Jurisdiction: civil
Date: 2019-02-17 00:00:00

позивач звернулась до суду з позовом, в якому просить визнати відповідача таким, що втратила право користування квартирою №23 в будинку №42 по вул.Хуторівка у м.Львові. В обґрунтування позовних вимог покликається на те, що вона є власником квартири [ADDRESS] У вказаній квартирі зареєстрована відповідач [PERSON] Проте відповідач [PERSON] відсутня за місцем реєстрації тривалий час, понад один рік, про що складений відповідний акт ОСББ «Хуторівка-42»; вона не бере участі в оплаті комунальних послуг, її особистих речей в квартирі немає. У звязку з тим, що відповідач зареєстрована у квартирі, але в такій не проживає, вона, як власник майна, позбавлена можливості в повній мірі користуватись та розпоряджатись нею, а тому просить усунути перешкоди у здійсненні нею права власності шляхом визнання відповідача такою, що втратила право користування вказаним житлом. Позивач в судове засідання не зявилась, подала суду заяву в якій позов підтримала, просить такий розглядати у її відсутність, проти ухвалення заочного рішення не заперечує. Відповідач у судове засідання повторно не зявилась, хоча згідно з\~ст.130 ЦПК України\~належним чином повідомлялась про час та місце розгляду справи, а тому відповідно до\~ст.280 ЦПК України\~суд вважає за можливе розглядати справу заочно у її відсутності на підставі наявних у справі доказів. Дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку, що позов підлягає до задоволення з таких підстав. Відповідно до ст.ст.\~316,\~317,\~319,\~391 ЦК України\~правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб. Власникові належить право володіння, користування та розпорядження своїм майном, яке він здійснює на власний розсуд. Гарантуючи захист права власності, закон надає власнику майна право вимагати усунення перешкод у здійснені ним права користування та розпорядження своїм майном. Згідно із положенням ст.391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном. Виходячи із порівняльного аналізу ст. ст. 383, 391, 405 ЦК України та ст. ст. 64, 150, 156 ЖК УРСР, слід дійти висновку, що положення ст.ст.383, 391 ЦК України передбачають право вимоги власника про захист порушеного права власності на жиле приміщення, будинок, квартиру від будь-яких осіб, у тому числі і тих, які не є і не були членами його сімї, а положення ст.405 ЦК України, ст.ст. 64, 150, 156 ЖК УРСР регулюють взаємовідносини власника жилого приміщення та членів його сімї. Право користування чужим майном може бути встановлено договором, законом, заповітом або рішенням суду. Будь-які правочини, на підставі яких відповідач був би наділений правом на користування спірною квартирою (найм, оренда, тощо) не вчинялись. Передбачених ч.2 ст.71 ЖК України підстав для збереження за відповідачем спірного жилого приміщення судом не встановлено. Судом встановлено, що позивач [PERSON] є власником квартири [ADDRESS], що підтверджується договором купівлі-продажу від 19.10.2018 р., посвідченим приватним нотаріусом Львівського міського нотаріального округу [PERSON], а також Витягом з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності від 20.10.2018 р. Згідно з довідкою з місця проживання про склад сімї і прописки №281/18 від 07.11.2018 р., виданою ОСББ «Хуторівка-42», у квартирі [ADDRESS] зареєстрована відповідач [PERSON] з 20.08.2013 року. Як вбачається з акту ОСББ «Хуторівка-42» від 11.11.2018 р. відповідач [PERSON] не проживає у спірній квартирі. Аналізуючи зібрані по справі докази в їх сукупності, встановлено, що відповідач не проживає у спірній квартирі понад встановлений законом строк збереження права користування житлом, поважних причин непроживання чи перешкод їй у користуванні житлом суду не надано, підстав для збереження за відповідачем спірної квартири не встановлено, а відтак, суд приходить до висновку про визнання відповідача такою, що втратила право користування квартирою №23 в будинку №42 по вул.Хуторівка у м.Львові. Окрім цього, відповідно до\~ст. 141 ЦПК України\~з відповідача в користь позивача слід стягнути витрати, повязані зі сплатою судового збору, в розмірі 704 грн. 80 коп. На підставі ст. ст.\~16, 317, 319, 321, 391, 405 Цивільного Кодексу України\~та

Outcome: approved