Jurisdiction: civil
Date: 2016-02-17 00:00:00

Позивач звернувся з позовом про виселення. Свої вимоги мотивує тим, що він є власником квартири [ADDRESS]. Відповідач самоправно зайняв належне йому житлове приміщення, створює конфліктні ситуації, вчиняє сварки, що робить неможливим проживання з ним в одній квартирі, а заходи запобігання і громадського впливу виявились безрезультатними. Просить виселити відповідача з спірного житлового приміщення. В судовому засіданні позивач підтримав позовні вимоги і пояснив, що спірна квартира належала його батькам. Він з дружиною і сином проживав в с.Матяшівка Обухівського району Київської області. В 2007 році він попросив батька [PERSON] дозволити пожити в квартирі його синові [PERSON] (відповідачу у справі), який поступив на навчання до Києва. З дозволу батька відповідач став проживати в спірній квартирі. В 2013 році його батько помер і він прийняв спадщину на квартиру. На цей момент його стосунки з дружиною погіршились і він попросив сина перейти жити в їх будинок в с. Матяшівка, але син відмовився. В березні 2014 року він приїхав в спірну квартиру і запропонував синові перейти жити в будинок в с.Матяшівка, на що останній почав застосовувати до нього силу. Він приходив до квартири вдруге і втретє, і кожного разу між ним та відповідачем виникала бійка, тому що відповідач відразу кидався на нього. В третій раз приїхав дільничний інспектор, склав протокол і повідомив, що без рішення суду не може вжити ніяких заходів до відповідача. Він звертався до житлово-експлуатаційної організації з приводу складання акту про неможливість проживання у спірній квартирі, але йому рекомендували звертатися до міліції. Просить виселити відповідача з спірної квартири на підставі ст.116 ЖК України, так як він не може потрапити у власне житло. Представник відповідача з позовом не згідний і пояснив, що відповідач проживає на спірній житловій площі за згодою власника, самостійно несе витрати по утриманню квартири. Вважає, що позовні вимоги щодо виселення відповідача за неможливістю спільного проживання нічим не доведені і просить відмовити в задоволенні позовних вимог. Суд, заслухавши позивача, представника відповідача та дослідивши матеріали справи, приходить до висновку, що позов задоволенню не підлягає з наступних підстав. Матеріалами справи встановлено, що позивачу на праві власності належить квартира [ADDRESS], яку він успадкував після смерті батька [PERSON] ( а.с.5,6). Відповідач проживає в зазначеній квартирі без реєстрації, що підтверджується копією довідки ф.№3 від 15.09.2015 року, виданої КП «Житлово-експлуатаційна організація -111 Голосіївського району» (а.с.7). З копії матеріалів ЄО №26352 від 24.06.2015 року за заявою [PERSON] від 24.06.2015 року, надісланих на запит суду Голосіївським управлінням поліції Головного управління національної поліції у м.Києві, вбачається, що позивач 24.06.2015 року звернувся до Голосіївського РУ ГУ МВС України в м.Києві ізх заявою про вжиття заходів до його сина [PERSON], який незаконно зайняв його квартиру за адресою: [ADDRESS] та не бажає добровільно виселитися. З копії пояснень відповідача на дану заяву вбачається, що він проживав у спірній квартирі разом з дідусем [PERSON] з 2011 року, доглядав за ним та в усьому допомагав, а після його смерті залишився проживати в квартирі. Жодних нарікань від позивача з цього приводу не було. За наслідками розгляду заяви з відповідачем проведено профілактичну бесіду, повідомлено позивача про наявність цивільно-правових відносин та рекомендовано звернутись до суду для вирішення спірних питань. Свідок [PERSON] показав, що проживає в [ADDRESS]. Йому відомо, що останнім часом в квартирі №62 цього будинку проживали [PERSON] та його онук [PERSON] [PERSON] став проживати в спірній квартирі близько 5 років тому. [PERSON] помер роки два-три тому, а після його смерті онук залишився проживати в квартирі. Він бачив, як влітку 2015 року позивач приходив до сина, щоб поспілкуватися і [PERSON] запросив його увійти, а виходив позивач з квартири з слідами побоїв. Який конфлікт виник між батьком і сином в квартирі, йому не відомо. Відповідно до ст.116 ЖК України якщо наймач, члени його сім`ї або інші особи, які проживають разом з ним, систематично руйнують чи псують жиле приміщення або використовують його не за призначенням, або систематичним порушенням правил соціалістичного співжиття роблять неможливим для інших проживання з ними в одній квартирі чи в одному будинку, а заходи запобігання і громадського впливу виявились безрезультатними, виселення винних на вимогу наймодавця або інших заінтересованих осіб провадиться без надання іншого жилого приміщення. Осіб, які підлягають виселенню без надання іншого жилого приміщення за неможливістю спільного проживання, може бути зобов'язано судом замість виселення провести обмін займаного приміщення на інше жиле приміщення, вказане заінтересованою в обміні стороною. Осіб, які самоправно зайняли жиле приміщення, виселяють без надання їм іншого жилого приміщення. В судовому засіданні факт самоправного зайняття відповідачем житлового приміщення, як і факт систематичного порушення правил співжиття, внаслідок чого спільне проживання з ним позивача стало неможливим, не знайшли свого підтвердження. Встановлено, і цього не заперечував позивач, що відповідач проживає на спірній житловій площі з дозволу покійного дідуся, після смерті якого позивач, як спадкоємець померлого, також не заперечував проти проживання відповідача в квартирі. Посилання позивача на необхідність проживання у спірній квартирі та порушення його прав власника не є підставою для виселення відповідача на підставі ст.116 ЖК України. За таких обставин суд в задоволенні позовних вимог відмовляє. Враховуючи наведене, та

Outcome: dismissed