Jurisdiction: civil
Date: 2018-02-26 00:00:00

Позивач звернулась до суду з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів у твердій грошовій сумі, просить суд: стягнути з [PERSON], [INFO], на Ії користь аліменти на утримання сина [PERSON], [INFO], у твердій грошовій сумі в розмірі 1000 грн. щомісячно, але не менше 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з дня звернення до суду та до досягнення повноліття дитини, тобто до 06.05.2028 року включно, вказуючи, що у період з 2009 року по 2011 рік вони з відповідачем проживали разом без реєстрації шлюбу. 06 травня 2010 року від вказаних відносин в них народився син [PERSON]. Дитина проживає з нею та знаходиться на її утриманні. Відповідач офіційно не працевлаштований, однак працює таксистом та може надавати допомогу своїй дитині. Вона неодноразово зверталася до нього про надання матеріальної допомоги на утримання сина, однак відповідач добровільно надавати допомогу відмовляється, тому вона і вимушена була звернутися з позовом до суду. 05 січня 2018 року відповідно до ухвали Білгород Дністровського міськрайонного суду, суд розглядає справу у порядку спрощеного позовного провадження. Відповідно до ч. 5 ст. 279 ЦПК України, суд розглядає справу у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь - якої зі сторін про інше. Клопотання учасників провадження до суду про розгляд справи з викликом сторін до судового засідання не надходило. Відповідно до ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного запису не здійснюється. Вивчивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що сторони мають сина [PERSON], [INFO], що підтверджується свідоцтвом про народження серії 1-ЖД № 224019, виданим виконавчим комітетом Маразліївської сільської ради Білгород Дністровського району Одеської області, де в графі батько вказаний відповідач по справі [PERSON]. /л.с.4/. Згідно довідки № 596, виданої Маразліївською сільською радою 18.08.2017 року, [PERSON], [INFO], зареєстрована та проживає за адресою: [INFO]. Склад сім`ї: син [PERSON], [INFO], дитина знаходиться при матері /л.с.5/. Як вказує позивач у своїй позовній заяві, відповідач матеріальної допомоги на утримання дитини не надає, чим становить позивачку та неповнолітню дитину у скрутне матеріальне становище. Згідно ст. 180 СК України, батьки зобовязані утримувати дітей до досягнення ними повноліття. Відповідно до ст. 182 Сімейного кодексу України, при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1)стан здоров'я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. У відповідності до ч.3 ст. 181 СК України, за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. У відповідності до ч.1,2 ст.184 СК України, суд за заявою одержувача визначає розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Розмір аліментів, визначений судом або за домовленістю між батьками у твердій грошовій сумі, підлягає індексації відповідно до закону. Згідно частини другої статті 51 Конституції України батьки зобов'язані утримувати дітей до їх повноліття. Сім'я, дитинство, материнство і батьківство охороняються державою (ч. 3 ст. 51 Конституції України). Одним із основних прав дитини є право на утримання, яке кореспондується з конституційним обов'язком батьків утримувати дітей до їх повноліття та знайшло своє закріплення у Сімейному кодексі України. Стягнення аліментів на утримання дитини є одним із способів захисту інтересів дитини, забезпечення одержання нею коштів, необхідних для її життєдіяльності. Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України № 789ХІІ (78912) від 27 лютого 1991 року та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Відповідно до ст. 191 СК України, аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня предявлення позову, а в разі подання заяви про видачу судового наказу із дня подання такої заяви. Виходячи із загальних засад справедливості цивільного судочинства та необхідності захисту інтересів неповнолітньої дитини, враховуючи, що ст. 180 СК України покладає обов'язок утримувати дитину на обох батьків, суд приходить до висновку про задоволення вимог позивача у повному обсязі. В звязку з обґрунтованістю позовних вимог позивача, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь держави судовий збір у розмірі 640 грн. Допустити негайне виконання рішення в частині стягнення з [PERSON], [INFO], суми платежу за один місяць, відповідно до вимог ст. 430 ч. 1 п. 1 ЦПК України. На підставі викладеного,

Outcome: approved