Jurisdiction: civil
Date: 2020-06-09 00:00:00

Позивач звернулась до суду з позовом, в якому просить скасувати рішення Загальних Зборів членів Обслуговуючого кооперативу «Холодмаш-4» від 01.10.2017 року в частині затвердження Положення про користування електричною енергією для членів кооперативу на території обслуговуючого кооперативу «Холодмаш-4», визнати протиправними дії Обслуговуючого кооперативу «Холодмаш-4» в особі голови правління [PERSON] щодо зобов`язання позива встановити прилад обліку електричної енергії на фасад будівлі, визнати протиправними дії Обслуговуючого кооперативу «Холодмаш-4» в особі голови правління [PERSON] щодо відключення садового будинку, розташованого на земельній ділянці [ADDRESS] від загальних вуличних електромереж обслуговуючого кооперативу «Холодмаш-4», зобов`язати Обслуговуючий кооператив «Холодмаш-4» за власний рахунок відновити електропостачання до садового будинку на земельній ділянці [ADDRESS] , що перебуває у спільній сумісній власності мене та [PERSON] , стягнути з Обслуговуючого кооперативу «Холодмаш-4» на мою користь спричинену моральну шкоду у розмірі 10 000 гривень. Позовні вимоги мотивовані тим, що позивачка є членом обслуговуючого кооперативу «Холодмаш-4» та їй і третій особі по справі належить на праві спільної часткової власності земельна ділянка, площею 0,0808 га, розташована на території Обслуговуючого кооперативу «Холодмаш-4» с. Семенівка Мелітопольського району Запорізької області, та садовий будинок [ADDRESS] , який розташований на вказаній земельній ділянці. У серпні 2019 року Голова ОК «Холодмаш-4» повідомила позивача про те, що необхідно провести заміну старого електролічильника на новий - електронний. Після придбання нового електролічильника позивач звернулася до електрика ОК «Холодмаш-4» для встановлення нового лічильника на місце старого, який був розташований у садовому будинку [ADDRESS] . Однак, їй було повідомлено про те, що на теперішній час усі лічильники електроенергії встановлюються виключно на фасаді будівель. Дізнавшись про це, позивач в усній формі звернулася до голови ОК «Холодмаш-4» про надання мені пояснень стосовно зазначеної вимоги, на що було отримано пояснення про необхідність встановлювати прилад обліку електроенергії на фасад будівлі, однак не було вказано на якій підставі. 04.10.2019 року комісія у складі голови [PERSON] та членів - [PERSON] , [PERSON] , та електрика [PERSON] провели відключення садового будинку на ділянці № [NUMBER] від загальних вуличних електромереж ОК «Холодмаш-4» на підставі акту про відключення будинків (будівель) від загальних вуличних електромереж обслуговуючого кооперативу «Холодмаш-4». Зазначені дії були проведені у відсутність позивача, оскільки ї не було належним чином повідомлено про вказані дію. попереджав письмово про те, що саме 04.10.2019 року будуть проводити відключення мого будинку. Відповідно до зазначеного акту підставою для відключення будинку від електропостачання стало невиконання рішення Зборів кооперативу від 22.09.2019 року, яким було вирішено, що у разі не винесення лічильника електроенергії на фасад будівлі до 28.09.2019 року, відключити будинок [ADDRESS] від електропостачання. Під час проведення даних Загальних зборів позивач заперечувала проти рішення про перенесення лічильника на фасад будинку та відключення будинку від електропостачання. Повноваження Загальних Зборів кооперативу чітко зазначені у п. 10.9 Статуту Кооперативу «Холодмаш-4», серед яких відсутні повноваження Загальних зборів щодо відключення садового будинку члена кооперативу від електропостачання (кооперативної мережі). В судовому засіданні представник позивача - адвокат Леоновець А.О., позовні вимоги підтримала в повному обсязі та просила їх задовольнити. Також зазначила, що Рішенням Загальних зборів членів ОК «Холодмаш-4» від 01.10.2017 року було прийнято рішення про те, що облік приладу електроенергії повинен бути встановлений на фасаді будинку. Однак, на вказаних Загальних зборах позивач не була присутня, оскільки її не повідомили належним чином про дату та час їх проведення, що є грубим порушенням Статуту ОК «Холодмаш-4» та ЗУ «Про кооперацію». Відповідно до п. 1.5.27 ПУЕ чітко передбачено, що лічильники потрібно розміщувати в легкодоступних для обслуговування сухих приміщеннях, у вільному і не тісному для роботи місці. Також передбачено, що лічильники дозволено розміщувати, зокрема, у шафах зовнішнього установлення. Таке зазначення у Правилах не говорить про чіткий обов`язок встановлення лічильника саме у шафах зовнішнього установлення, а тільки про можливість. Більш того, згідно відповіді начальника Мелітопольського міськрайонного району електричних мереж ПАТ «Запоріжжяобленерго» №54-33/3240 від 15.10.2019 року зазначено, що встановлення електролічильників на фасаді будинків побутових споживачів - це рекомендація, а не обов`язок споживача. Отже, вищезазначені спеціальні норми чинного законодавства не зобов`язують споживача виносити лічильник електроенергії на фасад будинку, а тому рішення Загальних Зборів від 01.10.2017 року в частині затвердження Положення про користування еклектичною енергією для членів кооперативу на території обслуговуючого кооперативу «Холодмаш-4» є таким, що порушує законні права позивача, як члена ОК «Холодмаш-4» та споживача електричної енергії. Представник відповідача - голова обслуговуючого кооперативу «Холодмаш-4» [PERSON] позовні вимоги не визнала в повному обсязі та зазначила, що рішенням Загальних Зборів від 01.10.2017 року було затверджено Положення про користування еклектичною енергією для членів кооперативу на території обслуговуючого кооперативу «Холодмаш-4». Вказані Збори відбулися у відповідності до вимог чинного законодавства, а також у відповідності до Статуту ОК «Холодмаш-4». Оголошення про проведення Зборів членів кооперативу 01.10.2017 року та проект Положення було розміщено на інформаційній дошці кооперативу за місяць до проведення зборів. А тому всі члени кооперативу мали змогу ознайомитися з текстом та надати свої пропозиції. Більш того, зазначила, що лічильник електричної енергії повинен бути встановлений на фасаді житлового будинку, оскільки це передбачено вимогами ЗУ «Про ринок електричної енергії» та Правил улаштування електроустановок, затвердженим Наказом Міністерства енергетики та вугільної промисловості України №476 від 21.07.2017 року. Тому вважає, що жодних порушень з боку кооперативу не було. Також, статутом передбачено примусове виключення від електропостачання членів кооперативу. Представник відповідача - [PERSON] також заперечувала щодо задоволення позовних вимог, та додала, що садовий будинок [PERSON] було відключено згідно з рішенням Загальних Зборів від 22.09.2019 року, на яких було вирішено відключити будівлю 125 від кооперативної мережі у разі невинесення установки лічильника електроенергії на фасад будівлі до 28.09.2019 року. Зазначила, що позивач не надає доступ відповідачу до лічильника електроенергії, а також, що позивач використовує електричну енергію з порушенням законодавства України. Також зазначила, що відсутні будь-які підстави для визнання рішень ОК «Холодмаш-4» незаконними, оскільки всі дії відповідача були правомірними. Суд, вислухавши сторони, вивчивши матеріали справи та всебічно проаналізувавши обставини в їх сукупності, давши оцінку зібраним по справі доказам, виходячи зі свого внутрішнього переконання, яке ґрунтується на повному, об`єктивному та всебічному з`ясуванні обставин справ, прийшов до висновку, що позовна заява підлягає частковому задоволенню. Згідно з ч. 1 ст. 2 ЦПК Украйни завданнями цивільного судочинства є справедливий неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Відповідно до положень ст. 12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Як вбачається з вимог ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази надаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Згідно ч. 1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Статтею 76 ЦПК України передбачено, що доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці данні встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків. Судом встановлені наступні обставини: Позивачці [PERSON] та третій особі [PERSON] на праві спільної часткової власності належить земельна ділянка, площею 0,0808 га, що розташована на території Обслуговуючого кооперативу «Холодмаш-4» с. Семенівка Мелітопольського району Запорізької області, на підставі договору купівлі-продажу від 19.05.2012 року, посвідченого приватним нотаріусом Мелітопольського міського нотаріального округу, Рій К.Ю за р№80 /а.с. 16-17/. Згідно договору купівлі-продажу від 19.05.2012 року, посвідченого приватним нотаріусом Мелітопольського міського нотаріального округу, Рій К.Ю. за р№81, позивачу [PERSON] та третій особі [PERSON] на праві приватної часткової власності належить садовий будинок [ADDRESS] /а.с. 19-20/. Відповідно до ст. 4 Закону України «Про кооперацію» від 10.07.2003 року основними принципами кооперації є, зокрема, безпосередня участь членів кооперативної організації у її діяльності. Відповідно до ст. 6 вказаного Закону кооператив є первинною ланкою системи кооперації і створюється внаслідок об`єднання фізичних та/або юридичних осіб на основі членства для спільної господарської та іншої діяльності з метою поліпшення свого економічного стану. Обслуговуючий кооператив «Холодмаш-4» зареєстрований у Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань з 06.03.2002 року та діє на підставі Статуту, затвердженого розпорядженням Голови Мелітопольської райдержадміністрації №129 від 06.03.2002 року, із змінами, внесеними рішенням загальних зборів членів обслуговуючого кооперативу «Холодмаш-4» Протокол №1/18 від 28.04.2018 року. Статутом Обслуговуючого кооперативу «Холодмаш-4» визначено органи, які здійснюють управління товариством, а саме: вищим органом управління товариством є Загальні Збори членів кооперативу (п. 10.1 Статуту); органом управління, яке вирішує правові, майнові і фінансові питання кооперативу є Правління (п. 10.15); ревізійна комісія, яка є самостійним органом контролю за фінансово-господарською діяльністю кооперативу (п. 12.1, 12.2 Статуту). Позивач [PERSON] є членом обслуговуючого кооперативу «Холодмаш-4» з моменту придбання земельної ділянки та садового будинку [ADDRESS] , які розташовані на території обслуговуючого кооперативу «Холодмаш-4». Вказані обставини були визнані сторонами по справі, а тому у відповідності до вимог ч. 1 ст. 82 ЦПК України не підлягають доказуванню. Відповідно до Протоколу №15 Загальних зборів членів кооперативу та Уповноважених членів обслуговуючого кооперативу «Холодмаш-4» від 01.10.2017 року було затверджено Положення користування електричною енергією для членів кооперативу на території обслуговуючого кооперативу «Холодмаш-4» та зобов`язано членів кооперативу встановлювати лічильники електроенергії у шафах зовнішнього установлення на фасадах будинків (будівель) /а.с.119-123/. Як встановлено у судовому засіданні позивач [PERSON] на вказаних Загальних Зборах присутня не була. Суд не приймає до уваги посилання представників відповідачів на те, що позивач мала можливість ознайомитися з оголошенням про Загальні Збори 01.10.2017 року, оскільки вони повністю спростовуються наступними обставинами. Відповідно до п. 10.1 Статуту передбачено, що про дату, місце, час проведення та порядок денний Загальних Зборів члени кооперативу повинні бути повідомлені не пізніше ніж за 10 днів до визначеного строку проведення. Ані Статутом, ані Законом України «Про кооперацію» не передбачений спосіб повідомлення членів кооперативу про Загальні Збори саме розміщенням оголошення на дошці оголошення. Вказані обставини у судовому засіданні представники відповідача не справували та суду не надали жодних доказів, які б свідчити про правомірність їх дій щодо повідомлення членів кооперативу про Загальні Збори саме у такий спосіб. Отже, на переконання суду, розміщення оголошення на стенді є неналежним повідомленням членів кооперативу про майбутні Загальні Збори, оскільки не дає підстав для впевненості, що член кооперативу ознайомиться з ним. Згідно Положення (договір) про користування електричною енергією для членів кооперативу на території обслуговуючого кооперативу «Холодмаш-4», затвердженого Загальними Зборами членів обслуговуючого кооперативу «Холодмаш-4» Протокол №15 від 01.10.2017 року, а саме п. 3.1, передбачено, що прилади обліку електричної енергії мають бути придбані та встановлені споживачами на фасаді будівлі, підключені до електричної мережі кооперативу постачальником, вартість послуг за підключення оплачується споживачем до каси кооперативу. При цьому, у п. 3.3 вказаного Положення зазначено, що прилади обліку встановлюються відповідно до вимог Правил улаштування електроустановок. Згідно з п. 1.5.27 ПУЕ чітко передбачено, що лічильники потрібно розміщувати в легкодоступних для обслуговування сухих приміщеннях, у вільному і не тісному для роботи місці. Також передбачено, що лічильники дозволено розміщувати, зокрема, у шафах зовнішнього установлення. Згідно з відповіддю ПАТ «Запоріжжяобленерго» Мелітопольський міськрайонний район електричних мереж №54-33/3240 від 15.10.2019 року зазначено, що згідно п. 1.5.6 Правил улаштування електроустановок, прилади обліку потрібно встановлювати на межі поділу мережі за балансовою належністю або на визначеній експлуатаційної відповідальності. Засоби обліку треба встановлювати таким чином, щоб забезпечити технічну можливість безперешкодного доступу до них відповідальних працівників зацікавлених сторін. Вимоги зазначеного пункту спрямовані на забезпечення безперешкодного доступу персоналу електропередавальної організації для зняття контрольних показів приладів обліку електричної енергії, полегшення їх технічного обслуговування тощо. На підставі зазначеного, електролічильники рекомендується встановлювати на фасаді будинків побутових споживачів /а.с. 37/. Відповідно до роз`яснень Міністерства енергетики України від 28.05.2015 року щодо порядку встановлення та переміщення електролічильників зазначено, що електролічильники рекомендується встановлювати на фасаді будинків побутових споживачів. Таким чином, Правила улаштування електроустановок не містять імперативного припису встановлення лічильників на вулиці чи фасаді будинку, а зазначають тільки про таку можливість. Згідно витягу протоколу №6/19 Загальних зборів членів обслуговуючого кооперативу «Холодмаш-4» від 22.09.2019 року було вирішено встановити [PERSON] термін установки лічильника електроенергії на фасад будівлі до 28.09.2019 року, у разі невинесення лічильника на фасад будівлі відключити будівлю №125 від кооперативної електромережі /а.с. 29/. Відповідно до акту про відключення будинків (будівель) від загальних вуличних електромереж обслуговуючого кооперативу «Холодмаш-4» від 04.10.2019 року було проведено відключення будинку на ділянці № [NUMBER] від загальних вуличних електромереж. Позивач при вказаних діях не був присутнім /а.с. 30/. Пунктом 10.3, 10.7 та 10.9 Статуту передбачений виключний перелік повноважень Загальних Зборів та Зборів уповноважених, серед яких у вказаному переліку відсутні повноваження щодо відключення садового будинку або земельної ділянки члена кооперативу від електропостачання (кооперативної електромережі). Статут кооперативу є правовим документом, що регулює його діяльність. Таким чином, у судовому засіданні встановлено, що дії обслуговуючого кооперативу «Холодмаш-4» щодо відключення садового будинку від електропостачання у разі невиконання рішення Загальних Зборів від 22.09.2019 року, а також зобов`язання встановлення лічильника електроенергії на фасаді будинку є неправомірними. В судовому засіданні не надано доказів існування у позивача заборгованості за електроенергію, не доведено факту не допуску особи, відповідальної за зняття показів лічильника, а також не доведено факту розкрадання електроенергії. За таких обставин, виходячи з аналізу як кожного доказу окремо, так і в сукупності, суд прийшов до висновку про наявність підстав для задоволення позову в цій частині. Щодо позовних вимог про стягнення моральної шкоди у розмірі 10 000 гривень суд приходить до висновку, що такі вимоги задоволенню не підлягають виходячи з наступного. Згідно з ст. 23 ЦК України моральна шкода полягає: 1) у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я; 2) у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім`ї чи близьких родичів; 3) у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку із знищенням чи пошкодженням її майна; 4) у приниженні честі та гідності фізичної особи, а також ділової репутації фізичної або юридичної особи. Відповідно до ч. 3 ст. 386 ЦК України власник, права якого порушені, має право на відшкодування заданої йому майнової та моральної шкоди. Згідно ст.3 Постанови Пленуму ВСУ «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» № 4 від 31.03.1995 під моральною шкодою слід розуміти втрати немайнового характеру внаслідок моральних чи фізичних страждань, або інших негативних явищ, заподіяних фізичній чи юридичній особі незаконними діями або бездіяльністю інших осіб. Як вбачається з матеріалів справи, позивачем не надано жодних доказів заподіяння йому або членам його сім`ї душевних страждань протиправними діями відповідача у справі, зокрема, доказів погіршення здоров`я або настання інших втрат немайнового характеру внаслідок моральних чи фізичних страждань, або інших негативних явищ, що стали наслідком протиправних дій відповідача, передбачених ч.2 ст.23 ЦК України. Згідно ч.1 ст.9 Конституції України чинні міжнародні договори, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, є частиною національного законодавства України. Згідно ст. 1, 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» та ч.4 ст.10 ЦПК України суди застосовують при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року та практику Суду як джерело права. При цьому під практикою Суду закон розуміє всю без винятку практику Європейського суду з прав людини та Європейської комісії з прав людини. Відповідно, Конвенція про захист прав людини і основоположних свобод, протоколи до неї та практика Європейського суду з прав людини є частиною українського законодавства. Уся без винятку практика Європейського суду з прав людини є джерелом права в Україні. При цьому практика Європейського суду з прав людини має пріоритет у застосуванні. Відповідно до ст.11 ЦПК України суд визначає в межах, встановлених цим Кодексом, порядок здійснення провадження у справі відповідно до принципу пропорційності, враховуючи: завдання цивільного судочинства; забезпечення розумного балансу між приватними і публічними інтересами; особливості предмета спору; ціни позову; складність справи; значення розгляду справи для сторін, час, необхідний для вчинення тих чи інших дій. Розмір судових витрат, пов`язаних із відповідними процесуальними діями, тощо. Згідно судової практики Європейського суду з прав людини (рішення від 25.10.1993 у справі «Гольм проти Швеції», від 29.11.1996 у справі «Саундерс проти Сполученого Королівства», від 25.07.2001 у справі «Перна проти Італії», від 13.07.2006 у справі «Сілін проти України» визнання порушення прав особи неправомірними діями інших осіб само по собі є достатньою справедливою сатисфакцією за моральну шкоду спричинену такими діями. Позивач не надав суду жодного доказу спричинення йому моральної шкоди та причинно-наслідкового зв`язку між встановленим порушенням та заявленою моральною шкодою в розмірі 10000 грн., як і не обґрунтував сам розмір моральної шкоди. Суд, відповідно до вимог ст.41 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, з врахуванням вимог розумності і справедливості, вважає, що визнання порушення само по собі є достатньою справедливою сатисфакцією за моральну шкоду, заподіяну позивачеві. З урахуванням викладеного, суд приходить до висновку про відмову у задоволені позовних вимог про стягнення з відповідача моральної шкоди у розмірі 10 000 гривень. Відповідно до ч. 3 ст. 6 Закону України «Про судовий збір» за подання позовної заяви, що має одночасно майновий і немайновий характер, судовий збір сплачується за ставками, встановленими для позовних заяв майнового та немайнового характеру. Позивачем при поданні позовної заяви було сплачено судовий збір в сумі 768,40 гривень, 768,40 гривень та 768,40 гривень, на загальну суму 2305,20 гривень. Також позивач надав до суду копію договору про надання правової допомоги від 09.12.2019 року, укладений між Адвокатським Бюро «Альони Леоновець » та [PERSON] /а.с. 52-53/ та квитанцію про сплату витрат на правову допомогу у розмірі 4000 гривень /а.с. 51/. За такого згідно ст. 141 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягають стягненню витрати на правову допомогу в розмірі 4000 грн. та судовий збір розмірі 2305,20 грн. На підставі викладеного та

Outcome: partial