Jurisdiction: civil
Date: 2018-09-25 00:00:00

позивач звернулась в Голосіївський суд м.Києва з позовом до ФОП [PERSON] про стягнення коштів. Позовні вимоги обґрунтовані тим, що 01.06.2017 р. між ФОП [PERSON] та ФОП [PERSON] укладено Договір суборенди приміщення за адресою: [ADDRESS]. 13.05.2017 р. ФОП [PERSON] отримав в рахунок частини суми суборендної плати кошти в розмірі 2000 гривень, про що підписав відповідну розписку. Вартість місячної орендної плати була визначена в сумі 10000 гривень. Позивач зазначає, що в день підписання Договору відповідач отримав грошові кошти в розмірі 18000 гривень, з них 8000 за перший місяць суборенди, 10000 гривень за останній місяць оренди і зазначена оплата за останній місяць є заставним депозитом, яка за умовами Договору повертається після розірвання Договору. Умовами Договору було передбачено право Суборендаря за три дні до припинення цивільно-правових відносин повідомити про розірвання Договору і в подальшому звільнити об»єкт суборенди. Позивач зазначає, що 02.06.2017 р. вона попередила відповідача про розірвання договору, однак останній відмовився підписати відповідне повідомлення. Зазначена розмова була записана на диктофон. 05.06.2017 р. відповідно до умов Договору орендоване приміщення було звільнено, в зв»язку з чим у відповідача виник обов»язок повернути кошти в розмірі 18333,35 гривень (10000- заставного депозиту, 8333,35 гривень - розмір орендної плати в перерахунку за 5 днів перебування в приміщенні), однак зазначених дій не вчинив, в зв»язку з чим позивач просить стягнути зазначені кошти в судовому порядку. Крім того, позивач просить стягнути з відповідача грошові кошти в розмірі 9600 гривень, як упущену вигоду, яку вона визначила в розмірі мінімальної заробітної плати в сумі 3200 гривень за три місяці. Також позивач просить застосувати положення ст. 625 ЦК України та стягнути суму заборгованості з відповідача з врахуванням 3% річних та інфляційних втрат. В ході судового розгляду позивач підтримав позовні вимоги і обґрунтування позову в повному обсязі та просила суд позов задовольнити. з підстав, передбачених в позовній заяві. Відповідач в судове засідання не з»явився, про місце і час судового розгляду повідомлявся судом за місцем реєстрації його як фізичної особи-підприємця. Судова повістка повернулась до суду за закінченням терміну зберігання. На підставі положень ст.280 ЦПК України, за згодою позивача, суд вважає за можливе провести заочний розгляд справи у відсутність відповідача, який повідомлявся про місце і час судового розгляду у спосіб, передбачений ст.ст. 128, 130 ЦПК України. Вислухавши позивача, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню частково з наступних підстав. Судом встановлено, що 01.06.2017 р. між ФОП [PERSON] та ФОП [PERSON] укладено Договір суборенди приміщення, предметом якого є передача в строкове платне користування нерухомого майна, приміщення площею 35кв.м., що знаходиться за адресою: [ADDRESS] Відповідно до п.2.1 Договору суборенди сторони погодили, що на момент підписання Договору вони визначили вартість місячної орендної плати за приміщення в розмірі 10000 гривень. Згідно з п.2.2 Договору Суборендар повинен сплатити Орендарю орендну плату за перший та останні місяці оренди, що на час підписання Договору становить 18000 гривень. Оплата за останній місяць являється заставним депозитом і повертається Суборендарю після закінчення терміну Договору, а також після того, як Суборендар прийняв приміщення та майно суборенди згідно акту прийому-передачі. Якщо виникне потреба ви значення розміру орендної плати за певну частину місяця або за певну кількість днів, для цього розмір орендної плати за один місяць має бути розділений на кількість календарних днів у відповідному місяці і помножений на кількість календарних днів. Фактично використаних Суборендарем для оренди (п.2.7 Договору). Судом встановлено, що позивач 13.05.20017 р. сплатила ФОП [PERSON] 2000 гривень в рахунок тіла суми суборенди частини приміщення за адресою: [ADDRESS], що підтверджується відповідною розпискою, виданою останнім (а.с.6). В день підписання Договору позивач сплатила на користь відповідача грошові кошти в розмірі 18000 гривень. 02.07.2017 р. [PERSON] вручила ФОП [PERSON] вимогу про розірвання Договору суборенди повернення заставного депозиту в розмірі 10000 гривень, здійснення перерахунку суми основної орендної плати за місяць та прийняття приміщення за актом-прийому передачі. Зазначена вимога була вручена відповідачу, хоча останній відмовився надати підтвердження про її отримання. Дане розмова була записана позивачем і оригінал запису прослуханий судом в ході судового розгляду. 05.06.2017 р. позивач звільнила орендоване приміщення за адресою: [ADDRESS]. Відповідно до ст.651 ЦК України зміна або розірвання договору допускається лише за згодою сторін, якщо інше не встановлено договором або законом. У разі односторонньої відмови від договору у повному обсязі або частково, якщо право на таку відмову встановлено договором або законом, договір є відповідно розірваним або зміненим ( ч.3 ст.651 ЦК України). В силу положень ст.653 ЦК України у разі розірвання договору зобов»язання сторін припиняються. У разі зміни або розірвання договору зобов»язання змінюється або припиняється з моменту досягнення домовленості про зміну або розірвання договору, якщо інше не встановлено договором чи не обумовлено характером його зміни. Якщо договір змінюється або розривається у судовому порядку, зобов»язання змінюється або припиняється з моменту набрання рішенням суду про зміну або розірвання договору законної сили. З огляду на зазначені норми чинного законодавства, відповідач в зв»язку з одностороннім розірванням Договору з боку позивача повинен повернути відповідно до п.2.2 Договору суборенди грошові кошти в розмірі 10000 гривень, які були сплачені в якості заставного депозиту, а також грошові кошти в сумі 8333,25 гривень, внесених як орендна плата за місяць за вирахування вартості 5 днів користування приміщенням, розрахованих відповідно до п.2.7 Договору. Відповідно до ч.2 ст.625 ЦК України, боржник, який прострочив виконання грошового зобов»язання, на вимогу кредитора зобов»яаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Зважаючи на юридичну природу правовідносин сторін, на них поширюється дія частини другої ст.625 ЦК України, як спеціального виду цивільно-правової відповідальності за прострочення виконання зобов»язання. Відповідно до розрахунку наданого позивачем, і не спростованого відповідачем, сума 3 % річних за період з 06.06.2017 р. по 20.04.2018 р. становить 480,68 гривень, та інфляційних збитків - 1974,79 гривень. Зазначений розрахунок проведений відповідно до вимог Закону і не спростований відповідачем. Враховуючи викладене, вимоги позивача про стягнення з відповідача суми коштів, сплачених відповідно до Договору суборенди, а також 3 відсотків річних та інфляційних втрат є обґрунтованими і підлягають задоволенню. Однак, на думку суду не підлягають задоволенню вимоги позивача про стягнення з відповідача грошових коштів в розмірі 9600 гривень як упущеної вигоди з огляду на наступне. Відповідно до ст.22 ЦК України особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Збитками є: 1) втрати, яких особа зазнала у зв'язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки); 2) доходи, які особа могла б реально одержати за звичайних обставин, якби її право не було порушене (упущена вигода). Визначаючи розмір упущеної вигоди позивач посилається на те, що він визначений виходячи з розміру мінімальної заробітної плати, яку б вона могла отримати за період з 05.06.2017 р. по 20.09.2017 р., оскільки внаслідок того, що відповідач своєчасно не повернув їй сплачені кошти, вона вимушена була припинити свою діяльність як ФОП та стати на облік до Центру зайнятості. Відповідно до положень ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Позивачем не надано суду доказів, що припинення її діяльності як фізичної особи-підприємця сталось внаслідок розірвання договору з відповідачем та неповернення ним грошових коштів. З огляду на викладене, вимоги позивача щодо стягнення з відповідача грошових коштів в рахунок відшкодування упущеної вигоди не є, на думку суду, доведеними і не підлягають задоволенню. Питання щодо судових витрат суд вирішує на підставі положень ст. 141 ЦПК України.

Outcome: partial