Jurisdiction: civil
Date: 2019-07-04 00:00:00

Позивач звернулась до суду з вищевказаним позовом до відповідача. В обґрунтування позову вказує, що 30 липня 2005 року між сторонами був укладений шлюб Відділом реєстрації актів цивільного стану Оболонського районного управління юстиції м.Києва, актовий запис № 1021. Від шлюбу сторони мають малолітніх дітей: [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] . Спільне життя у сторін не склалося, оскільки вони мають різні погляди на сімейне життя та обов`язки. Головною причиною припинення шлюбних відносин слугувало несумісність характерів та поглядів на життя. Враховуючи вищезазначене позивач просила шлюб розірвати та стягнути з відповідача на свою користь аліменти на утримання малолітніх доньок в розмірі 1/2 частини від всіх видів заробітку (доходу), щомісячно, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи стягнення із дня пред`явлення позову і до досягнення дітьми повноліття. 03 травня 2019 року ухвалою суду відкрито провадження по справі. В судовому засіданні позивач позов підтримала та просила задовольнити. Відповідач у судовому засіданні позовні вимоги визнав не заперечував проти задоволення позову. Суд, вислухавши пояснення сторін, дослідивши письмові докази по справі, прийшов до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Відповідно до ч.3 ст.200 ЦПК України, за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Враховуючи те, що відповідач визнав позов, суд вважає за можливе ухвалити рішення в підготовчому судовому засіданні. Судом встановлено, що сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі з 30 липня 2005 року (а.с.4). Від шлюбу сторони мають малолітніх дітей: [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] (а.с.5,6). Спільне життя у сторін не склалось, оскільки вони мають різні погляди на сімейне життя та обов`язки та не підтримують подружні стосунки, втратили почуття любові та поваги один до одного. Головною причиною припинення шлюбних відносин слугувало несумісність характерів та поглядів на життя. Наміру зберігати шлюб сторони не мають. Згідно ст. 51 Конституції України та ст. 24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді дружини і чоловіка, примус до шлюбу не допускається. Із змісту ст. 112 СК України вбачається, що суд з`ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, що мають істотне значення. Згідно зі ч. 2 ст. 104 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання. Шлюб підлягає розірванню, оскільки встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу стали неможливими. Окрім того, [PERSON] просить суд стягнути з відповідача на свою користь аліменти утримання малолітніх дітей. Згідно ч. 3 ст. 181 СК України, за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Спосіб стягнення аліментів, визначений рішенням суду, змінюється за рішенням суду за позовом одержувача аліментів. Відповідно до ч.1 ст.191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову. Відповідно до ч.1 ст.182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована постановою Верховної Ради України № 789-ХІІ від 27 лютого 1991 року та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Враховуючи матеріальний стан сторін, обов`язку обох батьків по утриманню дітей та ту обставину, що відповідач визнав позовні вимоги, у зв`язку з чим, суд вважає за можливе стягувати щомісячно з відповідача на користь позивача аліменти на утримання малолітніх доньок в розмірі 1/2 частини від всіх видів заробітку (доходу), щомісячно, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи стягнення з 09.04.2019 року і до досягнення дітьми повноліття. Відповідно до ч.1 ст.191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову. Згідно ст.ст. 133, 141 ЦПК України з відповідача підлягають стягненню на користь держави судові витрати в сумі 768 грн. 40 коп. за вимогу про стягнення аліментів, Враховуючи положення ст.142 ЦПК України та те, що відповідач визнав позов, з відповідача підлягає стягненню на користь позивача судовий збір в розмірі 384 грн. 20 коп., а з державного бюджету підлягає поверненню позивачу судовий збір в розмірі 384 грн. 20 коп. за вимогу про розірвання шлюбу. На підставі викладеного та

Outcome: approved