Jurisdiction: civil
Date: 2020-05-18 00:00:00

позивач звернулась до Голосіївського районного суду м.Києва з позовом до Акціонерного товариства «Банк Форвард», приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Незнайка Євгена Вікторовича, третя особа без самостійних вимог: приватний виконавець виконавчого округу м.Києва Павелків Тетяна Леонідівна про визнання виконавчого напису, вчиненого приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Незнайком Євгеном Вікторовичем 01.11.2019 р., за реєстровим номером 6520 про стягнення з [PERSON] на користь АТ «Банк Форвард» заборгованості за кредитним договором № 89726530 від 07.06.2011 р. таким, що не підлягає виконанню. Позовні вимоги обґрунтовані тим, що 01.11.2019 р. приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Незнайком Є.В. вчинено виконавчий напис за реєстровим № 6520 про стягнення заборгованості за кредитним договором з [PERSON] на користь АТ «Банк Форвард» в розмірі 27334,30 гривень. Позивач зазначає, що нотаріусом не було перевірено безспірність заборгованості, не дотримана процедура вчинення виконавчого напису, заборгованість стягнуто поза межами трирічного строку, а також у відсутність документів, які підтверджують розмір заборгованості та наявність у АТ «Банк Форвард» права вимоги. З врахуванням викладених обставин позивач просить визнати виконавчий напис, вчинений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Незнайком Є.В. 01.11.2019 р. таким, що не підлягає виконанню. На підставі положень ст.ст.274-279 ЦПК України справа розглядається в порядку спрощеного позовного провадження буз виклику сторін. На момент розгляду справи відповідачі не скористались своїм правом на подання письмового відзиву. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню частково з наступних підстав. Судом встановлено, що 06.06.2011 р. [PERSON] підписала заяву про укладення Кредитного договору з ПАТ «Банк Русский стандарт» про отримання кредиту в сумі 4541,90 гривень на строк до 07.04.2012 р. на споживчі цілі. 01.11.2019 р. приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Незнайком Євгеном Вікторовичем вчинено виконавчий напис за реєстровим номером 6520 про стягнення з [PERSON] на користь АТ «Банк Форвард» (який є правонаступником ПАТ «Банк Русский стандарт») заборгованості за кредитним договором № 89726530 від 07.06.2011 р. в розмірі 27334,30 гривень. Згідно з ч.1 статті 1 Закону України від 2 вересня 1993 року №3425-XII «Про нотаріат» нотаріат в Україні - це система органів і посадових осіб, на які покладено обов`язок посвідчувати права, а також факти, що мають юридичне значення, та вчиняти інші нотаріальні дії, передбачені цим Законом, з метою надання їм юридичної вірогідності. За ч.1 ст.39 Закону «Про нотаріат» порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами та посадовими особами органів місцевого самоврядування встановлюється Законом «Про нотаріат» та іншими актами законодавства України. Наказом Міністерства юстиції України 22 лютого 2012 року №296/5 затверджено Порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затверджений, який зареєстрований у Міністерстві юстиції України 22 лютого 2012 року за №282/20595. У відповідності зі ст.ст. 87, 88 Закону «Про нотаріат» для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість. Нотаріус вчиняє виконавчі написи, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем та за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років. Перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів, встановлюється Кабінетом Міністрів України. Відповідно до п.п.1, 3 гл.16 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість, або на правочинах, що передбачають звернення стягнення на майно на підставі виконавчих написів. Перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів, установлюється Кабінетом Міністрів України. Нотаріус вчиняє виконавчі написи: якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем; за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років, а у відносинах між підприємствами, установами та організаціями - не більше одного року. Безспірність заборгованості підтверджують документи, передбачені Переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 29.06.99 № 1172 із змінами внесеними Постановою КМУ від 26.11.2014 № 662. Постановою Кабміну № 662 до зазначеного Переліку внесено зміни, відповідно до яких, серед іншого, Перелік доповнено розділом «Стягнення заборгованості з підстав, що випливають з кредитних відносин» та пунктом 2 такого змісту: «Кредитні договори, за якими боржниками допущено прострочення платежів за зобов`язаннями. Для одержання виконавчого напису додаються: а) оригінал кредитного договору; б) засвідчена стягувачем виписка з рахунка боржника із зазначенням суми заборгованості та строків її погашення з відміткою стягувача про непогашення заборгованості». Постановою Київського апеляційного адміністративного суду від 22 лютого 2017 року, залишеною без змін ухвалою Вищого адміністративного суду України від 1 листопада 2017 року у справі № 826/20084/14, визнано незаконною та нечинною постанову Кабінету Міністрів України від 26 листопада 2014 року № 662 «Про внесення змін до переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів» в частині, зокрема, пункт 2 змін, що вносяться до Переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів. З огляду на що, на момент вчинення приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Незнайком Є.В. оспорюваного виконавчого напису норма чинного законодавства про можливість вчинення виконавчих написів в безспірному порядку на підставі кредитних договорів, що не посвідчені нотаріально, була скасована. Виконавчим написом є розпорядження нотаріуса про примусове стягнення з боржника на користь кредитора грошових сум або передачі чи повернення майна кредитору, здійснене на документах, які підтверджують зобов`язання боржника. В основі вчинення цієї нотаріальної дії знаходиться факт безспірності відповідальності боржника. Тому вчинення виконавчого напису - це не вирішення спору між кредитором та боржником, а підтвердження безспірності зобов`язань боржника. Позивач при зверненні до суду оспорює факт наявності безспірності заборгованості. Як вбачається з виконавчого напису, стягувач звернувся з заявою про стягнення заборгованості за період з 07.11.2017 р. по 05.02.2018 р. Однак, відповідно до умов Кредитного договору кредит надавався на строку до 07.04.2012 р. Тобто, на момент звернення Банку до приватного нотаріуса минуло три роки з моменту порушення права Кредитора на отримання заборгованості, що є порушенням п.3 гл.16 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України та ст..88 Закону України «Про нотаріат». На спростування зазначених обставин будь-яких доказів в порушення вимог ст.81 ЦПК України з боку відповідачів надано не було. Згідно ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків встановлених цим Кодексом. Доказування не може ґрунтуватись на припущеннях. В силу положень ст.12 ЦПК України кожна сторона несе ризик настання наслідків в зв`язку з вчиненням або не вчиненням нею процесуальних дій. Враховуючи викладене, оцінюючи досліджені судом докази в їх сукупності, суд приходить до висновку про наявність порушень при вчиненні виконавчого напису від 01.11.2019 р., в зв`язку з чим він підлягає визнанню таким, що не підлягає виконанню. Однак, не підлягають задоволенню вимоги позивача до приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Незнайко Є.В. з наступних підстав. Відповідно до роз`ясень, викладених в постанові Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ « «Про деякі питання юрисдикції загальних судів та визначення підсудності цивільних справ» зазначено, що спори між боржниками і стягувачами, а також спори за позовами інших осіб, прав та інтересів яких стосуються нотаріальні дії чи акт, у тому числі про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню повністю або частково, про повернення стягнутого за виконавчим написом вирішується судом у порядку цивільного судочинства за позвами боржників або зазначених осіб до стягувачів, якщо однією зі сторін відповідного спору є фізична особа. Тобто, спір щодо визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню виникає з правовідносин між боржником і стягувачем щодо правомірності звернення останнього до нотаріуса з заявою про вчинення виконавчого напису і стягнення заборгованості в позасудовому порядку. Нотаріус не стає учасником цивільних правовідносин між боржником і стягувачем і не може порушувати прав цих осіб, які є змістом правовідносин, що виникли між ними. В даному випадку, приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Незнайко Є.В. не є належним відповідачем у даному спорі, в зв`язку з чим позов в частині вимог до приватного нотаріуса не підлягає задоволенню. Питання щодо судових витрат вирішується судом в порядку ст.141 ЦПК України.

Outcome: partial