Jurisdiction: civil
Date: 2018-02-26 00:00:00

Позивач звернулась до суду з вимогою про визнання договору поруки № S011/0001515-G-1 від 31.08.2008 року припиненим, посилаючись на те, що умови договору поруки про його дію до повного припинення зобов'язань боржника не свідчать про те, що цим договором установлено строк припинення поруки. Позивач вважає, що за її договором порука припинилась на підставі ч. 4 ст. 559 ЦК України. В судове засідання позивач не з'явилась. Представник позивача надала суду заяву слухати справу за її відсутності. Просила вимоги, заявлені в позові, задовольнити. Проти ухвалення заочного рішення не заперечували. Відповідачі в призначене судове засідання не з'явився, про час та місце розгляду справи повідомлені належним чином, тому суд вважає за можливе розглянути справу за відсутності відповідачів на підставі наявних у ній доказів та провести заочний розгляд в порядку ст. 281 ЦПК України. Дослідивши матеріали справи, та встановивши відповідні обставини, в обґрунтування заявлених вимог, суд приходить до наступних висновків. Судом встановлено, що 31.03.2008 року між ВАТ Банк» «РНС» (правонаступником якого є Відкрите акціонерне товариство Банк «Траст») та [PERSON] було укладено кредитний договір S011/0001515, згідно з умовами якого [PERSON] отримала кредитні кошти в сумі 20 000 дол. США, зі сплатою відсоткової ставки за користування кредитом у розмірі 22 % річних з остаточною датою повернення кредиту 25.03.2010 року. 31.08.2008 року в якості забезпечення виконання зобов'язання за кредитним договором між ВАТ Банк «РНС» (правонаступником якого є Відкрите акціонерне товариство Банк «Траст») та [PERSON] укладено договір поруки № S011/0001515-G-1, за умовами якого позивач у справі взяла на себе зобов'язання солідарно відповідати перед кредитором у повному обсязі за своєчасне і повне виконання грошового зобов'язання. Відповідно до п. 4.1. договору поруки вбачається, що порука припиняється з моменту припинення забезпеченого ним зобов'язання. При цьому строк закінчення цього договору не вказується ними конкретно, так як він визначається моментом повного погашення заборгованості позичальника по кредитному договору. Матеріалами справи встановлено, що 17.10.2011 року банк звернувся до позичальника та [PERSON] з вимогою про стягнення заборгованості. Відповідно до вимог ст.629 ЦК України договір є обов'язковим для виконання сторонами. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов'язковими відповідно до актів цивільного законодавства (ч.1 ст.628 ЦК України). Згідно ч. 1 ст. 553 ЦК України, за договором поруки поручитель поручається перед кредитором боржника за виконання ним свого обов'язку. Поручитель відповідає перед кредитором за порушення зобов'язання боржником. Відповідно до ч. 2 ст. 554 ЦК України, поручитель відповідає перед кредитором у тому ж обсязі, що і боржник, включаючи сплату основного боргу, процентів, неустойки, відшкодування збитків, якщо інше не встановлено договором поруки. Відповідно до ч. 4 ст. 559 ЦК України порука припиняється після закінчення строку, встановленого в договорі поруки. У разі якщо такий строк не встановлено, порука припиняється, якщо кредитор протягом шести місяців від дня настання строку виконання основного зобов'язання не пред'явить вимоги до поручителя. Якщо строк основного зобов'язання не встановлений або встановлений моментом пред'явлення вимоги, порука припиняється, якщо кредитор не пред'явить позову до поручителя протягом одного року від дня укладення договору поруки. Згідно п.24 Постанови пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 30 березня 2012 року N 5 «Про практику застосування судами законодавства при вирішенні спорів, що виникають із кредитних правовідносин» із змінами і доповненнями, відповідно до частини четвертої статті 559 ЦК порука припиняється, якщо кредитор протягом шести місяців від дня настання строку виконання основного зобов'язання не пред'явить вимоги до поручителя. При вирішенні таких спорів суд має враховувати, що згідно зі статтею 526 ЦК зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору. Отже, якщо кредитним договором не визначено інші умови виконання основного зобов'язання, то у разі неналежного виконання позичальником своїх зобов'язань за цим договором строк пред'явлення кредитором до поручителя вимоги про повернення отриманих у кредит коштів має обчислюватися з моменту настання строку погашення зобов'язання згідно з такими умовами, тобто з моменту настання строку виконання зобов'язання у повному обсязі або у зв'язку із застосуванням права на повернення кредиту достроково. Пред'явленням вимоги до поручителя є як направлення/вручення йому вимоги про погашення боргу (залежно від умов договору), так і пред'явлення до нього позову. При цьому, в разі пред'явлення вимоги до поручителя кредитор може звернутися до суду протягом шести місяців від дня настання строку виконання основного зобов'язання. Матеріалами справи встановлено, що банк звернувся до позивача з вимогою про стягнення заборгованості в солідарному порядку, відтак вимоги позивача щодо визнання поруки припиненою задоволенню не підлягають. Враховуючи викладене,

Outcome: dismissed