Jurisdiction: civil
Date: 2015-07-06 00:00:00

Позивач звернулась до суду з позовною заявою до Департаменту охорони здоровя Донецької обласної державної адміністрації про стягнення заборгованості з заробітної плати в сумі 23080,69 гривень, компенсації за невикористану відпустку у розмірі 3700 гривень, та моральної шкоди в розмірі 1\~000 гривень. В обґрунтування позовних вимог зазначила, що з 03 травня 2012 року вона перебувала в трудових відносинах з комунальною лікувально-профілактичною установою «Міський наркологічний диспансер м. Горлівки». 31 грудня 2014 року її було звільнено на підставі ст. 38 КЗпП України за власним бажанням. На день звільнення з нею не було здійснено розрахунок, у звязку з чим виникла заборгованість по заробітній платі за період з липня по грудень 2014 року у вигляді заборгованості по заробітній платі у сумі 23080.69гривень, та невиплаченої компенсація за невикористану відпустку в розмірі 3700 гривень. [PERSON] Статуту, комунальна лікувально-профілактична установа «Міський наркологічний диспансер м. Горлівки» є комунальним лікувально-профілактичним закладом, який засновано на власності територіальної громади міста Горлівки відповідно до рішення обласної ради від 03.09.2002 року № 4/3-50 прийнята в спільну власність територіальних громад, селищ, міст, які знаходяться в управлінні Донецької обласної ради. Управління Диспансеру в межах повноважень, згідно рішення обласної ради від 04.03.1999 року № 23/5-116 «Про делегування повноважень Донецької обласної ради Донецької обласної державної адміністрації стосовно майна області та про затвердження переліку обєктів спільної власності територіальних громад, що знаходяться в управлінні обласної ради», здійснює облдержадміністрація. Враховуючи, що координацію діяльності, а також фінансування Диспансеру здійснює департамент охорони здоровя Донецької обласної державної адміністрації, просила стягнути з відповідача на свою користь заборгованість з заробітної плати та моральну шкоду. В подальшому позивачка уточнила позовні вимоги, про що надала відповідну уточнену позовну заяву, в якій вона просить стягнути солідарно з департаменту охорони здоровя Донецької обласної державної адміністрації та комунальної лікувально-профілактичної установи «Міський наркологічний диспансер м. Горлівки» заборгованість з заробітної плати в розмірі 25199.41гривень та компенсацію за невикористану відпустку в сумі 4821.06 гривень, а всього 30020гривень 47копійок. В судове засідання позивач не зявилась, про дату, час та місце розгляду справи повідомлена належним чином, надала суду заяву про розгляд справи за її відсутності,за участі представника [PERSON] Позовні вимоги просила задовольнити у повному обсязі. Представник позивача [PERSON] в судове засідання не зявився до початку судового засідання надав заяву про розгляд справи у його відсутність та просив позов задовольнити у повному обсязі. Представник відповідача Департаменту охорони здоровя Донецької обласної державної адміністрації, в судове засідання не зявився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином. В наданих до суду запереченнях зазначив, що відповідно до Статуту комунальної лікувально-профілактичної установи «Міський наркологічний диспансер м. Горлівки», затвердженого розпорядженням голови Донецької облдержадміністрації від 05.03.2007 року № 108, управління охорони здоровя (на теперішній час департамент охорони здоровя), здійснює лише координацію діяльності диспансеру. Позивач не перебувала у трудових відносинах із департаментом охорони здоровя облдержадміністрації. Станом на теперішній час КЛПУ «Міський наркологічний диспансер м. Горлівки» знаходиться на непідконтрольній органам державної влади України території і не перебуває у віданні департаменту охорони здоровя облдержадміністрації. Просив суд відмовити у задоволенні позовних вимог позивачки у повному обсязі. Представник відповідача комунальної лікувально-профілактичної установи «Міський наркологічний диспансер м. Горлівки» в судове засідання не зявився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином. Суд, дослідивши матеріали цивільної справи, встановив наступне. [PERSON] з частиною 1\~статті 1 Закону України «Про оплату праці»\~заробітною платою є винагорода у грошовому виразі, яку за трудовим договором власник або уповноважений ним орган виплачує працівникові за виконану роботу. Правовідносини, що виникли між сторонами врегульовані ст. 116 КЗпП України, відповідно до якої при звільненні працівника виплата усіх сум, що належать йому від підприємства проводяться в день звільнення. Як встановлено судом і таке вбачається з матеріалів справи, позивачка перебувала в трудових відносинах з комунальною лікувально-профілактичною установою «Міський наркологічний диспансер м. Горлівки» з 03 травня 2012 року, що підтверджується копією трудової книжки. Відповідно до наказу № 2138 від 31 грудня 2014 року позивачку звільнено на підставі ст. 38 КЗпП України з посади старшої медичної сестри диспансерного відділення № 2 . На день звільнення існувала заборгованість по заробітній платі за період з липня 2014 року по грудень 2014 року включно в сумі 25199.41грн. та компенсації за невикористану відпустку в сумі 4821.06грн., а всього 30020.47грн., які, в порушення положень ст. 116 КЗпП України, їй відповідачем комунальною лікувально-профілактичною установою «Міський наркологічний диспансер м. Горлівки» виплачені не були, що підтверджується матеріалами справи, довідкою про розмір заборгованості. Встановлено, що, незважаючи на те, що комунальна лікувально-профілактична установа «Міський наркологічний диспансер м. Горлівки» станом на теперішній час перебуває на непідконтрольній органам державної влади Україні території, відповідно до витягу з Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців, діяльність комунальної лікувально-профілактичної установи «Міський наркологічний диспансер м. Горлівки» не припинена. При цьому, пунктом 2 Тимчасового порядку фінансування бюджетних установ, здійснення соціальних виплат населенню та надання фінансової підтримки окремим підприємствам і організаціям Донецької та Луганської областей, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України № 595 від 07 листопада 2014 року «Деякі питання фінансування бюджетних установ, здійснення соціальних виплат населенню та надання фінансової підтримки окремим підприємствам і організаціям Донецької та Луганської областей», передбачено, що у населених пунктах Донецької та Луганської областей, на території яких органи державної влади тимчасово не здійснюють або здійснюють не в повному обсязі свої повноваження, видатки з державного бюджету, бюджету Пенсійного фонду України та бюджетів інших фондів загальнообовязкового державного соціального страхування здійснюються лише після повернення згаданої території під контроль органів державної влади. Пунктом 27 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 13 від 24 грудня 1999 року «Про практику застосування судами законодавства про оплату праці» передбачено, що згідно зі ст. 21 КЗпП України належним відповідачем у справі за позовом про оплату праці є та юридична особа (підприємство, установа, організація), з якою позивачем укладено трудовий договір; разом з тим на зазначені вимоги поширюються положення ч. 3 ст. 32 Цивільного кодексу України і п. 3 ст. 39 Закону України «Про власність», згідно з якими в разі недостатності у державної установи (організації) коштів відповідальність за її зобовязаннями несе власник. [PERSON] з Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців, Донецька обласна державна адміністрація є лише засновником комунальної лікувально-профілактичної установи «Міський наркологічний диспансер м. Горлівки», а не власником. Відповідно до п. 1.2 Статуту комунальної лікувально-профілактичної установи «Міський наркологічний диспансер м. Горлівки» управління Диспансером, в межах повноважень, згідно з рішенням обласної ради від 04.03.1999 року № 23/5-116 «Про делегування повноважень Донецької обласної ради Донецькій обласній державній адміністрації щодо управління майном області та про затвердження переліку обєктів спільної власності територіальних громад, що знаходяться в управлінні обласної ради», здійснює облдержадміністрація; координацію діяльності здійснює управління охорони здоровя облдержадміністрації. Таким чином, враховуючи, що департамент охорони здоровя Донецької обласної державної адміністрації не є юридичною особою, із якою позивач перебувала у трудових відносинах, та не є власником такої юридичної особи, суд вважає, що в задоволенні позовних вимог про стягнення заборгованості з заробітної плати з департаменту охорони здоровя Донецької обласної державної адміністрації слід відмовити. В той же час, позовні вимоги позивача про стягнення заборгованості із заробітної плати саме з Комунальної лікувально-профілактичної установи «Міський наркологічний диспансер м. Горлівки» є законними та обґрунтованими, тому суд вважає за необхідне стягнути з Комунальної лікувально-профілактичної установи «Міський наркологічний диспансер м. Горлівки» на користь позивачки заборгованість з заробітної плати за період з липня 2014 року по грудень 2014 року включно в сумі 25199.41грн.; компенсацію за невикористану відпустку в сумі 4821.06грн., в задоволенні позовних вимог позивача до Департаменту охорони здоровя Донецької обласної державної адміністрації про стягнення заборгованості по заробітній платі слід відмовити. У відповідності до вимог ст. 88 ЦПК України з Комунальної лікувально-профілактичної установи «Міський наркологічний диспансер м. Горлівки» слід стягнути на користь держави судовий збір у сумі 300,20грн., оскільки позивач при подачі позову до суду була звільнена від сплати судового збору на підставі п. 1 ч. 1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір».

Outcome: approved