Jurisdiction: civil
Date: 2018-05-21 00:00:00

Позивач звернувся року до суду з зазначеним позовом, обґрунтовуючи вимоги тим, що між позивачем та відповідачем [PERSON], був укладений договір про відкриття та обслуговування карткового рахунка з видачею платіжної карти в рамках зарплатного проекту № 02920027997 від 25.03.2003 року, з урахуванням додаткової угоди № 1 від 09.09.2003 року. відповідно до умов цього договору позичальнику відкрито поточний рахунок № 02920027997 та випущено платіжну картку в якості засобу доступу до рахунку. 31 серпня 2015 року між публічним акціонерним товариством «Державний експертно-імпортний банк України» та [PERSON] укладено додаткову угоду № 2 до основного договору, який містить умови договору про відкриття у рамках зарплатного проекту карткового рахунку та кредитної лінії № 02920027997ГМ/2015-08. Відповідно до умов п. 2.4, 2.5, 2.6 Договору банк відкриває позичальнику кредит з лімітом не більше 2000,00 гривен, для проведення операцій із застосуванням карти, з кінцевим терміном повернення кредиту 31.03.2017 року, на умовах повернення, строковості, платності, а позичальник зобов'язався повернути ці грошові кошти у строк до 31.03.2017 року, здійснюючи погашення заборгованості та сплачуючи проценти за користування кредитними ресурсами у валюті кредиту по процентній ставці 34,00 % річних згідно встановлених договором умов та розміру. В результаті невиконання умов кредитного договору, згідно наданих позивачем розрахунків, станом на 01.03.2018 року заборгованість становить 3030 (три тисячі тридцять) гривні 21 (двадцять одна) копійок, з яких: сума заборгованості за кредитом 1303,64 грн., сума заборгованості за процентами 783,71 грн., та пеня за прострочення сплати кредиту 765,75 грн., пеня за прострочення сплати за процентами 177,11 грн., які позивач вимагає стягнути з відповідача. Також позивач просив стягнути з відповідачів понесені судові витрати у сумі 1762,20 грн.. Відповідно до ч. 5 ст. 279 ЦПК України суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь- якої зі сторін про інше. За клопотанням однієї із сторін або з власної ініціативи суду розгляд справи проводиться в судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін. Від сторін клопотання про проведення розгляду справи з їх викликом в судове засідання не надійшло, тому суд провів розгляд справи за наявними у ній матеріалами. Зважаючи на те, що справа розглядалась за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін, відповідно до ч. 2 статті 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Зясувавши обставини та дослідивши надані докази, суд приходить до висновку, що встановлені наступні факти та відповідні правовідносини. 25 березня 2003 року між публічного акціонерного товариства «Державний експертно-імпортний банк України» та [PERSON] укладено договір про відкриття та обслуговування карткового рахунка з видачею платіжної карти в рамках зарплатного проекту № 02920027997 від 10.04.2014 року, з урахуванням додаткової угоди № 1 від 09.09.2003 року, відповідно до умов цього договору позичальнику відкрито поточний рахунок № 02920027997 та випущено платіжну картку в якості засобу доступу до рахунку. 31 серпня 2015 року між публічним акціонерним товариством «Державний експертно-імпортний банк України» та [PERSON] укладено додаткову угоду № 2 до основного договору, який містить умови договору про відкриття у рамках зарплатного проекту карткового рахунку та кредитної лінії № 02920027997ГМ/2015-08, відповідно до умов якого Банк надав позичальнику кредит для оплати будь-яких проведених операцій за картковим рахунком у разі недостатності власних грошових коштів позичальника на картковому рахунку для оплати відповідних операцій, у розмірі 2000,00 грн. зі сплатою 34,0 процентів річних, з датою остаточного повернення кредиту 31 березня 2017 року (п. 2.4, п. 2.5, п. 2.6, п. 2.10, п. 2.11, п. 5.4, п. 7.2.13, п. 7.2.19 договору). Розділом 7 договору про надання споживчого кредиту № 02920027997, сторони домовились про те, що у разі дострокового повернення позичальником всієї суми залишку заборгованості за кредитом, датою повного дострокового погашення заборгованості позичальника вважається дата укладення цього договору про внесення змін і доповнень за умови наявності на рахунку для погашення, грошових коштів у сумі достатній для сплати суми заборгованості позичальника за кредитом, нарахованих процентів, штрафних санкцій та інших платежів (у разі їх наявності) за кредитним договором. 12 жовтня 2015 року за вих. №62-021/1165 на адресу [PERSON] направлено повідомлення про порядок погашення заборгованості по кредитному договору (а.с. 15). 12 жовтня 2015 року та 12 березня 2016 року [PERSON] зверталася до банку з заявами щодо погашення наявної заборгованості протягом трьох місців (а.с. 16, 17). Відповідно до наданого позивачем розрахунку, сума заборгованості відповідача за кредитним договором станом на 01.03.2018 року заборгованість становить 3030 (три тисячі тридцять) гривні 21 (двадцять одна) копійок, з яких: сума заборгованості за кредитом 1303,64 грн., сума заборгованості за процентами 783,71 грн., та пеня за прострочення сплати кредиту 765,75 грн., пеня за прострочення сплати за процентами 177,11 грн. Статтею 629 ЦК України встановлено, що договір є обовязковим для виконання сторонами. Згідно із ч. 1 ст. 1054 Цивільного кодексу України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобовязується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобовязується повернути кредит та сплатити проценти. За приписами статті 525 цього Кодексу, одностороння відмова від зобовязання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. У відповідності з ч. 1 ст. 526 Цивільного кодексу України, зобовязання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу. Частиною 1 ст. 527 Цивільного кодексу України визначено, що боржник зобовязаний виконати свій обовязок, а кредитор - прийняти виконання особисто, якщо інше не встановлено договором або законом, не випливає із суті зобовязання чи звичаїв ділового обороту. За змістом ч. 1 ст. 530 Цивільного кодексу України, якщо у зобовязанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Положеннями ч. 1 ст. 536 цього Кодексу передбачено, що за користування чужими грошовими коштами боржник зобовязаний сплачувати проценти, якщо інше не встановлено договором між фізичними особами. Відповідно до ч. 1 ст. 610 Цивільного кодексу України, порушенням зобовязання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобовязання (неналежне виконання). У разі порушення зобовязання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема сплата неустойки (п. 3 ч. 1 ст. 611 Цивільного кодексу України). Розрахунком заборгованості за кредитним договором підтверджено факт порушення відповідачем умов кредитного договору та не виконання зобовязань, що випливають з нього. Приймаючи до уваги порушення відповідачем зобовязань за кредитним договором, позов підлягає задоволенню. Згідно із ч. 1 ст. 141 Цивільного процесуального кодексу України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог, а тому з відповідача на користь позивача підлягає стягненню судовий збір у розмірі 1762,00 грн. На підставі ст. ст. 525-527, 530, 536, 610-611, 629, 1048, 1050, 1054 Цивільного кодексу України,

Outcome: approved