Jurisdiction: civil
Date: 2021-07-20 00:00:00

Позивач звернулась до суду з позовом до відповідача про розірвання шлюбу, зареєстрованого 21 квітня 2018 року Галицьким районним у місті Львові відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Львівській області, актовий запис №120. Обґрунтовує позов тим, що з 2018 року перебуває у шлюбі з відповідачем, від якого мають малолітню дитину - [PERSON] [INFO] . Зазначає, що спільне життя не склалось, між ними втрачено почуття любові та взаєморозуміння. Протягом останнього часу стосунки суттєво погіршились, сторони не підтримують подружніх стосунків, не ведуть спільне господарство, проживають окремо. Вважає, що шлюб існує формально, примирення між ними неможливе, а подальше перебування в такому шлюбі суперечить його інтересам. Ухвалою від 11.06.2021 провадження відкрито і призначено розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження. Позивач в судовому засіданні позов підтримала та просить задоволити, вказує, що такий крок на розірвання шлюбу є нею обміркованим і остаточним, наміру зберігати сім`ю немає. Відповідач у судовому засіданні позов заперечив, вказав, що розцінює звернення позивача до суду з позовом як емоційний крок. Заслухавши вступні слова позивача та відповідача, з`ясувавши дійсні обставини справи, суд приходить до наступного. Судом встановлені такі факти і відповідні їм правовідносини. . Відповідно до ч. 3 ст. 105 Сімейного кодексу України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду. Відповідно до ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя та збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, що мають істотне значення. Згідно з п. 12 Постанови Пленуму Верховного Суду України №11 від 21.12.2007 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя» суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Судом встановлено, що сторони уклали шлюб 21 квітня 2018 року у Галицькому районному у місті Львові відділі державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Львівській області, актовий запис №120. (а.с.5) Від шлюбу народилась дитина - [PERSON] [INFO] (а.с.10) Судом встановлено, що причина розладу подружніх відносин між сторонами є справжньою, глибинною, подружжя фактично припинило спільне проживання протягом часу, який оцінюється тривалим, сторони шлюбні відносини не підтримують, спільне господарство не ведуть, тривалий час проживають окремо, що свідчить про тривалість і стійкість конфлікту між ними та остаточний розпад сім`ї. Суд виходить з того, що шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Шлюб припиняється внаслідок його розірвання. Розірвання шлюбу засвідчує стійкий розлад подружніх стосунків. Позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. Позивач скористалась даним правом та звернулась до суду з цим позовом і наполягає на розірванні шлюбу. Збереження шлюбу можливе на почуттях взаємної любові та поваги, взаємодопомоги та підтримки, тобто на тому, що є моральною основою шлюбу, а позивач не має наміру зберегти шлюб. За таких обставин суд вважає доведеними доводи позивача про відсутність згоди на примирення, вважає, що причини, що спонукають наполягати на розірванні шлюбу є обґрунтованими і подальше спільне життя подружжя та збереження шлюбу суперечило б інтересам сторін, що має істотне значення. Отже, суд дійшов висновку, що на даний час шлюб носить формальний характер, подальше спільне життя сторін і збереження шлюбу суперечить інтересам сторін, а тому шлюб між сторонами необхідно розірвати. Крім цього, згідно ст.141 ЦПК України, на відповідача слід покласти сплачені позивачем при подачі позову до суду документально підтверджені судові витрати в розмірі 908 грн. На підставі ст. 112 Сімейного Кодексу України,

Outcome: approved