Jurisdiction: civil
Date: 2017-09-24 00:00:00

Позивач звернулась до суду з даним позовом 13.06.2017 року мотивуючи тим, що вона має від шлюбу з [PERSON] дочку [PERSON], [INFO]. Шлюб з відповідачем виявився невдалим, тому був розірваний 03.10.2007 року. 18.09.2007 року рішенням Білоцерківського міськрайоного суду Київської області було стягнуто з відповідача на її користь аліменти на дочку в розмірі 1/4 частину з усіх видів його заробітку ( доходу) щомісячно, починаючи з 17.09.2007 року і до досягнення дочкою повноліття. Незважаючи на рішення суду відповідач ухиляється від обов'язку утримувати дитину та не сплачує аліменти. З моменту припинення шлюбних відносин з відповідачем, дочка проживає разом із нею та знаходиться на її повному утриманні та вихованні. В цей час, батько дитини свідомо ухиляється від виконання своїх батьківських обов'язків, не піклується про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, не забезпечує необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, не виявляє інтересу до її внутрішнього світу, не сприяє засвоєнню дитиною загально визначених норм моралі, не створює умов для отримання дитиною освіти, зловживає спиртними напоями. У жовтні 2015 року вона звернулась до відповідача із проханням сплачувати аліменти щомісячно, оскільки їй самій стало дуже важко утримувати дитину, однак рідкі виплати від відповідача вона отримала тільки після звернення до Білоцерківського районного відділу державної виконавчої служби. У вересні 2016 року звернулась із заявою до Білоцерківського відділу поліції ГУ НП у Київській області, про притягнення відповідача до кримінальної відповідальності за ухилення від сплати аліментів, однак позитивного результату це не дало. Відповідач ніде не працює, в добровільному порядку дитині не допомагає та не бачив її вже два роки, а телефонує дитині в нетверезому стані. Тому, позивач просить в судовому порядку позбавити батьківських прав [PERSON],[INFO], щодо дочки [PERSON],[INFO]. Позивач [PERSON] в судовому засіданні позов підтримала, просила задовольнити вимоги в повному обсязі. Відповідач [PERSON] в судовому засіданні позов визнав та зазначив, що він згоден на позбавлення його батьківських прав, оскільки так бажає його дочка. Представник третьої особи: Служби у справах дітей Білоцерківської міської ради, за довіреністю у справі, Махаринський Григорій Володимирович в судовому засіданні позов підтримав в повному обсязі. Суд, заслухавши осіб, які беруть участь у справі, дослідивши матеріали справи, встановив наступні обставини та відповідні їм правовідносини. Встановлено, що позивач [PERSON] та відповідач [PERSON] перебували у зареєстрованому шлюбі, від якого мають дочку [PERSON], [INFO]. 03.10.2007 року була проведена державна реєстрація та видано відповідне свідоцтво щодо розірвання шлюбу між сторонами. Рішенням Білоцерківського міськрайоного суду Київської області, у справі № 2-4847, було стягнуто з відповідача на користь позивача аліменти на дочку в розмірі 1/4 частини з усіх видів його заробітку ( доходу) щомісячно, починаючи з 17.09.2007 року і до досягнення дочкою повноліття. Зазначені обставини підтверджено матеріалами справи ( а.с. 5,9-11) та визнаються сторонами. Згідно із довідкою - розрахунком, виданої Білоцерківським районним відділом державної виконавчої служби 24.03.2017 року за № 277 ( а.с. 12-13), станом на 30.04.2017 року заборгованість по сплаті аліментів за виконавчим листом виданим Білоцерківським міськрайонним судом Київської області 18.09.2007 року, у справі № 2-4847, рахується заборгованість в розмірі 28116, 09 грн. З висновку Білоцерківського відділу поліції ГУ НП в Київській області від 20.09.2016 року ( а.с. 15) вбачається, що по заяві [PERSON] було проведено перевірку щодо ухилення [PERSON] від сплати аліментів на дочку [PERSON], [INFO], та встановлено, що відповідач на даний час ніде не працює, проживає за рахунок тимчасових підробітків. З висновку Білоцерківського відділу поліції ГУ НП в Київській області від 11.10.2016 року ( а.с. 17) вбачається, що за заявою [PERSON] було проведено перевірку щодо ухилення [PERSON] від сплати аліментів на дочку [PERSON], [INFO], і притягнення відповідача до кримінальної відповідальності, та встановлено, що відповідач на даний час ніде не працює, проживає за рахунок тимчасових підробітків, злісного наміру ухилятись від сплати аліментів не мав, враховуючи положення ст. 164 СК Кодексу, підстави для притягнення [PERSON] до кримінальної відповідальності відсутні. Згідно із довідкою управління адміністративних послуг Білоцерківської міської ради від 12.08.2016 року за № 1319 ( а.с. 20), позивач [PERSON], [INFO], зареєстрована та проживає разом із дочкою [PERSON], [INFO], за адресою: [ADDRESS]. З акту обстеження житлово - побутових умов проживання від 10.04.2017 року, складеного комісією Білоцерківської спеціалізованою школою № 1 ( а.с. 14), вбачається, що [PERSON], [INFO],навчається у вказані школі у 5-А класі, проживає разом із мамою за адресою: [ADDRESS], мати добросовісно виконує свої батьківські обов'язки, відвідує батьківські збори, прислухається до порад класного керівника, батько дитини до школи жодного разу не приходив, навчанням дитини не цікавився. 12.05.2017 року було розглянуто заяву [PERSON] та надано висновок № 1729/1-7 ( а.с. 21-22), відповідно до якого Орган опіки та піклування Білоцерківської міської ради Київської області вважає доцільним позбавлення батьківських прав [PERSON], [INFO], щодо дочки [PERSON], [INFO], та таким, що відповідає інтересам дитини. З вказано висновку вбачається, що засідання комісії було проведено в присутності сторін та дитини, малолітня [PERSON], [INFO], підтримала заяву матері про позбавлення її батька батьківських прав пояснивши тим, що він не займається її вихованням та не спілкується з нею, [PERSON], в свою чергу, повідомив, що не заперечує проти позбавлення його батьківських прав щодо дочки [PERSON]. Відповідно до ст.150 Сімейного Кодексу України, батьки зобов'язані виховувати дитину в дусі поваги до прав та свобод інших людей, любові до своєї сім'ї та родини, свого народу, своєї Батьківщини; зобов'язані піклуватись про здоров'я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток; зобов'язані забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя; зобов'язані поважати дитину; передача дитини на виховання іншим особам не звільняє батьків від обов'язку батьківського піклування щодо неї. Батьки мають переважне право перед іншими особами на особисте виховання дитини ( ст.151 СК України). Відповідно до п.2 ч.1 ст.164 Сімейного Кодексу України, мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він: ухиляються від виконання своїх батьківських обов'язків по вихованню дитини. Відповідно до ст.165 Сімейного Кодексу України, право на звернення до суду з позовом про позбавлення батьківських прав мають один з батьків, опікун, піклувальник, особа, в сім'ї якої проживає дитина, заклад охорони здоров'я, навчальний або інший дитячий заклад, в якому вона перебуває, орган опіки та піклування, прокурор, а також сама дитина, яка досягла чотирнадцяти років. Відповідно до п. 16 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 30.03.2007 № 3 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» ухилення батьків від виконання своїх обов'язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов'язками. Судом встановлено, що відповідач [PERSON], [INFO], свідомо самоусунувся від виконання своїх батьківських обов'язків в повній мірі щодо виховання дочки [PERSON], [INFO], протягом тривалого часу не піклується про їх фізичний і духовний розвиток, навчання, підготовку до самостійного життя, не турбується про харчування, медичний догляд, лікування дитини, не спілкується з нею в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надає дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяє засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляє інтересу до її внутрішнього світу; не створює умов для отримання нею освіти. З матеріалів справи та пояснень сторін встановлено, що вихованням, навчанням, підготовкою до самостійного життя [PERSON], [INFO] займається її мати [PERSON], [INFO], яка забезпечує дитину харчуванням, лікуванням, виявляє інтерес до її внутрішнього світу, створює умови для отримання нею освіти, піклується про фізичний розвиток, саме вона створила умови для розвитку особистості дитини, її самоусвідомлення та погляди на життя. Суд, даючи оцінку встановленим обставинам та зібраним у справі доказам в їх сукупності, враховуючи висновок Органу опіки та піклування Білоцерківської міської ради Київської області, визнання відповідачем позову, думку дитини та діючи в її інтересах, приходить до висновку про позбавлення батьківських прав [PERSON], [INFO], щодо дочки [PERSON], [INFO]. Відповідно до ст. 88 ЦПК України, стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від оплати судового збору, з другої сторони стягуються судовий збір в дохід держави. Позивач звільнено від сплати судового збору згідно із п. 10 ч.1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір», як громадянку, віднесену до 2 категорій постраждалих внаслідок Чорнобильської катастрофи, що підтверджено матеріалами справи ( а.с. 7,8), тому з відповідача в дохід держави стягується судовий збір в розмірі 640,00 грн., згідно із п.п.2, п.2 ч.1 ст. 4 Закону України «Про судовий збір».

Outcome: approved