Jurisdiction: civil
Date: 2016-02-15 00:00:00

Позивач, звернувшись в суд із даним позовом, посилається на те, що будинковолодіння № 4 по вул. Польова в с. Верхній Вербіж Коломийського району належало на праві власності колгоспному двору, головою якого була [PERSON]. Станом на 01.07.1990 року в житловому будинку по вул. Польова, 4 в с. В.Вербіж проживали [PERSON] Василівна-голова двору та [PERSON] Михайлович-внук. 20 лютого 2000 року померла [PERSON]. Померла залишила заповіт, згідно якого все своє майно залишила [PERSON], який 25.04.2001 року змінив прізвище на «Шевченко». 20 вересня 2013 року [PERSON] помер. Після його смерті відкрилася спадщина за законом, спадкоємцем майна померлого є його мати-позивач по справі [PERSON]. Прийнявши спадщину та вступивши в управління спадковим майном вона не може оформити спадщину, оскільки у свідоцтві про смерть [PERSON] значиться її прізвище «Полагнюк», а у виписці з інвентаризаційних матеріалів зазначено, що свідоцтво про право власності на житловий будинок, господарські будівлі та споруди видане на [PERSON]. Просить суд встановити факт, що свідоцтво про право власності на житловий будинок, господарські будівлі та споруди видане на [PERSON], 04 травня 1990 року належить [PERSON] та визнати за нею право власності на спадкове майно будинковолодіння № 4 по вул. Польова в с. Верхній Вербіж Коломийського району. В судове засідання позивач не з'явилася, представник позивача подав до суду письмову заяву з проханням слухати справу без її участі, позовні вимоги підтримав в повному обсязі. Відповідач в судове засідання не з'явився. Представник відповідача подав до суду письмову заяву, в якій просять справу розглядати без їх участі. Згідно із ч.2 ст. 197 ЦПК України в зв'язку з неявкою учасників процесу в судове засідання фіксування технічними засобами не проводилось. Дослідивши матеріали справи та давши їм оцінку, суд знаходить позов обґрунтованим, з наступних підстав. Згідно п. 6 Постанови Пленуму Верховного Суду від 22 грудня 1995 року № 20 «Про судову практику у справах за позовами про захист права приватної власності» передбачено, що право власності на майно, яке належало колгоспному двору і збереглося після припинення його існування, мають ті члени двору, котрі до 15 квітня 1991 року не втратили права на частку в його майні. Розмір частки члена двору визначається виходячи з рівності часток усіх його членів. Судом встановлено, що будинковолодіння № 4 по вул. Польова в с. Верхній Вербіж Коломийського району належало на праві власності колгоспному двору, головою якого була [PERSON]. Станом на 01.07.1990 року в житловому будинку по вул. Польова, 4 в с. В.Вербіж проживали [PERSON] Василівна-голова двору та [PERSON] Михайлович-внук. 20 лютого 2000 року померла [PERSON]. Померла залишила заповіт, згідно якого все своє майно залишила [PERSON], який 25.04.2001 року змінив прізвище на «Шевченко». 20 вересня 2013 року [PERSON] помер. Після його смерті відкрилася спадщина за законом, спадкоємцем майна померлого є його мати- Обрізків [PERSON]. Однак нотаріусом відмовлено в оформлення права на спадщину через відсутність правовстановлюючого документу та розбіжність у прізвищі померлої [PERSON] Судом встановлено, що згідно свідоцтва про смерть від 21.02.2000 року зазначено прізвище померлої- Полагнюк [PERSON]. Прізвище [PERSON] зазначене також в копії заповіту, згідно якого [PERSON] все своє майно заповіла [PERSON] (а.с.15). Тому суд приходить до висновку, що у виписці з інвентаризаційних матеріалів помилково зазначено, що свідоцтво про право власності на житловий будинок, господарські будівлі та споруди видане на [PERSON]. Згідно із п.23 Постанови Пленуму Верховного суду України №7 від 30.05.2008 року «Про судову практику у справах про спадкування» у разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження. Відповідно до ст. 392 ЦК України власник майна може предявити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також в разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Таким чином, оскільки позивач, внаслідок відсутності правовстановлюючого документу на будинковолодіння, а також у звязку з розбіжностями в прізвищі померлої [PERSON], які зазначені у свідоцтві про смерть та виписці з інвентаризаційних матеріалів не може отримати відповідне свідоцтво в нотаріальній конторі, право власності може бути визнане судом. Враховуючи наведене, суд вважає за можливе задовольнити вимоги позивача. На підставі наведеного, ст.ст. 321, 328, 346, 392, 1216, 1222, 1233, 1268 ЦК України,

Outcome: approved