило у володіння останнього набувача (близький за змістом підхід сформулював Верховний Суд України у висновку, викладеному у постанові від 17.12.2014 у справі № 6-140цс14). Для такого витребування оспорювання наступних рішень органів державної влади чи місцевого самоврядування, договорів, інших правочинів щодо спірного майна і документів, що посвідчують відповідне право, не є ефективним способом захисту права власника. Верховний Суд зробив висновок, що ефективним та правомірним способом захисту є витребування майна з чужого незаконного володіння. Визнання договорів купівлі-продажу недійсними є необґрунтованим, оскільки у такому випадку не є ефективним та правомірним способом захисту порушених прав, що не приводить до їх поновлення. Враховуючи, що між сторонами не виникали договірні відносини, тому визнання недійсними договорів купівлі-продажу спірних земельних ділянок не матиме наслідком повернення їх у володіння власника, а відтак, позивачем обрано невірний спосіб захисту своїх прав, що тягне за собою відмову у задоволенні позовних вимог.

Outcome: dismissed