Jurisdiction: civil
Date: 2020-03-04 00:00:00

Позивач звернулась в суд з позовом до [PERSON] про визнання особи такою, яка втратила право на користування житловим приміщенням. Позов обґрунтовує тим, що на підставі договору дарування 1/4 частини домоволодіння, посвідченого приватним нотаріусом Івано-Франківського міського нотаріального округу Шкіндер С.С. 26.11.2009 р., вона стала власником 1/4 частини домоволодіння [ADDRESS] . Крім неї, власниками домоволодіння [ADDRESS] , є її дядьки (рідні брати її батька) [PERSON] та [PERSON] . Між ними, як співвласниками домоволодіння на праві спільної часткової власності, склався порядок користування спільним майном, а саме: їй належить квартира [ADDRESS] , [PERSON] та [PERSON] - квартира [ADDRESS] у вказаному домоволодінні. У належній їй квартирі [ADDRESS] зареєстровані: вона як власник, її малолітній син [PERSON] та піднаймач - відповідачка [PERSON] . Відповідачка є дочкою колишньої (померлої) співмешканки її батька [PERSON] - попереднього власника житлового приміщення, зареєстрована у вказаному житловому приміщенні з 14.09.2005 р., що підтверджується будинковою книгою. Відповідачка не була та є членом моєї сім`ї, у 2012 р. після смерті своєї матері вона залишила житлове приміщення, забрала всі свої речі. З цього часу відповідачка за вказаною адресою не проживає, через що просила визнати відповідачку такою, що втратила право користування даною квартирою. Позивач в судове засідання не з`явилась, подала до суду заяву про розгляд справи у її відсутності, позов просила задовольнити, проти заочного розгляду справи не заперечила. Відповідач в судове засідання не з`явилася, про дату, час та місце розгляду справи повідомлялася належним чином. Причину неявки суду не повідомила, відзиву не надала. Про судове засідання відповідач була повідомлена також шляхом розміщення оголошення на сайті «Судова влада». Треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмету спору на стороні позивача: [PERSON] та [PERSON] подали заяви про розгляди справи у їх відсутності, позов підтримали. З урахуванням положень ст. 280 ЦПК України суд ухвалив провести заочний розгляд справи. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Відповідно до ч. 5 ст. 268 ЦПК України, датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, є дата складення повного судового рішення. Дослідивши письмові матеріали справи, судом встановлено, що спір між сторонами виник з приводу порушення права користування нерухомим майном внаслідок чого власник житла позивається про його відновлення, шляхом визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням. Згідно копії договору дарування 1/4 частини домоволодіння від 26.11.2009 року посвідченого нотаріусом Івано-Франківського міського нотаріального округу Шкіндер С.В., зареєстрованого в реєстрі за № 1854 та копії Витягу з державного реєстру правочинів за № 7997083, [PERSON] (дарувальник) подарував, а Обдаровувана ( [PERSON] ) прийняла в дар, належну дарувальнику 1/4 частину домоволодіння [ADDRESS] . Як вбачається з копії Витягу про реєстрацію права власності на нерухоме майно № 24639707 від 01.12.2009 року, [PERSON] на праві приватної власності належить1/4 частка домоволодіння за адресою: [ADDRESS] . Як вбачається із довідки про склад сім`ї або зареєстрованих у житловому приміщенні/будинку осіб виданої КП «Муніципальна інвестиційна управляюча компанія», за адресою: [ADDRESS] зареєстровані: [PERSON] (власник), [PERSON] (син), [PERSON] (піднаймач). Позивач вказує, що реєстрація у квартирі відповідача перешкоджає здійсненню нею прав власника на вільне користування і розпоряджання майном. За змістом ст. 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Статтями317,319 ЦК України передбачено, що власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном. Власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Згідно зі ст. 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Власник житлового будинку, квартири згідно зі ст. 383 ЦК України має право використовувати помешкання для власного проживання, проживання членів своєї сім`ї, інших осіб. Відповідно дост.391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном. Статтею 156 ЖК Української РСР, ст. 405 ЦК України передбачено, що члени сім`ї власника жилого будинку, які проживають разом із ним у будинку, що йому належить, користуються жилим приміщенням нарівні з власником будинку, якщо при їх вселенні не було іншої угоди про порядок користування цим приміщенням. Аналіз вищенаведених правових норм дає підстави для висновку про те, що право членів сім`ї власника будинку користуватись цим жилим приміщенням може виникнути та існувати лише за наявності права власності на будинок в особи, членами сім`ї якого вони є. Згідно із ст.150 ЖК УРСР громадяни, які мають у приватній власності будинок (частину будинку), квартиру, користуються ним (нею) для особистого проживання і проживання членів їх сімей і мають право розпоряджатися цією власністю на свій розсуд: продавати, дарувати, заповідати, здавати в оренду, обмінювати, закладати, укладати інші не заборонені законом угоди. Відповідно дост.158 ЖК УРСР наймач користується жилим приміщенняму будинку (квартирі),що належитьгромадянинові на праві приватної власності, відповідно додоговору наймужилого приміщення. Договір найму жилого приміщення укладається між власником будинку (квартири) і наймачем у письмовій формі з наступною реєстрацією у виконавчому комітеті місцевої Ради народних депутатів або в органі управління, що ним утворюється. Договір повинен містити вказівку на предмет договору, строк, на який він укладається, визначати права і обов`язки наймодавця і наймача та інші умови найму. Судом встановлено,що відповідач зареєстрована у спірному житлі як піднаймач, однак членом сім`ї власника не являється, договору найму жилого приміщення неукладала.Факт її реєстрації у вказаній квартирі перешкоджає позивачу вільно володіти, користуватися та розпоряджатися належним їй на праві власності житлом, наявність інших домовленостей між сторонами не встановлено. З огляду на викладене, суд дійшов висновку, що позов слід задовольнити. На підставі викладеного, відповідно до ст. ст. 16, 317, 319, 328, 383, 391 ЦК України, ст. ст. 150, 156, 158 ЖК УРСР,

Outcome: approved