Jurisdiction: civil
Date: 2017-02-26 00:00:00

Позивач звернулась в суд з даним позовом вказуючи, що 26 вересня 2014 року помер її чоловік [PERSON], після його смерті залишилося спадкове майно. До спадкового майна належить легковий автомобіль марки ВАЗ білого кольору, модель 2107, 1998 року випуску, реєстраційний номер [NUMBER], зареєстрований Коростенським ВРЕР УДАІ УМВС у Житомирській області. Спадкоємцями першої черги за законом є вона та її дочка [PERSON]. Зазначає, що кожний із них в установлений законом шестимісячний строк звернувся до державної нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини. 15.05.2015 року вона отримала свідоцтво про право на спадщину на 2/3 частки легкового автомобіля. [PERSON] свідоцтво про право на спадщину на 1/3 частку автомобіля ще не отримала. Позивач запропонувала відповідачу сплатити за належну їй спадщину на 1/3 частку автомобіля грошову компенсацію від вартості автомобіля, а автомобіль залишити собі та оформити право власності автомобіля на себе, однак вона відмовилась. Вона згодна сплатити відповідачу грошову компенсацію за 1/3 частки від вартості автомобіля, а автомобіль залишити собі, оскільки вона їм користується, обслуговує і ремонтує за свої кошти. Позивач просить суд поділити спадкове майно отримане нею та відповідачем у спадщині після смерті її чоловіка [PERSON], виділивши їй легковий автомобіль марки -ВАЗ білого кольору, модель - 2107, 1998 року випуску, реєстраційний номер АМ8664ВК, зареєстрований Коростенським ВРЕР УДАІ УМВС у Житомирській області, вартістю 7470 грн., а на користь відповідача сплатити грошову компенсацію за належну їй 1/3 частку від спадщини вартості автомобіля в розмірі 2490 гривень, визнати за нею право власності на легковий автомобіль марки - ВАЗ білого кольору, модель - 2107, 1998 року випуску, реєстраційний номер - АМ8664ВК, тип ТЗ-седан-В, шасі №ХТА210700W1163994, зареєстрований Коростенським ВРЕР УДАІ УМВС у Житомирській області вартістю 7470 гривень. В судовому засіданні позивач та її представник позов підтримали та пояснили, що позивач є інвалідом, потребує в транспорті. Під час шлюбу з чоловіком купили автомобіль. Після смерті чоловіка вона та дочка звернулись до нотаріуса та подали заяви про прийняття спадщини отримали свідоцтво про право на спадщину, проте розділити автомобіль не можуть. -2- Відповідач в судовому засіданні позов визнала та надала суду розписку про отримання грошової компенсації за частку вартості автомобіля в сумі 2490 грн.. Заслухавши сторін, дослідивши матеріали справи суд приходить до висновку, що позов підлягають задоволенню з слідуючих підстав. Відповідно до ст. 174 ч.4 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд. Відповідно до ч.2 ст.1278 ЦК України кожен із спадкоємців має право на виділ його частки в натурі. Право власності набувається на підставах, що не заборонені законом (ст. 328 ЦК України). Однією з таких підстав, відповідно до ст. 1217 ЦК України, є спадкування майна, в тому числі за законом. Стаття 1216 ЦК України передбачає, що спадкуванням є перехід прав та обовязків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця) до інших осіб (спадкоємців). Зміст ст. 1278 ЦК України встановлює презумпцію рівності часток спадкоємців, яка може бути спростована лише заповітом. Таким чином, вона не дозволяє спадкоємцям поділити спадщину на свій розсуд, одержавши при поділі частку меншу від встановленої законом або заповітом, а вимагає проведення поділу у суворій відповідності із спадковими частками. Водночас ч.3 ст. 1267 ЦК України наділяє спадкоємців за законом правом змінити розмір частки у спадщині когось із них, зокрема, за письмовим, нотаріально посвідченим договором між ними, якщо його предметом є нерухоме майно або транспортний засіб. Право власності спадкоємця на спадкове майно підлягає захисту в судовому порядку шляхом його визнання в разі, якщо таке право оспорюється або не визнається іншою особою (ст. 392 ЦК). Поділ спадщини і виділ частки спадкоємця здійснюються на підставі положень ст.ст. 364-367 ЦК України, що регулюють процедуру поділу (виділу частки) майна, що є об'єктом права спільної часткової власності з урахуванням особливостей поділу спадкового майна, визначеного нормами спадкового права. Відповідно до ст. 365 ЦК України право особи на частку у спільному майні може бути припинене за рішенням суду на підставі позову інших співвласників, якщо: частка є незначною і не може бути виділена в натурі; річ є неподільною; спільне володіння і користування майном є неможливим; таке припинення не завдасть істотної шкоди інтересам співвласника та членам його сім'ї. Аналіз цієї норми свідчить про те, що для припинення права особи на частку у спільному майні необхідно встановити наявність будь-якої із обставин, передбачених п.1-3 ч. 1 ст. 365 ЦК України за умови, що таке припинення не завдасть істотної шкоди інтересам співвласника та членам його сім»ї (постанова Верховного Суду України від 16 січня 2012 року по справі 6-81цс11). В судовому засіданні встановлено, що позивач [PERSON] та [PERSON] перебували в зареєстрованому шлюбі і під час спільного проживання купили легковий автомобіль марки ВАЗ, білого кольору, модель - 2107, 1998 року випуску, реєстраційний номер - АМ8664ВК, тип ТЗ - седан-В, шасі № ХТА210700W1163994, зареєстрований Коростенським ВРЕР УДАІ УМВС у Житомирській області. 26.09.2014 року [PERSON] помер . Після його смерті спадщину прийняли дружина спадкодавця - [PERSON] та дочка спадкодавця - [PERSON]. Позивач 15.05.2015 року отримали у нотаріальній конторі свідоцтва про право власності на ? частки у праві спільної сумісної власності на автомобіль та на 2/3 частки від ? частки легкового автомобіля марки ВАЗ, білого кольору, модель - 2107, 1998 року випуску, реєстраційний номер - АМ8664ВК, тип ТЗ - седан-В, шасі № ХТА210700W1163994, тобто позивачу належить 5/6 частки автомобіля , відповідачу - 1/6 частки автомобіля. -3- Позивач сплатила відповідачу кошти за частку в спадковому майні вартості автомобіля марки ВАЗ, білого кольору, модель - 2107, 1998 року випуску, реєстраційний номер - АМ8664ВК, тип ТЗ - седан-В, шасі № ХТА210700W1163994 та надала суду розписку відповідача про отримання коштів в сумі 2490 гривень. Визнання відповідачем позову не суперечить закону, не порушує прав, свобод та інтересів інших осіб. Враховуючи ті обставини, що відповідач отримала від позивача грошову компенсацію за частку спадкового майна, позов визнає, частка відповідача спадкового майна є незначною і не може бути виділена в натурі, річ є неподільною , спільне користування і володіння є неможливим, виходячи із засад справедливості , добросовісності та розумності , суд приходить до висновку про припинення права на частку у спільному майні автомобіля відповідача та визнання за позивачем права власності на автомобіль. Вимога позивача про зобов»язання [PERSON] сплатити [PERSON] грошову компенсацію за належну їй частку від вартості автомобіля в розмірі 2490 грн. є безпідставною і задоволенню не підлягає , так як даний спір між сторонами вирішено поза судом.

Outcome: partial