Jurisdiction: civil
Date: 2014-09-22 00:00:00

Позивач звернулась до суду з даною позовною заявою обґрунтовуючи яку зазначила, що 09.11.2006 року між нею, ТОВ «Світ-Інвест» та АКБ «Київ» укладено договір про відступлення права вимоги, відповідно до якого до неї перейшло право вимоги від ТОВ «Регіон-Інвест» одержання у власність об'єкту інвестування - квартири [ADDRESS]. 19.03.2010 року між нею, ТОВ «Регіон-Інвест», ТОВ «Перша Українська Індустріально-Інвестиційна Компанія» та ТОВ «Світ-Інвест» укладено договір про заміну сторони з ТОВ «Регіон-Інвест» на ТОВ «Перша Українська Індустріально-Інвестиційна Компанія». За згодою останнього цього ж дня сторонами змінено назву договору та його сторону ТОВ «Перша Українська Індустріально-Інвестиційна Компанія» на відповідача. Однак відповідач неодноразово переносячи терміни закінчення будівництва та введення будинку в експлуатацію, так умови договору і не виконав. Позивач просить в судовому порядку визнати за нею майнові права на об'єкт інвестування - однокімнатну квартиру [ADDRESS]. В судове засідання позивач не з'явилась, в поданій суду заяві просила розглядати справу у її відсутність та задовольнити позовні вимоги в повному обсязі. Представник відповідача ПрАТ «Спільне Українсько-Болгарське підприємство «Богдан» в судове засідання повторно не з'явився, про час розгляду справи був повідомлений належним чином. Представник виконавчого комітету Обухівської міської ради в судове засідання не з'явився. Суд, дослідивши матеріали справи, приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що 09.11.2006 року між позивачем, ТОВ «Світ-Інвест» та АКБ «Київ» укладено договір про відступлення права вимоги, відповідно до якого до [PERSON] перейшло право вимоги від ТОВ «Регіон-Інвест» одержання у власність об'єкту інвестування - квартири [ADDRESS]. 19.03.2010 року між позивачем та ПрАТ «Спільне Українсько-Болгарське Підприємство «Богдан», ТОВ «Регіон-Інвест» та ТОВ «Світ-Інвест» укладено договір про відступлення права вимоги, відповідно до якого відповідач передає позивачу майнові права на об'єкт інвестування, а після завершення будівництва і введення в експлуатацію відповідач або уповноважена ним особа передає позивачу об'єкт інвестування у власність та відповідно до якого, відповідач взяв на себе зобов'язання здійснити всі необхідні заходи щодо добудови об'єкта інвестування, згідно вимогам проектно-кошторисної документації та Державних будівельних норм України та введення його в експлуатацію в строк до 31.12.2010 року. 24.11.2011 року між позивачем, ТОВ «Регіон-Інвест» та ТОВ «Перша Українська Індустріально-Інвестиційна Компанія» укладено договір про заміну сторони з ТОВ «Регіон-Інвест» на ТОВ «Перша Українська Індустріально-Інвестиційна Компанія». Цього ж дня, угодою сторін змінено назву договору на «Договір №05-273 Обін про виконання робіт з організації будівництва», а його сторону ТОВ «Перша Українська Індустріально-Інвестиційна Компанія» на відповідача. З матеріалів справи вбачається, що ТОВ «Регіон-Інвест» 100% проінвестувало будівництво квартири [ADDRESS], що надає право позивачу на отримання вказаного об'єкту у власність після введення будинку в експлуатацію. Судом встановлено, що будинок, будівництво квартир в якому інвестувались кошти є недобудованим та не введений в експлуатацію. Відповідно до статті 177 ЦК України, майнові права є одним із видів об'єктів цивільних прав. Згідно ст.3 Закону України «Про оцінку майна, майнових прав та професійну оціночну діяльність в Україні», майнові права - це будь-які права, пов'язані з майном, відмінні від права власності, у тому числі і права, які є складовими частинами права власності (право володіння, розпорядження, користування), а також інші специфічні права (права на провадження діяльності, використання природних ресурсів тощо) та права вимоги. Правовою природою виникнення майнових прав у їх носія вважається загально прийнятий момент набуття права власності, визначений ст.328 ЦК України. Судом встановлено, що позивач за укладеними договорами отримала право вимоги об'єкту інвестування - однокімнатної квартири [ADDRESS]. Згідно ст.7 Закону України «Про інвестиційну діяльність» інвестор має право володіти, користуватися і розпоряджатися об'єктами інвестицій, включаючи реінвестицій та торгівельні операції на території України, відповідно до законодавчих актів. Інвестиціями є всі види майнових та інтелектуальних цінностей, зокрема, майнові права на нерухоме майно. Таким чином, об'єктом цивільного права за інвестиційними договорами є закріплені за позивачем майнові права, отримані в результаті інвестицій на конкретно визначену площу та якими позивач в праві володіти, користуватися і розпоряджатися. Ці майнові права є відмінні від права власності на майно, вони не потребують державної реєстрації і охороняться законом. Відповідно до ст.3 ЦПК України, кожна особа має в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом свого охоронюваного законом інтересу. Згідно рішення Конституційного Суду України № 18-рп/2004 від 01 грудня 2004 року поняття «охоронюваний законом інтерес», що вживається в частині першій ст. 4 ЦПК України та інших законах України у логічно-смисловому зв'язку з поняттям «права», треба розуміти як прагнення до користування конкретними матеріальним та/або нематеріальним благом, як зумовлений загальним змістом об'єктивного і прямо не опосередкований у суб'єктивному праві простий легітимний дозвіл, що є самостійним об'єктом цивільного захисту та інших засобів правової охорони з метою задоволення індивідуальних і колективних потреб, які не суперечать Конституції і законам України, суспільним інтересам, справедливості, добросовісності, розумності та іншим загально-правовим засадам. Під час розгляду справи судом встановлено, що відповідач не виконав свої зобов'язання за договором укладеним з позивачем, а вказані обставини дають підстави останньому стверджувати про порушення відповідачем правил фонду фінансування будівництва та умов договору. Згідно ст.16 ЦК України, ст.4 ЦПК України передбачено, що кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого майнового інтересу у спосіб визнання права. Таким чином, враховуючи рішення Конституційного Суду України № 18-рп/2004 від 01 грудня 2004 року, інвестор правомірно звернувся до суду з метою захисту охоронюваного інтересу, захисту інвестицій, що є самостійним об'єктом цивільного захисту для закріплених майнових прав та засобом правової охорони таких прав судовим рішенням, що не суперечать Конституції і законам України, суспільним інтересам, справедливості, добросовісності, розумності та іншим загально-правовим засадам. За таких обставин, позовні вимоги про визнання за [PERSON] майнових прав на об'єкт інвестування підлягають задоволенню.

Outcome: approved