Jurisdiction: civil
Date: 2016-03-01 00:00:00

Позивач звернувшись до суду з вищевказаним позовом і посилаючись на порушення своїх спадкових прав, просить у порядку спадкування за законом, визнати за ним право власності на квартиру [ADDRESS]. Свої позовні вимоги позивач обґрунтував тим, що він є єдиним спадкоємцем після смерті своєї матері: [PERSON], яка за життя, як член ЖБК, повністю виплатила пайовий внесок за вказану квартиру, однак, не здійснила державної реєстрації свого права власності на цю квартиру, у зв'язку з чим, нотаріус відмовляє у видачі документів на спадщину. У судовому засіданні позивач позов підтримав і просив про його задоволення. Відповідач та третя особа: п'ятнадцята київська державна нотаріальна контора своїх представників у судове засідання не направили, надіславши листи про розгляд справи за відсутності своїх представників. Третя особа: ЖБК «Кондитер» свого представника в судове засідання не направив і доказів про поважність причин не направлення свого представника, суду не надав, хоча про час і місце розгляду справи, повідомлявся належним чином, що підтверджується наявними в матеріалах справи, зворотними поштовими повідомленнями. Позивач не заперечував проти розгляду справи по суті за відсутності представників: відповідача і третіх осіб. З урахуванням положень ст. ст. 74-77, 169 ЦПК України та з метою уникнення затягування розгляду справи, суд вважає, що в матеріалах справи є достатньо даних про права та взаємовідносини сторін по справі для її розгляду по суті за відсутності представників: відповідача і третіх осіб. Вислухавши пояснення позивача, дослідивши наявні в матеріалах справи докази, суд у судовому засіданні встановив наступне. Відповідно до наявної в матеріалах справи, копії свідоцтва про народження від 30.11.1976 року, позивач народився [INFO] і його матір'ю є [PERSON]. Відповідно до наявної у матеріалах справи, довідки ЖБК «Кондитер» від 30.09.2015 року № 174, [PERSON], є членом ЖБК «Кондитер» на підставі рішення виконавчого комітету Київської міської ради народних депутатів від 12.04.1971 року № 837 і є власником [ADDRESS], загальною площею: 46,70 кв. м. і жилою площею: 31,00 кв. м., оскільки 01.04.1986 року, повністю сплатила суму пайового внеску за вказану квартиру. Відповідно до наявної в матеріалах справи, копії висновку про вартість майна, станом на 30.10.2015 року, ринкова вартість [ADDRESS], без ПДВ становить: 149810 грн.. Відповідно до наявної у матеріалах справи, копії свідоцтва про смерть від 06.01.2015 року, [PERSON], померла [INFO]. Відповідно до наявної у матеріалах справи, копії спадкової справи, [PERSON] за життя заповіт не складала. Після смерті [PERSON], позивач звернувся до п'ятнадцятої київської державної нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини. Постановою держаного нотаріуса від 12.10.2015 року, позивачу відмовлено у видачі свідоцтва право на спадщину за законом через відсутність державної реєстрації права власності на нерухоме майно. Згідно зі ст. 15 Закону України «Про власність» від 07.02.1991 року № 697-ХІІ (який діяв на час повної виплати пайового внеску за спірну квартиру), член житлового, житлово-будівельного, дачного, гаражного чи іншого кооперативу або товариства, який повністю вніс свій пайовий внесок за квартиру, дачу, гараж, іншу будівлю або приміщення, надані йому в користування, набуває права власності на це майно. Наймач жилого приміщення в будинку державного чи громадського житлового фонду та члени його сім'ї мають право придбати у власність відповідну квартиру або будинок шляхом їх викупу або на інших підставах, передбачених законодавством України. Громадянин, який став власником цього майна, має право розпоряджатися ним на свій розсуд: продавати, обмінювати, здавати в оренду, укладати інші угоди, не заборонені законом. Згідно з п. 4 «Прикінцевих та перехідних положень» ЦК України від 16.01.2003 року № 435-ІV, Цивільний кодекс України застосовується до цивільних відносин, що виникли після набрання ним чинності. Щодо цивільних відносин, які виникли до набрання чинності Цивільним кодексом України, положення цього Кодексу застосовуються до тих прав і обов'язків, що виникли або продовжують існувати після набрання ним чинності. Після набрання чинності ЦК України від 16.01.2003 року № 435-ІV, продовжувало існувати право власності [PERSON] на [ADDRESS]. Згідно зі ст. 1216 ЦК України, спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Згідно зі ст. 1217 ЦК України, спадкування здійснюється за заповітом або законом. Згідно зі ст. 1218 ЦК України, до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Згідно зі ст. 1261 ЦК України, у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. З урахуванням викладеного, суд вважає, що по відношенню до позивача порушено вищевказані норми права і що в свою чергу, дає правові підстави для висновку про порушення спадкових прав позивача. Тому, позовні вимоги, суд вважає обґрунтованими. За таких обставин, позов підлягає задоволенню. Судові витрати по справі, позивач просив покласти на нього.

Outcome: approved