Jurisdiction: civil
Date: 2018-02-13 00:00:00

Позивач звернулась до Ленінського районного суду м. Дніпропетровська з позовом до [PERSON], у якому просить суд позбавити відповідача батьківських прав відносно її неповнолітнього сина [PERSON], [INFO]., та стягнути з відповідача аліменти у розмір 1/4 частини її (заробітку) доходу на користь позивача. Позивач надала суду заяву, у якій просила справу розглядати за її відсутності, позовні вимоги підтримує та просить задовольнити. Проти ухвалення заочного рішення у справі не заперечувала. Відповідач в судове засідання не з`явилась, про день, час та місце розгляду справи повідомлялась належним чином. Заяв про розгляд справи за її відсутністю або інформації про поважність причин неявки від відповідача не надходило. Відзив на позовну заяву суду не надала, що за відсутності заперечень позивача є підставою для ухвалення заочного рішення відповідно до ст.280 ЦПК України. Представник третьої особи надала суду заяву, у якій позовні вимоги підтримала та просила задовольнити. Відповідно до ч.2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Розглянувши матеріали справи, всебічно і повно з'ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позовна заява, об'єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи по суті, суд встановив наступне. Судом встановлено, що відповідно до свідоцтва про народження матір'ю [PERSON], [INFO]., є [PERSON] (а.с.7). З позовної заяви вбачається, що відомості про батька дитини внесені у свідоцтво про народження на підставі ст. 135 СК України. [PERSON] схильна до зловживання спиртними напоями, вихованням дитини не займається, не цікавиться її життям та фінансово не забезпечує. Внаслідок цього дитина знаходиться на утриманні бабусі, позивача у справі. За змістом ч.1 ст.12 Закону України «Про охорону дитинства» батьки або особи, які їх замінюють, мають право і зобов'язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров'я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці. Відповідно до ч.2-5 ст.150 Сімейного кодексу України батьки зобов'язані піклуватися про здоров'я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток. Батьки зобов'язані забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя. Батьки зобов'язані поважати дитину. Передача дитини на виховання іншим особам не звільняє батьків від обов'язку батьківського піклування щодо неї. Згідно з висновком, складеним 10.11.2017р. за № 1/14-254 Орган опіки та піклування Новокодацької районної у місті Дніпрі ради вважає за доцільне в інтересах дитини позбавити батьківських прав відповідача відносно до її сина [PERSON], [INFO]. (а.с.5-6). З вищевказаного висновку також вбачається, що громадянка [PERSON] запрошувалась на засідання комісії з питань захисту прав дитини, водночас у таке засідання не з'явилась, чим показала байдужість до подальшої долі дитини. Окрім того, відповідно до відповідей з Новокодацького ВП ДВП ГУНП України в Дніпропетровській області [PERSON] неодноразово притягувались до адміністративної відповідальності за ст.173, 173-2, ч.1 ст.178 КУпАП. Відповідно до постанови Ленінського районного суду м. Дніпропетровська від 06.10.2017р., яка набрала законної сили 18.10.2017р., [PERSON] притягнуто до адміністративної відповідальності за невиконання батьківських обов'язків та накладено адміністративне стягнення у вигляді попередження. Відповідно до п.2 ч.1 ст.164 Сімейного кодексу України мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він ухиляються від виконання своїх обов'язків по вихованню дитини. Згідно з п. 16 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 30.03.2007р. № 3 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» ухилення батьків від виконання своїх обов'язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов'язками. Зважаючи на викладені обставини, суд доходить висновку про свідоме ухилення [PERSON] від виконання обов'язків по вихованню та утриманню свого неповнолітнього сина [PERSON], що згідно з п.2 ч.1 ст.164 СК України є підставою для позбавлення її батьківських прав стосовно нього. Згідно з ч. 2 ст. 166 Сімейного кодексу України особа, позбавлена батьківських прав, не звільняється від обов'язку щодо утримання дитини. Одночасно з позбавленням батьківських прав суд може на вимогу позивача або за власною ініціативою вирішити питання про стягнення аліментів на дитину. Відповідно до ч.3 ст.181 Сімейного кодексу України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Згідно з ст.242 ЦК України батьки (усиновлювачі) є законними представниками своїх малолітніх та неповнолітніх дітей. Опікун є законним представником малолітньої особи та фізичної особи, визнаної недієздатною. Законним представником у випадках, встановлених законом, може бути інша особа. Враховуючи, що позивач у справі не є законним представником малолітнього [PERSON], у суду відсутні встановлені ст.181 СК України підстави для стягнення аліментів на утримання дитини на користь позивача у справі. Таким чином, враховуючи вищевказане, суд доходить висновку про достатність правових підстав для частково задоволення позову. За змістом ст.141 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати.

Outcome: partial