Jurisdiction: civil
Date: 2017-08-14 00:00:00

Позивач звернулась до суду з позовною заявою до відповідача в якій після уточнення позовних вимог просила суд ухвалити рішення яким визнати за [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO] право власності на 1/2 частину кожному земельної ділянки площею 1, 6334 га, (кадастровий номер: 3524681900:02:000:1319), передану для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, що розташована на території [PERSON] сільської ради Онуфріївського району Кіровоградської області, та належала [PERSON]. Позивач свій позов мотивує тим, що 24.04.2009 року померла [PERSON], яка на момент смерті проживала в [INFO]. Після її смерті відкрилася спадщина на належне їй майно, у тому числі на земельну ділянку площею 4, 74 га, (кадастровий номер: 3524681900:02:000:0319), передану для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, що розташована на території [PERSON] сільської ради Онуфріївського району Кіровоградської області. Її спадкоємцем за заповітом від 03.12.2008 року, реєстраційний номер - 6087, посвідченого державним нотаріусом [PERSON] державної нотаріальної контори є ТОВ Верес- К, що знаходиться в селищі Павлиш Онуфріївського району Кіровоградської області. Проте згідно ч. 1 ст. 1241 Цивільного кодексу України, малолітні, неповнолітні, повнолітні непрацездатні діти спадкодавця, непрацездатна вдова (вдівець) та непрацездатні батьки спадкують, незалежно від змісту заповіту, половину частки, яка належала б кожному з них у разі спадкування за законом (обов'язкова частка). Дітьми померлої є неповнолітні, [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO], які проживають разом із позивачем та перебувають під її опікою. Тож, неповнолітні діти - успадкували по 1/6 частині земельної ділянки і разом - 1/3 земельної ділянки, а саме [PERSON] та [PERSON] разом успадкували земельну ділянку площею 1, 6334 га, (кадастровий номер: 3524681900:02:000:1319), передану для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, що розташована на території [PERSON] сільської ради Онуфріївського району Кіровоградської області. У травні 2017 року позивач, [PERSON], в інтересах [PERSON] та [PERSON] звернулась до державного реєстратора прав на нерухоме майно із заявою, з метою державної реєстрації прав власності за неповнолітніми спадкоємцями. Але від нього дізналася про неможливість його здійснення через розбіжності у поданих документах щодо площі земельної ділянки та кадастрового номеру. А саме через те, що видані на неповнолітніх - свідоцтва про право на спадщину за законом посвідчують право власності на 1/6 частину кожному земельної ділянки площею 4,74 га, що має кадастровий номер 3524681900:02:000:0319, тоді як у витягу з державного земельного кадастру вказано площу земельної ділянки 1,6334 га із кадастровим номером 3524681900:02:000:1319. Указані розбіжності унеможливлюють державну реєстрацію прав власності на зазначене майно. Тож, зважаючи на вищевикладене, позивачу було запропоновано звернутися до суду. Позивач та представник позивача в судове засідання не зявились, від представника позивача [PERSON] до суду заяву надійшла заяві, в якій він просив справу слухати у його відсутності, позовні вимоги підтримав повністю та просить їх задовольнити. Представники відповідачів [PERSON] районної державної адміністрації Кіровоградської області та ТОВ «Верес -К», в судове засідання не з'явились, однак надали заяву в якій позовні вимоги визнали в повному обсязі, а справу просили розглянути без його участі. Представник відповідача [PERSON] сільської ради Онуфріївського району\~ Кіровоградської області в судове засідання не з'явивсь, про місце та час\~розгляду справи був повідомлений належним\~\~чином про причини своєї неявки суд не повідомив, заяви про розгляд справи за його відсутності суду не надав. Дослідивши матеріали справи, судом встановлені такі факти та відповідні їм правовідносини. Судом встановлено, що 24 квітня 2009 року померла [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про смерть /а.с.11/, яка на момент смерті проживала в [INFO] /а.с. 34/. Після її смерті відкрилася спадщина на належне їй майно, у тому числі на земельну ділянку площею 4, 74 га, (кадастровий номер: 3524681900:02:000:0319), передану для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, що розташована на території [PERSON] сільської ради Онуфріївського району Кіровоградської області. Згідно ст. 1217 Цивільного кодексу України, спадкування здійснюється за заповітом та за законом. А згідно ч. 1 ст. 1223 Цивільного кодексу України, право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. Спадкоємцем померлої за заповітом від 03.12.2008 року, реєстраційний номер - 6087, посвідченого державним нотаріусом [PERSON] державної нотаріальної контори є Товариство з обмеженою відповідальністю Верес- К, що знаходиться в селищі Павлиш Онуфріївського району Кіровоградської області, що підтверджується копією заповіту /а.с. 20/. Однак, згідно ч. 1 ст. 1241 Цивільного кодексу України, малолітні, неповнолітні, повнолітні непрацездатні діти спадкодавця, непрацездатна вдова (вдівець) та непрацездатні батьки спадкують, незалежно від змісту заповіту, половину частки, яка належала б кожному з них у разі спадкування за законом (обов'язкова частка). Судом встановлено, що дітьми спадкодавця є неповнолітні, [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO], які проживають разом із позивачем та перебувають під її опікою, що підтверджується копіями свідоцтв про народження та розпорядженням голови РДА від 21.10.2009 року № 487-р /а.с.12-13,17-18/. Тож, неповнолітні діти - успадкували по 1/6 частині земельної ділянки і разом - 1/3 земельної ділянки), а саме [PERSON] та [PERSON] разом успадкували земельну ділянку площею 1.6334 га, (кадастровий номер: 3524681900:02:000:1319), передану для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, що розташована на території [PERSON] сільської ради Онуфріївського району Кіровоградської області, що підтверджується довідкою державного нотаріуса [PERSON] державної нотаріальної контори, копіями свідоцтв про право на спадщину за законом та витягу з державного земельного кадастру /а.с.24 26, 28-30/. У травні 2017 року позивач, [PERSON], в інтересах [PERSON] та [PERSON] звернулася до державного реєстратора прав на нерухоме майно із заявою, з метою державної реєстрації прав власності за неповнолітніми спадкоємцями. Але від нього дізналася про неможливість його здійснення через розбіжності у поданих документах щодо площі земельної ділянки та кадастрового номеру. А саме через те, що видані на неповнолітніх - Свідоцтва про право на спадщину на законом посвідчують право власності на 1/6 частину кожному земельної ділянки площею 4,74 га, що має кадастровий номер 3524681900:02:000:0319, тоді як у витягу з державного земельного кадастру вказано площу земельної ділянки 1,6334 га із кадастровим номером 3524681900:02:000:1319, що підтверджується рішенням про відмову у державній реєстрації прав та їх обтяжень /а.с. 27/. Згідно з ч. 1 ст. 3 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Відповідно до ст. 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Згідно до\~ст. 316 ЦК України\~правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб. Ч. 1\~ст. 319 ЦК України\~передбачено, що здійснення права власності полягає у володінні, користуванні, розпорядженні своїм майном на власний розсуд. Відповідно до ч. 1\~ст. 321 ЦК України, право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Згідно ст. ст. 15, 16 Цивільного кодексу України, кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання, а також кожна особа\~ має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Відповідно до ст.1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права. Відповідно до положень ч. 1\~ст. 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом. Як вбачається з матеріалів справи [PERSON] та [PERSON] правомірно отримали право власності на 1/2 частину кожному земельної ділянки площею 1,6334 га, (кадастровий номер: 3524681900:02:000:1319), передану для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, що розташована на території [PERSON] сільської ради Онуфріївського району Кіровоградської області. За таких обставин позивач іншим шляхом, крім судового не може захистити спадкові права неповнолітніх осіб, які знаходяться під її опікою, тому позовні вимоги є законними та обґрунтованими, а тому підлягають задоволенню.

Outcome: approved