Jurisdiction: civil
Date: 2016-03-01 00:00:00

позивач звернувся із позовом до відповідача про стягнення заборгованості за кредитним договором від 28.01.2014 року б/н в сумі 30798 грн. 25 коп., що складається з: заборгованості за кредитом в сумі 12633 грн. 41 коп., заборгованості за процентами за користування кредитом в сумі 14822 грн. 07 коп., заборгованості за пенею та комісією в сумі 1400 грн., штрафів відповідно до п.2.1.1.7.6 Умов та правил надання банківських послуг в сумі 500 грн. (фіксована частина) та 1442 грн. 77 коп. (процентна складова); судових витрат. Свої вимоги мотивує тим, що 28.01.2014 року між ПАТ КБ «Приватбанк» та відповідачем [PERSON], на підставі поданої відповідачем заяви було укладено договір приєднання про надання кредиту у розмірі 300 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 30,00% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом. Відповідач свої зобовязання перед банком не виконував належним чином, своєчасно грошові кошти для погашення заборгованості за кредитом, відсотками, комісією, а також іншими витратами відповідно до умов договору банку не надавав у звязку із чим утворилася заборгованість на загальну суму 30798 грн. 25 коп. А тому просить позов задоволити. В судове засідання представник позивача не зявився, про час та місце розгляду справи був повідомлений у встановленому законом порядку, подав до суду заяву про слухання справи у його відсутності, позовні вимоги підтримав, а тому суд вважає за можливе розглянути цивільну справу у його відсутності. Відповідач в судове засідання не зявився повторно, причин неявки суду не повідомив. Оскільки судові повістки про виклик у судове засіданні відповідачу не були вручені через поштове відділення за зареєстрованим місцем проживання останнього та повернулися суду за закінченням терміну зберігання, відповідач про час та місце розгляду справи був повідомлений відповідно до вимог ч.9 ст. 74 ЦПК України через оголошення в пресі. А тому суд вважає, що відповідно до ст.224 ЦПК України, оскільки позивач не заперечує проти такого вирішення справи, слід розглянути справу у відсутності відповідача, постановивши заочне рішення. Дослідивши та перевіривши письмові докази по справі, суд задовольняє позов з таких підстав. Судом встановлено, що 28.01.2014 року між ПАТ КБ «Приватбанк» та [PERSON] було укладено кредитний договір б/н, відповідно до умов якого [PERSON] отримав кредит в розмірі 300 грн. 00 коп. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 2,5% на місяць з розрахунку 360 днів в році. Відповідач підтвердив свою згоду на те, що підписана заява разом з «Умовами та правилами надання банківських послуг» та «Тарифами Банку», складає між ним та банком договір, що підтверджується підписом на заяві. Відповідно до п.2.1.1.5.5 Умов та правил надання банківських послуг, позичальник зобовязався погашати заборгованість за кредитом, відсотками за його використання, за перевитрати платіжного ліміту, а також оплачувати комісії на умовах передбачених цим договором. Згідно п.2.1.1.5.6 Умов у разі невиконання зобовязань за договором, на вимогу банку відповідач зобовязаний виконувати зобовязання з повернення кредиту (у тому числі простроченого кредиту та Овердрафту), оплати винагороди Банку. Власник карти зобовязаний слідкувати за витратами коштів в межах платіжного ліміту з метою запобігання виникнення Овердрафту, згідно п.1.1.2.7 Умов. Відповідно до п.2.1.1.7.6 цих Умов, при порушенні позичальником строків платежів по якомусь з грошових зобовязань, передбачених цим договором більш ніж на 30 днів, позичальник зобовязаний сплатити банку штраф в розмірі 500 грн. +5% від суми позову. Відповідно до ст.526 ЦК України, зобовязання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог ЦК України, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до ст. 536 ЦК України, за користування чужими грошима, боржник зобовязаний сплачувати проценти. Розмір процентів за користування чужими грошовими коштами встановлюється договором, законом або іншим актом цивільного законодавства. Відповідно до ст.530 ч.1 ЦК України, якщо у зобовязанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). В судовому засіданні встановлено, що відповідач взяті на себе зобовязання за кредитним договором виконував не належним чином, починаючи з 30.05.2014 року порушуючи умови договору щодо здійснення щомісячних платежів процентів та повернення кредиту допустив утворення заборгованості. Як вбачається із розрахунку заборгованості за кредитним договором (а.с.6-8) станом на 08.09.2015 року розмір заборгованості становив: по сплаті кредиту в розмірі 12633 грн. 41 коп., процентів за користування кредитом в сумі 14822 грн. 07 коп., пені та комісії в сумі 1400 грн., штрафів відповідно до п.2.1.1.7.6 Умов та правил надання банківських послуг в сумі 500 грн. (фіксована частина) та 1442 грн. 77 коп. (процентна складова). Загальний розмір заборгованості відповідача за договором кредиту становить 30798 грн. 25 коп. Таким чином, оскільки відповідач не виконав свої зобовязання по договору кредиту від 28.01.2014 року б/н, внаслідок чого допустив утворення заборгованості по виконанню кредитних зобовязань на загальну суму 30798 грн. 25 коп., а тому суд вважає, що позивач вправі відновити свої порушені майнові права шляхом стягнення вказаної заборгованості за кредитним договором із відповідача. Крім цього слід стягнути із відповідача на користь позивача понесені ним судові витрати.

Outcome: approved