Jurisdiction: civil
Date: 2017-06-21 00:00:00

Позивач звернувся з позовом до суду та свої вимоги мотивує тим, що відповідно до укладеного договору №SUС4RD24730503 від 08.11.2012 р. відповідач отримав кредит у розмірі 5441,27 грн. зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 0,12% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом. Відповідач підтвердив свою згоду на те, що підписана заява разом з Умовами надання кредиту фізичним особам «Розстрочка» складає між ним та банком договір, про що свідчить підпис відповідача у заяві. На даний час відповідач ухиляється від виконання зобовязання і заборгованість за договором не погашає. Згідно статей 526, 527, 530 Цивільного кодексу України, - зобов'язання повинні виконуватись належним чином і в установлений строк відповідно до умов договору та вимог закону. У порушення зазначених норм закону та умов договору відповідач зобов'язання за вказаним договором належним чином не виконав. У звязку з чим станом на 17.01.2017 р. відповідач має заборгованість в сумі 15293,50 грн., з яких 3861,74 грн.- заборгованість за кредитом; 2,35 грн. - заборгованість за відсотками за користування кредитом, 1469,16 грн. заборгованість по комісії за користування кредитом; 8755,80 грн. пеня за несвоєчасність виконання зобовязань за договором; 500 грн.- штраф (фіксована частина), 704,45 грн.- штраф (процентна складова). Тому просять стягнути вказану заборгованість та судові витрати по справі. Відповідач [PERSON], який належним чином повідомлявся про час та місце розгляду справи, в судове засідання не зявився по невідомій суду причині. Суд, перевіривши матеріали справи, вважає позов таким, що підлягає частковому задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що 08.11.2012 р. між ПАТ КБ «Приватбанк» та [PERSON] було укладено договір №SUС4RD24730503, згідно якого надано кредит у розмірі 5441,27 грн. зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 0,12% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом. Договір складається з заяви позичальника, умов надання споживчого кредиту фізичним особам (а.с. 6-16). Відповідач підтвердив свою згоду на те, що підписана заява разом з Умовами надання кредиту фізичним особам «Розстрочка» складає між ним і Банком договір. Відповідач був ознайомлений і згоден з Умовами надання кредиту фізичним особам «Розстрочка», Банком надана повна інформація про умови кредитування, що підтверджується підписом відповідача у заяві. Пунктом 7 заяви передбачено суму щомісячного платежу. Згідно п. 12 Заяви позичальника,- при порушенні позичальником зобовязань із погашення кредиту, позичальник сплачує банку пеню, розмір якої зазначений в Умовах та правилах за кожний день прострочки. Згідно з пунктом 1.7.12 «Умов надання споживчого кредиту»,- договір діє протягом 12 місяців з моменту підписання. Якщо протягом цього строку жодна зі сторін не проінформує іншу сторону про припинення дії договору, він автоматично лонгується на такий самий строк. Відповідно до п. 2.4.2.2.7 «Умов надання споживчого кредиту», - позичальник зобовязується погашати заборгованість за Кредитом, відсотками за його використання, неустойку (штраф, пеню). Відповідач свої договірні зобовязання перед позивачем не виконав, допустивши прострочення та утворення заборгованості станом на 17.01.2017 р. у розмірі 15293,50 грн., з яких 3861,74 грн.- заборгованість за кредитом; 2,35 грн. - заборгованість за відсотками за користування кредитом, 1469,16 грн. заборгованість по комісії за користування кредитом; 8755,80 грн. пеня за несвоєчасність виконання зобовязань за договором; 500 грн.- штраф (фіксована частина), 704,45 грн.- штраф (процентна складова) (а.с. 5). Відповідно до статті 1054 ЦК України,- за кредитним договором банк або інша фінансова установа зобов'язується надати грошові кошти позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Відповідно до вимог ст.ст. 525-526, 530, 1050 ЦК України,- зобовязання повинні виконуватися належним чином і в установлений строк відповідно до вказівок закону, договору, одностороння відмова від виконання зобовязань не допускається, тому позичальник зобовязаний своєчасно вносити плату за користування грошима. Таким чином, суд вважає, що факт порушення відповідачем взятих на себе зобов'язань щодо своєчасної сплати кредиту у строки, передбачені договором, позивачем доведено, у тому числі зі сплати боргу за тілом кредиту, процентами, комісією та пенею. Відповідно до п.1.5.32 «Умов надання споживчого кредиту»,- при порушенні позичальником строків платежів по кожному з грошових зобовязань, передбачених цим договором більш ніж на 30 днів, позичальник зобовязаний сплатити Банку штраф у розмірі 500 грн. + 5 % від суми позову. Позивачем відповідно до наданого розрахунку нараховано пеню за ставкою 1 %, а також одночасно нараховано 500 грн. штрафу (фіксована частина), 704,45 грн. штрафу (процентна складова). 500 грн. + 704,45 грн = 1204,45 грн. Суд вважає, що позовні вимоги в частині стягнення з відповідача штрафу у розмірі 1204,45 грн. задоволенню не підлягають з огляду на наступне. Відповідно до статті 549 ЦК України,- неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобовязання. Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов'язання (частина друга статті 549 ЦК України). Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобовязання за кожен день прострочення виконання (частина третя статті 549 ЦК України). За положеннями статті 61 Конституції України,- ніхто не може бути двічі притягнутий до юридичної відповідальності одного виду за одне й те саме правопорушення. Враховуючи вищевикладене та відповідно до статті 549 ЦК України,- штраф і пеня є одним видом цивільно-правової відповідальності, а тому їх одночасне застосування за одне й те саме порушення строків виконання грошових зобовязань за кредитним договором свідчить про недотримання положень, закріплених у статті 61 Конституції України щодо заборони подвійної цивільно-правової відповідальності за одне і те саме порушення. Саме така правова позиція викладена у постанові Верховного Суду України від 21.10.2015 р. у справі № 6-2003цс15, яка є обов'язковою для застосування всіма судами України відповідно до ст. 360-7 ЦПК України. Отже, позов підлягає частковому задоволенню, а саме стягненню з відповідача заборгованості у розмірі 14089,05 грн., з яких: 3861,74 грн.- заборгованість за кредитом; 2,35 грн. - заборгованість за відсотками за користування кредитом, 1469,16 грн. заборгованість по комісії за користування кредитом; 8755,80 грн. пеня за несвоєчасність виконання зобовязань за договором. Вирішуючи питання про судові витрати в справі, суд керується положеннями статті 88 ЦПК України; якщо позов задоволено частково, то судові витрати присуджуються позивачеві пропорційно до розміру задоволених позовних вимог. Отже, стягненню з відповідача на користь позивача підлягає сплачений ним при зверненні з позовом до суду судовий збір пропорційно до розміру задоволених позовних вимог у сумі 1473,99 грн. (14089,05 грн. х 1600 грн. : 15293,50 грн.), а також витрати, повязані з подачею оголошення до газети «Урядовий курєр», у сумі 193 грн. 46 коп. (14089,05 грн. х 210 : 15293,50 грн.).

Outcome: partial