Jurisdiction: civil
Date: 2014-05-23 00:00:00

Позивач звернулась до суду з вказаним позовом, у якому посилаючись на укладений між сторонами шлюб, що на теперішній час фактично припинив своє існування та на те, що у [INFO] у сторін народився син - [PERSON], який на теперішній час проживає з позивачем та перебуває на її утриманні, а відповідач від надання матеріальної допомоги на утримання дитини відмовляється, просила суд розірвати укладений між сторонами шлюб та стягнути з відповідача на користь позивача аліменти на утримання [PERSON] в розмірі 600,00 грн., щомісяця, до настання повноліття дитини. В судове засідання сторони не з'явились, про час та місце розгляду справи повідомлені у встановленому Законом порядку. Позивач звернулась до суду з заявою про розгляд справи за її відсутності, заявлені вимоги підтримала. Відповідач про поважні причини своєї неявки не повідомив, заперечень проти позову не надав. Дійшовши висновку про наявність у матеріалах справи достатніх відомостей про взаємини сторін суд ухвалив постановити заочне рішення, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України. Відповідно до свідоцтва про шлюб серії [NUMBER] шлюб між [PERSON] та [PERSON] зареєстровано 18.02.2006 року відділом реєстрації актів Цивільного стану Київського районного управління юстиції м. Одеси, актовий запис №92. Згідно свідоцтва про народження [PERSON] (свідоцтво серії [NUMBER]), останній народився [INFO] в родині [PERSON] та [PERSON] З наданої позивачем довідки (виписки з домової книги про склад родини), виданої КП «ЖКС «Чорноморський» 27.03.2014 року, вих. № 443, вбачається, що на теперішній час сторони по справі проживають окремо, а [PERSON] проживає разом з позивачем. У своїх письмових поясненнях позивач вказала, що подружнє життя сторони припинили протягом останніх років, що передували зверненню до суду із цим позовом, утримання дитини вона здійснює за власні кошти а відповідач жодної допомоги не надає. Такі обставини відповідачем не були спростовані та не заперечувались. Відповідно до ч.3 ст. 59 ЦПК України доказуванню підлягають ті обставини, які мають значення для рішення справи та щодо яких у сторін виникає спір. В силу статті 51 Конституції України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки і чоловіка. Чинне законодавство України забороняє примушування до шлюбу. Шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду. Виходячи з викладених обставин, враховуючи те, що сторони не підтримують подружні стосунки вже тривалий час, спільне господарство не ведуть, та з'ясувавши дійсну волю позивача на розірвання шлюбу суд доходить висновку про неможливість збереження шлюбу між сторонами, та необхідність задоволення вимог позову в цій частині. Разом з тим позивачем заявлено вимогу про стягнення з відповідача аліментів на утримання дитини, яка підлягає частковому задоволенню з наступних підстав: посилаючись на відсутність у відповідача офіційних джерел доходу відповідач просила суд стягнути аліменти у твердій грошовій сумі, 600,00 грн. щомісяця, до настання повноліття дитини. Обов'язок кожного з батьків приймати участь в утриманні дитини передбачено ст. 180 СК України; ч.3 ст. 181 СК України передбачає, що одним із способів виконання такого обов'язку є сплата аліментів за рішенням суду у частці від доходу іншого з батьків або у твердій грошовій сумі на користь того, на утриманні кого перебуває дитина. У випадку, коли платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, частину доходу одержує в натурі, суд за заявою одержувача може визначити розмір аліментів у твердій сумі (ч.1 ст. 184 СК України), при цьому ухвалюючи рішення ті визначаючи розмір аліментів суд має враховувати обставини, зазначені у ч1, ч.2 ст. 182 СК України: стан здоров'я та матеріальне становище дитини, стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів, наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина, інші істотні обставини із врахуванням того, що розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Цивільне судочинство ґрунтується на засадах змагальності сторін. Суд розглядає цивільні справи на підставі наданих сторонами доказів (ст. 10 ЦПК України). Проаналізувавши у сукупності надані до суду відомості про майновий стан сторін, стан їхнього здоров'я ті відсутність відомостей про наявність інших утриманців, враховуючи чинні розміри прожиткового мінімуму для дитини від 6 до 18 років та прожиткового мінімуму працездатної особи, суд доходить висновку про необхідність часткового задоволення вимог позивача про стягнення з відповідача на її користь аліментів на утримання дитини, в розмірі 500,00 грн., щомісяця, до настання повноліття дитини, але не менше 30 відсотків прожиткового мінімуму на відповідний вік дитини. Разом з тим суд роз'яснює, що відповідно до ч.2 ст. 184 СК України розмір аліментів, визначений судом у твердій грошовій сумі, підлягає індексації відповідно до закону Відповідно до положень ст. 88 ЦПК України, суд, вирішуючи справу по суті має у своєму рішенні розподілити між сторонами судові витрати, так з відповідача на користь позивача підлягає стягненню сплачений нею за розгляд вимоги про розірвання шлюбу судовий збір в розмірі 243,60 грн., та на користь держави - сума судового збору за вирішення спору про стягнення аліментів, в розмірі 243,60 грн.

Outcome: partial