Jurisdiction: civil
Date: 2017-06-22 00:00:00

Позивач, звернувшись в суд із даним позовом, посилається на те, що 30 березня 2015 року померла його бабуся [PERSON]. Померла залишила заповіт, згіднго якого все своє майно заповіла йому. Після її смерті відкрилася спадщина на спадкове майно, зокрема житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами по вул. Карпатській, 155 в м. Коломия. Однак, 06 травня 2017 року приватним нотаріусом Коломийського міського нотаріального округу йому було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину у зв'язку з тим, що відсутній правовстановлюючий документ на спадкове майно. Позивач просить суд визнати за ним право власності на житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами по вул. Карпатській, 155 в м. Коломия. В судове засідання позивач не з'явився, хоча представник позивача подала до суду заяву про розгляд справи у відсутності позивача та представника позивача, позовні вимоги підтримує та просить їх задоволити. Представник відповідача в судове засідання не з'явився, однак подав в суд клопотання про розгляд справи без участі представника Коломийської міської ради та просить винести рішення відповідно до норм чинного законодавства України. Відповідно дост. 197 ч. 2 ЦПК України\~фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Суд, врахувавши заяви сторін, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов слід задовольнити, з наступних підстав. Конвенція про захист прав людини і основоположних свобод\~1950 року, ратифікована Законом України від 17 липня 1997 року, а також ст. 1 Додаткового протоколу до неї передбачають право кожної фізичної чи юридичної особи безперешкодно користуватися своїм майном, не допускаючи позбавлення особи свого майна, крім як в інтересах суспільної необхідності й на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права, визнають право держави на здійснення контролю за використанням власності з урахуванням загальних інтересів або для забезпечення стягнення податків, інших зборів чи штрафів. Гарантії здійснення права власності та його захисту закріплюються і у національному законодавстві України. Так, відповідно до ч. 4 ст. 41 Конституції України\~ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним. Згідно Цивільного кодексу України\~підставами виникнення права власності є різні правопороджуючі юридичні факти, або правовідносини, зокрема, також і в порядку спадкування після смерті громадянина. Відповідно до ст. 1216 Цивільного кодексу України\~від фізичної особи, яка померла (спадкодавця) переходять всі права та обов'язки до інших осіб (спадкоємців). Судом встановлено, що житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами по вул. Карпатській, 155 в м. Коломия належав на праві спільної часткової власності [PERSON] та [PERSON] в рівних частинах відповідно до свідоцтва про право власності № 173/ІІ від 10.12.1958 року. Наведене стверджується випискою з інвентаризаційних матеріалів від 25.11.2015 року Коломийського МБТІ (а.с.11). 27 березня 2008 року [PERSON] помер.\~Після його смерті спадщину прийняла дружина померлого, [PERSON], яка проживала разом із спадкодавцем на день його смерті. Таким чином, після смерті чоловіка, [PERSON] фактично стала власником цілого житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами, що знаходяться в м. Коломия по вул.. Карпатській, 155. Однак, за життя, право власності на будінковолодіння в цілому [PERSON] не оформила. Наведене стверджується довідкою сектора видачі довідок Коломийської міської ради від 26 квітня 2017 року (а.с.10). 30 березня 2015 року [PERSON] померла, про що 31 березня 2015 року складено відповідний актовий запис за № 181, що підтверджується копією свідоцтва про смерть від 31.03.2015 року серії І-НМ № 207755 (а.с.5). Померла залишила заповіт, посвідчений 16 грудня 2001 року приватним нотаріусом Коломийського міського нотаріального округу [PERSON] за реєстром № Д-1507, згідно якого все своє майно заповіла своєму онуку [PERSON] (а.с.6). Постановою приватного нотаріуса від 06 травня 2017 року [PERSON] відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом у зв'язку із відсутністю реєстрації права власності (а.с. 14). Згідно із п.23\~Постанови Пленуму Верховного суду України №7 від 30.05.2008 року «Про судову практику у справах про спадкування»\~у разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження. Статтею 328 ЦК України\~визначено, що право власності набувається на підставах, що не заборонені законом. Право\~\~власності вважається набутим правомірно,\~\~якше інше прямо не випливає\~\~ із\~\~ закону\~\~ або\~\~ незаконність набуття права власності не встановлена судом. Статтею 392 ЦК України\~передбачено, що власник майна може пред'явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Отже, позовні вимоги [PERSON] про визнання права власності підлягають до задоволення, зокрема, суд вважає, що за [PERSON] слід визнати право власності на житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами в м. Коломия по вул. Карпатській, 155.\~\~\~ На підставі наведеного, відповідно до ст. 1 Додаткового протоколу до\~Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, а також ст.ст.\~328,\~392,\~1216,\~1261 ЦК України\~та

Outcome: approved