Jurisdiction: civil
Date: 2020-09-14 00:00:00

Позивач звернулась в суд із позовом, в якому зазначила, що [INFO] на сайті [INFO] розміщено публікацію під назвою « [INFO] ». Автором даної статті вказано [PERSON] . Зміст публікації сформовано на підставі інтерв`ю, наданого кореспонденту видання Житомир-online [PERSON] , [PERSON] . Крім того, [INFO] в газеті «Субота» [NUMBER] від [INFO] оприлюднено публікацію «[INFO]», автором якої зазначено [PERSON] . Підставою для написання статті стали пояснення [PERSON] , яка додатково надала інтерв`ю кореспонденту тижневика «Субота». Вказані статті, на думку позивача, містять некоректні вислови та безпідставні звинувачення, містить недостовірну інформацію, принижує честь, гідність та ділову репутацію особи. Розкриваючи зміст публікацій позивач зазначає, що в статі під назвою «[INFO]» її безпідставно звинувачено у поданні «фейкових медичних довідок із затяжного лікарняного», вказано на те, що «підроблення документів довели». В інтерв`ю [PERSON] зауважив, що «протягом останніх п`яти років роботи працівниця постійно робила помилки, що достоту коштували дорого, іноді зі скаргами, які надходили за кордону» та «продовжувала ігнорувати свої доручення». Позивач звертає увагу, що незаконність оголошення двох доган підтверджується висновками судових рішень у справі за позовом [PERSON] до Державного архіву Житомирської області про захист трудових прав. В цій же публікації міститься інтерв`ю [PERSON] щодо службового розслідування, в ході якого «після перших п`яти днів мусили з`ясовувати її місцезнаходження». Позивач вказує, що повідомляла адміністрацію Державного архіву Житомирської області про своє перебування на лікарняному у зв`язку із хворобою. В публікації «[INFO]» автор [PERSON] на підставі інтерв`ю [PERSON] вказала: за весь час роботи в архіві [PERSON] не стикались зі скандалами чи непрофесійною роботою, окрім одного випадку, що вразив усіх архівістів. Про справу [PERSON] події останніх п`яти років змусили колектив засумніватися у порядності жінки». Вказуючи на суттєвий вплив оприлюдненої інформації на самопочуття і стан здоров`я, покликані душевні страждання, позивач просить: визнати вислови [PERSON] і [PERSON] , оприлюднені у їх інтерв`ю автору публікації «[INFO]» [PERSON] та викладені у статті із назвою « [INFO] », пишучи пояснювальні, оприлюднені [INFO] інтернет виданням Житомир-online і вислови [PERSON] і [PERSON] , оприлюднені у їх інтерв`ю автору публікації «[INFO]» [PERSON] та викладені у публікації « [INFO] », оприлюднені в газеті народний тижневик «Субота» [NUMBER] від [INFO] із твердженням, що - [PERSON] «одіозна працівниця» і «одіозний архівіст»; «подала адміністрації на оплату фейкові медичні довідки із затяжного лікарняного і що «ці документи є підробленими», тому що «підроблення документів довели»; «протягом останніх п`яти років роботи працівниця постійно робила помилки, що достоту коштували дуже дорого, іноді зі скаргами, які надходили за кордону» та «продовжувала ігнорувати свої доручення»; «за весь час роботи ( [PERSON] ) в архіві не стикались із скандалами чи непрофесійною роботою, окрім одного випадку, що вразив усі архівістів. Про справу [PERSON] …події останніх п`яти років змусили колектив засумніватись у порядності жінки»; «після перших п`яти днів (перебування на лікарняному) мусили з`ясовувати її ( [PERSON] ) місцезнаходження» - недостовірними і такими, що ганьблять честь, гідність та принижують ділову репутацію [PERSON] ; спростувати недостовірну інформацію із твердженням, що [PERSON] «одіозна працівниця» і «одіозний архівіст»; «подала адміністрації на оплату фейкові медичні довідки із затяжного лікарняного» і що «ці документи є підробленими», тому що «Підроблення документів довели»; «протягом останніх п`яти років роботи працівниця постійно робила помилки, що достоту коштували дуже дорого, іноді зі скаргами, які надходили за кордону» та «продовжувала ігнорувати свої доручення»; «за весь час роботи ( [PERSON] ) в архіві не стикались із скандалами чи непрофесійною роботою, окрім одного випадку, що вразив усі архівістів. Про справу [PERSON] …події останніх п`яти років змусили колектив засумніватись у порядності жінки»; «після перших п`яти днів (перебування на лікарняному) мусили з`ясовувати її ( [PERSON] ) місцезнаходження» у найближчому випуску інтернет видання Zhitomir-online і газеті народний тижневик «Субота»; стягнути з [PERSON] [PERSON] та ПП «Житомирська преса» в солідарному порядку моральну шкоду в сумі 115 000,00 грн. В судовому засіданні від 23.06.2020 року позивач, представник позивача позовні вимоги підтримали, просили задовольнити. В подальшому, надали заяву про можливість слухання справи у їх відсутності. Інші учасники в судові засідання не з`являлись, про час розгляду справи повідомлялись належним чином. Судом встановлено наступні обставини. Позивач [PERSON] в період з 1999 року працювала в Державному архіві Житомирської області. В період з квітня 2017 року по листопад 2017 року між позивачем та її роботодавцем - державним архівом Житомирської області, в судовому порядку вирішувався спір в межах розгляду справи за позовом [PERSON] до Державного архіву Житомирської області, за участю третіх осіб: директора Державного архіву Житомирської області та первинної профспілкової організації Державного архіву Житомирської області, про захист трудових прав шляхом визнання незаконними і скасування наказів, поновлення на роботі, стягнення втраченого заробітку, стягнення моральної шкоди. Рішенням Апеляційного суду Житомирської області від [INFO] рішення суду першої інстанції, ухвалене за наслідком розгляду справи, скасовано в частині поновлення на роботі, стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу, стягнення моральної шкоди. Рішення в частині скасування наказів від 13.02.2017 року, 18.07.2017 року про притягнення до дисциплінарному відповідальності, а також в частині скасування наказу від 19.07.2017 року про звільнення залишено без змін. Письмовими доказами по справі підтверджено, що [INFO] в інтернет виданні Житомир online оприлюднено статтю « [INFO] », за змістом якої під час інтерв`ю директора архіву [PERSON] останній зауважив на тому, що «це був вимушений крок, бо протягом останніх 5-ти років роботи співробітниця постійно робила помилки, що достоту коштували дуже дорого. Іноді зі скаргами, що надходили за кордону: однією з останніх крапель керівництва стали фейкові медичні довідки із затяжного лікарняного. Підроблення документів довели і у Фонді соціального страхування. В цій же публікації із посиланням на [PERSON] автор зазначає: «Коли [PERSON] не вийшла після перших 5-ти днів на роботу, ми мусили з`ясувати її місцезнаходження, бо, згідно чинного трудового законодавства, маємо зрозуміти, за чий рахунок лікується архівіст: за кошти бюджету нашої структури чи вже за рахунок фонду соціального страхування. Ось так і прояснили, шляхом запиту у Фонд. Крім того, у статті, без посилання на джерело відомостей, зауважено - «на сьогодні скандальний архівіст архіву досі працює в установі, з якою донедавна судилась, але, як і раніше, відмовляється виконувати запити громадян, знаходячи цьому часто зовсім абсурдні причини». [INFO] в газеті «Субота» [NUMBER] оприлюднено публікацію «[INFO]», в якій, серед іншого зазначено: «Протягом дев`ятнадцяти років пані [PERSON] виконувала свої обов`язки в архіві, та події останніх п`яти змусили колектив засумніватися у порядності жінки». Згідно з ч.1 ст. 270 ЦК України відповідно до Конституції України фізична особа має право на життя, право на охорону здоров`я, право на безпечне для життя і здоров`я довкілля, право на свободу та особисту недоторканність, право на недоторканність особистого і сімейного життя, право на повагу до гідності та честі, право на таємницю листування, телефонних розмов, телеграфної та іншої кореспонденції, право на недоторканність житла, право на вільний вибір місця проживання та на свободу пересування, право на свободу літературної, художньої, наукової і технічної творчості. За змістом ст. 297 ЦК України кожен має право на повагу до його гідності та честі. Гідність та честь фізичної особи є недоторканними. Фізична особа має право звернутися до суду з позовом про захист її гідності та честі. Відповідно до ст. 299 ЦК України фізична особа має право на недоторканність своєї ділової репутації. Фізична особа може звернутися до суду з позовом про захист своєї ділової репутації. Положеннями ст. 275 ЦК України визначено, що фізична особа має право на захист свого особистого немайнового права від протиправних посягань інших осіб. Захист особистого немайнового права здійснюється способами, встановленими главою 3 цього Кодексу. Захист особистого немайнового права може здійснюватися також іншим способом відповідно до змісту цього права, способу його порушення та наслідків, що їх спричинило це порушення. У відповідності до ч.ч. 1, 4, 6 ст. 277 ЦК України фізична особа, особисті немайнові права якої порушено внаслідок поширення про неї та (або) членів її сім`ї недостовірної інформації, має право на відповідь, а також на спростування цієї інформації. Спростування недостовірної інформації здійснюється особою, яка поширила інформацію. Фізична особа, особисті немайнові права якої порушено у друкованих або інших засобах масової інформації, має право на відповідь, а також на спростування недостовірної інформації у тому ж засобі масової інформації в порядку, встановленому законом. Недостовірною вважається інформація, яка не відповідає дійсності або викладена неправдиво, тобто містить відомості про події та явища, яких не існувало взагалі або які існували, але відомості про них не відповідають дійсності (неповні або перекручені). Вирішуючи питання про визнання поширеної інформації недостовірною, слід визначати характер такої інформації та з`ясовувати, чи вона є фактичним твердженням чи оціночним судженням. Згідно із частиною другою статті 30 Закону України «Про інформацію» оціночними судженнями, за винятком наклепу, є висловлювання, які не містять фактичних даних, критика, оцінка дій, а також висловлювання, що не можуть бути витлумачені як такі, що містять фактичні дані, зокрема з огляду на характер використання мовно-стилістичних засобів (вживання гіпербол, алегорій, сатири). Оціночні судження не підлягають спростуванню та доведенню їх правдивості. Таким чином, відповідно до статті 277 ЦК предметом судового захисту не можуть бути оціночні судження, думки, переконання, критична оцінка певних фактів і недоліків, які як вираження суб`єктивної думки і поглядів відповідача не можна перевірити щодо їх відповідності дійсності (на відміну від перевірки істинності фактів) і спростувати, що відповідає прецедентній судовій практиці Європейського суду з прав людини при тлумаченні положень статті 10 Конвенції (зокрема, пункту 46 рішення від 8 липня 1986 року в справі «Лінгенс проти Австрії»). Здійснюючи аналіз встановлених обставин, з урахуванням положень норм матеріального права, слід дійти висновку, що інформація, яку позивач просить спростувати, вказує на загальне відношення та оцінку її дій іншими учасниками виниклого трудового спору, зводилась до обгрунтування обраної позиції в судовому процесі, та є лише висловлюваннями сторони з приводу причини виникнення конфліктної ситуації, що, свою чергу, не може тлумачитись як інформація за змістом фактичних даних. Вищевказані судження, зокрема щодо одіозності особи, подання фейкових лікарняних, необхідності встановлення працедавцем місцезнаходження працівника, виникнення сумнівів у порядності жінки, вказують на оцінку її професійних якостей іншими учасниками спору та не є чіткими твердженнями з повідомлення про обставини (інформацією). Відомості з приводу належного виконання трудових обов`язків в необхідному для з`ясування обсязі з огляду на вимоги процесуального закону про допустимість та належність доказів оцінювались судом при вирішенні спору, за наслідком якого позивачем поновлено порушені права. Є необхідним також звернути увагу, що наведені у публікаціях формулювання не містять образ, а тому підстави для відшкодування моральної шкоди в силу ст. 23 ЦК України також відсутні. З огляду на викладене, суд відмовляє у задоволенні позову.

Outcome: dismissed