Jurisdiction: civil
Date: 2019-12-17 00:00:00

\~ \~ \~ \~Позивач звернулась в суд із позовом, в якому зазначила, що за нею зареєстровано право власності на Ѕ частини квартири [ADDRESS] відповідно до договору купівлі-продажу квартири від 15.08.2001 року. Співвласником іншої частини є донька позивача [PERSON] . Зазначена квартира була придбана в період фактично припинених шлюбних відносин при зареєстрованому шлюбі із відповідачем [PERSON] . Позивач посилається на виникнення перешкод у реалізації права власності у зв`язку з відмовою нотаріуса посвідчити договір про відчуження квартири без згоди іншого з подружжя як співвласника. Підставою відмови є фактичне перебування у шлюбі та виникнення права спільної сумісної власності на майно незалежно від особистої участі позивача в його придбанні. Вказуючи на положення ст. 391 ЦК України, яка визначає право власника на усунення перешкод у користуванні майном, ст. 392 ЦК України визнання права власності в разі його оспорювання, позивач просить встановити факт припинення шлюбних відносин з квітня 2001 року до часу розірвання шлюбу 29.06.2006 року, усунути перешкоди в користуванні майном та визнати право особистої приватної власності на квартиру [ADDRESS] , відшкодувати судові витрати. В судовому засіданні позивач позовні вимоги підтримала. Зауважила, що мешкаючи в квартирі по [ADDRESS] спільно з відповідачем було прийняте рішення про необхідність продажу квартири з припиненням шлюбних відносин, незадовго до продажу вона переїхала проживати до своїх батьків. Позивач також повідомила, що отримала від продажу квартири частину коштів, які були використані для придбання спірної квартири. Представник позивача вимоги підтримав та зазначив, що квартира по [ADDRESS] належала сторонам на праві спільної сумісної власності, а тому кошти, отримані від її реалізації, є грошовою часткою позивача. Відповідач в судове засідання не з`явився, про час розгляду справи повідомлявся належним чином. Судом встановлено наступні обставини. Згідно договору купівлі-продажу квартири від 15.08.2001 року, зареєстрованому в реєстрі за № 1304 та посвідченому приватним нотаріусом Житомирського міського нотаріального округу Ковальовою Т.В., [PERSON] , [PERSON] придбали в одній другій частці кожна належну продавцю на праві приватної власності квартиру [ADDRESS] . Сторони по справі перебували в зареєстрованому шлюбі в період з 20.11.1991 року по 29.06.2006 року. Судом встановлено, що 24.07.2001 року між [PERSON] та [PERSON] укладено договір купівлі-продажу, відповідно до якого [PERSON] як продавець продав, а [PERSON] покупець, купив квартиру [ADDRESS] . Вказана обставина щодо продажу квартири, з врахуванням пояснень свідків [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , які повідомили про життя родини у відповідний період та намір позивача придбати нову квартиру для власного окремого проживання, узгоджується із поясненнями позивача про період фактичного припинення шлюбних відносин, використання частки від отриманих за продажем квартири коштів для придбання іншої. Суду не надано доказів на спростування наведених обставин. Відповідно до ч.1 ст.12 ЦПК України \~цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Згідно з ч.3 ст. 89 ЦПК України суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Outcome: approved