Jurisdiction: civil
Date: 2020-10-11 00:00:00

Позивач звернулась в суд з позовною заявою, в якій просить суд стягнути з відповідача на її користь борг за борговою розпискою від 22.09.2019 року в сумі 500 Євро та судові витрати по справі. В обґрунтування заявлених вимог зазначає, що 22.09.2019 року між нею та відповідачем було укладено договір позики - розписку, за яким відповідач отримала від неї 500 Євро, які зобов`язалась повернути 22.12.2019 року. На даний час вказана сума не повернута, а тому вона вимушена звернутись в суд та посилаючись на вимоги діючого законодавства, просить задовольнити свої вимоги. В судовому засіданні позивач вимоги позову підтримала, пояснила, що позичила кошти відповідачу на три місця, але на даний час кошти не повернуті, відповідач її уникає, на телефонні дзвінки не відповідає. Відповідач в судове засідання не з`явилась, про дату й час судового розгляду повідомлена особисто, причини неявки суду не сповістила, заяв про відкладення розгляду справи не подавала, відзиву на позов не надала. Відповідно до ч.1\~ст. 223 ЦПК України\~неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи. Заслухавши пояснення позивача, дослідивши матеріали справи, суд прийшов до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що між позивачем [PERSON] і відповідачем [PERSON] було укладено договір позики - розписку, за яким відповідач отримав від позивача 500 Євро і зобов`язалась їх повернути 22.12.2019 року. Отримання зазначеної суми підтверджено розпискою від 22.12.2019 року, оригінал якої долучено до матеріалів справи. Проте, у визначений строк борг повернуто не було. Відповідно до ст. 509 ЦК України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від вчинення певної дії (негативне зобов`язання), а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. За ч. 1 ст. 526 ЦК України, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. У відповідності до ст.\~1046\~ЦК України за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов`язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками. Як вбачається з приписів ст. 1047 ЦК України, договір позики укладається у письмовій формі і на підтвердження його укладення та його умов може бути представлена розписка позичальника або інший документ, який посвідчує передання йому позикодавцем визначеної грошової суми. Відповідно до ч.1 ст.\~1049\~ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк, та в порядку, що встановлені договором. З огляду на вищезазначені норми цивільного законодавства за своєю суттю розписка про отримання в борг грошових коштів є документом, який видається боржником кредитору за договором позики, підтверджуючи як факт його укладення, так і умови договору, а також засвідчуючи отримання боржником від кредитора певної грошової суми. Тобто, розписка - це документ, що засвідчує в письмовій формі факт одержання особою у власність, користування чи розпорядження грошей від іншої особи. Крім того, розписка має також містити дату отримання коштів. Для того, щоб договір позики набрав чинності, необхідне підтвердження одержання позичальником позики. Відповідна правова позиція висловлена Верховним Судом України в постанові від 11.11.2015 року у справі № 6-1967цс 15. В цій постанові зазначено, що на підтвердження укладення договору позики та його умов згідно із ч. 2 ст. 1047 ЦК України, може бути представлена розписка позичальника або інший документ, який посвідчує передання йому позикодавцем визначеної грошової суми та дату отримання коштів. Розписка, як документ, що підтверджує боргове зобов`язання, має містити умови отримання позичальником в борг із зобов`язанням його повернення та дати отримання коштів. Відповідно до правової позиції Верховного Суду України, висловленої в постанові від 02.07.2014 року у справі № 6-79цс14, договір позики є укладеним з моменту передання грошей; складанню розписки має передувати факт передачі коштів у борг. Факт передання коштів повинен бути підтверджений розпискою. Таким чином, беручи до уваги наведені обставини, в рахунок виконання боргових зобов`язань з [PERSON] на користь [PERSON] підлягають стягненню грошові кошти в сумі 500 Євро. \~ \~ \~ \~ Відповідно до вимог статті 141 ЦПК України у разі задоволення позову судові витрати покладаються на відповідача, а тому стягненню на користь позивача з відповідача підлягають судові витрати, понесені нею та підтверджені наданою квитанцією в сумі 840,80 грн. (а.с.1). На підставі\~викладеного іст. ст. 545, 625, 1046, 1047, 1050 ЦК України,

Outcome: approved