Jurisdiction: civil
Date: 2020-08-09 00:00:00

Позивач звернулась до Слов`янського міськрайонного суду Донецької області із позовом до Слов`янської міської ради Донецької області, про визначення додаткового строку для прийняття спадщини. Свої вимоги обґрунтувала тим, що на підставі свідоцтва про право власності на житло, виданого 15 жовтня 1993 року АТ «Бетонмаш», вона та її брат, мати і батько стали співвласниками квартири [ADDRESS] . [INFO] помер її брат - [PERSON] . Після його смерті спадкоємцями на ј частку зазначеної вище квартири стали батько та мати заявника. [INFO] помер батько заявника - [PERSON] . Після смерті останнього, вона звернулась до нотаріуса із заявою про прийняття спадщини. 10 червня 2020 року заявниця отримала свідоцтво про право на спадщину за законом. [INFO] померла мати [PERSON] - [PERSON] . Після її смерті, позивач також звернулась до нотаріуса із заявою про прийняття спадщини, та було відкрито спадкову справу. Крім того, 23 червня 2020 року, позивач звернулась до нотаріуса з заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину за законом після смерті брата [PERSON] , однак їй було відмовлено у вчиненні нотаріальної дії, оскільки нею було пропущено строк для подання заяви після смерті брата. Вважає, що строк для прийняття спадщини нею пропущено з поважних причин, оскільки після смерті брата вона не була спадкоємцем першої черги, а тому не мала законних підстав для звернення до нотаріуса. До нотаріальної контори, позивач звернулась лише після смерті батька і матері, на майно яких вона є спадкоємцем першої черги. Тому просить суд, визначити їй додатковий строк для подання заяви про прийняття спадщини, що відкрилась після смерті брата позивача строком у два місяці з моменту набрання рішенням законної сили. В судове засідання позивач [PERSON] не з`явилась, про дату, час та місце розгляду справи повідомлялась належним чином, проте надала суду заяву про розгляд справи у її відсутності, в якій заявлені нею позовні вимоги підтримала, просила їх задовольнити в повному обсязі. В судове засідання представник відповідача Слов`янської міської ради не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, проте надав суду заяву про розгляд справи у його відсутності, в якій просив суд ухвалити рішення на власний розсуд. Ухвалою суду від 10 липня 2020 року витребувано з Другої слов`янської державної нотаріальної контори Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків) копію спадкової справи, що відкрилась після смерті [PERSON] , який помер [INFO] та зобов`язано повідомити Слов`янський міськрайонний суд щодо відкриття спадкової справи після його смерті, факту звернення будь-кого із заявою про прийняття спадщини або відмови від неї та щодо залишення померлим заповіту. Суд, розглянувши подані документи та матеріали, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення справи по суті, приходить до висновку, що позовні вимоги [PERSON] до Слов`янської міської ради Донецької області, про визначення додаткового строку для прийняття спадщини, підлягають задоволенню з наступних підстав. Згідно зі Свідоцтвом про смерть серії [NUMBER] виданого 20 березня 2002 року Малинівською сільською радою Слов`янського району Донецької області, [PERSON] , помер [INFO] у сел. Миколаївка м. Слов`янська Донецької області. Після смерті [PERSON] залишилась спадщина, яка, зокрема, складається з ј частки квартири [ADDRESS] . Вказана квартира, крім померлого [PERSON] , також належала у рівних частках позивачу та її батькові [PERSON] й матері [PERSON] , що підтверджується копією Свідоцтва про право власності на житло № 74 , виданого 18 жовтня 1993 року АТ «Бетонмаш». Факт спорідненості позивача з наведеними особами засвідчується копіями: - Свідоцтва про народження серії [NUMBER] , виданого 14 липня 1973 року міським РАЦС м. Слов`янськ Донецької області, з якого вбачається, що [INFO] у м. Слов`янськ народилась [PERSON] та її батьками є [PERSON] та [PERSON] ; - Витягу з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про державну реєстрацію народження відповідно до статей 126, 133, 135 Сімейного кодексу України № 00026859846 від 01 липня 2020 року, відповідно до якого [PERSON] , народився [INFO] у м. Слов`янськ Донецької області та його батьками є [PERSON] та [PERSON] ; - Витягу з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про шлюб щодо підтвердження дошлюбного прізвища № 00026859497 від 01 липня 2020 року, [PERSON] , [INFO] , 16 жовтня 1999 року уклала шлюб з [PERSON] , та після реєстрації шлюбу їй присвоєно прізвище - [PERSON] . Як вбачається з копії Свідоцтва про смерті серії [NUMBER] , виданого 18 липня 2012 року виконкомом Малинівської сільської ради Слов`янського району Донецької області, [INFO] у с. Оріхуватка Слов`янського району Донецької області помер батько позивача [PERSON] . Після смерті батька, позивач прийняла спадщину, про що нею отримано Свідоцтво про право на спадщину за законом від 10 червня 2020 року, з якого вбачається, що [PERSON] є спадкоємицею майна [PERSON] , яке складається з 1/4 частки квартири [ADDRESS] . Крім того, відповідно до копії Свідоцтва про смерть серії [NUMBER] , виданого 08 січня 2020 року Слов`янським міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків), [INFO] у с. Дружелюбівка Борівського району Харківської області померла мати позивача [PERSON] . Після смерті матері позивач звернулась до нотаріуса із заявою про прийняття спадщини, у зв`язку з чим відкрито спадкову справу. Статтею 1216 Цивільного кодексу України встановлено, що спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Згідно з частинами першою та другою статті 1220 Цивільного кодексу України, спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою. Часом відкриття спадщини є день смерті особи або день, з якого вона оголошується померлою. Відповідно до ч. 1 ст. 1221 ЦК України, місцем відкриття спадщини є останнє місце проживання спадкодавця. Частиною першою статті 1258 Цивільного кодексу України закріплено, що спадкоємці за законом одержують право на спадкування почергово. 23 червня 2020 року [PERSON] звернулась до Державного нотаріуса Другої слов`янської державної нотаріальної контори Донецької області із заявою про прийняття спадщини після померлого [INFO] [PERSON] . Проте, своєю постановою від 23 червня 2020 року, державний нотаріус відмовив [PERSON] у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом після смерті її брата [PERSON] , який помер [INFO] , на 1/4 частку квартири [ADDRESS] , зважаючи на те, що позивачем в установлений шестимісячний термін не прийняла. Згідно з листом Другої слов`янської державної нотаріальної контори Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків), після померлого [INFO] [PERSON] до нотаріальної контори заяви про прийняття спадщини не надходили і спадкова справа не заводилась, про що надано Інформаційну довідку зі Спадкового реєстру (спадкові справи та видані на їх підставі свідоцтва про право на спадщину) № 60998785 від 21 липня 2020 року. Згідно з ст. 1261 ЦК України, у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. Відповідно до ч. 1 ст. 1268 ЦК України, спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Згідно з ч. 1 ст. 1269 ЦК України, спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу або в сільських населених пунктах - уповноваженій на це посадовій особі відповідного органу місцевого самоврядування заяву про прийняття спадщини. Частиною першою статті 1270 Цивільного кодексу України встановлено, що для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. Відповідно до ч. 1 та 3 ст. 1272 ЦК України, якщо спадкоємець протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, не подав заяву про прийняття спадщини, він вважається таким, що не прийняв її. За позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини. При вирішенні питання про можливість визначити позивачу додаткового строку для прийняття спадщини після смерті [PERSON] суд виходить з наступного. На момент смерті [INFO] спадкодавця [PERSON] , позивач [PERSON] не могла бути віднесена до спадкоємців першої черги за законом, у зв`язку з чим нею пропущено строк для звернення до органів нотаріату із заявою про прийняття спадщини. Отже, доводи позовної заяви [PERSON] в частині поважності пропуску строку на прийняття спадщини за законом, визнаються судом прийнятними, оскільки судом встановлено не спроможність позивача здійснювати необхідні дії у встановлені законодавством строки. Згідно з п. 24 Постанови № 7 Пленуму Верховного Суду України від 30 травня 2008 року «Про судову практику у справах про спадкування», вирішуючи питання про визначення особі додаткового строку, суд досліджує поважність причини пропуску строку для прийняття спадщини. При цьому необхідно виходити з того, що поважними є причини, пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій. Проаналізувавши обставини справи, суд приходить до висновку, що в даному конкретному випадку позивачу можливо визначити додатковий строк для подання заяви про прийняття спадщини. На підставі вище наведеного, суд вважає, що позовні вимоги [PERSON] про визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини підлягають задоволенню.

Outcome: approved