Jurisdiction: civil
Date: 2017-12-06 00:00:00

Позивач звернулась до суду з вказаним позовом, в якому просить розірвати шлюб між позивачем та відповідачем. В обгрунтування позовних вимог посилається на наступне. 03.07.2015 року між сторонами було укладено шлюб. Від шлюбу сторони мають сина [PERSON], [INFO] Спільне життя у сторін не склалось через відсутність взаєморозуміння та різними поглядами на життя. Позивач виховує дитину самостійно, оскільки відповідач постійно знаходиться на роботі, від постійних суперечок позивач перебуває в стані постійного стресу. Збереження сімї на думку позивача неможливе та суперечить інтересам позивача, на примирення позивач не згодна. Позивач в судове засідання не зявилась, повідомлена належним чином та своєчасно, надіслала до суду заяву, в якій просить розглядати справу без своєї участі, позов підтримала в повному обсязі, та просила час на примирення не надавати. Відповідач до судового засідання не зявився, повідомлений належним чином та своєчасно, надіслав до суду заяви, в яких просив проводити розгляд справи без його участі, позов визнав в повному обсязі, та заперечень ніяких не має (а.с. 12, 15). В подальшому надіслав до суду заяви, в яких просить враховуючи наявність дитини надати час для примирення протягом 2 місяців, та справу просив не розглядати. Суд, перевіривши матеріали справи та дослідивши докази, вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Сторони вступили у шлюб 03.07.2015 року, який був зареєстрований міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Маріупольського міського управління юстиції у Донецькій області, актовий запис № 289. Від шлюбу сторони мають малолітню дитину [PERSON], 22.02.2016 року, який проживає разом з позивачем, позивач категорично на примирення не згодна, та просила термін на примирення не надавати. Позивач та відповідач взяті на облік внутрішньо переміщеної особи, та проживають за адресою: [INFO]. Частиною 3 ст. 56 СК України передбачено право кожного з подружжя припинити шлюбні відносини. Відповідно до ч. 1 ст. 110 СК України, позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя. Так, згідно ст. 112 СК України, суд з'ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Так, в судовому засіданні встановлено, що шлюбно-сімейні відносини сторонами не підтримуються, сторони мають різні погляди на життя, та в них відсутнє взаєморозуміння, що підтверджує відповідач в своїх заява про визнання позову. Позивач наполягає на розірванні шлюбу, вважає його збереження неможливим, оскільки збереження шлюбу суперечить інтересам позивача. Згідно ч.1\~ст. 24 Сімейного Кодексу\~шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. При таких обставинах суд вважає, що родина розпалася, шлюб існує формально та до його збереження сторони не прагнуть. Позов про розірвання шлюбу підлягає задоволенню, а в задоволенні клопотання відповідача про надання часу для примирення суд вважає за необхідне відмовити за наведених вище підстав, враховуючи також розумні строки розгляду справи. За заявою позивача суд залишає їй прізвище «Савчук». Відповідно до ст. 88 ЦПК України, суд стягує з відповідача на користь позивача судові витрати в розмірі 640,00 грн.

Outcome: approved