Jurisdiction: civil
Date: 2017-02-05 00:00:00

Позивач звернулась до суду з позовом, в якому просить розірвати шлюб з відповідачем посилаючись на те, щосімейне життя не склалось через відсутність взаєморозуміння, розходження поглядів на сімейні відносини та обов'язки. Можливості зберегти та поновити сім'ю немає. Подружні відносини між сторонами фактично припинені, спільне господарство не ведеться. Втрачено всі фізичні та духовні зв'язки, відновлення шлюбних відносин вважає неможливим та недоцільним, оскільки шлюб існує формально, у зв'язку з чим вимушена звернутися до суду з відповідною позовною заявою про розірвання шлюбу. В судове засідання позивач не з'явилась, про дату, час і місце розгляду справи була повідомлена належним чином, надала до суду заяву про розгляд справи за її відсутності, позовні вимоги підтримує в повному обсязі та просить їх задовільнити. В судове засідання відповідач не з'явився, про дату, час і місце розгляду справи був повідомлений належним чином, надав до суду заяву про розгляд справи за його відсутності, позов визнає в повному обсязі, проти розірвання шлюбу не заперечує. Суд, дослідивши матеріали справи у їх сукупності, всебічно та повно з'ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позовна заява, об'єктивно оцінивши докази, що мають істотне значення для її розгляду і вирішення по суті, приходить до висновку, що позовна заява підлягає задоволенню з огляду на наступне. Судом встановлено, що згідно свідоцтва про укладення шлюбу серії [NUMBER] вбачається, що 20 грудня 2003 року [PERSON] та [PERSON] уклали шлюб, який був зареєстрований відділом реєстрації актів громадянського стану Жовтневого районного управління юстиції міста Харкова, актовий запис № 609 (арк. справи 5). Зі змісту копії свідоцтва про народження серії [NUMBER] виданого 01 березня 2005 року міськім відділом реєстрації актів цивільного стану № 3 Харківського обласного управління юстиції встановлено, що сторони від шлюбу мають спільну неповнолітню дитину - [PERSON], [INFO], актовий запис 685 (арк. справи 6). Відповідно до ч. 1 ст. 110 Сімейного кодексу України позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя. Відповідно до ч. 2 ст. 112 Сімейного кодексу України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлене, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Відповідно до ч. 1 ст. 11 Цивільного процесуального кодексу України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданими відповідно до цього кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, як беруть участь у справі. В судовому засіданні встановлені та підтверджені наступні причини подання позовної заяви про розірвання шлюбу, а саме відсутність взаєморозуміння, стійких сімейних відносин, наявність конфліктних ситуацій, різне ставлення у сторін до усвідомлення та виконання прав та обов'язків подружжя, обов'язку утримувати та виховувати спільної дитини. За таких обставинах подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу буде суперечити інтересам кожного з них. У зв'язку з чим, позовна заява про розірвання шлюбу підлягає задоволенню з огляду на положення ч. 2 ст. 112 Сімейного кодексу України. Позивач не вимагає компенсації за понесені судові витрати, пов'язані із зверненням до суду і розглядом цивільної справи. На підставі викладеного,

Outcome: approved