Jurisdiction: civil
Date: 2015-04-02 00:00:00

Позивач звернулась до суду з позовом до [PERSON], треті особи: [PERSON], Відділ у справах громадянства, імміграції та реєстрації фізичних осіб ГУМВС України в Запорізькій області, в якому просила визнати відповідача [PERSON] таким, що втратив право користування житловим приміщенням, а саме: будинком [ADDRESS] та зняти його з реєстраційного обліку за вказаною адресою. Позовні вимоги обґрунтовані тим, що відповідно до Договору дарування №4259/15.11.2008 від 15.11.2008 року, позивач [PERSON] є власником 1/2 частини будинку [ADDRESS]. В іншій 1/2 частині будинку мешкає сусідка [PERSON] - [PERSON]. У вищевказаному будинку зареєстровані: позивач [PERSON], її син [PERSON] та її колишній чоловік [PERSON]. Шлюб між позивачем та відповідачем був зареєстрований 01.10.1988 року Відділом ЗАГС міськвиконкому м. Запоріжжя. 24.02.2015 року рішенням Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя, шлюб між [PERSON] та [PERSON] розірвано. Позивач також зазначила, що [PERSON] з лютого 2013 року проживає разом зі своєю матір'ю, за адресою: [ADDRESS]. В судовому засіданні позивач підтримала позовні вимоги, просила задовольнити їх в повному обсязі. Відповідач у судовому засіданні заперечив проти задоволення позовних вимог, оскільки не має іншого житлового приміщення де б він міг зареєструватись, також відповідачем було зазначено що він проживає разом з матір'ю, за адресою: [ADDRESS]. Треті особи у судове засідання не з'явились про час та місце судового засідання були повідомлені належним чином, заперечень на позовну заяву до суду не надали. З'ясувавши фактичні обставини, що мають значення для справи, перевіривши їх доказами з огляду на їх достатність та взаємозв'язок, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню, з наступних підстав. У відповідності зі ст.ст. 10,11 ЦПК України, суд розглядає справи на принципах змагальності і диспозитивності, у межах заявлених позовних вимог на підставі доказів, наданих сторонами. Судом встановлено, що будинок [ADDRESS] на праві приватної власності у частці 1/2 на підставі договору дарування №4259 від 15.11.2008 року належить [PERSON], що підтверджується витягом про реєстрацію права власності на нерухоме майно №21271206 від 15.12.2008 року. В іншій 1/2 частині будинку мешкає сусідка [PERSON] - [PERSON]. З 01.10.1988 року, [PERSON] та [PERSON] перебували у шлюбі зареєстрованому Відділом ЗАГС міськвиконкому м. Запоріжжя. 24.02.2015 року рішенням Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя, шлюб між [PERSON] та [PERSON] розірвано. Згідно інформації наданої Адресно-довідковим бюро УДМС України в Запорізькій області, [PERSON], 1966 року народження, зареєстрований за адресою: [ADDRESS] з 2001 року. Відповідно до ст.319 ЦК України, власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Власник має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону. Діяльність власника може бути обмежена чи припинена або власника може бути зобов'язано допустити до користування його майном інших осіб лише у випадках і в порядку, встановлених законом. Відповідно до ч.1 ст.321 ЦК України, право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Відповідно до ст.391 ЦК України, власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном. Відповідно до ст.3 ЗУ «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» від 11.12.2003 року №1382-IV, реєстрація - внесення інформації до Єдиного державного демографічного реєстру про місце проживання або місце перебування особи із зазначенням адреси, за якою з особою може вестися офіційне листування або вручення офіційної кореспонденції. Зняття з реєстрації місця проживання особи відповідно до ст.7 цього Закону здійснюється в тому числі і на підставі судового рішення, яке набрало законної сили, про позбавлення права власності на житлове приміщення або права користування житловим приміщенням, про виселення, про визнання особи безвісно відсутньою або оголошення її померлою. Судом встановлено та не заперечено учасниками процесу, що відповідач не проживає у [ADDRESS] два роки, а проживає за адресою: [ADDRESS]. Відповідно до ст.386 ЦК України, власник, який має підстави передбачати можливість порушення свого права власності іншою особою, може звернутися до суду з вимогою про заборону вчинення нею дій, які можуть порушити його право, або з вимогою про вчинення певних дій для запобігання такому порушенню. З огляду на викладене, суд вважає позовні вимоги [PERSON] такими, що підлягають задоволенню. На підставі вищевикладеного,

Outcome: approved