Jurisdiction: civil
Date: 2014-10-21 00:00:00

позивач звернулась в суд з позовом до [PERSON] про визнання права в порядку спадкування, посилаючи на те, що [INFO] року помер її чоловік - [PERSON], після смерті якого вона є спадкоємицею першої черги. Зазначає, що дідусь та бабуся чоловіка - [PERSON] та [PERSON] - заповіли йому квартиру [ADDRESS], проте після смерті дідуся спадщини він не прийняв з мотивів запобігання психологічного травмування бабусі, а після смерті бабусі не прийняв спадщини у зв'язку з важкою хворобою та необхідністю тривалого лікування. Стверджує, що мати чоловіка - відповідач по справі претендує на спірну квартиру, а вона не може оформити права власності на неї у зв'язку з відсутністю реєстрації права власності на квартиру за померлим чоловіком. Просить суд від імені померлого чоловіка - [PERSON] - поновити строк позовної давності та визнати за [PERSON] права особистої приватної власності на квартиру [ADDRESS] в порядку спадкування після смерті його дідуся та бабусі для здійснення державної реєстрації цього права. Позивач та представник позивача в судовому засіданні надав пояснення, аналогічні викладеним у позовній заяві, та просять позов задовольнити у повному обсязі. Відповідач та її представник у судовому засіданні проти заявленого позову заперечили, надавши пояснення про те, що після смерті дідуся ([INFO]) та бабусі ([INFO]) [PERSON] не прийняв спадщини, а саме по ? частки спірної квартири щоразу, оскільки не звертався з відповідними заявами до нотаріальної контори. Вважають невірно обраним спосіб захисту прав позивачем у зв'язку з недоречністю посилання на ст.57 СК України та необхідністю визначення додаткового строку на прийняття спадщини. Просять відмовити в задоволенні позову. Заслухавши пояснення сторін та їх представників, дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає відмові в задоволенні з наступних підстав. Судом встановлено, що [INFO] року помер [PERSON], про що міським відділом реєстрації актів цивільного стану Львівського міського управління юстиції зроблено актовий запис №576 та видано свідоцтво про смерть серії [NUMBER] (а.с.6). Позивач була дружиною померлого згідно зі свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER], виданим Франківським відділом реєстрації актів цивільного стану Львівського міського управління юстиції 16.07.2010 року (а.с.5). В свою чергу, відповідач є матір'ю померлого. Заповіту [PERSON] за життя не склав. Відповідно до ст.1261 ЦК України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. Заповітом від 29.08.1994 року, посвідченим державним нотаріусом Другої львівської державної нотаріальної контори Юнко М.Т., [PERSON] заповів своєму внукові - [PERSON] - належну йому на праві приватної власності половину квартири [ADDRESS] (а.с.9). [INFO] [PERSON] помер (а.с.7). Відповідно до п.4 Прикінцевих та перехідних положень ЦК України, він застосовується до цивільних відносин, що виникли після набрання ним чинності. Статтею 548 ЦК УРСР визначено, що для набуття спадщини необхідно, щоб спадкоємець її прийняв. Для прийняття спадщини необхідне волевиявлення спадкоємця і здійснення ним певних дій. Згідно з положеннями ст.ст. 549, 554 ЦК УРСР визнавалось, що спадкоємець прийняв спадщину: 1) якщо він фактично вступив в управління або володіння спадковим майном; 2) якщо він подав державній нотаріальній конторі за місцем відкриття спадщини заяву про прийняття спадщини. Вищевказані дії повинні бути вчинені протягом шести місяців з дня відкриття спадщини. В разі неприйняття спадщини спадкоємцем за заповітом або позбавлення спадкоємця права спадкування (ст.ст. 528 і 534 цього Кодексу) його частка переходить до спадкоємців за законом і розподіляється між ними в рівних частках. Відповідно до ст.553 ЦК УРСР спадкоємець за заповітом вправі відмовитись від спадщини протягом шести місяців з дня відкриття спадщини. Вважалось, що відмовився від спадщини той спадкоємець, який не вчинив жодної з дій на прийняття спадщини. Отже, прийняття спадщини після смерті [PERSON] було правом [PERSON] і залежало виключно від його власного волевиявлення та вчинення ним певних дій. Проте, [PERSON] фактично не вступив в управління або володіння спадковим майном та не подав державній нотаріальній конторі заяви про прийняття спадщини. При цьому мотиви невчинення ним цих дій для суду правового значення не мають. Після смерті [PERSON] у квартирі продовжувала проживати та володіти нею його дружина - [PERSON] Окрім того, заповітом від 29.08.1994 року, посвідченим державним нотаріусом Другої львівської державної нотаріальної контори Юнко М.Т., [PERSON] заповіла своєму внукові - [PERSON] належну їй на праві приватної власності половину квартири [ADDRESS] (а.с.10). [INFO] [PERSON] померла (а.с.8). Частинами 1-3 ст.1268 ЦК України передбачено, що спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. У відповідності до вимог ч.1 ст.1270 ЦК України для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. Згідно з ч.ч.1, 3 ст.1272 ЦК України, якщо спадкоємець протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, не подав заяву про прийняття спадщини, він вважається таким, що не прийняв її. За позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини. З часу смерті [PERSON] ([INFO]) до своєї смерті ([INFO] року) її спадкоємець за заповітом - [PERSON], який не проживав разом з нею, не подав заяву про прийняття спадщини. Як на поважність причин пропуску строку для прийняття ним спадщини, позивач посилається на те, що він тяжко хворів протягом цього часу та потребував негайного лікування і догляду у зв'язку з діагнозом: СА горлянки з ознаками поширення в усіх відділах зліва, що підтверджено наданими копіями медичних документів (а.с.11-19) і стало причиною смерті. Згідно з положеннями ст.1276 ЦК України, якщо спадкоємець за заповітом або за законом помер після відкриття спадщини і не встиг її прийняти, право на прийняття належної йому частки спадщини, крім права на прийняття обов'язкової частки у спадщині, переходить до його спадкоємців (спадкова трансмісія). У судовому засіданні свідок [PERSON] з приводу обставин справи повідомила те, що позивач перебувала у зареєстрованому шлюбі з [PERSON] За час життя, чоловік позивачки не працював, оскільки хворів, тому вона його утримувала. З приводу спадкування їй нічого не відомо. Свідок [PERSON] повідомила, що вона є матір'ю позивачки [PERSON] Її дочка проживала разом з [PERSON] на вул.Яр.Мудрого близько семи років. Їй відомо про те, що [PERSON] виховували його дід та бабуся. Свідок [PERSON] повідомила, що зі слів померлого [PERSON] їй відомо, що догляд за його бабусею та дідусем здійснювала [PERSON] У судовому засіданні свідок [PERSON] повідомила, що вона є двоюрідною сестрою [PERSON] Їй відомо про те, що догляд за [PERSON] та [PERSON] здійснювала відповідачка- [PERSON] [PERSON] не хотів подавати заяву про прийняття спадщини після смерті дудіся. Свідок [PERSON] повідомила про те, що [PERSON] за станом свого здоров'я потребувала сторонньої допомоги, яку вона їй надавала. Вона ніколи не бачила щоб позивачка приходила до [PERSON] Її син постійно проживав на [ADDRESS]. Він ніколи не жалівся на поганий стан здоров'я, тому вважає, що у нього не було фізичних перешкод у прийнятті спадщини. Він свідомо не подав заяву до нотаріуса про прийняття спадщини. Статтею 16 ЦК України встановлено, що кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу, а також визначено способи захисту цивільних прав та інтересів. Так, кожна особа має право в порядку, встановленому ЦПК України, звернутись до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. У випадках, встановлених законом, до суду можуть звертатись органи та особи, яким надано право захищати права, свободи та інтереси інших осіб, або державні чи суспільні інтереси (ч.ч.1, 2 ст.3 ЦПК України). Позивач звернулась до суду з позовом про визнання права особистої приватної власності на квартиру [ADDRESS] за її померлим чоловіком [PERSON] в порядку спадкування після смерті його дідуся та бабусі,

Outcome: dismissed