Jurisdiction: civil
Date: 2014-12-03 00:00:00

Позивач звернулась до Київського районного суду м. Одеси з вказаним позовом, та відповідно до останньої редакції позовних вимог позивач просила суд надати їй дозвіл на виготовлення проїзного документу неповнолітній [PERSON], [INFO], для виїздів за межі України, а саме в Сполучене Королівство Великої Британії та Північної Ірландії, Федеральної Республіки Німеччини, Російської Федерації, Автономної Республіки Крим, Італійської Республіки в період з грудня 2014 року по 20 червня 2016 року у супроводі матері - [PERSON] та інших осіб на підставі довіреності, виданої від імені [PERSON], без згоди батька - [PERSON] та надати дозвіл неповнолітній - [PERSON], [INFO] на виїзди за межі України, а саме в Сполучене Королівство Великої Британії та Північної Ірландії, Федеральної Республіки Німеччини, Російської Федерації, Автономної республіки Крим, Італійської Республіки в період з грудня 2014 року по 20 червня 2016 року у супроводі матері - [PERSON] та інших осіб на підставі довіреності, виданої від імені [PERSON], без згоди батька - [PERSON]. В обґрунтування заявлених вимог позивач зазначала що вона в період з 26.11.1999 року по 17.10.2000 року перебувала у зареєстрованому шлюбі з відповідачем, та сторони від такого шлюбу мають спільну дитину, якою є [PERSON], [INFO]. Разом з тим позивач вказала на те, що відповідач, після розірвання шлюбу між сторонами, втратив інтерес до виховання дитини, а позивач має рідних за кордоном, та має бажання їх відвідувати разом з дитиною, окрім того дитина займається спортивними танцями, приймає участь у міжнародних змаганнях, проте, через ігнорування батьком його обов'язків з участі у долі дитини, та ігнорування ним вимог позивача щодо надання відповідного дозволу на виїзд дитини за кордон, дитина обмежена у можливості приймати участь в змаганнях міжнародного рівня, що в сукупності перешкоджає повному та гармонічному розвитку дитини як особистості, та з такого позивач просила суд задовольнити уточнені позовні вимоги. В судове засідання сторони не з'явились, про час та місце вирішення справи повідомлені належним чином. Позивач звернулась до суду з заявою про вирішення справи за її відсутності, проти ухвалення заочного рішення не заперечувала. Відповідач про поважні причини своєї неявки суд не повідомив, жодних заяв, клопотань або заперечень до суду не надав. Представник третьої особи - служби у справах дітей звернувся до суду з заявою про розгляд справи за відсутності представника, просив винести рішення на підставі наявних доказів, враховуючи права та інтереси дитини. Виходячи з наведених обставин суд ухвалив розглянути справу у заочному порядку та постановити заочне рішення на підставі наявних серед матеріалів справи доказів. Згідно свідоцтва про народження ([NUMBER]) [PERSON], [INFO], її батьками є [PERSON] та [PERSON], що відповідно до аналізу наданих позивачем пояснень, та долучених до матеріалів справи доказів, зокрема свідоцтва про розірвання шлюбу від 26.04.2001 року (серії [NUMBER]) та довідки №123 від 11.06.2014 року, про склад родини позивача, у період з 26.11.1999 року по 17.10.2000 року перебували у зареєстрованому шлюбі та проживали спільно, а після розірвання шлюбу відповідач вибув на інше місце проживання. З зазначеної довідки про склад родини вбачається, що дитина - [PERSON], [INFO], на теперішній час проживає з позивачем. Згідно письмових пояснень, що були надані суду, та підтверджуються довідкою ТВЦ «Штаб-квартира» від 13.05.2014 року, дитина, [PERSON], [INFO], займається сучасним танцювальним спортом що в свою чергу зумовлює необхідність на виїзд за кордон такої дитини для участі у міжнародних фестивалях та конкурсах. Статтею 33 Конституцією України від 28 червня 1996 року передбачено, що кожному, хто на законних підставах перебуває на території України, гарантується свобода пересування, вільний вибір місця проживання, право вільно залишати територію України, за винятком обмежень, які установлюються законом. Статтею 313 Цивільного Кодексу України визначено, що фізична особа, яка не досягла шістнадцяти років, має право на виїзд за межі України лише за згодою батьків (усиновлювачів), піклувальників та в їхньому супроводі або в супроводі осіб, які уповноважені ними. Водночас фізична особа, яка досягла шістнадцяти років, має право на вільний самостійний виїзд за межі України. Порядок виїзду за кордон дітей громадян України визначено Законом України «Про порядок виїзду з України і в'їзду в Україну громадяни України» від 21 січня 1994 року № 3857-ХІІ, постановою КМУ від 27 січня 1995 р. № 57 «Про затвердження Правил перетинання державного кордону громадянами України», Правилами оформлення і видачі паспорта громадянина України для виїзду за кордон і проїзного документа дитини, їх тимчасового затримання та вилучення, затверджених постановою КМУ від 31 березня 1995 р. № 231 (із змінами). Правила перетинання державного кордону громадянами України, затверджені Постановою Кабінету Міністрів України від 27.01.1995 р. № 57 із змінами і доповненнями, передбачають, що перетинання державного кордону для виїзду за межі України громадянами, які не досягли 16-річного віку, здійснюються лише за згодою обох батьків (усиновлювачів) та в їх супроводі або в супроводі осіб, уповноважених ними, які на момент виїзду з України досягли 18-річного віку. Виїзд за межі України громадян, які не досягли 16-річного віку, в супроводі одного з батьків або інших осіб, уповноважених одним з батьків за нотаріально посвідченою згодою, згода другого з батьків не вимагається у разі пред`явлення рішення суду про надання дозволу на виїзд з України громадянину, який не досяг 16-річного віку, без згоди та супроводу другого з батьків. Правилами оформлення і видачі паспорта громадянина України для виїзду за кордон і проїзного документа дитини, їх тимчасового затримання та вилучення, затверджених постановою КМУ від 31 березня 1995 р. № 231 (із змінами) визначено зокрема, що виїзд неповнолітніх громадян України за межі території України здійснюється за одним із таких документів: паспорт громадянина України для виїзду за кордон, виданий дітям - громадянам України згідно з цими правилами; проїзний документ дитини, виданий відповідно до Правил; паспорт громадянина України для виїзду за кордон одного з батьків, у який, відповідно до Правил, записано дитину, яка прямує у його супроводі через державний кордон. Пунктом 18 цих Правил передбачено, що оформлення паспорта/проїзного документа здійснюється на підставі заяви батьків (законних представників батьків чи дітей), а у разі, коли батьки не перебувають у шлюбі між собою, - того з них, з ким проживає дитина, справжність підпису яких засвідчено нотаріально. За наявності заперечень одного з батьків документ може бути оформлено на підставі рішення суду. Виїзд за межі України громадян, які не досягли 16-річного віку, у супроводі одного з батьків або у супроводі осіб, які уповноважені одним з батьків за нотаріально посвідченою згодою, здійснюється: за нотаріально посвідченою згодою другого з батьків із зазначенням держави прямування та відповідного часового проміжку перебування у цій державі, якщо другий з батьків не перебуває у пункті пропуску через державний кордон; без нотаріально посвідченої згоди другого з батьків: коли другий з батьків є іноземцем або особою без громадянства, що підтверджує запис про батька у свідоцтві про народження дитини, і він відсутній у пункті пропуску; коли у паспорті громадянина України для виїзду за кордон, з яким прямує громадянин, який не досяг 16-річного віку, або проїзному документі є відповідний запис про вибуття на постійне місце проживання за межі України чи відмітка про взяття на консульський облік в дипломатичному представництві України за кордоном; у разі пред'явлення оригіналів документів або їх нотаріально посвідчених копій: свідоцтва про смерть другого з батьків; рішення суду про позбавлення батьківських прав другого з батьків; рішення суду про визнання другого з батьків безвісно відсутнім; рішення суду про визнання другого з батьків недієздатним; рішення суду про надання дозволу на виїзд за межі України громадянина, який не досяг 16-річного віку, без згоди та супроводу другого з батьків; довідки про народження дитини, виданої відділом реєстрації актів цивільного стану, із зазначенням підстав внесення відомостей про батька відповідно до частини першої статті 135 Сімейного кодексу України (під час виїзду дитини за кордон у супроводі одинокої матері). Таким чином, діючим законодавством не встановлено обмеження щодо виїзду неповнолітньої дитини за кордон, а лише встановлено певний порядок її виїзду за кордон за згодою батьків або дозволу суду при відсутності згоди одного з батьків. Сімейне законодавство виходить із принципу повної рівноправності обох батьків - батька і матері - у всіх правах і обов'язках відносно своїх дітей. Зокрема, стаття 155 СК України визначає, що здійснення батьками своїх прав по виконанню обов`язків мають ґрунтуватися на повній повазі до прав дитини та її людської гідності. Батьківські права не можуть здійснюватися всупереч інтересам дитини. Законодавством визначено права та обов'язки батьків щодо виховання дитини, при цьому пріоритетним та принциповим визначенням є інтереси дитини, що вони повинні бути непорушними в незалежності від стосунків батьків між собою. Відповідно до ч. 2 ст. 4 Закону України «Про порядок виїзду з України і в`їзду в Україну громадян України» за відсутності згоди одного з батьків виїзд неповнолітнього громадянина України за кордон може бути дозволено на підставі рішення суду. Відповідно до положень ст. 1 ЦПК України Завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою захисту порушених, невизнаних, або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб та згідно ч.1-2 ст. 3 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому ЦПК України звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів (а у встановлених законом випадках - порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів інших осіб). Відповідно до ч. 2 ст. 154 СК України батьки мають право звертатися до суду за захистом прав та інтересів дитини. Відповідно до положень ст.ст. 10, 11, 58, 60 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін та в межах і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, при цьому сторони мають право обґрунтовувати належність конкретно доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень та зобов'язані довести перед судом ті обставини, на які вони посилаються як на підставу своїх вимог та заперечень, та з такого, виходячи з наведених фактичних та правових підстав суд доходить висновку про обґрунтованість позовних вимог про надання відповідних дозволів на вчинення вказаних дій з оформлення проїзного документа дитини без згоди батька на та виїзд такої дитини за кордон, оскільки з наведених фактичних обставин справи вбачається що утриманням та вихованням дитини займається позивач, а відповідач - починаючи з 2000 року втратив інтерес до виховання дитини, та жодної участі у житті дитини не приймає, на пропозиції відповідача щодо участі у вихованні дитини та надання дозволів на виготовлення документів, та на виїзд дитини за кордон - жодним чином не реагує, а за такого зазначені вимоги підлягають задоволенню у повному обсязі. Відповідно до положень ст. 88 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягають стягненню судові витрати в загальному розмірі 243,60 грн. На підставі викладеного, та

Outcome: approved