Jurisdiction: civil
Date: 2018-04-02 00:00:00

Позивач звернулась до Жовтоводського міського суду Дніпропетровської області із позовом, в якому просить розірвати шлюб між нею та відповідачем, зареєстрований 29.09.2012 року, від якого вони мають неповнолітню дочку [PERSON], [INFO]. Свої вимоги обґрунтував тим, що 29.09.2012 року він уклав шлюб з відповідачем, однак подружнє життя не склалося, через різні погляди на сімейне життя, несумісність характерів. Від даного шлюбу вони мають неповнолітню дочку [PERSON]. Сімейні відносини припинені з жовтня 2017 року. Позивач, як і відповідач, у судове засідання не зявились, про час і місце розгляду справи повідомлялись у встановленому законом порядку. Матеріали справи містять заяви сторін, де [PERSON] та [PERSON] просять справу розглядати за їх відсутності, при цьому, позивач свої позовні вимоги підтримує, а відповідач визнає і не заперечує проти розірвання шлюбу. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд повно, всебічно та об'єктивно дослідивши матеріали справи, оцінивши зібрані по справі докази у їх сукупності, вважає що позов підлягає задоволенню з таких підстав. Судом встановлені такі факти і відповідні ним правовідносини. Сторони [PERSON] та [PERSON] знаходяться у шлюбі, зареєстрованому 29 вересня 2012 року Відділом державної реєстрації актів цивільного стану Жовтоводського міського управління юстиції Дніпропетровської області, за актовим записом № 215, що підтверджується свідоцтвом про шлюб. При цьому дошлюбне прізвище позивача «Шкута». (а.с.5) Відповідно до свідоцтва про народження, виданого 02 жовтня 2013 року виконавчим комітетом Грушуватської сільської ради Пятихатського району Дніпропетровської області, актовий запис № 19, від даного шлюбу сторони мають неповнолітню доньку [PERSON], [INFO]. (а.с.6) Однак, на теперішній час подружні стосунки між [PERSON] та [PERSON] припинені і відновлювати відносини вони не бажають. Причиною розпаду сім'ї стала несумісність характерів, часті сварки та різні погляди на сімейне життя. З жовтня 2017 року сторони проживають окремо. За змістом ст. 24 СК України, добровільність шлюбу одна з основних його засад, що є чинною не лише на стадії реєстрації, а являється довічною рисою. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Таке положення національного законодавства України відповідає ст. 16 Загальної декларації прав людини, прийнятої Генеральною Асамблеєю ООН 10 грудня 1948 року, згідно з якою чоловіки і жінки, які досягли повноліття, мають право без будь-яких обмежень за ознакою раси, національності або релігії одружуватися і засновувати сім'ю. Вони користуються однаковими правами щодо одруження під час шлюбу та під час його розірвання. Відповідно до статей 105 та 112 Сімейного Кодексу України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя за рішенням суду, яке постановляється у випадку встановлення, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них чи інтересам їхніх дітей. За змістом\~ст. 113 СК України особа, яка змінила своє прізвище у зв'язку з реєстрацією шлюбу має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Враховуючи вищевикладене те, що позивач та відповідач просять шлюб розірвати, вважаючи що він існує лише формально і вважають, що примирення між ними не можливе, суд вважає що подальше збереження шлюбу суперечить їх інтересам, а відтак позов необхідно задовольнити. При цьому, позивач виявила бажання після розірвання шлюбу залишити прізвище «Годованюк», а також просила судові витрати віднести на її рахунок.

Outcome: approved