Jurisdiction: civil
Date: 2015-10-07 00:00:00

Позивач звернулась до суду з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів. В позові зазначила, що з 21.05.2015 року вона з відповідачем по справі перебуває в зареєстрованому шлюбі. Від даного шлюбу вони мають неповнолітню дитину [PERSON], [INFO], яка проживає з позивачем і знаходиться на її утриманні. На теперішній час шлюбні відносини сторони припинили, відповідач проживає окремо та відмовляється добровільно надавати кошти на утримання дитини, тому вона змушена звернутися з даним позовом до суду. Позивач просить стягнути з відповідача аліменти на її користь на утримання їх доньки щомісячно, в розмірі 1/4 частини із всіх видів його заробітку, але не менше ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дітей відповідного віку до досягнення донькою повноліття, та кошти на її утримання щомісячно по 1/4 частині із всіх видів заробітку до досягнення донькою [PERSON] трирічного віку. В судовому засіданні позивач позов підтримала, просила його задовольнити. Відповідач в судовому засіданні не заперечував проти позовних вимог. Вивчивши надані письмові докази у сукупності, заслухавши сторони, суд дійшов висновку, що заявлений позов є законним, обґрунтованим та підлягає задоволенню на підставі встановлених фактичних обставин справи та відповідних їм правовідносин. Судом встановлено, що сторони перебувають у шлюбі з 21.05.2015, що підтверджується свідоцтвом про шлюб (а.с.2) і є батьками неповнолітньої дитини - [PERSON], [INFO] (а.с.3), яка проживає з позивачем і знаходиться на її утриманні (а.с.6). Дані обставини повністю підтверджуються дослідженими в судовому засіданні доказами. Згідно зі ст.84 СК України, дружина, з якою проживає дитина, має право на утримання від чоловіка - батька дитини до досягнення дитиною трьох років. Згідно зі ст.180 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до ст.181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Згідно з п.3 ст.182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина. Відповідно до ч.2 ст.182 СК України мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Згідно ч.4 ст.70 Закону України «Про виконавче провадження», загальний розмір усіх відрахувань під час кожної виплати заробітної плати не може перевищувати п'ятдесят відсотків заробітної плати, що має бути виплачена працівнику, у тому числі в разі відрахування за кількома виконавчими документами. Відповідач молода, працездатна особа, офіційно працює, не має інших аліментних зобовязань, тому має можливість сплачувати аліменти на утримання дитини та з урахуванням положень ст.182 СК України, ч.4 ст.70 Закону України «Про виконавче провадження», та забезпечити доньці не тільки необхідні кошти для існування, але і зберегти той рівень життя, які дитина мала при сумісному проживанні з обома батьками. Відповідно до ст.7 Закону України «Про Державний бюджет України на 2015 рік» від 28.12.2014 р. № 80-VIII, у 2015 році розмір прожиткового мінімуму на дитину віком до 6 років становить 1032 грн.. Враховуючи, що позивач на час звернення до суду з даним позовом не працювала, знаходилася в декретній відпустці по догляду за дитиною та відповідно до вимог ст. 84 СК України має право на отримання коштів, тому суд вважає за можливе стягнути з відповідача кошти на утримання. Згідно зі ст.191 аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову. Відповідно до ч. 3 ст. 88 ЦПК України з відповідача підлягають стягненню судові витрати на користь держави.

Outcome: approved