Jurisdiction: civil
Date: 2016-11-02 00:00:00

Позивач звернулась до суду з позовною заявою до відповідача про визнання права власності на спадкове майно, в якій прохала визнати за нею право на спадкове майно, що складається із земельної ділянки, яка перебуває у колективній власності КСП «Дружба» та розташована на території Біленченківської сільської ради, розміром 2,52 умовних кадастрових га, яке належало померлій бабі [INFO] [PERSON], спадщину після якої прийняв [PERSON], але який не встигнув оформити своїх спадкових прав. Від позивача надійшла заява про уточнення позовних вимог, згідно якої позивач прохала постановити рішення, яким визнати за нею право на спадкове майно, що складається із земельної частки (паю), що перебувала у колективній власності КСП «Дружба» на території Біленченківської сільської ради Гадяцького району Полтавської області, розміром 2,52 га в умовних кадастрових одиницях, яке належало померлій [INFO] [PERSON], спадщину після якої прийняв [PERSON], який помер [INFO], не встигнувши оформити своїх спадкових прав. Позивач [PERSON] у судове засідання не з'явилась, надавши суду заяви про розгляд справи без її участі, позовні вимоги підтримує в повному обсязі. Відповідач [PERSON] у судове засідання не з'явилась, надавши письмову заяву про розгляд справи без її участі представника, цивільний позов визнає в повному обсязі. Третя особа приватний нотаріус Гадяцького районного нотаріального округу Полтавської області Заєць Н.М. у судове засідання не з'явилась, надавши заяву про розгляд справи без її участі, проти позовних вимог не заперечує. Представник третьої особи - відділу Держгеокадастру у Гадяцькому районі Полтавської області у судове засідання не з'явився, надавши суду письмову заяву про розгляд справи без участі представника, при винесенні рішення покладаються на розсуд суду Згідно ч. 4 ст. 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову, суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Відповідно до ч. 2 ст. 158 ЦПК України особа, яка бере участь у справі, має право заявити клопотання про розгляд справи за її відсутності. Згідно ч. 2 ст. 197 ЦПК України фіксування судового засідання технічним засобом здійснює секретар судового засідання або за розпорядженням головуючого інший працівник апарату суду. У разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Вивчивши матеріали справи, суд прийшов до наступних висновків. Судом встановлено, що згідно копії свідоцтва про одруження серії [NUMBER] від 10.11.1965 року, копії свідоцтва про народження серії [NUMBER] від 22.11.1968 року, копії свідоцтва про укладення шлюбу серії [NUMBER] від 02.10.1992 року, [PERSON] 10.11.1965 року зареєстрував шлюб з [PERSON], яка після реєстрації шлюбу змінила своє прізвище [PERSON] на прізвище чоловіка [PERSON]. Від спільного шлюбу мають дочку - [PERSON], [INFO]. Відповідно копії свідоцтва про смерть серії [NUMBER] від 05.06.1996 року, [PERSON] померла [INFO]. Згідно копії свідоцтва про смерть серії [NUMBER] від [INFO], [PERSON] помер [INFO]. Померлий [PERSON] був зареєстрований та постійно проживав станом на [INFO] за адресою: [ADDRESS] На день смерті [PERSON] разом з ним були зареєстровані: [PERSON] ,дружина. Інших зареєстрованих станом на [INFO] не значилося. У довідці відділу Держгеокадастру у Гадяцькому районі Полтавської області від 10.08.2016 року зазначено, що [PERSON] (померла [INFO]) дійсно отримала сертифікат на право на земельну частку (пай) серії [NUMBER] на площу 2,52 га в умовних кадастрових одиницях, який видавався згідно розпорядження голови Гадяцької районної державної адміністрації № 499 від 22.10.1996 року та зареєстрований в Книзі реєстрації сертифікатів на право на земельну частку (пай) КСП «Дружба» за № 871 14.03.2000 року по Біленченківській сільській раді. Право на земельну частку (пай) передано [PERSON] (помер [INFO]) згідно свідоцтва про право на спадщину за законом № 511 від 27.11.1995 року. Державний акт на право власності на землю для ведення товарного сільськогосподарського виробництва на ім'я [PERSON] не реєструвався та не видавався. Відповідно копії свідоцтва про право на спадщину за законом від 27.07.2015 року, зареєстрованого в реєстрі за № 511, [PERSON] було видано свідоцтво про право на спадщину за законом після померлої [INFO] [PERSON]. Спадщина, на яку видано це свідоцтво складається із права на земельну частку (пай) розміром 2,52 умовних кадастрових га, що перебуває у колективній власності КСП «Дружба» с. Біленченківка Гадяцького району Полтавської області,що належить померлій на підставі сертифікату на право на земельну частку (пай) серія [NUMBER], виданого Гадяцькою райдержадміністрацією 22 жовтня 1996 року, та зареєстрованого в Книзі записів реєстрації сертифікатів на право на земельну частку (пай) 14 березня 2000 року за № 871. Як вбачається з пояснення приватного нотаріуса Гадяцького районного нотаріального округу Полтавської області Заєць Н.М. № 1228/02-14 від 22.07.2016 року, [PERSON] було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину на право на земельну частку (пай) після смерті [INFO] [PERSON], оскільки він, отримавши спадщину у вигляді земельної ділянки в кадастрових одиницях, в свій час не звернувся до Держгеокадастру на отримання державного акту та реєстрації права власності його за собою в Державному земельному кадастрі. Згідно повідомлення приватного нотаріуса Гадяцького районного нотаріального округу Полтавської області Заєць Н.М. № 1376/02-14 від 22.08.2016 року та інформаційної довідки зі Спадкового реєстру від 19.08.2016 року, на момент смерті [PERSON] разом з ним проживала його дружина - [PERSON], яка вважається такою, що прийняла спадщину фактично. 27 липня 2016 року [PERSON] та [PERSON] уклали договір про поділ спадкового майна, за яким [PERSON] перейшла у спадок земельна ділянка розміром 2,52 умовних кадастрових га, що перебуває у власності КСП «Дружба». Із копії договору про поділ спадкового майна від 27.07.2016 року вбачається, що після укладення договору у спадщину до [PERSON] переходить, зокрема, право на земельну частку (пай) розміром 2,52 умовних кадастрових гектарів, що перебуває у колективній власності КСП «Дружба». Відповідно ч. 1 ст. 392 ЦК України власник майна може пред'явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Статтею 1218 ЦК України встановлено, що до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Відповідно абз. 2 п. 24 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 16 квітня 2004 року № 7 «Про практику застосування судами земельного законодавства при розгляді цивільних справ», член колективного сільськогосподарського підприємства, включений до списку, що додається до державного акту на право колективної власності на землю, набуває права на земельну частку (пай) з дня видачі цього акта, і в разі його смерті успадкування права на земельний пай здійснюється за нормами ЦК, у тому числі й у випадку, коли з різних причин ця особа не отримала сертифікат на право на земельну частку (пай). Згідно ч. 1 ст. 1222 ЦК України спадкоємцями за заповітом і за законом можуть бути фізичні особи, які є живими на час відкриття спадщини, а також особи, які були зачаті за життя спадкодавця і народжені живими після відкриття спадщини. Із вимог ч. 1 ст. 1225 ЦК України вбачається, що право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців на загальних підставах, із збереженням її цільового призначення. У ст. 1261 ЦК України зазначено, що у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. За правилами ч. 3 ст. 1268 ЦК України спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. У ч. 1 ст. 1269 ЦК України зазначено, що спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу або в сільських населених пунктах - уповноваженій на це посадовій особі відповідного органу місцевого самоврядування заяву про прийняття спадщини. Як вбачається зі ст. 1278 ЦК України, частки кожного спадкоємця у спадщині є рівними, якщо спадкодавець у заповіті сам не розподілив спадщину між ними. Кожен із спадкоємців має право на виділ його частки в натурі. За вимогою ч. 3 ст. 1267 ЦК України, спадкоємці за письмовою угодою між собою, посвідченою нотаріусом, якщо це стосується нерухомого майна або транспортних засобів, можуть змінити розмір частки у спадщині когось із них. Згідно ч. ч. 1, 3 ст. 1296 ЦК України спадкоємець, який прийняв спадщину, може одержати свідоцтво про право на спадщину. Відсутність свідоцтва про право на спадщину не позбавляє спадкоємця права на спадщину. Отже, [PERSON] отримав у спадщину після померлої [INFO] право на земельну частку (пай) розміром 2,52 га в умовних кадастрових одиницях, що перебувала у колективній власності КСП «Дружба» на території Біленченківської сільської ради Гадяцького району Полтавської області, проте, не встигнувши оформити свої спадкові права, помер [INFO]. Спадщину після його смерті прийняли його дружина - [PERSON] та дочка - [PERSON], які між собою уклали договір про поділ спадкового майна, згідно якого право на вищезазначену земельну частку (пай) перейшло до позивача. Таким чином, суд приходить до висновку, що позовні вимоги повністю знайшли своє підтвердження належними доказами по справі, є законними та обґрунтованими, тому підлягають до задоволення.

Outcome: approved