Jurisdiction: civil
Date: 2019-07-01 00:00:00

Позивач звернулась до суду з вказаним вище позовом, який мотивовано тим, що вона є співвласником будинку [ADDRESS] , який належить їй на праві спільної сумісної власності подружжя. Також у вказаному будинку зареєстрований, однак не проживає більше трьох років, відповідач [PERSON] Враховуючи той факт, що відповідач не проживає у вказаному вище житлі більше трьох років, не приймає участі у ведені спільного домашнього господарства, не приймає участі в оплаті необхідних платежів по утриманню домоволодіння, позивач просить суд визнати відповідача таким, що втратив право користування вказаним вище житлом. Позивач в судове засідання не з`явився. Подала до суду заяву про розгляд справи за її відсутності, в якій також зазначила, що позовні вимоги підтримує та не заперечує проти заочного розгляду справи. Відповідач в судове засідання не з`явився, про час та місце розгляду справи повідомлений завчасно та належним чином за місцем реєстрації, а також за адресою, яка вказана, як адреса фактичного проживання. Враховуючи зазначені обставини суд, зважаючи на зміст заяви позивача, ухвалою від 02.07.2019 вирішив провести заочний розгляд справи на підставі наявних в справі доказів, відповідно до положень ст. 280-281 ЦПК України. Розглянувши позов, дослідивши матеріали справи, оцінивши докази, суд приходить до висновку про наявність підстав для задоволення позовних вимог, враховуючи таке. 27 жовтня 1956 року [PERSON] зареєстрував шлюб з [PERSON] . Після реєстрації шлюбу прізвище дружини « [PERSON] ». Дана обставина підтверджується свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER] (а.с.5). За життя [PERSON] отримав у власність житловий будинок [ADDRESS] , що підтверджується свідоцтвом на право приватної власності на будинок, виданим 16.05.1988 Конівською сільрадою народних депутатів на підставі рішення №78 виконавчого комітету Могилів-Подільської районної Ради народних депутатів Вінницької області від 01.04.1988 року, зареєстрованим 23.05.1988 року у Могилів-Подільському МБТІ за №46 (а.с.7). Згідно довідки № 182 від 16.04.2019 виданої виконкомом Конівської сільської ради Могилів-Подільського району Вінницької області, в [ADDRESS] на підставі рішення № 19, 03 сесії 07 скликання від 23.12.2015 (а.с.10). [PERSON] помер [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про смерть серії [NUMBER] (а.с.6). Доказів, які б спростовували факт того, що позивач є співвласником нерухомого майна у справі не має. Згідно довідки № 170 від 10.01.2019 виданої Конівською сільською радою Могилів-Подільського району за адресою: [ADDRESS], також зареєстрований [PERSON] , [INFO] (а.с.8). З наданого суду акту № 172 від 10.01.2019 Конівської сільської ради Могилів-Подільського району Вінницької області слідує, що відповідач [PERSON] з січня 2016 року за адресою реєстрації не проживає (а.с.9). Статтею 41 Конституції України та ст. 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, до якої Україна приєдналася 17.07.97 відповідно до Закону № 475/97-ВР від 17.07.97 «Про ратифікацію Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, Першого протоколу та протоколів № 2, 4, 7 та 11 до Конвенції» закріплено принцип непорушності права приватної власності, який означає право особи на безперешкодне користування своїм майном та закріплює право власника володіти, користуватися і розпоряджатися належним йому майном, на власний розсуд учиняти щодо свого майна будь-які угоди, відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб. Частиною 1 статті 319 ЦК України передбачено право власника володіти, користуватись та розпоряджатись своїм майном на власний розсуд. Статтею 150 ЖК Української РСР визначено, що громадяни, які мають у приватній власності будинок (частину будинку), квартиру, користуються нею для особистого проживання і проживання членів їх сімей. Згідно ст. 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном. Доказів, які б спростовували факт відсутності відповідача за адресою місця реєстрації в матеріалах справи не має. Враховуючи викладене суд, вирішуючи спір за наявними у справі доказами, приходить до переконання, що право позивача підлягає захисту в судовому порядку. При вирішенні даного спору суд також зважає на те, що відповідно до п.2 ч.1 ст. 7 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» зняття з реєстрації місця проживання особи здійснюється на підставі судового рішення, яке набрало законної сили, про позбавлення права власності на житлове приміщення або права користування житловим приміщенням, про виселення, про визнання особи безвісно відсутньою або оголошення її померлою. Зважаючи на зміст положень вказаних вище норм, а також встановлені обставини, зокрема те, що відповідач, який не проживає у вказаному вище будинку, як зазначено позивачем і такий строк перевищує 3 роки, суд вважає, що позов підлягає задоволенню. Враховуючи викладене та

Outcome: approved