Jurisdiction: civil
Date: 2018-03-01 00:00:00

Позивач звернулась до суду з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання дитини в розмірі 2000,00 грн. та на своє утримання в сумі 2000,00 грн. Позов обґрунтовано тим, що позивач та відповідач перебували у зареєстрованому шлюбі, який було розірвано рішенням Корольовського районного суду м. Житомира від 10.08.2017 року. За час перебування у шлюбі у сторін народилась дочка - [PERSON], [INFO]. Позивач також зазначила, що на час звернення до суду з даним позовом перебуває у відпустці по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку, тому не має можливості працювати та забезпечити себе та дитину мінімально. Відповідач до серпня 2017 року надавав матеріальну допомогу позивачу в розмірі 4-5 тисяч гривень, однак після розірвання шлюбу припинив її надавати, у зв'язку з чим позивач вимушена звернутись до суду з даним позовом. Позивач в судовому засіданні позовні вимоги підтримала та просила задовольнити з підстав викладених в позові. Відповідач в судовому засіданні позовні вимоги визнав частково. Зазначив, що не має можливості сплачувати аліменти в розмірі зазначеному позивачем, погоджується на сплату аліментів в сумі 800,00 грн. на дитину та 800,00 грн. на утримання колишньої дружини. Суд, заслухавши, позивача, відповідача, дослідивши матеріали справи, оцінюючи в сукупності зібрані по справі докази, вважає, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню з наступних підстав. З матеріалів справи вбачається, що [PERSON] та [PERSON] перебували у зареєстрованому шлюбі, який було розірвано рішенням Корольовського районного суду м. Житомира від 10.08.2017 року (а.с. 7). За час перебування у шлюбі у сторін народилась донька - [PERSON], [INFO], що підтверджується копією свідоцтва про народження серії [NUMBER] (а.с. 6). Позивач по справі - [PERSON] перебуває у відпустці по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку з 07.12.2015 року по 01.06.2018 року (а.с. 8). Згідно ст. 180 Сімейного кодексу України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно зі ст. 182 Сімейного кодексу України при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров'я та матеріальне становище дитини; стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Згідно зі ст. 183 Сімейного кодексу України частка заробітку (доходу) матері, батька дитини, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Відповідно до положень статтей 18, 27 Конвенції про права дитини визнається принцип загальної та однакової відповідальності обох батьків за виховання і розвиток дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування. Кожна дитина має право на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку. Батько (-ки) або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення умов життя, необхідних для розвитку дитини. Згідно з ст. 51 Конституцією України, ст.180 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Зі змісту копії свідоцтва про народження вбачається, що сторони є батьками малолітньої [PERSON], [INFO], отже, рівною мірою зобов'язані її утримувати. Відповідно до ч.1 ст. 191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову. Відповідно до ч.2 ст.84 СК України, дружина, з якою проживає дитина, має право на утримання від чоловіка батька дитини до досягнення дитиною трьох років. У позовній заяві позивач просить стягнути з відповідача аліменти на утримання дитини в сумі 2000,00 грн. та на своє утримання в сумі 2000,00 грн., однак, позивачем не надано доказів про можливість сплати [PERSON] аліментів у такому розмірі. Разом з тим, відповідачем в обґрунтування заперечень на позов надав до суду довідку від 01.03.2018 року № 434 видану Ярунською сільською радою, в якій зазначено, що [PERSON] дійсно ніде не працює згідно трудової книжки [NUMBER] з 05.03.2004 року по даний час (а.с. 18), тому суд вважає за можливе стягнути з відповідача на користь позивача аліменти на утримання дитини в сумі 1500,00 грн. та на утримання позивача в сумі 1000,00 грн. Згідно ст. 192 Сімейного кодексу України розмір аліментів, визначений за рішенням суду може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров'я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Враховуючи викладене, позов підлягає частковому задоволенню. Відповідно до ч. 6 ст. 141 ЦПК України якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, які їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог, а інша частина компенсується за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. Якщо обидві сторони звільнені від оплати судових витрат, вони компенсуються за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. Оскільки, позивач по справі звільнена від сплати судового збору за подання позову, судовий збір підлягає стягненню з відповідача на користь держави. Відповідно п. 1 ч. 1 ст. 430 ЦПК України, суд допускає негайне виконання рішень у справах про стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць.

Outcome: partial