Jurisdiction: civil
Date: 2017-03-23 00:00:00

Позивач звернулась до суду з позовом до відповідача про надання дозволу на тимчасовий багаторазовий виїзд та в`їзд малолітньої дитини з/на окуповану територію АР Крим у супроводі одного з батьків та без згоди другого з батьків, до досягнення повноліття, просила суд надати дозвіл на тимчасовий багаторазовий виїзд та в`їзд [PERSON] [INFO], з/на окуповану територію АР Крим у супроводі [PERSON] та без згоди [PERSON] до досягнення повноліття та стягнути з відповідача на користь позивача судовий збір, обґрунтовуючи позовні вимоги тим, що з 06.02.1999 року по 07.06.2013 року вона перебувала у зареєстрованому шлюбі з відповідачем, під час шлюбу у них народилось двоє дітей: [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO], які проживають з нею у м. Сімферополі в АР Крим. Батьки та родичі позивача проживають на материковій частині України, однак через окупацію АР Крим, малолітній [PERSON] позбавлений можливості вільно без згоди батька у супроводі матері навідувати своїх бабусю та дідуся та повертатися до свого постійного місця проживання, до м. Сімферополя. Неодноразові спроби позивача отримати нотаріально посвідчену згоду батька на виїзд та в`їзд дитини з/на окуповану територію АР Крим виявились безрезультатними, так як батько відмовляється спілкуватися та приймати будь-яку участь у житті дітей, вважаючи, що цілком достатньо того, що він сплачує аліменти на їх утримання. Позивач та її представник в судове засідання не з`явились, однак від позивача на адресу суду надійшла заява про розгляд справи у її відсутність, в якій вона вказала, що позовні вимоги підтримує в повному обсязі (а.с.47). Відповідач в судове засідання не з`явився, про час і місце розгляду справи повідомлявся судом належним чином (а.с.42-45). Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню, виходячи з наступних підстав. Відповідно до ч.3 ст.61 ЦПК України обставини, встановлені судовим рішенням у цивільній, господарській або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини. В судовому засіданні встановлено, що 06.02.1999 року зареєстровано, а 07.06.2013 року розірвано шлюб між [PERSON] та [PERSON], що підтверджується заочним рішенням Київського районного суду м. Сімферополя від 07.06.2013 року, яке не оскаржувалось та набрало законної сили (а.с.16). Згідно свідоцтва про народження, виданого 20.03.2013 року відділом державної реєстрації актів про народження реєстраційного служби Сімферопольського міського управління юстиції в Автономній Республіці Крим, [INFO] народився [PERSON], батьками якого є позивач [PERSON] та відповідач [PERSON] (а.с.15). Вказаним рішенням Київського районного суду м. Сімферополя від 07.06.2013 року вирішено стягнути з [PERSON] на користь [PERSON] аліменти на утримання неповнолітніх [PERSON] та [PERSON] в розмірі 1/3 частки від його доходу, щомісячно, але не менше 30% прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, починаючи з 24.05.2013 року та до досягнення дітьми повноліття. Відповідно до ч.4 ст.29 ЦК України місцем проживання фізичної особи, яка не досягла десяти років, є місце проживання її батьків, або одного з них, з ким вона проживає. Після розірвання шлюбу [PERSON] проживає разом з позивачем за адресою: [ADDRESS], що підтверджується відбитком штампу про реєстрацію місця проживання у паспорті громадянина України, що належить позивачу (а.с.9 на звороті). В судовому засіданні встановлено, що позивач зверталась до відповідача з метою отримання від останнього нотаріально посвідченого дозволу (згоди) на виїзд та в`їзд сина з/на окуповану територію АР Крим, однак відповідач не надав такої згоди. Відповідно до ч.3 ст.313 ЦК України фізична особа, яка не досягла шістнадцяти років, має право на виїзд за межі України лише за згодою батьків та у їхньому супроводі, або у супроводі осіб, які ними уповноважені. Згідно зі ст.2 Закону України «Про порядок виїзду з України і в'їзду в Україну громадян України» документами, що дають право на виїзд з України та посвідчують особу громадянина України під час перебування за її межами, є паспорт громадянина України для виїзду за кордон, проїзний документ дитини. У відповідності до вимог ст.4 Закону України «Про порядок виїзду з України і в'їзду в Україну громадян України» оформлення проїзного документа дитини провадиться на підставі нотаріально засвідченого клопотання батьків або законних представників батьків. За відсутності згоди одного з батьків виїзд неповнолітнього громадянина за кордон може бути дозволено на підставі рішення суду. Пунктом 18 Правил оформлення та видачі паспортів громадянину України для виїзду за кордон та проїзних документів дитини, їх тимчасового затримання та вилучення, затверджених Постановою Кабінету Міністрів України № 231 від 31.03.1995 року передбачено, що оформлення паспорта/проїзного документа здійснюється на підставі заяви батьків (законних представників батьків чи дітей), а у разі, коли батьки не перебувають у шлюбі між собою, - того з них, з ким проживає дитина, справжність підпису яких засвідчено нотаріально. За наявності заперечень одного з батьків документ може бути оформлено на підставі рішення суду. Відповідно до ч. 2 ст. 150 СК України батьки зобов'язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток. За таких обставин, суд приходить до висновку, що оскільки дитина має право виїзду з/на окуповану територію АР Крим, тому суд приходить до висновку надати дозвіл [PERSON], [INFO], яка зареєстрована за адресою [ADDRESS], на тимчасовий багаторазовий виїзд та в`їзд [PERSON], [INFO] з/на окуповану територію АР Крим без згоди і супроводу батька, таким чином, суд задовольняє позовні вимоги [PERSON] у повному обсязі. Згідно ст.88 ЦПК України оскільки задоволено позов у повному обсязі, тому з відповідача на користь позивача необхідно стягнути 551,20 грн. судового збору, сплаченого позивачем при зверненні до суду.

Outcome: approved