Jurisdiction: civil
Date: 2019-11-10 00:00:00

Позивач звернулась до Мелітопольського міськрайонного суду Запорізької області з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу та стягнення аліментів, в якому з урахуванням уточнень просить розірвати шлюб з відповідачем, зареєстрований 27 лютого 2009 року відділом реєстрації актів цивільного стану Мелітопольського міськрайонного управління юстиції Запорізької області, актовий запис № 138, стягнути з відповідача на її користь аліменти на утримання дитини [PERSON] , [INFO] , в твердій грошовій сумі в розмірі 1 500,00 грн., щомісячно, починаючи з дати звернення до суду і до досягнення дитиною повноліття та стягнути з відповідача на її користь сплачену суму судового збору. Позивач зазначає, що 27.02.2009 року між нею та відповідачем було укладено шлюб. Від даного шлюбу [INFO] вона народила доньку - [PERSON] . Подружнє життя в них не склалося через різні погляди на життя, відсутність взаєморозуміння, між ними часто виникали сварки, тому вони втратили взаємні почуття любові та поваги один до одного. Шлюбні відносини між ними припинені з вересня 2016 року. До теперішнього часу вони не примирилися, тому вважає, що збереження їх сім`ї неможливе. Дитина проживає разом з нею та знаходиться на її утриманні. Відповідач матеріальну допомогу на утримання дитини у добровільному порядку не надає, хоча має можливість це робити. Вона потребує матеріальної допомоги від відповідача на утримання дитини, а тому просить стягнути з нього аліменти примусово. Після розірвання шлюбу змінювати прізвище не бажає. Позивач у судове засідання не з`явилась, надавши суду заяву про розгляд справи за її відсутності, на задоволенні позовних вимог наполягає. Проти заочного розгляду справи не заперечує. Відповідач в судове засідання не з`явився, про день слухання справи був повідомлений належним чином, про причини неявки суд не повідомив, відзив на позов та будь-які клопотання від відповідача до суду не надходили. Через неявку відповідача у судове засідання, враховуючи письмову згоду позивача на заочний розгляд справи, у відповідності зі ст. 280 ЦПК України, суд вважає можливим розглянути справу на підставі наявних у ній доказів та ухвалити заочне рішення. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою відео-(звуко)-записувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши матеріали справи, суд вважає позов таким, що підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що сторони перебувають у шлюбі, зареєстрованому 27 лютого 2009 року відділом реєстрації актів цивільного стану Мелітопольського міськрайонного управління юстиції Запорізької області, актовий запис № 138, що підтверджується копією свідоцтва про шлюб (а.с.13). Від даного шлюбу сторони мають неповнолітню доньку - [PERSON] , [INFO] (а.с.12). З вересня 2016 року сторони разом не проживають та спільне господарство не ведуть, тобто фактично припинили шлюбні відносини. Відповідно до ч. 1 ст. 110 СК України, позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. Відповідно до ст. 112 ч.2 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, що мають істотне значення. Згідно ч.2 ст.114 СК України у разі розірвання шлюбу судом, шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу. З урахуванням того, що сторони тривалий час разом не мешкають, спільне господарство не ведуть, між ними втрачені почуття любові та взаємоповаги, суд вважає, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу неможливе та суперечить їх інтересам, а тому шлюб підлягає розірванню. З досліджених судом матеріалів справи вбачається, що дитина проживає разом з матір`ю за адресою: [ADDRESS] та знаходиться на її утриманні. Відповідач, як вказує позивачка, добровільно не надає матеріальну допомогу на утримання дитини, що змусило її звернутися до суду з вимогою про стягнення аліментів. Згідно ст.180 СК України, батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Таким чином, суд приходить до висновку, що вимоги позивача є обґрунтованими та підлягають задоволенню у повному обсязі. Стягнення аліментів слід здійснювати з дня звернення позивача до суду з даним позовом, тобто з 03 травня 2019 року та до повноліття дитини. Відповідно до вимог ст. 141 ЦПК України з відповідача підлягає стягненню на користь держави судовий збір. Оскільки позивач звільнена від сплати судового збору при подачі позову про стягнення аліментів, тому сплата судового збору покладається на відповідача в розмірі 768 грн. 40 коп., який діяв на час звернення до суду з даним позовом. Крім того, відповідно до ст. 141 ЦПК України, з відповідача підлягає стягненню на користь позивачки судові витрати, що складаються з судового збору в розмірі 768,40 грн., який сплачено позивачкою при зверненні до суду з вимогою про розірвання шлюбу. На підставі викладеного,

Outcome: approved