Jurisdiction: civil
Date: 2015-03-24 00:00:00

Позивач звернувся із позовом до суду, мотивуючи тим, що 22.08.2010 року між сторонами був укладений договір №4 про навчання, підготовку, перепідготовку, підвищення кваліфікації або про надання додаткових освітніх послуг. [PERSON] за наказом №595-с від 25.08.2010 року була зарахована до навчального закладу на заочну форму навчання для одержання освітньо-кваліфікаційного рівня «Бакалавр» за напрямком підготовки «Менеджмент» на контрактну основу. Наказом 146-с від 20.02.2012 року відповідача відраховано з навчального закладу у зв'язку із невиконанням умов договору в частині своєчасної оплати освітніх послуг. Станом на 06.02.2015 року сума заборгованості [PERSON] становить 367,00 грн. На день звернення до суду відповідач борг не повернула, послуги з навчання не оплатила. У зв'язку із цим позивач просить суд стягнути з відповідача на його користь заборгованість за надані освітні послуги у розмірі 367,00 грн та судові витрати. Представник позивача у судове засідання не з'явився, про день, час та місце слухання справи повідомлений у встановленому законом порядку. Надав суду заяву, у якій просив справу розглядати без участі представника позивача, позовні вимоги підтримав в повному обсязі, просив їх задовольнити, не заперечував проти заочного розгляду справи. Суд розглядає справи протягом розумного строку, але не більше двох місяців з дня відкриття провадження у справі. Розгляд судом цивільної справи відбувається в судовому засіданні з обов'язковим повідомленням осіб, які беруть участь у справі. Особа, яка бере участь у справі, має право заявити клопотання про розгляд справи у її відсутності(ст. 157,158 ЦПК України). За таких обставин та враховуючи вимоги ч. 4 ст. 169 ЦПК України, суд вважав за можливе вирішити справу у відсутності сторін на підставі наявних у ній даних та доказів в порядку ст. 224 ЦПК України. Вивчивши матеріали справи, суд встановив, що відповідно» до ст. 61 Закону України «Про освіту», ст. 64 Закону України «Про вищу освіту», згідно наказу Міністерства освіти і науки України № 183 від 11.03.2002 року «Про затвердження Типового договору про навчання, підготовку, перепідготовку, підвищення кваліфікації або про надання додаткових освітніх послуг навчальними закладами», ХНТУ за рахунок коштів відповідача здійснював надання послуг з ї навчання. Відповідно наказу №595-с від 25.08.2010 року [PERSON] була зарахована на заочну форму навчання для одержання освітньо-кваліфікаційного рівня «Бакалавр» за напрямком підготовки «Менеджмент» на контрактну основу Згідно договору №4 від 22.08.2010 року сторони погодили всі істотні умови процесу навчання, в тому числі передбачили порядок, строки та вартість його оплати на загальну суму 21200,00 грн. Згідно наказу 146-с від 20.02.2012 року [PERSON] відраховано з навчального закладу у зв'язку із невиконанням умов договору в частині своєчасної оплати освітніх послуг. З розрахунку заборгованості, наданого позивачем, вбачається, що за [PERSON] станом на 06.02.2015 року обліковується заборгованість по оплаті за навчання в сумі 367,00 грн. Відповідно ст. 509 ЦК України - зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку, зобов'язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 цього Кодексу, зобов'язання має ґрунтуватися на засадах добросовісності, розумності та справедливості. Відповідно до ст.526 ЦК України - зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до ст.610 ЦК України - порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання). Відповідно до ст. 625 ЦК України, боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу. Відповідно до ст. 629 ЦК України договір є обов'язковим для виконання сторонами. За договором про надання послуг, згідно з ч. 1 ст. 901 ЦК України, одна сторона виконавець зобов'язується за завданням другої сторони (замовника) надати послугу, яка споживається в процесі вчинення певної дії або здійснення певної діяльності, а замовник зобов'язується оплатити виконавцеві зазначену послугу, якщо інше не встановлено договором. Якщо договором передбачено надання послуг за плату, замовник, згідно з вимогами ч. 1 ст. 903 ЦК України, зобов'язаний оплатити надану йому послугу в розмірі, у строки та в порядку, що встановлені договором. Враховуючи наведене, дослідивши докази у їх сукупності, суд приходить до висновку про законність та обґрунтованість позовних вимог, а тому вважає, що позов підлягає задоволенню в повному обсязі. Відповідно до ст.88 ЦПК України - стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати, а тому з відповідача на користь позивача підлягає до стягнення сума судового збору у розмірі 243,60 грн.

Outcome: approved