Jurisdiction: civil
Date: 2020-08-18 00:00:00

Позивач звернулась в суд з позовом до [PERSON] \~ та просить стягнути з нього\~ на її користь додаткові витрати на утримання неповнолітнього сина [PERSON] , [INFO] 6384 грн 52 коп одноразово на відшкодування додаткових витрат та по 1500 грн. щомісячно до досягнення дитиною повноліття. Заявлені вимоги позивач обґрунтовує тим, що за час спільного шлюбу з відповідачем у них народився син - [PERSON] , [INFO] . 26.08.2011 шлюб між ними було розірвано. В травні нею було подано заяву про видачу судового наказу з вимогою про стягнення аліментів на утримання неповнолітнього сина. Вказує про те, що з усних розмов з відповідачем вияснилося, що [PERSON] працює в країні Ізраїль, а тому вважає, що він отримує непогану заробітну плату і має можливість забезпечувати сина. Інші дані про офіційне чи будь-яке інше працевлаштування відповідача відсутні. Також вказує, про те, що на утриманні відповідача інші особи не перебувають. Посилаючись на ст. 185 СК України та на те, що неповнолітній [PERSON] , [INFO] , має хронічні захворювання, слабкий імунітет, у зв`язку з чим потребує частих лікувань, додаткових обстежень, консультацій психолога та логопеда на постійній основі та профілактичних методів. Позивач просить стягнути додаткові витрат на дитину, пов`язані з хворобою дитини та необхідністю розвитку її здібностей у розмірі 6384,52 грн. одноразово на відшкодування вже понесених додаткових витрат та по 1500,00 грн. щомісяця на підтримання здоров`я дитини. Ухвалою судді Новозаводського районного суду м. Чернігова від 14.04.2020 відкрито провадження за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням (без виклику) сторін. Відповідач у судове засідання не прибув, про день, час і місце розгляду справи повідомлявся за зареєстрованою адресою місця проживання. У відповідності до ст. 178 ЦПК України відповідач до суду та позивачу відзив не надіслав. Суд ухвалив\~ в порядку ч.1 ст.281 ЦПК України провести заочний розгляд справи з винесенням заочного рішення. У відповідності до ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, про часткове задоволення позовних вимог з наступних підстав. Рішенням Новозаводського районного суду м. Чернігова від 26.08.2020 шлюб між сторонами розірвано (а.с.52). Сторони мають спільного неповнолітнього сина - [PERSON] , [INFO] (а.с.50). Як вбачається з довідки про склад сім`ї ОСББ «Незалежність-68» від 12.03.2020 сторони та їх неповнолітній син\~ [PERSON] , [INFO] , зареєстровані за адресою: [ADDRESS] ( а.с. 51). Новозаводським районним судом м. Чернігова 30.03.2020\~ винесено судовий наказ про стягнення із [PERSON] на користь [PERSON] аліменти на утримання неповнолітньої дитини [PERSON] , [INFO] в розмірі 1/4 частини заробітку (доходу) щомісячно, але не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку та не менше ніж 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 13.03.2020 та до досягнення дитиною повноліття. Відповідно до п.6 ч.1 статті 3 Цивільного кодексу України загальними засадами цивільного законодавства є справедливість, добросовісність та розумність. Відповідно до статті 8 Закону України «Про охорону дитинства» кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України. Відповідно до частин 1 і 2 статті 27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України N 789-XII від 27 лютого 1991 року та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. За змістом ст. 180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно із частиною першою статті 185 СК України той з батьків, з кого присуджено стягнення аліментів на дитину, а також той з батьків, до кого вимога про стягнення аліментів не була подана, зобов`язані брати участь у додаткових витратах на дитину, що викликані особливими обставинами (розвитком здібностей дитини, її хворобою, каліцтвом тощо). Отже, виходячи з аналізу положень статті 185 СК України додаткові витрати присуджуються на дитину за наявності в одного з батьків, з яким проживає дитина, додаткових витрат, викликаних особливими обставинами, зокрема необхідністю в розвитку дитини за наявності в неї здібностей, талантів, у зв`язку з її хронічною хворобою, лікуванням, каліцтвом тощо. Наявність таких витрат має довести особа, що заявляє позовні вимоги про стягнення додаткових витрат. Ці кошти є додатковими, на відміну від коштів, які отримуються одним з батьків на утримання дитини. Відповідно до вимог ч. 2 ст. 185 СК України розмір участі одного з батьків у додаткових витратах на дитину в разі спору визначається за рішенням суду, з урахуванням обставин, що мають істотне значення. Додаткові витрати на дитину можуть фінансуватися наперед або покриватися після їх фактичного понесення разово, періодично або постійно. Аналіз вищенаведених норм закону вказує на те, що в окремих випадках за наявності особливих обставин, крім звичайних витрат на дитину вимагаються додаткові. Розмір додаткових витрат повинен визначатися залежно від передбачуваних або фактично понесених витрат на дитину. Дане положення стосується особливих обставин, приблизний перелік яких надається зазначеною статтею. До таких особливих обставин закон відносить насамперед випадки, коли дитина, яка знаходиться на утриманні батьків, потребує додаткових витрат на неї у зв`язку із розвитком певних її здібностей чи страждає на тяжку хворобу. Особливі обставини можуть бути зумовлені, як негативними (хвороба), так і позитивними фактами (схильність дитини до музики, що потребує купівлі музичного інструменту, або до певного виду спорту, що вимагає додаткових матеріальних витрат, або дитина потребує оздоровлення та відпочинку біля моря чи на гірському курорті). Наявність таких особливих обставини підлягають доведенню в судовому засіданні.\~\~\~\~\~ У постанові Верховного Суду України від 13 вересня 2017 у справі № 6-1489цс17 зроблено висновок, що «СК України виходить з принципу рівності прав та обов`язків батьків. Відповідно до закону, брати участь у додаткових витратах зобов`язані обоє з батьків, незалежно від того, з ким з них проживає дитина. При визначенні розміру стягнення з одного з батьків суд відносить частину витрат на іншого. Згідно із частиною першою статті 185 СК України той з батьків, з кого присуджено стягнення аліментів на дитину, а також той з батьків, до кого вимога про стягнення аліментів не була подана, зобов`язані брати участь у додаткових витратах на дитину, що викликані особливими обставинами (розвитком здібностей дитини, її хворобою, каліцтвом тощо). Це положення стосується особливих обставин, приблизний перелік яких надається цією статтею. До таких особливих обставин закон відносить насамперед випадки, коли дитина, яка знаходиться на утриманні батьків, потребує додаткових витрат, у тому числі у зв`язку з розвитком певних її здібностей, у зв`язку з її хронічною хворобою, лікуванням, каліцтвом тощо. Визначення таких особливих обставин відноситься до компетенції суду, і вони є індивідуальними в кожному конкретному випадку. За частиною другою статті 185 СК України розмір участі одного з батьків у додаткових витратах на дитину в разі спору визначається за рішенням суду, з урахуванням обставин, що мають істотне значення». Згідно ч. 1, 5, 6 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Доказами, що підтверджують наявність особливих обставин, що спричинили додаткові витрати на дитину, можуть бути документи, які свідчать, наприклад, про витрати на придбання спеціальних інструментів, призначених для розвитку здібностей людини (наприклад, музичного інструменту або спортивного спорядження тощо), витрати на навчання дитини у платному навчальному закладі, на заняття у музичних, мистецьких або спортивних закладах, на додаткові заняття, висновки МСЕК, довідки медичних закладів та інші документи, що підтверджують відповідний стан здоров`я дитини (хвороба, каліцтво), і свідчать про необхідність додаткових витрат на лікування (на придбання ліків, спеціальний медичний догляд, санаторно-курортне лікування тощо). Додаткові витрати, зумовлені особливими обставинами, можуть бути присуджені судом у вигляді конкретної суми, що підлягає одноразовій сплаті, або у вигляді щомісячних чи інших періодичних платежів, здійснюваних протягом певного строку чи постійно. Додаткові витрати на дитину можуть фінансуватися наперед або покриватися після їх фактичного понесення. Причому, якщо причина, що зумовила додаткові витрати, є триваючою (тяжка хвороба або каліцтво) додаткові витрати можуть фінансуватися наперед із вказівкою або без вказівки кінцевого терміну їх виплати. Розмір додаткових витрат на дитину повинен обґрунтовуватись відповідними документами (наприклад, витрати на спеціальний медичний догляд - довідкою медичного закладу про вартість медичних послуг; витрати на лікування, на санаторно-курортне лікування - виписками з історії хвороби дитини, рецептами лікарів, довідками, чеками, рахунками, проїзними документами тощо). При стягненні коштів на додаткові витрати, які повинні бути понесені у майбутньому, суду необхідно надати розрахунок або обґрунтування необхідності майбутніх витрат. Наявність таких додаткових витрат має довести особа, що заявляє позовні вимоги про їх стягнення. Ці кошти є додатковими, на відміну від коштів, які отримуються одним з батьків на утримання дитини. На підтвердження позовних вимог позивачем надано\~ висновок про комплексну психолого-педагогічну оцінку розвитку дитини Комунальної установи «Інклюзивно-ресурсний центр» Чернігівської міської ради від 29 січня 2020 року № ІРЦ-85995/2020/85065, відповідно до якого було надано перелік рекомендацій щодо розвитку [PERSON] , зокрема\~ проведення корекційно-розвиткових занять ( а.с. 5-8). Відповідно до довідки № 26 ГО від 11 лютого 2020 року «Центр допомоги дітям-інвалідам з важкими розладами мовлення та порушеннями розвитку «Відкритий світ» [PERSON] , в період з 18.01.20202 по 02.02.20202 прослухав курс аудіостимуляції Tomatis (вартість курсу складає 5500 грн) та відвідав консультацію нейропсихолога (вартість 250 грн) ( а.с. 4). Також на підтвердження необхідності лікування дитини, позивачем було надано копії з медичної картки [PERSON] ( а.с. 16-17, 19-21, 29-38, 43-49), лабораторні дослідження ТОВ «Укрполіпак» ДНІПРОЛАБ`від 18.09.2019 ( а.с. 22-26), консультативний висновок спеціаліста від 26.06.2019 ( а.с. 27-28), консультативний висновок медичного центру «Тесла» від 18.03.2019 ( а.с. 42), висновок ультразвукового дослідження ( а.с. 40-41). Відповідно до квитанції до рахунку № [NUMBER] ТОВ «Укрполіпак» ДНІПРОЛАБ» вартість аналізів проведених [PERSON] становить 1440 грн. 16 коп ( а.с. 15). Згідно консультативного висновку «Люксоптика», [PERSON] надано рекомендації та\~ рецепт на окуляри ( а.с. 9-10, 39). Відповідно до товарного чеку [PERSON] від 28.02.2019 сумарна вартість придбання окулярів з супутніми витратами становить 1574 грн. 50 коп. Беручи до уваги зазначені витрати, які були здійсненні позивачем\~ за призначенням лікарів та відповідно до рекомендацій консультативних висновків у зв`язку зі станом здоров`я та розвитком спільної з відповідачем дитини, дані витрати підтверджені належними та допустимими доказами, виходячи із принципу першочерговості інтересів дітей та обов`язку обох батьків утримувати дитину та нести додаткові витрати на дітей, суд вважає обґрунтованою суму для стягнення із відповідача на користь позивача додаткових витрат на дитину в розмірі 4382 гривні 33 коп. (5500 грн.+ 250 грн. + 1574, 50 грн. + 1440,16 грн) / 2). В той же час, придбання препаратів, деяких ліків та оплату МРТ за фіскальними чеками, які містяться в матеріалах справи\~ (а.с. 12-14) не підтвердженні рецептом або призначенням лікаря, не доведено, що витрати здійснювались на користь дитини, а також не доведено, що ці витрати викликані особливими обставинами. Таким чином, вимоги в частині стягнення 2002,19 грн. з вищенаведених підстав задоволенню не підлягають. Крім того, позивач належним чином не обґрунтувала особливий характер та необхідність майбутніх витрат на дитину, не надала відповідний їх розрахунок, який би узгоджувався з довідками медичних установ щодо необхідності та обов`язковості проведення лікування або підтримуючої терапії в подальшому з урахуванням характеру захворювання дитини, а тому суд не вбачає підстав для задоволення позовних вимог в частині стягнення з відповідача на користь позивача щомісячно додаткових витрат в сумі 1500 грн. З огляду на викладене,\~ суд вважає за необхідне позовні вимоги задовольнити частково, стягнувши з відповідача на користь позивача 4382 гривні 33 коп.\~ додаткових витрат на лікування та психологічний розвиток сина. Згідно ст. 141 ЦПК України та враховуючи, що позивач відповідно положень п. 3 ч. 1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір» була звільнена від сплати судового збору, тому з відповідача на користь держави підлягає стягненню судовий збір в сумі 840 грн 80 коп.

Outcome: partial