Jurisdiction: civil
Date: 2014-09-25 00:00:00

Позивач звернулась до суду з позовом до відповідача про стягнення аліментів на утримання малолітньої доньки [PERSON], [INFO], посилаючись на те, що з відповідачем вони перебували у зареєстрованому шлюбі з 19.11.2011 року до 27.02.2014 року. Враховуючи, що відповідач не приймає ніякої участі у вихованні своєї малолітньої доньки і не надає жодної матеріальної допомоги на її утримання, позивач змушена була звернутись до суду з позовом про стягнення аліментів на утримання дитини в розмірі 1000 (одна тисяча) гривень на місяць до досягнення дитиною повноліття та на її утримання у розмірі 500 (п'ятсот) гривень щомісячно, до досягнення дитиною трьохрічного віку. В судовому засіданні позивач позовні вимоги підтримала у повному обсязі, просила суд про їх задоволення, пославшись на те, що відповідач не надає матеріальної допомоги на її утримання та на утримання дитини. Відповідач в судовому засіданні від 22.09.2014 року позовні вимоги визнав, не заперечував проти стягнення з нього в судовому порядку аліментів на утримання неповнолітньої доньки та позивачки у визначеному позивачем розмірі. Крім того, пояснив що на даний час він офіційно не працює. Заслухавши пояснення сторін, дослідивши письмові докази по справі, суд приходить до висновку, що позовні вимоги є обґрунтованими та підлягають задоволенню з огляду на наступне. Судом встановлено, що [PERSON] та [PERSON] перебували у зареєстрованому шлюбі з 19.11.2011 року (а.с. 3). Згідно рішення Деснянського районного суду м. Києва від 27.02.2014 року, шлюб між подружжям розірвано (а.с.5). Від шлюбу подружжя має малолітню доньку [PERSON], [INFO], батьком якої є [PERSON] (а.с. 4). Відповідно до ч.2 ст.150 СК України батьки зобов'язані піклуватись про здоров'я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток. Згідно вимог ч.1, 2 ст.155 СК України, здійснення батьками своїх прав та виконання обов'язків мають ґрунтуватися на повазі до прав дитини та її людської гідності. Батьківські права не можуть здійснюватися всупереч інтересам дитини. Відповідно до ст. 180 СК України батьки зобов'язані утримувати дітей до досягнення ними повноліття. Відповідно до ч. 1 ст. 182 СК України, при визначенні розміру аліментів суд враховує стан здоров'я та матеріальне становище дитини, стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів, наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина, інші обставини, що мають істотне значення. З наданої позивачем довідки форми 3 від 24.09.2014 року, виданої ЖЕК №318, вбачається, що у квартирі [ADDRESS] є зареєстрованими та мешкають: [PERSON], [PERSON] [PERSON] та неповнолітня [PERSON] (а.с. 14). Як зазначила позивач в судовому засіданні відповідач матеріальну допомогу на її утримання та на утримання доньки добровільно у необхідному розмірі не надає, а тому вона бажає стягувати з відповідача аліменти на утримання доньки у твердій грошовій сумі у розмірі 1000 грн. щомісячно та аліменти на її утримання у твердій грошовій сумі в розмірі 500 грн. щомісяця, до досягнення дитиною трирічного віку. Відповідач у судовому засіданні зазначив, що він згоден платити аліменти, оскільки розуміє, що дитину необхідно утримувати та матеріально забезпечувати, однак він на даний час не працює, а крім того його викликали на військові збори, а тому він не знає, яким чином буде сплачувати аліменти. Приймаючи рішення про стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини у визначеному позивачем розмірі, суд в першу чергу виходить з інтересів неповнолітньої дитини, якій потрібна батьківська увага і турбота, а також з урахуванням тієї обставини, що відповідач визнав позовні вимоги і не заперечував проти стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини. Згідно з вимогами ч.2, ч.4 ст.84 СК України дружина, з якою проживає дитина, має право на утримання від чоловіка - батька дитини до досягнення дитиною трьох років. Право на утримання дружина, з якою проживає дитина, має незалежно від того, чи вона працює та незалежно від її матеріального становища, за умови, що чоловік може надавати матеріальну допомогу. Відповідно до ч.3 ст.10 ЦК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Згідно з вимогами ст.60 ЦПК України, кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Враховуючи той факт, що відповідач є працездатним, з розміром аліментів погодився, суд вважає, що він спроможний надавати матеріальну допомогу на утримання матері дитини та вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь позивачки аліменти на її утримання у твердій грошовій сумі в розмірі 500 грн. щомісячно до досягнення дитиною - донькою [PERSON], [INFO], трьох років, тобто до [INFO]. При цьому, суд не приймає, як доказ неможливості надання відповідачем матеріальної допомоги на утримання матері дитини, твердження [PERSON] про те, що він залучений до військових зборів, з тих підстав, що належних та допустимих доказів в обґрунтування зазначеного, суду відповідачем надано не було. Відповідно до вимог ст.367 ч.1 п.1 ЦПК України суд допускає негайне виконання рішення суду в частині стягнення аліментів на утримання дитини в межах суми платежу за один місяць. Відповідно до вимог ст.88 ЦПК України з відповідача на користь держави підлягає стягненню судовий збір у розмірі 243 грн. 60 коп. На підставі викладеного та

Outcome: approved