Jurisdiction: civil
Date: 2020-11-24 00:00:00

Позивач звернулась до суду з позовом до [PERSON] , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог: Орган опіки та піклування Мар`їнської райдержадміністрації Донецької області про позбавлення батьківських прав, посилаючись на наступне. [INFO] народилась [PERSON] , батьками якої є [PERSON] та [PERSON] . Рішенням Мар`їнського районного суду Донецької області від 21.10.2013 року шлюб між сторонами розірваний. В теперішній час позивач мешкає у зареєстрованому шлюбі з [PERSON] та змінила прізвище на [PERSON] . Наразі відповідач має заборгованість зі сплати аліментів на утримання доньки за період с травня 2013 року по теперішній час в сумі 61 210,50 гривень. Відповідач за зареєстрованим місцем мешкання не проживає, з дитиною не спілкується, не приймає участі у її вихованні, допомоги на утримання доньки не надає, у її духовному вихованні ніякої участі не приймає. Позивач в судове засідання з`явилася, на задоволенні позовних вимог наполягала, посилаючись на доводи, викладені в позовній заяві. Проти ухвалення заочного рішення не заперечувала. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явився, про час, дату та місце слухання справи був повідомлений належним чином. Причини неявки суду не відомі. Тому, суд ухвалив провести заочний розгляд справи на підставі наявних доказів за відсутності осіб, які беруть участь у справі. З огляду на викладене, суд приходить до висновку, що оскільки від відповідача не надійшло клопотання про відкладення розгляду справи, як то передбачає ст. 240 ЦПК України, у суду відсутні підстави для відкладення розгляду справи, а тому, суд зі згоди позивача вирішує справу на підставі наявних у справі доказів відповідно ст. 280 ЦПК України. Представник третьої особи в судове засідання з`явився, позов підтримав у повному обсязі. Суд, всебічно, об`єктивно, повно та безпосередньо у судовому засіданні дослідивши наявні у справі докази, оцінюючи ці докази з огляду на їх належність, допустимість, достовірність, кожного окремо, а також достатність і взаємний зв`язок наданих доказів у їх сукупності, приходить до наступних висновків. Згідно свідоцтва про народження серії [NUMBER] від 23 лютого 2011 року, виданого відділом державної реєстрації актів цивільного стану Мар`їнського районного управління юстиції у Донецькій області, [INFO] народилася [PERSON] , батьками якої записані: батько - [PERSON] , мати - [PERSON] (а.с. 12). Як вбачається з матеріалів справи, згідно рішення Мар`їнського районного суду Донецької області (справа № 2/237/2075/13) від 21 жовтня 2013 року шлюб між [PERSON] та [PERSON] розірваний, [PERSON] залишено прізвище - [PERSON] (а.с. 8). Відповідно до свідоцтва про шлюб серії [NUMBER] від 03 квітня 2015 року, виданого відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Вугледарського міського управління юстиції у Донецькій області, 03 квітня 2015 року зареєстровано шлюб між [PERSON] та [PERSON] , яка змінила прізвище на [PERSON] , про що зроблено відповідний актовий запис № 49 (а.с. 9). Згідно розрахунку заборгованості зі сплати аліментів за в/л № 2/237/1294/13 від 14.06.2013 року, [PERSON] має заборгованість зі сплати аліментів з травня 2013 року по червень 2019 року у розмірі 61 210,50 грн (а.с. 16) Судом встановлено, що відповідач - [PERSON] не піклується про доньку, не годує її, не лікує, не піклується про її фізичний і духовний розвиток, її навчання, підготовки до самостійного життя, взагалі не приділяє дитині уваги. Відповідно до ст. 150 СК України батьки зобов`язані піклуватись про стан здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток, забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до сімейного життя. Статтею 12 Закону України «Про охорону дитини» передбачено, що на кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки, або особи, які їх замінюють, мають право і зобов`язання виховувати дитину, піклуватись про її здоров`я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці. Відповідно до ст. 164 СК України мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вони ухиляються від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини. Згідно роз`яснень Пленуму Верховного Суду України у п. 16 Постанови від 30.03.2007 року №3 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» особи можуть бути позбавлені батьківських прав лише щодо дитини, яка не досягла вісімнадцяти років, і тільки з підстав, передбачених ст. 164 СК. Ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками. Судом встановлено, що жодного з покладених законом на батьків обов`язків, відовідач - [PERSON] по відношенню до своєї дитини не виконує. Судом встановлені факти, які свідчать, що відповідач не приймає участі у вихованні та утриманні дитини, свої батьківські обов`язки відносно доньки не виконує, що є підставою для позбавлення його батьківських прав. Декларацією прав дитини, прийнятою Генеральною Асамблеєю ООН від 20.11.1959 року, у принципі 6 проголошено, що дитина для повного і гармонійного розвитку її особистості потребує любові і розуміння. Вона повинна, коли це можливо, рости під опікою і відповідальністю своїх батьків і в усякому випадку в атмосфері любові і моральної та матеріальної забезпеченості. Відповідно до вимог ст. 164 СК України позбавлення батьківських прав є способом захисту прав і інтересів дитини. У відповідності зі ст. 180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. В судовому засіданні встановлено, що відповідач, маючи об`єктивну можливість виховувати свої батьківські обов`язки, свідомо нехтує ними та ухиляється від їх виконання. В судовому засіданні встановлено факт ухилення відповідача від виконання батьківських обов`язків відносно неповнолітньої доньки - [PERSON] , [INFO] , а тому позбавлення [PERSON] батьківських прав відносно неповнолітньої доньки - [PERSON] , [INFO] , є доцільним та не матиме травматичного впливу на психічний розвиток дитини. Відповідно до ст.166 СК України для відповідача настають правові наслідки позбавлення її батьківських прав. На підставі ст. 141 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягає стягненню судовий збір у розмірі 840,80 грн. (за ставкою, що діяла на час звернення позивача до суду). На підставі викладеного і

Outcome: approved