Jurisdiction: civil
Date: 2016-05-29 00:00:00

Позивач звернувся з позовом до ТОВ «СТАРА ФОРТЕЦЯ ТРЕЙДІНГ», [PERSON], Державної служби інтелектуальної власності України та просив визнати, що заявка на видачу свідоцтва України на знак для товарів і послуг № [NUMBER] від 27.07.2015 р., яка подана ТОВ «СТАРА ФОРТЕЦЯ ТРЕЙДІНГ», стосовно таких самих та споріднених послуг класу 43 Міжнародної класифікації товарів і послуг, подана із порушенням прав власника комерційного (фірмового) найменування «[INFO]», «[INFO]» та «[INFO]», права інтелектуальної власності на яке належать Товариству з обмеженою відповідальністю «НАША ПРАВДА». Визнати, що [PERSON], який є власником свідоцтва на знак для товарів і послуг № [NUMBER], володіє правами, що випливають з свідоцтва, стосовно тих самих та споріднених послуг класу 43 Міжнародної класифікації товарів і послуг з порушенням прав власника комерційного найменування «[INFO]», «[INFO]» та «[INFO]» та визнати свідоцтво № [NUMBER] на знак для товарів і послуг недійсним частково - в відношенні всіх товарів і послуг 43 класу МКТП що зазначені в свідоцтві. Зобов'язати Державну службу інтелектуальної власності України виконати дії, які передбачено ч. 2 ст. 19 Закону України «Про охорону прав на знаки для товарів і послуг», саме: повідомити у своєму офіційному бюлетені «Промислова власність». В обґрунтування заявлених позовних вимог позивач посилався на те, що ТОВ «СТАРА ФОРТЕЦЯ ТРЕЙДІНГ» здійснив 29.04.2015 р. подання заявки № m201506173 на знак для товарів і послуг за якою здійснювалась реєстрація словесного позначення «[INFO]» у відношенні товарів 29, 30, 31, 32 та послуг 43 класів МКТП. За зазначеною заявкою, у відповідності до ч. 3 ст. 10 Закону України «Про охорону прав на знаки для товарів і послуг», заклад експертизи здійснив висновок, який після затвердження 17 червня 2015 р. Державною службою інтелектуальної власності України, набув статусу рішення за заявкою, на підставі якого та сплаті заявником збору за публікацію (19.06.15 р.) та державного мита (19.06.15 р.) у відповідності до ст. 12 Закону здійснена публікація в офіційному бюлетені служби «Промислова власність» від 27.07.2015 р. № 14. Одночасно з цим, згідно статті 13 Закону, Державною службою інтелектуальної власності України внесено до реєстру товарних знаків відомості про державну реєстрацію знаку, та у відповідності до ст. 14 Закону, видане свідоцтво за № [NUMBER]. Права власності на свідоцтво України на знак для товарів і послуг № [NUMBER] передано повністю 21.10.2015 р. від ТОВ «СТАРА ФОРТЕЦЯ ТРЕЙДІНГ» до [PERSON], на підставі договору про передачу права власності, про що здійснено доповнення до свідоцтва Державною службою інтелектуальної власності України. Отже, з дати реєстрації договору про передачу права власності на знак по свідоцтву № [NUMBER], у [PERSON] виникли майнові права інтелектуальної власності на знак. Однак, позивач вважає, що подання заявки № [NUMBER] від 29.042015 р., а в подальшому отримання свідоцтва України на знак для товарів і послуг № [NUMBER] було здійснено ТОВ «СТАРА ФОРТЕЦЯ ТРЕЙДІНГ» з порушенням прав ТОВ «НАША ПРАВДА», так як знак «[INFO]» є схожим із комерційним (фірмовим) найменуванням позивача «[INFO]», та враховуючи тривалий строк використання комерційного найменування та широку мережу об'єктів громадського харчування позивача, які використовують комерційне найменування «[INFO]»: в [ADDRESS]; [ADDRESS] [ADDRESS] [ADDRESS], може вводити в оману споживача щодо особи, що надає послуги в галузі ресторанного господарства, та справжньої її діяльності при використанні [PERSON] знаку по свідоцтву № [NUMBER]. На підставі викладеного просив позов задовольнити. Представник позивача в судовому засіданні позовні вимоги підтримав у повному обсязі та просив їх задовольнити. Представник відповідача Державної служби інтелектуальної власності України в судовому засіданні проти задоволення позовних вимог заперечував посилаючись на те, що зі сторони служби порушень прав позивача на комерційне (фірмове) найменування немає. На підставі викладеного просив у задоволенні позову відмовити. Відповідачі ТОВ «СТАРА ФОРТЕЦЯ ТРЕЙДІНГ» та [PERSON] в судове засідання не з'явились, про дату та час розгляду справи повідомлені належним чином, про причини своєї неявки суду не повідомили. Згідно ч. 2 ст. 77 ЦПК України сторони та інші особи, які беруть участь у справі, зобов'язані повідомляти суд про причини неявки в судове засідання. У разі неповідомлення суду про причини неявки вважається, що сторони та інші особи, які беруть участь у справі, не з'явилися в судове засідання без поважних причин. З урахуванням викладеного, суд вважає за можливе розглянути справу у відсутність відповідачів ТОВ «СТАРА ФОРТЕЦЯ ТРЕЙДІНГ» та [PERSON] Представники третьої особи в судовому засіданні проти задоволення позовних вимог не заперечували. Суд, вислухавши пояснення представника позивача, представника Державної служби інтелектуальної власності України та представників третьої особи, дослідивши матеріали справи, приходить до висновку про часткове задоволення позову виходячи з наступного. Судом встановлено, що 29.04.2015 року відповідач ТОВ «СТАРА ФОРТЕЦЯ ТРЕЙДІНГ» здійснив подання заявки № m201506173 на знак для товарів і послуг за якою здійснювалась реєстрація словесного позначення «[INFO]» у відношенні товарів 29, 30, 31, 32 та послуг 43 класів МКТП. За зазначеною заявкою, у відповідності до ч. 3 ст. 10 Закону України «Про охорону прав на знаки для товарів і послуг», заклад експертизи здійснив обґрунтований висновок, який після затвердження 17.06.2015 року Державною службою інтелектуальної власності України, набув статусу рішення за заявкою, на підставі якого та сплаті заявником збору за публікацію (19.06.15 р.) та державного мита (19.06.15 р.) у відповідності до ст. 12 Закону була здійснена публікація в офіційному бюлетені служби «Промислова власність» від 27.07.2015 р. № 14. Разом з цим, згідно статті 13 Закону, Державною службою інтелектуальної власності України внесено до реєстру товарних знаків відомості про державну реєстрацію знаку, та у відповідності до ст. 14 Закону, видане свідоцтво за № [NUMBER]. Права власності на свідоцтво України на знак для товарів і послуг № [NUMBER] було передано повністю 21.10.2015 року від ТОВ «СТАРА ФОРТЕЦЯ ТРЕЙДІНГ» до [PERSON], на підставі договору про передачу права власності, про що здійснено доповнення до свідоцтва Державною службою інтелектуальної власності України. Отже, з дати реєстрації договору про передачу права власності на знак по свідоцтву № [NUMBER], у відповідності до ч. 2 статті 1114 ЦК України, у [PERSON] виникли майнові права інтелектуальної власності на знак. Позивач просив визнати, що заявка на видачу свідоцтва України на знак для товарів і послуг № [NUMBER] від 27.07.2015 р., яка подана ТОВ «СТАРА ФОРТЕЦЯ ТРЕЙДІНГ», стосовно таких самих та споріднених послуг класу 43 Міжнародної класифікації товарів і послуг, подана із порушенням прав власника комерційного (фірмового) найменування «[INFO]», «[INFO]» та «[INFO]», права інтелектуальної власності на яке належать Товариству з обмеженою відповідальністю «НАША ПРАВДА», а також те, що [PERSON], який є власником даного свідоцтва, володіє правами, що випливають з свідоцтва, стосовно тих самих та споріднених послуг класу 43 Міжнародної класифікації товарів і послуг з порушенням прав власника комерційного найменування «[INFO]», «[INFO]» та «[INFO]» та визнати свідоцтво № [NUMBER] на знак для товарів і послуг недійсним частково - в відношенні всіх товарів і послуг 43 класу МКТП що зазначені в свідоцтві. Як на підставу своїх вимог позивач посилався на те, що подання заявки відбулося з порушенням прав позивача, оскільки знак зареєстрований за спірним позначенням є схожим настільки, що його можна сплутати з фірмовим найменуванням позивача. Також, посилався на те, що використання фірмового найменування позначень «[INFO]» та «[INFO]», «[INFO]», «[INFO]» відбулося раніше за дату подання заявки № [NUMBER] (29.04.2015 р.). Зазначені посилання позивача знайшли своє підтвердження у судовому засіданні з огляду на наступне. Згідно ч. 2 ст. 90 ЦК України юридична особа, що є підприємницьким товариством, може мати комерційне (фірмове) найменування. Згідно пункту 2.1 статуту ТОВ «НАША ПРАВДА» метою товариства є - задоволення потреб населення в послугах товарах, отримання прибутку в інтересах учасників товариства. Предметом діяльності товариства є загальне харчування: діяльність ресторанів, кафе, барів, їдалень та інших закладів ресторанного господарства; послуги з постачання готової їжі; організація роботи загального харчування (ресторанів, кафе, бістро, закусочних, кафетеріїв та інше), виробництво кондитерських виробів, торгово-посередницька діяльність з продуктами харчування. Згідно пункту 6.1.2 статуту, учасники товариства мають право у порядку, встановленому цим статутом та законом брати участь у розподілі прибутку товариства та одержувати його частину (дивіденди). Таким чином, позивач ТОВ «НАША ПРАВДА» є підприємницьким товариством у відповідності до ст. 140 ЦК України та має право на комерційне (фірмове) найменування Згідно наказу № 7-А від 18 червня 2008 р. (а.с. 94), ТОВ «НАША ПРАВДА» здійснює використання у своїй господарській діяльності комерційного найменування «[INFO]», транслітерація російською мовою «[INFO]», транслітерація українською мовою «[INFO]». Згідно абз. 4 ч. 3 ст. 6 Закону України «Про охорону прав на знаки для товарів і послуг» не можуть бути зареєстровані як знаки позначення, які є тотожними або схожими настільки, що їх можна сплутати з: фірмовими найменуваннями, що відомі в Україні і належать іншим особам, які одержали право на них до дати подання до Установи заявки щодо таких самих або споріднених з ними товарів і послуг. Комерційне (фірмове) найменування є самостійним об'єктом права інтелектуальної власності у відповідності до глави 43 ЦК України «Право інтелектуальної власності на комерційне найменування». Відповідно до ч. 2 статті 489 ЦК України право інтелектуальної власності на комерційне найменування є чинним з моменту першого використання цього найменування та охороняється без обов'язково подання заявки на нього чи його реєстрації і незалежно від того, є чи не є комерційне найменування частиною торгівельної марки. Слід зазначити, що у відповідності до ч. 1 статті 489 ЦК України, комерційне (фірмове) найменування пов'язано із особою, оскільки правова охорона надається комерційному найменуванню, якщо воно дає можливість вирізнити одну особу з-поміж інших, та не вводить в оману споживачів щодо справжньої її діяльності. Отже, права інтелектуальної власності на комерційне найменування, що виникли у особи, яка є підприємницьким товариством, існують на протязі існування такої особи, оскільки згідно ч. 1 ст. 491 ЦК України чинність майнових прав інтелектуальної власності на комерційне найменування припинається у разі ліквідації юридичної особи та з інших підстав, встановлених законом. Виникнення права інтелектуальної власності на комерційне найменування, у відповідності до ст. 490 ЦК України надає його власнику і майнові права, втому разі і право, яке визначено абз. 3) ч. 1 ст. 490 цього кодексу, інші майнові права інтелектуальної власності, встановлені законом. До таких прав, належить і право, яке визначено у абз. 4 ч. 3 статті 6 Закону «Про охорону прав на знаки для товарів і послуг», у відповідності з яким, не може бути зареєстровано як знак позначення, яке є тотожним або схожим з комерційним (фірмовим), яке належіть іншій особі, права на яке виникли до дати подання заявки. У відповідності до Пленуму Вищого Господарського Суду України від 17 жовтня 2012 року № 12 (зі змінами по стану на 16.12.2015 р., п. 80) момент першого використання комерційного (фірмового) найменування може встановлюватися за даними державної реєстрації юридичної особи або фізичної особи - підприємця, фінансової і технічної документації (рахунки, накладні, технічні умови),рекламних матеріалів, охоронних документів на об'єкти промислової власності (патенти на промислові зразки, деклараційні патенти на винаходи), реєстрації доменного імені тощо. З матеріалів справи вбачається, що позивач ТОВ «НАША ПРАВДА» почав використовувати своє комерційне (фірмове) позначення «[INFO]», транслітерація російською мовою «[INFO]», транслітерація українською мовою «[INFO]», раніше за дату подання заявки № [NUMBER] на реєстрацію знаку для товарів і послуг «[INFO]», дата подання якої є 29.04.2015 р. Підтвердженням дати (моменту) першого використання комерційного (фірмового) найменування позивачем ТОВ «НАША ПРАВДА», та його наступне використання, до дати подання заявки на реєстрацію знаку для товарів і послуг № [NUMBER], є наступне: - найбільш раннє підтвердження застосування позначення «[INFO]» як комерційного найменування є квитанція до прибуткового касового ордера № 60 від 30.10 2008 р. ПФ «Тесей» про сплату «за остекления ресторана «[INFO]» (Дружба Народів) (а.с. 95-96); - висновок державної санітарно - епідеміологічної експертизи Печерської районної санітарно-епідеміологічної станції м. Києва від 03 лютого 2009 р. № 06.03/1447-В (а.с. 97); - асортимент ресторану «[INFO]» з літним майданчиком ([ADDRESS] , погоджений головним Державним санітарним лікарем Печерського району м. Києва від 27 лютого 2009 р. (а.с. 98); - відповідь Печерської районної у м. Києві державної адміністрації від 05.03.2009 р. вих. № 0981/ 1/09 на лист ТОВ «Наша Правда» від 24.02.2009 р. вих. № 44 (а.с. 99); - відповідь Шевченківської районної ради у м. Києві вих. № 339 від 05.03.2009 р. на лист ТОВ «Наша Правда» вих. № 679 від 26.03.09 р. (а.с. 100); - припис МНС України Державного пожежного нагляду з перевірки з 26 по 31 березня 2009 р. (а.с. 101); - акт Державної пожежної служби України відділу з питань наглядово-профілактичної діяльності Печерського району м. Києва від 31 березня 2009 р. № 1/368 (а.с. 102); - протокол № 52/ДЗ/09 дослідно-випробувальної лабораторії ГУ МНС України в м. Києві (а.с. 13); - дозвіл від 27 квітня 2009 р. № 50 Шевченківського району у м. Києві на розміщення сезонного тротуарного майданчика біля ресторану «[INFO]» (а.с. 104); - висновок санітарно-епідеміологічної експертизи станції Шевченківського району м. Києва від 12.05.2009 р. № 10.03/3564В (а.с. 105); - дозвіл № АА004523 на розміщення об'єкта торгівлі від 16 липня 2009 р. (а.с. 106); - постанова Державної санітарно - епідеміологічної служби України про накладення штрафу від 20 серпня 2009 р. (а.с. 107); - розшифровка по дебіту у розрізі споживача за період з 9.2008 р. по 2.2009 р. за договором № 08565/5-10 від 22.01.2009 р. (а.с. 108); - висновок держаної санітарно-епідеміологічної експертизи станції Шевченківського району м. Києва від 05.05.2010 р. № 1009/3252В (а.с. 109); - довідка № 290 від 01 червня 2010 р. ДПІ у Приморському районі м. Одеси про реєстрацію розрахункових операцій (а.с. 110); - книга відгуків і пропозицій реєстр. № 5 дата видачі 05.07.2010 р. (а.с. 111); - дозвіл № АА005991 на розміщення об'єкта торгівлі від 28 липня 2010 р. (а.с. 112); - рекламна інформація та стаття з використанням позначення «[INFO]», яка розміщена у виданні «Kyivpost», засновник «Паблік-Медіа», зареєстрована як ДЗМІ у 2009 р., свідоцтво [NUMBER] (сайт), сайт www. Kyivpost.com/ua/ (а.с. 113-114); - торговий патент сер [NUMBER] від 01.09.2011 р. (а.с. 24); - книга відгуків і пропозицій реєстр. № 131 від 18.01.2012 р. (а.с. 116); - дозвіл № 30466-12 сер. АА на розміщення рекламного засобу «[INFO]» на підставі Рішення виконавчого органу Київради (КМДА) № 50 від 17.01.2013 р. (а.с. 117). Крім того, відомості про комерційне найменування позивача «[INFO]» можна отримати з сторінки Facebook: [INFO] Зазначені докази підвереджують використання позивачем ТОВ «НАША ПРАВДА» як фірмового найменування позначень «[INFO]» та «[INFO]», «[INFO]», «[INFO]» та відповідні дати, які є більш раннім за дату подання заявки № [NUMBER] (дата подання якої є 29.04.2015 р.). Стосовно застосування позначення «[INFO]» замість позначення «[INFO]» то слід зазначити, що вищевказані докази, є документами державних органів, на які поширюються вимоги законодавства щодо використання мови. На час їх походження в Україні діяв Закон «Про мови в Української РСР» (закон втратив чинність на підставі Закону України № 5029-IV (5929-17) від 03.07.2012 р.), у відповідності до абз. 1 ст. 11 якого в Української РСР мовою роботи, діловодства і документації, а також взаємовідносин державних, партійних, громадських органів, установ і організацій є українська мова. Таким чином, зазначені докази не могли містити позначення «[INFO]», а замість нього повинно було використовувати транслітерацію українською мовою «[INFO]». У зв'язку з чим позивач при зверненні до юридичних осіб публічного права повинен був дотримуватися вимог чинного на той час законодавства, в тому числі і Закону України «Про мови в Української РСР». Однак, у господарській діяльності яка була не пов'язана з осіб публічного права використовувалось найменування «[INFO]» Стосовно використання «ресторан «[INFO]», «кафе «[INFO]» та інших комбінацій, які містять назву виду закладу та комерційне найменування в зазначених документа, то слід зазначити наступне. У відповідності із наказом Міністерства економіки та з питань європейської інтеграції України «Про затвердження Правил роботи закладів (підприємств) ресторанного господарства» N 219 від 24.07.2002 року зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 20 серпня 2002 р. за N 680/6968, заклади (підприємства) ресторанного господарства поділяються за типами: фабрики-кухні, фабрики-заготівельні, ресторани, бари, кафе, їдальні, закусочні, буфети, магазини кулінарних виробів, кафетерії, а ресторани та бари - також на класи (перший, вищий, люкс). Вибір типу закладу (підприємства) ресторанного господарства та класу ресторану або бару здійснюється суб'єктом господарської діяльності самостійно з урахуванням вимог законодавства України. На фасаді приміщення закладу (підприємства) ресторанного господарства повинна розміщуватися вивіска із зазначенням його типу /класу/, назви, найменування суб'єкта господарської діяльності та режиму робіт. Таким чином, позначення «ресторан» або «кафе» не є частиною комерційного (фірмового) найменування, а є обов'язковою вказівкою на тип ресторанного господарства, у відповідності до вимог відомчих нормативних актів. З урахуванням викладеного, суд приходить до висновку, що відповідач ТОВ «СТАРА ФОРТЕЦЯ ТРЕЙДІНГ» здійснивши подання заявки на реєстрацію словесного позначення «[INFO]», здійснив реєстрацію позначення, яке схоже з комерційним найменування позивача «[INFO]» стосовно таких самих та споріднених послуг 43 класу МКТП, які відповідають діяльності позивача - ресторанне господарство. З матеріалів справи вбачається, що у відповідності до основних видів діяльності відповідача ТОВ «СТАРА ФОРТЕЦЯ ТРЕЙДІНГ», які отримано з сайту Міністерства юстиції України (https://usr.minjust.gov.ua/ua/freesearch) (а.с. 118) то ним не здійснюється діяльність в галузі ресторанного господарства (ресторани, кафе та аналогічні заклади). Позначення ТОВ «СТАРА ФОРТЕЦЯ ТРЕЙДІНГ», яке було заявлене ним на реєстрацію як знак, складається з 9 літер, п'ять з яких утворюють слово «[INFO]», і таким чином, позначення товариства містить комерційне найменування позивача «[INFO]», а отже знак «[INFO]» є схожим із комерційним (фірмовим) найменуванням позивача «[INFO]». Враховуючи тривалий строк використання комерційного найменування та широку мережу об'єктів громадського харчування позивача, який використовує комерційне найменування «[INFO]»: в [ADDRESS]; [ADDRESS] [ADDRESS] [ADDRESS], може вводити в оману споживача щодо особи, що надає послуги в галузі ресторанного господарства, та справжньої її діяльності при використанні Відповідачем 2 знаку по свідоцтву № [NUMBER]. Крім того, встановлено, що відповідач ТОВ «СТАРА ФОРТЕЦЯ ТРЕЙДІНГ» був власником знаку «[INFO]» по свідоцтву № [NUMBER], дія якого поширювалась на товари 29, 30, 31, 32 та послуги 43 класів МКТП, який припинив свою дію внаслідок не продовження його строку дії з 20.08.2014 р. Про необхідність продовження строку Державна служба інтелектуальної власності України надавав письмове повідомлення ТОВ «СТАРА ФОРТЕЦЯ ТРЕЙДІНГ» (відомості з офіційного сайту http://base.uipv.org/) (а.с. 122-123). Слід зазначити те, що за продовження дії знаку по свідоцтву № [NUMBER], що передбачено ч. 1 статті 16 Закону, відповідач ТОВ «СТАРА ФОРТЕЦЯ ТРЕЙДІНГ» повинен був сплатити збір (код збору 42700) 4200,00 грн., оскільки свідоцтво містило 5 класів товарів і послуг. Однак, ТОВ «СТАРА ФОРТЕЦЯ ТРЕЙДІНГ» не скористалось правами наданими йому ч. 2 статті 18 Закону, яка передбачає можливість продовження дії свідоцтва і після спливу терміну його дії, з урахуванням чого можливо зробити висновок, що товариство добровільно припинило дію свідоцтва та цим зазначив його непотрібність. В свою чергу, 29.04.2015 р. ТОВ «СТАРА ФОРТЕЦЯ ТРЕЙДІНГ» здійснило подання нової заявки з тотожним позначенням із зазначенням наступних класів МКТП: 29, 30, 31, 32 та 43, сплативши за подачу заявки збір (код збору 40100) 5000,00 грн. та збір (код збору 41700) в розмірі 750,00 грн. та державне мито в розмірі 85,00 грн., всього - 5835,00 грн., та в стислий термін здійснив передачу знаку [PERSON], про що було здійснене публікацію Державною службою інтелектуальної власності України в офіційному бюлетені «Промислова власність» від 12.10.2015 р. № 19. Зазначене свідчить про те, що ТОВ «СТАРА ФОРТЕЦЯ ТРЕЙДІНГ» діяло виключно для передачі прав на знак [PERSON], що надає привід для визнання таких дій такими, що у відповідності до ст. 13 ЦК України визнаються діями, які мають намір, в тому числі, порушити права інших осіб, зловживанням правом. Подання нової заявки Товариством, хоча і було здійснено в строк, який передбачено ст. 22 Закону України «Про охорону прав на знаки для товарів і послуг», яка передбачає, що ніхто інший, крім колишнього власника свідоцтва, не має право на повторну реєстрацію знака протягом трьох років після припинення дії свідоцтва згідно із пунктами 1-3 статті 18 цього Закону, однак заявка № [NUMBER] від 20.04.2015 р. не є заявкою, яка відповідає вимогам ст. 22 Закону України «Про охорону прав на знаки для товарів і послуг», у зв'язку з наступним. Терміну «повторна» реєстрація Законом України «Про охорону прав на знаки для товарів і послуг» не тлумачиться, то його тлумачення здійснюється у відповідності до ст. 7 ЦК України, тобто «звичаю», а саме тлумачення здійснюється за встановленням семантичного змісту за допомогою тлумачних словників. Видання «[INFO]», укл. і головний ред. [PERSON] -К.; Ірпінь: ВТФ «Перун», 2007 р. - 1736 с, стор. 1002, дає наступне тлумачення: повторення - той, хто (або те, що) є точною копією кого - чого-небудь, має повну подібність до кого, чогось. Отже, згідно ст. 22 Закону, у відповідача ТОВ «СТАРА ФОРТЕЦЯ ТРЕЙДІНГ» існує право на повторну реєстрацію знаку, тобто знак, на який подана заявка не може виходити за межу обсягу правової охорони знаку та повинна відповідати межам обсягу правової охорони знаку дія свідоцтво якого закінчилась, відповідно із пунктами 1-3 статті 18 Закону, і за обсягом правової охорони, знак повинен містити тотожне позначення та тотожній перелік товарів і послуг. Таким чином, «повторна реєстрація», це процедура подання нової заявки, яка по обсягу правової охорони, що надається, є тотожною свідоцтву, термін дії якого сплинув. У відповідності до статті 7 Закону України «Про охорону прав на знаки для товарів і послуг»: заявка складається українською мовою і повинна містити: заяву про реєстрацію знака; зображення позначення, що заявляється; перелік товарів і послуг, для яких заявник просить зареєструвати знак, згрупованих за МКТП. Обсяг правової охорони, що надається, визначається зображенням знака та переліком товарів і послуг, внесеними до Реєстру, і засвідчується свідоцтвом з наведеними у ньому копією внесеного до Реєстру зображення знака та переліком товарів і послуг. Слід зазначити те, що знак по свідоцтву № [NUMBER] та заявка № m 201506174 від 29.04.2015 грн. містять тотожне позначення, але відрізняються переліком рубрик товарів і послуг, що пов'язане із різними редакціями МКТП, що діяли на дату подання заявок: - на дату подання заявки № 20040808877 від 20.08.2004 р., за явкою видано свідоцтва № [NUMBER] дата публікації 15.08.2006 р., діяла 8 редакція МКТП (а.с. 124-126), а на дату подання заявки № m 201506173 - 29.04.2015 р діяла 10 редакція МКТП (а.с. 127-128), які відрізняються переліком рубрик, так як при редагуванні МКТП здійснюється як додавання рубрик так і вилучення рубрик та перенесення рубрик до інших класів МКТП. Таким чином, всі послуги, що включені до 43 класу, як зазначено у свідоцтві № [NUMBER], поширюються на всі рубрики 43 класу 8-ї редакції МКТП, а знак для товарів і послуги по свідоцтву № [NUMBER] містить наступний перелік послуг 43 класу: послуги із забезпечування їжею та напоями; забезпечування тимчасовим житлом; агентства із забезпечування житлом (у готелях, пансіонатах); будинки для людей похилого віку; готелі; забезпечування устаткуванням для наметового табору; закусочні; замовляння місць в пансіонатах; їдальні; кафе; кафетерії; кейтерингові послуги щодо забезпечування їжею та напоями; мотелі; орендування приміщень для зустрічей; орендування тимчасового житла; пансіонати; пансіонати для тварин; послуги барів; послуги таборів вихідного дня (забезпечування тимчасовим житлом); прокат диспансерів для питної води; прокат наметів; прокат обладнання для куховарення; прокат освітлювальної апаратури; прокат пересувних будівель; прокат стільців, столів, столової білизни, скляного посуду; резервування місць в готелях; резервування тимчасового житла; ресторани; ресторани самообслуговування; прокат обладнання для куховарення; прокат освітлювальної апаратури; створювання композицій з харчових продуктів; туристичні бази; ясла дитячі. З урахуванням викладеного, суд приходить до висновку, що свідоцтво № [NUMBER] не містить всіх рубрик 8 редакції МКТП, та містить рубрики 10 редакції, які були відсутні у 8 редакції. Отже, обсяг правової охорони, який надається знаку по свідоцтву № [NUMBER], за заявкою № [NUMBER], не відповідає обсягу правової охорони за свідоцтвом № [NUMBER], так як заявка № [NUMBER] містить наступні рубрики 43 класу: кейтерингові послуги щодо забезпечування їжею та напоями; прокат диспансерів для питної води; прокат обладнання для куховарення; прокат освітлювальної апаратури; прокат обладнання для куховарення; прокат освітлювальної апаратури; та створювання композицій з харчових продуктів; які в 43 класі були відсутні у 8-й редакції МКТП, а з'явились тільки у її 10 редакції. Оскільки обсяг правової охорони, зазначений при поданні заявки № [NUMBER] не є тотожнім за свідоцтвом № [NUMBER], та виходить за його межу, подання заявки № [NUMBER] не відповідає вимогам, зазначеним у статті 22 Закону. Таким чином, подавши заявку на реєстрацію знаку (в тому разі і повторну реєстрацію знаку), заявка повинна була пройти перевірку на відповідність умовам надання правової охорони. У відповідності до п. 4.3.2 Правил, перевірка щодо наявності підстав для відмови в наданні правової охорони відповідно до пунктів 3, 4 статті 6 Закону здійснюється у відповідності до п. 4.3.2.1 Правил, та згідно з пунктом 3 статті 6 Закону не реєструються як знаки позначення, які є тотожними або схожими настільки, що їх можна сплутати з: а) знаками, раніш зареєстрованими чи заявленими на реєстрацію в Україні на ім'я іншої особи щодо однорідних товарів і/або послуг; фірмовими найменуваннями, що відомі в Україні і належать іншім особам, які одержали право на них до дати подання до відомства заявки по відношенню до однорідних товарів і/або послуг. З матеріалів справи вбачається, що стосовно фірмового найменування експертиза (перевірка) не здійснювалася. Неможливість здійснення такої перевірки заявленого на реєстрацію, як знака, позначення стосовно відповідності вимогам пункту 3 статті 6 Закону, обумовлене тим, що виникнення права інтелектуальної власності на комерційне (фірмове) найменування носить деклараційний характер та здійснюється особою, яка має на це право та при наявності відповідних доказів його використання. Зазначеними відомостями Державна служба інтелектуальної власності України не володіє. З урахуванням викладеного, суд приходить до висновку, що ТОВ «СТАРА ФОРТЕЦЯ ТРЕЙДІНГ» здійснивши подання заявки з порушенням прав позивача, отримало свідоцтво, яке порушує права позивача - власника комерційного (фірмового) найменування та отримало наступні майнові права інтелектуальної власності, що випливають з свідоцтва з дати подання заявки, а саме: право на використання торговельної марки; виключне право дозволяти використання торговельної марки; виключне право перешкоджати таке використання; інші права інтелектуальної власності, встановлені законом ч. 1 ст. 495 ЦК України, та інші права, які передбачені ч. 5 ст. 16 Закону, а також забороняти його власнику іншим особам використання без його згоди: зареєстрований знак стосовно наведених у свідоцтві товарів і послуг; зареєстрований знак стосовно товарів і послуг, споріднених з наведеному у свідоцтві, якщо внаслідок такого використання можна ввести в оману щодо особи, яка виробляє товари чи надає послуги; а також позначення, схоже із зареєстрованим знаком, стосовно наведених у свідоцтві товарів і послуг, споріднених з наведеним товарів і послуг, якщо внаслідок такого використання ці позначення та знак можна сплутати. Як встановлено вище, в подальшому ТОВ «СТАРА ФОРТЕЦЯ ТРЕЙДІНГ» здійснило передачу права власності повністю на знак по свідоцтву № [NUMBER] іншій особі - [PERSON], який володіє правами, що випливають з свідоцтва, в тому разі і стосовно послуг 43 класу, що порушує права позивача, якому належать права інтелектуальної власності на комерційне (фірмовим) найменування «[INFO]», «[INFO]» та «[INFO]», які виникли у нього до дати подання заявки № m 201506173 від 29.04.2015 р. на реєстрацію знаку «[INFO]» стосовно таких самих та споріднених з ними послуг 43 класу, що надає позивач. Також, слід зазначите, що відповідач [PERSON] може застосовувати права, що випливають з свідоцтва із дати прийняття рішення про передачу права - 21.10.2015 р. з метою перешкоджання діяльності позивача, в тому числі і шляхом надання дозволу на його використання іншим особам, з метою ввести в оману стосовно особи яка надає послуги в галузі ресторанної діяльності, та інші дії, передбачені чинним законодавством України. З урахуванням викладеного, суд забезпечує поновлення порушених прав на комерційне (фірмове) найменування, права інтелектуальної власності на яке належать позивачу ТОВ «НАША ПРАВДА» до дати подання заявки ТОВ «СТАРА ФОРТЕЦЯ ТРЕЙДІНГ» шляхом визнання того, що заявка на видачу свідоцтва України на знак для товарів і послуг № [NUMBER] від 27.07.2015 р., яка подана ТОВ «СТАРА ФОРТЕЦЯ ТРЕЙДІНГ», стосовно таких самих та споріднених послуг класу 43 Міжнародної класифікації товарів і послуг, подана із порушенням прав власника комерційного (фірмового) найменування «[INFO]», «[INFO]» та «[INFO]», права інтелектуальної власності на яке належать Товариству з обмеженою відповідальністю «НАША ПРАВДА» та визнання свідоцтва на знак для товарів і послуг № [NUMBER] недійсним частково - у відношенні всіх послуг 43 класу. Оскільки, відповідно до п. 2.3. Положення про Державний реєстр свідоцтв України на знаки для товарів і послуг, затвердженого Наказом Міністерства освіти і науки України від 10.01.2002 року №10, у процесі ведення реєстру до нього вносяться відомості щодо визнання свідоцтва недійсним повністю або частково і такі відомості (зміни щодо правового статусу свідоцтва) в силу п. 1.3 вказаного положення Державна служба інтелектуальної власності України публікує в офіційному бюлетені «Промислова власність», суд вважає обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню позовні вимоги щодо зобов'язання Державної служби інтелектуальної власності України внести зміни до Державного реєстру свідоцтв України на знаки для товарів і послуг щодо визнання свідоцтва на знак для товарів і послуг № [NUMBER] недійсним частково - у відношенні всіх послуг 43 класу та здійснення публікації про це в офіційному бюлетені «Промислова власність». Згідно ст. 10 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим кодексом. Згідно ст. 57 ЦПК України доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Згідно ч. 1 ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених ст.61 цього кодексу. Згідно ч.4 цієї ж статті доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. На підставі вищевикладеного, суд приходить до висновку, що позивач частково довів ті обставини на які посилався як на підставу своїх позовних вимог. Що стосується вимоги позивача про визнання того, що [PERSON], який є власником свідоцтва на знак для товарів і послуг № [NUMBER], володіє правами, що випливають з свідоцтва, стосовно тих самих та споріднених послуг класу 43 Міжнародної класифікації товарів і послуг з порушенням прав власника комерційного найменування «[INFO]», «[INFO]» та «[INFO]», то вони задоволенню не підлягають оскільки такий порядок захисту порушених прав на комерційне (фірмове) найменування законом не передбачено. Враховуючи те, що Державна служба інтелектуальної власності України, відповідно до покладених на неї повноважень, не відслідковує порушення прав власників комерційного найменування суд вважає, що з ТОВ «СТАРА ФОРТЕЦЯ ТРЕЙДІНГ» та [PERSON] підлягають стягненню на користь позивача судові витрати, які складаються з суми сплаченого судового збору 2067,00 грн. з кожного.

Outcome: partial