Jurisdiction: civil
Date: 2020-07-28 00:00:00

Позивач звернулась до Приморського районного суду м. Одеси з позовом до товариства з обмеженою відповідальністю «ФЛАГМАН-К» про стягнення безпідставно набутих коштів у сумі 4187,39 грн. та судових витрат. Позивач обґрунтовує свої вимоги тим, що на підставі судового наказу від 06.01.2014 року з неї стягнуто борг за житлово-комунальні послуги у сумі 30976,51 грн. та судові витрати в розмірі 154,88 грн. Ухвалою Суворівського районного суду м. Одеси від 15.04.2014 року судовий наказ скасовано. Однак, не зважаючи на скасування судового наказу, Суворівським відділом ДВС м. Одеси ГТУЮ в Одеській області на виконання вказаного судового наказу було стягнуто з [PERSON] на користь ТОВ «Флагман-К» 4187,39 грн., які позивач вважає безпідставно набутими коштами відповідачем. Ухвалою судді Приморського районного суду м. Одеси Бойчука А.Ю. від 16.02.2018 року відкрито провадження у справі та призначено справу до розгляду в порядку спрощеного позовного провадження. 16.03.2018 року до суду надійшов відзив, в якому представник відповідача просив відмовити у задоволенні позову повністю, посилаючись на те, що наразі триває виконання рішення Апеляційного суду Одеської області від 18.08.2016 року про стягнення з [PERSON] на користь ТОВ «ФЛАГМАН-К» грошових коштів, і заявлена у позові сума в розмірі 4187,39 грн., зі згоди стягувача, буде зарахована в рахунок виконання вказаного рішення Апеляційного суду Одеської області, про що ТОВ «ФЛАГМАН-К» повідомило державного виконавця. 20.03.2018 року від представника позивача надійшла відповідь на відзив, в якій представник позивача зазначає про незгоду [PERSON] здійснити вказане зарахування грошових коштів, оскільки рішення Апеляційного суду Одеської області оскаржене до касаційної інстанції, зупинено виконання цього рішення, а спірні грошові кошти стягнуті з пенсійного рахунку. 16.04.2020 року ухвалою суду здійснено перехід розгляду справи від спрощеного позовного провадження до загального позовного провадження з призначенням підготовчого засідання. 09.07.2018 року судом закрито підготовче засідання та призначено справу до розгляду по суті. Заочним рішенням Приморського районного суду м. Одеси від 25.07.2018 року позов [PERSON] задоволено повністю та стягнено на її користь з ТОВ «ФЛАГМАН-К» 4187,39 грн. як безпідставно набутих коштів так і 704,80 грн. судового збору. Ухвалою суду від 04.10.2018 року заочне рішення від 25.07.2018 року скасовано, а справу призначено до розгляду в загальному провадженні на 05.11.2018 року. На підставі протоколу повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 29.01.2019 року справа надійшла в провадження судді Бондаря В.Я. та прийнята в провадження ухвалою від 04.02.2020 року із зупиненням провадження у справі до залучення до участі у справі правонаступника померлої [INFO] [PERSON] . Ухвалою суду від 27.05.2020 року залучено до участі у справі в якості правонаступників померлої позивачки [PERSON] : - [PERSON] , [INFO] , РНОКПП [NUMBER] ; - [PERSON] , [INFO] , РНОКПП [NUMBER] ; - [PERSON] , [INFO] , РНОКПП [NUMBER] ; - [PERSON] , [INFO] , РНОКПП [NUMBER] ; - [PERSON] , [INFO] , РНОКПП [NUMBER] ; - [PERSON] , яка діє в інтересах малолітнього сина [PERSON] , [INFO] . Поновлено провадження та призначено справу за позовом [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , - \~ [PERSON] , яка діє в інтересах малолітнього сина [PERSON] до Товариства з\~обмеженою відповідальністю\~«Флагман-К»\~про стягнення\~коштів набутих\~без достатньої\~підстави до судового\~розгляду у\~судовому засіданні\~на\~«07»\~липня 2020\~року. 07.07.2020 року у зв`язку з неякою сторін, розгляд справи перенесено на 29.07.2020 року. У разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, відповідно до ч.2\~ст.247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного запису не здійснюється. Суд, дослідивши\~ та проаналізувавши\~ матеріали справи, додані до неї документи приходить до наступного. Судом встановлено, що 06.01.2014 року Суворівським районним судом м. Одеси видано судовий наказ №523/38/14 про стягнення з [PERSON] на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Флагман-К» 30976,51 грн. суми боргу та 154,88 грн. судового збору. 14.03.2014\~року на\~підставі заяви\~ТОВ «Флагман-К»\~державним виконавцем\~Другого Суворівського\~відділу ДВС\~ОМУЮ Коренюк\~О.В.\~винесена постанова\~про відкриття\~виконавчого провадження\~№ 42495453 по виконанню вказаного судового наказу. Ухвалою Суворівського районного суду м. Одеси від 15.04.2014 року скасовано судовий наказ від 06.04.2014 року № 523/38/14. 26.10.2017 року старшим державним виконавцем Другого Суворівського ВДВС м. Одеси ГТУЮ в Одеській області Бойченко І.С. винесено постанову про закінчення виконавчого провадження № 42495453 по виконанню судового наказу від 06.01.2014 року у зв`язку із скасуванням цього судового наказу. 29.05.2017 року вих.№ 15856 на адресу ТОВ «Флагман-К» Суворівським ВДВС м. Одеси ГТУЮ в Одеській області направлено листа, в якому зазначено, що стягнуті на виконання судового наказу № 523/38/14 від 06.01.2014 року грошові кошти в розмірі 4187,39 грн. є незаконно отриманими грошовими коштами, у зв`язку із скасуванням цього судового наказу, а тому підлягають поверненню на розрахунковий рахунок [PERSON] 30.01.2018 року ухвалою Суворівського районного суду м. Одеси заяву [PERSON] про поворот виконання рішення суду (судового наказу від 06.01.2014 року) залишено без задоволення та роз`яснено, що стягнення коштів по судовому наказу відбулося вже після його скасування, а тому підстав для повороту виконання рішення суду не має, однак [PERSON] має право на звернення до суду із відповідним позовом в порядку ч.1 ст. 1212 ЦК України. Згідно ст. 1212 ЦК України, особа, яка набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи (потерпілого) без достатньої\~правової підстави (безпідставно набуте майно), зобов`язана повернути потерпілому це майно. Особа зобов`язана повернути майно і тоді, коли підстава, на якій воно було набуте, згодом відпала. Положення цієї глави застосовуються незалежно від того, чи безпідставне набуття або збереження майна було результатом поведінки набувача майна, потерпілого, інших осіб чи наслідком події. Положення цієї глави застосовуються також до вимог про: 1) повернення виконаного за недійсним правочином; 2) витребування майна власником із чужого незаконного володіння; 3) повернення виконаного однією із сторін у зобов`язанні; 4) відшкодування шкоди особою, яка незаконно набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи. Під відсутністю правової підстави розуміється такий перехід майна від однієї особи до іншої, який або не ґрунтується на прямій вказівці закону, або суперечить меті правовідношення і його юридичному змісту. Тобто відсутність правової підстави означає, що набувач збагатився за рахунок потерпілого поза підставою, передбаченою законом, іншими правовими актами чи правочином. Майно не може вважатися набутим чи збереженим без достатніх правових підстав, якщо це відбулося в не заборонений цивільним законодавством спосіб з метою забезпечення породження учасниками відповідних правовідносин у майбутньому певних цивільних прав та обов`язків. Зокрема, унаслідок тих чи інших юридичних фактів, правомірних дій, які прямо передбачені ч. 2 ст. 11 ЦК України. Загальна умова ч. 1 ст. 1212 ЦК України звужує застосування інституту безпідставного збагачення у зобов`язальних (договірних) відносинах, або отримане однією зі сторін у зобов`язанні підлягає поверненню іншій стороні на підставі ст. 1212 ЦК України тільки за наявності ознаки безпідставності такого виконання. Якщо ж зобов`язання не припиняється з підстав, передбачених ст.ст. 11, 600, 601, 604 - 607, 609 ЦК України, до моменту його виконання, таке виконання має правові підстави (підстави, за яких виникло це зобов`язання). Набуття однією зі сторін зобов`язання майна за рахунок іншої сторони в порядку виконання договірного зобов`язання не є безпідставним. Тобто у разі, коли поведінка набувача, потерпілого, інших осіб або подія утворюють правову підставу для набуття (збереження) майна, ст. 1212 ЦК України може бути застосована тільки після того, як така правова підстава в установленому порядку скасована, визнана недійсною, змінена, припинена або була відсутня взагалі. Зазначена правова позиція викладена у постановах Верховного Суду України від 03.06.2015 у справі № 6-100цс15 та узгоджується з правовою позицією викладеною у постанові Верховного Суду від 17.10.2018 року у справі № 752/13368/15-ц, висновки у яких, відповідно до ч. 4 ст. 263 ЦПК України, суд має враховувати при застосуванні і виборі норм права до спірних правовідносин. Оскільки,\~як встановлено\~вище, судовий наказ\~від 06.01.2014\~року,\~на підставі\~якого здійснювалося стягнення з [PERSON] грошових коштів у сумі 4187,39 грн. було скасовано, то грошові кошти в сумі 4187,39 грн., які були отримані ТОВ «Флагман-К», як стягувачем по вказаному судовому наказу, є майном, що отримане відповідачем безпідставно в розумінні ст. 1212 ЦК України, а, відтак, підлягають поверненню. За таких обставин, суд доходить висновку про необхідність стягнути грошові кошти в розмірі 4187,39 грн. з ТОВ «Флагман-К» на користь позивачів, частки кожного з яких, відповідно до ст. 1278 ЦК УКраїни є рівними. Суд критично оцінює доводи відповідача про те, що наразі триває виконання рішення Апеляційного суду Одеської області від 18.08.2016 року про стягнення з [PERSON] на користь ТОВ «ФЛАГМАН-К» грошових коштів, і заявлена у позові сума в розмірі 4187,39 грн., зі згоди стягувача, буде зарахована в рахунок виконання вказаного рішення Апеляційного суду Одеської області, та про що ТОВ «ФЛАГМАН-К» повідомило державного виконавця, оскільки суду надано інформацію про оскарження вказаного рішення суду в касаційному порядку та зупинення виконання цього рішення до закінчення касаційного провадження, відповідно до ухвали Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 26.10.2016 року. Щодо вимог позивача про стягнення з Товариства з обмеженою відповідальністю «Флагман К» витрат на професійну правничу допомогу в розмірі 3 000 грн., суд зазначає наступне. Підстави, межі та порядок відшкодування судових витрат на правову допомогу, надану в суді як адвокатом, так і іншим фахівцем у галузі права, регламентовано у пункті 2 частини третьої статті 79, статтях 84, 88, 89ЦПК. Витрати на правову допомогу, граничний розмір якої визначено відповідним законом, про що зазначено в пункті 47 цієї постанови, стягуються не лише за участь у судовому засіданні при розгляді справи, а й у разі вчинення інших дій поза судовим засіданням, безпосередньо пов`язаних із наданням правової допомоги у конкретній справі (наприклад, складання позовної заяви, надання консультацій, переклад документів, копіювання документів). Відповідно до ст. 1 ЗУ «Про граничний розмір компенсації витрат на правову допомогу у цивільних та адміністративних справах», Розмір компенсації витрат на правову допомогу у цивільних справах, в яких така компенсація виплачується стороні, на користь якої ухвалено судове рішення, іншою стороною, а в адміністративних справах - суб`єктом владних повноважень, не може перевищувати 40 відсотків прожиткового мінімуму для працездатних осіб, розмір якого встановлено на 1 січня календарного року, за годину участі особи, яка надавала правову допомогу, у судовому засіданні, під час вчинення окремих процесуальних дій поза судовим засіданням та під час ознайомлення з матеріалами справи в суді, що визначається у відповідному судовому рішенні. Відповідно до п.48 Постанови пленуму ВССУ №10 від 17.10.14 р., витрати на правову допомогу, граничний розмір якої визначено відповідним законом, про що зазначено в пункті 47 цієї постанови, стягуються не лише за участь у судовому засіданні при розгляді справи, а й у разі вчинення інших дій поза судовим засіданням, безпосередньо пов`язаних із наданням правової допомоги у конкретній справі (наприклад, складання позовної заяви, надання консультацій, переклад документів, копіювання документів). Зазначені витрати мають бути документально підтверджені та доведені. Відсутність документального підтвердження витрат на правову допомогу, а також розрахунку таких витрат є підставою для відмови у задоволенні вимог про відшкодування таких витрат. У матеріалах справи наявна квитанція № 0001753 від лютого 2018 року на суму 3000,00 гривень. Між тим, з даних документів суд не вбачає, що кошти в сумі 3000,00 грн. були сплачені позивачем за правову допомогу, надану саме в рамках даної цивільної справи. Також, суд не вбачає з чого виходив представник позивача, визначаючи саме такий розмір вартості його послуг. У матеріалах справи відсутній договір про надання правової допомоги, обґрунтований розрахунок витрат на правову допомогу, у зв`язку із чим суд вважає дані вимоги необґрунтованими та такими, що не підлягають задоволенню. Відповідно до вимог ст. 12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідно до ч. 1ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Стаття 81 ЦПК України передбачає, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Відповідно до змісту ч.1 ст.141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Судом встановлено, що за подання даного позову Позивач поніс додаткові витрати по сплаті судового збору в розмірі 704,80 гривень, що підтверджується наявною у матеріалах справи квитанцією від 12.02.2018 року. Враховуючи те, що позовні вимоги були задоволені частково, то суд стягує судовий збір пропорційно задоволеним позовним вимогам на суму 704,80 грн.

Outcome: partial