Jurisdiction: civil
Date: 2021-12-27 00:00:00

Позивач звернулась до суду з позовною заявою до [PERSON] з урахуванням заяви про збільшення прозовних вимог від 08.12.2021 р. та просить стягнути з нього пеню, три відсотки річних та інфляційні втрати на загальну суму60 601 грн. 36 коп., обґрунтовуючи свої вимоги тим, що згідно рішення Франківського районного суду м. Львова від 06.03.2018 року (справа № 465/3666/17) за позовом [PERSON] до [PERSON] про стягнення додаткових витрат на дитину вирішено стягнути з [PERSON] на користь [PERSON] додаткові витрати на доньку [PERSON] , [INFO] , у сумі 46 206 грн. 61 коп. 11.05.2018 року Франківський районний суд м. Львова видав виконавчий лист по справі. 08.06.2018 року державним виконавцем Франківського ВДВС ЛМУЮ було відкрито виконавче провадження. Однак, боржник не виконав свої зобов`язання які випливають з рішення суду від 06.03.2018 р. В силу ч.3 ст.549 ЦК України, пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання. Відповідно до ч.2 ст. 625 ЦК України, боржник, якій прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь термін прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Заборгованість зі сплати пені, 3% річних та інфляційних втрат нараховано відповідачу за період з 06.03.2018 р. по 13.12.2021 р. У зв`язку з цим, позивач просить стягнути з відповідача [PERSON] за час невиконання судового рішення станом на 13.12.2021 р. грошові кошти у загальному розмірі 60 601 грн. 36 коп., що складається з 3 % річних у сумі 5 233 грн., пені розміром 42 870 грн. 85 коп. та інфляційних втрат у сумі 12 497 грн. 51 коп. Також просить судові витрати покласти на відповідача. Вказана цивільна справа перебувала в провадженні судді Мартинишин М.О. 25.09.2019р. справа передана судді Дзеньдзюрі С. М. згідно розпорядження керівника апарату суду №110/Р від 25.09.2019 року. Ухвалою Франківського районного суду м. Львова від 30.09.2019 року суддею Дзеньдзюрою С.М. матеріали справи прийняті до провадження та призначені у підготовче судове засідання. Ухвалою від 21.12.2021 року закінчено підготовче провадження і призначено справу до судового розгляду по суті. Позивач подала заяву про розгляд справи без її участі. Позовні вимоги підтримала повністю та просили їх задоволити. Відповідач та його представник в судове засідання не з`явились по невідомим суду причинам, хоча про день та час судового розгляду були належним чином повідомлені. Суд, дослідивши матеріали даної справи та справи № 465/3666/17, оцінивши подані докази у їх сукупності, прийшов до наступного висновку. Рішенням Франківського районного суду м. Львова від 06.03.2018 року (справа № 465/3666/17) за позовом [PERSON] до [PERSON] про стягнення додаткових витрат на дитину вирішено стягнути з [PERSON] на користь [PERSON] додаткові витрати на доньку [PERSON] , [INFO] , у сумі 46 206 грн. 61 коп. Постановою державного виконавця Франківського ВДВС ЛМУЮ від 08.06.2018 р. було відкрито виконавче провадження № 56511183 з примусового виконання виконавчого листа № 465/3666/17, виданого 11.05.2018 Франківським районним судом м. Львова про стягнення з [PERSON] на користь [PERSON] додаткові витрати на дочку [PERSON] - [INFO] в сумі 46 206,61 грн. Крім того, постановою Львівського апеляційного суду від 20.12.2018 р. апеляційну скаргу представника відповідача [PERSON] , [PERSON] - залишено без задоволення, а рішення Франківського районного суду м. Львова від 06.03.2018 р. - без змін. Однак, боржник свої зобов`язання, які випливають з рішення суду від 06.03.2018 р., не виконує. Відповідно до ч. 1 ст. 509 ЦК України, зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Зобов`язання виникають з підстав, установлених статтею 11 цього Кодексу. Так, у ст. 11 ЦК України визначено, що підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини. Згідно ч. 3 ст. 549 ЦК України, пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання. Пеня є особливим видом відповідальності за неналежне виконання зобов`язання, яка крім відшкодування збитків після вчиненого порушення щодо виконання зобов`язання, передбачає додаткову стимулюючу функцію для добросовісного виконання зобов`язання. Відповідно до ч. 2 ст. 625 ЦК України, в разі порушення грошового зобов`язання боржник, який прострочив його виконання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. За змістом цієї норми закону нарахування інфляційних втрат на суму боргу та трьох процентів річних входять до складу грошового зобов`язання і є особливою мірою відповідальності боржника за прострочення грошового зобов`язання, оскільки виступають способом захисту майнового права та інтересу, який полягає у відшкодуванні матеріальних втрат кредитора від знецінення грошових коштів унаслідок інфляційних процесів та отриманні компенсації (плати) від боржника за користування утримуваними грошовими коштами, належними до сплати кредиторові. Отже, передумовою для стягнення пені, інфляційних збитків та трьох відсотків річних є порушення виконання грошового зобов`язання відповідачем. З урахуванням вказаних правових норм та наявності судового рішення, за яким із відповідача на користь позивача було вирішено стягнути додаткові витрати на дитину в розмірі 46 206 грн. 61 коп., та таке зобов`язання зводиться до сплати грошей, отже є грошовим зобов`язанням, суд дійшов висновку щодо наявності між сторонами грошових зобов`язань, які відповідач належним чином не виконує, що дає підстави для стягнення на користь позивача пені, інфляційних витрат за весь час прострочення та 3 % річних від простроченої суми, які входять до складу грошового зобов`язання. Позивачем до позову додано розрахунок, відповідно до якого розмір пені склав42 870 грн. 85 коп., інфляційних втрат за весь час прострочення склав 12 497 грн. 51 коп., 3 % річних від простроченої суми у розмірі 5 233 грн., з яким суд повністю погоджується. Заперечень зі сторони відповідача щодо розрахунку зробленого позивачем та визначеної суми, яка підлягає стягненню із відповідача, подано до суду не було. Таким чином, суд вважає наявність фактів, якими позивач обґрунтовує свої вимоги, встановленими, а тому позовні вимоги щодо стягнення пені за несвоєчасне виконання основного зобов`язання, 3% річних та інфляційних втрат підлягають задоволенню в повному обсязі як такі, що є обґрунтовані та підтверджені документально. Також, згідно ч. 1 ст. 141 ЦПК України, судові витрати підлягають стягненню з відповідача. На підставі викладеного,

Outcome: approved