Jurisdiction: civil
Date: 2019-11-21 00:00:00

Позивач звернулась в суд з позовом до відповідача про стягнення неустойки (пені) за прострочення сплати аліментів. Свої вимоги мотивує тим, що з 16.11.2003 року по 16.05.2011 року перебувала з відповідачем в зареєстрованому шлюбі. В шлюбі [INFO] народилася дочка [PERSON] , [INFO] народився син [PERSON] . Рішенням Луцького міськрайонного суду від 23.03.2011 року з [PERSON] стягуються аліменти в її користь на утримання двох неповнолітніх дітей в розмірі 1\~000 грн. щомісячно, починаючи з 20 грудня 2010 року і досягнення старшою дитиною повноліття. На сьогоднішній день відповідач ухиляється від сплати аліментів, у зв`язку з чим виникла заборгованість в розмірі 70\~426 грн. 59 коп. Оскільки вона має право на стягнення пені за несплату аліментів, то просить суд стягнути в її користь неустойку (пеню) за прострочення сплати аліментів в розмірі 5616 грн. 84 коп. за період з 31 грудня 2015 року по 31 січня 2019 року включно. В судовому засіданні позивач та її представник уточнили позовні вимоги, просили суд стягнути неустойку (пеню) за період з 01.12.2015 року по 31.12.2017 року в розмірі 25\~000 грн., та надала суду письмовий розрахунок нарахованої пені. Представник відповідача в судовому засіданні позов не визнала, просила суд застосувати строк позовної давності до виниклих правовідносин, вважає, що відповідач сплачує аліменти, хоч і не в повному обсязі, але підтримує дітей матеріально (грошима, продуктами, одягом, взуттям, подарунками), то підстав для нарахування пені немає. Заслухавши пояснення учасників судового розгляду, дослідивши письмові докази по справі, суд прийшов до висновку, що позов підлягає до задоволення. Відповідно до ч. 2\~ст. 51 Конституції України\~ та\~ст. 180 Сімейного кодексу України\~батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Частиною 9\~статті 7 Сімейного кодексу України\~визначено, що сімейні відносини регулюються на засадах справедливості, добросовісності та розумності, відповідно до моральних засад суспільства. Згідно із\~ст. 141 Сімейного кодексу України\~мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини. Статтею 8 Закону України «Про охорону дитинства»\~визначено, що кожна дитина має право на рівень життя достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного та соціального розвитку. Як вбачається з матеріалів справи, то рішенням Луцького міськрайонного суду від 23 березня 2011 року з [PERSON] в користь [PERSON] стягуються аліменти на утримання малолітніх дітей: [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] в розмірі 1000 (одна тисяча) грн. щомісячно, починаючи з 20.12.2010 року, до досягнення Нікою повноліття. 16 травня 2011 року Луцьким міськрайонним судом видано виконавчий лист на примусове виконання рішення суду від 23 березня 2011 року. Згідно довідки другого відділу державної виконавчої служби загальна сума заборгованості по сплаті аліментів станом на 28.02.2019 року становить 70\~426 грн. 59 коп. (а.с. 11). Проте, у своїй заяві про уточнення позовних вимог позивач ставить питання про стягнення неустойки (пені) за прострочення сплати аліментів в розмірі 25\~000 грн. за період з 01 грудня 2015 року по 31 грудня 2017 року включно, надавши суду розрахунок неустойки (пені) від суми несплачених аліментів. Статтею 180 СК України\~встановлено обов`язок батьків утримувати дитину до досягнення нею повноліття. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі (частина третя\~статті 181 СК України\~у редакції, чинній на час ухвалення рішення про стягнення аліментів). У будь-якому випадку, чи то у разі стягнення аліментів у частці від доходу, чи у твердій грошовій, цей платіж є періодичним і повинен сплачуватися платником аліментів кожного місяця. Тобто, у разі несплати аліментів у поточному місяці, з 01 числа наступного місяця виникає заборгованість, яка тягне відповідальність у вигляді неустойки. Відповідно до ч. 1\~ст. 196 СК України\~у разі виникнення заборгованості з вини особи, яка зобов`язана сплачувати аліменти за рішенням суду або за домовленістю між батьками, одержувач аліментів має право на стягнення неустойки (пені) у розмірі одного відсотка суми несплачених аліментів за кожен день прострочення від дня прострочення сплати аліментів до дня їх повного погашення або до дня ухвалення судом рішення про стягнення пені, але не більше 100 відсотків заборгованості. Неустойка (пеня) - це спосіб забезпечення виконання зобов`язання. Її завдання - сприяти належному виконанню зобов`язання, стимулювати боржника до належної поведінки. Однак таку функцію неустойка виконує до моменту порушення зобов`язання боржником. Після порушення боржником свого обов`язку неустойка починає виконувати функцію майнової відповідальності. Це додаткові втрати неналежного боржника, майнове покарання його за невиконання або невчасне виконання обов`язку сплатити аліменти. Правило про стягнення неустойки (пені) у розмірі 1 % від суми несплачених аліментів за кожен день прострочення полягає в тому, що при обчисленні загальної суми пені за прострочення сплати аліментів враховується розмір несплачених аліментів за кожен місяць та кількість днів прострочення за кожним платежем окремо. Аліменти нараховуються щомісячно, тому строк виконання цього обов`язку буде різним, а отже, кількість днів прострочення сплати аліментів за кожен місяць також буде різною. Законодавець установив розмір пені - 1% за кожен день прострочення та період, за який нараховується пеня - за кожен день, починаючи з наступного, у який мала бути здійснена сплата аліментів за відповідний місяць, але таке зобов`язання не було виконане, і до дня, у який проведена сплата заборгованості чи до дня ухвалення судом рішення про стягнення пені. Таке правило застосовується у разі прострочення виконання зобов`язання зі сплати аліментів за місяць, у який вони мали бути сплачені. Розмір пені за місячним платежем розраховується так: заборгованість зі сплати аліментів за конкретний місяць (місячний платіж) необхідно помножити на кількість днів заборгованості, які відраховуються з першого дня місяця, наступного за місяцем, у якому мали бути сплачені, але не сплачувалися аліменти, до дня їх фактичної виплати (при цьому день виконання зобов`язання не включається до строку заборгованості) та помножити та 1 відсоток. Тобто формула така: заборгованість за місяць х кількість днів заборгованості х 1 %. За цим правилом обраховується пеня за кожним простроченим місячним платежем. Загальний розмір пені становить суму розмірів пені, обрахованої за кожним місячним (періодичним) платежем. У разі виплати аліментів частинами, необхідно зазначити, що якщо такі часткові платежі вчинені протягом місяця, у якому повинні сплачуватися аліменти, і їх загальна сума становить місячний платіж, визначений у рішенні суду про стягнення аліментів, вважається, що той з батьків, який повинен сплачувати аліменти, виконав ці зобов`язання. У разі, якщо місячний платіж сплачено не у повному розмірі, то пеня буде нараховуватися з першого дня місяця, наступного за місяцем сплати чергового платежу, на різницю між розміром, який мав бути сплачений на утримання дитини, та розміром фактично сплачених аліментів з урахуванням строку прострочення та ставки пені - 1 %. Строк прострочення вираховується з урахуванням раніше зазначеного правила і починає перебіг з першого дня місяця, наступного за місяцем внесення періодичного платежу, до дня, який передує дню сплати заборгованості. У разі, якщо заборгованість зі сплати аліментів погашено частково в іншому місяці, то визначення пені на заборгованість зі сплати аліментів розраховується з урахуванням розміру несплаченої частки аліментів за певний місяць з дня сплати частки місячного платежу і до дня, який передує дню погашення заборгованості за відповідним місячним платежем, помножену на 1 %. Аналогічна позиція висловлена у постанові Великої Палати Верховного Суду від 03.04.2019 (справа №333/6020/16-ц). Посилання представника відповідача на ту обставину, що [PERSON] сплачував аліменти, хоч і не в повному розмірі, підтримував дітей матеріально, суд не приймає до уваги, оскільки сплата аліментів це є обов`язок відповідача виконувати рішення суду, а надання добровільно додатково допомоги на утримання дітей є його правом. \~ \~ \~ \~Як зазначила позивач в суді, то розмір заборгованості по аліментах за період з 01.12.2015 року по 31.12.2017 року становить 25\~000 грн., а розмір пені за прострочення сплати аліментів за вказаний період складає 98\~820 грн., однак, враховуючи вимоги ч. 1 ст. 196 СК України, якою визначено, що пеня по заборгованості по аліментах не може перевищувати розмір заборгованості, тому вона і просить суд стягнути пеню в розмірі 25\~000 грн. Виходячи з наведеного вище, враховуючи позицію Великої Палати Верховного Суду викладену у постанові від 03.04.2019 (справа №333/6020/16-ц) та перевіривши розрахунок пені по сплаті аліментів за формулою (заборгованість за місяць х кількість днів заборгованості х 1 %) суд приходить до висновку, що заявлений позов підлягає до задоволення. Стосовно позовної давності, яка має застосовуватись до сплати заборгованості по аліментам та щодо нарахування пені за несвоєчасне та/або неповне виконання зобов`язань зі сплати аліментів, суд виходить з того, що в даному випадку законодавством в ст.20СК України\~чітко встановлено, щодо вимог, що випливають із сімейних відносин,позовна давність не застосовується, крім випадків, передбачених: частиною другою статті 72 (застосування позовної давності до вимог про поділ майна, що є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя); частиною другою статті 129 (спір про батьківство між чоловіком матері дитини та особою, яка вважає себе батьком дитини); частиною третьою статті 138 (право матері дитини на оспорювання батьківства свого чоловіка); частиною третьою статті 139 (спір про материнство) цього\~Кодексу,а тому на правовідносини, які регулюються ст. 196 СK України, не поширюється дія норм ЦK України про позовну давність. Тому не заслуговують на увагу посилання представника відповідача на пропуск позивачем строків позовної давності. Також з відповідача відповідно до\~ст. 141 ЦПК України\~на користь держави підлягає стягненню судовий збір за розгляд справи судом в розмірі 768 грн. 40 коп.

Outcome: approved