Jurisdiction: civil
Date: 2018-05-13 00:00:00

Позивач звернулась до суду з відповідною позовною заявою, в інтересах [PERSON], про позбавлення [PERSON] права користування житловим приміщенням, а саме: квартирою №51 в будинку №15 по вул. Затишній (Піонерській) в м. Нова Каховка Херсонської обл., з тих підстав, що останній зареєстрований за вказаною адресою, як колишній власник, проте не проживає, особистих речей у ній не має. Реєстрація відповідача у вказаному житловому приміщенні перешкоджає [PERSON] вільно користуватися та розпоряджатися своєю власність, у звязку з чим позивач просить суд, позов задовольнити. Представник позивача у судове засідання не з'явилась, подала заяву про розгляд справи за своєї відсутності, наполягаючи на задоволенні позовних вимог та не заперечуючи проти проведення заочного розгляду справи. Відповідач у судове засідання не з'явився з не відомих суду причин, хоча про день, час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином, про причини неявки суд не повідомляв, заяв про розгляд справи за своєї відсутності не подавав. Зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, а також у звязку з неявкою сторін, судове засідання проводити без фіксування за допомогою звукозаписувального технічного засобу що відповідає положенням ст. 247 ч.2, ст.280 ЦПК України. Дослідивши матеріали справи та письмові докази, суд дійшов висновку про задоволення позовних вимог з наступних підстав. Судом встановлено, що [PERSON] на праві приватної власності на підставі договору купівлі-продажу від 07.03.2018 р., посвідченого приватним нотаріусом Новокаховського міського нотаріального округу [PERSON], належить квартира № 51 що розташована в будинку № 15 по вул. Затишній (Піонерській) в м. Нова Каховка Херсонської області. Відповідно до частини 1 статті 319 ЦК України, власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Згідно із частиною 1 статті 321 ЦК України, право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. При цьому відповідно до статті 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкоду здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном.Таким чином, зняття з реєстраційного обліку є наслідком задоволення вимоги позивача про усунення перешкод в користуванні його власністю (ст.ст. 71,72, 116, 156 ЖК України, ст. 405 ЦК України). Як вбачається з [PERSON] обстеження від 20.03.2018 р. складеного комісією в складі депутата Новокаховської міської ради [PERSON], мешканця квартири № 64, розташованої по вул. Затишній (Піонерській), 15 в м. Нова Каховка Херсонської обл., [PERSON], мешканця квартири № 53, розташованої по вул. Затишній (Піонерській), 15 в м. Нова Каховка Херсонської обл., [PERSON], при обстеженні квартири №51 по вул. Затишній (Піонерській), 15 в м. Нова Каховка Херсонської обл., встановлено, що у вказаному житловому приміщенні зареєстровані: [PERSON], паспорт МО № 523156, [PERSON], паспорт МР № 130464, [PERSON] паспорт КР № 417072, який в спірній квартирі не проживає. Відповідно до довідки Відділу реєстрації Новокаховської міської ради Херсонської області від 14.03.2018 р., [PERSON], [INFO], є власником квартири [ADDRESS]. Згідно ч. 1 ст. 16 ЦК України, особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Відповідно до п. 34 постанови пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ «Про судову практику в справах про захист права власності та інших речових прав» від 07 лютого 2014 року № 5, під час розгляду позовів про визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням, судам необхідно чітко розмежовувати правовідносини, які виникають між власником та попереднім власником житла, і правовідносини, які виникають між власником житла та членами його сім'ї, попередніми членами його сім'ї, а також членами сім'ї попереднього власника житла. Так, власник житла має право вимагати визнання попереднього власника таким, що втратив право користування житлом, що є наслідком припинення права власності на житлове приміщення (пункт 3 частини першої статті 346 ЦК) із зняттям останнього з реєстрації. Згідно ч. 2 ст. 405 Цивільного кодексу України член сімї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сімї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом. За змістом ст. ст. 3, 7 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» рішення суду про позбавлення права користування житловим приміщенням, яке набрало законної сили, є підставою для зняття особи з реєстрації місця проживання у цьому будинку. Під час судового розгляду встановлено та підтверджено письмові доказами, що [PERSON] є власником спірної квартири, натомість відповідач по справі зареєстрований в ній як колишній власник житла, проте у спірному житловому приміщенні не проживає. Враховуючи вищезазначене та оскільки між сторонами по справі відсутній будь-які договірні відносини з приводу користування житловим приміщенням, що під час судового розгляду відповідачем не спростовано, суд вважає що [PERSON] має бути позбавленим права користування житловим приміщенням, а право [PERSON] як власника підлягає захисту у судовому порядку.

Outcome: approved