Jurisdiction: civil
Date: 2020-06-09 00:00:00

Позивач звернулась до суду з позовною заявою, в якій просить збільшити розмір аліментів, які стягуються з [PERSON] , [INFO] , на її користь на підставі рішення Київського районного суду м. Харкова від 04.12.2012 року, на утримання неповнолітніх доньок: [PERSON] ( [INFO] , свідоцтво про народження серії [NUMBER] ) та [PERSON] ( [INFO] , свідоцтво про народження серії [NUMBER] ) у розмірі 1/3 частини з усіх видів заробітку (доходу) щомісяця, але не менш ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, на кожну дитину, починаючи з дня пред`явлення позову і до досягнення дітьми повноліття. В обґрунтування зазначає, що рішенням Київського районного суду м. Харкова від 04 грудня 2012 року у справі №2018/13733/2012 присуджено стягувати з [PERSON] аліменти в розмірі 1000 грн. на її користь на утримання неповнолітніх доньок: [PERSON] ( [INFO] , свідоцтво про народження серії [NUMBER] ) та [PERSON] ( [INFO] , свідоцтво про народження серії [NUMBER] ). 19 грудня 2012 року рішенням Київського районного суду м. Харкова шлюб між нею та [PERSON] розірвано. З 2011 року [PERSON] проживає окремо від неї з дочками. У житі дочок участі не приймає. Так, розмір аліментів на двох неповнолітніх дітей у сумі 1000 грн. на теперішній час є неспіврозмірним з мінімальними матеріальними потребами навіть однієї дитини. Зазначає, що 500 грн. на місяць на одну дитину є надто мізерною сумою для забезпечення потреб у належному харчуванні, забезпечення шкільним приладдям, взуттям та одягом, не кажучи про духовний та моральних розвиток дитини шляхом відвідування гуртків та участі у інших програмах навчання. Коли діти хворіють, витрати по їх лікуванню позивач несе самостійно. До того ж, з дати встановлення аліментів значно зросла вартість послуг за комунальні послуги, які вона несе самостійно. Відповідач допомоги у вихованні дітей, догляді за ними, витратах на освіту, розвиток та лікування не надає. При цьому зазначає, що з дати встановлення аліментів ціни на продукти та побутові товари збільшились в 2-3 рази; також, збільшився прожитковий мінімум для дітей. У зв`язку з чим, вважає, що витрати, необхідні для виховання та проживання дітей, суттєво збільшились. Ухвалою Київського районного суду м. Харкова від 13.03.2020 року відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження. В судове засідання позивач не з`явилась, через канцелярію надала заяву, в якій просить слухати справу без її участі, проти заочного розгляду справи та винесення заочного рішення не заперечує, позов просить задовольнити. Відповідач в судове засідання повідомлявся у встановленому законом порядку про дату, час і місце судового розгляду за останнім відомим місцем проживання, в судове засідання повторно не з`явився, заяви про відкладення розгляду справи або про її розгляд за його відсутності не надав, відзиву проти позову не надав. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у зв`язку з неявкою в судове засідання всіх учасників справи фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Суд, перевіривши доводи, викладені позивачем в обґрунтування заявлених позовних вимог, дослідивши матеріали справи в їх системному взаємозв`язку приходить до наступного. Частиною 1 ст. 2 ЦПК України передбачено, що завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Відповідно до ч.1 ст.13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Статтею 15 Цивільного кодексу України визначено право кожної особи та захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного судочинства. Отже, об`єктом захисту є порушене, невизнане або оспорюване право чи цивільний інтерес і саме воно є підставою для звернення особи за захистом свого права із застосуванням відповідного способу захисту. Такі способи захисту передбачені статтею 16 ЦК України. Судом встановлено, що рішенням Київського районного суду м. Харкова від 04.12.2012 року по справі №2018/13733/2012 з [PERSON] стягнуто на користь [PERSON] аліменти на утримання дітей - [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] , в розмірі 1000 грн. щомісяця, починаючи з 30.08.2012 року і до досягнення дітьми повноліття. Рішенням Київського районного суду від 19.12.2012 року шлюб між [PERSON] та [PERSON] розірвано. Згідно Довідки про зареєстрованих у житловому приміщенні осіб від 13.03.2020 року, діти - [PERSON] та [PERSON] проживають разом із матір`ю [PERSON] за адресою: [ADDRESS] . Відповідно до ст. 8 Закону України «Про охорону дитинства» кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України. Відповідно до ч. 1, ч. 2 ст. 27 Конвенції ООН про права дитини від 20.11.1989 року, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України №789ХІІ (78912) від 27.02.1991 року та набула чинності для України 27.09.1991 року - держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Відповідно до вимог ст. 180 Сімейного кодексу України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. У ч. 1 ст. 192 Сімейного кодексу України встановлено, що розмір аліментів, визначений за рішенням суду або за домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Як вбачається зі змісту позовної заяви, позивач просить збільшити розмір аліментів, що стягуються з відповідача на її користь на утримання неповнолітніх дітей з 1000,00 грн. до 1/3 частини з усіх видів заробітку (доходу) щомісячно, що фактично є зміною способу стягнення аліментів. Відповідно до ст. 181 Сімейного кодексу України, за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Спосіб стягнення аліментів, визначений рішенням суду, змінюється за рішенням суду за позовом одержувача аліментів. Відповідно до ст. 182 Сімейного кодексу України при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. Відповідно до п. 17 постанови Пленуму Верховного Суду України №3 від 15.05.2006 року «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів», вирішуючи питання щодо розміру аліментів, суд повинен ураховувати: стан здоров`я, матеріальне становище дитини і платника аліментів; наявність в останнього інших неповнолітніх дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, повнолітніх дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. У пункті 23 постанови Пленуму Верховного Суду України Пленуму Верховного Суду України №3 від 15.05.2006 року роз`яснено, що розмір аліментів, визначений судовим рішенням або за домовленістю між батьками, суд може змінити за позовом платника або одержувача аліментів у зв`язку зі зміною матеріального чи сімейного стану, погіршення чи поліпшення здоров`я когось із них. У новому розмірі аліменти сплачуються з дня набрання рішенням законної сили. З огляду на відсутність імперативної заборони змінювати розмір аліментів шляхом зміни способу їх присудження, за положеннями статті 192 Сімейного кодексу України зміна розміру аліментів може мати під собою й зміну способу їх присудження. Враховуючи положення ч. 1 ст. 3 Конвенції про права дитини, частин 7, 8 ст. 7 СК України при вирішення будь-яких питань щодо дітей, суд повинен виходити з якнайкращого забезпечення інтересів дитини. Таким чином, всебічно та повно з`ясувавши обставини справи, дослідивши письмові матеріали справи, оцінивши докази як кожен окремо так і в сукупності, виходячи з інтересів неповнолітніх дітей, суд вважає, що позовна заява підлягає частковому задоволенню шляхом зміни способу стягнення аліментів з відповідача на користь позивача на утримання неповнолітніх дітей. На підставі ст. 141 ЦПК України, суд стягує з відповідача судовий збір на користь держави.

Outcome: partial