Jurisdiction: civil
Date: 2014-11-06 00:00:00

Позивач звернулась до суду з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів, мотивуючи свої вимоги, що вона з 12.08.2007 року знаходиться в зареєстрованому шлюбі з відповідачем, але через несумісність характерів їхня сім'я розпалась, вони проживають окремо і не підтримують подружні відносини. На даний час вона звернулася до суду з заявою про розірвання шлюбу. Від даного шлюбу в них народився син [PERSON], [INFO], який знаходиться на її повному утриманні. Відповідач ніякої матеріальної допомоги на утримання сина не надає. Він зобов'язаний утримувати свою дитину, але ухиляється від виконання своїх батьківських обов'язків. Вказані обставини змусили її звернутися до суду з даним позовом. Просить стягнути з відповідача аліменти на її користь на утримання дитини в розмірі 1/4 частини всіх видів його заробітку, але не менше 30% прожиткового мінімуму щомісячно, до досягнення сином повноліття. Позивач в судове засідання не з'явилася, направивши суду заяву про розгляд справи в її відсутність. На позовних вимогах наполягає, просить суд їх задоволити. Відповідач в судове засідання не з'явився. Направив суду заяву в якій просить справу розглянути в його відсутність. Позов визнав і проти його задоволення не заперечує. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що в зв'язку з визнанням відповідачем позову, відповідно до ст.174 ЦПК України є підстави для ухвалення рішення про задоволення позову, оскільки вимоги позивача є законними та достатньо вмотивованими і ґрунтуються на наявних у справі доказах, а визнання позову відповідачем не суперечить закону і не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб. В судовому засіданні встановлено, що згідно копії свідоцтва про шлюб (а.с.6) сторони перебувають в зареєстрованому шлюбі. Згідно ст. 180 СК України батьки зобов'язані утримувати дітей до досягнення ними повноліття. Відповідно до копії свідоцтва про народження (а.с.5), [PERSON] народився [INFO], відповідач значиться його батьком, а отже, несе обов'язок щодо його утримання. Згідно ч. 2 та 3 ст. 181 СК України за домовленістю між батьками дитини той із них, хто проживає окремо від дитини, може брати участь у її утриманні в грошовій і (або) натуральній формі. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Судом встановлено, що дитина проживає з позивачкою та знаходяться на її утриманні. Оскільки дитина проживає з матір'ю - позивачем по даній справі, що підтверджується довідкою Тульчинської міської ради № 4102 від 02.10.2014 року ( а.с.4), то аліменти необхідно стягувати на її користь. Вирішуючи питання про розмір аліментів, які підлягають стягненню з відповідача, суд враховує, стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів, що у відповідача інших утриманців немає, за станом здоров'я може працювати, тому має змогу виплачувати аліменти на користь позивача на утримання дитини в розмірі 1/4 частини, але не менше 30% прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку щомісячно. Відповідно до ч. 1 ст. 191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову. Позовну заяву пред'явлено до суду 03.10.2014 року. Відповідно, починаючи з цієї дати суд присуджує аліменти. Згідно п. 1 ч. 1 ст. 367 ЦПК України суд допускає негайне виконання рішення у справах про стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць. Згідно п. 3 ст. 5 Закону України «Про судовий збір», від сплати судового збору звільняються позивачі за подання позовів про стягнення аліментів. Таким чином з відповідача -[PERSON] підлягає стягненню в дохід держави судовий збір в розмірі 243,60 грн.. Відповідно до ст.88 ЦПК України суд стягує з відповідача на користь позивача понесені нею судові витрати на правову допомогу адвоката в розмірі 100 грн. ( а.с.7 ). На підставі викладеного,

Outcome: approved