Jurisdiction: civil
Date: 2015-06-01 00:00:00

Позивач звернулась до суду з позовною заявою до [PERSON] в якій вказує, що 09.08.2010 року шлюб між сторонами було розірвано. Від шлюбу у сторін народився син [PERSON], [INFO], який після розірвання шлюбу проживає з позивачкою та перебуває на її утриманні. Після розірвання шлюбу між сторонами не досягнуто згоди про сплату аліментів. Вважає, що [PERSON] повинен брати участь у матеріальному забезпеченні сина. Додає також, що їхній син часто хворіє та щомісячно на лікування потребує до 500 гривень, а тому, на підставі викладеного просить суд постановити рішення, яким стягнути з відповідача аліменти на її користь на утримання неповнолітнього сина у розмірі 1000 гривень щомісячно до повноліття останнього та додаткові витрати на лікування сина у розмірі 250 гривень щомісячно до повноліття останнього або до повного його одужання. Позивач в судовому засіданні дала пояснення аналогічні викладеним в позовній заяві, позов просила задовольнити в повному обсязі, проти ухвалення заочного рішення не заперечує. Відповідач до суду не зявився, хоча належним чином був повідомлений про час та місце розгляду справи шляхом розміщення оголошення про виклик до суду в газеті «Буковина». Суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України. Суд, дослідивши письмові докази по справі, вважає, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що між сторонами 09.08.2010 року шлюб було розірвано, що вбачається із копії свідоцтва про розірвання шлюбу серії 1-МИ № 035045. Як вбачається із копії свідоцтва про народження серії 1-МИ № 142423 від 10.03.2004 року у сторін по справі є спільна дитина [PERSON], 14.02.2004. Встановлено також, що неповнолітній син сторін постійно проживає та зареєстрований зі своєю матірю по вул Привокзальній, 21/2 у м. Чернівці, про що свідчить довідка видана ПП «Садгора-сервіс» № 2070 від 18.04.2015 року. Згідно ст. 180 СК України, батьки зобовязані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до вимог ч.1 ст. 184 СК України, якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, частину доходу одержує в натурі, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення, суд за заявою платника або одержувача може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Законом України «Про державний бюджет на 2014 рік» визначений прожитковий мінімум на дитину віком від 6 до 18 років, який становить з 01.01.2014 року 1286 гривень на місяць. При визначенні розміру аліментів відповідно до ст. 182 СК України, суд враховує стан здоровя та матеріальне становище платника аліментів, відсутність у платника аліментів інших дітей, відсутність непрацездатних батьків, те, що відповідач, з його слів, працює неофіційно та отримує мінливий дохід, бере до уваги обовязок батьків фінансово забезпечувати дитину в рівних частках. Враховуючи фактичні обставини справи, взаємини сторін, відсутність домовленості між батьками про сплату аліментів на дитину, не можливість встановити у відповідача постійного, регулярного доходу та інші обставини, суд приходить до висновку про необхідність стягувати з відповідача аліменти на утримання малолітньої дитини в розмірі 643,00 гривень, оскільки такий розмір аліментів буде достатній для забезпечення всебічного розвитку дитини, не буде порушувати її прав та відповідатиме принципу рівної участі батьків у матеріальному забезпеченні дітей. Разом з тим, відповідно чо ч.1, 2 ст 185 СК України той з батьків, з кого присуджено стягнення аліментів на дитину, а також той з батьків, до кого вимога про стягнення аліментів не була подана, зобов'язані брати участь у додаткових витратах на дитину, що викликані особливими обставинами (розвитком здібностей дитини, її хворобою, каліцтвом тощо). Розмір участі одного з батьків у додаткових витратах на дитину в разі спору визначається за рішенням суду, з урахуванням обставин, що мають істотне значення. Судом встановлено, що неповнолітній син сторін є хворобливою дитиною та йому встановлено діагноз хронічний гломеролоніфрит (хронічна хвороба нирок), у звязку із чим неповнолітній змушений регулярно приймати лікування, у звязку із чим, було видано відповідну довідку на отримання соціальної допомоги строком до 17.10.2017 року. Таким чином, оскільки неповнолітній син сторін потребує регулярного лікування, участь батька у таких додаткових витратах на дитину внаслідок його захворювання є обовязковою. За таких умов, суд вважає про необхідність стягувати з відповідача аліменти на такі витрати в розмірі 250,00 гривень щомісячно до повноліття дитини або до його повного одужання. Таким чином, враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку про необхідність задоволення позову в повному обсязі.

Outcome: partial