Jurisdiction: civil
Date: 2018-09-09 00:00:00

Позивач звернулась до суду з зазначеним позовом, обґрунтовуючи свої вимоги тим, що з 20.10.2007 року вона перебувала в зареєстрованому шлюбі з [PERSON] Від подружнього життя мають двох малолітніх синів: [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO]. З 2011 року вони постійно проживають у квартирі [ADDRESS], як члени сім'ї [PERSON], який 12.04.2016 року помер. Квартира не приватизована, перебуває на балансі комунальної власності. За рішенням Центрально-Міського районного суду м, Кривого Рогу Дніпропетровської області від 17.11.2016 року за позивачем та дітьми визнано право на жиле приміщення, а саме: квартиру [ADDRESS] рогу Дніпропетровської області зі зміною умов договору найму зазначеного жилого приміщення на ім'я [PERSON] На теперішній час позивач є основним квартиронаймачем. За вказаною вище адресою зареєстровані позивач, її діти та відповідач [PERSON], який не проживає за місцем реєстрації з 2008 року. Наявність реєстрації відповідача за даною адресою впливає на оплату комунальних послуг, перешкоджає позивачу в реалізації права на приватизацію житла в інтересах неповнолітніх дітей. Відповідач є братом по матері її померлого чоловіка, над яким в дитинстві була встановлена опіка за рішенням Центрально-Міського районного виконкому Криворізької міської ради від 20.12.2000 року. У 2008 році [PERSON] був усиновлений іноземними громадянами та виїхав за межі України на постійне місце проживання. Інформація щодо його усиновлення відповідно до ст. 228 СК України не розголошується. На підставі вищевикладеного, позивач просить визнати відповідача таким, що втратив право користування житловим приміщенням, а саме: квартирою, що розташована за адресою: [ADDRESS]. Позивач у судове засідання не з'явилась, надала суду заяву в якій просила суд справу розглянути за її відсутності, позовні вимоги підтримала повністю та проти заочного розгляду справи не заперечувала. Відповідач у судове засідання не прибув, належним чином був повідомлений про день та час слухання справи, причини своєї неявки суду не повідомив, у зв'язку з чим судом ухвалено здійснювати заочний розгляд справи без участі відповідача відповідно до ст.ст. 280-281 ЦПК України на підставі наявних у справі доказів. Представник третьої особи в судове засідання не з'явився, про час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, на адресу суду надійшла заява про проведення розгляду справи за відсутності представника виконкому Центрально-Міської районної у місті ради, проти задоволення позову заперечень не має. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши письмові докази в справі, суд прийшов до висновку, що позов підлягає задоволенню з таких підстав. Судом встановлено, що згідно з рішенням Центрально-Міського районного суду м, Кривого Рогу Дніпропетровської області від 17.11.2016 року (а.с. 9-10) було визнано за [PERSON], [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO], право на жиле приміщення квартири [ADDRESS] змінивши умови договору найму зазначеного жилого приміщення на ім'я [PERSON]. На виконання вказаного рішення було укладено договір № 2 найму житлового приміщення в будинках місцевих рад, народних депутатів, державних підприємств, кооперативних та громадських організацій від 27.04.2017 року (а.с. 13), згідно зі змісту якого товариство з обмеженою відповідальністю «Дивобуд» здало а наймач [PERSON] прийняла в користування квартиру, що розташована за адресою: [ADDRESS]. Як вбачається з довідки відділу реєстрації місця проживання громадян виконкому Центрально-Міської районної у місті ради від 10.08.2018 року за № 7127 та акту обстеження квартири у житловому приміщенні по факту проживання від 08.08.2017 року (а.с. 15) відповідач [PERSON] значиться зареєстрованим за адресою: [ADDRESS] але не проживає за місцем реєстрації з 2008 року. З листа служби у справах дітей виконавчого комітету Центрально-Міської районної у місті ради від 05.10.2016 року встановлено, що [PERSON] у 2008 році дійсно був усиновлений іноземними громадянами. Надати інформацію щодо усиновлення не має можливості на підставі ч. 2 ст. 228 Сімейного кодексу України. Наявність реєстрації відповідача за вищевказаною адресою перешкоджає позивачу в реалізації права на приватизацію житла в інтересах неповнолітніх дітей та ставить [PERSON] у скрутне матеріальне становище, оскільки нарахування платежів за комунальні послуги здійснюються включаючи всіх зареєстрованих осіб. Статтею 9 ЖК України визначено, що ніхто не може бути обмежений у праві користуватися жилим приміщенням інакше як з підстав і в порядку, передбачених законом. Користування жилим приміщенням у будинках державного і громадського житлового фонду здійснюється відповідно до договору найму жилого приміщення (ч. 1 ст.64 ЖК України). Згідно зі ст.ст. 71,72 ЖК України зазначено, що особу може бути судом визнано такою, що втратила право користування житловим приміщенням, якщо вона понад шість місяців не проживає у спірному будинку без поважних причин. Пленум Верховного Суду України в п.10 Постанови від 12.04.1985 №2 «Про деякі питання, що виникли в практиці застосування судами Житлового кодексу України» роз'яснив судам, що у справах про визнання наймача або члена його сім'ї таким, що втратив право користування жилим приміщенням (ст.71 ЖК) необхідно з'ясовувати причини відсутності відповідача понад встановлені строки. В разі їх поважності (перебування у відрядженні, у осіб, які потребують догляду, внаслідок неправомірної поведінки інших членів сім'ї тощо) суд може продовжити пропущений строк. Враховуючи, що відповідач з 2008 року не проживає за місцем реєстрації, оскільки був усиновлений та переїхав проживати з новою сім'єю до іншого місця, суд вважає за необхідне визнати [PERSON] таким, що втратив право користування житловим приміщенням. Вирішуючи питання щодо судових витрат, на підставі ч. 6 ст. 141 ЦПК України, суд вважає за необхідне стягнути із відповідача на користь держави судовий збір в сумі 704,80 грн. З урахуванням наведеного,

Outcome: approved