Jurisdiction: civil
Date: 2020-10-18 00:00:00

Позивач звернулась в суд з позовом до [PERSON] про зміну способу стягнення аліментів на утримання неповнолітніх дітей. У позовній заяві зазначила, що перебувала із відповідачем в зареєстрованому шлюбу, рішення Івано-Франківського міського суду від 04.06.2018 року шлюб між сторонами розірвано. Рішенням Івано-Франківського міського суду від 08.08.2014 року вирішено стягувати з [PERSON] аліменти в її користь на утримання малолітніх дітей в розмірі 1/3 частини від всіх його доходів на двох дітей щомісячно, але не менше 30 відсотків встановленого прожиткового мінімуму для дітей відповідного віку до досягнення [PERSON] повноліття. 15.03.2018 року рішенням суду змінено розмір аліментів - 1/3 частини від всіх видів доходів його заробітної плати щомісячно. Відповідач належним чином не виконує рішення суду. Він частково надає кошти на утримання дітей в різних сумах кожного місяця, але наданих коштів не вистачає на утримання дітей. Розмір аліментів є недостатнім для належного забезпечення дітям фізичного та духовного розвитку. Вона витрачає набагато більше коштів на утримання дітей, так як значно зріс рівень цін на найнеобхідніші товари: на продукти харчування, одяг, канцтовари і інші необхідні речі для дітей. Відповідач фізично здоровий, працездатний, працює неофіційно. Враховуючи наведене, просить змінити спосіб стягнення аліментів з відповідача та стягувати аліменти в твердій грошовій сумі у розмірі 2 500 гривень, щомісячно на одну дитину до досягнення дітьми повноліття. Позивач в судовому засіданні вимоги підтримала в повному обсязі з мотивів викладених у позовній заяві, просила позов задовольнити. Відповідач в судовому засіданні вимоги позову заперечив частково. Вказав, що погоджується на сплату аліментів в мінімальному розмірі визначеному законом на одну дитину, так як на даний час не працює та офіційних доходів не отримує. Заслухавши учасників процесу, дослідивши матеріали справи, судом встановлено наступне. Як вбачається із копії свідоцтва про народження серії [NUMBER] від 06.06.2012 року батьками [PERSON] , [INFO] , є [PERSON] та [PERSON] . Як вбачається із копії свідоцтва про народження серії [NUMBER] від 08.04.2014 року батьками [PERSON] , [INFO] , є [PERSON] та [PERSON] . Згідно копії рішення Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області від 04 червня 2018 року шлюб між сторонами розірвано. Відповідно до рішення Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області від 15 березня 2018 року, змінено розмір аліментів, які стягуються із [PERSON] , в користь [PERSON] , на утримання малолітніх дітей: [PERSON] та [PERSON] , на 1/3 частини від всіх видів доходів його заробітної плати щомісячно до досягнення ними повноліття. Відповідно до ст. 180 СК України батьки зобов`язані утримувати дітей до досягнення ними повноліття. В силу ч. 3 ст. 181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дітей (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дітей, разом з яким проживає дитина. Згідно ст. 182 Сімейного Кодексу України при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дітей; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дітей. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дітей відповідного віку. Відповідно до ч. 1 ст. 192 СК України та згідно п. 23 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року №3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справи щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» розмір аліментів, визначений за рішенням суду або за домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Згідно ч. 4 ст. 273 ЦПК України якщо після набрання рішенням суду законної сили, яким з відповідача присуджені періодичні платежі, зміняться обставини, що впливають на визначені розміри платежів, їх тривалість чи припинення, кожна сторона має право шляхом пред`явлення нового позову вимагати зміни розміру, строків платежів або звільнення від них. Відповідно до правової позиції Верховного Суду України, викладеної в постанові від 05.02.2014 року у справі № 6-143цс13, з огляду на відсутність імперативної заборони змінювати розмір аліментів шляхом зміни способу їх присудження, за положеннями ст.192 СК України зміна розміру аліментів може мати під собою зміну способу їх присудження, а тому у спірних правовідносинах підлягає застосуванню не тільки ст.192 СК України, але й низка інших норм, присвячених обов`язку батьків утримувати своїх дітей (ст.182 «Обставини, які враховуються судом при визначенні розміру аліментів», ст.183 «Визначення розміру аліментів у частці від заробітку (доходу) матері, батька дітей», ст.184 «Визначення розміру аліментів у твердій грошовій сумі»). Таким чином, суд приходить до висновку, що право вимагати зміни розміру аліментів та способу присудження аліментів не може заперечуватися, адже можливість вибору способу присудження аліментів з огляду на мінливість життєвих обставин, зазначених ст.ст.182-184 СК України, не може обмежуватися разовим їх здійсненням. Відповідно до роз`яснень, які містяться у пункті 23 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» №3 від 15 травня 2006 року, відповідно до ст.192 СК України розмір аліментів, визначений судовим рішенням або за домовленістю між батьками, суд може змінити за позовом платника або одержувача аліментів у зв`язку зі зміною матеріального чи сімейного стану, погіршення чи поліпшення здоров`я когось із них. У новому розмірі аліменти сплачуються з дня набрання рішенням законної сили. З огляду на викладене, суд дійшов висновку, що позов слід задовольнити частково, змінити стягнення аліментів, визначених рішенням Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області від 15 березня 2018 року та стягувати з відповідача по 1 800 гривень щомісячно на кожну дитину, але не менше 50% прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, починаючи із вступу цього рішення у законну силу і до досягнення дітьми повноліття. При вирішенні питання про розподіл судових витрат, суд виходить із того, що відповідно до ст.ст.4, 5 Закону України «Про судовий збір» позивачка звільнена від сплати судового збору при подачі позову до суду, а тому у порядку ст.141 ЦПК України має підстави стягнути із відповідача у дохід держави судовий збір у сумі 840 гривень 80 копійок на момент подання позову. Відповідно до ч. 5 ст. 268 ЦПК України, датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, є дата складення повного судового рішення. На підставі ст. 180-182, 190, 191, 192, 194 СК України,

Outcome: partial