Jurisdiction: civil
Date: 2017-07-04 00:00:00

Позивач звернулась в суд з позовом, в якому просила стягнути з відповідача на її користь 17\~330,40 грн. середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні з 13.01.2017 року по 17.05.2017 року день фактичного розрахунку. Позов мотивує тим, що 01.07.2016 року вона, наказом № 6к від 02.06.2016 року була звільнена з посади заступника директора дочірнього підприємства «КС-Домофон Кіровоград» товариства з обмеженою відповідальністю «КС-Домофон», за пунктом 1 ст. 36 КЗпП України (за згодою сторін). При звільненні роботодавець не виплатив їй заробітну плату за травень та червень 2016 року. 17.07.2016 року вона звернулася до Ленінського районного суду м. Кіровограда з позовом про стягнення (з урахуванням уточнених позовних вимог) з дочірнього підприємства «КС-Домофон Кіровоград» товариства з обмеженою відповідальністю «КС-Домофон і Ко» на її користь невиплачену заробітну плату у розмірі 6\~632, 18 грн. та середній заробіток, за весь час затримки розрахунку при звільненні, з 01 липня 2016 року по день ухвалення рішення в суді, який, станом на 13 січня 2017 року, становив 29\~023, 20 грн. Рішенням Ленінського районного суду м. Кіровограда від 13.01.2017 року по цивільній справі № 405/6092/16-ц вище вказані позовні вимоги були задоволені. Ухвалою Апеляційного суду Кіровоградської області від 23.03.2017 року рішення Ленінського районного суду м. Кіровограда від 13 січня 2017 року було залишено без змін. Подільським відділом державної виконавчої служби міста Кропивницький було розпочато виконавче провадження, стягнуто з відповідача визначені судом суми та перераховані на її картковий рахунок, відповідно до даних ПАТ «Державний ощадний банк України» остаточний перерахунок сум здійснено17.05.2017 року. Посилаючись на вказані обставини, норми діючого законодавства, просить задовольнити позов. В судовому засіданні представник позивачки позовні вимоги підтримав в повному обсязі, посилаючись на обставини, викладені в позовній заяві та наданому розрахунку і просив позов задовольнити. Представник відповідача в судовому засіданні позов не визнав, надав суду письмові заперечення та посилаючись на викладені в них обставини, просив відмовити в задоволенні позову. Суд, заслухавши пояснення представників сторін, вивчивши матеріали справи, встановив такі факти та відповідні їм правовідносини. Судом встановлено, що 01.07.2016 року [PERSON], наказом № 6к від 02.06.2016 року, була звільнена з посади заступника директора дочірнього підприємства «КС-Домофон Кіровоград» товариства з обмеженою відповідальністю «КС-Домофон», за пунктом 1 ст. 36 КЗпП України (за згодою сторін). При звільненні роботодавець не виплатив [PERSON] заробітну плату за травень та червень 2016 року. Рішенням Ленінського районного суду м. Кіровограда від 13.01.2017 року у цивільній справі № 405/6092/16-ц позов [PERSON] до ДП «КС-Домофон Кіровоград» ТОВ «КС-Домофон і Ко» про стягнення невиплаченої заробітної плати, середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні та відшкодування моральної шкоди задоволено та стягнуто з відповідача на користь [PERSON] невиплачену заробітну плату у розмірі 6\~632, 18 грн. та середній заробіток, за весь час затримки розрахунку при звільненні, з 01 липня 2016 року по день ухвалення рішення в суді, який, станом на 13 січня 2017 року в розмірі 29\~023, 20 грн. та моральну шкоду в розмірі 1\~500,00 грн. Ухвалою Апеляційного суду Кіровоградської області від 23.03.2017 року рішення Ленінського районного суду м. Кіровограда від 13 січня 2017 року було залишено без змін. Подільським відділом державної виконавчої служби міста Кропивницький було розпочато виконавче провадження, стягнуто з дочірнього підприємства «КС-Домофон Кіровоград» товариства з обмеженою відповідальністю «КС-Домофон»визначені судом суми та перераховані на картковий рахунок [PERSON], відповідно до даних ПАТ «Державний ощадний банк України» остаточний перерахунок сум здійснено17.05.2017 року. Відповідно до частини 1 статті 117 КЗпП України в разі невиплати з вини власника або уповноваженого ним органу належних звільненому працівникові сум у строки, зазначені в статті 116 цього Кодексу, при відсутності спору про їх розмір підприємство, установа, організація повинні виплатити працівникові його середній заробіток за весь час затримки по день фактичного розрахунку. Згідно із частиною 1 статті 116 КЗпП України при звільненні працівника виплата всіх сум, що належать йому від підприємства, установи, організації, провадиться в день звільнення. З огляду на зазначене, аналіз наведених норм матеріального права дає підстави для висновку, що передбачений частиною 1 статті 117 КЗпП України обовязок роботодавця щодо виплати середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні настає за умови невиплати з його вини належних звільненому працівникові сум у строки, зазначені в статті 116 КЗпП України, при цьому визначальними є такі юридично значимі обставини, як невиплата належних працівникові сум при звільненні та факт проведення з ним остаточного розрахунку. Отже, непроведення з вини власника або уповноваженого ним органу розрахунку з працівником у зазначені строки є підставою для відповідальності, передбаченої статтею 117 Кодексу, тобто виплати працівникові його середнього заробітку за весь час затримки по день фактичного розрахунку. Після ухвалення судового рішення про стягнення невиплаченої заробітної плати, середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненніроботодавець не звільняється від відповідальності, передбаченої статтею 117 КЗпП України, а саме виплати середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні, тобто за весь період невиплати власником або уповноваженим ним органом належних працівникові при звільненні сум (правова позиція Верховного Суду України у справі 6-144ц13 від 29 січня 2014 року). Відповідно до ч.1 ст.360-7 ЦПК України рішення Верховного Суду України, прийняте за наслідками розгляду заяви про перегляд судового рішення з мотивів неоднакового застосування судом касаційної інстанції одних і тих самих норм матеріального права у подібних правовідносинах, є обовязковим для всіх субєктів владних повноважень, які застосовують у своїй діяльності нормативно-правовий акт, що містить зазначену норму права, та для всіх судів України. Абзац 3 пункту 2 Порядку обчислення середньої заробітної плати, затвердженої постановою Кабінету Міністрів України від 08.02.1995 року № 100 (У всіх інших випадках збереження середньої заробітної плати середньомісячна заробітна плата обчислюється виходячи з виплат за останні 2 календарні місяці роботи, що передують події, з якою пов'язана відповідна виплата). Враховуючи те, що останніми двома календарними місяцями роботи являються квітень і травень 2016 року (червень є неробочим у звязку із перебуванням [PERSON] у відпустці), розмір середнього заробітку, у звязку із порушенням підприємством строку розрахунку, передбаченого ст. 116 КзПП, здійснюється наступним чином: 4 070 грн. (нарахована заробітна плата [PERSON] за квітень 2016 року, згідно даних пенсійного фонду України) + 4 282 грн. (нарахована заробітна плата [PERSON] за травень 2016 року, згідно даних пенсійного фонду України) = 8 352 грн. 8352 грн. (нарахована заробітна плата за квітень і травень 2016 року) : 40 (кількість робочих днів у квітні (21) і травні (19) 2016 року) = 208,8 грн. (середньоденний заробіток). Середній заробіток за період з 13 січня по 17 травня 2017 року: -січень - 12 (робочих днів з 13 січня) х 208,8 грн. (середній заробіток в день) = 2505,60 грн.; лютий - 20 (робочих днів) х 208,8 грн. (середній заробіток в день) = 4 176,00 грн.; березень - 22 (робочих днів) х 208,8 грн. (середній заробіток в день) = 4 593,60 грн.; квітень - 19 (робочих днів) х 208,8 грн. (середній заробіток в день) = 3 967,20 грн.; травень - 10 (робочих днів) х 208,8 грн. (середній заробіток в день) = 2 088,00 грн. Середній заробіток за час затримки виплат усіх належних сум, у звязку зі звільненням, за період з 13 січня по 17 травня 2017 року становить: 2 505,60 грн. + 4 176,00 грн. + 4 593,60 грн. + 3 967,20 грн. + 2 088,00 грн. = 17 330,40 грн. Суд приймає наданий представником позивачки розрахунок та приходить до висновку про задоволення вимог позову.При цьому судом не враховуються пояснення представника відповідача щодо наявності арешту на коштах боржника і у зв»язку з цим не можливості виконання рішення у встановлені законодавством строки. Відповідно до вимог ст. 88 ЦПК України суд стягує судові витрати по даній справі на користь держави з відповідача.

Outcome: approved