Jurisdiction: civil
Date: 2016-04-07 00:00:00

Позивач звернулась до суду з зазначеним позовом та просила визнати відповідачів такими, що втратили право користування квартирою №1 у будинку №67 по пров. Таращанському у м.Біла Церква Київської област. Зазначила, що 3/5 частини зазначеного будинку належить позивачу на праві приватної власності. З 1986 р. з її згоди сімя відповідача син [PERSON] та його дружина [PERSON], а також дочка [PERSON] від першого шлюбу [PERSON] були зареєстровані з у належній їй частині будинку. Однак вони проживали за іншою адресою, яку вона не знає, а у звязку з їх реєстрацією за її місцем проживання вона не може оформити свої пільги на комунальні послуги. У судовому засіданні позивач підтримала позов, посилаючись на наведені у ньому обставини. Відповідачі у судове засідання не прибули, про місце та час розгляду справи повідомлені належно, ставлення до позову не висловили, причину неявки не повідомили. Вислухавши позивача та дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню, на підставі такого. Згідно з ч.3 ст.10, ч.1 ст.60 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Відповідно до ст.150 ЖК України, громадяни, які мають у приватній власності будинок, користуються ним для особистого проживання і проживання членів їх сімей і мають право розпоряджатися цією власністю на свій розсуд: продавати, дарувати, заповідати, здавати в оренду, обмінювати, закладати, укладати інші не заборонені законом угоди. Згідно зі ст.156 ЖК України, ч.2 ст.405 ЦК України, члени сімї власника житлового будинку користуються жилим приміщенням нарівні з власником будинку, якщо при їх вселенні не було іншої угоди про порядок користування цим приміщенням; член сімї власника житла втрачає право користування цим житлом у разі його відсутності без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним та власником житла або законом. Зі свідоцтва про право власності судом встановлено, що позивачу на праві приватної власності належить 3/5 часток житлового будинку №67 по провул.Таращанському у м.Біла Церква. Згідно з довідкою від №2184 р., виданою ЖЕК №6 у грудні 2015 р., відповідачі зареєстрували місце свого проживання у будинку №67 по провул.Таращанському у м.Біла Церква як син власника, його дружина та діти. Як вбачається з пояснень позивача, відповідачі не проживають у належній їй частині будинку, однак добровільно не зняли місце своєї реєстрації, що покладає на позивача додаткові витрати по оплаті комунальних послуг. Доказів того, що вони з поважних причин не користуються належною позивачу частиною будинку протягом строків, встановлених домовленістю або законом, відповідачі суду не надали. На підставі наведених норм та встановлених обставин суд вважає, що вимоги позивача в частині визнання відповідачів такими, що втратили право користування жилим приміщенням доведені та ґрунтуються на законі, а тому підлягають задоволенню. Однак, задовольняючи позов частково, суд виходить з того, що вимога позивача щодо зобовязання Державного міграційного відділу зняти відповідачів з реєстраційного обліку виходить за межі цивільно-процесуального законодавства і заявлена передчасно. Питання судових витрат суд вирішує відповідно до ст.88 ЦПК України. На підставі наведеного,

Outcome: partial