Jurisdiction: civil
Date: 2019-03-04 00:00:00

Позивач звернувся із вказаним позовом, вказавши в позовній заяві, що на підставі довіреності від 09.12.2013 року [PERSON], отримав від громадянки [PERSON] нотаріально посвідчену довіреність, якою остання уповноважила його здати в експлуатацію, оформити на її ім'я право власності на належну їй будівлю автобусної зупинки, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] та продати його за ціну та на умовах на його розсуд.Одночасно з видачею вказаної довіреності між позхивачем і гр. [PERSON] було досягнуто домовленості з усіх істотних умов та вчинено дії, що свідчать про укладення між ними договору купівлі-продажу згаданого об'єкту, що підтверджується розпискою від 09.12.2013 року про одержання обумовленої договором суми коштів за саме цей об'єкт. Також вони домовилися щодо передачі цього об'єкту, який перебуває у його фактичному володінні і користуванні з дня сплати коштів, та про нотаріальне посвідчення вказаного договору купівлі-продажу.На виконання домовленостей [PERSON] звернулася до Цюрупинського районного суду Херсонської області з позовом до Козачелагерської сільської ради про визнання за нею права власності на вказаний об'єкт нерухомого майна, рішенням суду від 03.07.2015 року позов задоволено.Згідно витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності від 24.09.2015 року за [PERSON] здійснено реєстрацію вказаного права.Проте [PERSON] з різних причин тривалий час зволікала з нотаріальним посвідченням згаданого договору, у тому числі і у зв'язку з тривалим виїздом і перебуванням за межами України.Після повернення в Україну [PERSON] померла [INFO] року, а договір купівлі-продажу залишився нотаріально не посвідченим.Позивач не може оформити право власності через відсутність нотаріального посвідчення договору, тому просив визнати дійсним договір купівлі-продажу зазначеної автобусної зупинки, укладений 09.12.2013 року між [PERSON] та [PERSON] Під час судового розгляду позивач змінив позовні вимоги та просив суд визнати за ним право власності на будівлю автобусної зупинки, розташовану за адресою: [ADDRESS], яка складається з торгівельного павільйону літ. «А» загальною площею 14,6 кв. м. та навісу літ. «Б» площею 11,00 кв. м. Позивач в судове засідання надав заяву, в якій просить розглядати справу без його участі, позов підтримує і просить задовольнити в повному обсязі. Представник відповідача в судове засідання не з'явився, надав до суду письмову заяву в якій змінені позовні вимоги визнає в повному обсязі та просять справу розглянути за відсутності представника відповідача. Відповідно до положень ч. 4ст. 206 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову в судовому засіданні суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Судом встановлено, що 09.12.2013 року [PERSON] нотаріально посвідченою довіреністю уповноважила [PERSON] здати в експлуатацію, оформити на її ім'я право власності на належну їй будівлю автобусної зупинки, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] та продати її за ціну та на умовах на його розсуд.Згідно розписки від 09.12.2013 року про одержання обумовленої договором суми коштів за саме цей об'єкт між ними було досягнуто домовленості з усіх істотних умов та вчинено дії, що свідчать про укладення між ними договору купівлі-продажу автобусної зупинки. Рішенням Цюрупинського районного суду Херсонської області суду від 03.07.2015 року за [PERSON] визнано право власності на вказаний об'єкт нерухомого майна. Рішення набрало законної сили 21 липня2015 року. Згідно витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності від 24.09.2015 року за [PERSON] здійснено реєстрацію вказаного права.Проте [PERSON] з різних причин тривалий час зволікала з нотаріальним посвідченням згаданого договору, у тому числі і у зв'язку з тривалим виїздом і перебуванням за межами України.Після повернення в Україну [PERSON] померла [INFO] року, а договір купівлі-продажу залишився нотаріально не посвідченим. Відповідно до ст. 657 ЦК України договір купівлі-продажу земельної ділянки, єдиного майнового комплексу, житлового будинку (квартири) або іншого нерухомого майна укладається у письмовій формі і підлягає нотаріальному посвідченню, а ч. З ст. 640 ЦК України встановлено, що договір, що підлягає нотаріальному посвідченню, є укладеним з дня такого посвідчення. Згідно ч. 3 ст. 334 ЦК України право власності на майно за договором, який підлягає нотаріальному посвідченню, виникає у набувача з моменту такого посвідчення або з моменту набрання законної сили рішенням суду про визнання договору, не посвідченого нотаріально, дійсним. Відповідно до ч. 2 ст. 220 ЦК України якщо сторони домовилися щодо усіх істотних умов договору, що підтверджується письмовими доказами, і відбулося повне або часткове виконання договору, але одна із сторін ухилилася від його нотаріального посвідчення, суд може визнати такий договір дійсним. У цьому разі наступне нотаріальне посвідчення договору не вимагається. Спираючись на викладене, враховуючи, що сторони договору домовилися щодо усіх істотних умов договору щодо передачі спірного об'єкта нерухомості позивачу за плату, відбулося повне фактичне виконання умов договору, але померла [PERSON] ухилилася від нотаріального посвідчення договору, суд не ставить під сумнів викладені в позові доводи, які підтверджуються письмовими матеріалами справи, суд вважає що позовні вимоги підлягають задоволенню. На підставі викладеного,

Outcome: approved