Jurisdiction: civil
Date: 2019-12-23 00:00:00

Позивач звернулась до відповідача з позовною заявою, в якій просила визнати її такою, що втратила право користування житловим приміщенням, розташованим за адресою: [ADDRESS] . В обґрунтування позовних вимог зазначила, що вона є власником вищезазначеної квартири на підставі договору дарування. Вказує, що відповідач зареєстрована за даною адресою, однак на сьогоднішній день не проживає, оскільки фактичним місцем проживання є Сполучені [PERSON] Америки. Проте, реєстрація відповідача у квартирі позивача не дозволяє останній розпоряджатися належним їй майном на власний розсуд. Ухвалою Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровська від 28 жовтня 2019 року відкрито провадження у даній справі за правилами спрощеного позовного провадження з викликом сторін. Позивач позовні вимоги підтримала та просила позов задовольнити. \~ \~ \~ \~ Відповідач у судове засідання не з`явилася, про дату, час і місце розгляду справи була повідомлена належним чином, причини неявки суду не повідомила, клопотань про відкладення розгляду справи чи про розгляд справи у її відсутність, а також відзив не подавала, у зв`язку із чим, суд, враховуючи згоду позивача, ухвалив відповідно до ст. 280 ЦПК України проводити заочний розгляд справи з ухваленням заочного рішення суду. Представник третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору Департаменту адміністративних послуг та дозвільних процедур Дніпровської міської ради, у судове засідання не з`явився, про час і місце судового розгляду повідомлений належним чином, причини неявки суду не повідомив. Вислухавши позивача, свідків [PERSON] та [PERSON] , дослідивши докази в їх сукупності, судом встановлені наступні фактичні обставини. Позивач є власником квартири, яка розташована за адресою: [ADDRESS] (а.с.12-13,25). За вищевказаною адресою відповідач зареєстрована з 18 лютого 2003 року (а.с.14,15,29). Згідно із частиною 1 статті 383 ЦК України, власник житлового будинку, квартири має право використовувати помешкання для власного проживання, проживання членів своєї сім`ї, інших осіб. Відповідно до статті 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном. Згідно зі статтею 156 ЖК України члени сім`ї власника жилого будинку (квартири), які проживають разом із ним у будинку (квартирі), що йому належить користуються жилим приміщенням нарівні з власником будинку (квартири), якщо при їх вселенні не було іншої угоди про порядок користування цим приміщенням. Аналогічну норму містить також стаття 405 ЦК України. Допитана у судовому засідання в якості свідка [PERSON] пояснила, що вона є сусідкою матері позивача, яка проживає за адресою: [ADDRESS] . Знає, що остання проживає у вказаній квартирі з 2014 року одна, а відповідача вона ніколи там не бачила. Вказує, що речей або інших предметів, які можуть належати відповідачу, в квартирі не бачила, а також про випадки перешкоджання відповідачу проживати в квартирі позивачів їй нічого не відомо. Свідок [PERSON] пояснила суду, що проживає за адресою: [ADDRESS] , та є сусідкою [PERSON] , яка живе у квартирі [ADDRESS] . Їй відомо, що відповідач проживала у спірній квартирі до 2009 року, зараз там проживає лише мати позивача. Знає, що відповідач виїхала приблизно в 2009 році до Сполучених Штатів Америки у м. Нью-Йорк, там має сім`ю. Речей або інших предметів, які можуть належати відповідачу, в квартирі не бачила, а також про випадки перешкоджання відповідачу проживати в квартирі позивачів їй нічого не відомо. Дослідженими в судовому засіданні доказами поважні причини відсутності відповідача за місцем реєстрації не встановлені. Таким чином, виходячи з вищевикладеного, суд приходить до висновку про те, що відповідач не проживає в спірній квартирі понад один рік без поважних причин, спроб вселитися не робила і ніхто не перешкоджав її проживанню або вселенню до неї, а тому вимоги позивача щодо визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням є законними та обґрунтованими. Згідно зі ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог, а тому з відповідача на користь позивача підлягає стягненню сума судового збору у розмірі 768,40 грн.

Outcome: approved