Jurisdiction: civil
Date: 2014-10-02 00:00:00

Позивач звернулась до суду з позовом в якому просить наказ №60 від 23.04.2014 року, в частині встановлення факту дисциплінарного проступку лікаря-онколога-хірурга [PERSON] та притягнення її до відповідальності визнати незаконним та скасувати. В обґрунтування позову зазначила, що з 2009 року її було переведено на посаду лікаря-хірурга-онколога мамологічного відділення Комунального закладу Херсонської обласної ради «Херсонський обласний онкологічний диспансер», де вона працює з 1999 року. Відповідно до наказу Головного лікаря КЗ ХООД №60 від 23.04.2014 року «Про притягнення до дисциплінарної відповідальності працівників КЗ ХООД» їй було об'явлено попередження, за те, що вона ніби - то допустила порушення лікувально-діагностичного процесу у хворої [PERSON], що призвело до неправильного встановлення діагнозу та лікування хворої. Позивач вказує, що ніяких порушень під час встановлення діагнозу вона не допускала, нею був постановлений попередній діагноз «злоякісна пухлина» на підставі аналізів, в яких підтверджувалось це захворювання, наказ прийнятий з порушенням порядку встановленого КЗпП, результати перевірки, викладені в ньому є викривленими та формальними, фактів невиконання чи неналежного виконання своїх функціональних обов'язків лікар [PERSON] не допускала. Представник відповідача позовні вимоги не визнав, вказуючи, що позивач [PERSON] не притягувалась до дисциплінарної відповідальності, попередження, що було їй винесено, не є видом стягнення, до трудової книжки відповідний запис про це не записувався. Наказ №60 від 23.04.2014 року був загальний, та стосувався багатьох працівників диспансеру, цим наказом до дисциплінарної відповідальності у виді догани був притягнутий лише лікар - онколог [PERSON] Цей наказ був винесений на підставі службової перевірки, проведеної за скаргою хворої [PERSON], в якій був встановлений факт порушення [PERSON] посадової інструкції при постановці діагнозу хворої, що призвело до неправильного лікування, яке було призначено іншим лікарем [PERSON] Судом встановлені такі фактичні обставини та відповідні ним правовідносини. Згідно з наказом 135 кл від 01.09.2009 року [PERSON] було переведено на посаду лікаря-хірурга-онколога мамологічного відділення Комунального закладу Херсонської обласної ради «Херсонський обласний онкологічний диспансер». Наказом № 2 кл від 02.01.2014 року був затверджений графік ротації лікарів, яким лікар - хірург - онколог мамо логічного відділення [PERSON] з 02.01.2014 року по 28.02.2014 рік була переведена в диспансерне відділення. З акту службової перевірки від 15.04.2014 року встановлено, що 25.02.2014 року лікар [PERSON] після проведення огляду хворої [PERSON] запідозрила злоякісне новоутворення лівої молочної залози у хворої і призначила ряд обстежень згідно встановлених стандартів: мамографія, ПТ АБ пухлини і л/вузлів, ренген ОГП, УЗД ОЧП та регіональних вузлів, огляд онкогінеколога, терапевта, ЕКГ). На основі даних мамографії та цитологічного висновку [PERSON] було виставлено діагноз рак верхньо-внутрішнього квадрату лівої молочної залози. Після чого хвора була направлена на комісійний огляд, де комісією в складі хірірга, хіміотерапевта, раідологв було призначено план лікування - курси полі хіміотерапії № 4. Під час проведення цього лікування хворій стало гірше, було призначено додаткове обстеження трепан біопсія, в якому діагноз злоякісної пухлини не підтвердився. Відповідно до наказу Головного лікаря КЗ ХООД №60 від 23.04.2014 року «Про притягнення до дисциплінарної відповідальності працівників КЗ ХООД» були виявлені факти порушень лікувально - діагностичного процесу лікарями диспансеру, в тому числі [PERSON] у хворої [PERSON], що призвело до встановлення неправильного діагнозу та лікування. В цьому наказі зазначено, що [PERSON] порушила вимоги ІІ розділу посадової інструкції, що призвело до встановлення хворій [PERSON] помилкового діагнозу та неправильного призначення лікування. За неналежне виконання своїх посадових обов'язків , а саме неточне і неякісне проведення 25-26 лютого 2014 року лікувально - діагностичного процесу у хворого, що призвело до встановлення неправильного діагнозу лікування хворої [PERSON] лікар-хірург-онколог [PERSON] підлягає притягненню до дисциплінарної відповідальності , однак враховуючи, те, що вона вперше допустила помилку при встановленні діагнозу хворій та за умови, що даний клінічний випадок був важкий у діагностичному плані, обмежитися попередженням. Цим наказом також було оголошено догану лікарю - онкологу денного стаціонару [PERSON] за неправильне призначення та проведення лікування хворій [PERSON] З акту службового розслідування від 28.03.2014 року, проведеної керівництвом лікувального закладу, було встановлено, що [PERSON], при обстеженні хворої [PERSON] припустилась помилки у діагностиці даного випадку, не провела консультації завідувачем мамо логічного відділення [PERSON], не врахувала показники крові, загальний стан хворої, не повністю і поверхово забрала анамнез захворювання, порушила принцип деонтології та лікарської етики. Як пояснила в судовому засіданні позивач, нею був лише поставлений попередній діагноз «злоякісна пухлина лівої молочної залози» на підставі отриманих результатів цитологічного обстеження хворої. Підтвердження цього діагнозу та призначення лікування здійснювалось комісією лікарів, до складу якої вона не входила. Згідно з розділом ІІ п. 3 посадової інструкції в обов'язки лікаря - хірурга - онколога мамо логічного відділення входить безпосередньо після першого огляду та обстеження хворого встановлювати попередній діагноз, який згодом уточнюється чи змінюється. Статтєю 140 КЗпПУ передбачено, що Трудова дисципліна на підприємствах, в установах, організаціях забезпечується створенням необхідних організаційних та економічних умов для нормальної високопродуктивної роботи, свідомим ставленням до праці, методами переконання, виховання, а також заохочення за сумлінну працю. У трудових колективах створюється обстановка нетерпимості до порушень трудової дисципліни, суворої товариської вимогливості до працівників, які несумлінно виконують трудові обов'язки. Щодо окремих несумлінних працівників застосовуються в необхідних випадках заходи дисциплінарного і громадського впливу. Глава Х визначає засоби забезпечення трудової дисципліни, до яких відноситься заохочення, та стягнення за порушення трудової дисципліни. Відповідно до ст. 147 КЗпПУ за порушення трудової дисципліни до працівника може бути застосовано тільки один з таких заходів стягнення: догана, звільнення. Законодавством, статутами і положеннями про дисципліну можуть бути передбачені для окремих категорій працівників й інші дисциплінарні стягнення. Згідно зі ст.. 149 КЗпПУ дисциплінарне стягнення застосовується до працівника за порушення трудової дисципліни, при цьому враховується ступінь тяжкості вчиненого проступку і заподіяну ним шкоду, обставини за яких вчинено проступок і попередню роботу працівника. Стягнення оголошується в наказі (розпорядженні) і повідомляється працівникові під розписку. Порядок застосування дисциплінарних стягнень встановлено ст. 148-149 КЗпП України. Підставою для застосування дисциплінарного стягнення є дисциплінарний проступок, під яким розуміється противоправне винне невиконання або неналежне виконання працівником його трудових обов'язків. Для притягнення працівника до дисциплінарної відповідальності в обов'язковому порядку має бути встановлена провина, як одна із важливих ознак порушення трудової дисципліни. При відсутності вини працівник не може бути притягнутий до дисциплінарної відповідальності. За своєю правовою природою спірний наказ щодо позивачки [PERSON] є дисциплінарним стягненням, оскільки керівництвом диспансеру була виконана процедура, передбачена положенням ст..ст. 139,147,147-1,149 КЗППУ щодо перевірки та притягнення особи до дисциплінарної відповідальності, проведена службове розслідування, на підставі якого був складений акт, у лікаря [PERSON] були відібрані письмові пояснення, попередження було оголошено в наказі «Про притягнення до дисциплінарної відповідальності» під розпис працівнику, в ньому робиться висновок про наявність в діях позивачки порушень трудової дисципліни. Цей наказ не може вважатися заохоченням, та не може бути заходом дисциплінарного чи громадського впливу, оскільки останні застосовуються лише щодо окремих несумлінних працівників в необхідних випадках. Разом з тим, статтею 147 КЗпП України не передбачено такого заходу дисциплінарної відповідальності як попередження, позивач не відноситься до категорій працівників на яких статутом і положенням про дисципліну можуть бути накладені інші дисциплінарні стягнення, крім тих, що передбачені ст. 147 КЗпПУ, тому спірний наказ №60 від 23.04.2014 року, в частині винесення лікарю-онкологу-хірургу [PERSON] попередження за порушення трудової дисципліни та посадової інструкції є незаконним та підлягає скасуванню. У зв'язку з чим вимоги позивача про визнання наказу №60 від 23.04.2014 року, в частині притягнення до дисциплінарної відповідальності у виді попередження лікарю-онкологу-хірургу [PERSON] незаконним та скасувати є обґрунтованими та підлягають задоволенню. На підставі викладеного,

Outcome: approved