Jurisdiction: civil
Date: 2018-05-20 00:00:00

Позивач звернулась до суду з позовом до [PERSON], в якому просить стягнути з останнього аліменти на її користь на утримання повнолітнього сина [PERSON], [INFO], в розмірі 1/4 частини всіх видів заробітку (доходу) відповідача, на час навчання, але не більш ніж до досягнення ним двадцяти трьох років. Свої вимоги позивач мотивувала тим, що їх з відповідачем син навчається на денному відділенні 3 курсу Коледжу транспорту та компютерних технологій ЧНТУ за рахунок коштів державного бюджету, у звязку з чим потребує матеріальної допомоги. Проте відповідач, являючись батьком [PERSON], добровільно матеріальної допомоги на його утримання не надає. У судове засідання позивач не зявилася, надавши до суду заяву, в якій просила розглянути справу без її участі, позовні вимоги підтримує та просить суд їх задовольнити. Відповідач в судове засідання не зявився, надавши до суду відзив на позов, в якому просив справу розглядати у його відсутність, позовні вимоги визнає в повному обсязі. У відповідності до ч.2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Дослідивши матеріали справи, суд доходить наступних висновків. З матеріалів справи вбачається, що позивач та відповідач являються батьками [PERSON], [INFO], що підтверджується свідоцтвом про народження останнього серії І-ЕЛ № 015925. Згідно довідки № 41 від 02.04.2018 року, [PERSON] навчається на денному відділенні 3 курсу Коледжу транспорту та компютерних технологій ЧНТУ І рівня акредитації за рахунок коштів державного бюджету. Термін навчання з 01.09.2015 року по 30.06.2019 року. Судом встановлено, що [PERSON] досяг повноліття 26 березня 2018 року. Відповідно до ст. 180 СК України батьки зобовязані утримувати дитину до досягнення нею повноліття, а у випадках, передбачених ст.ст. 198, 199 СК України, - і своїх повнолітніх дочку, сина. Згідно ч. 1 ст. 199 СК України якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв'язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов'язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Системний аналіз ст.ст. 3, 199 СК України дає підстави прийти до висновку, що право на звернення до суду з позовом про стягнення аліментів має той з батьків, з ким проживає дочка та син, які продовжують навчання. За змістом зазначених статей [PERSON] має право звернутися з позовом. Однак, такий позов мав бути поданий в інтересах повнолітнього сина [PERSON], який повинен бути позивачем у даній справі, тому аліменти мають бути стягнуті на його, а не на інших осіб користь. Таким чином, суд доходить висновку, що позовні вимоги в частині стягнення аліментів на користь позивача не підлягають задоволенню, а аліменти необхідно стягнути на користь повнолітнього [PERSON]. Відповідно до ст. 191 СК України, аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову, а в разі подання заяви про видачу судового наказу - із дня подання такої заяви. Згідно ст.200 СК України, суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у статті 182 цього Кодексу. Відповідно до положень ст. 182 СК України, мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. З врахуванням наведеного, на користь повнолітнього [PERSON] підлягають стягненню аліменти на його утримання у звязку з навчання, в розмірі ј частини всіх видів заробітку (доходу) відповідача, але не менше 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи з 10.04.2018 року і до 30 червня 2019 року дати закінчення навчання, або до припинення навчання, але не більше ніж до досягнення [PERSON]В двадцяти трьох років. Відповідно до ст. 141 ЦПК України, з відповідача підлягає стягненню судовий збір на користь держави.

Outcome: partial