Jurisdiction: civil
Date: 2018-06-12 00:00:00

Позивач звернулась до суду з позовом до відповідача про розірвання шлюбу, який був зареєстрований 04.09.1994 виконкомом Козинецької сільської ради Липовецького району Вінницької області, актовий запис №6. В позові позивач вказує, що вони мають у шлюбі двох дітей: доньку, [PERSON], [INFO], та сина [PERSON], [INFO]. Причиною розпаду сім'ї позивач називає те, що їх шлюбні відносини не складались, внаслідок чого між ними виникали непорозуміння, в результаті чого вони припинили спільне проживання з 27.09.2017, шлюбних відносин не підтримують, спільне господарство не ведуть, позивач вважає, що збереження шлюбу є неможливим та суперечить її інтересам, що стало підставою для звернення до суду. В межах визначеного судом строку відповідач не подав до суду відзив, однак надав до суду заяву, в якій позов визнав, не заперечував щодо його задоволення, а розгляд справи просив проводити у його відсутність. У підготовче судове засідання позивач та її представник не з'явились, однак останній направив до суду заяву, в якій просив підготовче судове засідання проводити за їх відсутності. З огляду на викладене, суд вважає, що за результатами підготовчого провадження можливо ухвалити рішення, тому розгляд справи суд проводить в даному судовому засіданні, на підставі наявних у справі доказів, не здійснюючи при цьому фіксування судового засідання технічними засобами. Суд, вивчивши та дослідивши матеріали цивільної справи, повно з'ясувавши обставини справи та перевіривши їх зібраним у справі доказами, встановив, що сторони перебувають в зареєстрованому шлюбі з 04.09.1994, що підтверджується свідоцтвом про укладення шлюбу серії [NUMBER]. Мають спільних дітей: доньку [PERSON], [INFO], яка повнолітня та сина [PERSON], [INFO]. Судом встановлено, що сторони не бажають миритись, мають стійке волевиявлення, спрямоване на припинення сімейних відносин і розірвання шлюбу. Відповідно до ст.ст. 105,110,112 СК України, шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного із подружжя на підставі рішення суду, відповідно до статті 110 цього Кодексу. Позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя (ч.1 ст.110 СК України). Згідно зі ст.112 СК України, суд з'ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність дитини та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них. Зважаючи на те, що сторони не мають наміру на збереження шлюбу, наполягають на розлученні, мають стійке волевиявлення до розірвання шлюбу, їх шлюб втратив ознаки сім'ї, тому суд дійшов до переконання, що збереження шлюбу буде суперечити інтересам сторін. Крім цього, відповідач надав заяву про визнання позову та не заперечував щодо його задоволення. Ураховуючи те, що визнання відповідачем позову не суперечить закону, не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд приймає визнання позову та виносить рішення про його задоволення. Вирішуючи питання судових витрат суд керується Главою 8 ЦПК України. Згідно ст..142 ч.1 ЦПК України, у разі визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті суд у відповідній ухвалі чи рішенні у порядку, встановленому законом, вирішує питання про повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову. З огляду на викладене, суд вважає наявні усі правові підстави для повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову. Питання інших судових витрат суд вирішить відповідно до ст..141 ч.8 ЦПК України. На підставі ст.ст. 105, 110, 112, СК України,

Outcome: approved