Jurisdiction: civil
Date: 2019-03-18 00:00:00

Позивач звернулась в суд з позовом до [PERSON] про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням. Позов обґрунтовує тим, що вона є власником квартири що знаходиться на вулиці Симоненка 5 «А», кв.24, у м. Івано-Франківську. В квартирі також зареєстровані: [PERSON] та [PERSON]. Проте, її онук [PERSON] у квартирі не проживає уже тривалий час, не бере жодної участі в утриманні квартири та оплаті комунальних послуг, а отже є таким, що втратив право на користування житлом. Позивач та її представник у судовому засіданні позов підтримали з мотивів наведених у ньому. Просили суд про його задоволення. Проти заочного розгляду справи не заперечили. Відповідач в судові засідання не зявлявся, про час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, що підтверджується конвертами, які повернулися за закінченням терміну зберігання, про причини неявки суд не повідомив, жодних заяв від нього не надходило. Свідок [PERSON] у судовому засіданні надав показання та зазначив, що є сусідом позивача. Підтвердив, що [PERSON] не проживає у [INFO] з 1989 року. З урахуванням положень ст. 280 ЦПК України суд ухвалив провести заочний розгляд справи. Заслухавши пояснення позивача, представника позивача, свідка, дослідивши письмові матеріали справи, судом встановлено, що спір між сторонами виник з приводу порушення права користування нерухомим майном внаслідок чого власник житла позивається про його відновлення, шляхом визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням. Власниками квартири [ADDRESS] є [PERSON]. Згідно свідоцтва про право власності на житло від 16.05.2000 р. виданого Госпрозрахунковою групою з приватизації державного житлового фонду вказана вище квартира належить на праві спільної сумісної власності [PERSON] та її чоловіку [PERSON], який помер 15.04.2018 р. Відповідно до свідоцтва про право на спадщину за законом від 30.10.2018 р., належна [PERSON] 1/2 частки квартири на вулиці Симоненка 5а, кв.24, у м. Івано-Франківську підлягає державній реєстрації за її спадкоємцем, [PERSON]. Згідно витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності №143211158 від 30.10.2018 р. була здійснена державна реєстрації 1/2 частки квартири померлого чоловіка за Позивачем. Згідно довідки №02-02/03520 від 30.05.2018 р. виданої КП Муніципальна інвестиційна управляюча компанія, за адресою: вул. Василя Симоненка, 5а, кв.24, м. Івано-Франківськ, проживає: [PERSON] (14.05.1947 р.н.) та зареєстровані [PERSON] (31.03.1978 р.н.), [PERSON] (06.08.1998 р.н.). Як вбачається із відомостей про реєстрацію відповідача наданих на запит суду, відповідач [PERSON] зареєстрований за адресою: вул. Симоненка, буд. № А[ADDRESS] з 11 серпня 2015 року по теперішній час. Позивач вказує, що реєстрація у квартирі відповідача перешкоджає здійсненню нею прав власника на вільне користування і розпоряджання майном. Враховуючи, що квартира [ADDRESS] належить позивачу на праві приватної власності, до спірних правовідносин підлягає застосуванню ст. 405 ЦК України. Згідно із\~ст. 391 ЦК України, власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном. За змістом ч. 1 ст. 405 ЦК України члени сім'ї власника житла, які проживають разом з ним, мають право на користування цим житлом відповідно до закону. Житлове приміщення, яке вони мають право займати, визначається його власником. Відповідно до ч. 2\~ст. 405 ЦК України, член сімї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сімї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом. Отже, відповідач не проживає в квартирі № 24 в будинку № 5 «А» по вул. Симоненка в м. Івано-Франківську понад рік, не несе витрати по утриманню житла, а тому його слід визнати таким, що втратив право на користування житловим приміщенням. Відповідач в судові засідання не зявлявся, відзиву та доказів на спростування вимог позивача суду не надав. З огляду на викладене, враховуючи що суд дійшов висновку, що позов слід задовольнити. На підставі викладеного, відповідно до ст. ст. 391, 405 ЦК України,

Outcome: approved