Jurisdiction: civil
Date: 2014-05-21 00:00:00

Позивач звернулась до суду з вищевказаним позовом про стягнення з [PERSON] на її користь аліментів на її утримання, в розмірі 500 гривень щомісячно. В обґрунтування позову послалася на те, що з відповідачем вона перебуває у зареєстрованому шлюбі, однак вони проживають окремо. Від шлюбу вони мають неповнолітнього сина [PERSON], [INFO], який проживає з нею. Також зазначила, що її єдиним доходом є пенсія за інвалідністю, яка складає 1046 грн., значна частина якої витрачається на сплату комунальних послуг та погашення заборгованості за споживчим кредитом, отриманим в період шлюбу. Оскільки вона є інвалідом третьої групи з дитинства та є непрацездатною, просить стягнути аліменти на її утримання. Позивач в судовому засіданні позов підтримала з підстав, зазначених вище. Також позивач пояснила, що відповідач працює без офіційного працевлаштування. Не заперечувала проти розгляду справи в заочному порядку. У судове засідання відповідач, належним чином повідомлений про час та дату розгляду справи, не з'явився, надав клопотання про його відкладення на два тижні; доказів в підтвердження поважності причин неявки в судове засідання не надав. Відповідно до ч. 1 ст. 224 ЦПК України у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності або якщо повідомлені ним причини неявки визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Таким чином, суд у відповідності до статті 224 ЦПК України за письмовою згодою позивача ухвалив проводити заочний розгляд справи. Заслухавши пояснення позивачки, дослідивши матеріали справи, суд вважає позов таким, що підлягає частковому задоволенню, виходячи з наступного. Судом встановлено, що 26.03.2004р. [PERSON] та [PERSON] уклали шлюб. [INFO] народився [PERSON], батьками якого є сторони по справі, що підтверджується свідоцтвом про народження, виданим Червонозаводським відділом реєстрації актів громадянського стану м.Харкова, серії [NUMBER], актовий запис №137 (а.с. 5). [PERSON] є інвалідом з дитинства та з 13.06.2005 року є інвалідом третьої групи. З довідки МСЕК №001084, серії ХАР-04, від 13.06.2005 року також вбачається, що позивачу протипоказана тяжка праця та тривале перебування на ногах. (а.с.11) З наданої позивачем трудової книжки також вбачається, що з 1995р. вона не працює (а.с.13) Відповідно до ст. 75 СК України дружина, чоловік повинні матеріально підтримувати один одного. Право на утримання (аліменти) має той із подружжя, який є непрацездатним, потребує матеріальної допомоги, за умови, що другий із подружжя може надавати матеріальну допомогу. Непрацездатним вважається той із подружжя, який досяг пенсійного віку, встановленого законом, або є інвалідом I, II чи III групи. Враховуючи матеріальний стан позивачки, соціально-економічні умови сьогодення, а також дані про особу відповідача, який, працює, а тому в змозі надавати відповідну допомогу його дружині, яка є інвалідом третьої групи та не працевлаштована, суд вбачає підстави для часткового задоволення позову та вважає за необхідне стягнути з [PERSON] аліменти на утримання [PERSON] в твердій грошовій сумі в розмірі 200 гривень щомісячно. Відповідно до ст..192 СК України розмір аліментів, визначений за рішенням суду, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров'я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. На підставі п. 1 ч. 1 ст. 367 ЦПК України суд допускає негайне виконання рішення в частині стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць. Судові витрати підлягають стягненню з відповідача відповідно до ст.88 ЦПК України на користь держави пропорційно до суми задоволених позовних вимог (40%) На підставі вищевикладеного,

Outcome: partial