Jurisdiction: civil
Date: 2018-05-22 00:00:00

Позивач звернулась до суду з даним позовом 01.03.2018 року мотивуючи тим, що перебуває з відповідачем в зареєстрованому шлюбі з 14.03.2014 року, від спільного життя дітей не мають. Причиною звернення до суду з даним позовом є те, що сімейне життя з відповідачем не склалось, оскільки у них виявились принципово різні ставлення до сімейного життя, повага один до одного та довіра, з серпня 2017 року вони припинили сімейно - шлюбні відносини, ведення спільного господарства, шлюб носить формальний характер, тому просить його розірвати, після розірвання шлюбу змінити прізвище на дошлюбне «[PERSON]» та залишити судові витрати за нею. Позивач [PERSON] подала до суду заяву про розгляд справи у її відсутності, позовні вимоги підтримує в повному обсязі, на примирення незгодна, просить шлюб розірвати, після розірвання шлюбу змінити прізвище на дошлюбне. Відповідач [PERSON] подав до суду заяву про розгляд справи без його участі, позовні вимоги визнає в повному обсязі та не заперечує проти розірвання шлюбу, примирення неможливо, оскільки на даний час вони мають інші стосунки та мають намір на укладення нового шлюбу. Суд, дослідивши матеріали справи, встановив наступні обставини та відповідні їм правовідносини. Згідно ч. 1 ст. 24 Сімейного кодексу України, шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушення жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Згідно ч. 3 ст. 105 Сімейного кодексу України, шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до статті 110 цього Кодексу. Згідно до ст. 110 Сімейного кодексу України, позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя. Відповідно до ст. 112 СК України, суд з'ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Відповідно до ст. 113 СК України, особа, яка змінила своє прізвище у зв'язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Відповідно до ч. 2 ст. 114 СК України, у разі розірвання шлюбу судом шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу. Судом встановлено, що сторони зареєстрували шлюб 14.03.2014 року у Центральному відділі державної реєстрації шлюбів Головного управління юстиції у м. Києві, актовий запис № 393, протягом тривалого часу сімейно - шлюбні стосунки не підтримують, не ведуть спільного господарства, сім'я розпалась остаточно і подальше перебування сторін у шлюбі суперечить їх інтересам, що підтверджено матеріалами справи та визнається сторонами. Отже, суд приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення, оскільки сторони мають стійке волевиявлення щодо розірвання шлюбу. Згідно ст. 141 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Позивач сплатила при подачі позову судовий збір в розмірі 704, 80 грн. ( а.с.1), однак заявила клопотання про залишення даних витрат за нею.

Outcome: approved