Jurisdiction: civil
Date: 2016-12-06 00:00:00

Позивач звернулась до суду з вказаним позовом на тій підставі, що 19 жовтня 2012 року був зареєстрований шлюб з відповідачем. Від шлюбу сторони мають доньку [PERSON], [INFO]. Причиною розлучення є те, що на протязі спільного життя позивач зрозуміла, що у неї з відповідачем різні характери, різні погляди на життя, внаслідок чого вважає, що подальше спільне життя і збереження шлюбу стало неможливим. На даний час відповідач проживає окремо від позивача та дитини і няким чином не приймає участі у вихованні дочки та не забезпечує її матеріально. Позивач у судове засідання не зявилась, але надала заяву в якій просила позов розглядати без її присутності, на позовних вимогах наполягала. (а.с. 18). Відповідач у судове засідання не зявився, але надав заяву в якій просив розглядати справу за його відсутності, позовні вимоги визнав. Відповідно до ст. 197 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Згідно з положеннями ч. 4\~ст. 174 ЦПК України\~у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Ч. 1\~ст. 61 ЦПК України\~встановлено, що обставини визнані сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі, не підлягають доказуванню. Дослідивши матеріали справи, суд встановив наступні обставини та визначив відповідно до них правовідносини. Таким чином, зважаючи на повне визнання позову відповідачем та той факт, що визнання відповідачем позову, не суперечить закону, не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд приходить до висновку про можливість задоволення позову в повному обсязі. Згідно зі свідоцтва про шлюб серії 1-ЖД № 171781 від 19 жовтня 2012 року, актовий запис № 37, зареєстровано шлюб між сторонами. (а.с. 9). Згідно зі свідоцтва про народження серії І-ЖД № 333534, 12 листопада 2012 року у сторін народилась донька [PERSON], актовий запис № 12, батьками якої є сторони по справі. (а.с. 8). Згідно із\~ст. 109 СК України\~шлюб розривається судом, якщо буде встановлено, що заява про розірвання шлюбу відповідає дійсній волі дружини та чоловіка і що після розірвання шлюбу не будуть порушені їх права, а також права їх дітей. Відповідно до ст. ст. 110-112 Сімейного кодексу України\~позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них. Судом встановлено, що причиною припинення шлюбно-сімейних відносин являється те, що між сторонами втрачено почуття одне до одного. Сім'я розпалася та існує формально. Оскільки подальше спільне проживання подружжя і збереження шлюбу суперечить інтересам сторін, шлюб підлягає розірванню. Задовольняючи позов про розірвання шлюбу, суд виходить з того, що добровільність шлюбу - одна з основних його засад. Шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Шлюб припиняється внаслідок його розірвання. Розірвання шлюбу засвідчує стійкий розлад подружніх стосунків. Позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя. Позивач скористалась даним правом та звернулась до суду з цим позовом, наполягає на розірванні шлюбу. Збереження шлюбу можливе на паритетних засадах, на почуттях взаємної любові та поваги, взаємодопомоги та підтримки, тобто на тому, що є моральною основою шлюбу, а позивач не має намір зберігати шлюб з відповідачем. Суд вважає, що причини, що спонукають позивача наполягати на розірванні шлюбу є обґрунтованими і подальше спільне життя подружжя та збереження шлюбу суперечило б його інтересам, що має істотне значення, внаслідок чого шлюб підлягає розірванню. Згідно ч. 2\~ст. 114 СК України\~у разі розірвання шлюбу судом, шлюб припиняється у день набрання чинності рішення суду про розірвання шлюбу. Що стосується позовних вимог про стягнення аліментів, судом встановлено наступне. Згідно ст. 180 Сімейного Кодексу України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття, а за рішенням суду (ч. 3 ст. 181 СК України) аліменти присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Відповідно до ч. 1 ст. 184 СК України, якщо платник аліментів має нерегулярний, мінімальний дохід, частину доходу одержує в натурі, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення, суд за заявою платника, або одержувача може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі, але аліменти не можуть бути менше 30 відсотків від прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, як передбачено в ч. 2 ст. 182 СК України. Суд приймає до уваги той факт, що відповідач, погодившись з позовом, визнав обставини, якими позивачка обґрунтовує свої вимоги, та приймає їх, що не буде суперечити положенням ч. 4\~ст. 174 ЦПК України. Відповідно до\~ст. 88 ЦПК України\~з\~відповідача на користь держави підлягає стягненню судовий збір в сумі 551,20 грн. за вимогу про стягнення аліментів. На підставі викладеного,

Outcome: approved