Jurisdiction: civil
Date: 2021-07-14 00:00:00

Позивач звернулась до суду з позовом до [PERSON] про визнання особи такою, що втратила право на житло. Свої позовні вимоги мотивує тим, що вона є власницею квартири що розташована за адресою: [ADDRESS] . В даній квартирі зареєстровано місце проживання відповідача по справі, [PERSON] . Окільки, відповідач з 2012 року не проживає за адресою реєстрації місця проживання, не сплачує комунальні платежі, в утриманні житла участі не бере, особистих речей в будинку не має, і взагалі квартирою не цікавиться, тому, позивачкою і подано до суду позов про визнання [PERSON] таким, що втратив право користування житловим приміщенням. Позивач судове засідання не з`явилася, проте, її представник адвокат Зарічна Л.А. подала до суду письмову заяву, в якій просила судове засідання проводити без їх участі. Позовні вимоги підтримала і просила задовольнити. Відповідач в судове засідання, також не з`явився повторно, про дату, час та місце судового засідання був повідомлений належним чином через оголошення на офіційному веб-сайті Прилуцького міськрайонного суду. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. На підставі ст. 280 ЦПК України, суд вважає, за можливе ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів. Суд, дослідивши наявні у справі докази, вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав: Відповідно до ст.47 Конституції України кожен має право на житло. Ніхто не може бути примусово позбавлений житла інакше як на підставі закону за рішенням суду. Згідно з ст.8 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожен має право на повагу до свого приватного і сімейного життя, до свого житла і кореспонденції. Згідно з ч.2 ст.405 ЦК член сім`ї (в тому числі колишній член сім`ї) власника будинку втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім`ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом. Відповідно до ч.1 ст.319 ЦК України, власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Згідно з ч.1 ст.321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. При цьому, відповідно до ст. 391 ЦК України, власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном. Згідно із ст. 7 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні», зняття з реєстрації місця проживання особи здійснюється на підставі судового рішення, яке набрало законної сили, про позбавлення права власності на житлове приміщення або права користування житловим приміщенням, про виселення, про визнання особи безвісно відсутньою або оголошення її померлою. Судом встановлено, що згідно копії свідоцтва про право власності на житло від 28 лютого 2000 року та копії договору дарування частини квартири від 14 листопада 2020 року, [PERSON] є власницею квартири що розташована за адресою: [ADDRESS] (а.с. 6-7 та 10). Згідно копії Домової книги для реєстрації громадян, які проживають за адресою: [ADDRESS] , [PERSON] , [INFO] , 02 липня 1996 року зареєстрований за вказаною адресою (а.с. 8-9). Згідно Акту про фактичне проживання, не проживання без реєстрації від 25 лютого 2021 року, [PERSON] , [INFO] протягом 9 років не проживає за адресою: [ADDRESS] (а.с. 11). Згідно ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами, висновками експертів, показаннями свідків. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом (ч.1 ст.81 ЦПК України). Суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів (ч.1 ст.89 ЦПК України). За таких обставин, оскільки судом встановлено, що відповідач по справі [PERSON] протягом тривалого часу, а саме, з 2012 року за місцем своєї реєстрації за адресою: [ADDRESS] , не проживає, що об`єктивно свідчить про зміну його місця проживання, поважних причин відсутності за місцем реєстрації судом не встановлено, тому, позовні вимоги про визнання відповідача таким, що втратив право користування даним приміщення підлягають задоволенню, що в свою чергу захистить права позивача, як власника даного житла.

Outcome: approved