Jurisdiction: civil
Date: 2017-12-17 00:00:00

Позивач звернулась до суду з вказаним вище позовом, який мотивовано тим, що 06 лютого 2017 року позичив уклав з відповідачем договір позики, за яким надав останньому 300 (триста) доларів США, а той зобовязався їх повернути в червні 2017 року. Факт укладення договору підтверджується розпискою позичальника. Своє зобовязання за договором позивач виконав, а відповідач ні, оскільки кошти повернуто не було. Зазначені обставини і стали підставою для звернення до суду з даним позовом в якому позивач просить стягнути з відповідача 300 доларів США, що, відповідно до курсу валют станом на 02.10.2017 становить 7973,55 грн. Позивач в судове засідання не з'явилась, подала до суду клопотання про розгляд справи без її участі, погодилась на заочний розгляд справи. Відповідач в судове засідання не зявилась, про час та місце розгляду справи повідомлена завчасно та належним чином за місцем реєстрації (а.с.22). Враховуючи зазначені обставини суд, зважаючи на зміст заяви позивача, 18.12.2017 ухвалив провести заочний розгляд справи за відсутності відповідача на підставі наявних у справі доказів. Розглянувши позовну заяву, дослідивши докази суд вважає, що позов слід задовольнити, враховуючи таке. Однією із загальних засад цивільного законодавства, зокрема, є свобода договору, що стверджується п. 3 ч. 1 ст.3 ЦК України. В ч.1 ст. 626 ЦК України зазначено, що договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обовязків. 06.02.2017 між сторонами спору укладено договір позики. Предметом договору є надання позикодавцем позичальнику 300 доларів США в строкове користування, а позичальник зобовязався повернути кошти в обумовлений сторонами строк, а саме в червні 2017 року. Відповідно до ст. 1046 ЦК України за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов'язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками. Згідно ст. 1047 ЦК України, крім іншого, договір позики укладається у письмовій формі, якщо його сума не менш як у десять разів перевищує встановлений законом розмір неоподаткованого мінімуму доходів громадян. На підтвердження укладення договору позики та його умов може бути представлена розписка позичальника або інший документ, який посвідчує передання йому позикодавцем визначеної грошової суми або визначеної кількості речей. В даному випадку факт укладення договору позики між сторонами спору підтверджено оригіналом розписки від 06.02.2017 (а.с.5). Відповідно до ч. 1 ст. 1049 ЦК України позичальник зобовязаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі, що були передані йому позикодавцем) у строк та у порядку, що встановлені договором. Згідно ч. 1 ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до з ч. 1 ст. 629 ЦК України договір є обов'язковим до виконання сторонами. В позові зазначено, що відповідач взяті на себе зобовязання не виконала, гроші не повернула в строк, вказаний в розписці від 06.02.2017. Крім того, про факт не виконання позичальником свого зобовязання свідчить наявність у позичальника оригіналу зазначеної вище розписки, яку долучено до матеріалів справи. Статтею 610 ЦК України визначено, що порушення зобов'язання - це його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання. Враховуючи зазначене суд вважає, що з відповідача слід стягнути на користь позивача борг по договору позики в розмірі 300 доларів США що, згідно інформаційної довідки Національного банку України про офіційний курс гривні щодо іноземних валют станом на 02.10.2017 становить 7973,55 грн. Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Outcome: approved