Jurisdiction: civil
Date: 2018-01-09 00:00:00

Позивач звернулась до суду з позовом, в якому просила стягнути з відповідача [PERSON] аліменти на її користь на утримання малолітньої дитини [PERSON], [INFO], в розмірі 1/3 частину від усіх видів заробітку. В обґрунтування позову зазначила, що з відповідачем перебувала у шлюбі з 2009 року. Від шлюбу мають неповнолітню дитину - сина [PERSON], [INFO]. Відповідач ухиляється від утримання дитини, матеріальної допомоги на її утримання добровільно не надає. Жодної матеріальної допомоги не надавав. Тому змушена звернутись до суду з даним позовом. Позивач в судове засідання не з'явилась, подала заяву про розгляд справи без її участі, проти винесення заочного рішення не заперечує. Відповідач в судове засідання повторно не з'явився про розгляд справи був повідомлений належним чином . Ухвалою суду від 10 січня 2018 року суд ухвалив провести заочний розгляд справи. За приписами ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд, встановивши обставини справи і перевіривши їх доказами, вважає позов таким, що підлягає частковому задоволенню за наступних підстав. Згідно копії заочного рішення винесеного 10.06.2014 року Дніпровським районним судом м. Херсона у цивільній справі за позовом [PERSON] до [PERSON] про розірвання шлюбу, позовні вимоги [PERSON] задоволено шлюб укладений 10.10.2009 року між [PERSON] та [PERSON] розірвано. Рішення набрало законної сили 01.09.2014 року. Згідно копії свідоцтва про народження серії [NUMBER] виданого 14.05.2010 року Міським відділом реєстрації актів цивільного стану Головного управління юстиції у Херсонській області позивач та відповідач є батьками малолітньої дитини - [PERSON], [INFO] року. У відповідності зі ст. 180 Сімейного кодексу України обидва батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідач є людиною працездатного віку, відповідачем суду не надано відомостей про його стан здоровя, наявність інших утриманців, місце роботи, розмір заробітку тощо. Відповідно до ч.1 ст. 181 СК України способи виконання батьками обовязку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними, а за ч.2 вищезазначеної статті за домовленістю між батьками дитини той з них, хто проживає окремо від дитини, може брати участь у її утриманні в грошовій і (або) натуральній формі. Згідно ч.3 ст. 181 Сімейного кодексу України аліменти на утримання дитини можуть присуджуватися в долі від доходу батька або у твердій грошовій сумі. 08 липня 2017 року набув чинності Закон України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо посилення захисту прав дитини на належне утримання шляхом вдосконалення порядку стягнення аліментів», а тому розмір стягуваних аліментів не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. За приписами ч. 2 ст. 182 СК України розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Відповідно до ч. 1 ст. 184 СК України, якщо платник аліментів має мінливий, нерегулярний дохід, частину доходу одержує в натурі, а також при наявності інших обставин, що мають істотне значення, суд за заявою платника або одержувача може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі. За приписами ч.1 ст. 183 СК України частка заробітку (доходу) батька дитини, яка буде стягуватися, як аліменти на дитину, визначає суд. Стягнення аліментів у частці від заробітку (доходу) батька має ціль найбільш повно захищати інтереси дитини, забезпечити їй не тільки необхідні кошти для існування, але і зберегти за можливості той рівень життя, який дитина мала при сумісному проживанні з обома батьками. З роз'ясненьпостанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів»убачається, що вирішуючи питання щодо розміру аліментів, суд повинен ураховувати: стан здоров'я, матеріальне становище дитини і платника аліментів; наявність в останнього інших неповнолітніх дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, повнолітніх дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. Враховуючи обставини справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню частково, а саме в частині стягнення аліментів у розмірі 1/4 частки від заробітку (доходу) щомісячно, але не менше ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. У відповідності зі ст. 191 СК України аліменти підлягають присудженню з дня подачі позову, тобто з 26 січня 2017 р. Відповідно до ст. 192 СК України розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров'я когось із них. Відповідно доч. 6 ст. 141 ЦПК України, якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з другої сторонни стягуються судові витрати на користь осіб, які їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог. На підставі п. 1 ч. 1 ст. 430 ЦПК України суд вважає за необхідне допустити негайне виконання рішення суду в частині стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць. На підставі ст.ст. 84, 180-183, 191 Сімейного кодексу України,

Outcome: partial