Jurisdiction: civil
Date: 2015-06-04 00:00:00

позивач звернулась в суд з позовом до [PERSON], треті особи - [PERSON], [PERSON], про визнання таким, що втратив право користування жилим приміщенням, посилаючись на те, що їй та третім особам на праві власності належить квартира [ADDRESS] в якій зареєстрований відповідач. Зазначає, що відповідач з липня 2000 року за місцем реєстрації не проживає. У зв'язку з цим просить суд визнати [PERSON] таким, що втратив право користування жилим приміщенням за адресою: [ADDRESS]. Позивач у судовому засіданні 19 травня 2015 року надала пояснення, аналогічні викладеним у позовній заяві. Просить позов задовольнити. Позивач у судове засідання 5 червня 2015 року не з'явилась, подавши заяву про подальший розгляд справи у її відсутності та про підтримання позовних вимог (а.с.36). Відповідач в судове засідання не з'явився, про причини неявки суд не повідомив, хоча належним чином був повідомлений про час та місце розгляду справи. У відповідності до ст.224 Цивільного процесуального кодексу України суд вважає за можливе проводити заочний розгляд справи у відсутності відповідача на підставі наявних у справі доказів, проти чого позивач не заперечує. Треті особи у судовому засіданні 19 травня 2015 року позов підтримали, надавши пояснення про те, що є власниками спірної квартири, у якій зареєстрований і відповідач. З часу розірвання шлюбу, укладеного між відповідачем та третьою особою [PERSON], місце перебування та проживання його не відоме. Ствердили, що відповідач жодних коштів на утримання квартири не сплачує. У судове засідання 5 червня 2015 року треті особи не з'явились, подавши заяви про подальший розгляд справи у їх відсутності та про підтримання позову (а.с.34-35). На підставі ч.2 ст.197 Цивільного процесуального кодексу України, у зв'язку з неявкою всіх осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного висновку. Судом установлено, що квартира [ADDRESS] належить на праві спільної сумісної власності [PERSON] [PERSON] та [PERSON] (а.с.7-8, 27). У зазначеній квартирі зареєстровані [PERSON], [PERSON] та [PERSON] (а.с.9-10, 13-14, 15-16, 17) Відповідно до ч. 1 ст.156 Житлового кодексу Української РСР з урахуванням положень ч.1 ст.405 Цивільного кодексу України члени сім'ї власника житла, які проживають разом з ним у будинку (квартирі), що йому належить, користуються жилим приміщенням нарівні з власником будинку (квартири), якщо при їх вселенні не було іншої угоди про порядок користування цим приміщенням. За згодою власника будинку (квартири) член його сім'ї вправі вселяти в займане ним жиле приміщення інших членів сім'ї. На вселення до батьків їх неповнолітніх дітей згоди власника не потрібно. Частиною 2 ст.405 Цивільного кодексу України передбачено, що член сім'ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім'ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом. 17 липня 2000 року шлюб, укладений між [PERSON] та [PERSON], розірвано, про що Артемівським міським відділом реєстрації актів громадянського стану зроблено відповідний актовий запис №358 та видано свідоцтво про розірвання шлюбу [NUMBER] (а.с.12). Згідно з актом, складеним комісією у складі працівників Соледарського комунального виробничого ремонтно-житлового підприємства «Ремонтник», від 12 травня 2015 року (а.с.18), [PERSON] не проживає за місцем своєї реєстрації з 1990 року. Свідки [PERSON] та [PERSON] в судовому засіданні 19 травня 2015 року надали показання про те, що вони є сусідами позивача та третіх осіб. Зазначають, що протягом п'ятнадцяти років відповідач не проживає за місцем своєї реєстрації, не відвідує колишню дружину та дітей. За весь цей час відповідача вони не бачили. Оцінюючи докази у їх сукупності, в тому числі показання свідків, які повідомили про відомі їм обставини, що мають значення для справи, оскільки відповідач не проживає за місцем реєстрації понад один рік без поважних причин, іншої домовленості між ними та власниками житла не встановлено, суд приходить до висновку, що позов слід задовольнити.

Outcome: approved