Jurisdiction: civil
Date: 2020-05-28 00:00:00

Позивач звернулась до суду з позовом до відповідача, в якому просила визнати припиненою дію трудового договору, укладеного 10.07.2007 року між фізичною особою - суб`єктом підприємницької діяльності [PERSON] та нею, зареєстрованого 10.07.2007 року у Чернігівському міському центрі зайнятості на підставі ст..38 КЗпП України внаслідок розірвання тредового договору за власним бажанням з 17.12.2019 року. Зазначає, що встановити місцезнаходження відповідача не може, отже і виникають трудності з розірванням вказаного вище трудового договору. У судове засідання позивач не з`явилася, просила справу розглянути без її участі, зазначивши, що позовні вимоги підтримує та не заперечує проти заочного розгляду справи. Відповідач у судове засідання не з`явився, про час і місце розгляду справи сповіщався завчасно і належним чином. Судова повістка відповідачу надсилалася за адресою його місця проживання, зареєстрованою у встановленому законом. З письмової згоди представника позивача, суд постановив ухвалу про заочний розгляд справи. У відповідності до вимог ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Як вбачається з матеріалів справи, 10 липня 2007 року між [PERSON] і фізичною особою підприємцем [PERSON] був укладений трудовий договір, який зареєстрований у Чернігівському міському центрі зайнятості 10.07.2007 року за № 21343. В судовому засіданні встановлено , що в 2014 році фізична особа - підприємець [PERSON] припинив свою трудову діяльність, а тому і припинив забезпечувати позивачку роботою та виплачувати платню. Встановити місце знаходження відповідача на теперішній час не є можливим. 02.12.2019 року позивачем на адресу відповідача була надана заява про розірвання трудового договору за власним бажанням з 17.12.2019 року. Однак, вказана заява повернулася без відповіді. Згідно з вимогами ст. 38 КЗпП України, працівник має право на розірвання трудового договору, укладеного на невизначений строк, з власної ініціативи, попередивши роботодавця за два тижні до цього. Внаслідок того, що місце знаходження роботодавця на теперішній час невідоме, позивач не може розірвати укладений безстроково трудовий договір, а тому і працевлаштуватися на законних підставах. Згідно ст. 43 Конституції України кожен має право на працю, що включає можливість заробляти собі на життя працею, яку він вільно обирає або на яку вільно погоджується. Згідно з наказом Міністерства праці та соціальної політики України Про затвердження форми трудового договору між працівником і фізичною особою, зареєстрованого у Мінюсті України 27 червня 2001 року за № 554/5745, державний центр зайнятості є органом, на який покладено функції реєстрації (зняття з реєстрації) трудових договорів, які укладаються із фізичними особами-роботодавцями та найманими працівниками, а також підтвердження записів, внесених фізичними особами роботодавцями до трудових книжок працівників. Зняття з реєстрації у центрі зайнятості трудового договору можливо за умови звернення до нього обох сторін трудових відносин. У разі виникнення трудового спору між сторонами трудових відносин: фізичною особою роботодавцем та найманим працівником, а також у разі відсутності однієї зі сторін у центрі зайнятості, підставою для зняття трудового договору з реєстрації є рішення суду, яке набрало законної сили, про припинення дії трудового договору. Таким чином, суд приходить до обґрунтованого переконання, що право позивача на працю, на оплату праці, та здійснення обов`язкових соціальних внесків, порушено відповідачем, який не звільняє її у встановленому законом порядку і вона позбавлена можливості у встановленому законом порядку розірвати укладений між позивачем та відповідачем трудовий договір, її позовні вимоги підлягають задоволенню.

Outcome: approved