Jurisdiction: civil
Date: 2015-03-11 00:00:00

Позивач, звернулась до суду з вказаним позовом посилаючись на те, що відповідач , будучи батьком малолітньої [PERSON] [INFO] ухиляється від виконання своїх батьківських зобов'язань по вихованню та утриманню доньки , не піклується про її здоров'я , фізичний та моральний розвиток. Просила суд позбавити відповідача батьківських прав відносно дитини , а саме [PERSON] [INFO] та стягнути на утримання неповнолітньої дитини аліменти в розмірі ? частини від доходу відповідача до її повнолітня . Позивач в судовому засіданні підтримала заявлений позов і просила суд задовольнити його посилаючись на обставини викладені в позовній заяві. Відповідач до судового засідання не з'явився про день, час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином у відповідності до вимог ст. ст. 74,76 ЦПК України. Зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи , що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України. Представник третьої особи що не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору - Виконавчий комітет Комсомольської в м. Херсоні ради ,за довіреністю Котько С.В., в судовому засіданні не заперечувала проти задоволення позову так як це в інтересах неповнолітньої. Прокурор в судовому засіданні також просив суд задовольнити позов, оскільки це в інтересах дитини . Заслухавши позивача , представника третьої особи що не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, свідків , дослідивши матеріали справи, суд вважає, що заявлений позов підлягає задоволенню, оскільки відповідно до ст. 164 СК України батьки можуть бути позбавлені батьківських прав, якщо вони ухиляються від виконання своїх обов'язків по вихованню дитини. Згідно свідоцтва про народження [PERSON] [INFO] ,виданого Малокопанівською сільською радою Голопристанського району Херсонської області від 11 серпня 2003 року , батьками малолітньої є [PERSON] та [PERSON] , між якими було розірвано шлюб 15 липня 2008 року , про що свідчить свідоцтво про його розірвання видане ВРАЦС Голопристанського РУЮ Херсонської області від 12 березня 2009 року . 27 червня 2009 року [PERSON] зареєструвала шлюб з [PERSON] , про що ВРАЦС Комсомольського РУЮ у місті Херсоні було видано свідоцтво про шлюб 27 червня 2009 року. Відповідно до висновку складеного старшим ДІМ Комсомольського РВ ХМУ О.В. Бабута за результатами розгляду матеріалів зареєстрованих 25 серпня 2014 року за заявою [PERSON] від 01 вересня 2014 року встановити місце знаходження [PERSON] не вдалось можливим , за місцем реєстрації він не проживає . Відповідно до висновку Виконавчого комітету Комсомольської в м. Херсоні ради відповідач не займається вихованням та утриманням доньки , не підтримує з донькою родинних відносин , здоров'ям та життям дитини не цікавиться , матеріальної допомоги не надає , повністю само ухилився від виховання та утримання доньки , на підставі чого вважали доцільним позбавлення батьківських прав відповідача відносно його доньки . Вказані обставини також знайшли своє підтвердження при допиті в ході судового розгляду свідків [PERSON] , [PERSON], [PERSON] які додатково зазначили що з відповідачем вони не знайомі , після того як позивач почала проживати з [PERSON] , а саме з 2007 року вихованням дитини займались лише позивач та [PERSON] , відповідач з цього часу життям дитини не цікався та не шукав зустрічей, а позивач в свою чергу не спорювала йому в цьому перешкод. Дитини вважає своїм батьком [PERSON] Аналогічні відомості викладено також в довідці виданій 05 вересня 2014 року позивачу Херсонським ясла-садком № 21 Херсонської міської ради та в характеристиці Херсонської загальноосвітньої шкоди 1-111 ступенів № 46 Херсонської міської ради . На підставі ст. 181 СК України, за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Відповідно до ч.1 ст. 191 СК України, аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову. При цьому, ч.2 ст. 191 СК України передбачає, що аліменти за минулий час можуть бути присуджені, якщо позивач подасть суду докази того, що він вживав заходів щодо одержання аліментів з відповідача, але не міг їх одержати у зв'язку з ухиленням останнього від їх сплати. У цьому разі суд може присудити аліменти за минулий час, але не більш як за три роки. Враховуючи стан здоров'я і матеріальне становище неповнолітньої дитини, матеріальне становище позивача , та інші обставини, що мають істотне значення відповідно до вимог ст. 182 СК України суд вважає, що позовні вимоги заявлені позивачем про стягнення з відповідача аліментів на утримання неповнолітньої дитини в розмірі ? частини щомісячно обґрунтовані і підлягають задоволенню . Згідно до вимог ст.164 СК України батьки можуть бути позбавлені судом батьківських прав , якщо вони , ухиляються від виконання своїх обов'язків по вихованню дитини, а відповідно до вимог ст. 8 Закону України « Про охорону дитинства» кожна дитина має право на рівень життя , достатній для її фізичного , інтелектуального , морального , культурного , духовного і соціального розвитку і батьки несуть відповідальність за створення умов , необхідних для всебічного розвитку дитини , відповідно до законів України. Крім того ст. 12 Закону України «Про охорону дитинства» передбачає що виховання в сім'ї є першоосновою розвитку особистості дитини . На кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання , навчання і розвиток дитини. Батьки , мають право і зобов'язані виховувати дитину , піклуватись про її здоров'я , фізичний , духовний і моральний розвиток , навчання , створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини , готувати її до самостійного життя та праці, а ч.2 ст. 15 цього ж Закону закріплює обов'язок батьків , які проживають окремо від дитини , брати участь у її вихованні і мають право спілкуватись з нею , якщо судом визнано що таке спілкування не перешкоджатиме нормальному вихованню дитини. Вище зазначене не суперечить і доповнює вимоги п.3 ст.9 та ст. 18 Конвенції про права дитини , ратифікованою Постановою Верховної ради України від 27 лютого 1991 року , і яка набрала чинності 27 вересня 1991 року , згідно до якої держави - учасниці поважають право дитини , яка розлучається з одним чи обома батьками , підтримувати на регулярній основі особисті відносини і прямі контакти з обома батьками , за винятком коли це суперечить найкращим інтересам дитини, та докладають всіх можливих зусиль до того , щоб забезпечити визнання принципу загальної та однакової відповідальності обох батьків за виховання і розвиток дитини , так як батьки несуть основну відповідальність за виховання і розвиток дитини . Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування, а також принципу 6 Декларації прав дитини , прийнятій Генеральною Асамблеєю Об'єднаних Націй 20 листопада 1959 року відповідно до яких дитина для повного і гармонійного розвитку її особи потребує любові і розуміння . Вона повинна , якщо це можливо зростати , під опікою і відповідальністю своїх батьків і , в усякому разі , в атмосфері любові і моральної та матеріальної забезпеченості . Оцінивши зібрані по справі докази в їх сукупності суд вважає, що відповідач повинен бути позбавлений батьківських прав відносно його неповнолітньої доньки , оскільки він повністю ухиляється від виконання своїх батьківських обов'язків по його вихованню , не проявляє батьківської турботи і уваги по відношенню до неї. На підстав вимог ст. 88 ЦПК України суд вважає необхідним стягнути з відповідача на користь позивач судові витрати в розмірі 243.6 грн.

Outcome: approved