Jurisdiction: civil
Date: 2016-02-04 00:00:00

Позивач звернувся з цим позовом до суду, посилаючись на те, що [PERSON], яка є матір'ю малолітніх [PERSON], [INFO], і [PERSON], [INFO], свої обов'язки щодо виховання і матеріального утримання їх не виконувала. За рішенням Комінтернівського районного суду Одеської області від 14 липня 2014 року діти були відібрані у неї на один рік без позбавлення батьківських прав та передані до служби у справах дітей Березівської районної державної адміністрації Одеської області. Крім того, за рішенням Березівського районного суду Одеської області від 2 липня 2010 року вона була позбавлена батьківських прав відносно двох інших дітей. Оскільки [PERSON] не має власного житла, ніде не працює, зловживає спритні напої та ухиляється від виконання обов'язків по вихованню малолітніх дітей, тому просить позбавити її батьківських прав та стягнути на користь цих двох доньок аліменти. Відповідачка та її представник позов не визнали повністю і в обґрунтування своїх заперечень пояснили, що остання бажає проявляти свою батьківську турботу відносно дочок [PERSON] і [PERSON] й матеріально їх забезпечувати, але їй в цьому перешкоджають. Спиртними напоями вона не зловживає, на даний час працює і за місцем проживання свого батька має належні умови для проживання та виховання дітей. Представник служби у справах дітей Березівської районної державної адміністрації Одеської області позов підтримав і не має заперечень проти його задоволення. Заслухавши сторони, вивчивши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги не підлягають задоволенню з наступних підстав. Згідно ст.164 СК України мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він: не забрали дитину з пологового будинку або з іншого закладу охорони здоров'я без поважної причини і протягом шести місяців не виявляли щодо неї батьківського піклування, ухиляються від виконання своїх обов'язків по вихованню дитини, жорстоко поводяться з дитиною, є хронічними алкоголіками або наркоманами, вдаються до будь-яких видів експлуатації дитини, примушують її до жебракування та бродяжництва, засуджені за вчинення умисного злочину щодо дитини. Встановлено, що відповідачка є матір'ю малолітніх дітей, які на даний час зараховані до Білгород-Дністровського дитячого будинку змішаного типу для дітей дошкільного та шкільного віку з 6 березня 2015 року на повне державне утримання (а.с.13,17,19,23). Як свідчить з висновку Березівської районної державної адміністрації Одеської області, який не містить в собі номера та дати його складання, [PERSON] доцільно позбавити відносно дочок [PERSON] і [PERSON] батьківських прав (а.с.6). Однак до зазначеного висновку суд ставиться критично, оскільки він зроблений одноособово без належної, достатньої та необхідної, на думку суду, перевірки за поданням служби у справах дітей даних про причини неприйняття відповідачкою участі у вихованні дітей та неповного з'ясування всіх обставин, які потягли за собою до такого висновку. З приєднаного до справи акту обстеження житлово-побутових умов убачається, що 8 квітня 2014 року за місцем проживання сім'ї відповідачки на території Шомполівської сільської ради Комінтернівського району Одеської області документи на право проживання відсутні, в приміщенні будинку брудно, не прибрано, діти доглянуті, але є загроза їх здоров'ю та життю, а тому було вирішено направити їх до притулку та лікарні. За місцем проживання в с.Зброжківка умови незадовільні. Відсутні іграшки та місце для гри дітей (а.с.27,52). Ксерокопію іншого акта обстеження житлово-побутових умов в будинку по [ADDRESS] щодо незадовільних умов проживання суд не приймає до уваги, оскільки дата його затвердження керівником служби у справах дітей підроблена та, у зв'язку з цим, викликає сумнів у достовірності його складання (а.с.36). Як свідчить з пояснень у судовому засіданні відповідачки, вона не споживає алкогольні напої, на даний час працює, дбає про своїх дочок, піклується проїх матеріальне благополуччя, постійно бажає їх бачити, спілкуватися з ними й виховувати їх та має належні умови для проживання і виховання дітей за місцем мешкання своїх батьків. Багато разів приїжджала до них після відібрання їх у неї, але дитячий заклад забороняв відвідувати цих дітей, на день народження дочок її також не пустили, посилаючись на те, що працівник служби у справах дітей Березівської районної державної адміністрації Одеської області [PERSON]. дав вказівку про недопущення побачення її з дочками та на її прохання повернути дітей він повідомив, що діти будуть повернуті, однак, при цьому, оскаржувати рішення суду про тимчасове відібрання їх не потрібно. Крім того, вона також зазначила, що інший працівник служби справах дітей Березівської районної державної адміністрації Одеської області, а саме [PERSON] під час виконання рішення Комінтернівського районного суду Одеської області про строкове відібрання дітей застосував до неї фізичне насильство, що є неприпустимим у поведінці державного службовця. З довідки Білгород-Дністровського дитячого будинку змішаного типу для дітей дошкільного та шкільного віку свідчить, що відповідачка відвідує дітей систематично та під час візитів пригощає їх солодощами, діти раді її бачити та чекають з нетерпінням на нову зустріч (а.с.84). Довідками Березівської центральної районної лікарні підтверджується, що відповідачка не перебуває на обліку у психіатра та нарколога (а.с.90,91). У ст.164 СК України підстави для позбавлення батьківських прав подані вичерпно і жодні інші обставини не можуть призвести до позбавлення батьківських прав. Тому негативні характеристики відповідачки, яка видані головами сільських рад (а.с.28,50), та посилання представників позивача та третьої особи на незацікавленість матері щодо дочок, відсутність власного житла та інше не можуть вважатись, на думку суду, як її ухилення від виконання своїх обов'язків по їх вихованню, оскільки це спростовується поясненнями у судовому засіданні відповідачки та її представника, які вважати недостовірними у суду підстав не має. Слід також зазначити, що для позбавлення батьківських прав мало переконатися в невиконанні обов'язків по вихованню. Належить також встановити, що батьки ухиляються від їх виконання. А це означає, що вони наполегливо, систематично, не звертаючи увагу на всі заходи попередження, продовжують не виконувати свій батьківський обов'язок. Враховуючи вищевикладене, суд дійшов висновку, що підстав для позбавлення батьківських прав [PERSON], передбачених ст.164 СК України, відносно дітей немає, тому у задоволенні позову необхідно відмовити.

Outcome: dismissed