overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2018-10-15 00:00:00

Позивач звернувся із позовом до відповідача про розірвання шлюбу, в якому зазначив, що 08.07.2006 року він зареєстрував шлюб з відповідачем. Від зареєстрованого шлюбу сторони мають дитину - [PERSON], [INFO]. Сторони спільного господарства не ведуть, стосунків не підтримують, шлюб носить лише формальний характер. Позивач вважає, що подальше спільне проживання з відповідачем та збереження шлюбу є неможливим, оскільки вони мають різні погляди на шлюб та сім'ю, у зв'язку з чим просив розірвати шлюб. В судове засідання позивач не з'явився, про день, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, подав до суду заяву з проханням розглядати справу за його відсутності, позовні вимоги підтримав у повному обсязі, просив задовольнити. Відповідач в судове засідання не з'явився, про час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, подав до суду заяву з проханням розглядати справу за його відсутності, позовні вимоги визнав. Дослідивши матеріали справи, суд дійшов до висновку, що заявлений позов є законним, обґрунтованим та таким, що підлягає задоволенню в повному обсязі з наступних підстав. Як убачається із матеріалів справи, 08.07.2006 року Центральним відділом реєстрації шлюбів м. Києва з державним Центром розвитку сім'ї між позивачем та відповідачем було зареєстровано шлюб, про що зроблено відповідний актовий запис №1276. Від зареєстрованого шлюбу сторони мають дитину - [PERSON], [INFO]. Сторони спільного господарства не ведуть, стосунків не підтримують, шлюб носить лише формальний характер. Згідно ч. 3 ст. 105 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до статті 110 цього Кодексу. Відповідно до ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їх дітей, що мають істотне значення. Згідно ст. 24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Як убачається з пояснень позивача, почуття любові та поваги між сторонами зникли, тому збереження шлюбу суперечило б їх інтересам та інтересам їх дитини. Враховуючи особливий характер сімейних відносин, зважаючи на норми ст. ст. 111, 112 СК України, так як фактично шлюбні відносини між подружжям припинені, суд вважає примирення сторін неможливим. Оскільки подальше спільне життя подружжя і збереження сім'ї є неможливим і суперечить інтересам позивача та відповідача, позовні вимоги підлягають задоволенню. Згідно ч. 2 ст. 114 СК України у разі розірвання шлюбу судом шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2020-07-26 00:00:00

Позивач звернувся із позовом до відповідача про розірвання шлюбу, в якому зазначив, що 08.07.2011 він зареєстрував шлюб з відповідачем. Від зареєстрованого шлюбу сторони мають малолітню дитину - доньку [PERSON] , [INFO] . Сторони спільного господарства не ведуть, стосунків не підтримують, шлюб носить лише формальний характер. Позивач вважає, що подальше спільне проживання з відповідачем та збереження шлюбу є неможливим, оскільки вони мають різні погляди на шлюб та сім`ю, у зв`язку з чим просив розірвати шлюб. У судове засідання позивач не з`явився, про день, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином. Надав до суду заяву з проханням розглядати справу без його участі, позовні вимоги підтримав у повному обсязі, просив задовольнити. Проти заочного розгляду справи не заперечував. Відповідач в судове засідання не з`явився, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином шляхом направлення поштової кореспонденції, про що в матеріалах справи містяться відповідні підтвердження. Відзиву на позов не надав, явку представника не забезпечив. Відповідно до ст. 280 ЦПК України суд вважає за можливе ухвалити заочне рішення. Дослідивши матеріали справи, суд дійшов до висновку, що заявлений позов є обґрунтованим та таким, що підлягає задоволенню в повному обсязі з наступних підстав. Як убачається із матеріалів справи, 08.07.2011 відділом реєстрації актів цивільного стану Подільського районного управління юстиції у м. Києві між позивачем та відповідачем було зареєстровано шлюб, про що зроблено відповідний актовий запис №447. Від зареєстрованого шлюбу сторони мають малолітню дитину - доньку [PERSON] , [INFO] . Сторони спільного господарства не ведуть, стосунків не підтримують, шлюб носить лише формальний характер. Згідно ч. 3 ст. 105 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до статті 110 цього Кодексу. Відповідно до ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їх дітей, що мають істотне значення. Згідно ст. 24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Як убачається з пояснень позивача, почуття любові та поваги між сторонами зникли, тому збереження шлюбу суперечило б їх інтересам та інтересам їх дитини. Враховуючи особливий характер сімейних відносин, зважаючи на норми ст. ст. 111, 112 СК України, так як фактично шлюбні відносини між подружжям припинені, суд вважає примирення сторін неможливим. Оскільки подальше спільне життя подружжя і збереження сім`ї є неможливим і суперечить інтересам позивача та відповідача, позовні вимоги підлягають задоволенню. Згідно ч. 2 ст. 114 СК України у разі розірвання шлюбу судом шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2021-02-02 00:00:00

Позивач звернувся із позовом до відповідача про розірвання шлюбу, в якому зазначив, що 08.08.1997 він зареєстрував шлюб з відповідачем. Від зареєстрованого шлюбу сторони мають трьох дітей - повнолітню доньку [PERSON] , [INFO] , повнолітнього сина [PERSON] , [INFO] , та малолітнього сина [PERSON] , [INFO] . Сторони спільного господарства не ведуть, стосунків не підтримують, шлюб носить лише формальний характер. Позивач вважає, що подальше спільне проживання з відповідачем та збереження шлюбу є неможливим, оскільки вони мають різні погляди на шлюб та сім`ю, у зв`язку з чим просив розірвати шлюб. Відповідачу 24.12.2020 направлялись позовні матеріали, про що свідчить дата на копії супровідного листа суду, 25.01.2021 відповідач отримав позовні матеріали, про що свідчить відмітка на рекомендованому повідомленні про вручення поштового відправлення. 29.01.2021 від відповідача надійшла заява про розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги визнав та просив задовольнити. За наявності відомостей про направлення та отримання відповідачем позовних матеріалів та відсутності заперечень проти розгляду позову в порядку спрощеного позовного провадження, суд вважає за можливе проводити розгляд справи за наявними в матеріалах справи доказами без виклику учасників. Повно та всебічно дослідивши наявні в матеріалах справи докази у їх сукупності, суд вважає встановленими наступні обставини. Судом встановлено, що 08.08.1997 Пожарською сільською радою Сімферопольського району АР Крим між позивачем та відповідачем було зареєстровано шлюб, про що зроблено відповідний актовий запис №16. Від зареєстрованого шлюбу сторони мають трьох дітей - повнолітню доньку [PERSON] , [INFO] , повнолітнього сина [PERSON] , [INFO] , та малолітнього сина [PERSON] , [INFO] . Сторони спільного господарства не ведуть, стосунків не підтримують, шлюб носить лише формальний характер. Згідно ч. 3 ст. 105 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до статті 110 цього Кодексу. Відповідно до ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їх дітей, що мають істотне значення. Згідно ст. 24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Як убачається з пояснень позивача, почуття любові та поваги між сторонами зникли, тому збереження шлюбу суперечило б їх інтересам та інтересам їх дітей. Враховуючи особливий характер сімейних відносин, зважаючи на норми ст. ст. 111, 112 СК України, так як фактично шлюбні відносини між подружжям припинені, суд вважає примирення сторін неможливим. Оскільки подальше спільне життя подружжя і збереження сім`ї є неможливим і суперечить інтересам позивача та відповідача, а також їх дітей, позовні вимоги підлягають задоволенню. Згідно ч. 2 ст. 114 СК України у разі розірвання шлюбу судом шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2020-10-18 00:00:00

Позивач звернувся із позовом до відповідача про розірвання шлюбу, в якому зазначив, що 08.08.1998 він зареєстрував шлюб з відповідачем. Від зареєстрованого шлюбу сторони мають двох дітей - повнолітнього сина [PERSON] , [INFO] , та малолітнього сина [PERSON] , [INFO] . Сторони спільного господарства не ведуть, стосунків не підтримують, шлюб носить лише формальний характер. Позивач вважає, що подальше спільне проживання з відповідачем та збереження шлюбу є неможливим, оскільки вони мають різні погляди на шлюб та сім`ю, у зв`язку з чим просив розірвати шлюб. У судовому засіданні позивач позовні вимоги підтримав у повному обсязі, просив задовольнити. Вказував на те, що він категорично заперечує в подальшому перебувати у зареєстрованому шлюбі з відповідачем, його рішення є остаточним та зваженим. Відповідач та його представник у судовому засіданні заперечували проти задоволення позову, відповідач подала до суду відзив, в якому просила відмовити в задоволенні позову, посилаючись на те, що шлюб може бути збереженим, а обставини, за яких їхні з позивачем відносини погіршилися, носять тимчасовий характер. Просила надати строк на примирення. Заслухавши пояснення учасників, дослідивши матеріали справи, суд дійшов до висновку, що заявлений позов є законним, обґрунтованим та таким, що підлягає задоволенню в повному обсязі з наступних підстав. Як убачається із матеріалів справи, 08.08.1998 Центральним відділом державної реєстрації шлюбів Головного територіального управління юстиції у м. Києві між позивачем та відповідачем було зареєстровано шлюб, про що зроблено відповідний актовий запис №1085. Від зареєстрованого шлюбу сторони мають двох дітей - повнолітнього сина [PERSON] , [INFO] , та малолітнього сина [PERSON] , [INFO] . Сторони спільного господарства не ведуть, стосунків не підтримують, шлюб носить лише формальний характер. Згідно ч. 3 ст. 105 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до статті 110 цього Кодексу. Відповідно до ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їх дітей, що мають істотне значення. Згідно ст. 24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Як убачається з пояснень позивача, почуття любові та поваги між сторонами зникли, тому збереження шлюбу суперечило б їх інтересам та інтересам їх дітей. Враховуючи особливий характер сімейних відносин, зважаючи на норми ст. ст. 111, 112 СК України, так як фактично шлюбні відносини між подружжям припинені, суд вважає примирення сторін неможливим. Оскільки подальше спільне життя подружжя і збереження сім`ї є неможливим і суперечить інтересам позивача та відповідача, позовні вимоги підлягають задоволенню. Згідно ч. 2 ст. 114 СК України у разі розірвання шлюбу судом шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2021-04-08 00:00:00

Позивач звернувся із позовом до відповідача про розірвання шлюбу, в якому зазначив, що 08.08.2014 він зареєструвала шлюб з відповідачем. Сторони спільного господарства не ведуть, стосунків не підтримують, шлюб носить лише формальний характер. Позивач вважає, що подальше спільне проживання з відповідачем та збереження шлюбу є неможливим, оскільки вони мають різні погляди на шлюб та сім`ю, у зв`язку з чим просив розірвати шлюб. Ухвалою суду від 20.01.2021 у вказаній справі відкрито провадження, постановлено розглядати справу за правилами спрощеного позовного провадження. У судове засідання позивач не з`явився, про день, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином. Надав до суду заяву з проханням розглядати справу без його участі, позовні вимоги підтримав у повному обсязі, просив задовольнити. Відповідач у судове засідання не з`явилась, про час та місце розгляду справи повідомлена належним чином. Представник відповідача - адвокат Білоцька Т.В. подала до суду заяву, в якій позовні вимоги про розірвання шлюбу визнала та просила проводити розгляд справи без її участі та без участі відповідача. Дослідивши матеріали справи, суд дійшов до висновку, що заявлений позов є законним, обґрунтованим та таким, що підлягає задоволенню в повному обсязі з наступних підстав. Як убачається із матеріалів справи, 08.08.2014 у відділі державної реєстрації актів цивільного стану Оболонського районного управління юстиції у м. Києві між позивачем та відповідачем було зареєстровано шлюб, про що зроблено відповідний актовий запис №1352 (а.с. 9). Сторони спільного господарства не ведуть, стосунків не підтримують, шлюб носить лише формальний характер. Частиною 3 ст. 105 СК України визначено, що шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до статті 110 цього Кодексу. У відповідності до ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їх дітей, що мають істотне значення. За приписами ст. 24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Як убачається з пояснень позивача, почуття любові та поваги між сторонами зникли, тому збереження шлюбу суперечило б їх інтересам. Враховуючи особливий характер сімейних відносин, зважаючи на норми ст. 111 та 112 СК України, так як фактично шлюбні відносини між подружжям припинені, суд вважає примирення сторін неможливим. Оскільки подальше спільне життя подружжя і збереження сім`ї є неможливим і суперечить інтересам позивача та відповідача, позовні вимоги про розірвання шлюбу підлягають задоволенню. Згідно із ч. 2 ст. 114 СК України у разі розірвання шлюбу судом шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2019-04-03 00:00:00

Позивач звернувся із позовом до відповідача про розірвання шлюбу, в якому зазначив, що 08.10.1988 року він зареєстрував шлюб з відповідачем. Від зареєстрованого шлюбу сторони дітей не мають. Сторони спільного господарства не ведуть, стосунків не підтримують, шлюб носить лише формальний характер. Позивач вважає, що подальше спільне проживання з відповідачем та збереження шлюбу є неможливим, оскільки вони мають різні погляди на шлюб та сім'ю, у зв'язку з чим просив розірвати шлюб. У судове засідання позивач не з'явився, про день, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином. Надав до суду заяву з проханням розглядати справу без його участі, позовні вимоги підтримав у повному обсязі, просив задовольнити. Відповідач в судове засідання не з'явився, про час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином шляхом направлення поштової кореспонденції. Відзиву на позов не надав, явку представника не забезпечив. Відповідно до ст. 280 ЦПК України суд вважає за можливе ухвалити заочне рішення. Дослідивши матеріали справи, суд дійшов до висновку, що заявлений позов є законним, обґрунтованим та таким, що підлягає задоволенню в повному обсязі з наступних підстав. Як убачається із матеріалів справи, 08.10.1988 Калитянською селищною радою Броварського району Київської області між позивачем та відповідачем було зареєстровано шлюб, про що зроблено відповідний актовий запис №37. Від зареєстрованого шлюбу сторони дітей не мають. Сторони спільного господарства не ведуть, стосунків не підтримують, шлюб носить лише формальний характер. Згідно ч. 3 ст. 105 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до статті 110 цього Кодексу. Відповідно до ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їх дітей, що мають істотне значення. Згідно ст. 24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Як убачається з пояснень позивача, почуття любові та поваги між сторонами зникли, тому збереження шлюбу суперечило б їх інтересам. Враховуючи особливий характер сімейних відносин, зважаючи на норми ст. ст. 111, 112 СК України, так як фактично шлюбні відносини між подружжям припинені, суд вважає примирення сторін неможливим. Оскільки подальше спільне життя подружжя і збереження сім'ї є неможливим і суперечить інтересам позивача та відповідача, позовні вимоги підлягають задоволенню. Згідно ч. 2 ст. 114 СК України у разі розірвання шлюбу судом шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2020-08-06 00:00:00

Позивач звернувся із позовом до відповідача про розірвання шлюбу, в якому зазначив, що 08.10.2005 він зареєстрував шлюб з відповідачем. Від зареєстрованого шлюбу сторони мають двох малолітніх дітей - сина [PERSON] , [INFO] , та доньку [PERSON] , [INFO] . Сторони спільного господарства не ведуть, стосунків не підтримують, шлюб носить лише формальний характер. Позивач вважає, що подальше спільне проживання з відповідачем та збереження шлюбу є неможливим, оскільки вони мають різні погляди на шлюб та сім`ю, у зв`язку з чим просив розірвати шлюб. У судове засідання позивач не з`явився, про день, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином. Надав до суду заяву з проханням розглядати справу без його участі, позовні вимоги підтримав у повному обсязі, просив задовольнити. Відповідач у судове засідання не з`явився, про день, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином. Надав до суду заяву з проханням розглядати справу без його участі, позовні вимоги визнав у повному обсязі, просив задовольнити. Дослідивши матеріали справи, суд дійшов до висновку, що заявлений позов є законним, обґрунтованим та таким, що підлягає задоволенню в повному обсязі з наступних підстав. Як убачається із матеріалів справи, 08.10.2005 відділом реєстрації актів цивільного стану Шевченківського районного управління юстиції м. Києва між позивачем та відповідачем було зареєстровано шлюб, про що зроблено відповідний актовий запис №1225. Від зареєстрованого шлюбу сторони мають двох малолітніх дітей - сина [PERSON] , [INFO] , та доньку [PERSON] , [INFO] . Сторони спільного господарства не ведуть, стосунків не підтримують, шлюб носить лише формальний характер. Згідно ч. 3 ст. 105 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до статті 110 цього Кодексу. Відповідно до ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їх дітей, що мають істотне значення. Згідно ст. 24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Як убачається з пояснень позивача, почуття любові та поваги між сторонами зникли, тому збереження шлюбу суперечило б їх інтересам та інтересам їх дітей. Враховуючи особливий характер сімейних відносин, зважаючи на норми ст. ст. 111, 112 СК України, так як фактично шлюбні відносини між подружжям припинені, суд вважає примирення сторін неможливим. Оскільки подальше спільне життя подружжя і збереження сім`ї є неможливим і суперечить інтересам позивача та відповідача, позовні вимоги підлягають задоволенню. Згідно ч. 2 ст. 114 СК України у разі розірвання шлюбу судом шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2019-03-14 00:00:00

Позивач звернувся із позовом до відповідача про розірвання шлюбу, в якому зазначив, що 08.10.2010 він зареєстрував шлюб з відповідачем. Від зареєстрованого шлюбу сторони мають дітей - [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO]. Сторони спільного господарства не ведуть, стосунків не підтримують, шлюб носить лише формальний характер. Позивач вважає, що подальше спільне проживання з відповідачем та збереження шлюбу є неможливим, оскільки вони мають різні погляди на шлюб та сім'ю, у зв'язку з чим просив розірвати шлюб. У судове засідання позивач не з'явився, про день, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином. Надав до суду заяву з проханням розглядати справу без його участі, позовні вимоги підтримав у повному обсязі, просив задовольнити. Відповідач у судове засідання не з'явився, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, подав до суду заяву, в якій просив проводити розгляд справи без його участі, позовні вимоги визнав. Визнання відповідачем позову не суперечить закону, не порушує права, свободи та інтереси інших осіб, а тому суд вважає за можливе прийняти визнання позову відповідачем у справі та,

Outcome: approved