Jurisdiction: civil
Date: 2020-12-02 00:00:00

Позивач звернулась 06.11.2020 року в суд з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання неповнолітніх дітей, мотивуючи тим, що перебуває в шлюбі з відповідачем. За час перебування в шлюбі, в сторін народилися син [PERSON] , [INFO] , син [PERSON] , [INFO] , дочка [PERSON] , [INFO] . На даний час нею подано позов до Івано-Франківського міського суду про розірвання шлюбу. Відповідач відмовляється повноцінно брати участь у матеріальному забезпеченні дітей, фактично, протягом останніх двох років самоусунувся від виховання та повноцінного матеріального забезпечення дітей. Позивач самостійно не взмозі забезпечити матеріальні потреби спільних малолітніх дітей на їхнє повноцінне харчування, лікування, купівлю необхідного одягу та взуття, оплату вартості гуртків, додаткових занять (репетиторства), а також інші життєво необхідні потреби дітей. Відповідач є працездатним та має можливість сплачувати кошти на утримання дитини. Тому позивачка вважає, що відповідач може сплачувати аліменти в розмірі по 2500 грн. на кожну дитину щомісячно до досягнення ними повноліття. Позивач\~ в судовому засіданні позовні вимоги зменшила до 1700 грн., просила задоволити позов зі зменшеними вимогами. Відповідач в судовому засіданні\~ уточнені позовні вимоги визнав, не заперечив проти стягнення з нього аліментів у розмірі 1700, 00 грн. на кожну дитину. Заслухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи судом встановлено наступне. Відповідно до копії свідоцтва про шлюб Серія [NUMBER] від 09.09.2008 року сторони по справі зареєстрували шлюб 03.09.2008 року, про що зроблено відповідний актовий запис № 1286 (а.с.6). Згідно копії свідоцтва про народження серії [NUMBER] від 29.04.2010 року батьками\~ [PERSON] , є [PERSON] та [PERSON] (а.с.7). Як вбачається із копії свідоцтва про народження серії [NUMBER] батьками [PERSON] , є [PERSON] та [PERSON] (а.с.8). Відповідно до копії свідоцтва про народження серії [NUMBER] батьками [PERSON] , є [PERSON] та [PERSON] (а.с.9). Положеннями ст. 180 Сімейного кодексу України визначено, що батьки зобов`язані утримувати своїх неповнолітніх дітей до досягнення ними повноліття. Відповідно до ст. 1, 2 Закону України «Про охорону дитинства» батьки зобов`язані забезпечити дітям умови для достатнього фізичного, духовного та культурного розвитку. В силу дії ч. 3 ст. 181 Сімейного кодексу України\~ за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. За приписами ч. 2 ст. 182 цього кодексу мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, за винятком випадків, передбачених статтею 184 цього Кодексу. Відповідно до частин 1, 2 статті 27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована постановою Верховної Ради України № 789-ХІІ від 27 лютого 1991 року та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Статтею 182 СК України, встановлено, що при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Суд звертає увагу на те, що на момент розгляду справи в суді, відповідно до статті 7 Закону України «Про Державний бюджет України на 2020 рік», прожитковий мінімум для\~ дітей віком до 6 років: з 1 січня 2020 року - 1779 гривень, з 1 липня - 1859 гривень, з 1 грудня - 1921 гривня; дітей віком від 6 до 18 років: з 1 січня 2020 року - 2218 гривень, з 1 липня - 2318 гривень, з 1 грудня - 2395 гривень. При визначенні розміру аліментів суд відповідно до ст. 182 Сімейного кодексу України враховує, потреби дитини щодо належного утримання, вік батьків та обставину ненадання ними інформації про доходи. Враховуючи матеріальне становище сторін та те, що обов`язок утримувати дитину є рівною мірою обов`язком як матері, так і батька, інтереси дитини при визначенні розміру аліментів, та те, що відповідач є працездатною особою, інших аліментних зобов`язань не має, що не спростовано матеріалами справи,\~ виходячи з принципів розумності та справедливості, суд дійшов висновку, що позов слід задовольнити та стягувати з відповідача на користь позивача аліменти на утримання дітей в твердій грошовій сумі в розмірі по 1700 грн. щомісячно на кожну дитину, але не менше 50% прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку до досягнення дитиною повноліття. Відповідно до вимог ст. 191 Сімейного кодексу України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову. Тому стягнення аліментів слід розпочати з дня коли позивач звернулась із позовом до суду 06 листопада 2020 року. Згідно із ч. 6 ст. 141 ЦПК України якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, які їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог. Тому з відповідача слід стягнути 840 гривні 80 коп. судового збору на користь держави. На підставі ст. 180-182, 191 СК України, ст. 1, 2 Закону України «Про охорону дитинства»

Outcome: approved