Jurisdiction: civil
Date: 2017-10-03 00:00:00

Позивач, звернувшись 05 липня 2017 р. до суду із цим позовом просив стягнути з відповідача на свою користь заборгованість по кредитному договору б/н від 29 квітня 2011 р., укладеному між сторонами, на загальну суму 37 705 гривень 28 коп., та судові витрати по справі у розмірі 1 600 гривень. Також, позивач просив розглянути справу за його відсутності, позовні вимоги підтримав у повному обсязі проти винесення заочного рішення не заперечував. Відповідач у судовому засіданні проти задоволення позову заперечував. Посилався на занадто великі відсотки за користування кредитом, з якими не погоджується. У судовому засіданні встановлено наступне. 29 квітня 2011 р., між установою позивача та відповідачем був укладений договір б/н, за яким відповідач отримав кредит у розмірі 8 500 гривень, у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 30.00 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом. Погашення заборгованості здійснюється з 01 по 25 число кожного місяця, шляхом надання відповідачем грошей позивачу на погашення кредиту. Згідно умов договору укладеного між сторонами погашення заборгованості здійснюється щомісячно. Сума щомісячного платежу на повергнення банку кредиту включає в себе заборгованість за кредитом, за відсотками, комісією, інші витрати. Проте, відповідач не виконує прийняті на себе зобов'язання. Так, станом на 30 квітня 2017 р. за укладеним кредитним договором виникла прострочена заборгованість на загальну суму 37 705 гривень 28 коп., яка складається з: заборгованості за кредитом 3 811 гривень 89 коп.; заборгованості по відсоткам по користування кредитом 28 621 гривня 71 коп.; заборгованість за пенею та комісією 3 000 гривень; штраф (фіксована частина) 500 гривень; штраф (відсоткова складова) 1 771 гривня 68 коп. Вивчивши матеріали справи, на підставі представлених сторонами доказах, та доведення перед судом їхньої переконливості суд дійшов до висновку про задоволення позову виходячи з наступного. Згідно ч.1 ст.1054 ЦК України позикодавець зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальнику у розмірах та на умовах встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити відсотки. Як встановлено у судовому засіданні позивач, як позикодавець надав грошові кошти (кредит), а відповідач, як позичальник зобов'язаний повернути отримані кошти зі сплатою відсотків за користування кредитними грошима. Станом на 30 квітня 2017 р. виникла прострочена заборгованість на загальну суму 37 705 гривень 28 коп. Згідно ч.1 ст.1049 ЦК України визначено, що позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти) у такій самій сумі у строк та у порядку, що встановлені договором. Згідно ст.525 ЦК України одностороння відмова від зобов'язання, або одностороння зміна умов договору не допускається. Згідно ст.526 ЦК України зобов'язання повинно виконуватись належним чином відповідно умов договору, вимог Цивільного Кодексу України, інших актів цивільного законодавства. Таким чином, суд вважає що відповідач своїм невиконанням умов кредитного договору порушив прийняті на себе зобов'язання, а згідно ст.610 ЦК України порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання. Згідно ст.611 ЦК України у разі порушення зобов'язання виникають правові наслідки встановлені договором або законом, зокрема: припинення зобов'язання, зміна умов зобов'язання, сплата неустойки, відшкодування збитків та моральної шкоди. З огляду на вищенаведене суд вважає, що є всі підстави для задоволення вимог позивача в частині стягнення заборгованості за кредитним договором укладеним між сторонами. Згідно ч.1 ст.88 ЦПК України з відповідача на користь позивача повинно бути стягнуто судові витрати пропорційно задоволеним вимогам.

Outcome: approved