Jurisdiction: civil
Date: 2020-07-14 00:00:00

Позивач звернулась в суд з позовом в якому просить скасувати арешт нерухомого майна, реєстраційний номер обтяження 8179514; зареєстровано: 12.11.2008 року за № 8179514 реєстратором: Кіровоградська філія державного підприємства «Інформаційний центр» Міністерства юстиції України. 25009, Кіровоградська обл., м. Кіровоград, вул. Габдрахманова, 3, (0522) 33-30-52, 33-22-71, 33-02-53, 33-15-53; підстава обтяження: постанова б/н, 01.11.2008, Ленінського ВДВС Кіровоградського МУЮ; об`єкт обтяження: будинок, адреса: [ADDRESS] ; власник: [PERSON] , причина відсутності коду: за релігійним переконанням; заявник: Ленінський відділ державної виконавчої служби Кіровоградського міського управління юстиції, код: 34977816, 25022,Кіровоградська обл., м. Кіровоград, вул. Преображенська, 47. В обґрунтування позовних вимог вказує, що він є власником 22/25 частин будинку [ADDRESS] . Звернувшись в лютому цього року за отриманням кадастрового номера на земельну ділянку під будинком ним було з`ясовано, що на будинку є арешт. Вказане підтвердилось інформацією з Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна. Після отримання інформації він звернувся до Подільського відділу державної виконавчої служби в місті Кропивницькому Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро), який виніс постанову про відкриття виконавчого провадження, б/н, 01.11.2008 року, Ленінського ВДВС Кіровоградського МУЮ, з заявою про зняття арешту з нерухомого майна та 11.03.2020 року отримав відповідь за № 25445/13.20-4/12 в якій повідомлялось, що відповідно до інформації, яка міститься в Автоматизованій системі виконавчих проваджень, виконавче провадження, в межах якого винесено постанову б/н 01.11.2008 року, яке є підставою внесення запису про обтяження його майна, відсутнє, підстави накладення арешту встановити неможливо, оскільки строк зберігання виконавчих проваджень становить три роки, а тому арешт може бути знятий лише за рішенням суду. Просить суд зняти арешт зі свого майна. В судове засідання сторони не з`явились, про час та місце слухання справи повідомлені, представник позивача надала суду заяву про розгляд справи у її відсутності, позов підтримала, представником відповідача відзив на позов не надано. Суд, дослідивши матеріали справи, встановив такі факти та відповідні їм правовідносини. Судом встановлено, що позивач [PERSON] є власником 22/25 частини будинку, який знаходиться за адресою: [ADDRESS] , що підтверджується договором довічного утримання від 07.04.2005 року, посвідченого державним нотаріусом Першої кіровоградської державної нотаріальної контори Тєрєховою С.В. та зареєстрованого в реєстрі під № 3-550 і витягом з Державного реєстру правочинів № 859928 від 07.04.2005 року (а.с. 5,6). Відповідно до інформації з Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна № 210157923 від 26.05.2020 року є тип обтяження: арешт нерухомого майна; реєстраційний номер обтяження: 8179514; зареєстровано: 12.11.2008 за № 8179514 реєстратором: Кіровоградська філія державного підприємства «Інформаційний центр» Міністерства юстиції України, 25009, Кіровоградська обл., м. Кіровоград, вул. Габдрахманова, 3, (0522) 33-30-52, 33-22-71, 33- 02-53, 33-15-53; підстава обтяження: постанова б/н, 01.11.2008, Ленінського ВДВС Кіровоградського МУЮ; об`єкт обтяження: будинок, адреса: [ADDRESS] ; власник: [PERSON] , причина відсутності коду: за релігійним переконанням; заявник: Ленінський відділ державної виконавчої служби Кіровоградського міського управління юстиції, код: 34977816, 25022,Кіровоградська обл., м. Кіровоград, вул. Преображенська, 47 (а.с. 7-8). Відповідно до законодавства, яке діяло до 1 січня 2013 року, державна реєстрація права власності на об`єкти нерухомого майна, розташовані на земельних ділянках, проводилась реєстраторами бюро технічної інвентаризації, створеними та підключеними до Реєстру прав власності на нерухоме майно. При цьому права та обтяження, що виникли до 1 січня 2013 року, визнаються дійсними, якщо вони були зареєстровані відповідно до вимог чинного законодавства. З листа-відповіді Подільського відділу державної виконавчої служби в місті Кропивницькому Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро) за № 25445/13.20-4/12 вбачається, що відповідно до інформації, яка міститься в Автоматизованій системі виконавчих проваджень, виконавче провадження, в межах якого винесено постанову б/н 01.11.2008 року, що є підставою внесення запису про обтяження майна, яке належить [PERSON] відсутнє, підстави накладення арешту встановити неможливо, оскільки строк зберігання виконавчих проваджень становить три роки, а тому арешт може бути знятий лише за рішенням суду. Аналіз причин, за яких об`єкт нерухомості, належний [PERSON] , знаходиться під арештом (забороною), дають підстави суду для висновку про те, що на даний час необхідність накладення арешту відсутня, а позовні вимоги підлягають задоволенню. Відповідно до ч. 1 ст. 40 Закону України «Про виконавче провадження» у разі закінчення виконавчого провадження (крім офіційного оприлюднення повідомлення про визнання боржника банкрутом і відкриття ліквідаційної процедури, закінчення виконавчого провадження за судовим рішенням, винесеним у порядку забезпечення позову чи вжиття запобіжних заходів, а також, крім випадків не стягнення виконавчого збору або витрат виконавчого провадження, не стягнення основної винагороди приватним виконавцем), повернення виконавчого документа до суду, який його видав, арешт, накладений на майно (кошти) боржника, знімається, відомості про боржника виключаються з Єдиного реєстру боржників, скасовуються інші вжиті виконавцем заходи щодо виконання рішення, а також проводяться інші необхідні дії у зв`язку із закінченням виконавчого провадження. Згідно з ч. 1 ст. 59 Закону України «Про виконавче провадження» особа, яка вважає, що майно, на яке накладено арешт, належить їй, а не боржникові, може звернутися до суду з позовом про визнання права власності на це майно і про зняття з нього арешту. Відповідно до ч. 4 ст. 41 Конституції України визначено, що ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним. Згідно з ч. 1 ст. 317 ЦК України власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном. Відповідно до ч. 1, 2 ст. 319 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Власник має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону. Згідно ч.1 ст. 321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Статтею 387 ЦК України передбачено право власника витребувати своє майно, а статтею 391 цього Кодексу визначено, що власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном. Відповідно до ч.3 ст. 12, ч.1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, які мають значення для справи, і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Приймаючи до уваги вищевикладене та враховуючи те, що накладеним арештом на нерухоме майно, що належить [PERSON] порушуються права позивача як власника, суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню. Відповідно до ст. 141 ЦПК України, суд відносить судові витрати за рахунок позивача. На підставі вищевикладеного,

Outcome: approved