Jurisdiction: civil
Date: 2017-04-04 00:00:00

Позивач звернулась до суду з позовом до відповідача, в якому просить визнати недійсним договір фінансового лізингу від 20.05.2015 року № 002057 між ТОВ «Євролізинг Україна» та [PERSON] з моменту його вчинення; застосувати до ТОВ «Євролізинг Україна» наслідки недійсності цього договору та стягнути 51\~000 грн. з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три відсотки річних від простроченої суми на користь [PERSON]; стягнути з ТОВ «Євролізинг Україна» на користь [PERSON] моральну шкоду в розмірі 5000 грн. Обгрунтовуючи позов позивач посилалась на порушення її прав оспорюваним правочином через його укладення її чоловіком без її згоди. В судовому засіданні представник позивача та третьої особи [PERSON] позов підтримала в повному обсязі, посилаючись на те, що договір укладений без згоди дружини, третя особа фактично була введена в оману щодо ціни товару, подружжя немає коштів для виконання умов договору. Представник відповідача в судове засідання повторно не зявився, хоч про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, заяв, клопотань чи заперечень суду не подав. Відповідно до ч.1 ст.224 ЦПК України у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло повідомлення про причини неявки, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів. Суд вважав можливим розглянути спір у відсутність представника відповідача на підставі наявних у справі доказів. Вислухавши представника позивача та третьої особи, дослідивши наявні в матеріалах справи докази, суд вважає позов таким, що підлягає частковому задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що 20 травня 2015 року між товариством з обмеженою відповідальністю «Євролізинг Україна» та [PERSON] було укладено договір № 002057 фінансового лізингу щодо трактора «МТЗ-892», що підтверджується договором та додатками до нього. Відповідно до умов вказаного договору третя особа [PERSON] сплатив адміністративний платіж на користь ТОВ «Євролізинг Україна» в розмірі 51\~000 грн., що підтверджується квитанцією. Станом на час укладення оспорюваного правочину [PERSON] перебував у шлюбі із позивачем [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про укладення шлюбу. 22.05.2015 року [PERSON] звернувся до ТОВ «Євролізинг Україна» з письмовою заявою про розірвання вказаного вище договору, що підтверджується заявою, поштовими квитанціями, повідомленнями. Стан здоровя третьої особи підтверджується медичними довідками. При наданні правової оцінки позовним вимогам по їх суті суд враховує наступне. Статтею 11 ЦК України передбачені підстави виникнення цивільних прав та обовязків. Згідно ч.1 ст.12 ЦК України особа здійснює свої цивільні права вільно, на власний розсуд. Згідно ч.2 ст.14 ЦК України особа не може бути примушена до дій, вчинення яких не є обов'язковим для неї. Згідно ч. 1\~ст. 202 ЦК України\~правочином є дія особи, спрямована на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків. Відповідно до\~ст. 203 ЦК України\~зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства,\~а також моральним засадам суспільства. Особа, яка вчиняє правочин, повинна мати необхідний обсяг цивільної дієздатності. Волевиявлення учасника правочину має бути вільним та відповідати його внутрішній волі. Правочин має вчинятися у формі, встановленій законом. Правочин має бути\~спрямований на реальне настання правових наслідків, що обумовлені ним. Згідно зі\~ст. 509 ЦК України\~зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку. Згідно ч.ч.1,3 ст.626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків. Договір є двостороннім, якщо правами та обов'язками наділені обидві сторони договору. Згідно ст. 628 ЦК України\~передбачено, що зміст\~договору становлять умови, визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов'язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Статтею 638 ЦК України\~передбачено, що договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Між відповідачем та третьою особою укладено договір фінансового лізингу добровільно, без будь-якого примусу, повноваження підписантів договору є належними і достатніми, всі обовязкові за законом і суттєві умови сторони визначили в договорі, свою згоду із всіма умовами договору сторони договору посвідчили шляхом підписання власноручними підписами та скріплення печаткою юридичної особи. Відповідно до ч.1 ст. 227 ЦК України правочин юридичної особи, вчинений нею без відповідного дозволу (ліцензії), може бути визнаний судом недійсним. Відповідно до ч.2 ст.806 ЦК України до договору лізингу застосовуються загальні положення про найм (оренду) з урахуванням особливостей встановлених законом. До відносин пов'язаних з лізингом, застосовуються загальні положення про купівлі продаж та положення про договір поставки, якщо інше не встановлене законом. Згідно ст.799 ЦК України договір найму транспортного засобу укладається в письмовій формі ; договір найму транспортного засобу за участю фізичної особи підлягає нотаріальному посвідченню. Відповідно до ч.1 ст. 220 ЦК України у разі не додержання сторонами вимоги закону про нотаріальне посвідчення договору такий договір є нікчемним. Як вбачається з наявних матеріалів справи оскаржуваний договір не був нотаріально посвідчений , тому він є нікчемним та підлягає визнання недійсним з моменту його вчинення. Позивач не є строною оспорюваного нею правочину, тому її доводи про окремі, на її думку, порушення законодаства та прав іншої особи її чоловіка [PERSON] не стосуються судового захисту її особистих прав, за чим вона звернулась до суду із цим позовом, тому не модуть покладатись в основу судового рішення в межах субєктного скалду сторін у цій справі та в межах заявлених позовних вимог. Із доводів позову стосуються особистих прав позивача лише посилання на укладення договору чоловіком позивача без її згоди, при оцінці яких суд приймає до уваги наступне. Згідно ч.2 ст.65 СК України при укладенні договорів одним із подружжя вважається, що він діє за згодою другого з подружжя. Дружина, чоловік має право на звернення до суду з позовом про визнання договору недійсним як такого, що укладений другим із подружжя без її, його згоди, якщо цей договір виходить за межі дрібного побутового. Суд вважає, що позовні вимоги в частині стягнення з відповідача на користь позивача сплаченого третьою особою адміністративного платежу в сумі 51000 грн. не підлягають задоволенню, оскільки вказані кошти нею не сплачувалися, тому відповідні доводи позову суд вважає необґрунтованими. Частиною 1 статті 23 ЦК України передбачено, що особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Згідно ч.1 ст.1167 ЦК України моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини, крім випадків, встановлених частиною другою цієї статті. Під час судового розгляду належними і допустимими доказами не підтверджено обставини заподіяння моральної шкоди відповідачем позивачеві, нічим не обґрунтовано розмір такої шкоди, тому відповідні позовні вимоги слід визнати безпідставними. Згідно ч. 1 ст.60 ЦПК України кожна сторона зобовязана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. Таким чином, розглянувши справу в межах визначених позивачем предмету спору та підстав для задоволення позову, оцінюючи належність, допустимість і достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності, враховуючи те, що обставини, на які посилається позивач як на підставу для задоволення позову, знайшли своє підтвердження в судовому засіданні, оскільки ґрунтуються на достатніх, належних та допустимих доказах, суд прийшов до висновку, що позовні вимоги слід задовольнити частково.

Outcome: partial