Jurisdiction: civil
Date: 2018-02-08 00:00:00

Позивач звернулась до Дарницького районного суду м. Києва з позовом до відповідача, про позбавлення батьківських прав, посилаючись на те, що остання є бабусею [PERSON], [INFO] та [PERSON] [INFO], які народилися в період шлюбу укладеного між її донькою - [PERSON] та [PERSON]. В 2011 році батько дітей помер. З серпня 2014 року діти проживають з позивачем. Відповідач з 2014 року не проживає разом зі своїми дітьми та не піклується про їх духовний стан та виховання. Позивач протягом тривалого часу самостійно займається утриманням та вихованням дітей. Відповідач не піклується про фізичний і духовний розвиток дітей, не забезпечує необхідного харчування, медичного догляду, не спілкується з дітьми, не виявляє інтересу до їх внутрішнього світу, ухиляється від виховання дітей, свідомо нехтує своїми правами та обов'язками, таким чином позивач вважає, що відповідач підлягає позбавленню батьківських прав щодо малолітніх дітей. В судовому засіданні позивач позовні вимоги підтримала, просила позов задовольнити, та просила ухвалити у справі заочне рішення. Відповідач до суду не з'явилася про час та місце розгляду справи була повідомлена належним чином, про поважність причин неявки суд не повідомила та не просила розглянути справу в її відсутність, тому суд вважає за можливе розглянути справу у відсутність відповідача та за згодою позивача ухвалити у справі заочне рішення. Представник третіх осіб, в засіданні позов підтримала, просила позов задовольнити. Дослідивши матеріали справи, суд вважає встановленими наступні факти та відповідні їм правовідносини. [PERSON] та [PERSON] проживали в зареєстрованому шлюбі, в період шлюбу у останніх народилися діти - [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO] /а.с. 9-10/. [INFO] батько дітей - [PERSON] помер /а.с.14/. На даний час діти проживають разом із позивачем за адресою: [ADDRESS] /а.с.13/. У вказаній квартирі створенні всі умови для проживання дітей, їх розвитку та виховання. Згідно з розпорядженнями Дарницької районної в м. Києві державної адміністрації №117 та № 119 від 02.03.2015 року, опікуном дітей призначено [PERSON] /а.с.7-8/. Згідно висновку Дарницької районної у м. Києві державної адміністрації № 101-12346/03 від 16.11.2017 року, про можливість позбавлення батьківських прав відповідача відносно малолітніх дітей, орган опіки та піклування вважає за можливе позбавити відповідача батьківських прав /а.с.39-40/. Позбавлення батьківських прав є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківських обов'язків. Питання про його застосування вирішується лише після повного, всебічного, об'єктивного з'ясування обставин справи, зокрема ставлення батьків до дітей. В судовому засіданні встановлено, що позивач будучи бабусею онука виконує всі обов'язки пов'язані з розвитком і вихованням дитини, має достатній рівень житлових умов для повноцінного виховання і розвитку дитини, в свою чергу відповідач не бажає виховувати та утримувати доньку. Згідно п. 2 ч. 1, ст. 164 Сімейного Кодексу України мати, батьки можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він ухиляються від виконання своїх обов'язків по вихованню дитини. Відповідно до п. 16 ППВСУ від 30.03.2007 року № 3 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав», ухилення батьків від виконання своїх обов'язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов'язками. Враховуючи вище наведене, суд приходить до висновку про те, що вимоги позивача повністю знайшли своє підтвердження в судовому засіданні і з урахуванням якнайкращих інтересів дитини є такими, що підлягають задоволенню, оскільки беззаперечно встановлено факт свідомого нехтування відповідачем своїми батьківськими обов'язками по відношенню до дітей.

Outcome: approved