Jurisdiction: civil
Date: 2019-10-28 00:00:00

Позивач звернулась до суду з позовом до відповідача про розірвання договору банківського вкладу № SAMDN10000011660702, укладеного 19 лютого 2007 року, стягнення сум грошових вкладів та пені посилаючись на те, що цього дня між нею та АТ КБ «Приватбанк» було укладено зазначений договір про депозитний вклад «Копилка дітям». Згідно цього договору, позивачка передала, а відповідач прийняв грошові кошти в сумі 8 568,58 грн. на термін 12 місяців + 1 день, тобто до 19 лютого 2008 року зі сплатою 13,75 % річних з пролонгацією відповідно до п. 6 цього Договору. 02 березня 2019 року термін дії договору сплив. Крім того, позивачем було збільшено суму вкладу на 1 500,00 грн. 05 березня 2019 року [PERSON] звернулась до банку із заявою про дострокове розірвання депозитного договору від 19 лютого 2007 року та повернення їй депозитних вкладів, на що отримала відмову. Позивач вважає таку відмову банку в поверненні суми депозитного вкладу незаконною та необґрунтованою, а дії відповідача такими, що порушують її права. Ухвалою суду від 25 березня 2019 року розгляд справи призначено здійснювати за правилами загального позовного провадження з проведенням підготовчого засідання, сторонам роз`яснено підстави, час та черговість подання заяв по суті справи, а ухвалою суду від 28 серпня 2019 року закрито підготовче провадження та призначено справу до розгляду по суті. Відзиву, заяв або клопотань від відповідача до суду не надходило. Вислухавши позивача, яка в судовому засіданні вимоги позову підтримала та просила задовольнити, представника відповідача, яка проти задоволення позову заперечувала, просила в його задоволенні відмовити, дослідивши і проаналізувавши докази, які містяться в матеріалах справи, суд встановивши наступні обставини та дійшовши до наступних висновків. Судом встановлено, що 19 лютого 2007 року між [PERSON] та АТ КБ «Приватбанк» було укладено договір № SAMDN10000011660702 про депозитний вклад «Копилка дітям». Згідно п. 1 цього Договору, позивачка передала, а відповідач прийняв грошові кошти в сумі 8 568,58 грн. на термін 12 місяців + 1 день, тобто до 19 лютого 2008 року зі сплатою 13,75 % річних з пролонгацією відповідно до п. 6 цього Договору. 02 березня 2019 року термін дії договору сплив. Крім того, позивачем було збільшено суму вкладу на 1 500,00 грн. Порядок дострокового повернення вкладу визначений ст. 1060 ЦК України, а також п. 2 Договору банківського вкладу № SAMDN10000011660702. У відповідності до ч. 2 ст. 1060 ЦК України за договором банківського вкладу на вимогу банк зобов`язаний видати вклад або його частину на першу вимогу вкладника. Умова договору банківського вкладу на вимогу про відмову від права на одержання вкладу на першу вимогу є нікчемною. Відповідно до п. 2 Договору вкладник має право звернутись до банку з письмовою заявою про повернення суми вкладу або його частини до закінчення строку розміщення вкладу, а банк зобов`язується задовольнити таку вимогу з урахуванням п.п. 2 та 4 Договору. 05 березня 2019 року та 11 березня 2019 року на підставі вказаних норм та умов позивач звернулась до банку із заявою про дострокове повернення суми депозиту, однак 15 березня 2019 року їй було відмовлено у видачі депозиту з підстав того, що на її овердрафтовому рахунку є заборгованість. Пунктом 3 Договору передбачені положення про те, що у випадку розірвання договору за ініціативою отримувача з урахуванням умов п. 5 цього договору та пред`явення ним свого паспорта та ідентифікаційного коду фізичної особи - платника податку отримувачу видається сума вкладу і проценти, нараховані відповідно до умов цього договору, за фактичний термін користування вкладом. У випадку участі у кредитних програмах Приватбанку за письмовим узгодженням з банком дострокове повернення вкладу здійснюється з виплатою процентів в повному обсязі за фактичний термін розміщення коштів. Банк отримав заяви позивача про дострокове розірвання договору 13 та 14 березня 2019 року, що підтверджується повідомленнями про вручення поштових відправлень (а.с. 18-26), однак дій при її зверненні 15 березня 2019 року до Печерської філії АТ КБ «Приватбанк» щодо розірвання договору та дострокове повернення грошових коштів на звернення позивача не вчинив. Відповідно до ч. 3 ст. 1058 ЦК України до відносин банку та вкладника за рахунком, на який внесений вклад (за договором банківського вкладу), застосовуються положеннями про договір банківського рахунка (глава 72 ЦК України), якщо інше не встановлено главою 71 ЦК або не випливає із суті договору банківського вкладу. Згідно з положеннями ч. 1 ст. 1075 ЦК України, яка відноситься до глави 72 ЦК України, договір банківського рахунка розривається за заявою клієнта у будь-який час. При таких обставинах, суд приходить до висновку, що позивач, тобто клієнт, яка є однією із сторін у договорі, має право на дострокове розірвання, укладеного між нею та відповідачем договору від 19 лютого 2007 року. Тими ж таки пунктами 3 та 5 вищевказаних договорів передбачено, що при поверненні вкладу за ініціативою Клієнта, клієнту повертається сума вкладу. Крім цього в ч. 2 ст. 1060 ЦК України міститься норма про обов`язок банку видати вклад або його частину за договором банківського вкладу, незалежно від його виду, на першу вимогу вкладника. Тому, дане положення, що ґрунтується на договорі та нормі закону, є підставою для розірвання договору, видачі банком вкладнику, а також стягнення нарахованих процентів та безпідставно стягнутих з депозитного рахунку коштів та суму пені, оскільки позивач, як клієнт банку заявила вимогу про їх повернення.

Outcome: approved