Jurisdiction: civil
Date: 2021-10-19 00:00:00

Позивач звернулась до суду з позовом до відповідача про стягнення аліментів на утримання малолітніх дітей, посилаючись на те, що сторони перебувають у шлюбі. Від шлюбу вони мають двох неповнолітніх дітей- доньку [PERSON] , [INFO] та сина [PERSON] , [INFO] . Діти проживають з позивачем. Відповідач не надає будь-якої матеріальної допомоги на утримання дітей. Тому позивач просила стягнути з відповідача на її користь аліменти у розмірі 1/3 частини його заробітку (доходу), але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку на кожну дитину. Ухвалою Київського районного суду м. Полтави від 17 вересня 2021 року відкрито спрощене позовне провадження з повідомленням сторін. Позивач [PERSON] у судове засідання не з`явилася, надала суду заяву про розгляд справи у її відсутність, позовні вимоги підтримує в повному обсязі. Відповідач [PERSON] у судове засідання не з`явився, надав суду заяву про розгляд справи у його відстуність, позовні вимоги визнає в повному обсязі. Дослідивши докази у справі, суд дійшов до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Судом установлено, що [PERSON] та [PERSON] є батьками неповнолітніх [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] , що підтверджується свідоцтвами про народження дітей. Діти проживають разом з позивачем та перебувають на її утриманні. Відповідно до ст.180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. За вимогами ч.1 ст.183 СК України частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Відповідно до ч.2 ст.182 СК України розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. При ухваленні даного рішення та визначенні розміру аліментів судом враховано обставини, передбачені ст.182 СК України. Відповідно до ч.ч.1,2 ст.27 Конвенції про права дитини від 20 листопада 1989 року, що ратифікована постановою Верховної Ради України від 27 лютого 1991 року №789-ХІІ і набула чинності для України 27 вересня 1991 року, держави-учасниці визнають право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батько(-ки) або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Відповідачем надано суду заяву в порядку ст. 206 ЦПК України про визнання позовних вимог. Тому суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь позивача аліменти на утримання неповнолітніх дітей - [PERSON] та [PERSON] у розмірі 1/3 частини його заробітку (доходу). Саме такий розмір аліментів має забезпечити право неповнолітніх [PERSON] та [PERSON] на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку. Згідно ч.1 ст.191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову. Тому стягнення аліментів необхідно розпочати з 09 вересня 2021 року - дня звернення позивача до суду з позовом про стягнення аліментів. Відповідно до п.1 ч.1 ст.430 ЦПК України суд допускає негайне виконання рішень у справах про стягнення аліментів - у межах суми платежу за один місяць. Відповідно до ст. 141 ЦПК України з відповідача на користь держави підлягає до стягнення судовий збір у розмірі 908 грн. 00 коп.

Outcome: approved