Jurisdiction: civil
Date: 2018-06-10 00:00:00

Позивач звернулась до суду з позовом до відповідача про позбавлення батьківських прав. Свої вимоги обґрунтовує тим, що у неї з відповідачем, з яким вони не перебували у зареєстрованому шлюбі, [INFO] народилась донька [PERSON] Після народження дитини сторони спільно проживали близько півтора року. У зв'язку з тим, що спільне життя сторін не склалося, сторони почали проживати окремо. Дитина сторін залишилась проживати з позивачем. Після початку окремого проживання сторін відповідач взагалі не цікавився життям доньки, він самоусунувся від виховання та утримання доньки, будь-якої участі у її вихованні не приймає. Фактично, відповідач припинив виконувати свої батьківські обов'язки по вихованню та утриманню малолітньої доньки. Натомість, позивач приклала всіх зусиль для того, щоб забезпечити дитину всім необхідним як в матеріальній, так і в нематеріальних сферах її життя. З огляду на викладене, позивач вважає, що відповідач повинен бути позбавлений батьківських прав відносно [PERSON], [INFO] На підставі викладеного просила позов задовольнити. Позивач в підготовче судове засідання не з'явилась, надала заяву в якій просила справу розглядати без її участі, позовні вимоги підтримала та просила їх задовольнити. Проти ухвалення рішення не заперечувала. Відповідач в підготовче судове засідання не з'явився, про час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином. В матеріалах справи міститься копія нотаріально завіреної заяви відповідача, в якій він проти позбавлення його батьківських прав відносно його доньки [PERSON], [INFO] не заперечував. Просив дане питання розглядати без його участі. Від Служби у справах дітей Голосіївської районної в м. Києві державної адміністрації надійшов висновок про доцільність позбавлення батьківських прав [PERSON] відносно малолітньої доньки [PERSON], 2014 р.н. та заява про розгляд даної справи без участі її представника. Згідно ч 3 ст. 200 ЦПК України за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення випадку визнання позову відповідачем. Суд, врахувавши заяви позивача та відповідача, висновок та заяву третьої особи, дослідивши матеріали справи, приходить до висновку про задоволення позову виходячи з наступного. Судом встановлено, що сторони мають малолітню доньку [PERSON], [INFO], що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER], виданим Відділом державної реєстрації актів цивільного стану Голосіївського районного управління юстиції у м. Києві 25.02.2014 року. Позивач просила позбавити [PERSON] батьківських прав відносно малолітньої доньки [PERSON], [INFO], на що слід зазначити наступне. З висновку Органу опіки та піклування Голосіївської районної в м. Києві державної адміністрації №100-8207 від 24.05.2018 року вбачається, що позивач [PERSON] та відповідач [PERSON] не перебували у зареєстрованому шлюбі. Мають спільну доньку [PERSON], [INFO]. Наразі малолітня [PERSON], 2014 р.н., проживає разом з матір'ю [PERSON] Акт обстеження умов проживання складений представником Служби у справах дітей Голосіївської районної в м. Києві державної адміністрації за адресою: [ADDRESS], свідчить про те, що для малолітньої [PERSON], 2014 р.н., виділене окреме спальне місце. Наявні речі, розвиваючі іграшки, одяг відповідно до віку, статі та сезону. Згідно інформації від Управління охорони здоров'я Голосіївської районної в м. Києві державної адміністрації від 03.05.2018 року №100/09/1448, малолітня [PERSON], 2014 р.н., спостерігається в амбулаторії №1 Комунального некомерційного підприємства «Центр первинної медико-санітарної допомоги №2» Голосіївського району м. Києва. Дитина на диспансерному обліку не перебуває. За медичною допомогою для дитини звертається мама [PERSON] та бабуся [PERSON] Батько [PERSON] до медичного закладу не з'являвся, здоров'ям дитини не цікавився. 20.07.2017 року [PERSON] надав нотаріально завірену заяву в якій вказав, що участі у вихованні, навчанні, утриманні доньки не приймає та не заперечує щодо позбавлення його батьківських прав відносно малолітньої [PERSON], 2014 р.н. Розглянувши питання позбавлення батьківських прав громадянина [PERSON] на засіданні Комісії з питань захисту прав дитини, зважаючи на всі обставини справи та зібрані документи, Комісія з питань захисту прав дитини прийняла рішення щодо доцільності позбавлення батьківських прав [PERSON] відносно малолітньої [PERSON], 2014 р.н. Враховуючи рішення Комісії з питань захисту прав дитини від 16.05.2018 року Голосіївська районна в м. Києві державна адміністрація (орган опіки та піклування) вважає за доцільне позбавити батьківських прав [PERSON] відносно малолітньої доньки [PERSON], 2014 р.н. Згідно довідки закладу дошкільної освіти №328 від 01.11.2017 року, [PERSON] батько [PERSON] не забирає дитину із садочка, не відвідує батьківські збори, організовані свята в дошкільному закладі, не приймає активної участі у вихованні дитини, не сплачує плату за харчування в дошкільному закладі. Таким чином, в судовому засіданні достовірно встановлено, що всі питання щодо виховання [PERSON], [INFO], вирішуються позивачем [PERSON] самостійно без участі та підтримки з боку відповідача. Дитина знаходиться на повному її вихованні та утриманні. Відповідач не піклується про свою малолітню доньку, не проявляє заінтересованості в її подальшій долі, не цікавиться її станом здоров'я, не піклується про фізичний і духовний розвиток дитини, підготовкою до самостійного життя, зокрема - не забезпечує необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкується з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надає дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяє засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляє інтересу до її внутрішнього світу. Згідно п.2 ч.1 ст. 164 Сімейного кодексу України мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він, ухиляються від виконання своїх обов'язків по вихованню дитини. Згідно ч. 3 ст. 164 Сімейного кодексу України мати, батько можуть бути позбавлені батьківських прав щодо усіх своїх дітей або когось із них. Як встановлено вище, відповідач по справі [PERSON] не займається вихованням доньки, повністю усунулась та ухиляється від виконання батьківських обов'язків, не виявляє до неї будь-якої батьківської уваги та турботи. Відповідно до ст. 165 Сімейного кодексу України право на звернення до суду з позовом про позбавлення батьківських прав мають один з батьків, опікун, піклувальник, особа, в сім'ї якої проживає дитина, заклад охорони здоров'я, навчальний або інший дитячий заклад, в якому вона перебуває, орган опіки та піклування, прокурор, а також сама дитина, яка досягла чотирнадцяти років. Згідно з ч. 1 ст. 166 Сімейного кодексу України особа, позбавлена батьківських прав: втрачає особисті немайнові права щодо дитини та звільняється від обов'язків щодо її виховання; перестає бути законним представником дитини; втрачає права на пільги та державну допомогу, що надаються сім'ям з дітьми; не може бути усиновлювачем, опікуном та піклувальником; не може одержати в майбутньому тих майнових прав, пов'язаних із батьківством, які вона могла б мати у разі своєї непрацездатності (право на утримання від дитини, право на пенсію та відшкодування шкоди у разі втрати годувальника, право на спадкування); втрачає інші права, засновані на спорідненості з дитиною. Відповідно до ч. 2 ст. 166 Сімейного кодексу України особа, позбавлена батьківських прав, не звільняється від обов'язку щодо утримання дитини. Відповідно до п. 16 постанови Пленуму Верховного суду України №3 від 30.03.2007 року «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» ухилення батьків від виконання своїх обов'язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов'язками. Згідно вимог ст. ст. 76, 77, 79, 80 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків. Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання. Згідно ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків встановлених цим Кодексом. Враховуючи вищенаведене, суд приходить до висновку, що [PERSON] довела ті обставини, на які посилалась як на підставу своїх позовних вимог. За таких обставин, суд приходить до висновку, що відповідач [PERSON] ухиляється від виконання своїх батьківських обов'язків відносно своєї доньки [PERSON], [INFO], а тому він повинен бути позбавлений батьківських прав відносно неї. Відповідно до ч. 1, 2 ст. 133 ЦПК України, судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов'язаних з розглядом справи. Розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом. Відповідно до ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. У разі задоволення позову - на відповідача. Таким чином, суд приходить до висновку про стягнення з відповідача на користь позивача суми сплаченого судового збору 704,80 грн.

Outcome: approved