Jurisdiction: civil
Date: 2020-02-11 00:00:00

Позивач звернулась до суду з позовом до відповідача про позбавлення батьківських прав в позовній заяві зазначила, що в неї та [PERSON] , [INFO] син [PERSON] . Відповідач, не приймає участі у виховані сина, не турбується про його стан здоров`я, фізичний та духовний розвиток, взагалі не спілкується з дитиною, не виявляє жодного інтересу до життя сина тобто відповідач в порушення вимог сімейного законодавства України ухиляється від виконання своїх батьківських обов`язків. Тому позивач, на підставі ст. 164 СК України, приймаючи до уваги, що [PERSON] належним чином не виконує свої батьківські обов`язки по відношенню до сина, права і інтереси, якого повинні бути захищені у встановленому зако\-ном порядку, просить позбавити [PERSON] батьківських прав відносно його сина [PERSON] . Позивач у судовому засіданні позовні вимоги підтримала з підстав викладених у позовній заяві. Відповідач у судовому засіданні, позовні вимоги визнав у повному обсязі. Суду пояснив, що не заперечує проти позбавлення його батьківських прав у відношенні [PERSON] , оскільки дитина вважає своїм батьком іншого чоловіка, а він не хоче травмувати дитину. Представник третьої особи - Кожушко Д.Ю., проти задоволення позову не заперечувала, просила ухвалити рішення в інтересах дитини. Відповідно до ч. 3 ст. 200 ЦПК України за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Розглянувши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню на підставі ст.164 СК України, оскільки батько і матір можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вони ухиляються від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини. Судом встановлено, що відповідно до свідоцтва про шлюб серія [NUMBER] [PERSON] перебувала у шлюбі з [PERSON] , відповідачем за позовом, з 06.11.2010 року. Від спільного подружнього життя, відповідно до свідоцтва про народження серія [NUMBER] , мають неповнолітнього сина [PERSON] , [INFO] , який фактично з часу розірвання шлюбу, і до теперішнього моменту проживає разом з позивачем, та знаходиться на її утриманні. Батько дитини, [PERSON] , має заборгованість по сплаті аліментів на утримання малолітнього [PERSON] , яка станом на серпень 2019 року становила 52949, 63 грн. (розрахунок Дніпровського ВДВС м. Запоріжжя ГТУЮ). [PERSON] ухиляється від матеріального забезпечення сина, як батько не піклується про стан здоров`я, моральне, фізичне, психічне виховання, духовний розвиток спільної дитини. Відповідача не цікавлять матеріально-побутове забезпечення дитини, а також відповідач не навідував дитину, не маючи до цього поважних підстав і причин. Так само [PERSON] не цікавиться освітою сина, у школі за місцем навчання сина не з`являвся, з вчителями не спілкувався, не відвідував батьківські збори, тобто не створює умови для отримання сином освіти, не виявляє інтересу до його внутрішнього світу. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності суд розцінює, як свідоме нехтування відповідачем своїх батьківських обов`язків та характеризує [PERSON] з негативної сторони, як особу, яка свідомо ухиляється від виконання своїх батьківських обов`язків. У відповідності до вимог ч.1 ст.12 ЗУ «Про охорону дитинства», виховання в сім`ї є першоосновою розвитку особистості дитини. На кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки, або особи, які їх замінюють, мають право і зобов`язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров`я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці. У відповідності до вимог п.2 ч.1 ст.164 СК України, мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він ухиляються від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини. Відповідно до п.15 Постанови Верховного Суду України від 30.03.2007р. №3 «Про практику застосування законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав», позбавлення батьківських прав (тобто прав на виховання дитини, захист її інтересів, на відібрання дитини в інших осіб, які незаконно її утримують, та ін.), що надані батькам до досягнення дитиною повноліття і ґрунтуються на факті спорідненості з нею, є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківських обов`язків, а тому питання про його застосування слід вирішувати лише після повного, всебічного, об`єктивного з`ясування обставин справи, зокрема ставлення батьків до дітей. Відповідно до п.16 Постанови Верховного Суду України від 30.03.2007р. №3 «Про практику застосування законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав», ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками. У відповідності до ч. 4 ст. 206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Батько малолітнього [PERSON] , відповідач - [PERSON] не піклується про фізичний і духовний розвиток дитини, не надає необхідного матеріального забезпечення для дитини, що негативно впливає на її розвиток, як складову виховання; не спілкується з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не виявляє інтересу до її внутрішнього світу, матеріальної допомоги на утримання сина у належному обсязі не надає, позов визнав у повному обсязі, тому суд вважає за доцільне позбавити його батьківських прав у відношенні [PERSON] .

Outcome: approved