Jurisdiction: civil
Date: 2021-01-17 00:00:00

Позивач звернулась в суд з позовом, в якому просить стягнути з відповідача на її користь заборгованість по заробітній платі в розмірі 60 312,16 грн.; стягнути з відповідача на її користь середній заробіток за весь період затримки розрахунку по день ухвалення судового рішення та покласти на відповідача судові витрати по справі. Позов обґрунтує тим, що у період з 11.01.2019 року по 09.07.2020 року вона знаходилась у трудових відносинах з ПП «Атлант-3000», що підтверджується записами у трудовій книжці [NUMBER] та довідкою ПП «Атлант-3000». Під час знаходження у трудових правовідносинах з відповідачем, з боку останнього була нарахована, але не виплачена заробітна плата за березень, квітень, травень, червень та 9 днів липня 2020 року у розмірі 53 822,16 грн., нарахування якої підтверджується довідкою відповідача. 25.06.2020 року нею була подана заява про звільнення за власним бажанням, яку прийняв та зареєстрував відповідач. Згідно з діючим трудовим законодавством вона відпрацювала два тижні до 09.07.2020 року, після чого звернулась до роботодавця з вимогою видати належним чином оформлену трудову книжку та заробітну плату, однак отримала лише трудову книжку, заробітну плату не отримала. На звернення з заявою про поновлення порушених трудових прав до Управління Держпраці в Кіровоградській області отримала відповідь про те, що працівники цього відомства не змогли провести інспекційне відвідування відповідача і її заява залишена без задоволення. Згідно довідки про доходи, наданої ПП «Атлант-3000» їй було нараховано 53 822,16 грн. заробітної плати та не виплачена компенсація за невикористану відпустку (12 днів) в розмірі 6 490,00 грн., а всього 60 312,16 грн., а тому вона вимушена звернутись в суд за захистом свого порушеного права і посилаючись на норми діючого законодавства просить задовольнити позов. В судове засідання позивач не з`явилась, про час та місце слухання справи повідомлена, надала суду заяву про розгляд справи у її відсутності та підтримання позову. Представник відповідача в судове засідання не з`явився, про час та місце судового засіданняповідомлявся за зазначено в позові адресою. При цьому судом відмічається, що в судовому засіданні 24.11.2020 року був присутній представник ПП «Атлант-3000» - директор Бугайов О.А., якому було вручено копію позову [PERSON] , роз`яснено права та право подачі відзиву на позов і надання доказів на підтвердження своєї позиції. Відповідачем відзиву на позов не надано. Враховуючи те, що розгляд справи судом проводиться за правилами спрощеного провадження, суд обмежується доказами, наданими позивачем. Ухвалою суду від 11.12.2020 року до участі в справі в якості третьої особи залучено Управління Держпраці в Кіровоградській області та повідомлено про час і місце слухання справи, представник в судове засідання не з`явився, належним чином повідомлений про час та місце слухання справи, причини неявки суду не повідомив. Дослідивши матеріали справи, суд встановив такі факти та відповідні їм правовідносини. Судом встановлено, що позивач [PERSON] з 11.01.2019 року по 09.07.2020 року знаходилась у трудових відносинах з ПП «Атлант-3000», що підтверджується записами у трудовій книжці [NUMBER] та довідкою ПП «Атлант-3000». Під час знаходження у трудових правовідносинах з відповідачем, з боку останнього їй була нарахована, але не виплачена заробітна плата за березень, квітень, травень, червень та 9 днів липня 2020 року у розмірі 53 822,16 грн., нарахування якої підтверджується довідкою ПП «Атлант-3000» (а.с. 6). 25.06.2020 року [PERSON] була подана заява про звільнення за власним бажанням, яку прийняв та зареєстрував відповідач. Згідно з діючим трудовим законодавством вона відпрацювала два тижні до 09.07.2020 року, після чого звернулась до роботодавця з вимогою видати належним чином оформлену трудову книжку та заробітну плату, однак отримала лише трудову книжку, заробітну плату не отримала. Згідно з ч.1 ст.115 КЗпП України, заробітна плата виплачується працівникам регулярно в робочі дні у строки, встановлені колективним договором або нормативним актом роботодавця, погодженим з виборним органом первинної профспілкової організації чи іншим уповноваженим на представництво трудовим колективом органом (а в разі відсутності таких органів - представниками, обраними і уповноваженими трудовим колективом), але не рідше двох разів на місяць через проміжок часу, що не перевищує шістнадцяти календарних днів, та не пізніше семи днів після закінчення періоду, за який здійснюється виплата. Відповідно до ст. 116 КЗпП, при звільненні працівника виплата всіх сум, що належать йому від підприємства, установи, організації, провадиться в день звільнення. Якщо працівник вдень звільнення не працював, то зазначені суми мають бути виплачені не пізніше наступного дня після пред`явлення звільненим працівником вимоги про розрахунок. Про нараховані суми, належні працівникові при звільненні, власник або уповноважений ним орган повинен письмово повідомити працівника перед виплатою зазначених сум. Судом встановлено, що станом на день звернення суд [PERSON] не виплачена заробітна плата та компенсація за невикористану відпустку (12 днів), а тому стягненню з відповідача на користь позивача підлягає сума не виплаченої заробітної плати в розмірі 53 822,16 грн. та компенсація за невикористану відпустку в розмірі 6 490,00 грн., а всього 60 312,16 грн. Відповідно до ч. 1 ст. 117 КЗпП України в разі невиплати з вини власника або уповноваженого ним органу належних звільненому працівникові сум у строки, зазначені в статті 116 цього Кодексу, при відсутності спору про їх розмір підприємство, установа, організація повинні виплатити працівникові його середній заробіток за весь час затримки по день фактичного розрахунку. Відповідно до п. 20 постанови Пленуму Верховного Суду України від 24.12.1999 року № 13 «Про практику застосування судами законодавства про оплату праці», установивши при розгляді справи про стягнення заробітної плати у зв`язку із затримкою розрахунку при звільненні, що працівникові не були виплачені належні йому від підприємства, установи, організації суми в день звільнення, коли ж він у цей день не був на роботі, - наступного дня після пред`явлення ним роботодавцеві вимог про розрахунок, суд на підставі ст. 117 КЗпП України стягує на користь працівника середній заробіток за весь період затримки розрахунку, а при не проведенні його до розгляду справи - по день постановления рішення, якщо роботодавець не доведе відсутності в цьому своєї вини. Таким чином, відповідно до роз`яснень Пленуму ВСУ на підставі ст. 117 КЗпП стягується на користь працівника середній заробіток за весь період затримки розрахунку, по день постановления рішення. Згідно з абзацом 3 пункту 2 Порядку обчислення середньої заробітної плати, затвердженого постановою КМУ від 08.02.1995 року № 100 середньомісячна заробітна плата обчислюється виходячи з виплат за останні 2 календарні місяці роботи, що передують події, з якою пов`язана відповідна виплата. Працівникам, які пропрацювали на підприємстві, в установі, організації менше двох календарних місяців, середня заробітна плата обчислюється виходячи з виплат за фактично відпрацьований час. Відповідно до абзацу 6 пункту 2 Порядку час, протягом якого працівники згідно з чинним законодавством або з інших поважних причин не працювали і за ними не зберігався заробіток або зберігався частково, виключається з розрахункового періоду. Як передбачено абзацу 3 пункту 4 Порядку в інших випадках, коли нарахування проводяться виходячи із середньої заробітної плати, працівник не мав заробітку, не з вини працівника, розрахунки проводяться виходячи з установлених йому в трудовому договорі тарифної ставки, посадового (місячного) окладу. Нарахування виплат, що обчислюються із середньої заробітної плати за останні два місяці роботи, провадяться шляхом множення середньоденного (годинного) заробітку на число робочих днів/годин, а у випадках, передбачених чинним законодавством, календарних днів, які мають бути оплачені за середнім заробітком. Середньоденна (годинна) заробітна плата визначається діленням заробітної плати за фактично відпрацьовані протягом двох місяців робочі (календарні) дні на число відпрацьованих робочих днів (годин), а у випадках, передбачених чинним законодавством, - на число календарних днів за цей період, (абзац перший пункту 8 Порядку) Відповідно до нарахувань заробітної плати ПП «Атлант-300» за травень та червень 2020 року посадовий оклад [PERSON] складає: за травень 2020 року - 17 000 грн. за червень 2020 року - 17 000 грн. У травні 2020 року було 19 робочих днів, в червні 2020 року - 20 робочих днів. Середньоденний заробіток позивача складає: 17 000 + 17 000: 39 = 871,80 грн. Як зазначає позивач заробітна плата не виплачувалась їй з березня 2020 року. Середній заробіток за час затримки розрахунку судом вираховується із кількості робочих днів за 2020 рік, а саме: березень - 21 робочий день, квітень - 21 робочий день, травень 19 робочих днів, червень 20 робочих днів, липень 23 робочих дні, серпень 20 робочих днів, вересень 22 робочих дні, жовтень 21 робочий день, листопад 21 робочий день, грудень 22 робочих дні і січень 21 року 9 робочих днів, а всього 219 робочих дні та множення на середньоденнй заробіток (871,80 Х 219= 190 924,20 грн.) Відповідно до пункту 2, ч. 1 ст. 430 ЦПК України суд допускає негайне виконання рішень у справах про присудження працівникові виплати заробітної плати, але не більше ніж за один місяць. Відповідно до ст. 141 ЦПК України з відповідача підлягає стягненню судовий збір на користь держави у розмірі 4 204 грн. щодо двох позовних вимог позивача. На підставі викладеного,

Outcome: approved