Jurisdiction: civil
Date: 2017-11-08 00:00:00

Позивач звернулась до суду з позовною заявою про зняття арешту з нерухомого майна. Позовні вимоги мотивовані тим, що позивач є власником квартири [ADDRESS]. 4 грудня 2015 р. приватним нотаріусом Запорізького міського нотаріального округу [PERSON] щодо вказаної квартири застосовано обтяження у виді заборони на нерухоме майно. Підставою застосування обтяження був договір довічного утримання, укладений 4 грудня 2015 р. між власником на той час квартири [PERSON] та [PERSON], [PERSON] Крім того, ухвалою слідчого судді Комунарського районного суду м. Запоріжжя від 20 липня 2016 р. на вказану квартиру накладено арешт в рамках кримінального провадження. На той час власниками зазначеної квартири були [PERSON] та [PERSON] 27 вересня 2016 р. власник квартири [PERSON] помер. Рішенням Комунарського районного суду м. Запоріжжя від 22 серпня 2017 р. за позивачем визнано право власності на квартиру в порядку спадкування за заповітом після смерті [PERSON] Позивач звернулась із заявами про скасування арештів до приватного нотаріуса [PERSON] та слідчого, однак їй відмовлено. Накладення арешту на майно позивача обмежує її право власності на нерухоме майно. З наведених підстав позивач просить суд зняти обмеження та арешт з належного їй нерухомого майна: квартири [ADDRESS]. Позивач та її представник в судове засідання не зявились, надавши заяву про розгляд справи за їх відсутності, наполягаючи на задоволенні позову. Представник відповідача та відповідач, будучи належним чином повідомленим про час та місце розгляду справи, в судове засідання не зявились, заяву про розгляд справи за їх відсутності не надали, в звязку з чим суд у відповідності зі ст. 224 ЦПК України ухвалює заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, проти чого позивач не заперечує. Позов підлягає задоволенню з наступних підстав. В судовому засіданні встановлено, що власником квартири [ADDRESS] був [PERSON]. 4 грудня 2015 р. [PERSON] уклав з [PERSON] та [PERSON] нотаріально посвідчений договір довічного утримання, предметом якого була зазначена квартира. На підставі вказаного договору довічного утримання приватним нотаріусом [PERSON] застосовано обтяження у виді заборони нерухомого майна: квартири [ADDRESS]. (а.с. 4-5) 15 квітня 2016 р. власник квартири на той час [PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON] та [PERSON] про розірвання договору довічного утримання. Рішенням Комунарського районного суду м. Запоріжжя від 15 липня 2016 р. договір довічного утримання розірвано. (а.с. 6-7) 19 липня 2016 р. [PERSON] звернувся до Комунарського ВП Дніпровського ВП ГУНП в Запорізькій області із заявою про шахрайські дії невстановлених осіб щодо вказаної квартири. Того ж дня заява [PERSON] внесена в Єдиний реєстр досудових розслідувань. 20 липня 2016 р. слідчий звернувся до Комунарського районного суду м. Запоріжжя з поданням про накладення арешту на спірну квартиру. Ухвалою слідчого судді Комунарського районного суду м. Запоріжжя від 20 липня 2016 р. в рамках кримінального провадження, порушеного за заявою [PERSON], на вказану квартиру накладено арешт. (а.с. 8-10) 27 вересня 2016 р. власник квартири [PERSON] помер. 26 липня 2017 р. [PERSON] звернулась до Комунарського районного суду м. Запоріжжя з позовом про визнання з нею права власності на спірну квартиру в порядку спадкування за заповітом після смерті [PERSON] Рішенням Комунарського районного суду м. Запоріжжя від 22 серпня 2017 р. позов [PERSON] задоволено, за нею визнано право власності на квартиру [ADDRESS]. (а.с. 11-12) Таким чином, на цей час єдиним власником вказаної квартири є позивач [PERSON] За відомостями з Єдиного реєстру заборон відчуження обєктів нерухомого майна на підставі договору довічного утримання від 4 грудня 2015 р. щодо спірної квартири застосовано обтяження у виді заборони на нерухоме майно, номери записів про обтяження 12375960, 12375641; на підставі ухвали Комунарського районного суду м. Запоріжжя №333/3735/16-к від 20 липня 2016 р. застосовано обтяження у вигляді арешту нерухомого майна: квартири [ADDRESS], номер запису про обтяження 15553670. (а.с. 4-5) Відповідно до ст. 319 ч.1 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Суд вважає, що обтяження, накладені на майно, що є власником позивача, перешкоджають їй у здійсненні права власності. Згідно зі ст. 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном. Для поновлення порушених прав позивача суд вважає за необхідне скасувати заборону на нерухоме майно, накладену приватним нотаріусом [PERSON], та зняти арешт з квартири, власником якої є позивач, накладений ухвалою слідчого судді Комунарського районного суду м. Запоріжжя від 20 липня 2016 р.

Outcome: approved