Jurisdiction: civil
Date: 2014-04-16 00:00:00

Позивач звернулась до суду з позовною заявою до [PERSON] про стягнення аліментів на дружину, в якій вказала, що вона перебувала з відповідачем в зареєстрованому шлюбі з 19.06.2010р. по 01.04.2013 р.. Рішенням Селидівського міського суду Донецької області від 28.02.2013р. з [PERSON] на її користь у зв,язку з тим, що вона є інвалідом ІІ групи загального захворювання були стягнуті аліменти в розмірі 1/8 частини усіх видів заробітку(доходів) щомісячно до 06.03.2014 року. На сьогоднішній день вона пройшла обстеження у міжрайонній МСЕК м. Красноармійська Донецької області, де 04.03.2014 року їй повторно встановлена ІІ група інвалідності. У зв,язку з погіршенням стану здоров,я та з необхідністю проведення повторної операції їй необхідні грошові кошти, її пенсії не вистачає навіть на придбання ліків, оплати комунальних послуг та інших послуг. Вказала, що відповідач в змозі надати їй матеріальну допомогу, оскільки працює та отримує заробітну плату та пенсію. Просить суд, стягнути з відповідача на її користь аліменти на своє утримання в розмірі 1/4 частки заробітної плати щомісячно, починаючи з дня подання заяви до 04.03.2015 року. Позивач в судове засідання не з,явилась, про час та місце розгляду справи повідомлена належним чином. Надала заяву в якій просить розглянути справу без її участі, підтримала позовні вимоги в повному обсязі, не заперечувала проти ухвалення заочного рішення по справі. Відповідач в судове засідання не з»явився, про час та місце слухання справи у встановленому законом порядку повідомлений, про причини неявки суд не повідомив. За таких обставин в порядку, передбаченому ч.1 ст.224 ЦПК України, за згодою позивача, суд вважає за можливе вирішити справу у відсутності відповідача, на підставі наявних в ній даних і доказів, з постановленням заочного рішення. Суд, вивчивши матеріали справи, дійшов до наступного. Аліменти присуджуються одному з подружжя у частці від заробітку (доходу) другого з подружжя. Згідно свідоцтва про шлюб серії [NUMBER] від 19.06.2010 року за актовим записом № 64, [PERSON] вступив у шлюб з [PERSON] та після реєстрації шлюбу їй присвоєно прізвище « [PERSON]». Згідно Рішення Селидівського міського суду від 01.04.2013 року шлюб між [PERSON] та [PERSON] розірвано. Рішенням Селидівського суду Донецької області від 28.02.2013 р. з [PERSON] на користь [PERSON] стягнуто аліменти на її утримання в розмірі 1/8 частини його доходів щомісячно, починаючи з 04.02.2013 р. по 06.03.2014 р. Відповідно довідки до акту огляду МСЕК № 482373 - [PERSON] встановлено повторно друга група інвалідності за загальним захворюванням до 01.04.2015 року. Відповідно довідки ОСББ «Алмаз» с. Селидове від 24.02.2013 року - [PERSON] проживає та зареєстрована за адресою: [ADDRESS], разом зі своєю матір,ю [PERSON] та донькою [PERSON] Згідно довідки УПФУ в м. Селидове Донецької області № 348 від 04.03.2014 року - [PERSON] знаходиться на обліку в УПФУ в м. Селидове Донецької області та її пенсія по інвалідності внаслідок загального захворювання інвалідам ІІ групи становить 1049,00 грн. Відповідно до ст.75 СК України, дружина, чоловік повинні матеріально підтримувати один одного. Право на утримання(аліменти) має той із подружжя, який є непрацездатним, потребує матеріальної допомоги, за умови, що другий із подружжя може надавати матеріальну допомогу. Непрацездатним вважається той із подружжя, який досяг пенсійного віку, встановленого законом, або є інвалідом І, ІІ чи ІІІ групи. Один із подружжя є таким, що потребує матеріальної допомоги, якщо заробітна плата, пенсія, доходи від використання його майна, інші доходи не забезпечують йому прожиткового мінімуму, встановленого законом. Згідно ст.76 СК України, розірвання шлюбу не припиняє права особи на утримання, яке виникло у нею за час шлюбу. Після розірвання шлюбу особа має право на утримання, якщо вона стала непрацездатною до розірвання шлюбу або протягом одного року від дня розірвання шлюбу і потребує матеріальної допомоги і якщо її колишній чоловік, колишня дружина може надавати матеріальну допомогу. Згідно ст.77 СК України, утримання одному з подружжя надається другим із подружжя у натуральній або грошовій формі за їхньою згодою. За рішенням суду аліменти присуджуються одному із подружжя, як правило, у грошовій формі. Згідно з ч.3 ст.79 СК України, якщо один із подружжя одержує аліменти у зв»язку з інвалідністю, сплата аліментів триває протягом строку інвалідності. У разі подання відповідного документа про продовження строку інвалідності, стягнення аліментів продовжується на відповідний строк без додаткового рішення суду про це. Відповідно до вимог ст.. 80 СК України, аліменти присуджуються одному із подружжя у частці від заробітку (доходу) другого з подружжя і (або) у твердій грошовій сумі. Розмір аліментів одному з подружжя суд визначає з урахуванням можливості одержання утримання від повнолітніх дочки, сина, батьків та з урахуванням інших обставин, що мають істотне значення. Згідно до ст.. 81 СК України, перелік видів доходів, які враховуються при визначенні розміру аліментів на одного з подружжя, дітей, батьків, інших осіб ( 146-93-п ), затверджується Кабінетом Міністрів України. Згідно постанови Кабінету Міністрів України N 146 від 26 лютого 1993 р. «Про перелік видів доходів, які враховуються при визначенні розміру аліментів на одного з подружжя, дітей, батьків, інших осіб, зі змінами та доповненнями, частини 13 додатку до постанови, Утримання аліментів провадиться з суми заробітку (доходу), що належить особі, яка сплачує аліменти, після утримання з цього заробітку (доходу) податків. Згідно до ст.. 82 СК України, право одного з подружжя на утримання, а також право на утримання, яке особа має після розірвання шлюбу, припиняється у разі поновлення його працездатності, а також реєстрації з ним повторного шлюбу. Право на утримання припиняється від дня настання цих обставин. Право одного з подружжя на аліменти, які були присуджені за рішенням суду, може бути припинене за рішенням суду, якщо буде встановлено, що: 1) одержувач аліментів перестав потребувати матеріальної допомоги; 2) платник аліментів неспроможний надавати матеріальну допомогу. Судом встановлено, що позивач в період шлюбу набула інвалідність, їй було призначено ІІ група інвалідності, на даний час отримує пенсію по інвалідності в розмірі 1049 грн.. Рішенням Селидівського суду Донецької області від 28.02.2013 р. з відповідача стягнуто аліменти на її утримання в розмірі 1/8 частини його доходів щомісячно, починаючи з 04.02.2013 р. по 06.03.2014 р. Стан здоров»я [PERSON] погіршився, що підтверджується медичними документами,дата чергового переогляду 04.03.2015 р.. Окрім задоволення звичайних потреб позивач змушена здійснювати витрати на відновлення здоров'я, лікування тощо, з тим, щоб наблизити своє життя до нормального. Відповідач працює, отримає заробітну плату та пенсію і може надавати матеріальну допомогу колишній дружині. При вирішенні даного спору, суд також враховує всі особливості конкретної життєвої ситуації та оцінює характер і розмір необхідних витрат в залежності від ступеня непрацездатності позивачки, її життєвих потреб і умов життя; Відповідно до положень статей 10 і 11 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи в межах заявлених позивачем вимог та зазначених і доведених ним обставин. Відповідно до статті 19 Конституції України , статті 1 ЦПК та з урахуванням положення частини четвертої статті 10 ЦПК вийти за межі заявлених вимог (вирішити незаявлену вимогу, задовольнити вимогу позивача у більшому розмірі, ніж було заявлено), суд має право лише у випадках, прямо передбачених законом. Враховуючи викладене, суд вважає за необхідне стягнути аліменти на користь позивача на період строку інвалідності. Враховуючи, що позивачка звільнена від оплати судового збору за звернення до суду з позовом про стягнення аліментів, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь держави судовий збір в сумі 243, 60 грн. На підставі ст.ст. 75,76, 77,80,182 Сімейного Кодексу України і

Outcome: approved