Jurisdiction: civil
Date: 2020-01-16 00:00:00

Позивач звернулась до суду з позовом, в якому просить розірвати шлюб з відповідачем, зареєстрований 10 жовтня 2008 року відділом реєстрації актів цивільного стану Солом`янського районного управління юстиції у м. Києві, актовий запис № 1626, посилаючись на те, що сімейне життя з відповідачем не склалося, часто почали виникати сварки з різних побутових причин, зникло взаєморозуміння та взаємоповага, що призвело до фактичного припинення між сторонами шлюбних відносин. Від шлюбу мають неповнолітню дитину - [PERSON] , [INFO] . З огляду на те, що вони з відповідачем протягом певного часу спільно не проживають як подружжя, не ведуть спільне господарство, фактичні шлюбні відносини між ними припинені з цього часу, проживають окремо один від одного, позивач не вбачає можливим будь-яке подальше збереження шлюбу. Ухвалою суду від 24.05.2019 р., відкрито загальне позовне провадження в цивільній справі за позовом [PERSON] до [PERSON] про розірвання шлюбу, та призначено підготовче судове засідання. Ухвалою суду від 21.10.2019 р., занесеною до протоколу судового засідання, закрито підготовче судове засідання та призначено справу до судового розгляду. Позивач в судовому засіданні позовні вимоги підтримала в повному обсязі, просила позов задовольнити та розірвати шлюб з відповідачем, Пояснила, що з відповідачем з червня 2019 року проживають окремо, спільне господарство не ведуть. Донька проживає разом з нею. Примирення не можливе. Відповідач в судовому засіданні не заперечував проти розірвання шлюбу. Пояснив, що з позивачем мешкають окремо з червня 2019 року. Дитина проживає з позивачем. Суд, заслухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи‚ вважає, що позов підлягає задоволенню з таких підстав. За змістом положень ч. 1 ст. 24 СК України, шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Частинами 3, 4 ст. 56 СК України передбачено право кожного з подружжя припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканість і може мати наслідки, встановлені законом. Згідно до ч. 2 ст. 104, ч. 3 ст. 105 СК України, шлюб припиняється внаслідок його розірвання, у т.ч. за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до статті 110 цього Кодексу. Відповідно до ч. 1 ст. 110, ст. 112 СК України позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. Суд з`ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. В судовому засіданні встановлено, що сторони зареєстрували шлюб 10 жовтня 2008 року у відділі реєстрації актів цивільного стану Солом`янського районного управління юстиції у м. Києві, актовий запис № 1626, що підтверджується даними свідоцтва про шлюб серії [NUMBER] . Від шлюбу мають неповнолітню дитину - [PERSON] , [INFO] , що підтверджується даними свідоцтва про народження серії [NUMBER] , виданого відділом реєстрації актів цивільного стану Солом`янського районного управління юстиції у м. Києві 15.11.2011 року. Сторони тривалий час не ведуть спільне господарство, не підтримують шлюбні стосунки, проживають окремо. Фактичні обставини щодо взаємин подружжя свідчать, що розлад в сім`ї має не тимчасовий характер, а подальше спільне проживання в шлюбі стало неможливим, оскільки взаєморозуміння між сторонами втрачено, збереження шлюбу суперечить інтересам сторін. При таких обставинах шлюб підлягає розірванню. З урахуванням наведеного‚ на підставі ст.ст. 24, 56, 105, 110, 112 Сімейного кодексу України та

Outcome: approved