Jurisdiction: civil
Date: 2015-08-06 00:00:00

Позивач звернулась до суду з позовною заявою про стягнення аліментів на утримання повнолітньої дитини. Позовні вимоги мотивовано тим, що сторони перебували у зареєстрованому шлюбу, мають повнолітню дочку [PERSON], [INFO], яка навчається у вищому навчальному закладі. 29 жовтня 2009 р. сторони розірвали шлюб, мешкають окремо. Відповідач матеріальну допомогу на навчання дочки не надає, в звязку з чим позивач просить суд стягнути з нього аліменти на утримання дочки у розмірі 609 грн. щомісячно до досягнення нею двадцятитрьохлітнього віку. Позивач в судове засідання не зявилась, надавши заяву про розгляд справи за її відсутність. Відповідач, будучи належним чином повідомлений про час та місце розгляду справи, в судове засідання не зявився, заяву про розгляд справи за його відсутності не надав, в звязку з чим суд у відповідності зі ст. 224 ЦПК України ухвалює заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, проти чого представник позивача не заперечує. Позов підлягає частковому задоволенню з наступних підстав. В судовому засідання належними документами встановлено, що 10 серпня 1991 р. сторони уклали шлюб в органі реєстрації актів цивільного стану (а.с. 5) Від шлюбу сторони мають повнолітню дочку [PERSON], [INFO]. (а.с. 6) 29 жовтня 2009 р. сторони розірвали шлюб в органі реєстрації актів цивільного стану (а.с. 5-зв. ), мешкають окремо. Згідно довідки Державного вищого навчального закладу «Запорізький національний університет» [PERSON] навчається у вказаному навчальному закладі, термін навчання з 1 вересня 2013 р. до 30 червня 2017 р. (а.с. 8) У відповідності зі ст. 199 СК України якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв'язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов'язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу; право на утримання припиняється у разі припинення навчання; право на звернення до суду з позовом про стягнення аліментів має той з батьків, з ким проживає дочка, син, а також самі дочка, син, які продовжують навчання. Оскільки в судовому засіданні встановлено, що повнолітня дочка сторін навчається й потребує матеріальної допомоги, проживає разом з матірю, суд вважає за необхідне стягнути з батька аліменти на утримання дочки на період навчання. При вирішення питання про розмір аліментів, які підлягають стягненню, суд враховує положення ст. 200 СК України, згідно яким суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у статті 182 цього Кодексу; при визначенні розміру аліментів з одного з батьків суд бере до уваги можливість надання утримання другим з батьків, своїми дружиною, чоловіком та повнолітніми дочкою, сином; та ст. 182 ч.2 СК України, згідно яким мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, за винятком випадків, передбачених статтею 184 цього Кодексу. Враховуючи викладене, суд приходить до переконання, що стягненню з відповідача підлягають аліменти у твердій грошовій сумі у розмірі 588 грн., що складає ? частину прожиткового мінімуму в Україні, щомісячно на період навчання дочки, але не пізніше досягнення нею двадцятитрьохлітнього віку. Так як задоволена основна вимога позивача, яка була звільнена від сплати судового збору при подачі заяви, з відповідача повинен бути стягнений в дохід держави судовий збір. На підставі викладеного,

Outcome: approved