Jurisdiction: civil
Date: 2016-11-13 00:00:00

Позивач звернулась до суду з позовом до відповідача про розірвання шлюбу, який був зареєстрований 28.01.1998 року Центральним відділом реєстрації шлюбів м. Києва з Державним Центром розвитку сім'ї, про що було зроблено актовий запис за № 82. Позивач вказує у позові, що від даного шлюбу дітей вони не мають, однак через органи ДРАЦС розірвати шлюб не має можливості, оскільки вони не спілкуються та зв'язків не підтримують. Причиною розпаду сім'ї позивач у позові вказує на те, що вони не змогли порозумітись між собою в силу занадто різних рис характерів кожного із них, в результаті чого ще на початку подружнього життя між ними виникали непорозуміння, які переходили в сварки та скандали, як наслідок вони припинили спільне проживання і вже більш як 19 років проживають окремо. З огляду на вищевикладене, позивач вважає, що збереження шлюбу суперечить її інтересам, отож просить суд його припинити шляхом розірвання, залишити їй для подальшого іменування прізвище набуте, у зв'язку із реєстрацією шлюбу «[PERSON]», вирішити питання судових витрат. В судовому засіданні позивач не з'явилась, в заяві, яку адресувала суду зазначила, що позовні вимоги підтримує, просить суд їх задовольнити, а розгляд справи проводити за її відсутності, також надала згоду на заочний розгляд справи. Відповідач в судове засідання не з'явився, хоча про день та час розгляду справи був оповіщений шляхом опублікування оголошення у пресі про виклик в судове засідання - газета «Урядовий кур'єр» № 202(5822) від 28 жовтня 2016 року, тому у відповідності до приписів ч.9 ст.74 ЦПК України, з опублікуванням оголошення про виклик відповідач вважається повідомленим належним чином про час і місце розгляду справи. 14.11.2016 року судом було постановлено ухвалу про заочний розгляд даної справи. Ураховуючи наведене суд не вбачає підстав для відкладення розгляду справи, тому проводить його в даному судовому засіданні на підставі зібраних у справі доказів, при заочному розгляді, при цьому не здійснюється фіксування судового процесу технічними засобами. Вирішуючи спір, на підставі зібраних доказів, яким суд дав належну оцінку, суд встановив наступні факти та відповідні їм правовідносини. Сторони перебувають в зареєстрованому шлюбі з 28.01.1998 року, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER] /а.с.3/. Від даного шлюбу у подружжя дітей немає. Розірвати шлюб через органи ДРАЦС позивач позбавлена можливості, оскільки між ними втрачено зв'язки. Судом встановлено, що позивач не бажає миритися, має стійке волевиявлення, спрямоване на припинення сімейних відносин і розірвання шлюбу. Згідно із ст.51 Конституції України, шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки і чоловіка. Кожен із подружжя має рівні права і обов'язки у шлюбі та сім'ї. Статтею 5 Протоколу №7 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод встановлено, що кожен із подружжя у відносинах між собою і в їхніх відносинах зі своїми дітьми користується рівними правами та обов'язками цивільного характеру, що виникають зі вступу в шлюб, перебування в шлюбі та щодо його розірвання. Відповідно до ст.ст. 105, 110, 112 СК України, шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного із подружжя на підставі рішення суду, відповідно до статті 110 цього Кодексу. Позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя (ч.1 ст.110 СК України). Згідно зі ст.112 СК України, суд з'ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність дитини та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них. Ураховуючи те, що позивач наполягає на розлученні, має стійке волевиявлення до розірвання шлюбу, заперечень від відповідача не надійшло, відтак суд приходить до переконання, що збереження шлюбу буде суперечити інтересам сторін, що має істотне значення, тому позов задовольняє. Відповідно до ст. 113 СК України, суд вважає, що підлягає до задоволення вимога позивача про залишення їй для подальшого іменування прізвища набутого у зв'язку із реєстрацією шлюбу «[PERSON]». У відповідності до положень ч.1 ст. 88 ЦПК України, стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. На підставі ст.ст. 6, 10, 11, 60, 88, 212-215, 218, 223, 224-226, 233 ЦПК України,

Outcome: approved