Jurisdiction: civil
Date: 2021-07-08 00:00:00

Позивач, звернувшись із даним позовом посилається на те, що перебував в зареєстрованому шлюбі з відповідачкою, в якому у них народилися четверо дітей: [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] . На даний час шлюб між подружжям розірвано в судовому порядку, неповнолітніх дітей залишено проживати з відповідачкою. Вказує, що рішенням Коломийського міськрайонного суду від 10 квітня 2020 року з нього стягуються аліменти на користь позивача на утримання дітей: [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] у розмірі по 1500 грн. на кожну дитину. Вважає, що розмір аліментів на дітей, визначений попереднім рішенням суду є надто великий. Зазначає, що на даний час ніде не працює, утримує сім`ю за рахунок сільського господарства та мінливих заробітків. У нього скрутне матеріальне становище, і аліменти у вказаному розмірі є непосильними та надмірними. Крім того на даний час він проживає разом з дітьми, всі зароблені кошти витрачає на їхнє утримання. Тому просить зменшити суму розмір стягуваних з нього аліментів на утримання дітей у розмірі по 1\~198 грн. щомісячно на кожну дитину. Позивач в судове засідання не з`явився, подав заяву, в якій позов підтримав, просить розгляд справи проводити в його відсутності. Відповідачка в судове засідання також не з`явилася подала заяву, в якій зазначила, що не заперечує щодо задоволення позову, розгляд справи просить проводити в її відсутності. У відповідності до ч. 2\~ст. 247 ЦПК України\~фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Врахувавши заяви сторін, вивчивши та дослідивши подані докази, суд вважає позовні вимоги підлягають задоволенню виходячи із наступного. Як встановлено судом та вбачається з матеріалів справи, від спільного проживання сторін у шлюбі народилися четверо дітей, троє з яких на даний час неповнолітні: [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , які проживають з відповідачкою та перебувають на її утриманні. Згідно рішення Коломийського міськрайонного суду від 10 квітня 2020 року з відповідача на користь позивачки стягуються аліменти на утримання вказаних неповнолітніх дітей в розмірі по 1 500 грн. щомісячно до досягнення дітьми повноліття. Згідно із долученим до матеріалів справи розрахунком заборгованості зі сплати аліментів заборгованість позивача станом на 01 червня 2021 року складає 73\~610 грн. (а.с. 47). В силу ст. 3 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Відповідно до ст. 180 Сімейного Кодексу України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до ч. 3 ст. 181 Сімейного кодексу України за рішенням суду кошти на утримання дитини присуджуються у частці від доходу її матері, батька і/або у твердій грошовій формі. Відповідно до ст. 3 Конвенції про права дитини від 20 листопада 1989 року (ратифікована постановою Верховної Ради України від 27 лютого 1991 року №789-XII і набула чинності для України 27 вересня 1991 року), в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Відповідно до ст. 27 цієї Конвенції, держави-учасниці визнають право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Частиною 2 ст. 182 Сімейного кодексу України встановлено, що мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим ніж 50% прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку. Статтею 192\~СК України встановлено, що розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Пунктом 23 постанови Пленуму\~Верховного суду\~України №3\~від 15.05.2006\~«Про застосування\~судами окремих\~норм Сімейного\~кодексу України\~при розгляді\~справ щодо\~батьківства,\~материнства та\~стягнення аліментів» роз`яснено, що розмір аліментів, визначений судовим рішенням або за домовленістю між батьками, суд може змінити за позовом платника або одержувача аліментів у зв`язку зі зміною матеріального чи сімейного стану, погіршення чи поліпшення здоров`я когось із них. У новому розмірі аліменти сплачуються з дня набрання рішенням законної сили. Верховний Суд України в постанові від 05 лютого 2014 року в справі №6-143цс13 дійшов висновку, що з огляду на відсутність імперативної заборони змінювати розмір аліментів шляхом зміни способу їх присудження, за положеннями\~ст.\~192\~СК України зміна розміру аліментів може мати під собою й зміну способу їх присудження (зміна розміру аліментів, стягнутих за рішенням суду у частці від заробітку (доходу) матері, батька дитини на розмір аліментів у певній твердій грошовій сумі та навпаки). При розгляді позовів, заявлених з зазначених підстав, застосуванню підлягає не тільки ст. 192 СК України, але й низка інших норм, присвячених обов`язку батьків утримувати своїх дітей (ст. 182 «Обставини, які враховуються судом при визначенні розміру аліментів», ст. 183 «Визначення розміру аліментів у частці від заробітку (доходу) матері, батька дитини», ст. 184 «Визначення розміру аліментів у твердій грошовій сумі»). Задовольняючи позовні вимоги суд виходить із того, що зважаючи на незадовільне матеріальне становище позивача, відсутність у нього постійного місця роботи, визначений рішенням суду розмір аліментів на утримання дітей є непосильним, у зв`язку із чим у нього виникла заборгованість. Тому суд з беручи до уваги думку відповідачки, яка не заперечила щодо зменшення розміру аліментів та з врахуванням того, що сторони проживають разом і ведуть спілне господарство, вважає наведені позивачем докази про погіршення його матеріального в контексті положень ст.ст. 76-80 ЦПК України\~належними, допустимими, достовірними та достатніми і дійшов висновку про обгрунтованість позовних вимог. На підставі наведеного та ст. 15 ЦК України, ст.ст. 180, 181, 182, 184, 192 СК України,

Outcome: approved