Jurisdiction: civil
Date: 2017-05-04 00:00:00

Позивач звернулась до суду з позовом до [PERSON] про визначення порядку участі у вихованні батька, який проживає окремо від неї. У своєму позові та у судовому засіданні позивач пояснила, що 11 серпня 2001 року вона та відповідач, [PERSON],уклали шлюб, про що в Книзі реєстрації актів про одруження 2001 року серпня місяця 11 дня було зроблено запис за № 730. Від цього шлюбу вони мають двох неповнолітніх дітей - доньку Ганну, [INFO], та сина [PERSON] [INFO]. Діти проживають разом з позивачем та перебувають на її утриманні. Батько дітей - відповідач у справі проживає окремо. На даний час склалась ситуація, яка потребує свого вирішення у судовому порядку, і яка стосується спілкування батька з дітьми. Позивач вважає, що вона не може перешкоджати побаченням батька з дітьми, але що стосується побачень відповідача з сином - то тут ситуація складається не кращим чином. Справа в тому, що син [PERSON] є інвалідом з дитинства - має психічні розлади внаслідок ушкодження головного мозку (Б06 - Шифр за Міжнародною статистичною класифікацією хвороб та споріднених проблем охорони здоров'я (десятий перегляд). Характеристика клінічного перебігу захворювання та функціонального стану органів і систем - стійкі порушення рівня функціонування, стійкі помірно виражені рухові порушення, поєднані з порушенням мови, зору, слуху або без них, що призводять до соціальної дезадаптації. Син відвідує в школі № 75 спеціальний клас для дітей з затриманням психічного розвитку. Після зустрічей з батьком його хворобливий стан погіршується, він виглядає переляканим. Батько, як позивач спостерігала, поводиться з хворою дитиною неадекватно, без врахування його психічного стану - притискає до себе, іноді грубо розмовляє, піддразнює. Тому, позивач вважає за необхідне просити суд встановити такий порядок участі батька у вихованні дитини, при якому всі побачення з сином повинні відбуватись тільки за її присутності. Виходячи з права того із батьків, який проживає окремо від дитини, на спілкування з нею, а також з необхідності захисту прав і інтересів неповнолітнього при спілкуванні із цим батьком (матірю), суд з урахуванням обставин кожної конкретної справи визначає порядок такого спілкування (час, місце, тривалість спілкування і т.п.), виклавши його в резолютивній частині рішення. Відповідно до ч. 2 ст. 159 СК України суд визначає способи участі одного з батьків у вихованні дитини (періодичні чи систематичні побачення, можливість спільного відпочинку, відвідування дитиною місця його проживання тощо), місце та час їхнього спілкування. В окремих випадках, якщо це викликано інтересами дитини, суд може обумовити побачення з дитиною присутністю іншої особи. У виняткових випадках, коли спілкування дитини з окремо проживаючим із батьків може завдати шкоди дитині, суд, має право не допускати здійснення батьківських прав на шкоду фізичному й психічному здоровю дітей і їхньому моральному розвитку. У своєму позові позивач просить визначити такі способи участі батька [PERSON] у спілкуванні та вихованні дитини - сина [PERSON]: систематичні побачення з сином у 1-у та 3-ю суботу місяця та в день народження сина з 12.00 год. до 16.00 год. у моїй присутності. У судовому засіданні позивач та її представник адвокат [PERSON] позов підтримали і просять задовольнити. У судовому засіданні відповідач позов не визнав і суду пояснив, що він бажає приймати участь у виховані тау спілкуванні з сином [PERSON] у вільний від роботи час. Але позивач та її мати перешкоджають йому у цьому. Син є здоровою дитиною. Він бажає спілкуватися з сином без присутності позивача. У судовому засіданні представник третьої особи органу опіки та піклування надала висновок про доцільність визначити способи участі батька, [PERSON], у спілкуванні та вихованні малолітнього сина [PERSON], [INFO], чотири рази на місяць двічі в будні дні після закінчення навчального процесу та двічі в вихідні, за попередньою домовленістю з матірю, [PERSON], без її присутності. Дослідивши докази по справі, вислухав пояснення сторін, представника позивача - адвоката [PERSON], думку третьої особи, пояснення свідків, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом із свідоцтва про одруження серії 1-ЖС № 032067, виданого міським відділом ЗАГС м. Запоріжжя 11.08.2001р., встановлено, що сторони по справі 11 серпня 2001 року вона та відповідач ,[PERSON],уклали шлюб. Від цього шлюбу вони мають двох неповнолітніх дітей - доньку Ганну, [INFO], та сина [PERSON] [INFO]. Діти проживають разом з позивачем та перебувають на її утриманні. Батько дітей - відповідач у справі проживає окремо. Із медичних довідок встановлено, що малолітня дитина [PERSON], [INFO], є інвалідом з дитинства - має психічні розлади внаслідок ушкодження головного мозку (Б06 - Шифр за Міжнародною статистичною класифікацією хвороб та споріднених проблем охорони здоров'я (десятий перегляд). Характеристика клінічного перебігу захворювання та функціонального стану органів і систем - стійкі порушення рівня функціонування, стійкі помірно виражені рухові порушення, поєднані з порушенням мови, зору, слуху або без них, що призводять до соціальної дезадаптації. Із характеристики учня [INFO], що він відвідує в школі № 75 спеціальний клас для дітей з затриманням психічного розвитку. Батьки [PERSON] знаходяться на стадії розлучення. [PERSON] емоційно переживає розлучення батьків. Дитина проживає з мамою і бабусею, які за ним доглядають і приймають участь в житті класу. Були поодинокі випадки, коли до школи зявлявся батько і виникали деякі конфлікти між охоронцем і батьком. Після чого у Стаса спостерігалися прояви агресії до однокласників. Із висновку районної адміністрації Запорізької міської ради по Заводському району, як органу опіки та піклування, від 24.04.2017 року № 01-17/0276 встановлено,що орган опіки та піклування вважає за доцільне визначити способи участі батька, [PERSON], у спілкуванні та вихованні малолітнього сина [PERSON], [INFO], чотири рази на місяць двічі в будні дні після закінчення навчального процесу та двічі в вихідні, за попередньою домовленістю з матірю, [PERSON], без її присутності. Із довідки КУ «Обласна клінічна психіатрична лікарня» від 03.05. 2017 року встановлено, що [PERSON] знаходиться на стаціонарному лікуванні з 28.04.2017 року по теперішній час. Із направлення на госпіталізацію у психіатричну лікарню від 25.04.2017 року встановлено, що [PERSON] направлено на госпіталізацію для вирішення соціальних питань. Скарги на зміни у поведінці хлопчика після зустрічі з батьком. Проявляється агресія до дітей. Відповідно до ст.141 СК України мати та батько мають рівні права та обов'язки по відношенню до дитини. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їх прав по відношенню до дитини. Положення Конвенції ООН про права дитини 1989 р.. Конституції України, а також норми національного законодавства першочергово щодо питань захисту прав дитини виходять виключно з її інтересів та умов, необхідних для благополуччя дитини, а вже потім з інтересів інших осіб, права яких тою чи іншою мірою порушуються. Згідно ч.2 ст. 157 СК України той з батьків, що проживає окремо від дитини, зобов'язаний приймати участь в її вихованні та має право та особисте спілкування з нею. Крім того, згідно ч.3 ст.157 СК України той із батьків, з ким проживає дитина, не має права перешкоджати тому з батьків, хто проживає окремо, спілкуватися з дитиною та брати участь у її вихованні, якщо таке спілкування не перешкоджає нормальному розвиткові дитини. Відповідно до ч. 2 ст. 159 СК України суд визначає способи участі одного з батьків у вихованні дитини (періодичні чи систематичні побачення, можливість спільного відпочинку, відвідування дитиною місця його проживання тощо), місце та час їхнього спілкування. В окремих випадках, якщо це викликано інтересами дитини, суд може обумовити побачення з дитиною присутністю іншої особи Згідно абз.3 ч.2 ст.159 СК України під час вирішенн спору щодо участі одного з батьків у вихованні дитини береться до уваги ставлення батьків до виконання своїх обовязків, особиста прихильність дитини до кожного з них, вік дитини стан її здоровя та інші обставини, що мають істотне значення, в тому числі стан психічного здоровя одного з батьків, зловживання ним алкогольними напоями або наркотичними засобами. З урахуванням стану здоровя дитини [PERSON], суд вважає, що погодитися з висновком органу опіки та піклування неможливо , оскільки із матеріалів справи вбачається та доказів, зібраних по справі, що після зустрічей з батьком зявляються зміни в поведінці дитини,стан його здоровя погіршується. У судовому засіданні встановлено, що позивач не чинить перешкод відповідачу у спілкуванні та вихованні сина. Допитані у судовому засіданні свідки : мати позивача [PERSON] та тітка позивача [PERSON], пояснили, що зустрічі з батьком дуже погано впливають на [PERSON]. Коли донька на роботі, її мати, бабуся, несе відповідальність за нього. Але батька, кілька разів силоміць намагався забрати сина з собою, насильно тягнув його за собою. Тому, суд, з урахуванням поведінки самого відповідача, який заявив судовому засіданні, що його дитина не хвора, з урахуванням неприязнених стосунків, які склалися з позивачем, вважає, що треба визначити відповідачу способи його участі у спілкуванні з сином [PERSON] у присутності матері та по суботам. Таким чином, суд приходе до висновку, що позов [PERSON] повністю знайшов своє обґрунтування та докази у судовому засіданні і тому підлягає задоволенню у повному обсязі.

Outcome: approved