Jurisdiction: civil
Date: 2018-08-26 00:00:00

Позивач звернулась до відповідачів з позовною заявою, в якій просила визнати за нею право власності на будинок №72 по вул. Автозаводська у м. Дніпро, загальною площею 100,2 кв.м. та зобовязати Управління містобудування та архітектури [PERSON] міської ради зареєструвати за позивачем право власності на вказаний будинок. В обґрунтування позову зазначила, що 27 квітня 1996 року на підставі договору купівлі-продажу вона придбала будинок вищевказаною адресою, загальною площею 59,3 кв.м. 01 серпня 2014 року позивачем була приватизована земельна ділянка. У період з 1999 року по 2003 рік позивач здійснювала перебудову будинку, а саме добудувала кухню, санвузол, коридор та кладову. Під час проведення робіт нею було дотримано будівельні, архітектурні, санітарні та екологічні норми, жодних скарг та претензій щодо перебудови будинку не надходило. 01 листопада 2017 року був виготовлений новий технічний паспорт, згідно якого дійсна вартість вказаного будинку становить 153050 грн. Враховуючи викладене, позивач звернулася до суду із вказаною позовною заявою про визнання права власності в порядку ст.ст.328, 375, 376 ЦК України самочинно збудоване нерухоме майно. Ухвалою Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровська від 20 квітня 2018 року відкрито провадження у справі, призначено судове засідання для розгляду справи по суті та залучено в якості третьої особи на стороні відповідачів, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору, [PERSON] міську раду. У судовому засіданні представник позивача [PERSON] позовні вимоги підтримала та просила задовольнити позов. \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ Представники відповідачів у судове засідання не зявилися, про дату, час і місце розгляду справи були повідомлені належним чином, причини неявки суду не повідомили, клопотань про відкладення розгляду справи чи про розгляд справи у їх відсутність, а також відзив не подавали, у звязку із чим, суд, враховуючи згоду представника позивача, ухвалив відповідно до ч.4 ст. 223, ст. 280 ЦПК України проводити заочний розгляд справи з ухваленням заочного рішення суду. Представник третьої особи [PERSON] у судовому засіданні заперечувала проти задоволення позову, оскільки вважає, що позов предявлено передчасно, позивач в законодавчо визначеному порядку не зверталася до уповноваженого органу для введення самочинного будівництва в експлуатація та оформлення на нього права власності, крім того сам позов до належного відповідача [PERSON] міської ради не предявлений. Вислухавши представника позивача [PERSON], представника третьої особи [PERSON], дослідивши докази в їх сукупності, судом встановлені наступні фактичні обставини. Позивач 27 квітня 1996 року купила жилий будинок з господарськими та побутовими будівлями та спорудами, що розташований за адресою: м. Дніпропетровськ, вул. Автозаводська, буд.72 (а.с.16,17). Згідно технічного паспорту на житловий будинок індивідуального житлового фонду за адресою: м. Дніпропетровськ, вул. Автозаводська, буд.72, складеного станом на 26 квітня 1996 року, загальна площа житлового будинку складає 59,3 кв.м., житлова 29,6 кв.м., допоміжна 29,7 кв.м. (а.с.6-8). Відповідно до Державного акту на право приватної власності на землю серії ДП Д№018036, позивачу на підставі рішення виконавчого комітету Дніпропетровської міської ради народних депутатів від 20 серпня 1998 року №1649, належить земельна ділянка площею 0, 0999 гектарів, розташована за адресою м. Дніпропетровськ, вул. Автозаводська, буд.72, що також підтверджується витягом з Державного земельного кадастру про земельну ділянку №НВ-1201749972014 від 01 серпня 2014 року. Землю передано для обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд (а.с.12-14,56). Згідно технічного паспорту на садибний (індивідуальний) житловий будинок №72 за адресою: м. Дніпро, вул. Автозаводська, вбачається, що загальна площа житлового будинку станом на 01 листопада 2017 року складає 100,2 кв.м., житлова 42,1 кв.м., допоміжна 58,1 кв.м.; містяться відмітки щодо наявності прибудов (а.с.9-11). Вирішуючи предявлені позовні вимоги судом враховується наступне. \~ \~ \~ \~Статтею 7 Закону України «Про основи містобудування» передбачено, що державне регулювання у сфері містобудування здійснюється Верховною Радою України, Кабінетом Міністрів України, Верховною Радою та Радою міністрів Автономної Республіки Крим, місцевими державними адміністраціями, органами місцевого самоврядування, а також центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у сфері містобудування, центральним органом виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері містобудування, центральним органом виконавчої влади, що реалізує державну політику з питань державного архітектурно-будівельного контролю, іншими органами в порядку, встановленому законодавством. Статтею 12 Земельного кодексу України, зокрема, визначено, що до повноважень сільських, селищних, міських рад у галузі земельних відносин на території сіл, селищ, міст належить вирішення питань щодо розпорядження землями відповідних територіальних громад, передачі земельних ділянок комунальної власності у власність громадян та юридичних осіб, надання земельних ділянок у користування із земель комунальної власності, вирішення земельних спорів. Виходячи з положень ст. 186 ЗК, ст. 30 Закону України від 22 травня 2003 року № 858-IV «Про землеустрій», ст. 39 Закону України від 17 лютого 2011 року № 3038-VI «Про регулювання містобудівної діяльності» відповідачем у справах про визнання права власності на самочинне нерухоме майно може бути орган виконавчої влади або органи місцевого самоврядування, до повноважень яких відповідно належить відведення земельних ділянок, розгляд і затвердження землеустрою. Позивач же предявила позовні вимоги до осіб, які не є належними відповідачами, оскільки вони відповідно до діючого законодавства не мають відповідної компетенції. Позивач своїми процесуальними правами розпорядилася на власний розсуд і позовні вимоги до належного відповідача не предявила. Таким чином, предявлені позовні вимоги задоволенню не підлягають, оскільки позивачем позовні вимоги предявлені до неналежних відповідачів, здійснення судом будь-яких висновків по суті заявлених позивачем позовних вимог буде передчасним за відсутності відповідного спору між позивачем та [PERSON] міською радою, який би підлягав вирішенню судом. Оскільки у задоволенні позовних вимог відмовлено, понесені позивачем судові витрати на підставі ст. 141 ЦПК України розподілу між сторонами не підлягають.

Outcome: dismissed