Jurisdiction: civil
Date: 2017-12-12 00:00:00

Позивач звернулась до суду з позовом до відповідача про стягнення аліментів, а саме просила суд: стягнути з відповідача на свою користь аліменти на утримання сина [PERSON] у розмірі 1/ 3 частини з усіх видів заробітку щомісячно, аліменти на утримання матері дитини у розмірі 1/ 5 частини з усіх видів заробітку щомісячно та додаткові витрати на утримання сина у розмірі 1/ 5 частини з усіх видів заробітку щомісячно. Позов обґрунтовує тим, що під час шлюбу з відповідачем у них народився син [PERSON], [INFO]. Відповідач не забезпечує дитину необхідною матеріальною допомогою, тому позивач і звернулась до суду. Представник позивача у судовому засіданні позовні вимоги підтримував у повному обсязі та просив їх задовольнити. Позивач та її представник у судове засідання 06.12.2017 не з'явились про час та місце повідомлялись належним чином, надали суду клопотання про розгляд справи без їх участі, у якому позов підтримали та просили його задовольнити. Відповідач у судовому засіданні повідомив, що згоден виплачувати аліменти на утримання сина у розмірі 1/ 3 частини та додаткові витрати на утримання сина у розмірі 1/ 5 частини щомісячно, щодо аліментів на утримання матері дитини просив відмовити з тих підстав, що у нього ще є одна дитина від іншого шлюбу. Також відповідач повідомив, що позивач має грошовий дохід, їздить на автомобілі та має відповідні кошти на його утримання, а відтак, на думку відповідача, підстав для стягнення з нього аліментів на утримання матері дитини немає. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає частковому задоволенню. Відповідно до ст.174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд. Судом встановлені наступні факти та відповідні їм правовідносини. У період шлюбу у сторін народився син - [PERSON], [INFO], що підтверджується свідоцтвом про народження (а.с.7). 19 серпня 2013 року рішенням Ленінського районного суду м. Полтави шлюб між сторонами розірвано (а.с.23). Відповідно до ст. 150 СК України батьки зобов'язані піклуватися про здоров'я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток, забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя. Згідно ст. 180 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до ст. 183 СК України частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Відповідно до ст.185 СК України той з батьків, з кого присуджено стягнення аліментів на дитину, а також той з батьків, до кого вимога про стягнення аліментів не була подана, зобов'язані брати участь у додаткових витратах на дитину, що викликані особливими обставинами (розвитком здібностей дитини, її хворобою, каліцтвом тощо). Розмір участі одного з батьків у додаткових витратах на дитину в разі спору визначається за рішенням суду, з урахуванням обставин, що мають істотне значення. Згідно ст. 191 СК України аліменти присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову. Враховуючи визнання відповідачем вимог щодо стягнення аліментів на дитину та додаткових витрат, а також, беручи до уваги те, що відповідач як батько дитини зобов'язаний утримувати сина до досягнення повноліття, створювати необхідні умови для його розвитку та життя, тому суд вважає за можливе стягувати з відповідача аліменти на утримання дитини у розмірі 1/ 3 частини з усіх видів заробітку щомісячно, але не менше 50% від прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку та додаткові витрати на утримання дитини у розмірі 1/ 5 частини з усіх видів заробітку щомісячно, починаючи з 12 липня 2017 року і до досягнення дитиною повноліття.. Згідно до ч. 2 ст. 84 СК України дружина, з якою проживає дитина, має право на утримання від чоловіка (батька дитини) до досягнення дитиною трьох років. Відповідно до ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров'я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 4) інші обставини, що мають істотне значення. Судом встановлено, що на утриманні відповідача перебуває дитина від іншого шлюбу, а саме донька [PERSON], [INFO], що підтверджується свідоцтвом про народження (а.с.29). В інформаційному фонді Державного реєстру фізичних осіб - платників податків Державної фіскальної служби України відомості про доходи [PERSON], реєстраційний номер облікової картки платника податків [NUMBER], за період з 01.01.2016 по 31.06.2017 відсутні. В відомостях, отриманих з центральної бази даних Державного реєстру фізичних осіб, про суми виплачених доходів та утриманих податків за період з 01.01.2016 по 30.09.2017 інформація про доходи [PERSON] реєстраційний номер облікової картки [NUMBER], відсутня. Враховуючи попередньо наведене, а саме те, що у відповідача на утриманні перебуває малолітня дитина [PERSON], те, що офіційних доходів позивач не отримує, а також те, що судом вже вирішено стягувати з відповідача щомісячно на утримання сина [PERSON] аліментів у розмірі 1/ 3 частини та додаткових витрат у розмірі 1/ 5 частини від його доходу, суд вбачає необхідним позовну вимогу щодо стягнення аліментів на утримання матері дитини задовольнити частково, а саме стягувати на користь позивача з відповідача 1/ 10 частину з усіх видів заробітку щомісячно, починаючи з 12 липня 2017 року і до досягнення дитиною трьох років. Суд вважає, що такий розмір аліментів на утримання матері дитини є доцільним та обґрунтованим. Відповідно до ч. 3 ст. 88 ЦПК України суд присуджує до стягнення з відповідача на користь держави судові витрати за кожну позовну вимогу в загальній сумі 1 920,00 грн.

Outcome: partial