Jurisdiction: civil
Date: 2019-11-27 00:00:00

Позивач звернулась до суду з позовом до відповідача про розірвання шлюбу та стягнення аліментів, вказуючи, що вони перебувають у шлюбі з 04.06.1999 року, від якого мають дітей: [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , молодша дитина проживає з позивачем. Подружнє життя з відповідачем не склалося у зв`язку з втратою взаєморозуміння, почуття любові, через різні погляди на життя. Шлюб має формальний характер. Шлюбні відносини між подружжям припинені з вересня 2012 року. Відповідач не надає достатньої допомоги на утримання їх доньки. Просить суд розірвати шлюб та стягнути з відповідача аліменти на утримання неповнолітньої дитини у розмірі 1/4 частини від суми заробітку або доходу щомісяця, але не менше 50 відсотків від прожиткового мінімуму на утримання дитини відповідного віку, до досягнення дитиною повноліття, починаючи з часу звернення до суду. Позивач та відповідач в підготовче судове засідання не з`явилися, про дату, час та місце розгляду справи були повідомлені належним чином, просили суд про розгляд справи за їх відсутності. Відповідач також надав суду окрему письмову заяву, в якій позовні вимоги визнав, проти розірвання шлюбу та стягнення з нього аліментів в розмірі ј частини від суми заробітку або доходу щомісяця не заперечував. За таких обставин суд вважає можливим за результатами підготовчого провадження ухвалити рішення, відповідно до положень ч.ч.3, 4 ст.200 ЦПК України. При цьому судом встановлено, що сторони перебувають у шлюбі, що підтверджується свідоцтвом про шлюб [NUMBER] , виданим 04.06.1999 року Балаклійським відділом реєстрації актів громадянського стану Харківської області Україна, актовий запис № 60. Згідно пояснень сторін, причиною розпаду родини явилося фактичне припинення шлюбно-сімейних відносин, втрата позивачем та відповідачем почуття любові та поваги. Згідно ст.51 Конституції України, ст.24 СК України, шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки і чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. З`ясувавши фактичні взаємовідносини сторін, причини та обставини розірвання шлюбу, суд вважає, що подальше збереження шлюбу суперечить інтересам позивача, яка не бажає цього, у зв`язку з чим шлюб підлягає розірванню. Також судом встановлено, що відповідач [PERSON] є батьком неповнолітньої [PERSON] , [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про народження [NUMBER] . Дитина проживає з матір`ю - позивачкою [PERSON] , та знаходиться на її утриманні, дані про її стан здоров`я відсутні. Відповідач проживає окремо від дитини, працездатний, про наявність у нього інших дітей або повнолітніх непрацездатних осіб на утриманні - суду не повідомив, даних про свій стан здоров`я та про матеріальний стан не надав, позовні вимоги визнає. Відповідно до ст. 180 СК України, батьки зобов`язані утримувати дітей до досягнення ними повноліття. Враховуючи обставини, викладені в ст. 182 СК України, які мають суттєве значення для вирішення справи, а також визнання позову відповідачем, суд стягує з відповідача на користь позивача аліменти на утримання доньки [PERSON] у розмірі 1/4 частини від суми заробітку або доходу щомісяця, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з дня подання позову до суду і до досягнення дитиною повноліття. Крім того, з підстав, передбачених ст.141 ЦПК України, суд стягує з [PERSON] на користь держави судовий збір у розмірі 768,40 грн.. Рішення суду в частині стягнення аліментів в межах суми платежів за один місяць підлягає негайному виконанню.

Outcome: approved