Jurisdiction: civil
Date: 2014-10-05 00:00:00

Позивач звернулась до суду з даною позовною заявою, обґрунтовуючи, яку зазначила, що [INFO] помер її чоловік [PERSON]. В 2013 році позивач [PERSON] прийняла спадщину на спадкове майно після померлого чоловіка, як спадкоємиця за заповітом. При житті [PERSON] було придбано земельну ділянку на підставі договору купівлі-продажу від 08.06.2006 року, яка розташована на території Української міської ради, по [ADDRESS]. Покійний чоловік позивача не встиг оформити правовстановлюючі документи, а саме державний акт на своє ім'я та не здійснив відповідну його реєстрацію, в зв'язку з чим просить в судовому порядку визнати її власником даного спадкового майна. Позивач [PERSON] та її представник [PERSON] в судове засідання не з'явились, надали суду листа про слухання справи у їх відсутності, позовні вимоги підтримують в повному обсязі з підстав викладених в позовній заяві, та просили їх задовольнити. Представник відповідача, Григорівської сільської ради Обухівського району Київської області, позовні вимоги визнав і не заперечував щодо їх задоволення. Представник відповідача Української міської ради в судове засідання не з'явився, про час розгляду справи був повідомлений належним чином, надав суду клопотання про розгляд справи без участі представника, щодо позовних вимог, поклалися на розсуд суду. Представник третьої особи Управління Держкомзему в обухівському районі Київської області в судове засідання не з'явився, про причину неявки суд не повідомив, хоча повідомлявся належним чином, про що свідчить розписка в матеріалах справи. Відповідно до ч. 2 ст. 197 ЦПК України в разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. З огляду на викладене фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Суд, дослідивши письмові докази по справі, вважає позов таким, що підлягає до задоволення виходячи з наступного. Згідно ст.1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців), а згідно статті 1218 ЦК України встановлено, що до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинились внаслідок його смерті. [INFO] помер [PERSON], що підтверджується копією свідоцтва про смерть Серії [NUMBER] виданим Органом державної реєстрації актів цивільного стану, відділом реєстрації смерті у м. Києві 02 травня 2013 року. Після смерті [PERSON] відкрилась спадщина за заповітом, яка складалась з земельної ділянки розміром 0,0650 га, розташована на території Української міської ради по [ADDRESS], призначення якої будівництво та обслуговування жилого будинку, господарських споруд, яка була придбана ним на підставі договору купівлі-продажу від 08 червня 2006 року, який не встиг оформити правовстановлюючі документи, а саме державний акт на своє ім'я та не здійснив відповідну реєстрацію. Відповідно до постанови про відмову у вчиненні нотаріальних дій від 25.10.2014 року, державним нотаріусом Першої Київської державної нотаріальної контори Кузьмичем В.М відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом, яка надана для будівництва та обслуговування житлового будинку, що розташована на території Української міської ради, [ADDRESS] на ім'я [PERSON] оскільки, при видачі свідоцтва про право на спадщину на вищезазначену частку земельної ділянки, необхідно подати правовстановлюючі документи про належність померлому частки земельної ділянки з реєстрацією право власності на нерухоме майно померлого [PERSON]. Спадкоємцями, згідно статті 1222 ЦК України, за заповітом і за законом можуть бути фізичні особи, які є живими на час відкриття спадщини, таким є позивач по справі, в зв'язку з чим суд вважає, що позивач є належною особою та спадкоємцем за законом, і його звернення до суду є правомірним Статтею 1268 ЦК України встановлено, що спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти; не допускається прийняття спадщини з умовою чи із застереженням; спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, а як вбачається з матеріалів справи позивач прийняв спадщину, що визнається та не спростовується відповідачем по справі, тим самим позивач набув право на спадкове майно. Згідно статті 316 ЦК України правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб. Статтею 328 ЦК України встановлені підстави набуття права власності. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. З наведеного вбачається, що позивачем вичерпані можливості отримання свідоцтва про право на спадщину на спірну земельну ділянку в позасудовому порядку і в інший спосіб захистити його невизнане право спадкоємця не представляється можливим. Таким чином позовні вимоги підлягають до задоволення. Враховуючи вищевказане,

Outcome: approved