Jurisdiction: civil
Date: 2020-10-08 00:00:00

позивач звернулась до Голосіївського районного суду м.Києва з позовом до відповідача та просила визнати виконавчий напис приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Хари Н.С. від 13.03.2020 року зареєстрований в реєстрі за номером 10045, таким, що не підлягає виконанню. Позовні вимоги обґрунтовані тим, що 13.03.2020 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Харою Н.С. вчинено виконавчий напис №10045 про стягнення з [PERSON] на користь АТ «Альфа-Банк» суму заборгованості за кредитним договором №501110634 від 12.02.2019 року в розмірі 23 996,30 гривень. Приватним виконавцем виконавчого округу м.Львова Пиць А.А. прийнято постанову про відкриття виконавчого провадження №61898120 від 23.04.2020 року про звернення стягнення з [PERSON] на користь АТ «Альфа-Банк» суми заборгованості за кредитним договором, а також витрат, понесених за вчинення виконавчого напису. Вважає, що вказаний виконавчий напис нотаріуса підлягає визнанню таким, що не підлягає виконанню, з наступних підстав. Позивач зазначає, що в момент вчинення виконавчого напису 13.03.2020 року були відсутні підстави його вчинення, оскільки заборгованості за кредитним договором не існує, що також не підтверджено жодним розрахунком. Крім того, нотаріусом не було перевірено безспірність заборгованості, вона не отримувала будь-яких повідомлень про усунення порушень зобов`язання, в зв`язку з чим оспорюваний виконавчий напис нотаріуса вчинено з порушенням діючого законодавства. З врахуванням викладених обставин позивач просить визнати виконавчий напис нотаріуса Київського міського нотаріального округу Хари Н.С. від 13.03.2020 року таким, що не підлягає виконанню. Крім того, просить стягнути з відповідача витрати на правничу допомогу в розмірі 8000,00 грн. та суму судового збору сплаченого нею при зверненні до суду. 24.07.2020 р. ухвалою Голосіївського районного суду м.Києва відкрито провадження у справі. Розгляд справи призначено в порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін. На момент розгляду справи відповідач не скористався своїм правом на подання відзиву у справі, а треті особи письмових пояснень. На підставі положень ст.ст.274-279 ЦПК України справа розглядається в порядку спрощеного позовного провадження буз виклику сторін на підставі письмових доказів, що містяться в матеріалах справи. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що 13.03.2020 року приватним нотаріусом КМНО Харою Н.С. вчинено виконавчий напис за № 10045, за яким звернуто стягнення з [PERSON] на користь АТ «Альфа Банк» заборгованість за кредитним договором №501110634 від 12.02.2019 року , за період з 14.08.2019 року по 05.12.2019 рок, в розмірі 23996,30 грн. та 650 грн. плати за вчинення виконавчого напису(а.с.27). Приватним виконавцем виконавчого округу м.Львова Пиць А.А. було винесено постанову про відкриття виконавчого провадження №61898120 від 23.04.2020 року про звернення стягнення з [PERSON] на користь АТ «Альфа-Банк» заборгованість кредитним договором, а також витрат, понесених за вчинення виконавчого напису. Згідно з ч.1 статті 1 Закону України від 2 вересня 1993 року №3425-XII «Про нотаріат» нотаріат в Україні - це система органів і посадових осіб, на які покладено обов`язок посвідчувати права, а також факти, що мають юридичне значення, та вчиняти інші нотаріальні дії, передбачені цим Законом, з метою надання їм юридичної вірогідності. За ч.1 ст.39 Закону «Про нотаріат» порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами та посадовими особами органів місцевого самоврядування встановлюється Законом «Про нотаріат» та іншими актами законодавства України. Наказом Міністерства юстиції України 22 лютого 2012 року №296/5 затверджено Порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затверджений, який зареєстрований у Міністерстві юстиції України 22 лютого 2012 року за №282/20595. У відповідності зі ст.ст. 87, 88 Закону «Про нотаріат» для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість. Нотаріус вчиняє виконавчі написи, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем та за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років. Перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів, встановлюється Кабінетом Міністрів України. Відповідно до п.п.1, 3 гл.16 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість, або на правочинах, що передбачають звернення стягнення на майно на підставі виконавчих написів. Перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів, установлюється Кабінетом Міністрів України. Нотаріус вчиняє виконавчі написи: якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем; за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років, а у відносинах між підприємствами, установами та організаціями - не більше одного року. Безспірність заборгованості підтверджують документи, передбачені Переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 29.06.99 № 1172 із змінами внесеними Постановою КМУ від 26.11.2014 № 662. Постановою Кабміну № 662 до зазначеного Переліку внесено зміни, відповідно до яких, серед іншого, Перелік доповнено розділом «Стягнення заборгованості з підстав, що випливають з кредитних відносин» та пунктом 2 такого змісту: «Кредитні договори, за якими боржниками допущено прострочення платежів за зобов`язаннями. Для одержання виконавчого напису додаються: а) оригінал кредитного договору; б) засвідчена стягувачем виписка з рахунка боржника із зазначенням суми заборгованості та строків її погашення з відміткою стягувача про непогашення заборгованості». Постановою Київського апеляційного адміністративного суду від 22 лютого 2017 року, залишеною без змін ухвалою Вищого адміністративного суду України від 1 листопада 2017 року у справі № 826/20084/14, визнано незаконною та нечинною постанову Кабінету Міністрів України від 26 листопада 2014 року № 662 «Про внесення змін до переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів» в частині, зокрема, пункт 2 змін, що вносяться до Переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів. З огляду на що, на момент вчинення приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Харею Н.С. оспорюваного виконавчого напису норма чинного законодавства про можливість вчинення виконавчих написів в безспірному порядку на підставі кредитних договорів, що не посвідчені нотаріально, була скасована. Виконавчим написом є розпорядження нотаріуса про примусове стягнення з боржника на користь кредитора грошових сум або передачі чи повернення майна кредитору, здійснене на документах, які підтверджують зобов`язання боржника. В основі вчинення цієї нотаріальної дії знаходиться факт безспірності відповідальності боржника. Тому вчинення виконавчого напису - це не вирішення спору між кредитором та боржником, а підтвердження безспірності зобов`язань боржника. Позивач заперечує факт отримання нею будь якого повідомлення про порушення зобов`язання за кредитним договором та існування кредитної заборгованості, що є обов`язковою умовою для вчинення виконавчого напису. На спростування зазначених обставин будь-яких доказів в порушення вимог ст.81 ЦПК України з боку відповідача надано не було. Згідно ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків встановлених цим Кодексом. Доказування не може ґрунтуватись на припущеннях. В силу положень ст.12 ЦПК України кожна сторона несе ризик настання наслідків в зв`язку з вчиненням або не вчиненням нею процесуальних дій. Враховуючи викладене, оцінюючи досліджені судом докази в їх сукупності, суд приходить до висновку про наявність допущених приватним нотаріусом Харею Н.С. порушень при вчиненні виконавчого напису №10045 від 13.03.2020року, в зв`язку з чим він підлягає визнанню таким, що не підлягає виконанню. Згідно ч.ч. 1, 3 ст. 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, зокрема, належать витрати на професійну правничу допомогу. Відповідно до ч. 1 ст. 134 ЦПК України разом з першою заявою по суті спору кожна сторона подає до суду попередній (орієнтовний) розрахунок суми судових витрат, які вона понесла і які очікує понести в зв`язку із розглядом справи. За змістом ст. 137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. З матеріалів справи вбачається, що 03.06.2020 року між позивачем та адвокатом Цокало Тетяною Михайловною було укладено Договір № 173/03-06-2020 про надання правової допомоги, на підставі якого 18.07.2020 року було укладено Додаткову угоду до Договору. Відповідно до умов Додаткової угоди до Договору 173/03-06-2020 про надання правової допомоги від 03.06.2020 року сторони дійшли згоди, що вартість послуг за Договором 173/03-06-2020 про надання правової допомоги від 03.06.2020 року складає 8000,00 гривень, оплата здійснюєтся на умовах 100% попередньої оплати. На підтвердження цьому представником позивача були додані квитанція №173 від 18.07.2020року та Акт приймання -передачі наданої правничої допомоги №1 до Договору 173/03-06-2020 про надання правової допомоги від 03.06.2020 року, в якому детально описано всі наданні послуги(а.с.28-30). Відповідно до ч. 3 ст. 30 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» при встановленні розміру гонорару адвоката враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Зі змісту ст.30 Закону вбачається, що порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги. Вартість витрат позивача на професійну правничу допомогу у суді першої інстанції сторонами була обумовлена в розмірі 8000,00 гривень. Такі витрати є обґрунтованими, перелік послуг та кількість витраченого часу на їх надання, зазначені в Акті приймання-передачі наданої правничої допомоги, відповідають складності справи. З огляду на викладене, такі витрати в зв`язку із задоволенням позову підлягають стягненню з відповідача. Крім того, на підставі положень ст.141 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягають стягненню витрати, понесені в зв`язку зі сплатою судового збору.

Outcome: approved