Jurisdiction: civil
Date: 2021-05-30 00:00:00

Позивач звернулась до суду з позовом, в якому просить розірвати шлюб між сторонами, зареєстрований 27.03.2018 року; стягнути з відповідача судовий збір у розмірі 908 грн та витрати на правничу допомогу в розмірі 500,00 грн. В обгрунтування позовних вимог вказано, що сторони проживають окремо, не підтримують шлюбних стосунків, не ведуть спільне господарство. Позивач стверджує, що сім`я розпалась, примирення подружжя не можливе, а тому наполягає на розірванні шлюбу. Ухвалою Богунського районного суду м. Житомира від 12.03.2021 року у справі відкрито провадження та постановлено розгляд справи проводити в порядку спрощеного позовного провадження, без повідомлення сторін. Позивач копію ухвали про відкриття провадження отримала 31.03.2021 року. Від відповідача відзиву на позовну заяву не надходило, клопотань про продовження/поновлення строку для надання відзиву не надходило. Копію ухвали про відкриття провадження, копії позовної заяви з додатками отримано відповідачем 11.05.2021 року. З урахуванням викладеного, відсутності клопотань сторін про призначення розгляду справи в судовому засіданні, суд вважає за можливе розглянути справу за наявними у справі матеріалами. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного висновку. Судом встановлено, що сторони перебувають в шлюбі, зареєстрованому 27.03.2018 року Житомирським міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Житомирській області, про що складено відповідний актовий запис №370 (а.с. 5). Від шлюбу сторони мають неповнолітнього сина - [PERSON] , [INFO] (а.с. 6). Згідно статті 51 Конституції України та статті 24 Сімейного Кодексу України шлюб ґрунтується на вільній згоді дружини і чоловіка, примус до шлюбу не допускається. Відповідно до ст. 55 СК України дружина та чоловік зобов`язані спільно піклуватись про побудову сімейних відносин між собою та іншими членами сім`ї на почуттях взаємної любові, поваги, дружби, взаємодопомоги. Чоловік зобов`язаний утверджувати в сім`ї повагу до матері. Дружина зобов`язана утверджувати в сім`ї повагу до батька. Дружина та чоловік відповідальні один перед одним, перед іншими членами сім`ї за свою поведінку в ній. Відповідно до ч. 3 ст. 56 СК України кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до збереження шлюбних відносин є порушенням права чоловіка, дружини на свободу та особисту недоторканість. Згідно ч. 3 ст. 105 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до ст. 110 цього Кодексу. Відповідно до ч. 1 ст. 113 СК України особа, яка змінила своє прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Виходячи з викладеного, а також враховуючи, що добровільність шлюбу - одна з основних його засад, збереження шлюбу можливе на паритетних засадах, на почуттях взаємної любові та поваги, взаємодопомоги, тобто на тому, що є моральною основою шлюбу, зі своєї сторони позивач не має наміру зберегти шлюб, вважає, що примирення між сторонами не можливе, скористалась своїм правом та звернулась до суду з даним позовом, а тому суд вважає за можливе задовольнити позовні вимоги. На підставі ст. 141 ЦПК України суд стягує з відповідача на користь позивача судовий збір у розмірі 908,00 грн. Відповідно до п. 1 ч. 3 ст. 133 ЦПК України до витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу. Згідно ст. 137 ЦПК України за результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. У разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами. Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами. З матеріалів справи встановлено, що 12.10.2020 року між позивачем та адвокатом Лисицьким В.В. укладено договір про надання правової допомоги у виді підготовки до суду позову [PERSON] до [PERSON] про розірвання шлюбу; згідно додатку №1 до договору від 12.10.2020 року гонорар адвоката Лисицького В.В. становить 500 грн; 12.10.2020 року [PERSON] сплачено адвокату 500,00 грн, згідно квитанції до прибуткового касового ордера №121 (а.с. 11-14). Відповідач не заявляв клопотання про зменшення розміру витрат на правничу допомогу, не виконав обов`язку щодо доведення неспівмірності витрат на правову допомогу, а тому з урахуванням складності справи, обґрунтованого розрахунку витрат, понесених [PERSON] у зв`язку з отриманням правової допомоги, суд вважає за можливе стягнути з позивача на користь позивача судових витрат на правову допомогу в розмірі 500,00 грн.

Outcome: approved