Jurisdiction: civil
Date: 2016-09-18 00:00:00

Позивач, звернувшись з цим позовом до суду, просила стягнути з [PERSON], [INFO] уродженця [INFO] на її, [PERSON] користь аліменти в розмірі 1/3 частини від його видів заробітку на утримання неповнолітньої дитини [PERSON], [INFO] щомісячно, з моменту звернення до суду з цим позовом і по досягненню дитиною повноліття, тобто до 16 листопада 2019 р. Допустити негайне виконання рішення суду у межах суми платежу за один місяць. У судовому засіданні позивач свої вимоги підтримала, пояснила суду, що перебувала у шлюбі із відповідачем від якого має спільну дитину. Дитина перебуває на її утриманні і забезпеченні, а відповідач добровільно допомагати утримувати спільну дитину не бажає. Відповідач у судовому засіданні позовні вимоги визнав частково. Був згодний сплачувати аліменти на дочку у розмірі ? частини від своїх доходів. Посилався, що згодний допомагати утримувати дитину, але отримує невелику заробітну плату і крім того має кредитні зобовязання перед установами банків. У судовому засіданні встановлено наступне. 03 червня 1995 р. був укладений шлюб між [PERSON] і [PERSON], що було зареєстровано виконкомом Вікторівської сільської ради народних депутатів Березівського району Одеської області, а.з. №04. Рішенням суду від 29 серпня 2016 р. справа №494/978/16-ц шлюб між сторонами був розірваний. В період шлюбу у сторін 16 листопада 2001 р. народилась дочка [PERSON], що було зареєстровано виконкомом Вікторівської сільської ради Березівського району Одеської області, а.з. №22, свідоцтво про народження І-ЖД № 363207. На час розгляду справи відповідач, згідно довідки з Управління фінансового забезпечення та бухгалтерського обліку ГУНП в Одеській області від 08 вересня 2016 р. №14/1-712 займає посаду поліцейського і його середньомісячне грошове забезпечення складає 3\~780 гривень. Дочка сторін є здоровою, не хворіє, на диспансерному обліку не перебуває. Відповідач є здоровим, не хворіє, на диспансерному обліку не перебуває. Відповідач на своєму утриманні інших осіб не має. Відповідач сплачує кредитні зобовязання перед ПАТ КБ «Приватбанк», та «Ощадбанк» по кредитним договорам. Стягнень по виконавчим документам з відповідача не має, будь-яких інших обставин, які впливають на прийняття рішення у судовому засіданні не встановлено. Інших обставин, що суттєво впливають на прийняття судом рішення не встановлено. Вивчивши матеріали справи, вислухавши пояснення учасників судового розгляду на підставі представлених доказів та доведення перед судом їх переконливості суд дійшов до висновку що позов підлягає задоволенню виходячи з наступного. Згідно ст.180 СК України батьки зобовязані утримувати своїх дітей до досягненню ними повноліття. Таким чином і відповідач зобовязаний утримувати свою дочку по досягненню нею повноліття. Згідно до положень ст.8 Закону України «Про охорону дитинства» зазначається, що кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України. Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України №789ХІІ (78912) від 27 лютого 1991 року та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Згідно ч.2 ст.182 СК України мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Згідно ч.1 ст.183 СК України частка доходу, яка буде стягуватись на утримання дитини як аліменти визначається судом. Виходячи з викладеної норми суд вважає обґрунтованими вимоги позивача про стягнення з відповідача на утримання дочки аліментів у частини від його доходу, але не менш ніж 30 % від прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. При цьому, для визначення розміру аліментів, які підлягають стягненню необхідно враховувати положення ч.1 ст.182 СК України, а саме: 1) стан здоров'я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дітей; 4) інші обставини, що мають істотне значення. За таких обставин суд вважає, що утримання належного рівня життя, виховання і розвитку здібностей своєї дочки є безпосередній обовязок для відповідача і саме він може і повинен знаходити таку діяльність, яка б дала йому можливість на належному рівні допомагати забезпечувати його існування. Однак, як свідчить з матеріалів справи позивач до справи не надала достатніх та переконливих доказів на підтвердження своїх вимог про стягнення з відповідача саме 1/3 частини від заробітку (доходу) у відповідності до положень наведеної ст.182 СК України. Також, позивачем не надано достатніх доказів на підтвердження розміру аліментів, що вона вимагає і у судовому засіданні. Відповідно до ст. 367 ЦПК України суд допускає негайне виконання рішення у справах про стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць. Згідно ст.191 СК України аліменти за рішенням суду стягуються з дня предявлення позову. Оскільки позивач звільнена від сплати судового збору при предявлені позову, то згідно ст.88 ЦПК України з відповідача у дохід держави повинні бути стягнено відповідні судові витрати пропорційно задоволеним вимогам.

Outcome: partial