Jurisdiction: civil
Date: 2019-01-08 00:00:00

Позивач звернулась до суду з позовною заявою до [PERSON] про стягнення боргу за договором позики. В обґрунтування заявлених вимог позивач зазначила, що 24.03.2017 року між [PERSON] та [PERSON] укладено договір позики, за умовами якого позивач надав [PERSON] у борг грошові кошти в сумі 10500 грн, а [PERSON] зобов'язався повернути гроші у вказаний строк - до 24.08.2017 року, в разі неповернення коштів в оговорениій розпискою строк за кожний прострочений день буде нараховуватися пеня в сумі 5% від позиченої суми, що складатиме 550 грн. за добу про що відповідачем була складена розписка. Однак, до теперішнього часу [PERSON] не сплачено вказаної суми, хоча позивач неодноразово звертався до відповідача з вимогою про повернення грошових коштів. У зв'язку з чим позивач просить суд стягнути з відповідача [PERSON] на його користь борг за договором позики від 24.03.2017 року в сумі 10500 грн, а також пеню за невиконання зобовязання в розмірі 5% в сумі 136950 грн. та понесені судові витрати зі сплати судового збору в сумі 704,80 грн. Позивач у судовому засіданні, позовні вимоги підтримав, просив суд їх задовольнити Відповідач у жодне судове засідання не з'явився про причину неявки суд не повідомив, хоча був належними чином сповіщений про час та місце судового засідання. \~ \~ \~ \~Відповідно до ст. 6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод (Конвенцію ратифікованоЗаконом України № 475/97-ВР від 17 липня 1997 р.) «кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку». Верховний Суд України у листі від 25 січня 2006 року № 1-5/45 зазначає, що «критерії оцінювання розумності строку розгляду справи є спільними для всіх категорій справ (цивільних, господарських, адміністративних чи кримінальних). Це - складність справи, поведінка заявника та поведінка органів державної влади (насамперед суду). Відповідальність держави за затягування провадження у справі, як правило, настає в разі нерегулярного призначення судових засідань, призначення судових засідань з великими інтервалами, затягування при переданні або пересиланні справи з одного суду в інший, невжиття судом заходів для дисциплінування сторін у справі, свідків, експертів». Розумними вважаються строки, що є об'єктивно необхідними для виконання процесуальних дій та прийняття процесуальних рішень. \~ \~ \~ \~Суд приходить до висновку, що відповідач, який не пребуває у судові засідання без поважних причин, зловживає своїми процесуальними правами з метою затягування розгляду справи. Під зловживанням правом розуміють особливий вид юридично значущої поведінки, яка полягає у соціально шкідливих вчинках суб'єкта права, у використанні недозволених конкретних форм у межах дозволеного законом загального типу поведінки, що суперечить цільовому призначенню права. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що заявлені позовні вимоги обгрунтовані та підлягають задоволенню в повному обсязі за наступних підстав. Судом встановлено, що 24.03.2017 року між [PERSON] та [PERSON] укладено договір позики, за умовами якого позивач надав [PERSON] у борг грошові кошти в сумі 10500 грн, а [PERSON] зобов'язався повернути гроші у вказаний строк - до 24.08.2017 року, в разі неповернення коштів в оговорениій розпискою строк за кожний прострочений день буде нараховуватися пеня в сумі 5% від позиченої суми, що складатиме 550 грн. за добу про що відповідачем була складена розписка. Однак, до теперішнього часу відповідачем не сплачено вказаної суми, хоча позивач неодноразово звертався до відповідача з вимогою про повернення грошових коштів. Відповідно до\~ст. 1047 ЦК України\~договір позики укладається у письмовій формі, якщо його сума не менш як у десять разів перевищує встановлений законом розмір неоподаткованого мінімуму доходів громадян. На підтвердження укладення договору позики може бути представлена розписка позичальника, або інший документ, який посвідчує передання йому позикодавцем визначеної грошової суми або визначеної кількості речей. Таким чином, суд вважає, що завірена копія розписки, яка додана до матеріалів справи та оригінал даної розписки, оглянутий у судовому засіданні, є належним доказом у справі та підтверджує передачу грошей [PERSON] відповідачу [PERSON] й укладення договору позики. За\~ст. 526 ЦК України, зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог\~ЦК України. Згідно до\~ст. 611 ЦК України, у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом. Судовим розглядом встановлено, що відповідач не виконав зобов'язання за договором позики, чим порушив умови укладеного договору та обов'язки встановлені\~ст. 1049 ЦК України. Відповідно до ч.1\~ст. 1049 ЦК України\~позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику у строк та в порядку, що встановлений договором. Відповідно до ч.1\~ст. 1050 ЦК України\~якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов'язаний сплатити грошову суму відповідно до\~ст.625 ЦК України.Відповідно до ч.2\~ст. 625 ЦК України\~боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Судом встановлено, що договором позики від 24.08.2017 року сторони дійшли згоди щодо відповідальності за прострочення погашення боргу а саме за кожний прострочений день після 24.082017 року, буде нараховуватися пеня в сумі 5% від позиченої суми, що складатиме 550 грн. Відповідач порушив взяте на себе зобов'язання за договором позики, що призвело до виникнення заборгованості, яка з урахуванням положень ч.2\~ст. 625 ЦК України\~становить 147450 грн., з них 10500 грн - сума основного боргу, 136950 грн - 5% річних від простроченої суми, згідно розрахунку заборгованості за договором. Суд приймає обґрунтування позивачем розрахунку суми боргу з урахуванням пені 5% за кожен день прострочення, оскільки розрахунок ґрунтується на законах та нормативних актах, заперечень щодо проведеного розрахунку від відповідача не надійшло. Відповідно до положень ч. 1, 3\~ст. 89 Цивільного процесуального кодексу України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів). Оцінивши зібрані по справі докази, враховуючи, що позивачем доведено факт укладення між нею та відповідачем договору позики, позивач довела факт невиконання відповідачем покладеного на нього договором позики обов'язку своєчасно повернути грошові кошти в сумі 10500 грн, відповідач у судове засідання не з`явився, доказів на спростування доводів позивача не надав, суд приходить до висновку про необхідність задоволення позовних вимог в повному обсязі. Також на підставі\~ст. 141 ЦПК України\~суд вважає за доцільне стягнути із відповідача на користь позивача судовий збір у сумі 1470.45 грн, який було сплачено останнім при пред'явленні позову до суду, що підтверджується платіжним дорученням №43 від01.06.2018 року. Висновки суду підтверджуються письмовими доказами, дослідженими у судовому засіданні. На підставі викладеного,

Outcome: partial