Jurisdiction: civil
Date: 2021-03-15 00:00:00

Позивач звернулась до суду з позовом до відповідача, зазначивши, що відповідно до рішення Коростенського міськрайонного суду Житомирської області від 25.02.2020 року по справі №279/6679/19 за нею визнано право власності на будинок [ADDRESS] . У 2020 році, звернувшись за реєстрацією свого права на майно довідалась, що в ЄРЗВМ мітиться запис від 07.04.2006 року №30760009 про арешт майна. Арешт було накладено у виконавчому провадженні на підставі постанови б/н від 21.01.2004 Коростенського ВДВС на майно [PERSON] , а саме: будинок [ADDRESS] . Вказана особа не мала та не має відношення до будинку. Будинок початково належав [PERSON] , станом на 29.12.2012 року реєстрація права власності на нього не проводилась. На заяву до відповідача про зняття арешту отримала відповідь, що відомості щодо виконавчих проваджень, в рамках яких міг бути накладений арешт, в АСВП відсутні. Просила зняти арешт з належного їй нерухомого майна, накладений постановою державного виконавця від 21.01.2004 р. б/н, стягнути з відповідача витрати зі сплати судового збору та витрати на професійну правничу допомогу. Справу розглянуто за правилами спрощеного позовного провадження. Відповідач, будучи належним чином повідомленим про судовий розгляд, проти задоволення позовних вимог не заперечив, відзив не подав. Дослідивши письмові докази та проаналізувавши їх в сукупності, суд дійшов висновку про наступне : Судом встановлено, що позивач відповідно до рішення Коростенського міськрайонного суду Житомирської області від 25.02.2020 року по справі №279/6679/19 набула право власності на будинок [ADDRESS] в порядку спадкування після смерті матері [PERSON] .. В Єдиному реєстрі заборон відчуження об`єктів нерухомого майна мітиться запис від 07.04.2006 року №3076009 про арешт майна. Арешт було накладено на підставі постанови Коростенського відділу державної виконавчої служби б/н від 21.01.2004 на майно [PERSON] . На запит позивача відповідачем за №19.24-25/5394 від 25.01.2021 р. було повідомлено, що відомості щодо виконавчих проваджень, в рамках яких міг бути накладений арешт на майно боржника [PERSON] на підстиаві постанови вд 21.01.2004 року, в АСВП відсутні. Статтею 41 Конституції України встановлено, що кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю. Право приватної власності набувається в порядку, визначеному законом. Ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним. Згідно ст.321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Статтею 391 ЦК України передбачено право власника вимагати усунення перешкод у здійсненні права користування та розпорядження своїм майном. Враховуючи, що реєстрація відповідачем обтяження на майно позивача створює перешкоди в реалізації права на розпорядження належним позивачеві майном, позов підлягає задоволенню. Вирішуючи питання про відшкодування понесених позивачем судових витрат, суд виходить з того, що право позивача на майно, на яке було накладено арешт, виникло після накладення такого арешту, тому протиправності дій відповідача безпосередньо відносно позивача не вбачається. За таких обставин, підстави для відшкодування понесених позивачем судових витрат не вбачається. На підставі викладеного,

Outcome: approved