Jurisdiction: civil
Date: 2020-02-26 00:00:00

Позивач звернулась до суду з позовом до відповідача з позовом про визнання виконавчого напису, вчиненого приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Хара Н.С. таким, що не підлягає виконанню. В обґрунтування своїх позовних вимог позивач зазначив, що 30.05.2019 року було отримано лист від приватного виконавця виконавчого округу м. Києва Вольф Т.Л., з якого позивачу стало відомо про відкриття виконавчого провадження по виконанню виконавчого напису, виданого приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Хара Н.С. про стягнення з неї на користь АТ «ПУМБ» в загальній сумі 16800,12 грн. 22.07.2019 року позивач звернувся до АТ «ПУМБ» з метою отримання інформації щодо наявності заборгованості перед АТ «ПУМБ», оскільки вона мала кредитний договір з ПАТ «Банк Ренесанс Капітал» та не отримувала документів щодо передачі прав за кредитним договором від ПАТ «Банк Ренесанс Капітал» до АТ «ПУМБ». Вважає стягнення заборгованості на користь АТ «ПУМБ» в сумі 16800,12 грн. за кредитним договором №26254018452951 необґрунтованим та просить суд визнати виконавчий напис таким, що не підлягає виконанню, стягнути з відповідача на її користь судові витрати. Відповідно до ухвали суду від 04.12.2019 року по справі відкрито провадження у справі за правилами глави 10 ЦПК України, тобто у порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін. Судове повідомлення, яке направлялося відповідачу - АТ «ПУМБ», третім особам, вручено адресатам та повернуто на адресу Приморського районного суду м. Маріуполя Донецької області. Позивачу надіслана ухвалу про відкриття провадження у справі, що підтверджується матеріалами справи. Клопотань від учасників процесу про розгляд справи у поряду загального позовного провадження не надходило. Відзив від відповідача до суду не надходив. Відповідно до ч. 5 ст. 279 ЦПК, суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше. За клопотанням однієї із сторін або з власної ініціативи суду розгляд справи проводиться в судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін. У разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами ( ч.8 ст.178 ЦПК України). Оскільки, відповідно до вимог ст.279 ЦПК України, справа в порядку спрощеного позовного провадження розглядається без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, то, відповідно до вимог ч.2 ст.247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу суд не здійснює. Перешкод для розгляду справи немає. Суд, дослідивши матеріали справи, приходить до такого висновку. Постановою приватного виконавця виконавчого округу м. Київ Вольф Т.Л. від 23ю05.2019 року відкрито виконавче провадження по примусовому виконанню виконавчого напису №9784, виданого 03.05.2019 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Хара Н.С. про стягнення з неї на користь АТ «ПУМБ» в загальній сумі 16800,12 грн. (а. с. 13-14) Постановою приватного виконавця виконавчого округу м. Київ Вольф Т.Л. від 01.07.2019 року звернено стягнення на доходи, які отримує [PERSON] на виконання виконавчого напису №9784, виданого 03.05.2019 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Хара Н.С. про стягнення з неї на користь АТ «ПУМБ» в загальній сумі 16800,12 грн. (а. с. 9) Заявою [PERSON] від 22.07.2019 року підтверджується факт її звернення до АТ «ПУМБ» з приводу заборгованості в сумі 16800,12 грн. та її стягнення на користь відповідача (а. с. 15) З відповіді на запит адвоката Рєзнік В.В., наданої приватним виконавцем Вольф Т.Л. вбачається, що на її виконанні перебуває виконавче провадження №59190262 від 23.05.2019 року по виконанню виконавчого напису №9784, виданого 03.05.2019 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Хара Н.С. про стягнення з неї на користь АТ «ПУМБ» в загальній сумі 16800,12 грн. (а. с. 16) Виконавче провадження відкрито на підставі заяви АТ «ПУМБ» про примусове виконання рішення від 23.05.2019 року (а. с. 17 - 18, 19) Відповідно до статті 88 Закону України «Про нотаріат», нотаріус вчиняє виконавчі написи, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем та за умови що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років, а у відносинах між підприємствами, установами та організаціями не більше одного року. Якщо для вимоги, за якою видається виконавчий напис, законом встановлено інший строк давності, виконавчий напис видається у межах цього строку. При цьому, ст. 50 Закону України «Про нотаріат» передбачає, що нотаріальна дія або відмова у її вчиненні, нотаріальний акт оскаржуються до суду. Право на оскарження нотаріальної дії або відмови у її вчиненні, нотаріального акта має особа, прав та інтересів якої стосуються такі дії чи акти. За результатами аналізу вищенаведених норм можна дійти наступних висновків. Вчинення нотаріусом виконавчого напису - це нотаріальна дія, яка полягає в посвідченні права стягувача на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна. При цьому нотаріус здійснює свою діяльність у сфері безспірної юрисдикції і не встановлює прав або обов`язків учасників правовідносин, не визнає і не змінює їх, не вирішує по суті питань права. Тому вчинений нотаріусом виконавчий напис не породжує права стягувача на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна, а підтверджує, що таке право виникло в стягувача раніше. Мета вчинення виконавчого напису надання стягувачу можливості в позасудовому порядку реалізувати його право на примусове виконання зобов`язання боржником. Отже, відповідне право стягувача, за захистом якого він звернувся до нотаріуса, повинно існувати на момент звернення. Так само на момент звернення стягувача до нотаріуса із заявою про вчинення виконавчого напису повинна існувати й, крім того, також бути безспірною, заборгованість або інша відповідальність боржника перед стягувачем. Безспірність заборгованості чи іншої відповідальності боржника це обов`язкова умова вчинення нотаріусом виконавчого напису (стаття 88 ЗУ «Про нотаріат»). Однак характер правового регулювання цього питання дає підстави для висновку про те, що безспірність заборгованості чи іншої відповідальності боржника для нотаріуса підтверджується формальними ознаками наданими стягувачем документами згідно з Переліку документів за якими стягнення проводиться у безспірному порядку. Таким чином, вчинення нотаріусом виконавчого напису відбувається за фактом подання стягувачем документів, які згідно із відповідним Переліком є підтвердженням безспірності заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем. Однак, сам по собі цей факт (подання стягувачем відповідних документів нотаріусу) не свідчить про відсутність спору стосовно заборгованості, як такого. З огляду на наведене та з урахуванням приписів статей15,16,18 ЦК України, ст.50,87,88 ЗУ «Про нотаріат», захист цивільних прав шляхом вчинення нотаріусом виконавчого напису полягає в тому, що нотаріус підтверджує наявне у стягувача право на стягнення грошових сум. Це право існує, поки суд не встановить зворотного. Тобто боржник, який так само має право на захист свого цивільного права, в судовому порядку може оспорювати вчинений нотаріусом виконавчий напис: як з підстав порушення нотаріусом процедури вчинення виконавчого напису, так і з підстав неправомірності вимог стягувача (повністю чи в частині розміру заборгованості або спливу строків давності за вимогами в повному обсязі чи їх частині), з якими той звернувся до нотаріуса для вчиненням виконавчого напису. З огляду на викладене, при вирішенні спору про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, суд не обмежується лише перевіркою додержання нотаріусом формальних процедур і факту подання стягувачем документів на підтвердження безспірної заборгованості боржника згідно з Переліком документів. Для правильного застосування положень статей87,88 Закону України «Про нотаріат»у такому спорі необхідно перевірити доводи боржника в повному обсязі й установити чи справді на момент вчинення нотаріусом виконавчого напису боржник мав безспірну заборгованість перед стягувачем, тобто чи існувала заборгованість взагалі, чи була заборгованість саме такого розміру, як зазначено у виконавчому написі, та чи не було невирішених по суті спорів щодо заборгованості або її розміру станом на час вчинення нотаріусом виконавчого напису. Згідно з п. 3.2. глави 16 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого Наказом Міністерства юстиції України № 296/5 від 22 лютого 2012 року в редакції, чинній на час вчинення виконавчого напису, безспірність заборгованості підтверджують документи, передбачені Переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 29 червня 1999 року № 1172. Відповідно до п. 1-1 Переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 29 червня 1999 року № 1172, нотаріусу, окрім іншого, повинні бути надані оригінали розрахункового документа про надання послуг поштового зв`язку та опису вкладення, що підтверджують надіслання боржнику письмової вимоги про усунення порушення виконання зобов`язання. Відповідно до ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Відповідачем по справі не доведено правомірності передачі прав стягувача від ПАТ «Банк Ренесанс Капітал», безспірності суми заборгованості та факту надіслання боржнику письмової вимоги про усунення порушення виконання зобов`язання. Позивачем доведено той факт, що вчинення нотаріального напису призвело до порушення її прав як суб`єкта цивільних правовідносин. Вирішуючи питання про стягнення на користь позивача судових витрат та витрат на правничу допомогу, суд зазначає, що витрати по сплаті судового збору в сумі 768 грн. 40 коп. та 384 грн. 20 коп. підлягають стягненню з відповідача в порядку, передбаченому ст. 141 ЦПК України. Витрати на професійну правничу допомогу не підтверджено належними доказами, тому в цій частині позовні вимоги задоволенню не підлягають. На підставі вищевикладеного та

Outcome: partial