Jurisdiction: civil
Date: 2014-04-23 00:00:00

позивач звернулась до суду з позовом до [PERSON], [PERSON], посилаючись на те, що 06.03.1998 року між нею, [PERSON] та [PERSON] було укладено договір позики. За умовами даного договору вона та [PERSON] отримали у позику кошти в сумі 30 000,00 грн., що на момент укладення угоди еквівалентно 15 000,00 доларам США. Термін укладення угоди - один календарний місяць. Стверджувала, що позику та відсотки за користування коштами вона повернула [PERSON] у повному обсязі. Однак, на даний час [PERSON] заперечує виконання умов договору. Вона зверталась із проханнями до [PERSON] про надання довідки про погашення позичених коштів за договором позики, однак, остання відмовила. Таким чином, договірні відносини є припиненими. З огляду на те, що [PERSON] вчинялись протиправні дії, зокрема щодо невидачі підтвердження про виконання зобов'язань позичальника, її права сторони договірних відносин є порушеними. На теперішній час, не зважаючи на те, що вона виконала взяті на себе зобов'язання в повному обсязі по договору позики, вказаний договір не припинено його виконанням, а крім того [PERSON] та [PERSON] ставлять питання про виконання зобов'язань. Зазначала, що рішенням Апеляційного суду Львівської області від 20.08.2012 року у цивільній справі за позовом [PERSON] до [PERSON], [PERSON] - було встановлено повноцінне повернення грошових коштів за вказаним вище договором позики у встановлені строки. В процесі провадження у справі було встановлено наявність у [PERSON] оригіналу договору позики, що свідчить про вичерпаність договірних зобов'язань таких кредитних угод сторонами повністю. З урахуванням наведеного, позивач просила суд визнати договір позики від 06.03.1998 року, укладений між [PERSON] та [PERSON], [PERSON] - припиненим та стягнути з відповідачів судові витрати. Ухвалою суду від 24.04.2014 року провадження у вказаній справі в частині вимог до [PERSON] закрито на підставі п. 6 ч. 1 ст. 205 ЦПК України у зв'язку зі смертю сторони - фізичної особи. Представник позивача в судовому засіданні позов підтримав з підстав, зазначених у заяві, та просив вимоги задовольнити в повному обсязі. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з'явилася, про день та час розгляду справи повідомлялась належним чином, причини неявки суду не повідомила, заяв про можливість розгляду справи за її відсутності від відповідача не надходило. Враховуючи наведене та відсутність заперечень зі сторони представника позивача, суд вважає за можливе на підставі ст. 224 ЦПК України провести заочний розгляд справи на підставі наявних доказів. Заслухавши пояснення представника позивача, з'ясувавши дійсні обставини справи дослідивши та перевіривши докази у їх сукупності, суд прийшов до висновку про необхідність відмовити у задоволенні позову з наступних підстав. В матеріалах справи міститься договір позики від 06.03.1998 року між [PERSON] та [PERSON], [PERSON], за умовами якого [PERSON] як позикодавець надала [PERSON] та [PERSON] як позичальникам позику в сумі 30 000,00 грн., що на момент укладення угоди еквівалентно 15 000,00 доларам США, строком на один місяць до 06.04.1998 року. Відповідно до п. 4 Прикінцевих та перехідних положень ЦК України цей Кодекс застосовується до цивільних відносин, що виникли після набрання ним чинності. Щодо цивільних відносин, які виникли до набрання чинності Цивільним кодексом України, положення цього Кодексу застосовуються до тих прав і обов'язків, що виникли або продовжують існувати після набрання ним чинності. Таким чином, оскільки договір позики датовано 06.03.1998 року, тобто, спірні відносини виникли до набрання чинності Цивільним кодексом України, до даних правовідносин необхідно застосовувати положення ЦК УРСР 1963 року. Згідно зі ст. 153 ЦК УРСР договір вважається укладеним, коли між сторонами в потрібній у належних випадках формі досягнуто згоди по всіх істотних умовах. Істотними є ті умови договору, які визнані такими за законом або необхідні для договорів даного виду, а також всі ті умови, щодо яких за заявою однієї з сторін повинно бути досягнуто згоди. Нормами ст. 154 ЦК УРСР визначено, що коли сторони домовились укласти договір у певній формі, він вважається укладеним з моменту надання йому обумовленої форми, хоч би за законом для даного виду договорів ця форма і не потребувалась. Якщо згідно з законом або угодою сторін договір повинен бути укладений в письмовій формі, він може бути укладений як шляхом складання одного документа, підписаного сторонами, так і шляхом обміну листами, телеграмами, телефонограмами та ін., підписаними стороною, яка їх надсилає. При цьому, ст. 44 ЦК УРСР визначено, що повинні укладатись у письмовій формі, зокрема, угоди громадян між собою на суму понад сто карбованців, за винятком угод, зазначених у статті 43 цього Кодексу, та інших угод, передбачених законодавством Союзу РСР і Української РСР; інші угоди громадян між собою, відносно яких закон вимагає додержання письмової форми. Письмові угоди повинні бути підписані особами, які їх укладають. Якщо громадянин внаслідок фізичної вади, хвороби або з будь-яких інших причин не може власноручно підписатися, то за його дорученням угоду може підписати інший громадянин. Підпис останнього повинен бути засвідчений організацією, в якій працює або навчається громадянин, що укладає угоду, або житлово-експлуатаційною організацією за місцем його проживання, або адміністрацією стаціонарного лікувально-профілактичного закладу, в якому він перебуває на лікуванні, або органом чи службовою особою, що вчиняють нотаріальні дії. Згідно зі ст. 375 ЦК УРСР встановлено, що договір позики на суму понад п'ятдесят карбованців повинен бути укладений у письмовій формі. Як вбачається з договору позики від 06.03.1998 року, такий не підписано позичальниками - [PERSON] та [PERSON], що свідчить про недосягнення сторонами даного договору згоди з усіх його істотних умов. Крім того, як було встановлено судом, у сторін даного договору відсутній оригінал вказаної угоди. За наведених обставин суд приходить до висновку, що договір позики від 06.03.1998 року не було укладено, а відтак він не тягне настання будь-яких правових наслідків. Таким чином, суд вважає вимоги позивача про визнання вказаного договору припиненим внаслідок його виконання безпідставними та такими, що не підлягають задоволенню. Враховуючи викладене,

Outcome: dismissed