Jurisdiction: civil
Date: 2017-01-25 00:00:00

позивач звернулась в суд з позовом до [PERSON] та просила стягнути з останнього аліменти на утримання повнолітньої дитини, [PERSON], який продовжує навчання, у розмірі 25% з усіх видів його заробітку щомісяця до закінчення навчання або до досягнення ним 23 річного віку в залежності від того, яка обставина настане раніше. Позовні вимоги обґрунтовані тим, що сторони у справі з 29.06.1996 р. по 08.11.2006 р. перебували у зареєстрованому шлюбі. У шлюбі народилась дитина - [PERSON], [INFO] Так, з 01.09.2016 р. [PERSON] розпочав навчання у Харківському національному Університеті радіоелектроніки, на денній формі навчання, у зв'язку з чим потребує матеріальної допомоги. В судовому засіданні позивач та його представник підтримали позовні вимоги і обґрунтування позову в повному обсязі, та просили суд позов задовольнити, та стягнути з відповідача аліменти до закінчення навчання [PERSON] Представник відповідача заперечувала проти задоволення позову, обґрунтовуючи свої заперечення тим, що позивач не надала належних суду доказів, що дитина, яка навчається, потребує матеріальної допомоги, крім того у позові відсутні відомості щодо періоду навчання [PERSON], а позов невмотивований. Вислухавши учасників процесу, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов не підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що [PERSON] та [PERSON] з 29.06.1996 р. по 08.11.2006 р. перебували у зареєстрованому шлюбі. У даному шлюбі у подружжя народився син - [PERSON], [INFO] На час звернення позивача до суду з позовом про стягнення аліментів син був неповнолітнім. На час розгляду справи [PERSON] є повнолітнім. Відповідно до ст. 199 СК України батьки зобов'язані утримувати дочку, сина, які продовжують навчання і у зв'язку з цим потребують матеріальної допомоги, до досягнення ними двадцяти трьох років, за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Право на утримання припиняється у разі припинення навчання. Право на звернення до суду з позовом про стягнення аліментів має той з батьків, з ким проживає дочка, син, а також самі дочка, син, які продовжують навчання. Тобто, для задоволення позову про стягнення аліментів на утримання повнолітньої дитини на час її навчання, повинно існувати чотири умови, а саме: дитина повинна навчатись, потребувати матеріальної допомоги, її вік не повинен перевищувати 23 років, батьки повинні мати можливість надавати матеріальну допомогу. В силу положень ст. 200 Сімейного кодексу України суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у статті 182 цього Кодексу. При визначенні розміру аліментів з одного з батьків суд бере до уваги можливість надання утримання другим з батьків, своїми дружиною, чоловіком та повнолітніми дочкою, сином. Судом встановлено, що відповідно до довідки (а.с.6), виданої Харківським національним університетом радіоелектроніки (а.с.6) вбачається, що [PERSON] є студентом І курсу КІУ, денна форма навчання, довідка дійсна до 31.01.2017р. Згідно довідки з місця проживання про склад сім'ї та прописку (а.с.8) виданої на ім'я позивачки, вбачається, що остання прописана у [ADDRESS]. Відповідно до довідки з місця проживання про склад сім'ї та прописку видану на ім'я [PERSON], вбачається, що останній прописаний у [ADDRESS] (а.с.9). Згідно довідки (а.с.29) виданої на ім'я відповідача, про утримані аліменти за період з грудня 2013р. по листопад 2016р., вбачається надання з боку відповідача матеріальної допомоги позивачу на утримання сина. Згідно з ст.182 Сімейного кодексу України, при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров'я та матеріальне становище дитини; стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, за винятком випадків, передбачених ст.184 цього Кодексу. При вирішенні судом питання щодо наявності підстав для задоволення позову і стягнення з відповідача аліментів на утримання повнолітнього сина на час його навчання суд враховує, що після розірвання шлюбу з позивачем, відповідач сплачував аліменти на утримання сина. Ні позивачем, ні її представником в ході розгляду справи не було надано доказів, що [PERSON] на час розгляду справи продовжує навчання, так як згідно наданої суду довідки (а.с.6) вбачається її обмеження у часі, не вказаний строк (період) навчання. Крім цього, відсутні будь-які підтвердження, а саме договори чи квитанції про оплату навчання, чи укладення угоди про навчання. В порушення вимог ст.ст. 10, 60 ЦПК України зазначені докази надані не були, а позивач та його представник вважали за можливе розглядати справу за наявними у матеріалах справи доказами. З врахуванням викладених судом обставин, оцінюючи всі досліджені докази суд приходить до висновку про те, що позивач в ході розгляду справи не довела обставини, які мають істотне значення при розгляді даного спору, а саме те, що [PERSON] потребує матеріальної допомоги в зв'язку з навчанням, рівень допомоги, яка надається матір'ю, та аліменти які сплачує відповідач є недостатнім для забезпечення її життєдіяльності. З урахуванням викладеного суд вважає, що вимоги про стягнення аліментів на утримання повнолітнього сина на час його навчання не підлягають задоволенню. Питання щодо стягнення судових витрат суд вирішує на підставі положень ст. 88 ЦПК України і в зв'язку з відмовою у задоволенні позову судові витрат підлягають сплаті позивачем.

Outcome: approved