Jurisdiction: civil
Date: 2014-04-10 00:00:00

Позивач звернувся із позовом до [PERSON], в якому просить стягнути з відповідача заборгованість за кредитним договором у розмірі 21506,65 грн. та судові витрати. Свої вимоги мотивує тим, що відповідно до укладеного договору №б/н від 09.04.2008 року відповідач отримав кредит у розмірі 3000 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 24% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки. У зв'язку із порушенням зобов'язань за договором відповідач станом на 23.12.2013 року має заборгованість 21506,65 грн., що складається з заборгованості по процентам за користування кредитом - 12761,33; заборгованості по комісії за користування кредитом - 7245 грн.; штраф (фіксована частина) - 500 грн.; штраф (процентна складова) - 1000,32 грн. У судове засідання сторони не з'явились, про час та дату розгляду справи були повідомлені у встановленому законом порядку. Представник позивача надав суду заяву про розгляд справи у його відсутності, позовні вимоги підтримав, проти винесення заочного рішення не заперечував. Відповідач заяви про розгляд справи у його відсутності суду не надав. Враховуючи, що відповідно до ЦПК України розгляд справи проводився за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного запису не здійснювалося (ч. 2 ст. 197 ЦПК). Згідно ч. 1 ст. 224 ЦПК України у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності або якщо повідомлені ним причини неявки визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Дослідивши матеріали справи, суд вважає необхідним позов задовольнити частково, ухваливши заочне рішення на підставі наявних у справі доказів. Судом встановлено, що 09.04.2008 року між ПАТ КБ «Приватбанк» та [PERSON] було укладено договір № б/н, згідно якого відповідач отримав кредит у розмірі 3000 грн. зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 24 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом. На підставі судового наказу від 08.12.2008 року винесеного Комсомольським районним судом м. Херсона з [PERSON] на користь ЗАТ КБ «Приватбанк» стягнуто борг за кредитним договором в сумі 1555,45 грн., заборгованість по процентам за користування кредитом в розмірі 3000 грн., штраф за порушення строку платежів в сумі 250 грн., проценти за порушення строку платежів в розмірі 187,12 грн., судовий збір в сумі 25,50 грн., витрати на ІТЗ в сумі 15 грн. Згідно заяви позичальника позивач зобов'язався надати відповідачу кредитний ліміт у сумі 3000 грн. Згідно умов укладеного договору договір складається із заяви позичальника та Умов та правил надання банківських послуг та правил користування платіжною карткою. Як вбачається з умов та правил надання банківських послуг та правил користування платіжною карткою клієнт зобов'язаний сплачувати заборгованість по кредиту, процентам за його використання, по перевитраті платіжного ліміту, а також сплачувати комісії на умовах передбачених договором. Однак, відповідач зобов'язання належним чином не виконував, в результаті чого сума заборгованості за кредитним договором станом на 23.12.2013 року становить 21506,65 грн., що складається з заборгованості по процентам за користування кредитом - 12761,33; заборгованості по комісії за користування кредитом - 7245 грн.; штраф (фіксована частина) - 500 грн.; штраф (процентна складова) - 1000,32 грн., що підтверджується розрахунком заборгованості за договором від 23.12.2013 року. Відповідно до ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог Цивільного кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Згідно ч. 1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Крім того, до відношень за кредитним договором застосовуються положення про позику. Відповідно до положень ст.ст.1048-1050 ЦК України позикодавець має право на отримання від позичальника відсотків від суми позики, розмір яких встановлюється договором, а позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві в строк та в порядку, визначеному зобов'язанням. У випадку порушення зобов'язань щодо повернення позики, позичальник несе відповідальність відповідно до ст. 625 ЦК України. На підставі вищевикладеного, суд вважає, що позовні вимоги публічного акціонерного товариства Комерційного банку «Приватбанк» є обґрунтованими в частині позовних вимог, а саме стягнення заборгованості по процентам за користування кредитом - 12761,33; заборгованості по комісії за користування кредитом - 7245 грн.; штраф (процентна складова) - 1000,32 грн. Разом із тим, позовні вимоги підлягають частковому задоволенню, а саме з відповідача не належить стягувати 500 грн. штрафу (фіксована частина), у зв'язку із тим, що відповідно до статті 61 Конституції України ніхто не може бути двічі притягнений до юридичної відповідальності одного виду за одне й те саме правопорушення. Юридична відповідальність особи має індивідуальний характер. Положеннями ч. 1 ст. 88 ЦПК України передбачено, що стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати.

Outcome: partial