Jurisdiction: civil
Date: 2017-01-26 00:00:00

Позивач, звернувшись до суду з даним позовом до Вільховецької сільської ради Богуславського району Київської області, посилаючись на положення абз. 2 п. 1 розділу X «Перехідні положення» Земельного кодексу України, просить суд визнати за нею в порядку спадкування після смерті матері [PERSON], яка померла 06 квітня 2013 року, право на завершення приватизації та одержання свідоцтва про право власності на земельну ділянку площею 0,4077 га (кадастровий номер 3220685304:01:005:0015) з цільовим призначенням для ведення особистого селянського господарства, розташованої на вул. Шевченка №83 с. Семигори Богуславського району Київської області, посилаючись на те, що вона являється спадкоємцем за законом після смерті спадкодавця, однак право на спадкове майно у вигляді вищезазначеної земельної ділянки не може оформити у нотаріальній конторі, оскільки відсутній правовстановлюючий документ на земельну ділянку, яка належала матері, що і явилось підставою звернення із даним позовом до суду. Представник позивача [PERSON] в попереднє судове засідання не зявився, але письмово повідомив суд про розгляд справи без його участі та без застосування технічних засобів, позовні вимоги [PERSON] підтримав та просив суд їх задовольнити. Представник відповідача Вільховецької сільської ради Богуславського району Київської області в судове засідання не зявився, але письмово повідомив суд про розгляд справи без його участі та не заперечував проти задоволення заявленого позову. Представник третьої особи - управління Держгеокадастру у Богуславському районі Київської області в судове засідання не зявився, але письмово повідомив суд про розгляд справи без його участі та не заперечував проти задоволення заявленого позову. Суд, дослідивши письмові докази по справі, вважає за необхідне позов задовольнити, виходячи із наступних підстав. Із доданих письмових матеріалів вбачається, що позивач [PERSON] являється донькою та спадкоємцем за законом на спадщину після смерті матері [PERSON], яка померла 06 квітня 2013 року, що підтверджується копією свідоцтва про смерть серії І-СР №207145. Із копії свідоцтва про народження видно, що [PERSON] та [PERSON] являються батьками [PERSON], [INFO]. Із витягу з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про шлюб щодо підтвердження дошлюбного прізвища від 08 травня 2013 року вбачається, що [PERSON], 19 квітня 1970 року зареєструвала шлюб 06 листопада 1990 року з [PERSON]. Із копії постанови про відмову у вчиненні нотаріальної дії державного нотаріуса Богуславської районної державної нотаріальної контори Київської області від 15 грудня 2016 року видно, що [PERSON] відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на земельну ділянку площею 0,4077 га, розташовану по вул. Шевченка №83 в с. Семигори Богуславського району Київської області, оскільки відсутній правовстановлюючий документ на вищезазначену земельну ділянку. Із копії витягу з рішення двадцять шостої сесії шостого скликання Вільховецької сільської ради Богуславського району Київської області від 18 жовтня 2012 року вбачається, що сесія сільської ради вирішила затвердити технічну документацію із землеустрою щодо складання державних актів на право власності на земельну ділянку: [PERSON] с. Семигори по вул. Шевченка №83 загальною площею 0,6577 га та передати у безоплатну власність земельну ділянку [PERSON] с. Семигори по вул. Шевченка №83 загальною площею 0,6577 га, в тому числі: 0,2500 га для обслуговування житлового будинку та господарських будівель і споруд; 0,4077 га для ведення особистого селянського господарства. Відповідно до ст. 125 ЗК України право власності на земельну ділянку виникає після одержання її власником документа, який посвідчує право власності, та його державної реєстрації. У відповідності до ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обовязки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Відповідно до ч. 5 ст. 1268 ЦК України незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. Згідно абз. 2 п. 1 розділу X «Перехідні положення» ЗК рішення про передачу громадянам України безоплатно у приватну власність земельних ділянок, прийняті органами місцевого самоврядування відповідно до Декрету КМУ від 26 грудня 1992 року «Про приватизацію земельних ділянок» (втратив чинність на підставі Закону України від 14 вересня 2006 року № 139-V) є підставою для виготовлення та видачі цим громадянам або їх спадкоємцям державних актів на право власності на земельну ділянку за технічною документацією щодо складання документів, що посвідчують право на земельну ділянку (пункт 1 розділу X доповнено абз. 2 згідно із Законом від 16 вересня 2008 року № 509-VI). Оскільки спадкодавець [PERSON] за життя розпочала приватизацію земельної ділянки, яка була в її користуванні, то як наслідок до її спадкоємця (позивача по справі) переходить право завершити приватизацію та отримати рішення органу місцевого самоврядування про право власності на вказану земельну ділянку. Визнання відповідачем предявленого позову не суперечить закону, не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, а тому є всі підстави для задоволення позову. З урахуванням вищевикладеного та

Outcome: approved