Jurisdiction: civil
Date: 2020-06-25 00:00:00

Позивач звернулась до суду з вказаним позовом, який обґрунтовує тим, що [INFO] померла її тітка - [PERSON] . За життя остання склала заповіт від 04.04.2011 року, відповідно до якого все майно (рухоме та нерухоме), що буде належати [PERSON] на день смерті, де б воно не знаходилося і з чого б воно не складалося, та на що за законом матиме право, та належну квартиру за номером [ADDRESS] , заповідає [PERSON] . Зазначена квартира належить на праві власності [PERSON] на підставі Свідоцтва про право власності на кооперативну квартиру від 10.06.1993 року, виданого виконавчим комітетом Сумської міської ради народних депутатів. Після смерті [PERSON] відкрилася спадщина, позивач у встановлений законом шестимісячний строк, звернулася до Сумської міської державної нотаріальної контори з заявою про прийняття спадщини за заповітом від 10.01.2020 року. Після спливу шестимісячного строку, у зв`язку з тим, що з заявою про прийняття спадщини після смерті [PERSON] ніхто не звертався, адже інші родичі відсутні, 03.03.2020 року державним нотаріусом Сумської міської державної нотаріальної контори їй видана довідка №1157/02-14 про перелік документів, необхідних для оформлення спадщини. Серед переліку документів, необхідних для оформлення спадщини, у неї відсутній правовстановлюючий документ, а саме: свідоцтво про право власності на кооперативну квартиру від 10.06.1993 року. З метою підтвердження права власності [PERSON] на квартиру за адресою: [ADDRESS] , позивач отримала довідку Департаменту забезпечення ресурсних платежів від 27.03.2020 року, відповідно до якої дана квартира належить померлій на підставі Свідоцтво про право власності на кооперативну квартиру від 10.06.1993 року, виданого виконавчим комітетом Сумської міської ради народних депутатів та записане у реєстрову книгу № 2 за реєстровим номером № 18. дата реєстрації 17.06.1993 року. Незважаючи на наявність зазначеної довідки Департаменту забезпечення ресурсних платежів, постановою заступника завідувача Сумської міської держконтори Комендантовою О.І. від 23.04.2020 року № 1756/02-31, їй відмовлено у вчиненні нотаріальних дій, а саме у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом на майно, що належало померлій [PERSON] , адже відсутній правовстановлюючий документ на квартиру за вказаною адресою. За таких обставин позивач просить визнати за нею право власності в порядку спадкування за заповітом, після померлої [INFO] [PERSON] , на квартиру за адресою: [ADDRESS] . У судовому засідання позивачка не з`явилась, надала письмову заяву, відповідно до якої просила розглянути справу без її участі, позовні вимоги підтримала. Сумською міською радою надано відзив, згідно якого просить справу розглядати без участі їх представника, просять прийняти законне та обгрунтоване рішення, згідно вимог чинного законодавства. Суд, дослідивши матеріали справи, дійшов такого висновку. Так, встановлено, що після смерті [PERSON] , яка померла [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про смерть серії [NUMBER] від 10.01.2020 року, відкрилась спадщина. Померла [PERSON] є тіткою [PERSON] . За життя, [INFO] [PERSON] склала заповіт, відповідно до якого все майно (рухоме та нерухоме), що буде належати їй на день смерті, де б воно не знаходилося і з чого б воно не складалося, та на що за законом матиме право, та належну квартиру за номером [ADDRESS] , заповіла [PERSON] . Після смерті [PERSON] , позивач звернулась до Сумської міської державної нотаріальної контори з заявою про прийняття спадщини за заповітом від 10.01.2020 року. Постановою заступника завідувача Сумської міської держнотконтори Комендантовою О.І. від 23.04.2020 року № 1756/02-31, [PERSON] відмовлено у вчиненні нотаріальних дій, а саме у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом на майно, що належало померлій [PERSON] , адже відсутній правовстановлюючий документ на квартиру за адресою: [ADDRESS] . З довідки Департаменту забезпечення ресурсних платежів від 27.03.2020 року вбачається, що дана квартира належить померлій [PERSON] на підставі Свідоцтва про право власності на кооперативну квартиру від 10.06.1993 року, виданого виконавчим комітетом Сумської міської ради народних депутатів та записане у реєстрову книгу № 2 за реєстровим номером № 18, дата реєстрації 17.06.1993 року. Згідно з ст. 1233 ЦК України, заповітом є особисте розпорядження фізичної особи на випадок своєї смерті. Стаття 1220 ЦК України передбачає, що спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою. Часом відкриття спадщини є день смерті особи або день, з якого вона оголошується померлою. Відповідно до ст. 1223 ЦК України, право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. Для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. (ч. 1 ст. 1269, ч. 1 ст. 1270 ЦК України) Згідно з ч.1 ст. 1268 ЦК України, спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини. Відповідно до п.1.2, п.4,12, п.4,14, п.4,15, п.4.18 глави 10 розділу ІІ «Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України», затвердженого Наказом МЮУ 22.02.2012 року за №296/5, свідоцтво про право на спадщину видається за наявності у спадковій справі всіх необхідних документів, видача свідоцтва про право на спадщину на майно, яке підлягає державній реєстрації, проводиться нотаріусом після подання документів, що підтверджують право власності на майно, що належить спадкодавцю. Якщо нотаріусом обґрунтовано відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину, виникає цивільно-правовий спір, що підлягає розглядові у позовному провадженні. Враховуючи, що позивач є спадкоємицею за заповітом на майно померлої [PERSON] , однак оформити право власності на вказану квартиру не може з причини відсутності оригіналу правовстановлюючого документа на спадкове майно, що і стало підставою для відмови нотаріуса у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом, а також відсутність спору щодо спадкового майна, іншим шляхом, ніж через суд, вона не може захистити своє право на спадкове майно, тому суд вважає за необхідне визнати за нею право власності на вказане майно в порядку спадкування за заповітом, що не буде суперечити закону та при цьому не будуть порушені права, свободи чи інтереси інших осіб.

Outcome: approved