Jurisdiction: civil
Date: 2015-06-18 00:00:00

Позивач звернувся із позовом до відповідача про звернення стягнення на предмет іпотеки, в якому зазначив, що 18.01.2008 року між позивачем та відповідачем [PERSON] було укладено кредитний договір №07-08-И/38, відповідно до умов якого відповідачу було надано кредит в сумі 2 100 000,00 грн. зі сплатою 11,8% річних та строком повернення до 17.01.2028 року. З метою забезпечення виконання зобов'язань відповідача за кредитним договором, 18.01.2008 року між позивачем та відповідачем [PERSON] було укладено іпотечний договір, відповідно до умов якого відповідачем було передано позивачу в іпотеку наступне майно: квартиру [ADDRESS] Крім того, з метою забезпечення виконання зобов'язань за вказаним кредитним договором, 18.01.2008 року між позивачем та третьою особою [PERSON] було укладено договір поруки №07-08-И/38-П, згідно якого остання прийняла на себе зобов'язання відповідати за повне і своєчасне виконання зобов'язань відповідачем [PERSON] Відповідач [PERSON] свої зобов'язання за кредитним договором не виконує, не здійснює платежів в рахунок погашення суми кредиту, не сплачує відсотки та штрафні санкції за користування кредитом, у зв'язку з чим утворилась заборгованість, яка становить 4 833 516,50 грн. та підтверджується заочним рішенням Оболонського районного суду м. Києва від 17.12.2013 року. Посилаючись на зазначене, позивач, з урахуванням заяви про зменшення позовних вимог від 05.05.2015 року, просить суд в рахунок погашення заборгованості за кредитним договором №№07-08-И/38 від 18.01.2008 року у розмірі 4 833 516, 50 грн. звернути стягнення на предмет іпотеки, а саме, трикімнатну квартиру, яка знаходиться за адресою: [ADDRESS], яка належить відповідачу [PERSON] на праві приватної власності на підставі договору купівлі-продажу від 18.01.2008 року, шляхом визнання права власності на вищевказане нерухоме майно за ПАТ «Банк «Фінанси та Кредит» за визначеною вартістю предмета іпотеки згідно п.5 іпотечного договору на момент укладення договору, що становить 2 354 000,00 грн.. Представник позивача у судове засідання не з'явився, про день, час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, звернувся до суду з заявою про розгляд справи за його відсутності, вказав, що позовні вимоги підтримує в повному обсязі та не заперечує проти заочного розгляду справи. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з'явився, про день, час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином шляхом направлення поштової кореспонденції. Заперечень проти позову не надав, явку представника не забезпечив. Третя особа [PERSON] в судове засідання не з'явилась, про день, час та місце розгляду справи повідомлялась належним чином, причини неявки суду неповідомила. Представник третьої особи Служби у справах дітей Оболонської районної в м.Києві державної адміністрації в судове засідання не з'явився, про день, час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, звернувся до суду з заявою про розгляд справи за його відсутності, зазначив, що не заперечує проти заочного розгляду справи, однак заперечує проти задоволення позовних вимог. Відповідно до ст.224 ЦПК України суд вважає за можливе ухвалити заочне рішення. Дослідивши матеріали справи, суд вважає встановленими наступні обставини та відповідні їм правовідносини. Судом встановлено, що 18.01.2008 року між позивачем та відповідачем [PERSON] було укладено кредитний договір №07-08-И/38, відповідно до умов якого відповідачу було надано кредит в сумі 2 100 000,00 грн. зі сплатою 11,8% річних строком повернення до 17.01.2028 року (а.с.10-15). Надання кредитних коштів [PERSON] підтверджується заявою на видачу готівки №5 від 08.01.2008 року (а.с.32). Відповідно до п.3.2 кредитного договору, позичальник зобов'язується повністю повернути кредитні ресурси, отримані за цим договором, до 17.01.2028 року. Погашення проводиться шляхом зарахування відповідної суми на позичковий рахунок. Згідно п.3.4 кредитного договору, банк має право припинити видачу кредитних ресурсів, відмовити позичальнику у продовженні дії строку цього договору, а також вимагати дострокового повернення кредитних ресурсів, сплати нарахованих процентів по них, неустойки відповідно до умов цього договору, у випадку, зокрема, якщо позичальник в період дії цього договору порушував будь-які умови договору, зокрема, позичальник несвоєчасно або в не в повному обсязі здійснював зарахування грошових коштів на погашення заборгованості за кредитом та/або на сплату процентів і комісійної винагороди. У відповідності до п.4.1 кредитного договору, позичальник сплачує банку проценти за користування кредитним ресурсами у валюті кредиту, по процентній ставці 11,8% річних. Для забезпечення вимог кредитора, до кредитного договору №07-08-И/38 від 17.01.2008 року між позивачем та відповідачем [PERSON] було укладено іпотечний договір, відповідно до умов якого відповідачем було передано позивачу в іпотеку наступне майно: квартиру [ADDRESS], вартість якого становить 2 354 000,00 грн. (п.5 іпотечного договору) (а.с.19-22). Згідно п.1 іпотечного договору, предметом іпотеки є трикімнатна квартира, яка знаходиться за вказаною вище адресою та належить відповідачу на праві приватної власності на підставі договору купівлі-продажу квартири від 18.01.2008 року (33-34). Відповідно до п.8.4.3 іпотечного договору, іпотекодержатель має право звернути стягнення на предмет іпотеки відповідно до чинного законадавства України у разі коли на момент настання терміну виконання іпотекодавцем зобов'язань, забезпечних іпотекою за цим договором, вони не будуть виконані. Іпотекодержатель має право достроково звернути стягнення на предмет іпотеки у разі неналежного виконання іпотекодавцем будь-яких умов кредитного договору, у тому числі, але не обмежуючись переліченим нижче, у разі несвоєчасної чи неповної сплати ануїтетних платежів, несвоєчасновго повернення сум зобов'язань за кредитним договором, в тому числі кредиту, процентів, комісійної винагороди, неустойки. Право звернення стягнення на предмет іпотеки іпотекодержатель набуває також, якщо іпотекодержатель відповідно до умов кредитного договору заявить іпотекодавцю вимогу повернути кредит та сплатити проценти, комісійну винагороду до настання строку, визначеного кредитним договором, а іпотекодавець не виконає зазначене зобов'язання (п.8.4.8 договору іпотеки). З матеріалів справи вбачається, що з метою забезпечення виконання зобов'язань за вказаним кредитним договором, 18.02.2008 року між позивачем та третьою особою [PERSON] було укладено договір поруки №07-08-И/38-П, згідно якого остання прийняла на себе зобов'язання відповідати за повне і своєчасне виконання зобов'язань відповідачем [PERSON] (а.с.23-25). Згідно п.2.1 договору поруки, у випадку невиконання боржником зобов'язань за кредитним договором, боржник та поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники. Відповідно до п.2.2 договору поруки, поручитель відповідає перед кредитором у тому ж обсязі, що і боржник, у тому числі по основному боргу, сплаті щомісячних процентів і підвищених процентів, сплаті комісійної винагороди, сплаті неустойки по основному боргу та процентам, а також по відшкодуванню всіх збитків. Як вбачається з матеріалів справи, відповідач [PERSON] не виконує свої зобов'язання за кредитним договором в частині своєчасного повернення кредиту, у зв'язку з чим позивачем на адресу відповідача та на адресу третьої особи [PERSON] неодноразово були направлені повідомлення щодо усунення порушення за кредитним договором з вимогою погашення заборгованості (а.с.36-38). Однак зазначені вимоги відповідачем та третьою особою [PERSON] виконані не були (а.с.24, 26). Так, заборгованість відповідача [PERSON] перед позивачем за вказаним вище кредитним договором складає 4 833 516, 50 грн. та складається з: 1 919 485,97 грн. - строкова заборгованість по кредиту; 125 251,63 грн. - прострочена заборгованість за кредитом; 21 814,27 грн. - строкова заборгованість по процентам; 595 394,63 грн. - прострочена заборгованість по процентам; 3 990,00 грн. - строкова заборгованість по комісії; 167 580,00 грн. - прострочена заборгованість по комісії; 2 000 000,00 грн. - пеня за несвоєчасне погашення кредиту, відсотків, комісії. Крім того, в матеріалах справи міститься заочне рішення Оболонського районного суду м. Києва від 17.12.2013 року, яким було задоволено частково позовні вимоги ПАТ «Банк «Фінанси та кредит» до [PERSON], [PERSON] про стягнення заборгованості та задоволення вимог кредитора, та стягнуто солідарно з [PERSON], [PERSON] на користь ПАТ «Банк «Фінанси та кредит» суму заборгованості за кредитним договором №07-08-И/38 від 18.01.2008 року в розмірі 4 833 516, 50 грн. Однак, на момент розгляду справи відповідач [PERSON] не сплатив вказану суму заборгованості. Відповідно до ч.2 ст.1050 ЦК України якщо договором встановлений обов'язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів. Згідно ст.1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. У відповідності до вимог ст.526 ЦК України зобов'язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього кодексу. Статтею 527 ЦК України передбачено боржник зобов'язаний виконати свій обов'язок. Згідно ст.530 ЦК України якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). У разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом (ст.611 ЦК України). Відповідно до ст.575 ЦК України іпотекою є застава нерухомого майна, що залишається у володінні заставодавця або третьої особи. Згідно абз. 8 ч. 1 ст. 1 Закону України «Про іпотеку» особа, яка передає в іпотеку нерухоме майно для забезпечення виконання власного зобов'язання або зобов'язання іншої особи перед іпотекодержателем є іпотекодавцем. Іпотекодавцем може бути боржник або майновий поручитель. У відповідності до ч.1 ст.33 Закону України «Про іпотеку» у разі невиконання або неналежного виконання боржником основного зобов'язання іпотекодержатель вправі задовольнити свої вимоги за основним зобов'язанням шляхом звернення стягнення на предмет іпотеки. Статтею 35 Закону України «Про іпотеку» передбачено, що у разі порушення основного зобов'язання та/або умов іпотечного договору іпотекодержатель надсилає іпотекодавцю та боржнику, якщо він є відмінним від іпотекодавця, письмову вимогу про усунення порушення. В цьому документі зазначається стислий зміст порушених зобов'язань, вимога про виконання порушеного зобов'язання у не менш ніж тридцятиденний строк та попередження про звернення стягнення на предмет іпотеки у разі невиконання цієї вимоги. Якщо протягом встановленого строку вимога іпотекодержателя залишається без задоволення, іпотекодержатель вправі розпочати звернення стягнення на предмет іпотеки відповідно до цього Закону. З матеріалів справи вбачається, що позивач виконав передбачені ст.35 Закону України «Про іпотеку» вимоги для подальшого звернення стягнення на предмет іпотеки, направивши повідомлення про порушення зобов'язання за кредитним договором на адресу відповідача [PERSON] та третьої особи [PERSON] Враховуючи, що направлення позивачем зазначених повідомлень, зобов'язання за кредитним договором боржником не виконане, заборгованість не погашена, суд дійшов висновку, що у позивача виникло право звертатися із заявою про звернення стягнення на предмет іпотеки для задоволення своїх вимог до боржника за кредитним договором, і такі вимоги позивача є повністю обґрунтованими та законними. Відповідно до ч.1 ст.7 Закону України «Про іпотеку» за рахунок предмета іпотеки іпотекодержатель має право задовольнити свою вимогу за основним зобов'язанням у повному обсязі або в частині, встановленій іпотечним договором, що визначена на час виконання цієї вимоги, включаючи сплату процентів, неустойки, основної суми боргу та будь-якого збільшення цієї суми, яке було прямо передбачене умовами договору, що обумовлює основне зобов'язання, а також право на відшкодування витрат, пов'язаних з пред'явленням вимоги за основним зобов'язанням і зверненням стягнення на предмет іпотеки. Оскільки позивач не реалізував способів позасудового врегулювання звернення стягнення на предмет іпотеки, він відповідно до положень ст.39 Закону України «Про іпотеку» звернувся до суду з позовом про звернення стягнення на предмет іпотеки. У своєму позові позивач просив суд звернути стягнення на предмет іпотеки шляхом визнання за ним права власності на предмет іпотеки. Відповідно до п. 8.4.15 іпотечного договору позивач вправі обирати порядок звернення стягнення на предмет іпотеки. Задоволення вимог здійснюється шляхом передачі іпотеко держателю права власності на предмет іпотеки в рахунок виконання зобов'язання за кредитним договором у порядку, встановленому ст. 37 Закону України «Про іпотеку» (п. 11.3.1 іпотечного договору). Згідно з положеннями ч.3 ст.33, ст.36, ч.1 ст.37 Закону України «Про іпотеку» іпотекодержатель може задовольнити забезпечену іпотекою вимогу шляхом набуття права власності на предмет іпотеки. Правовою підставою для реєстрації права власності іпотекодержателя на нерухоме майно, яке є предметом іпотеки, є договір про задоволення вимог іпотекодержателя або відповідне застереження в іпотечному договорі, яке прирівнюється до такого договору за своїми правовими наслідками та передбачає передачу іпотекодержателю права власності на предмет іпотеки в рахунок виконання основного зобов'язання. З урахуванням цих норм права не виключається можливість звернення стягнення на предмет іпотеки в такий спосіб і набуття іпотекодержателем права власності на нього за рішенням суду, оскільки цими нормами передбачено задоволення вимог іпотекодержателя шляхом набуття права власності на предмет іпотеки. За таких обставин, враховуючи те, що позивач виконав всі умови договору належним чином, а відповідач [PERSON] ухиляється від виконання взятих на себе договором зобов'язань, що є порушенням норм чинного законодавства України та умов вказаного кредитного договору, суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню в повному обсязі. Крім цього суд звертає увагу на те, що в спірній квартирі зареєстровані малолітні доньки відповідача - [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO]. У відповідності із п.8.1.10 іпотечного договору іпотекодавець зобов'язаний не реєструвати в квартирі, що є предметом іпотеки, будь - яких осіб без письмового дозволу іпотеко держателя. Матеріали справи не містять жодного належного та допустимого доказу того, що доньки відповідача були зареєстровані в спірній квартирі з дозволу позивача, тому з цих підстав суд не приймає до уваги заперечення Служби у справах дітей Оболонської районної в м. Києві державної адміністрації. Відповідно до ст.88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. На підставі викладеного,

Outcome: approved