Jurisdiction: civil
Date: 2017-11-09 00:00:00

позивач звернулась до суду з позовом до відповідача [PERSON] про розірвання шлюбу, в якому просить шлюб зареєстрований між нею та відповідачем розірвати. Позовні вимоги мотивує тим, що спільне життя з відповідачем не склалося через відсутність взаєморозуміння між ними, розходження поглядів на сімейні відносини та сімейні обов'язки з ведення спільного господарства та виховання дітей. Втратили почуття любові та поваги один до одного. З відповідачем спільного господарства не ведуть. Подальше спільне життя і збереження шлюбу неможливе. Просить позов задовольнити. Позивач в судове засідання не з'явилась, подала заяву з клопотанням про слухання справи у її відсутності, позов підтримала. Просить такий задовольнити, після розірвання шлюбу залишити прізвище «[PERSON]». Відповідач в судове засідання не з'явився, подав до суду заяву про розгляд справи за його відсутності. Суд, у відповідності до вимог ст.169 ЦПК України, вважає, що справу слід розглядати у відсутності позивача та відповідача на підставі наявних у справі доказів. Згідно ч. 2 ст.197 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі якщо відповідно до положень ЦПК України розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Враховуючи, що у справі наявно достатньо матеріалів, які свідчать про права і взаємовідносини сторін, суд вважає, що заслуховувати їх особисті пояснення потреби немає, а тому розгляд справи слід провести у відсутності сторін без фіксування судового процесу. Відповідно до ст.174 ЦПК України, позивач може відмовитися від позову, а відповідач визнати позов протягом усього часу судового розгляду, зробивши усну заяву. Якщо відмову позивача від позову, визнання позову відповідачем викладено в адресованих суду письмових заявах, ці заяви приєднуються до справи. У разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд. Судом встановлено, що визнання відповідачем позову не суперечить вимогам чинного законодавства та не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, наслідки визнання позову відповідачу відомі та зрозумілі. Як встановлено судом, [INFO] року між позивачем та відповідачем зареєстровано шлюб, що стверджується свідоцтвом про укладання шлюбу серії [NUMBER] виданого [INFO] року відділом запису актів громадянського стану виконавчого комітету Львівської міської ради народних депутатів. Від цього шлюбу народилось троє дітей: [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO], що стверджується свідоцтвами про народження дітей. Дослідивши матеріали справи у їх сукупності, суд вважає, що позов слід задовольнити. Відповідно до вимог ч.2 ст.112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне житія подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, що мають істотне значення. Згідно з ч.2 ст.140 Сімейного кодексу України, шлюб припиняється внаслідок його розірвання. Відповідно до ст. 112 Сімейного кодексу України, суд з'ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, що мають істотне значення. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до переконання, що позов слід задовольнити, оскільки шлюб існує лише формально, подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить інтересам сторін. З наведених міркувань та

Outcome: approved