Jurisdiction: civil
Date: 2017-04-10 00:00:00

Позивач звернулась до Ленінського районного суду м.\~Дніпропетровська з позовом до [PERSON], у якому, з урахуванням уточнених позовних вимог, просить стягнути з останнього на її користь заборгованість за аліментами у загальному розмірі 19\~883,33 грн. та пеню за період з 10.03.2015р. по 13.03.2017р. на загальну суму 5\~200,09 грн. Позовна заява мотивована тим, що рішенням Ленінського районного суду м.\~Дніпропетровська від 01.09.2015р. з відповідача на користь позивача стягнуті аліменти на утримання дітей у розмірі 1\~000,00 грн. щомісячно, починаючи з 10.03.2015р. і до досягнення повноліття дітьми, а також аліменти на користь позивача у розмірі 400,00\~грн. щомісячно до досягнення [PERSON] трьох років. Проте відповідач свої обовязки по утриманню дітей не виконує, внаслідок чого у нього утворилась заборгованість перед позивачем зі сплати аліментів. Представник позивача у судовому засіданні позовні вимоги підтримав та просив задовольнити. Відповідач у судовому засіданні позовні вимоги не визнав та просив відмовити у задоволенні позову. Заслухавши пояснення сторін, розглянувши матеріали справи, всебічно і повно зясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позовна заява, обєктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи по суті, суд встановив наступне. Рішенням Ленінського районного суду м. Дніпропетровська від 01.09.2015р., залишеним без змін ухвалою Апеляційного суду Дніпропетровської області від 08.12.2015р., з відповідача на користь позивача стягнуті аліменти на утримання дітей у розмірі 1\~000,00\~грн. щомісячно, починаючи з 10.03.2015р. і до повноліття дітей, а також аліменти на користь позивача у розмірі 400,00\~грн. щомісячно до досягнення [PERSON], 26.01.2013р.н., трьох років. Відповідно до довідки-розрахунку, наданої державним виконавцем Ленінського відділу державної виконавчої служби м. Дніпропетровська [PERSON], за відповідачем станом на 13.03.2017р. значиться заборгованість по сплаті аліментів за вказаним рішенням суду у загальному розмірі 19\~883,33 грн. (а.с.48). Статтею 180 СК України встановлено обовязок батьків утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Сплата аліментів за рішенням суду є одним зі способів виконання обовязку утримувати дитину тим з батьків, хто проживає окремо від дитини. Згідно з частиною першою статті 196 СК України при виникненні заборгованості з вини особи, яка зобовязана сплачувати аліменти за рішенням суду, одержувач аліментів має право на стягнення неустойки (пені) у розмірі одного відсотка від суми несплачених аліментів за кожен день прострочення. За змістом статті 549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобовязання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобовязання за кожен день прострочення виконання. Виходячи з аналізу норм глави 49 ЦК України неустойка (пеня) це спосіб забезпечення виконання зобовязання. Її завдання сприяти належному виконанню зобовязання, стимулювати боржника до належної поведінки. Отже, з урахуванням правої природи пені, яка є дієвим стимулом належного виконання обовязку та виходячи з того, що аліменти призначаються та виплачуються (стягуються) щомісячно, за змістом статті 196 СК України пеня нараховується на суму заборгованості за той місяць, в якому не проводилось стягнення аліментів. При цьому сума заборгованості за аліментами за попередні місяці не додається до заборгованості за наступні місяці, а кількість днів прострочення обчислюється виходячи з того місяця, в якому аліменти не сплачувались. Правило про стягнення неустойки (пені) в розмірі одного відсотка від суми несплачених аліментів за кожен день прострочення означає, що при обчисленні загальної суми пені за прострочення сплати аліментів враховується сума несплачених аліментів та кількість днів прострочення. З огляду на те, що аліменти нараховуються щомісячно, строк виконання цього обовязку буде різним, а отже, кількість днів прострочення сплати аліментів за кожен місяць також буде різною. Тобто неустойка (пеня) за один місяць рахується так: заборгованість за аліментами за місяць помножена на 1 % пені і помножена на кількість днів місяця, в якому виникла заборгованість. Загальна сума неустойки (пені) визначається шляхом додавання нарахованої пені за кожен із прострочених платежів (за кожен місяць). Аналогічні висновки щодо застосування норм права викладені у постановах Верховного Суду України від 01.07.2015р. № 6-94цс15 та від 02.11.2016р. № 6-1554цс16, а тому мають враховуватися іншими судами загальної юрисдикції при застосуванні таких норм права відповідно до ч.1 ст.3607 ЦПК України. Таким чином, враховуючи, що загальний розмір неустойки (пені) визначається шляхом додавання нарахованої пені за кожен із прострочених платежів (за кожен місяць), суд доходить висновку, що позивачем вірно розраховано розмір пені, який підлягає стягненню з відповідача внаслідок неналежного виконання свого обовязку по сплаті аліментів, за період з 10.03.2015р. по 13.03.2017р. на загальну суму 5200,09 грн. Суд не бере до уваги посилання відповідача на те, що в загальний розмір заборгованості по аліментах не враховано зроблених ним раніше платежів, оскільки з довідки від 09.08.2016р. вбачається, що вони увійшли в рахунок сплати аліментів на дружину у розмірі 400,00 грн. щомісячно, до досягнення [PERSON] трирічного віку (а.с.32). Стосовно стягнення з відповідача заборгованості зі сплати аліментів суд зазначає наступне. Відповідно до ст.180 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину. Згідно з ч.1 ст.187 цього Кодексу один із батьків може подати заяву за місцем роботи, місцем виплати пенсії, стипендії про відрахування аліментів на дитину з його заробітної плати, пенсії, стипендії у розмірі та на строк, які визначені у цій заяві. За положеннями ст.194 СК України аліменти можуть бути стягнуті за виконавчим листом за минулий час, але не більш як за три роки, що передували пред'явленню виконавчого листа до виконання. Якщо за виконавчим листом, пред'явленим до виконання, аліменти не стягувалися у зв'язку з розшуком платника аліментів або у зв'язку з його перебуванням за кордоном, вони мають бути сплачені за весь минулий час. Заборгованість за аліментами, які стягуються відповідно до ст.187 цього Кодексу, погашається за заявою платника шляхом відрахувань з його заробітної плати, пенсії, стипендії за місцем їх одержання або стягується за рішенням суду. Указана норма матеріального права визначає порядок стягнення аліментів за виконавчим листом за минулий час та заборгованості за аліментами, що утворилася при їх відрахуванні за заявою платника, поданою відповідно до ст.187 СК України. Порядок стягнення аліментів на виконання рішення суду передбачений ст.74 Закону України «Про виконавче провадження» і відповідно до ч.7 цієї статті суд вирішує питання про заборгованість лише у разі спору про її розмір. Таким чином, при відсутності такого спору заборгованість стягується державним виконавцем відповідно до положень Закону України «Про виконавче провадження», а не на підставі рішення суду про стягнення заборгованості. Враховуючи вищевказане, суд доходить висновку про відсутність правових підстав для задоволення позову в частині стягнення з відповідача заборгованості зі сплати аліментів, оскільки відсутній спір про розмір такої заборгованості та вони стягуються державним виконавцем відповідно до положень Закону України «Про виконавче провадження». Аналогічна правова позиція викладена в ухвалі Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 01.07.2015р. № 6-10222св15. Таким чином, суд доходить висновку про існування підстав для часткового задоволення позову. Відповідно до ст.88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати.

Outcome: partial