Jurisdiction: civil
Date: 2017-10-04 00:00:00

Позивач звернулась до суду з позовом до відповідача про відшкодування майнової та моральної шкоди, обґрунтовуючи заявлені вимоги наступним. 10.05.2017 року приблизно о 20-45 годині позивач, знаходячись в приміщенні магазину ТОВ «АТБ-Маркет», маючи на меті придбати товари для власного споживання, послизнулась на вологій підлозі, впала на підлогу, пошкодивши при цьому праву руку. По приїзду працівників швидкої медичної допомоги та при проведенні дослідження в травмпункті було виявлено перелом правої променевої кістки. При проведенні лікування в Інституті травматології та ортопедії НАМН України їй було рекомендовано хірургічне втручання, а саме остеосинтез перелому пластиною та гвинтами. На звернення позивача з проханням надати матеріальну допомогу відповідач не відповів. Просить відшкодувати завдану їй майнову шкоду, яка складається з 916,18 грн. понесених витрат на лікування, 4 860 грн. витрат, необхідних для лікування в Інституті травматології та ортопедії НАМН України, а також 11 000 грн. - вартість пластини для остеосинтезу, яка необхідна для проведення рекомендованої операції. Крім того, вважає, що відповідачем їй завдано моральної шкоди, яку позивач визначила у розмірі 5 000 грн., оскільки внаслідок травми вона зазнала сильного фізичного болю, протягом тривалого часу не мала змоги пройти належне лікування, зазнала душевних страждань. Просить стягнути з відповідача вказані суми грошових коштів в рахунок відшкодування завданої майнової та моральної шкоди. В судовому засіданні позивач та її представник позовні вимоги підтримали, просили їх задовольнити. Представник відповідача проти задоволення позовних вимог заперечував, посилаючись на те, що позивач зазнала тілесних ушкоджень за відсутності будь-якої вини відповідача, оскільки впала внаслідок зміщення центру ваги через важкий рюкзак, який був за її плечима. Просив у задоволенні позовних вимог відмовити. Заслухавши пояснення осіб, які беруть участь у справі, показання свідків, дослідивши матеріали справи суд встановив наступні факти та відповідні їм правовідносини. 10.05.2017 року приблизно о 20-45 годині позивач, знаходячись в приміщенні магазину ТОВ «АТБ-Маркет», маючи на меті придбати товари для власного споживання, впала на підлогу, пошкодивши при цьому праву руку. На місце події була викликана швидка медична допомога, по приїзду якої позивачу встановлено попередній діагноз: перелом променевої кістки в нижній третині зі зміщенням уламків. Зі змісту карти виїзду швидкої медичної допомоги вбачається, що захворювання трапилось 10.05.2017 року близько 20-50 години по вул.Вишгородській, 44 в магазині «АТБ», де потерпіла скуплялась, підслизнулась, оступилась, впала на витягнуту руку та ушкодила її (а.с.10). Згідно довідки травмпункту КМКЛ №8 м.Києва 10.05.2017 року о 21 годині [PERSON] отримано побутову травму у вигляді зламу правої променевої кістки зі зміщенням відламків (а.с.8). ДП «Інститут травматології та ортопедії НАМН України» [PERSON] 01.06.2017 року було проведено консультацію та огляд з приводу закритого нестабільного перелому ДЕМ променевої кістки зі зміщенням та рекомендовано хірургічне лікування - остеосинтез перелому пластиною та гвинтами (а.с.11). 07.06.2017 року ДП «Інститут травматології та ортопедії НАМН України» було складено орієнтовну калькуляцію вартості лікування хворого [PERSON], вартість зазначено у розмірі 4 860 грн. (а.с.12). Вартість імпланти для остеосинтезу складає 11 000 грн., про що зазначено в рахунку-фактурі №С7ОМ-75813 від 07.06.2017 року ФОП [PERSON] (а.с.13). Позивачем на підтвердження придбання медичних препаратів та матеріалів надано квитанції та чеки, згідно яких вартість придбання різноманітних товарів в аптеках протягом травня - липня 2017 року на загальну суму 916,18 грн. (а.с.14-18). Позивач є особою похилого віку, народилась в 1943 році, є ветераном праці, пенсіонером. Отримує пенсію за віком, розмір якої щомісячно в середньому складає 1400 грн. В судовому засіданні відтворено наданий відповідачем відеозапис з камер спостереження магазину ТОВ «АТБ-Маркет», що розташований по вул.Вишгородській, 44 в м.Києві, на якому зафіксовано момент падіння позивача 10.05.2017 року в приміщенні даного магазину. Дане відео записано за допомогою мобільного телефона свідка [PERSON] при відтворенні даного відеозапису на екрані монітору та збережено в пам'яті телефону свідка. Отримати це відео безпосередньо з серверу відповідача, з відображенням подій до моменту падіння, не представилось можливим, оскільки відеозапис камер спостереження за 10.05.2017 року відсутній на сервері внаслідок спливу часу, про що зазначено в суді представником відповідача. Згідно ч.1 та ч.2 ст.1166 ЦК України, майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Особа, яка завдала шкоди, звільняється від її відшкодування, якщо вона доведе, що шкоду завдано не з її вини. Відповідно до ч.1 ст.1167 ЦК України, моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, які її завдала за наявності її вини. Підставами для настання позадоговірної (деліктної) відповідальності є цивільне правопорушення, структурними елементами якого є протиправність поведінки особи, шкода, причинний зв'язок між ними, а також вина заподіювача шкоди (крім випадків відповідальності без вини). Протиправність поведінки - це невиконання юридичного обов'язку, встановленого нормою права. Вирішуючи питання про наявність підстав для позадоговірної відповідальності відповідача, суд виходить з вищевказаних положень цивільного законодавства, а також Порядку провадження торговельної діяльності та Правил торговельного обслуговування на ринку споживчих товарів, затверджених Постановою Кабінету Міністрів України №833 від 15.06.2006 року, а також Санітарними правилами для підприємств продовольчої торгівлі, що затверджені Головним санітарним лікарем СРСР №5781-91 від 16.04.1991 року. Так, згідно вказаного Порядку, суб'єкти господарювання повинні забезпечити в тому числі відповідність приміщення (місця) для провадження діяльності у сфері торгівлі і ресторанного господарства необхідним санітарним нормам, а технічного стану приміщення (місця), будівлі та устаткування - вимогам нормативних документів щодо зберігання, виробництва та продажу відповідних товарів, а також охорони праці (п.10). Відповідно до п.34 Порядку, торговельний об'єкт обладнується відповідно до вимог нормативно-правових актів з питань охорони праці, здоров'я та навколишнього природного середовища, протипожежної безпеки, а також санітарних норм. Згідно з п.32 Порядку, суб'єкт господарювання повинен утримувати торговельні та складські приміщення, а також прилеглу до них територію відповідно до санітарних норм. Вищевказаними санітарними правилами передбачено, що всі приміщення підприємств продовольчої торгівлі мають утримуватись в чистоті. В обґрунтування своїх заперечень щодо позовних вимог, відповідач зазначав про те, що прибирання в магазині здійснюється щоденно з 08 години ранку і до 18 години вечора, після чого відповідальні працівники закінчують прибирання магазину (в тому числі і вологе). Після 18 години прибирання приміщення здійснюється у випадку необхідності працюючими працівниками. Заперечення в цій частині підтверджені також показаннями допитаних в суді свідків. На думку суду, заперечення в цій частині вказують на неналежне підтримання чистоти в магазині відповідача по вул.Вишгородській, 44 в м.Києві, оскільки здійснюючи продовольчу торгівлю, протягом тривалого часу (з 18 години до 20-45 години), прибирання приміщення належним чином не здійснювалось. Кількість відвідувачів, особливості товарів, що реалізуються, вимагають від відповідача суворого дотримання чистоти та регулярного прибирання. При цьому, звертає на себе увагу той факт, що заперечення щодо вологості підлоги пов'язуються відповідачем виключно з фактом її вологого прибирання, однак поза увагою відповідача залишається факт можливого виникнення цього під дією інших обставин (пошкодження упаковки товару, розлиття будь-якої рідини, тощо). Порушення щодо тривалого незабезпечення чистоти в приміщенні магазину свідчить про протиправну дій відповідача щодо недотримання вищевказаних Порядку та Санітарних правил. Показання свідків [PERSON] та [PERSON] щодо належного підтримання чистоти і порядку в приміщенні магазину, суд оцінює критично, вважаючи, що при належному виконанні відповідачем комплексу заходів щодо регулярного прибирання та дотримання чистоти, падіння позивача в торговому залі на рівній підлозі, за відсутності стороннього впливу, тощо є малоймовірним. Згідно ч.1 ст.60 ЦПК України, кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається в обґрунтування своїх вимог та заперечень. Відповідачем не надано суду належних та допустимих доказів, які б вказували на відсутність його вини у завданні шкоди позивачу, оскільки про наявність тілесного ушкодження працівникам магазину стало відомо одразу падіння позивача, що підтверджено попереднім діагнозом лікаря швидкої медичної допомоги. При цьому, будь-яких дій щодо фіксації обставин події одразу після її настання, наприклад, складання актів за участю та підписом осіб, які не мають відношення до діяльності магазину, відповідачем не здійснено. Показання свідків - працівників магазину щодо належного стану підлоги, відсутності надмірної вологи на ній, надані по спливу значного часу з моменту події, суд оцінює критично, оскільки вони знаходяться у трудових відносинах з відповідачем та можуть надавати покази, спрямовані на уникнення відповідачем деліктної відповідальності. Таким чином, судом встановлено в судовому засіданні всі структурні елементи цивільного правопорушення, необхідні для настання відповідальності по відшкодуванню шкоди. Разом з тим, розмір завданої майнової шкоди підлягає доказуванню позивачем. Як зазначалось вище, позивач просить стягнути з відповідача 916,18 грн. понесених витрат на лікування (по чекам з аптек), 4 860 грн. витрат, необхідних для лікування в Інституті травматології та ортопедії НАМН України (орієнтовна калькуляція), а також 11 000 грн. - вартість пластини для остеосинтезу, яка необхідна для проведення рекомендованої операції (згідно неоплаченого рахунку-фактури). Суд вважає, що позивачем не доведено розмір завданої їй майнової шкоди, оскільки матеріали справи не містять рекомендацій лікаря щодо необхідного лікування з зазначенням конкретних медичних препаратів та засобів, їх кількості, тощо, а тому вимоги про відшкодування витрат на підставі чеків аптек, суд вважає необґрунтованим, оскільки позбавлений можливості з'ясувати належність даних товарів для лікування травми позивача. Відповідно до ч.1 та п.1 ч.2 ст.22 ЦК України, особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Збитками є, зокрема, втрати, яких особа зазнала у зв'язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки). На думку суду, докази, що подані позивачем на підтвердження витрат, які вона мусить зробити для відновлення свого порушеного права та пов'язуються нею з необхідністю хірургічного лікування є недостатніми для прийняття судом рішення про це. Такого висновку суд дійшов враховуючи те, що проведення хірургічного втручання та остеосинтез перелому імплантами та гвинтами є рекомендованим методом лікування та не є обовязковими для відновлення прав позивача. Крім того, позивач на момент розгляду справи виказала в суді сумніви щодо такого лікування, побоюючись наслідків хірургічного втручання, а тому дані витрати не можна вважати реальними збитками у розумінні п.1 ч.2 ст.22 ЦК України. З урахуванням даних обставин, у задоволенні вимог про відшкодування завданої майнової шкоди суд вважає правильним відмовити. Вирішуючи питання про відшкодування завданої моральної шкоди, враховуючи вимоги ст.1167 ЦК України, виходячи з засад розумності та справедливості, суд вважає правильним стягнути з відповідача на користь позивача завдану їй моральну шкоду сумі 2 500 грн., вважає, що розмір моральної шкоди позивачем був завищений, визначена судом сума повністю відповідає характеру та обсягу моральних страждань позивача, тривалості вимушених змін у її житті. З огляду на викладене позовні вимоги підлягають задоволенню частково в обсязі, що зазначений вище. Вирішуючи питання про розподіл судових витрат у справі, у відповідності з вимогами ст.88 ЦПК України, суд вважає правильним стягнути з відповідача на користь держави 640 гривень судового збору. На підставі викладеного,

Outcome: partial