Jurisdiction: civil
Date: 2019-02-27 00:00:00

Позивач звернувся із позовом до відповідача про стягнення заборгованості. Крім того, позивач звернувся до суду з клопотанням про звільнення від сплати судового збору. Свої вимоги мотивує тим, що не має фінансової можливості сплатити судовий збір, оскільки бюджетом Пенсійного фонду України на 2019 рік кошти на сплату судового збору не передбачені. Так, представник позивача звернувся до суду з клопотанням про звільнення його від сплати судового збору. Свої вимоги мотивує тим, що не має фінансової можливості сплатити судовий збір оскільки відсутні бюджетні асигнування на сплату судового збору. Разом з тим, відповідно до ч. 1 ст. 8 Закону України «Про судовий збір» враховуючи майновий стан сторони, суд може своєю ухвалою за її клопотанням відстрочити або розстрочити сплату судового збору на певний строк, але не довше ніж до ухвалення судового рішення у справі за таких умов: 1) розмір судового збору перевищує 5 відсотків розміру річного доходу позивача - фізичної особи за попередній календарний рік; або 2) позивачами є: військовослужбовці; батьки, які мають дитину віком до чотирнадцяти років або дитину-інваліда, якщо інший з батьків ухиляється від сплати аліментів; одинокі матері (батьки), які мають дитину віком до чотирнадцяти років або дитину-інваліда; члени малозабезпеченої чи багатодітної сім'ї; особа, яка діє в інтересах малолітніх чи неповнолітніх осіб та осіб, які визнані судом недієздатними чи дієздатність яких обмежена; або предметом позову є захист соціальних, трудових, сімейних, житлових прав, відшкодування шкоди здоров'ю. Частиною 2 вищенаведеної статті Закону визначено, що суд може зменшити розмір судового збору або звільнити від його сплати на підставі, зазначеній у частині першій цієї статті. З аналізу вищенаведених приписів чинного законодавства України убачається, що суд наділений правом відстрочити, розстрочити, зменшити або звільнити позивача від сплати судового збору лише позивачів, які є фізичними особами та за наявності конкретних підстав, які зазначаються у відповідному клопотанні позивача. Враховуючи те, що позивач є юридичною особою та матеріали справи не містять доказів про його скрутний матеріальний стан, суд не убачає підстав для задоволення клопотання про звільнення від сплати судового збору. Таким чином, при зверненні до суду в порушення вимог ст.175 ЦПК України позивач не виконав вимог, які ставляться до позовної заяви при зверненні до суду, які унеможливлюють відкриття провадження по справі, а саме: - позивачем не сплачено судовий збір за подання до суду позовної заяви майнового характеру; Пунктом 2 ч. 2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір» у чинній редакції визначено, що за подання позовної заяви майнового характеру юридичною особою сплачується судовий збір у розмірі 1,5 відсотка ціни позову, але не менше 1 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб і не більше 350 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб. Відповідно до ч. 4 ст. 177 ЦПК України до позовної заяви додається документ, що підтверджує сплату судового збору. Належним доказом про сплату судового збору є оригінал квитанції про його сплату. Позивачем заявлено вимогу майнового характеру, за яку відповідно треба сплатити судовий збір. Як убачається з позовної заяви, ціна позову становить 1291,59 грн. Разом з тим розмір судового збору не може бути менше 1 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, тобто 1921,00 грн., тому позивачу відповідно треба сплатити судовий збір надати доказ про сплату ним судового збору в розмірі 1921,00 грн. Згідно ст.185 ЦПК України суддя встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у статтях 175 і 177 ЦПК України, протягом п'яти днів з дня надходження до суду позовної заяви постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху. Якщо позивач відповідно до ухвали суду у встановлений строк виконає вимоги, визначені статтями 175 і 177 ЦПК України, сплатить суму судового збору, позовна заява вважається поданою в день її первісного подання до суду. Якщо позивач не усунув недоліки позовної заяви у строк, встановлений судом, заява вважається неподаною і повертається позивачеві. Додатково суд роз'яснює, відповідно до ч. 7 ст. 185 ЦПК України у випадку повернення позовної заяви позивачу це не перешкоджає повторному зверненню до суду, якщо перестануть існувати обставини, що стали підставою для її повернення. Враховуючи наведене, вважаю, що провадження у справі неможливо відкрити до усунення вказаних недоліків, а тому заяву слід залишити без руху, а позивачу надати строк для їх усунення.

Outcome: dismissed