Jurisdiction: civil
Date: 2021-11-25 00:00:00

Позивач звернулась до суду з позовною заявою в якій просить: - встановити факт, що [PERSON] , [INFO] , яка померла [INFO] , є матір`ю [PERSON] , [INFO] ; - визнати за [PERSON] , [INFO] , РНОКПП № [NUMBER] , право власності на земельну ділянку площею 5,4334 га, к.н.2323080800:03:011:0002, розташовану на території Вознесенської сільської ради Мелітопольського району Запорізької області, цільове призначення - для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, в порядку спадкування за законом після смерті матері - [PERSON] , [INFO] , померлої [INFO] . В обґрунтування позовних вимог позивачем вказано, що [INFO] в м. Сімферополь, АР Крим, Україна померла її мати - [PERSON] , [INFO] . Після її смерті залишилась спадщина у вигляді земельної ділянки на території Вознесенської сільської ради, для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, розміром 5,4334 га, к.н. 2323080800:03:011:0002. Оригінал правовстановлюючого документу на вказану земельну ділянку не зберігся. Оскільки в свідоцтві про народження позивача, в графі матері вказана [PERSON] , без зазначення по-батькові, через що, [PERSON] позбавлена можливості оформити свої спадкові права, у зв`язку з неможливістю документально підтвердити свої родинні відносини із померлою матір`ю [PERSON] . Постановою нотаріуса від 04.10.2021 позивачці було відмовлено у відкритті спадщини за законом через пропуск встановленого законом шестимісячного строку для прийняття спадщини. Представник позивачки в судове засідання не з`явився, надав до суду заяву про розгляд справи за його відсутності, на задоволенні позову наполягає. Від відповідача до суду надійшла заява про визнання позову. Дослідивши матеріали справи, оцінивши докази у їх сукупності, суд дійшов висновку, що позов не підлягає задоволенню, виходячи із таких мотивів. Матеріалами справи встановлено, що рішенням Мелітопольського міськрайонного суду від 14 вересня 2021 року Справа №937/8752/21 встановлено факт смерті [PERSON] , [INFO] , яка померла [INFO] в м.Сімферополь, АР Крим, Україна. З матеріалів справи судом встановлено, що позивачка є рідною донькою померлої [PERSON] . 04 жовтня 2021 року, позивачка, через свого представника [PERSON] , звернулась до приватного нотаріуса Мелітопольського районного нотаріального округу Запорізької області Сєдова В.В., із заявою про прийняття спадщини після померлої [PERSON] . Постановою нотаріуса від 04.10.2021 позивачці було відмовлено у відкритті спадщини за законом через пропуск встановленого законом шестимісячного строку для прийняття спадщини. На момент смерті матері позивач була зареєстрована з нею за однією адресою: [ADDRESS] , про що свідчать відповідні відмітки про місце проживання в паспортах громадян України позивачки, та її матері [PERSON] /а.с.6-7/. Відповідно до ч.3 ст.1268 ЦК України, спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Суд доходить висновку, що оскільки позивачка постійно проживала зі спадкодавцем на час відкриття спадщини, та не заявляла про відмову від спадщини, на підставі ч.3 ст.1268 ЦК України, вона вважається такою, що прийняла спадщину після померлої матері [PERSON] . Після смерті спадкодавця залишилась спадщина у вигляді земельної ділянки площею 5,4334 га, к.н.2323080800:03:011:0002, розташовану на території Вознесенської сільської ради Мелітопольського району Запорізької області, цільове призначення - для ведення товарного сільськогосподарського виробництва. Відповідно до ст.1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Згідно ст.1261 ЦК України, у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. Згідно ч. 5 ст. 1268 ЦК України, незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з моменту відкриття спадщини. Позивачка є спадкоємцем першої черги після померлої матері [PERSON] , але на теперішній час позбавлена можливості належним чином оформити свої спадкові, оскілки не має оригіналу правовстановлюючого документу на спадкову земельну ділянку сільськогосподарського призначення. Вищим Спеціалізованим Судом України з розгляду цивільних і кримінальних справ у своєму листі № 24-753/0/4-13 від 16.05.2013 року «Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування» роз`яснено, що оскільки спір про визнання права власності на земельну ділянку сільськогосподарського призначення є спором про спадкування, належним відповідачем у зазначених спорах є спадкоємці, які прийняли спадщину, а у випадку їх відсутності - відповідна територіальна громада в особі сільської, селищної ради. Згідно з ч. 1, 2 ст. 1299 ЦК України, якщо у складі спадщини, яку прийняв спадкоємець, є нерухоме майно, спадкоємець зобов`язаний зареєструвати право на спадщину в органах, які здійснюють державну реєстрацію нерухомого майна. Право власності на нерухоме майно виникає у спадкоємця з моменту державної реєстрації цього майна. Відповідно до частини 2 статті 182 ЦК України, державна реєстрація прав на нерухомість і правочинів щодо нерухомості є публічною, здійснюється відповідним органом, який зобов`язаний надавати інформацію про реєстрацію та зареєстровані права в порядку, встановленому законом. Згідно п.3.1. листа ВССУ «Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування» № 24-753/0/4-13 від 16.05.2013 року, право власності спадкоємця на спадкове майно підлягає захисту в судовому порядку шляхом його визнання у разі, якщо таке право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 315 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту родинних відносин між фізичними особами. Відповідно до п.1 постанови Пленуму Верховного Суду України №5 від 31.03.1995 «Про судову практику в справах встановлення фактів, що мають юридичне значення» (далі постанови Пленуму) із змінами та доповненнями від 25.05.1998, в порядку окремого провадження розглядаються справи про встановлення фактів, якщо: згідно із законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян; чинним законодавством не передбачено іншого порядку їх встановлення; заявник не має іншої можливості одержати або відновити загублений чи знищений документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення; встановлення факту не пов`язується з наступним вирішенням спору про право. Встановлення факту родинних відносин для позивачки [PERSON] має юридичне значення, оскільки від цього залежить виникнення її спадкових прав. Законом не визначено іншого, крім судового порядку встановлення факту родинних відносин між особами. Дослідивши надані письмові докази по справі, враховуючи відсутність інших спадкоємців після смерті [PERSON] , яка померла [INFO] , а також відсутність заперечень відповідача, суд вважає позовні вимоги обґрунтованими, а тому вони підлягають задоволенню. На підставі вищевикладеного,

Outcome: approved