overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2014-02-05 00:00:00

Позивач звернувся із позовом про стягнення з відповідача суми заборгованості за кредитним договором № 954/2538 CLPT2 від 07.11.2011 р. в розмірі 3931,54 грн. Представник позивача надав суду заяву, в який просить розглядати справу без участі представника, позов задовольнити, а в разі неявки відповідача постановити по справі заочне рішення. Відповідач в судове засідання не з'явився, про час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином. Відповідно до положень ст. ст. 169, 197, 224 ЦПК України суд розглядає справу за відсутності сторін на підставі наявних в ній доказів та без фіксування судового процесу звукозаписувальними технічними засобами із заочним постановленням рішення суду. Суд, дослідивши та оцінивши надані докази, представлені в матеріалах справи, встановив наступні факти та відповідні їм правовідносини. 07.11.2011 р. між ПАТ «Платинум Банк» та [PERSON] було укладено кредитний договір № 954/2538 CLPT2 на суму 3442,26 грн. на строк до 10.04.2012 р. Відповідачем систематично не виконуються зобов'язання по поверненню належних до сплати частин кредиту та нарахованих відсотків за його використання. Сума простроченої заборгованості за договором складає 3931,54 грн., та складається: - прострочена заборгованість за кредитом - 2733, 43 грн; - відсотки по заборгованості - 723,61 грн.; - пеня за порушення графіку погашення заборгованості - 474,5 грн.; Відповідно до ст. 526, 527, 530 ЦК України зобов'язання повинні виконуватися належним чином і в установлений строк відповідно до умов договору та вимог закону. Згідно із ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк зобов'язується надати грошові кошти позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Частиною 2 ст. 1050 ЦК України встановлено, що якщо договором встановлено обов'язок позичальника повернути позику частинами, то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів. Між ПАТ «Платинум Банк» та ТОВ «ФК»Бізнесфінанс» було укладено договір про відступлення права вимоги № 20120726-г від 26.07.2012 р., за яким право вимоги по вищезазначеному кредитному договору було відступлене на користь ТОВ «ФК»Бізнесфінанс». 08.10.2012 р. між ТОВ «ФК «Бізнесфінанс» та ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» було укладено Договір факторингу № 2, у відповідності до умов якого, ТОВ «ФК «Бізнесфінанс» відступило позивачу право вимоги від відповідача коштів за кредитним договором. Відповідно до ст. 512 - 514 ЦК України допускається заміна кредитора у зобов'язанні і перехід до нового кредитора прав первісного кредитора у зобов'язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав. Таким чином, суд вважає, що позовні вимоги банку обґрунтовані та підлягають задоволенню в повному обсязі. Судові витрати підлягають стягненню з відповідача на користь позивача. На підставі вищезазначеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-01-20 00:00:00

Позивач звернувся із позовом про стягнення з відповідачів заборгованость за кредитним договором в сумі 16962 грн. 06 коп. Представник позивача надав суду заяву, в який просить розглядати справу без участі представника банку, позов задовольнити. Відопідач [PERSON] надала заяву, в якій повні вимоги визнала, просила справу розглядати без її участі. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з'явився, про час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином, причини неявку до суду не повідомив. Суд, дослідивши та оцінивши надані докази, представлені в матеріалах справи, встановив наступні факти та відповідні їм правовідносини. 26.02.2008 року між ВАТ «Кредитпромбанк», правонаступником якого є ПАТ «Дельта Банк» та [PERSON] був укладений договір № 8В_414-КМК-08 про надання кредиту, за умовами якого Банк зобов'язався надати Позичальнику грошові кошти (кредит) у розмірі 35 000 гривень, з розрахунку 27% річних на строк з 26.02.2008 року до повного погашення кредиту, а Позичальник зобов'язався на умовах, передбачених Кредитним договором, повернути кредит та сплатити проценти за користування ним в строки та в розмірах передбачених кредитним договором. В забезпечення виконання зобов'язань [PERSON] за кредитним договором, між ВАТ «Кредитпромбанк», правонаступником якого є ПАТ «Дельта Банк» та [PERSON] 26.02.2008 року було укладено договір поруки № 414-ПМК/1-08 , згідно до умов якого [PERSON] зобов'язався відповідати за повне та своєчасне виконання [PERSON] зобов'язання за кредитним договором від 26.02.2008 року. Позивач зобов'язання за кредитним договором виконав в повному обсязі. Відповідачі зобов'язання за кредитним договором не виконали,у зв'язку з чим станом на 23.06.2014 року заборгованість [PERSON] перед позивачем у розмірі 16962,06 грн., яка складається із: ?заборгованості по кредиту - 15 657,14 грн.; ?заборгованості по відсоткам -1 304,92 Відповідно до ст.ст. 526, 530 Цивільного кодексу України зобов'язання повинно виконуватись належним чином і в установлений строк відповідно до умов договору та вимог закону. Відповідно до ст. 554 ЦК України встановлено, що у випадку порушення боржником зобов'язання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором солідарно, якщо договором поруки не встановлено додаткову (субсидіарну) відповідальність поручителя. У відповідності до ст. 1054 Цивільного кодексу України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Таким чином, відповідач відповідає перед позивачем за порушення кредитних зобов'язань за вказаним кредитним договором у повному обсязі таких зобов'язань. В порушення зазначених норм закону та умов договору відповідач не виконує умов договору, в зв'язку з чим, суд вважає, що вимоги підлягають задоволенню. На підставі вищевикладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-01-19 00:00:00

Позивач звернувся із позовом про стягнення з відповідачів заборгованость за кредитним договором в сумі 47 302 грн. 11 коп. Представник позивача надав суду заяву, в який просить розглядати справу без участі представника банку, позов задовольнити, а в разі неявки відповідачів постановити по справі заочне рішення. Відповідачі в судове засідання не з'явилися, про час та місце розгляду справи були повідомлені належним чином, причини неявки до суду не повідомили. Відповідно до положень ст. ст. 169, 197, 224 ЦПК України суд розглядає справу за відсутності сторін на підставі наявних в ній доказів та без фіксування судового процесу звукозаписувальними технічними засобами із заочним постановленням рішення суду. Суд, дослідивши та оцінивши надані докази, представлені в матеріалах справи, встановив наступні факти та відповідні їм правовідносини. 05.02.2007 року між Акціонерним товариством комерційним банком «ПРАВЕКС-БАНК» та [PERSON] був укладений договір № 12169-001/07Р про надання кредиту, за умовами якого Банк зобов'язався надати Позичальнику грошові кошти (кредит) у розмірі 11 840 доларів США, з розрахунку 11,99% річних на строк з 05.02.2007 року до 05.02.2014 року, а Позичальник зобов'язався на умовах, передбачених Кредитним договором, повернути кредит та сплатити проценти за користування ним в строки та в розмірах передбачених кредитним договором. В забезпечення виконання зобов'язань за кредитним договором, між Акціонерним товариством комерційним банком «ПРАВЕКС-БАНК» та [PERSON] 05.02.2007 року було укладено договір поруки № 12169-001/07Р, згідно до умов якого поручитель зобов'язався відповідати за повне та своєчасне виконання [PERSON] зобов'язання за кредитним договором від 05.02.2007 року. Позивач зобов'язання за кредитним договором виконав в повному обсязі. Відповідачі зобов'язання за кредитним договором не виконали,у зв'язку з чим станом на 15.01.2015 року заборгованість [PERSON] перед позивачем у розмірі 2 999,50 доларів США, що в еквіваленті за курсом НБУ становить 47 302 грн. 11 коп. Відповідно до ст.ст. 526, 530 Цивільного кодексу України зобов'язання повинно виконуватись належним чином і в установлений строк відповідно до умов договору та вимог закону. Відповідно до ст. 554 ЦК України встановлено, що у випадку порушення боржником зобов'язання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором солідарно, якщо договором поруки не встановлено додаткову (субсидіарну) відповідальність поручителя. У відповідності до ст. 1054 Цивільного кодексу України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Таким чином, відповідач відповідає перед позивачем за порушення кредитних зобов'язань за вказаним кредитним договором у повному обсязі таких зобов'язань. В порушення зазначених норм закону та умов договору відповідач не виконує умов договору, в зв'язку з чим, суд вважає, що вимоги підлягають задоволенню. На підставі вищевикладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-03-27 00:00:00

Позивач звернувся із позовом, у якому просить розірвати шлюб між сторонами, зареєстрований 04.09.1999 року відділом реєстрації актів громадянського стану Свердловського міського управління юстиції Луганської області, актовий запис №325. Від шлюбу мають неповнолітнього сина, [PERSON], [INFO]. Позивач зазначив, що сторони припинили шлюбні відносини з вересня 2010 року, проживають окремо, спільним побутом не пов'язані. Після розірвання шлюбу дитина буде проживати з позивачкою, пору про поділ майна не сторони не мають. В судове засідання позивач не з'явився, надав заяву про розгляд справи за його відсутності, наполягав на задоволенні позову. Відповідач у судове засідання не з'явився, надав заяву про розгляд справи за його відсутності, проти задоволення позову не заперечував. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає заявлені вимоги такими, що підлягають задоволенню з наступних підстав. Відповідно до ст. 110 п. 1 СК України, позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним з подружжя. Відповідно до ст. 112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо подальше спільне життя подружжя та збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, що мають істотне значення. Згідно свідоцтва про одруження серії [NUMBER], шлюб між [PERSON], [INFO], уродженцем м. Свердловська Луганської області та [PERSON], [INFO], уродженкою м. Новочеркаськ, Ростовської обл., РФ, зареєстрований 04.09.1999 року відділом реєстрації актів громадянського стану м. Свердловська Луганської області, актовий запис № 325. Прізвища після реєстрації шлюбу: чоловіка - [PERSON], дружини - [PERSON] (а.с. 6). Відповідно до свідоцтва про народження серії [NUMBER] [PERSON] народився [INFO] в м. Свердловську Луганської області, про що відділом реєстрації актів громадянського стану Свердловського міського управління юстиції Луганської обл. зроблено відповідний актовий запис за №203. У графі батько записаний [PERSON], у графі мати записана [PERSON] (а.с. 7). Згідно з довідкою №252 від 28.02.2014 року, виданою ТОВ «Коменерго Свердловськ», [PERSON] зареєстрована за адресою: [ADDRESS] разом із сином [PERSON], [INFO] (а.с. 8). На підставі вищевикладеного суд вважає, що подальше сумісне життя та збереження шлюбу є недоцільним, оскільки суперечить інтересам сторін, також примирення між ними не може бути. На підставі ст.ст. 110, 112 СК України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-07-28 00:00:00

позивач звернувся із позовом, яким просить зобов'язати відповідача [PERSON] припинити самовільне використання підвального приміщення площею 13,1 м.кв., під індексом ХХІХ в будинку [ADDRESS], як майстерню з ремонту взуття. З врахуванням складності справи, суд проголошує резолютивну частину рішення, а виготовлення рішення у повному обсязі відкладає на 5 днів.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-03-27 00:00:00

позивач звернувся із позовом, яким просить зобов'язати відповідача [PERSON] припинити самовільне використання підвального приміщення площею 13,1 м.кв., під індексом ХХІХ в будинку [ADDRESS] як майстерню з ремонту взуття. З врахуванням складності справи, суд проголошує резолютивну частину рішення, а виготовлення рішення у повному обсязі відкладає на 5 днів.

Outcome: dismissed
Jurisdiction: civil
Date: 2015-05-12 00:00:00

Позивач звернувся Костопільський районний суд з позовом до відповідача, в якому просить визнати за ним право власності на житловий будинок [ADDRESS]. В обгрунтування заявлених позовних вимог покликається на обставини, викладені в позовній заяві. В судове засідання позивач не з'явився, просив справу розглянути у його відсутності, позов підтримав та просив задоволити. Відповідач в судове засідання не з'явився. У поданій до суду заяві просить справу розглянути у відсутності представника сільської ради, проти задоволення позову не заперечує. Згідно ч.4 ст.174 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову, суд за наявності для того законних підстав, ухвалює рішення про задоволення позову. У відповідності до ч.2 ст. 197 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. З матеріалів справи встановлено судом, що матері позивача [PERSON], належав житловий будинок з надвірними будівлями по [ADDRESS], що підтверджується випискою з погосподарської книги №2, особовий рахунок [NUMBER], виданою Малолюбашанською сілською радою та технічним паспортом на житловий будинок. Мати позивача померла. Відповідно до ч. 1 ст. 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом. Право власності вважеєсьтя набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена. Позивач відповідно до ст.392 ЦК України , може пред»явити позов про визнання права його права власності , якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. У видачі свідоцтва про право на спадкове майно - житлового будинку з надвірними будівлями, приватним нотаріусом Костопільського районного нотаріального округу Скоропад В.В. позивачу було відмовлено, так як відсутні правовстановлюючі документи на житловий будинок з надвірними будівлями, про що нотаріусом була винесена постанова. Згідно довідки технічної інвентаризації нерухомого майна вартість житлового будинку станом на 23.03.2015 року, становить 23459 грн., право власності на житловий будинок не зареєстровано. Згідно ст.328 ЦК України набуття права власності вважається правомірним, якщо набуте на законних підставах. Суд вважає, що позивач набув право власності на житловий будинок з надвірними будівлями на законних підставах, що стверджується дослідженими доказами. На підставі викладеного та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-12-23 00:00:00

Позивач звернувся од суду із позовом, де зазначив, що з 26.02.2005 року по 21.05.2014 року перебував у зареєстрованому шлюбі з відповідачем, просив визнати квартиру [ADDRESS] спільною сумісною власністю подружжя, визнати за сторонами по 1/2 частині права власності на дане спірне майно, залишити вищевказану частину квартири відповідачу, стягнувши грошову компенсацію в розмірі 261\~500,00 грн. \~ Рішенням Богунського районного суду м. Житомира від 03.11.2015 року вищевказаний позов задоволено частково, квартиру [ADDRESS] визнано спільною сумісною власністю подружжя, визнано по ? частині права власності за [PERSON] та за [PERSON], в задоволені інших вимог відмовлено. Згідно ст. 220 ЦПК України суд, що ухвалив рішення, може за заявою осіб, які беруть участь у справі, чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо: судом не вирішено питання про судові витрати. Рішенням суду не вирішено питання про судові витрати. Відповідно до ч.ч. 1,4 ст. 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Якщо позов задоволено частково, судові витрати присуджуються позивачеві пропорційно до розміру задоволених позовних вимог, а відповідачеві - пропорційно до тієї частини позовних вимог, у задоволенні яких позивачеві відмовлено. З матеріалів справи вбачається, що позивачем здійснено оплату судового збору в сумі 1461,60 грн. - при зверненні до суду із позовом, 1153,00 грн. за наслідками подання заяви про уточнення позовних вимог. Враховуючи вищенаведене, суд вважає необхідним стягнути з відповідача [PERSON] на користь позивача [PERSON] судовий збір в сумі 1307,30 грн. пропорціно до задоволених вимог. В стягненні інших витрат на сплату судового збору суд відмовляє, оскільки у задоволенні вимог про стягнення компенсації за частку в спільному майні позивачу відмовлено. Крім того, суд відмовляє у стягненні витрат, повязаних з проведенням судової будівельно-технічної експертизи. Висновки експертизи не покладались в обгрунтування прийнятого судом рішення.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-05-09 00:00:00

Позивач звернувся позовом до суду, в якому просить встановити факт його постійного сумісного проживання із спадкодавцем рідною тіткою [PERSON] в період з листопада 2007 року до дня її смерті 09 липня 2013 року. При цьому посилається на те, що він проживав спільно зі спадкодавцем рідною тіткою [PERSON], яка була недієздатна та опікуном якої був позивач, з листопада 2007 року до її смерті. В судовому засіданні позивач та його представник підтримали позовні вимоги та просили їх задовольнити з підстав, зазначених у позові. Відповідач в судове засідання повторно не з'явилася, про день та час розгляду справи була повідомлена належним чином, про поважність причин відсутності суд не повідомила. Відповідно до ст.ст. 169, 224 ЦПК України суд вважає за можливе розглянути справу за відсутності відповідача. Суд, заслухавши пояснення позивача, його представника та дослідивши письмові докази по справі, з урахуванням меж заявлених позовних вимог, приходить до наступного висновку. Як встановлено у судовому засіданні, рішенням Богунського районного суду м. Житомира від 27.11.2007 року [PERSON], [INFO], яка хворіла на психічне захворювання, визнано недієздатною та встановлено над нею опіку і призначено опікуном над недієздатною тіткою [PERSON], [INFO] Рішенням Корольовського районного суду м. Житомира від 26.11.2008 року за позовом [PERSON] в інтересах [PERSON] встановлено факт, що [PERSON] прийняла спадщину, а саме ? частину будинку №81 по провулку 2-му Островського м. Житомира, що відкрилася після смерті [PERSON], 24.09.1991 року та визнано за [PERSON] право власності на вказане майно. 09.07.2013 року [PERSON] померла. Після смерті [PERSON] залишилася спадкоємець другої черги її рідна сестра [PERSON] Лукінічна. Інші спадкоємці другої черги рідний брат спадкодавця [PERSON] та її рідна сестра [PERSON], померли. Відповідно до ст.1264 ЦК України, у четверту чергу право на спадкування за законом мають особи, які проживали зі спадкодавцем однією сімєю не менш як пять років до часу відкриття спадщини. Відповідно до ст.256 ЦПК України у судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення. Встановлення факту постійного проживання зі спадкодавцем необхідно позивачу для прийняття спадщини після смерті тітки [PERSON] у встановленому законом порядку. Відповідно до ст.3 СК України сімю складають особи, які спільно проживають, повязані спільним побутом, мають взаємні права та обовязки. Суд приходить до висновку, що позивач, як опікун недієздатного спадкодавця [PERSON] постійно проживав з нею з часу визнання спадкодавця недієздатною та призначення позивача її опікуном, з листопада 2007 року та здійснював за нею догляд до часу відкриття спадщини 09.07.2013 року, а тому позов підлягає до задоволення.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-01-12 00:00:00

Позивач звернувся року до суду з позовом про визнання за ним права власності на домоволодіння [ADDRESS], посилаючись на те, що [INFO] помер його батько [PERSON], і після його смерті по заповіту він є єдиним спадкоємцем його майна. Після смерті батька залишилося спадкове майно - будинок з господарськими будівлями, на який не має правовстановлюючих документів. В судовому засіданні позивач позов підтримав в повному обсязі, та суду пояснив, що після смерті батька, він фактично вступив в управління спадковим майном та взяв речі померлого під свою охорону. Він постійно проживав в спадковому будинку. В зв'язку з тим, що правоустановчих документів за час життя спадкодавця не було виготовлено, а виготовлено технічного паспорта на будинок після його смерті, просить суд визнати за ним право власності на дане домоволодіння з господарськими спорудами, оскільки він є єдиним спадкоємцем, інші спадкоємці відмовилися від прийняття спадку. Відповідачі до суду надали заяви про визнання позову та розгляд справи без їх участі. Суд, заслухавши пояснення позивача, вивчивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає до задоволення. Так, відповідно копії свідоцтва про смерть встановлено, що [INFO] помер [PERSON], який в свідоцтві про народження позивача записаний батьком. Згідно із копією заповіту, спадкодавець на позивача заповів своє майно, яке належало йому на день смерті. Відповідно довідки КП «Ізяславське районне БТІ» правовстановлюючі документи на житловий будинок відсутні. Технічний паспорт виготовлено спадкоємцем в липні 2013 року. Відповідно довідки нотаріуса після смерті [PERSON] заведено спадкову справу на спадкоємця [PERSON], який звернувся із заявою про прийняттям спадщини та відмовою від прийняття спадщини інших спадкоємців. Згідно ст. 328 ЦК України - право власності набувається на підставах , що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Отже, за таких обставин, суд вважає, що позов є обґрунтованим та підлягає до задоволення. На підставі та

Outcome: approved