Jurisdiction: civil
Date: 2019-04-09 00:00:00

Позивач звернулась до суду з позовом до [PERSON], про зменшення розміру аліментів, який обґрунтовувала тим, що рішенням Центрально-Міського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 15 жовтня 2013 року з неї було стягнуто аліменти на утримання сина [PERSON], [INFO], в розмірі 1/4 частини всіх видів заробітку щомісячно до досягнення дитиною повноліття. На теперішній час змінився її сімейний стан, оскільки [INFO] в неї народилася донька [PERSON], яка знаходиться на її утриманні. У зв'язку з вищевикладеним, позивач просить зменшити розмір аліментів, що стягуються за рішенням Центрально-Міського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 15 жовтня 2013 року на користь відповідача на утримання сина [PERSON], [INFO], з 1/4 частини на 1/8 частину всіх видів доходів до досягнення дитиною повноліття. Позивач у судове засідання не з'явилась, надала суду заяву про розгляд справи за її відсутності, позовні вимоги підтримала у повному обсязі. Відповідач у судове засідання не з'явився, про дату, час і місце судового розгляду був повідомлений належним чином, надав суду заяву згідно з якою просив розглядати справу за його відсутності, заявлені вимоги не визнав та надав письмові заперечення проти позову, які обгрунтовував тим, що позивач не врахувала його ситуацію, зокрема те, що в нього народилося двоє дітей, яких він також утримує. Крім того, на його утриманні перебувають батьки-пенсіонери, які потребують догляду та лікування. Разом з цим, позивач не врахувала той факт, що їх спільний син навчається на денній формі навчання в Державному професійно-технічному навчальному закладі Криворізький центр професійної освіти робітничих кадрів торгівлі та ресторанного сервісу по спеціальності «кухар-кондитер», а відтак потребує додаткових витрат. Крім того, позивач є злісною боржницею по сплаті аліментів та її борг складає 16651,45 грн. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши матеріали справи, надавши відповідну правову оцінку зібраним у матеріалах справи доказам, суд приходить до висновку про те, що позов підлягає задоволенню з таких підстав. Судом встановлено, що на підставі рішення Центрально-Міського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 15 жовтня 2013 року (а.с. 5) з [PERSON] стягнуто аліменти на користь [PERSON] на утримання сина [PERSON], [INFO], у розмірі 1/4 частини від заробітку (доходу) щомісячно, але не менше, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, до досягнення дитиною повноліття. Як вбачається зі свідоцтва про народження серії [NUMBER], актовий запис № 402 (а.с. 4) позивач є матір'ю малолітньої [PERSON], [INFO]. Зі змісту довідки, виданої ФОП [PERSON] від 01.03.2018 року (а.с. 34) встановлено, що [PERSON] працювала у ФОП [PERSON] та обіймала посаду продавця в період з 20.01.2011 року по 25.02.2014 року та з 01.03.2017 року по 31.05.2017 року. А в період з 26.02.2014 року по 09.07.2014 року перебувала в декретній відпустці, а з 10.07.2014 року по 28.02.2017 року у відпустці по догляду за дитиною до трьох років. За період з 2013 року по 2018 рік позивач здійснювала часткову сплату аліментів на утримання сина [PERSON], що підтверджується квитанціями (а.с. 35-39). Також, згідно з довідки Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області № 380 від 27.02.2018 року (а.с. 40) вбачається, що позивач має матір - пенсіонерку [PERSON], яка також потребує догляду. Згідно зі ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує стан здоров'я та матеріальне становище дитини, стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів, наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина, інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Статтею 192 СК України передбачено, що розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни сімейного стану. Відповідно до п.23 Постанови Пленуму Верховного Суду України №3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» від 15 травня 2006 року розмір аліментів, визначений судовим рішенням або за домовленістю між батьками, суд може змінити за позовом платника або одержувача аліментів у зв'язку зі зміною сімейного стану. У новому розмірі аліменти сплачуються з дня набрання рішенням суду законної сили. Доводи відповідача в обгрунтування своїх заперечень суд не може прийняти як підставу для відмови в задоволенні позову [PERSON], оскільки вимога позивача є обґрунтованою. Суд, приймаючи до уваги матеріальне становище позивача, а саме те, що крім сина [PERSON] вона має на утриманні малолітню доньку [PERSON], а також матір-пенсіонерку, яка також потребує матеріальної допомоги, вважає, що є підстави для зменшення розміру аліментів, що стягуються з позивача на користь відповідача, з 1/4 до 1/8 частини заробітку (доходу) відповідача, щомісячно, до досягнення дитиною повноліття, але не менше ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Згідно з ч. 1, 6 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, які їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог, а інша частина компенсується за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. Якщо обидві сторони звільнені від оплати судових витрат, вони компенсуються за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. Оскільки відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір» сторони звільнені від сплати судового збору під час розгляду справи в усіх судових інстанціях, судові витрати підлягають стягненню за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

Outcome: approved