Jurisdiction: civil
Date: 2014-08-06 00:00:00

Позивач звернувся з позовом про усунення перешкод у користуванні жилим приміщенням та вселення, посилаючись на те, що з 14.11.1998 року по 24.11.2009 року перебував у шлюбі з відповідачем. За його особисті кошти, отримані від продажу його особистої квартири було придбано квартиру [ADDRESS], яка відповідно до договору купівлі-продажу від 28.08.2001 року була оформлена на відповідача. 09.10.2001 року він був зареєстрований у зазначеній квартирі як член сім`ї наймача і почав фактично в ній проживати. З часу вселення в квартиру він проживав там майже постійно, брав участь у витратах по її утриманню. 28.11.2009 року він зареєстрував шлюб з [PERSON], від якого народилось двоє дітей: [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO]. В квітні 2012 року діти були ним зареєстровані у спірній квартирі. Після народження дітей його стосунки з дружиною [PERSON] погіршились, і він разом з дітьми продовжив проживати у спірній квартирі. Однак влітку 2013 року під час його перебування з дітьми на відпочинку відповідач замінила замки на вхідних дверях спірної квартири і викинула його речі та речі його дітей. 23.09.2013 року він звернувся до ДП «Наш Дім» з проханням не знімати його та дітей з реєстрації. Крім того, 24.09.2013 року він звернувся із заявою до Голосіївського РУ ГУ МВС України в м.Києві з приводу того, що відповідач чинить йому перешкоди в користуванні житлом. 13.11.2013 року під час спроби потрапити до спірної квартири він виявив заміну замків на вхідних дверях, про що також було складено заяву до Голосіївського РУ ГУ МВС України в м.Києві. Просить зобов'язати відповідача не чинити перешкоди йому та його малолітнім дітям [PERSON], [INFO] та [PERSON],[INFO] у користуванні квартирою [ADDRESS] та вселити його та його дітей в спірну квартиру. В судовому засіданні позивач та його представник підтримали позовні вимоги і просять їх задовільнити. Представник відповідача проти позову заперечує та подав зустрічний позов про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням та зняття з реєстрації, посилаючись на те, що позивач (відповідач по зустрічному позову) в 2006 році добровільно залишив спірне житло, витрати по його утриманню не несе. Просить визнати відповідача таким, що втратив право користування житловим приміщенням в квартирі [ADDRESS] та зняти його разом з дітьми з реєстрації за вказаною адресою. В задоволенні основного позову просить відмовити. Позивач та його представник зустрічні позовні вимоги не визнають і просять в його задоволенні відмовити. Представник третьої особи ДП «Наш дім» пояснила, що у вересні 2013 року позивач звернувся до ДП «Наш дім» із заявою щодо не зняття його та його дітей з реєстрації за адресою: [ADDRESS] без його згоди, так як між ним та його колишньою дружиною склалися неприязні стосунки. Представниками ДП «Наш дім» також складались акти щодо непроживання позивача за спірною адресою. Вважає, що основний позов підлягає задоволенню, а в задоволенні зустрічного позову слід відмовити. Представник третьої особи Служби у справах дітей Голосіївської РДА вважає, що позивач втратив право користування житловим приміщенням. Щодо його неповнолітніх дітей, то вони не можуть бути зняті з реєстрації за спірною адресою. Суд, заслухавши позивача, його представника, представника відповідача, представників третіх осіб, та, дослідивши матеріали справи, приходить до висновку, що основний позов підлягає частковому задоволенню, а в задоволенні зустрічного позову слід відмовити з наступних підстав. Матеріалами справи встановлено, що сторони перебували у шлюбі з14.11.1998 року по 24.11.2009 року. В період щлюбу на ім`я відповідача на підставі договору купівлі-продажу від 28.08.2001 року, посвідченого приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу [PERSON], було придбано квартиру [ADDRESS]. Згідно довідки форми №3 від 24.02.2014 року, виданої ДП «Наш Дім», в квартирі [ADDRESS] зареєстровані позивач, відповідач та малолітні діти відповідача від шлюбу із [PERSON] - [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO]. 23.09.2013 року позивач звернувся до ДП «Наш Дім» із заявою, в якій зазначав, що у зв'язку із неприязними відносинами з відповідачем він тимчасово не має можливості проживати у спірній квартирі, а тому просить не знімати його та його дітей [PERSON], [INFO] та [PERSON] , [INFO] з реєстрації без його згоди. 23.09.2013 року позивач звернувся до Голосіївського РУ ГУ МВС України в м.Києві із заявою щодо провокації конфлікту відповідачем, а 13.11.2013 року - щодо заміни відповідачем замків у квартирі. Як видно з висновку від 30.09.2013 року ДІМ Голосіївського РУ ГУ МВС України в м.Києві за заявою [PERSON] від 24.09.2013 року, останній звернувся із заявою про те, що колишня дружина [PERSON] перешкоджає йому в користуванні квартирою [ADDRESS]. [PERSON] пояснила, що із своїм колишнім чоловіком [PERSON] вона не проживає протягом останніх 7 років, а всі спірні питання щодо розподілу та користування спірною квартирою вона буде вирішувати в судовому порядку. Згідно висновку від 10.10.2013 року ДІМ Голосіївського РУ ГУ МВС України в м.Києві за заявою [PERSON] від 05.10.2013 року, остання звернулась із заявою щодо втручання в її особисте життя колишнього чоловіка [PERSON] та його спроб проникнення до її помешкання. [PERSON] пояснила, що [PERSON] втручається в її особисте життя, під час зустрічі говорив, що він зробить все можливе, щоб вона залишилась з дітьми на вулиці. [PERSON] також пояснила, що після самовільної появи [PERSON] в її квартирі вона була вимушена замінити замок на вхідних дверях. Опитаний [PERSON] пояснив, що квартира [ADDRESS] придбана під час його спільного проживання в шлюбі з [PERSON] Шлюб між ними розірваний 4 роки тому. Зі слів [PERSON] до останнього часу він мав вільний доступ до вказаної квартири, але у вересні 2013 року він виявив, що змінений один з замків на її вхідних дверях, потрапити до квартири він зараз не може. З акту комісії ДП «Наш дім» від 03.06.2013 року вбачається, що [PERSON] на момент відвідування спірної квартири був відсутній. Зі слів сусіда та колишньої дружини [PERSON] в квартирі не проживає, має іншу сім`ю, місце його проживання не відоме. Згідно висновку від 28.08.2013 року ДІМ Голосіївського РУ ГУ МВС України в м.Києві за заявою [PERSON] від 23.08.2013 року, остання звернулась із заявою, в якій просить прийняти міри та встановити місце знаходження колишнього чоловіка [PERSON], який не приймає участі у вихованні їх спільної малолітньої доньки [PERSON], [INFO]. Перевіркою встановити місце проживання [PERSON] не виявилося можливим. Рішенням Голосіївського районного суду м.Києва від 03.10.2013 року позивача позбавлено батьківських прав відносно неповнолітньої [PERSON], [INFO]. Стягнуто з позивача на користь відповідача аліменти в твердій грошовій сумі в розмірі 500 грн щомісячно. Відповідно до ст.310 ЦК України фізична особа має право на місце проживання. Фізична особа має право на вільний вибір місця проживання та його зміну, крім випадків, встановлених законом. Ст.47 ч.3 Конституції України проголошено,що ніхто не може бути примусово позбавлений житла інакше як на підставі закону та за рішенням суду. Згідно ст.9 ч.4ЖК України ніхто не може бути виселений із займаного жилого приміщення інакше як з підстав і в порядку, передбачених законом. Ст.116 ч.1 ЖК України передбачено, що якщо наймач, члени його сім`ї або інші особи, які проживають разом з ним, систематично руйнують чи псують жиле приміщення, або використовують його не за призначенням , або систематичним порушенням правил соціалістичного співжиття роблять неможливим для інших проживання з ними в одній квартирі чи в одному будинку, а заходи запобігання і громадського впливу виявились безрезультатними, виселення винних на вимогу наймодавця або інших заінтересованих осіб провадиться без надання іншого жилого примішення. Відповідно до ст.7 ч.1 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» встановлено, що зняття з реєстрації місця проживання особи здійснюється на підставі судового рішення, яке набрало законної сили, про позбавлення права власності на житлове приміщення або права користування житловим приміщенням, про виселення, про визнання особи безвісно відсутньою або оголошення її померлою. Згідно ст. 405 ч.2 ЦК України член сім`ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім`ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом. Судом встановлено, що спірна квартира належить на праві власності відповідачу, і була придбана в період перебування останньої у шлюбі з позивачем. Також встановлено, що між сторонами склалися неприязні стосунки з приводу користування спірним житлом та виховання спільної дитини [PERSON] 24.11. 2009 року шлюб між сторонами було розірвано, а 28.11.2009 року позивач зареєстрував шлюб з [PERSON] і став проживати разом з нею за адресою: [ADDRESS]. 03.04.2012 року позивач зареєстрував на спірній житловій площі неповнолітніх дітей [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO], що народилися у шлюбі з [PERSON] З моменту розірвання шлюбу з відповідачем і до літа 2013 року позивач користувався спірним житловим приміщенням, мав до нього вільний доступ, брав участь у витратах на його утримання. Влітку 2013 року відповідач замінила замки на дверях спірної квартири, створивши тим самим позивачу перешкоди в користуванні нею. За таких обставин право позивача на проживання у спірній квартирі підлягає захисту шляхом його вселення до спірного житла та зобов'язання відповідача не чинити йому та його малолітнім дітям перешкод в користуванні спірним житловим приміщенням. Разом з тим не підлягають задоволенню вимоги позивача щодо вселення до спірного житлового приміщення його малолітніх дітей, так як відповідно до ст.29 ч.4 ЦК України місцем проживання фізичної особи, яка не досягла десяти років, є місце проживання її батьків (усиновителів) або одного з них, з ким вона проживає, опікуна або місцезнаходження навчального закладу чи закладу охорони здоров`я, в якому вона проживає. В судовому засіданні встановлено, що малолітні [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO], проживають за адресою: [ADDRESS] за місцем проживання своєї матері [PERSON] Підстав для їх вселення до іншого житлового приміщення суд не вбачає. Щодо зустрічних позовних вимог про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням та зняття з реєстрації, то вони задоволенню не підлягають, так як судом встановлено, що відповідач за зустрічним позовом не проживає на спірній житловій площі в зв'язку із наявністю перешкод в користуванні нею. Крім того, посилання позивача за зустрічним позовом на ст.71 ЖК України, якою визначено порядок збереження житла за тимчасово відсутніми членами сім`ї наймача житла державного і громадського житлового фонду, є безпідставним з огляду на те, що спірне житло є приватною власністю. За таких обставин суд в задоволенні зустрічного позову відмовляє. Враховуючи наведене, та

Outcome: dismissed