Jurisdiction: civil
Date: 2018-12-03 00:00:00

позивач звернулась до суду з позовом, в якому просить стягувати з відповідача на її користь аліменти на утримання повнолітньої дочки [PERSON], яка продовжує навчання, в розмірі 1000 грн. щомісяця, починаючи з дня пред'явлення позову і до закінчення нею навчання, але не довше ніж до досягнення 23 років. В обґрунтування позовних вимог покликається на те, що з 08.06.1996 перебувала з відповідачем в зареєстрованому шлюбі, який розірвано рішенням Сихівського районного суду м. Львова від 20.03.2013. Від шлюбу у них народилася донька [PERSON], [INFO] На даний час дочка є повнолітньою, однак продовжує навчатись у Львівському державному університеті внутрішніх справ на денній формі навчання, а тому остання не має змоги влаштуватись на роботу, щоб самостійно отримувати заробіток. При цьому, вартість навчання складає 12 200 грн. на рік. Оскільки обов'язок утримання повнолітньої дочки, яка продовжує навчання, покладено на обох батьків, вона потребує матеріальної допомоги, відтак просить стягувати з відповідача аліменти. В судовому засіданні позивач позовні вимоги підтримала з підстав, що викладені у позові, просить позов задоволити в повному обсязі. Відповідач у судовому засіданні позов не визнав та пояснив, що змоги сплачувати аліменти немає, оскільки не працює, створив іншу сім'ю та має на утриманні ще одну дитину, при цьому зазанчає, що дочка є повнолітньою та може працевлаштуватись, щоб мати змогу оплачувати вартість навчання. Просив відмовити у задоволені позову. У судовому засіданні третя особа позов підтримала, просила суд такий задоволити. Заслухавши пояснення учасників судового розгляду, дослідивши матеріали справи, з'ясувавши дійсні обставини справи та перевіривши їх доказами, суд дійшов висновку, що позов слід задоволити з наступних підстав. Судом встановлено, що сторони [PERSON] та [PERSON], шлюб між якими розірвано рішенням Сихівського районного суду м. Львова від 20.03.2013, є батьками [PERSON], [INFO], яка на даний час є повнолітньою, що підтверджується копією свідоцтва про народження серії [NUMBER]. Дочка сторін є студенткою першого курсу факультету №7 Львівського державного університету внутрішніх справ денної форми навчання за рахунок коштів фізичних та юридичних осіб, не отримує стипендію, оплата, починаючи з 2018 року, становить 12 200 грн. на рік, терміном навчання з 01.09.2018 по 28.02.2020. Дані обставини встановлені із довідки навчального закладу від 10.09.2018 № 319. З огляду на викладене, між сторонами виникли правовідносини, які стосуються обов'язку батьків утримання повнолітньої дочки, яка продовжує навчання, що регулюються главою 16 Сімейного кодексу України. Згідно з ч.1 ст. 199 цього Кодексу якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв'язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов'язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Відповідно до п. 20 Постанови Пленуму Верховного суду України від 15.05.2006 № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» обов'язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчатися після досягнення повноліття (незалежно від форми навчання), виникає за обов'язкової сукупності таких юридичних фактів: досягнення дочкою, сином віку, який перевищує 18, але є меншим 23 років; продовження ними навчання; потреба у зв'язку з цим у матеріальній допомозі; наявність у батьків можливості надавати таку допомогу. Таким чином, суд прийшов до висновку, що відповідач зобов'язаний надавати матеріальну допомогу повнолітній дочці, яка продовжує навчання, та така можливість у нього наявна з огляду на відсутність будь-яких доказів неможливості її надання. При цьому, доводи відповідача стосовно неможливості надавати допомогу, оскільки він не працює та має на утриманні ще одну дитину, не беруться судом до уваги , оскільки такі є необґрунтованими та не підтвердженими жодними доказами. Згідно з ст. 200 Сімейного кодексу України суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у статті 182 цього Кодексу. Так, при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров'я та матеріальне становище дитини; стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення (ч. 1 ст. 182 Сімейного кодексу України). Зважаючи на вищевикладене, суд враховує стан здоров'я та матеріальне становище дочки сторін, яка навчається на денній формі навчання, яке є платним, у зв'язку з чим потребує матеріальної допомоги, стан здоров'я та матеріальне становище відповідача, який не працює, що не звільняє останнього від сплати аліментів на утримання повнолітньої дочки, відсутність доказів перебування на його утриманні інших осіб, а також те, що обов'язок утримувати повнолітню дочку, яка продовжує навчання, покладається рівною мірою на матір і батька, та приходить до висновку про стягнення з відповідача на користь позивача на утримання повнолітньої дочки [PERSON], яка продовжує навчання, аліменти в розмірі 1000 грн. щомісяця, до закінчення нею навчання, але не довше ніж до досягнення 23 років. Належних та допустимих доказів про те, що матеріальне становище відповідача не дозволяє сплачувати аліменти на утримання у визначеному розмірі, суду не надано. У відповідності до вимог ч. 1 ст. 191 Сімейного кодексу України аліменти присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову, тобто з 24.09.2018 та в порядку ч. 1 ст. 430 ЦПК України допускається негайне виконання рішення суду в частині стягнення аліментів в межах суми платежу за один місяць. Оскільки позивач при зверненні до суду з позовом про стягнення аліментів звільнена від сплати судового збору на підставі ст. 5 Закону України «Про судовий збір», враховуючи вимоги ст.141 ЦПК України, з відповідача в дохід держави підлягає стягненню 704 грн. 80 коп. судового збору. На підставі ст.ст. 182, 191, 199, 200 Сімейного кодексу України та

Outcome: approved