Jurisdiction: civil
Date: 2021-06-14 00:00:00

Позивач звернулась до суду з вищевказаним позовом. В обгрунтування позовних вимог зазначила, що з відповідачем перебувала у зареєстрованому шлюбі, який розірвано рішенням Саксаганського районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області. 01.03.2017 року. Від спільного проживання мають двох малолітніх дітей [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] . Рішенням Саксаганського районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області від 01.03.2017 року присуджені до стягнення з відповідача на її користь аліменти на утримання дочки [PERSON] ,\~ [INFO] \~та дочки\~ [PERSON] ,\~ [INFO] у розмірі 1/2 частини з усіх видів його заробітку (доходів) щомісяця, але не менше, ніж 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, кожної окремо, починаючи з 24.01.2017 року і до досягнення дітьми повноліття, на підставі якого видано виконавчий лист № 214/499/17 пр.№2/214/1352/17 та державним виконавцем відкрито виконавче провадження. Ухвалою від 14 квітня 2021 року суд відкрив провадження у справі і призначив його до розгляду в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін. Відповідно до ч.5 ст.279 ЦПК України суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше. У відповідності до вимог ст. ст.280-281 ЦПК України, з урахуванням особливостей, встановлених для розгляду справ в порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін, суд вважає за можливе вирішити справу в заочному порядку, з огляду на те, що відповідач повідомлявся про перебування в провадженні суду вказаної справи, однак у встановлений судом строк відзив на позовну заяву та/або клопотання про розгляд справи з викликом сторін - не подав. Крім того, позивач не заперечує проти заочного вирішення справи. Дослідивши письмові докази, суд вважає встановленими наступні обставини. У судовому засіданні встановлено, що сторони перебували у зареєстрованому шлюбі, який розірвано рішенням Саксаганського районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області. 01.03.2017 року. Від спільного проживання мають двох малолітніх дітей [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] (а.с.6-7). Рішенням Саксаганського районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області від 01.03.2017 року присуджені до стягнення з відповідача на її користь аліменти на утримання дочки [PERSON] ,\~ [INFO] \~та дочки\~ [PERSON] ,\~ [INFO] у розмірі 1/2 частини з усіх видів його заробітку (доходів) щомісяця, але не менше, ніж 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, кожної окремо, починаючи з 24.01.2017 року і до досягнення дітьми повноліття, на підставі якого видано виконавчий лист № 214/499/17 пр.№2/214/1352/17 та державним виконавцем відкрито виконавче провадження (а.с.8). Зобов`язання по сплаті аліментів відповідач [PERSON] належним чином не виконував, а тому за виконавчим листом № 214/499/17 пр.№2/214/1352/17 від 01.03.2017 року за період з 24.01.2017 року по 01.02.2021 року заборгованість становить 102\~425,90 грн., що підтверджується довідкою - розрахунком Інгулецького ВДВС\~у місті\~Кривому Розі\~\~Південно-Східного\~міжрегіонального управління\~Міністерства юстиції\~(м.Дніпро) (а.с.4). Викладеним обставинам відповідають правовідносини, які регулюють питання щодо відповідальності за прострочення сплати аліментів та виникнення заборгованості з аліментних платежів. Приписами ст.180 СК України\~передбачено, що батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідальність батьків\~за прострочення\~сплати аліментів,\~оплати додаткових\~витрат на\~дитину передбачена статтею 196 СК України. Згідно з частиною 1 цієї статті у разі виникнення заборгованості з вини особи, яка зобов`язана сплачувати аліменти за рішенням суду або домовленістю між батьками, одержувач аліментів має право на стягнення неустойки (пені) у розмірі одного відсотка суми несплачених аліментів за кожен день прострочення від дня прострочення сплати аліментів до дня їх повного погашення або до дня ухвалення судом рішення про стягнення пені, але не більше 100 відсотків заборгованості. Розрахунок пені за несплаченими аліментами проводиться згідно ч.1 ст.196 СК України зі змінами відповідно до Закону № 2037 від 17.05.2017 р. «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо посилення захисту права дитини на належне утримання шляхом вдосконалення порядку сплати аліментів» за формулою P = S*p * Q, де Р - сума пені; S - сума заборгованості; р - ставка пені; Q - кількість днів прострочення. При цьому, сума заборгованості за аліментами за попередні місяці не додається до заборгованості за наступні місяці, а кількість днів прострочення обчислюється виходячи з того місяця, в якому аліменти не сплачувались. Правило про стягнення неустойки (пені) в розмірі одного відсотка від суми несплачених аліментів за кожен день прострочення полягає в тому, що при обчисленні загальної суми пені за прострочення сплати аліментів ураховується сума несплачених аліментів та кількість днів прострочення. Суд вважає, що положення ч.1 ст.196 СК України надає позивачу безумовне право на пред`явлення до суду позову про стягнення пені. \~ \~ \~ Вказане узгоджується з правовим висновком, викладеним у постанові Великої Палати Верховного Суду від 25 квітня 2018 року у справі № 572/1762/15-ц, провадження № 14-37цс18, в якій Велика Палата\~вважала за\~необхідне відійти\~від правової позиції, висловленої у постанові Верховного Суду України від 01.07.2015 у справі 6-94цс15, якою було обраховано розмір пені судом першої інстанції в даній справі та дійшла висновку, що пеня за прострочення сплати аліментів повинна нараховуватися на всю суму несплачених аліментів за кожен день прострочення її сплати, а її нарахування не обмежується тільки тим місяцем, у якому не проводилося стягнення. Як зазначено у вказаній Постанові, неустойка (пеня) - це спосіб забезпечення виконання зобов`язання. Її завдання - сприяти належному виконанню зобов`язання, стимулювати боржника до належної поведінки. Однак таку функцію неустойка виконує до моменту порушення зобов`язання боржником. Після порушення боржником свого обов`язку неустойка починає виконувати функцію майнової відповідальності. Це додаткові втрати неналежного боржника, майнове покарання його за невиконання або невчасне виконання обов`язку сплатити аліменти. Правило про стягнення неустойки (пені) у розмірі одного відсотка від суми несплачених аліментів за кожен день прострочення означає, що при обчисленні загальної суми пені за прострочення сплати аліментів ураховується сума несплачених аліментів та кількість днів прострочення. Оскільки аліменти нараховуються щомісячно, строк виконання цього обов`язку буде різним, отже і кількість днів прострочення також буде різним залежно від кількості днів у місяці. Тобто, пеня за прострочення сплати аліментів повинна нараховуватися на всю суму несплачених аліментів за кожен день прострочення її сплати, а її нарахування не обмежується тільки тим місяцем, у якому не проводилося стягнення. Передбачена ст.196\~СК відповідальність платника аліментів за прострочення їх сплати у виді неустойки (пені) настає лише за наявності вини цієї особи. На платника аліментів не можна покладати таку відповідальність, якщо заборгованість утворилася з незалежних від нього причин, зокрема, у зв`язку з несвоєчасною виплатою заробітної плати, затримкою або неправильним перерахуванням аліментів банками. В інших випадках стягується неустойка за весь час прострочення сплати аліментів. З урахуванням заборгованості відповідача по сплаті аліментів та враховуючи приписи ст.196 СК України, позивачем була вирахувана неустойка (пеня) за виконавчим листом № 214/499/17 пр.№2/214/1352/17 за період з 24.01.2017 року по 01.02.2021 року, яка становить 874 937,60 гривень. Оскільки сума пені, нарахована за весь період заборгованості відповідача по аліментам, значно перевищує 100 відсотків загальної суми заборгованості по аліментам, тому позивач просить стягнути з відповідача 102\~425,90 гривень, з чим суд погоджується. При цьому, суд враховує, що рішення приймається на підставі наданих сторонами доказів. Відповідно до\~ч.1\~ст.81\~ЦПК України,\~кожна сторона\~повинна довести\~ті обставини,\~на які\~вона посилається,\~як на\~підставу своїх\~вимог чи\~заперечень,крім випадків, встановлених статтею 82 цього Кодексу. \~ \~ \~ \~ Суд\~вважає, що позивачем надано докази наявності у відповідача заборгованості по аліментам та підстав стягнення пені за її несплату з вини відповідача. \~ \~ \~ \~ Разом\~з тим,\~суд враховує,\~що відповідач\~не скористався\~своїм правом\~на подання\~відзиву на\~позов,\~не надав\~жодного доказу\~відсутності його\~вини у\~виникненні боргу\~по аліментам,\~його матеріального\~та сімейного\~стану,\~не надав\~належних доказів\~добровільної плати\~аліментів,\~а тому\~суд вважає,\~що підстави для застосування положень ч.2 ст.196 СК України, згідно з якою розмір неустойки може бути зменшений судом з урахуванням матеріального та сімейного стану платника аліментів - відсутні. За таких обставин, суд приходить до висновку про наявність підстав для задоволення позовних вимог та стягнення з відповідача вказаної позивачем пені за прострочення сплати аліментів. Відповідно до ст.141 ЦПК України судові витрати, пов`язані з розглядом справи у разі задоволення позову, покладаються на відповідача, тому, оскільки позивач звільнена від сплати судового збору, він підлягає стягненню з відповідача у дохід держави у розмірі 908,00 гривень.

Outcome: approved