Jurisdiction: civil
Date: 2016-04-25 00:00:00

Позивач звернулась до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу та стягнення аліментів, посилаючись на те, що 05.09.1998 року між нею та відповідачем зареєстрований шлюб. Вони мають неповнолітнього сина [PERSON] [INFO], син є дитиною інвалідом. На протязі останніх років сімейне погіршувалося, що в кінцевому результаті призвело до фактичного припинення між ними шлюбних відносин. Кожен маж діаметрально протилежні погляди на шлюб, сім'ю. Відповідач постійно нехтує сімейними цінностями, з його ініціативи між ними постійно виникають сварки, свідком яких нерідко стають близькі особи та родичі. Протягом останнього часу відповідач не приймає участі у вихованні сина та не надає допомогу на розвиток та матеріальне забезпечення дитини. Складне матеріальне становище та стан здоров'я дитини свідчить про необхідність допомоги з боку відповідача, у зв'язку з чим просить суд задовольнити її позовні вимоги. В подальшому позивач уточнила позовні вимоги та просила суд розірвати шлюб між нею та відповідачем, стягнути з відповідача на її користь аліменти на утримання дитини в розмірі 1/4 частини усіх видів доходів відповідача, але не менше 30% прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку до досягнення повноліття. Позивач в судове засідання не з'явилась, надала заяву в якій підтримала заявлені позовні вимоги та просила розглянути справу у її відсутність. Відповідач в судове засідання не з'явився, надавши заяву, в якій визнав позов про розірвання шлюбу та стягнення аліментів в повному обсязі та просив розглянути справу у його відсутність. Представник третьої особи в судове засідання не з'явився, надав до суду заяву в якій просив суд розглядати справу у його відсутність, при вирішенні питання покладається на розсуд суду. За таких обставин, відповідно до вимог ст. 74, 76, 169, 224 ЦПК України, суд вважає можливим розглянути справу у відсутність сторін на підставі наявних доказів. Суд, дослідивши письмові докази, що є в матеріалах справи, повно з'ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, проаналізувавши надані докази, вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що 05 вересня 1998 року центральним відділом державної реєстрації актів стану Полтавського міського управління юстиції, зареєстрований шлюб між [PERSON] та [PERSON] (а.с. 7). Відповідно до положення ст.112 СК України суд з'ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Суд враховує зміст позовної заяви про те, що [PERSON] та [PERSON] не підтримують жодних відносин і проживають окремо, спільного господарства не ведуть, позицію відповідача, який в письмовій заяві визнав позов в повному обсязі та не заперечував проти його задоволення, та приходить до висновку, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу між подружжям суперечить інтересам позивача, а тому шлюб між сторонами необхідно розірвати. Також судом встановлено, 10.03.2000 року у подружжя [PERSON] та [PERSON] народився син [PERSON], що підтверджується копією свідоцтва про народження (а.с. 11). Згідно ст. 51 Конституції України, ст.180 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. У відповідності до ст.182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров'я та матеріальне становище дитини, стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. Згідно ч. 1 ст. 183 СК України частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватись як аліменти на дитину, визначається судом. Відповідно до ч.2 ст. 182 СК України мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, за винятком випадків, передбачених статтею 184 цього Кодексу щодо визначення розміру аліментів у твердій грошовій сумі. З урахуванням позиції відповідача, який в повному обсязі визнав пред'явлений позов, зокрема в частині стягнення з нього аліментів на утримання сина [PERSON], [INFO], в розмірі 1/4 частини від усіх видів його заробітку (доходу), але не менше 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, суд визнає такими, що підлягають задоволенню позовні вимоги про стягнення з відповідача аліментів у розмірі визнаному відповідачем. Крім того, відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 367 ЦПК України, суд допускає негайне виконання рішень у справах про стягнення аліментів - у межах суми платежу за один місяць. Відповідно до ст. 88 ЦПК України судові витрати підлягають стягненню з відповідача. Судові витрати підлягають стягненню з відповідача. На підставі викладеного,

Outcome: approved