Jurisdiction: civil
Date: 2016-01-28 00:00:00

Позивач звернувся у червні 2015 року до суду з вищезазначеним позовом і просив ухвалити рішення яким солідарно з відповідачів на його користь стягнути середній заробіток за час затримки виконання рішення суду про його поновлення на посаді директора КП »Житлосвіт 2012» в сумі 55780.75грн. та стягнути з КП «Житлосвіт 2012» м.Світловодськ на його користь компенсацію за невикористану відпустку в сумі 13581.40грн. Свої вимоги обґрунтовував тим,що 18.06.2014 року його на підставі розпорядження за №166-к Світловодського міського голови [PERSON] було звільнено з посади директора КП «Житлосвіт 2012» згідно п.1 ст.41 КЗпП України за одноразове грубе порушення трудових обов»язків. Рішенням апеляційного суду Кіровоградської області від 11.12.2014 року його позов про визнання незаконним і скасування названого розпорядження,поновлення на роботі та стягнення середнього заробітку і відшкодування моральної шкоди був частково задоволений,а саме: розпорядження №166-к від 18.06.2014 року визначене незаконним і скасоване,його було поновлено на роботі на посаді директора КП «Житлосвіт 2012» з 18.06.2014 року. Рішення апеляційного суду Кіровоградської області набрало законної сили з моменту його проголошення - 11.12.2014 року і повинно було негайно виконане. Але лише 02.06.2015 року Світловодським міським головою [PERSON] видане розпорядження №133-к «Про поновлення на посаді [PERSON]». Відповідач має сплатити йому середній заробіток за час затримки виконання рішення суду про поновлення на посаді за період з 12.12.2014 року по 01.06.2015 рік включно. Розмір середньоденного заробітку визначений у рішенні апеляційного суду Кіровоградської області від 11.12.2014 року та складає 485.05грн. Кількість робочих днів за названий період складає 115 робочих днів, до стягнення належить сума 55780.75грн. Крім того він має право на отримання компенсації за невикористану щорічну відпустку. Кількість календарних днів щорічної відпустки,що мають бути компенсовані за період з 18.06.2014 року по 02.06.2015 рік,складає 28 календарних днів ,а тому компенсація за невикористану відпустку складає 13581.40грн. В процесі розгляду справи від позивача надійшла заява в якій останній зазначив,що 25.10.2015 року за результатами місцевих виборів Світловодським міським головою обрано Козярчука В.В.,відповідно - [PERSON] з посади Світловодського міського голови був звільнений,а тому з врахуванням норм ст.ст.27,31 ЦПК України,а також п.5 ч.1 ст.207 ЦПК України позивач збільшив розмір позовних вимог до відповідача КП «Житлосвіт 2012» та просить стягнути з даного відповідача середній заробіток за час затримки виконання рішення суду про його поновлення на посаді директора КП «Житлосервіс 2012» в сумі 55780.75грн. та компенсацію за невикористану відпустку в сумі 13581.40грн., виключно з відповідача КП»Житлосервіс 2012».Позовні вимоги до відповідача Світловодського міського голови [PERSON] залишити без розгляду. Ухвалою суду позовні вимоги [PERSON] до відповідача Світловодського міського голови [PERSON] в частині солідарного стягнення на користь позивача середнього заробітку за час затримки виконання рішення суду про його поновлення на посаді директора КП «Житлосервіс 2012» в сумі 55780.75грн. залишені без розгляду. В судовому засіданні як позивач так і його представник позовні вимоги підтримали, пославшись на обставини,які є їх підставою та докази,які стверджують дані обставини. Представник відповідача КП «Житлосвіт 2012» проти позову заперечив,надав письмове заперечення в якому зазначив,що позовні вимоги [PERSON] є незаконними, безпідставними та необґрунтованими, а в судовому засіданні пояснив, що відповідно до п.4.1 Статуту КП «Житлосервіс 2012»,затвердженого рішенням Світловодської міської ради №470 від 28.02.2012 року директор підприємства призначається та звільняється з посади за розпорядженням Світловодського міського голови на контрактній основі. 26.07.2012 року між [PERSON] та Світловодською міською радою в особі Світловодського міського голови [PERSON] був укладений контракт про прийняття позивача на посаду директора КП «Житлосвіт 2012». Затримка виконання рішення апеляційного суду Кіровоградської області від 11.12.2014 року в цілому залежала від винесення розпорядження Світловодського міського голови щодо поновлення позивача на посаді директора. КП»Житлосвіт 2012» ніяким чином не могло вплинути на строки виконання рішення апеляційної інстанції від 11.12.2014 року та в межах своїх повноважень не мало можливості поновити [PERSON] на посаді директора КП «Житлосвіт 2012»,тобто вина підприємства відсутня і в загалі КП «Житлосвіт 2012» є неналежним відповідачем. Також позивачем не вірно здійснений розрахунок робочих днів за період з 12.12.2014 року по 01.06.2015 рік. Просить відмовити в задоволенні позову у повному обсязі. Заслухавши доводи сторін,з»ясувавши матеріали справи,перевіривши докази суд приходить до наступного висновку. В судовому засіданні достовірно встановлено: згідно з розпорядженням Світловодського міського голови №285-к від 26.07.2012 року позивача було призначено на посаду директора КП «Житлосвіт 2012» з 26.07.2012 року за сумісництвом на контрактній основі. Розпорядженням від 20.03.2013 року були внесені зміни до контракту,укладеного 26.07.2012 року та викладено його у новій редакції. 20.03.2013 року між Світловодською міською радою в особі міського голови [PERSON] та [PERSON] було укладено контракт,відповідно до якого [PERSON] призначений на посаду директора КП «Житлосвіт 2012» на строк до 25.07.2017 року(а.с.4-6). Розпорядженням Світловодського міського голови №166-к від 18.06.2014 року контракт з позивачем було розірвано і його було звільнено з посади директора КП»Житлосвіт 2012» згідно п.1 ст.41 КЗпП України за одноразове грубе порушення трудових обов»язків(а.с.11). Рішенням апеляційного суду Кіровоградської області від 11.12.2014 року в результаті розгляду цивільної справи за позовом [PERSON] до КП»Житлосвіт 2012», виконавчого комітету Світловодської міської ради,Світловодської міської ради, Світловодського міського голови [PERSON] про визнання незаконним та скасування розпорядження про розірвання контракту, поновлення на роботі,стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу та відшкодування моральної шкоди,за апеляційною скаргою [PERSON] на рішення Світловодського міськрайонного суду Кіровоградської області від 30.09.2014 року - рішення суду першої інстанції було скасовано і ухвалено нове рішення яким позов [PERSON] був задоволений частково. Визнано незаконним та скасовано розпорядження Світловодського міського голови №166-к від 18.06.2014 року «Про розірвання контракту з [PERSON] та його звільнення з посади директора КП «Житлосвіт 2012», з 18.06.2014 року поновлено на посаді директора КП «Житлосвіт 2012» [PERSON] ,стягнуто з КП «Житлосвіт 2012» на користь [PERSON] середній заробіток за час вимушеного прогулу в сумі 58691.05грн. та у відшкодування завданої йому моральної шкоди 500.00грн. У позовних вимогах [PERSON] до виконавчого комітету Світловодської міської ради, Світловодської міської ради та у іншій частині позовних вимог відмовлено. Дане рішення набрало законної сили з моменту його проголошення(а.с.7-10). Розпорядженням Світловодського міського голови [PERSON] від 02.06.2015 року №133-к [PERSON] на посаді директора КП «Житлосвіт 2012» було поновлено з 18.06.2014 року(а.с.11). Відповідно до ст.235 КЗпП України,рішення про поновлення на роботі незаконно звільненого або переведеного на іншу роботу працівника ,прийняте органом,який розглядає трудовий спір,підлягає негайному виконанню. Згідно до ст. 236 КЗпП України, у разі затримки власником або уповноваженим ним органом виконання рішення органу,який розглядав трудовий спір про поновлення на роботі незаконно звільненого або переведеного на іншу роботу працівника,цей орган виносить ухвалу про виплату йому середнього заробітку або різницю в заробітку за час затримки. Розмір середнього заробітку визначений у вищезазначеному рішенні апеляційного суду Кіровоградської області від 11.12.2014 року та складає 485.05грн.(а.с.7-10). Відповідно до ч.3 ст.61 ЦПК України,обставини,встановлені судовим рішенням у цивільній,господарській або адміністративній справі,що набрало законної сили,не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа,щодо якої встановлено ці обставини, а тому встановлений названим рішенням суду розмір середньоденного заробітку не підлягає доказуванню при розгляді цього позову. Загальна кількість робочих днів за період з 12.12.2014 року по 01.06.2015 року включно складає 115 робочих днів. Сума середнього заробітку за вказаний період визначається шляхом множення кількості робочих днів 115 на розмір середньоденного заробітку 485.05грн. на день ,що дорівнює 55780.75грн. Відповідно до п.16 контракту від 20.02.2013 року (а.с.4-6),позивачу малась надаватися щорічна відпустка тривалістю 30 календарних днів. Позивача було поновлено на посаді розпорядженням Світловодського міського голови від 02.06.2015 року №133-к і з 18.06.2014 року, відтак за період з 18.06.2014 року по 02.06.2015 року [PERSON] має право на одержання компенсації за невикористану щорічну відпустку у відповідності до норм ст.ст.6,9,21 та 24 Закону України «Про відпустки» та ст.83 КЗпП України. Кількість календарних днів щорічної відпустки,що мають бути компенсовані за вищезазначений період складає 28 календарних днів які обраховані: 30 календарних днів щорічної відпустки поділені на 365 календарних днів в році та помножені на 348 календарних днів (період з 18.06.2014 року по 02.06.2015 року). Таким чином компенсація за невикористану відпустку складає 13581.40 грн. Судові витрати належить стягнути з відповідача на користь держави відповідно до вимог ст. .88 ЦПК України. На підставі вищезазначеного,

Outcome: approved