Jurisdiction: civil
Date: 2016-04-10 00:00:00

Позивач звернулась до суду з позовом, в якому зазначила, що 07 червня 2014 р. уклала шлюб з відповідачем, зареєстрований відділом реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Васильківського міськрайонного управління юстиції в Київській області, актовий запис №162. Від шлюбу мають сина [PERSON], [INFO]. Позивач просить суд розірвати шлюб з відповідачем з тих причин, що спільне життя їх не склалось, відповідач мало приділяв уваги сину, ображав позивача. Позивач зазначає, що вони із відповідачем проживають окремо, спільного господарства не ведуть, на примирення не згодна. Позивач просить суд після розірвання шлюбу відновити дошлюбне прізвище - [PERSON]. Позивач в судове засідання не з'явилась, подавши до суду письмову заяву про слухання справи за її відсутності, позовні вимоги підтримує. Не заперечує проти заочного розгляду справи. Відповідач в судове засідання не з'явився, про день, час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, заперечень на позовну заяву до суду не надав. У зв'язку з зазначеним, зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України. Суд, дослідивши письмові матеріали справи, дійшов до наступних висновків. Згідно з положеннями ч.3 ст.10 та ч.1 ст.60 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Відповідно до свідоцтва про шлюб серії [NUMBER], виданого відділом реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Васильківського міськрайонного управління юстиції в Київській області, 07 червня 2014 року зареєстровано шлюб між позивачем та відповідачем, актовий запис № 162, прізвище позивача зміно з [PERSON] на [PERSON]. Відповідно копії свідоцтва про народження у позивача та відповідача є дитина [PERSON], [INFO]/а.с.9/. Відповідно до ст. 112 СК України шлюб розривається, якщо судом буде встановлено, що дальше спільне життя подружжя і збереження сім'ї стали неможливими. Відповідно до ст. 112 СК України, п. 10 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя» від 21 грудня 2007 року № 11 передбачено, що охорона сім'ї державою полягає, зокрема, в тому, що шлюб може бути розірвано в судовому порядку лише за умови, якщо встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечитиме інтересам одного з них чи інтересам їх дітей. Під час розгляду справи встановлено, що шлюбні відносини між сторонами на час розгляду справи носять формальний характер, фактично припинені, і, на думку суду, існування сім'ї між ними в майбутньому неможливе. Згідно ст. 113 Сімейного кодексу України особа, яка змінила своє прізвище у зв'язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Оскільки позивачка носила дошлюбне прізвище [PERSON], то суд вважає обґрунтованим вимогу позивача про іменування після розірвання шлюбу дошлюбним прізвищем [PERSON]. Згідно зі ст. 88 ЦПК України судові витрати покладаються на відповідача.

Outcome: approved