Jurisdiction: civil
Date: 2021-04-11 00:00:00

Позивач звернувшись до суду з цим позовом просила змінити спосіб присуджених аліментів, встановлений рішенням Березівського районного суду Одеської області 05 червня 2015 р., справа № 494/666/15-ц та стягнути: з [PERSON] , [INFO] на її користь кошти на утримання неповнолітньої дочки [PERSON] , [INFO] , у розмірі ј частини всіх видів заробітку (доходів), але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно і до досягнення нею повноліття, починаючи стягнення з дня набрання даним рішенням суду законної сили. На обґрунтування позову позивач посилалася на перебування у фактичних шлюбних відносинах з 2014 р. по 2015 р. з відповідачем, від якого народилася дочка [PERSON] , [INFO] .. Для забезпечення нормального рівня життя дочки потрібні гроші але відповідач добровільно утримувати дочку не бажає. Відповідач повідомлявся належним чином, але до суду не з`явився, про причини неявки суд не повідомив і заяву на розгляд справи за його відсутності та відзив не подавав. За згодою позивача суд приймає рішення у заочному розгляді справи згідно положень ст.ст.280-282 ЦПК України. У судовому засіданні встановлено наступне. З 2014 р. по 2015 р. позивач і відповідач перебували у фактичних сімейних відносинах. [INFO] у сторін народилася дочка [PERSON] , що було зареєстровано відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби по Березівському району Березівського міжрайонного управління юстиції в Одеській області, а.з.№29. Свідоцтво про народження [NUMBER] від 21 січня 2015 р.. Її батьками записані [PERSON] і [PERSON] . Дочка проживає разом із позивачем і знаходиться на її утриманні. Вивчивши матеріали справи на підставі представлених доказів та доведення перед судом їх переконливості суд дійшов до висновку, що позов підлягає задоволенню виходячи з наступного. Згідно ст.180 СК України батьки зобов`язані утримувати своїх дітей до досягненню ними повноліття. Згідно до\~положень ст.8\~Закону України\~«Про охорону\~дитинства» зазначається, що кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України. Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України №789ХІІ (78912) від 27 лютого 1991 року та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Таким чином і відповідач зобов`язаний утримувати свою дочку до досягнення нею повноліття. За таких обставин суд вважає, що утримання належного рівня життя, виховання і розвитку здібностей своєї дитини є безпосередній обов`язок для відповідача і саме він може і повинен знаходити таку діяльність, яка б дала йому можливість на належному рівні допомагати забезпечувати його існування. Згідно ч.3 ст.181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. З огляду наведене позивач має право на звернення до суду із заявою про стягнення аліментів на утримання дитини у частці від доходу. Крім наведеного при визначенні розміру аліментів суд враховує положення ч.1,2 ст.182 СК України, за якими при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів\~має бути\~необхідним та\~достатнім для\~забезпечення гармонійного\~розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Відповідно до ч.1 ст.430 ЦПК України суд допускає негайне виконання рішення у справах про стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць. Згідно ч.1 ст.192 СК України розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Таким чином аліменти повинні стягуватися з дня набрання чинності рішення суду. Відповідно до\~ст.264 ЦПК України під час ухвалення рішення суд вирішує, у тому числі, питання щодо розподілу між сторонами судових витрат. Згідно ч.6\~ ст.141 ЦПК України, якщо позивача, на користь якого ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, він стягується з відповідача в дохід держави пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог. Судовий збір по справі становить 840,80 грн., від сплати якого позивачка звільнена, тому такі витрати слід стягнути з відповідача на користь держави.

Outcome: approved