Jurisdiction: civil
Date: 2015-06-14 00:00:00

Позивач звернулась до Київського районного суду м. Одеси з вказаним позовом, за яким просить надати її дозвіл на виїзд її онуки Климентьєвої Ніколь Юріївни [INFO] за кордон, без згоди матері, [PERSON]. Обґрунтовуючи свої вимоги позивач вказувала на те, що відповідач є матірю вказаної дитини, та на час вирішення справи дитина проживає з третьою особою, її рідним батьком, та сином позивача, таким чином дитина є онукою позивача. На теперішній час, запоясненнями позивача, склалась ситуація за якої через відсутність згоди матері на виїзд дитини за кордон без її супроводу, інтереси дитини зазнають істотних обмежень. Зокрема позивач планує туристичну подорож до Японії та має можливість та намір взяти із собою у таку подорож дитину, що позитивно вплине на її культурний та духовний розвиток, розширить її кругозір, однак через негативну позицію матері такі інтереси дитини можуть бути порушені, а тому позивач просить про їх судовий захист, шляхом надання відповідного дозволу на виїзд дитини за кордон Укра.їни, до Японії, у супроводі позивача, у період з 24.07.2015 року по 04.08.2015 року. В судове засідання сторони не зявились, про час та місце його проведення повідомлені у встановленому законом порядку. Позивач звернулась до суду з заявою про розгляд справи за її відсутності, позовні вимоги підтримала, проти ухвалення заочного рішення у справі не заперечувала. Третя особа [PERSON], звернувся до суду з заявою про вирішення справи за його відсутності, заявлені позивачем вимоги підтримав, просив суд їх задовольнити. Відповідач у судове засідання не зявилася, повідомлень, заяв, клопотань або заперечень не надала. Виходячи з наведених обставин суд дійшов висновку про настання передбачених ч.4 ст. 169 ЦПК України обставин та можливість вирішення справи за відсутності сторін, на підставі наявних серед її матеріалів доказів. Відповідно до Свідоцтва про народження серії І-ЖД №339655 від 13 січня 2001 року, що було видано ВРАЦС Центрального районного управління юстиції м. Одеси, [PERSON] та [PERSON] є батьками [PERSON] Ніколь Юріївни, [INFO]. Позивач, відповідно до наданих суду пояснень, є матірю [PERSON] та, відповідно, бабусею [PERSON] Ніколь Юріївни, [INFO]. Згідно наданих позивачем пояснень що не заперечувались відповідачем, остання ухиляється від надання дозволу на виїзд вказаної дитини закордон у супроводі бабусі. Відповідно до ч. 7 ст. 7 Сімейного кодексу України, дитина має бути забезпечена можливістю здійснення її прав, установлених Конституцією України, Конвенцією про права дитини, іншими міжнародними договорами України, згода на обов'язковість яких надана Верховною Радою України. Статтею 13 Загальної декларації прав людини визначено, що кожна людина має право покинути будь-яку країну, включаючи й свою власну, і повертатися у свою країну. Відповідно до ст. 33 Конституції України, кожному, хто на законних підставах перебуває на території України, гарантується свобода пересування, вільний, право вільно залишати територію України. Відповідно до ст. 313 ЦК України визначено, що фізична особа, яка не досягла шістнадцяти років, має право на виїзд за межі України лише за згодою батьків (усиновлювачів), піклувальників та в їхньому супроводі або в супроводі осіб, які уповноважені ними. Водночас фізична особа, яка досягла шістнадцяти років, має право на вільний самостійний виїзд за межі України. Відповідності до ст. 1 Закону України «Про порядок виїзду з України і в'їзду в Україну громадян України», громадянин України має право виїхати з України. Згідно ч. 2 ст. 150 Сімейного кодексу України, батьки зобов'язані піклуватися про здоров'я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток. Частиною 2 ст. 155 Сімейного кодексу України визначено, що батьківські права не можуть здійснюватися всупереч інтересам дитини. Частиною 1 ст. 3 Конвенції про права дитини визначено, що в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними-установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Виходячи з наведеного, приймаючи до уваги надані позивачем відомості про оформлення туристичних документів на її імя та імя дитини щодо їх виїзду з метою туризму до Японської Держави у період з 24.07.2015 року по 04.08.2015 року, суд доходить висновку про обґрунтованість вимог позову та необхідність їх задоволення у повному обсязі.

Outcome: approved