Jurisdiction: civil
Date: 2018-06-10 00:00:00

Позивач звернулась до суду з позовом 06.10.2017 року мотивуючи тим, що 11.01.2011 року зареєструвала шлюб з відповідачем, рішенням Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 22.08.2014 року шлюб між ними було розірвано. В період спільного проживання у них народився син [PERSON], [INFO], який після розірвання шлюбу залишився проживати з нею і перебуває на її утриманні. 04.12.2012 року рішенням суду з відповідача на її користь було стягнуто аліменти на сина у розмірі 1/4 частини заробітку ( доходу) щомісячно, але не менше 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку,\~ починаючи з 20.11.2012 року і до повноліття дитини. Відповідачем аліменти не сплачувались, тому станом на 01.07.2017 року утворилась заборгованість в розмірі 10 155,10 грн., яку він в добровільному порядку відмовляється сплачувати, чим порушує права неповнолітньої дитини. Враховуючи, що відповідач немає поважних причин\~ в звязку з якими утворився борг по аліментах, він має сплатити їй\~ пеню за прострочення сплати аліментів за період з 01.12.2013 року по 31.01.2017 року в розмірі 12.829,17 грн. та заборгованість в розмірі 10 155,10 грн., всього 22984,27 грн. Позивач просила стягнути з відповідача на її користь заборгованість по виплаті аліментів на сина у розмірі\~ 10 155,10 грн. та зобовязати його виплатити вказану грошову суму протягом 10 місяців рівними частинами щомісячно по 1015,51 грн.; стягнути з відповідача на її користь пеню за прострочення сплати аліментів в розмірі 12829,17 грн. та зобовязати відповідача виплатити вказану суму протягом 12 місяців рівними частинами щомісячно по 1069,10 грн.; змінити розмір мінімального рівня аліментів та зобовязати відповідача сплачувати аліменти на її користь в розмірі 1/4 частини заробітку ( доходу) щомісячно, але не менше 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку,\~ починаючи з 08.07.2017 року і до повноліття дитини. Відповідно до ч. 3 ст. 122 ЦПК України (в редакції, яка діяла на час подання позову) 29.11.2017 року отримано відповідь на запит з ВАДР ГУ ДМС України в м. Києві про зареєстроване місце проживання (перебування) відповідача. 10.01.2018 року розпорядженням керівника апарату Білоцерківського міськрайонного суду Київської області № 60 від 10.01.2018 року призначено повторний автоматичний розподіл справи, оскільки у головуючого судді Протасової О.М. 21.12.2017 року закінчилися повноваження в звязку зі звільненням судді за власним бажанням, тому справу 10.01.2018 року було призначено, відповідно до пункту 2.3.50 Положення про автоматизовану систему документообігу суду, до повторного автоматизованого розподілу справи та передано 11.01.2018 року судді Бондаренко О.В. Ухвалою від 12.01.2018 року справу прийнято до провадження, відкрито провадження за правилами спрощеного позовного провадження та призначено судове засідання з викликом учасників справи. 08.02.2018 року розгляд справи було призначено за правилами загального позовного провадження та судове засідання для розгляду справи по суті було замінено підготовчим засідання. 20.04.2018 року у підготовчому засіданні позивачем було подано уточнену позовну заяву, відповідно до якої вона просила: змінити розмір аліментів,\~ які стягуються за рішенням Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 04.12.2012 року з [PERSON], [INFO], на її користь на утримання неповнолітнього сина [PERSON], [INFO], в розмірі 1/4 частини заробітку ( доходу) щомісячно, але не менше 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку,\~ на 1/4 частину заробітку ( доходу) [PERSON] щомісячно, але не менше 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку,\~ з дня набрання\~ подачі позовної заяви до суду і до повноліття дитини; стягнути з відповідача на її користь пеню за несвоєчасну сплату аліментів у розмірі 12829,17 грн. за період визначений державним виконавцем у довідці розрахунку. В судовому засіданні позивач [PERSON] позов підтримала, просила задовольнити уточнені позовні вимоги в повному обсязі та зазначила, що відповідач в добровільному порядку аліменти та заборгованість по аліментам не сплачує, чим порушує права дитини, а враховуючи зміни у законодавстві, зміни в розвитку дитини, фінансові витрати, повязані з утриманням сина та його розвитком, розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Відповідач [PERSON] в судовому засіданні\~ позов визнав, не заперечував проти зміни розміру аліментів на утримання сина, стягнення з нього пені за прострочення сплати аліментів та зазначив, що про рішення суду щодо стягнення аліментів він знав, державний виконавець його викликав та повідомляв про заборгованість. Він не мав постійного офіційного заробітку, тому утворився борг по аліментам, з жовтня 2017 року офіційно працевлаштований і державним виконавцем звернуто стягнення по аліментам та заборгованості на його заробітну плату. Суд, заслухавши учасників справи, дослідивши матеріли справи, встановив наступні обставини та відповідні їм правовідносини. Відповідно до частини 4 ст. 206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Відповідно до частини другої статті 51 Конституції України батьки зобов'язані утримувати дітей до їх повноліття. Сім'я, дитинство, материнство і батьківство охороняються державою (ч. 3 ст. 51 Конституції України). Одним із основних прав дитини є право на утримання, яке кореспондується з конституційним обов'язком батьків утримувати дітей до їх повноліття та знайшло своє закріплення у Сімейному кодексі України. Стягнення аліментів на утримання дитини є одним із способів захисту інтересів дитини, забезпечення одержання нею коштів, необхідних для її життєдіяльності. Відповідно до ст. 7 Сімейного кодексу України, сімейні відносини регулюються на засадах справедливості, добросовісності та розумності, відповідно до моральних засад суспільства. Згідно ст. 180 Сімейного кодексу України, батьки зобовязані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Судом встановлено, що 11.01.2011 року відділом ДРАЦС Білоцерківського міськрайонного управління юстиції у Київські області, актовий запис № 6, було зареєстровано шлюб між [PERSON] та [PERSON]. Рішенням Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 22.08.2014 року, яке набрало законної сили 02.09.2014 року, справа № 357/7323/14-ц,\~ шлюб між сторонами було розірвано. Від шлюбу сторони мають малолітнього сина [PERSON], [INFO], який проживає за адресою: [INFO], та перебуває на утриманні матері [PERSON], що підтверджено матеріалами справи\~ та визнається відповідачем. 04.12.2012 року рішенням Білоцерківського міськрайонного суду Київської області, яке набрало законної сили 14.12.2012 року, було стягнуто з [PERSON], [INFO], на користь [PERSON] на утримання сина [PERSON], [INFO], в розмірі 1/4 частини заробітку ( доходу) щомісячно, але не менше 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 20.11.2012 року до досягнення дитиною повноліття. Зазначені обставини підтверджено матеріалами справи ( а.с. 7-11,45-46) та визнаються сторонами. Відповідно до ст. 192 СК України, розмір аліментів, визначений рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника аліментів або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоровя когось із них. Як передбачено п.23 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 15.05.2006 року за № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів», відповідно до ст.192 СК України розмір аліментів, визначений судовим рішенням або за домовленістю між батьками, суд може змінити за позовом платника або одержувача аліментів у зв'язку зі зміною матеріального чи сімейного стану, погіршення чи поліпшення здоров'я когось із них. Відповідно до ст. 141 Сімейного кодексу України, мати та батько мають рівні права та обов'язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов'язків щодо дитини. Батьки зобов'язані виховувати дитину в дусі поваги до прав та свобод інших людей, любові до своєї сім'ї та родини, свого народу, своєї Батьківщини. Батьки зобов'язані піклуватися про здоров'я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток. Батьки зобов'язані забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя ( ч. ч. 1, 2, 3 ст. 150 Сімейного кодексу України). Відповідно до ч.1 ч.2 ст. 27 Конвенції ООН про права дитини від 20.11.1989 року, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України № 789 ХІІ ( 78912) від 27.02.1991 року та набрала чинності для України 27.09.1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батько (-ки) або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Відповідно до ст. 182 Сімейного Кодексу України, розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Відповідно до положень ст. 183 СК України розмір аліментів визначається у частці від заробітку (доходу) матері, батька дитини. Судом встановлено, що з відповідача на користь позивача було стягнуто аліменти у\~ розмірі 1/4 частини всіх видів його заробітку щомісячно, але не менше 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 20.11.2012 року до досягнення дитиною повноліття. З довідки розрахунку від 29.08.2017 року за № 448 ( а.с. 12) вбачається, що державним виконавцем було встановлено розмір аліментів, які стягуються з відповідача щомісячно в розмірі: з грудня 2013 року 309,60 грн., з вересня 2015 року 350,10 грн., з червня 2016 року 368,40 грн., з грудня 2016 року 451,77 грн., з січня 2017 року 506,70 грн. 08.07.2017 року набрав чинності Закон України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо посилення захисту прав дитини на належне утримання шляхом удосконалення стягнення аліментів» від 17.05.2017 року № 2037-VІІІ, а зокрема, збільшення мінімального розміру аліментів до 50 % від прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку. Згідно із ст. 7 Закону України «Про державний бюджет України на 2017 рік» прожитковий мінімум дітей віком від 6 до 18 років встановлений: з 1 січня 2017 року - 1689 гривень, з 1 травня - 1777 гривень, з 1 грудня - 1860 гривень. Згідно із ст. 7 Закону України «Про державний бюджет України на 2018 рік» прожитковий мінімум дітей віком від 6 до 18 років встановлений: дітей віком від 6 до 18 років: з 1 січня 2018 року - 1860 гривень, з 1 липня - 1944 гривні, з 1 грудня - 2027 гривень. Отже,\~ 30% прожиткового мінімуму на дитину на даний час становить 558, 00 грн., а розмір аліментів визначений в меншій сумі, що є недостатнім для утримання та забезпечення належного рівня життя дитини, необхідного для її фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку. Враховуючи зміст ст.ст. 181, 192 СК України, розмір аліментів, визначений рішенням суду, не вважається незмінним. Згідно ст. 8 Закону України «Про охорону дитинства» кожна дитина має право на рівень життя, достатній для фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Відповідно до ст. ст.12, 82 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених ЦПК України. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Суд, враховуючи визнання відповідачем позову, розмір прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, рівність обов'язку батьків щодо утримання дитини, матеріальне становище сторін, вважає що є всі підстави для задоволення позовних вимог щодо зміни розміру аліментів визначених раніше судом, а саме на 1/4 частину всіх видів заробітку, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, до досягнення дитиною повноліття, з дня набрання рішенням законної сили, враховуючи, що сторонами не оспорювалась довідка видана державним виконавцем, на якого покладено обовязок визначення розміру аліментів, стягнутих рішенням суду в частковому відношенні до розміру заробітної палити платника аліментів, а у випадку відсутності таких відомостей у виходячи з розміру заробітної плати по регіону та з урахуванням вимог ч. 2 ст. 182 СК України щодо мінімального розміру.\~ Згідно довідки державної виконавчої служби Білоцерківського міськрайонного управління юстиції ( а.с.12), заборгованість відповідача по виконавчому листу, у справі № 1003/18961/12, провадження № 2-1003/5093/2012,\~ виникла за період з 01.12.2013\~ року по 15.02.2017 року у розмірі\~ 13111,02 грн., що визнається сторонами. За положеннями ст.196 СК України при виникненні заборгованості з вини особи, яка зобов'язана сплачувати аліменти за рішенням суду, одержувач аліментів має право на стягнення неустойки (пені) у розмірі одного відсотка від суми несплачених аліментів за кожен день прострочення. Розмір неустойки може бути зменшений судом з урахуванням матеріального та сімейного стану платника аліментів. Виходячи з аналізу норм глави 49 ЦК України неустойка (пеня) - це спосіб забезпечення виконання зобов'язання. Її завдання - сприяти належному виконанню зобов'язання, стимулювати боржника до належної поведінки. Отже, з урахуванням правової природи пені, яка є дієвим стимулом належного виконання обов'язку та виходячи з того, що аліменти призначаються та виплачуються (стягуються) щомісячно, за змістом статті 196 СК України пеня нараховується на суму заборгованості за той місяць, в якому не проводилось стягнення аліментів. Саме така правова позиція висловлена в постановах Верховного Суду України від 11 вересня 2013 року в справі № 6-81цс13, від 1 жовтня 2014 року № 6-149цс14, від 1 липня 2015 року у справі №6-94цс15, яка має враховуватися судами загальної юрисдикції при застосуванні таких норм права. Тобто, неустойка (пеня) за один місяць рахується так: заборгованість за аліментами за місяць помножена на 1 % пені і помножена на кількість днів місяця, в якому виникла заборгованість. Загальна сума неустойки (пені) визначається шляхом додавання нарахованої пені за кожен із прострочених платежів (за кожен місяць). Відповідач зобовязаний рішенням суду сплачувати аліменти на утримання сина та відповідно до законодавства зобовязаний вчиняти дії щодо належного виконання зобовязання, в тому числі, повідомляти державного виконавця про місце проживання, місце роботи та доходи. Як вбачається з матеріалів справи ( а.с. 13, 44), державним виконавцем МВДВС Білоцерківського міськрайонного управління юстиції в лютому 2017 року було звернуто стягнення на заробітну плату боржника, який працює у ТОВ СП «Бегленд», заробітна плата [PERSON] в середньому становить 5002,30 грн. в місяць, з якої утримуються кошти в рахунок сплати аліментів в розмірі 1/4 частини заробітку. Відповідач не надав до суду жодних доказів, що заборгованість по сплаті аліментів утворилась не з його вини, отже відповідач мав можливість сплачувати аліменти відповідно до рішення суду щомісячно у визначному розмірі, як і сплатити заборгованість по аліментам, однак таких дій не вчинив. Суд прийшов до висновку, що сума неустойки (пені) за період з 01.12.2013 року по 15.02.2017 року складає: 3955,30 грн. виходячи з наступного розрахунку ( розмір щомісячного платежу зазначено у довідці - розрахунку х на 1% х кількість днів у місяці):\~ грудень 2013 року 95,976 грн. (309,60 х 1% = 3,096 х 31), січень 2014 року 95,976 грн. ( 309,60 х 1% = 3,096 х 31), лютий 2014 року 86,688 грн. ( 309,60 х 1% = 3,096 х 28), березень 2014 року 95,976 грн. ( 309,60 х 1% = 3,096 х 31), квітень 2014 року 92,88 грн. ( 309,60 х 1% = 3,096 х 30), травень 2014 року 95,976 грн. ( 309,60 х 1% = 3,096 х 31), червень 2014 року 92,88 грн. ( 309,60 х 1% = 3,096 х 30), липень 2014 року - 95,976 грн. ( 309,60 х 1% = 3,096 х 31), серпень 2014 року - 95,976 грн. ( 309,60 х 1% = 3,096 х 31), вересень 2014 року - 92,88 грн. ( 309,60 х 1% = 3,096 х 30), жовтень 2014 року - 95,976 грн. ( 309,60 х 1% = 3,096 х 31), листопад 2014 року - 92,88 грн. ( 309,60 х 1% = 3,096 х 30), грудень 2014 року - 95,976 грн. ( 309,60 х 1% = 3,096 х 31), січень 2015 року - 95,976 грн. ( 309,60 х 1% = 3,096 х 31), лютий 2015 року 86,688 грн. ( 309,60 х 1% = 3,096 х 28), березень 2015 року 95,976 грн. ( 309,60 х 1% = 3,096 х 31), квітень 2015 року 92,88 грн. ( 309,60 х 1% = 3,096 х 30), травень 2015 року 95,976 грн. ( 309,60 х 1% = 3,096 х 31), червень 2015 року 92,88 грн. ( 309,60 х 1% = 3,096 х 30), липень 2015 року - 95,976 грн. ( 309,60 х 1% = 3,096 х 31), серпень 2015 року - 95,976 грн. ( 309,60 х 1% = 3,096 х 31), вересень 2015 року 105,03 грн. ( 350,10 х 1% = 3,501х30), жовтень 2015 року 108,531 грн. ( 350,10 х 1% = 3,501 х 31), листопад 2015 року - 105,03 грн. ( 350,10 х 1% = 3,501х30), грудень 2015 року - 108,531 грн. ( 350,10 х 1% = 3,501 х 31), січень 2016 року - 108,531 грн. ( 350,10 х 1% = 3,501 х 31), лютий 2016 року 101,529 грн. (350,10 х 1% = 3,501 х29), березень 2016 року - 108,531 грн. ( 350,10 х 1% = 3,501 х 31), квітень 2016 року - 105,03 грн. ( 350,10 х 1% = 3,501х30), травень 2016 року \~ 114,204 грн. (\~ 368,40 х1%=3,684х31), червень 2016 року 110,52 грн. (368,40 х1%=3,684х30), липень 2016 року - 114,204 грн. (\~ 368,40 х1%=3,684х31), серпень 2016 року - 114,204 грн. (\~ 368,40 х1%=3,684х31), вересень 2016 року - 110,52 грн. (368,40 х1%=3,684х30), жовтень 2016 року - 114,204 грн. (\~ 368,40 х1%=3,684х31), листопад 2016 року - 110,52 грн. (368,40 х1%=3,684х30), грудень 2016 року 140, 0487 грн. (451,77 х 1%=4, 5177х31), січень 2017 року 157,077 грн. ( 506,70\~ х 1% = 5, 067х31), лютий 2017 року 40, 7025 грн. ( 271,35\~ х 1% = 2,71х15). Відповідач не заперечує щодо стягнення з нього неустойки за прострочення сплати аліментів, яка виникла\~ за період з 01.12.2013 року по 15.02.2017 року, тому, враховуючи вище зазначене, позивач має право на отримання від відповідача неустойки (пені) у розмірі одного відсотка від суми несплачених аліментів за кожен місяць прострочення за вказаний період в розмірі 3955,30 грн. Позивач звільнена від сплати судового збору згідно ч. 1 ст.5 Закону України «Про судовий збір», а тому згідно ч.6 ст. 141 ЦПК України судові витрати підлягають стягненню з відповідача на користь держави.

Outcome: partial