overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2014-10-28 00:00:00

Позивач звернулась до суду з зазначеним позовом, просить розірвати шлюб, зареєстрований з відповідачем Шевченківським відділом реєстрації актів цивільного стану Запорізького міського управління юстиції 12.06.2009 року, актовий запис №226. Від спільного подружнього життя сторони мають малолітню доньку - [PERSON], [INFO]. Сторони фактично припинили шлюбні відносини з 2011 року, приживають окремо. Позивач зазначає, що подальше спільне життя з відповідачем та примирення неможливе, майновий спір відсутній. Також просить стягнути з відповідача судові витрати, сплачені при пред'явленні позову у розмірі 243,60 грн. та витрати пов'язані з наданням їй правової допомоги в розмірі 200 грн. Позивач надав до суду заяву про розгляд справи за її відсутності, позовні вимоги підтримує, просить розірвати шлюб, залишити за нею прізвище «[PERSON]» (а.с.25). Відповідач згідно наданої заяви проти задоволення позову не заперечує, просить розірвати шлюб (а.с.26). Фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу у зв'язку із неявкою в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, не здійснюється згідно ч.2 ст. 197 ЦПК України. Суд вважає за можливе розглядати справу за відсутності сторін. Судом встановлено, що згідно свідоцтва про шлюб серії 1-ЖС №068684, 12.06.2009 року між сторонами по справі укладено шлюб, який Шевченківським відділом реєстрації актів цивільного стану Запорізького міського управління юстиції, актовий запис №226 (а.с.3). Від даного шлюбу у подружжя народилась донька: [PERSON], [INFO] (свідоцтво про народження серії [NUMBER], а.с.4 ), яка мешкає з позивачкою за взаємною згодою сторін. Подружні стосунки та спільне господарство між сторонами припинені, сторони мешкають окремо. Згідно ч.2 ст.112 Сімейного кодексу України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них. Перевіривши матеріали справи, за наявності законних підстав, суд вважає, що заявлений позов підлягає задоволенню, оскільки сторони не підтримують шлюбні відносини і не ведуть спільне господарство. З'ясувавши взаємини подружжя та обставини справи, суд приходить до висновку, що шлюбні відносини між подружжям фактично припинені. Збереження сім'ї при існуючих обставинах є недоцільним, адже подальше збереження шлюбу суперечить інтересам та порушує права кожного з подружжя. За позивачем за її клопотанням необхідно залишити прізвище «[PERSON]». Згідно ч.7 ст. 15 Закону України «Про державну реєстрацію актів цивільного стану» №2398-VІ від 01.07.2010 року, про розірвання шлюбу, здійснене в судовому порядку, робиться відмітка в актовому записі про шлюб. За змістом зазначеної статті та ч.2 ст. 118 СК України, копію рішення суду, яке набрало законної сили, необхідно надіслати до органу державної реєстрації актів цивільного стану за місцем ухвалення рішення для внесення відомостей до Державного реєстру актів цивільного стану громадян та проставлення відмітки в актовому записі про шлюб. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-04-15 00:00:00

Позивач звернулась до суду з зазначеним позовом, просить розірвати шлюб, зареєстрований з відповідачем Шевченківським відділом реєстрації актів цивільного стану Запорізького міського управління юстиції 30.07.2010 року, актовий запис №346. Від спільного подружнього життя сторони мають малолітню доньку - [PERSON], [INFO]. З 01.11.2012 року сторони припинили шлюбні відносини внаслідок втрати почуття любові, виникнення сварок. Позивач зазначає, що подальше спільне життя з відповідачем та примирення неможливе, майновий спір відсутній. Позивач надав до суду заяву про розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги підтримує, залишити за нею прізвище «[PERSON]». Відповідач згідно наданої заяви проти задоволення позову не заперечує, просить розірвати шлюб. Фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу у зв'язку із неявкою в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, не здійснюється згідно ч.2 ст. 197 ЦПК України. Суд вважає за можливе розглядати справу за відсутності сторін. Судом встановлено, що згідно свідоцтва про шлюб, 30.07.2010 року між сторонами по справі було укладено шлюб, який зареєстровано Шевченківським відділом реєстрації актів цивільного стану Запорізького міського управління юстиції, актовий запис №346. Від даного шлюбу сторони мають малолітню доньку - [PERSON], [INFO], що підтверджено належними доказами, дитина проживає з позивачем. Майнового спору між подружжям на час вирішення питання про розірвання шлюбу немає. Сторони по справі проживають окремо, подружні стосунки фактично припинено з причин непорозумінь та різних поглядів. Згідно ч.2 ст.112 Сімейного кодексу України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них. Перевіривши матеріали справи, за наявності законних підстав, суд вважає, що заявлений позов підлягає задоволенню, оскільки сторони не підтримують шлюбні відносини і не ведуть спільне господарство. З'ясувавши взаємини подружжя та обставини справи, суд приходить до висновку, що шлюбні відносини між подружжям фактично припинені. Збереження сім'ї при існуючих обставинах є недоцільним, адже подальше збереження шлюбу суперечить інтересам та порушує права кожного з подружжя. За позивачем за її клопотанням необхідно залишити прізвище «[PERSON]». Згідно ч.7 ст. 15 Закону України «Про державну реєстрацію актів цивільного стану» №2398-VІ від 01.07.2010 року, про розірвання шлюбу, здійснене в судовому порядку, робиться відмітка в актовому записі про шлюб. За змістом зазначеної статті та ч.2 ст. 118 СК України, копію рішення суду, яке набрало законної сили, необхідно надіслати до органу державної реєстрації актів цивільного стану за місцем ухвалення рішення для внесення відомостей до Державного реєстру актів цивільного стану громадян та проставлення відмітки в актовому записі про шлюб. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-12-17 00:00:00

Позивач звернулась до суду з зазначеним позовом, просить розірвати шлюб, зареєстрований з відповідачем Шевченківським відділом реєстрації актів цивільного стану Запорізького міського управління юстиції України 08.08.2008 року, актовий запис №407. Від спільного подружнього життя сторони мають малолітню доньку - [PERSON], [INFO]. Сторони припинили шлюбні відносини з листопада 2014 року. Позивач зазначає, що подальше спільне життя з відповідачем та примирення неможливе, майновий спір відсутній. Також просить стягнути з відповідача судові витрати, сплачені при пред'явленні позову у розмірі 243,60 грн. Представником позивач надано до суду заяву про розгляд справи за відсутності позивача та її, как представника позивача, позовні вимоги підтримує, просить розірвати шлюб, залишити за позивачем прізвище «[PERSON]» (а.с.17). Відповідач згідно наданої заяви проти задоволення позову не заперечує, просить розірвати шлюб (а.с.16). Фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу у зв'язку із неявкою в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, не здійснюється згідно ч.2 ст. 197 ЦПК України. Суд вважає за можливе розглядати справу за відсутності сторін. Судом встановлено, що згідно свідоцтва про шлюб, 08.08.2008 року між сторонами по справі було укладено шлюб, який зареєстровано Шевченківським відділом реєстрації актів цивільного стану Запорізького міського управління юстиції України, актовий запис №407 (а.с.3). Сторони мають малолітню доньку - [PERSON], [INFO], що підтверджено належними доказами, дитина проживає з позивачем (а.с.4). Майнового спору між подружжям на час вирішення питання про розірвання шлюбу немає. Сторони по справі проживають окремо, подружні стосунки фактично припинено з причин непорозумінь та різних поглядів на життя. Згідно ч.2 ст.112 Сімейного кодексу України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них. Перевіривши матеріали справи, за наявності законних підстав, суд вважає, що заявлений позов підлягає задоволенню, оскільки сторони не підтримують шлюбні відносини і не ведуть спільне господарство. З'ясувавши взаємини подружжя та обставини справи, суд приходить до висновку, що шлюбні відносини між подружжям фактично припинені. Збереження сім'ї при існуючих обставинах є недоцільним, адже подальше збереження шлюбу суперечить інтересам та порушує права кожного з подружжя. За позивачем за її клопотанням необхідно залишити прізвище «[PERSON]». Згідно ч.7 ст. 15 Закону України «Про державну реєстрацію актів цивільного стану» №2398-VІ від 01.07.2010 року, про розірвання шлюбу, здійснене в судовому порядку, робиться відмітка в актовому записі про шлюб. За змістом зазначеної статті та ч.2 ст. 118 СК України, копію рішення суду, яке набрало законної сили, необхідно надіслати до органу державної реєстрації актів цивільного стану за місцем ухвалення рішення для внесення відомостей до Державного реєстру актів цивільного стану громадян та проставлення відмітки в актовому записі про шлюб. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-04-14 00:00:00

Позивач звернулась до суду з зазначеним позовом, просить розірвати шлюб, зареєстрований з відповідачем Шевченківським відділом реєстрації актів цивільного стану Запорізького міського управління юстиції України 20.08.2005 року, актовий запис №368. Від спільного подружнього життя сторони мають двох малолітніх дітей - [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO]. З грудня 2013 року сторони припинили шлюбні відносини внаслідок втрати почуття любові, виникнення сварок. Позивач зазначає, що подальше спільне життя з відповідачем та примирення неможливе, майновий спір відсутній. Позивач надала до суду заяву про розгляд справи за її відсутності, позовні вимоги підтримує, просить залишити за нею прізвище «[PERSON]». Відповідач згідно наданої заяви проти задоволення позову не заперечує, просить розірвати шлюб, укладений з позивачем. Фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу у зв'язку із неявкою в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, не здійснюється згідно ч.2 ст. 197 ЦПК України. Суд вважає за можливе розглядати справу за відсутності сторін. Судом встановлено, що згідно свідоцтва про укладення шлюбу серія [NUMBER], між сторонами по справі було укладено шлюб, який зареєстровано Шевченківським відділом реєстрації актів цивільного стану Запорізького міського управління юстиції України 20.08.2005 року, актовий запис №368. Від даного шлюбу сторони мають двох малолітніх дітей - [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO], що підтверджено належними доказами, діти проживають з позивачем. Сторони по справі проживають окремо, подружні стосунки фактично припинено з грудня 2013 року з причин втрати почуття взаємної любові та поваги. Згідно ч.2 ст.112 Сімейного кодексу України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них. Перевіривши матеріали справи, за наявності законних підстав, суд вважає, що заявлений позов підлягає задоволенню, оскільки сторони не підтримують шлюбні відносини і не ведуть спільне господарство. З'ясувавши взаємини подружжя та обставини справи, суд приходить до висновку, що шлюбні відносини між подружжям фактично припинені. Збереження сім'ї при існуючих обставинах є недоцільним, адже суперечить інтересам та порушує права кожного з подружжя. За позивачем за її клопотанням необхідно залишити прізвище «[PERSON]». Згідно ч.7 ст. 15 Закону України «Про державну реєстрацію актів цивільного стану» №2398-VІ від 01.07.2010 року, про розірвання шлюбу, здійснене в судовому порядку, робиться відмітка в актовому записі про шлюб. За змістом зазначеної статті та ч.2 ст. 118 СК України, копію рішення суду, яке набрало законної сили, необхідно надіслати до органу державної реєстрації актів цивільного стану за місцем ухвалення рішення для внесення відомостей до Державного реєстру актів цивільного стану громадян та проставлення відмітки в актовому записі про шлюб. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-05-25 00:00:00

Позивач звернулась до суду з зазначеним позовом, свої вимоги мотивує тим, що [INFO] року помер її батько [PERSON]. За життя 21.02.2011 року батько оформив заповіт, який було зареєстровано за № 38 у Подільській сільській раді, Баришівського району, Київської області У зв'язку з сімейними обставинами, та погіршенням стану здоров'я матері [PERSON] , яка до даного часу тяжко хворіє , потребує постійної допомоги, позивач не мала можливості у шестимісячний термін від дня смерті батька оформити спадкову справу у нотаріальній конторі. Просить суд надати їй додатковий трьохмісячний строк для подання заяви до нотаріальної контори про прийняття спадщини після смерті батька [PERSON], який помер [INFO] року. В судовому засіданні представник позивачки [PERSON] заявлений позов підтримав в повному обсязі. Представник відповідача Подільської сільської ради Баришівського району Київської області в судове засідання не з'явився про день, час та місце розгляду справи, належним чином повідомлені, до суду надійшов лист за підписом сільського голови с. Поділля, П.М. Бойко про розгляд справи у відсутність їх представника. Третя особа [PERSON] в судове засідання не з'явилась про день, час та місце розгляду справи, належним чином повідомлена, до суду надійшла заява в якій вона позов визнала в повному обсязі. Заслухавши представника позивача, дослідивши матеріали справи, суд вважає заявлений позов таким, що підлягає до задоволення з наступних підстав. В судовому засіданні встановлено, що 21.02.2011 року [PERSON], оформив заповіт, який було зареєстровано за № 38 у Подільській сільській раді, Баришівського району, Київської області . В заповідальному розпорядженні на випадок своєї смерті він заповідав земельну ділянку для ведення товарного сільськогосподарського виробництва площею 4,4997 га , на яку зроблено державний акт серії ЯБ № 770056 від 03 січня 2006 року, [PERSON] [INFO]. [INFO] року [PERSON] помер. Крім позивачки спадкоємцем за законом, який має обов'язкову частку є мати позивачки [PERSON], оскільки на час смерті спадкодавця вона проживала разом із спадкодавцем, та є особою пенсійного віку. Відповідно до вимог ч.3 ст.1272 за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини, крім того ч.2 зазначеної статті передбачає, що таку заяву спадкоємець може подати до нотаріальної контори, в разі згоди всіх спадкоємців. Оскільки спадкоємець за законом [PERSON], яка своїми фактичними діями спадщину прийняла, не заперечує проти поновлення позивачці строку на подачу відповідної заяви до нотаріальної контори, суд вважає , що позов необхідно задовільнити. Встановлене судом підтверджується: - Копією паспорта, - Копією ідентифікаційного номера [PERSON] - Копією заповіту [PERSON] від 21.02.2011 року, - Копією свідоцтва про смерть [PERSON] - Копією довідки Подільської сільської ради , - Копією державного акту на право власності на земельну ділянку [PERSON] Іншими матеріалами справи. На підставі вищевикладеного та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-11-21 00:00:00

Позивач звернулась до суду з зазначеним позовом. Свої вимоги мотивує тим, що від спільного подружнього життя з відповідачем вони мають повнолітньою доньку [PERSON], [INFO], яка в даний час навчається в Одеському державному екологічному університеті, є студентом II курсу денної форми навчання, та в звязку з цим потребує матеріальної допомоги. Оскільки позивач не має можливості в повній мірі надавати таку допомогу, просить стягнути з відповідача [PERSON], [INFO], уродженця та мешканця [INFO], ідентифікаційний номер - [NUMBER], на користь [PERSON], [INFO], уродженки та мешканки [INFO], аліменти на утримання повнолітньої доньки - [PERSON], [INFO], у розмірі 1/4 частини усіх видів заробітку щомісячно, починаючи з 09.11.2016 року, і до закінчення нею навчання 30.06.2019 року та витрати на юридичну допомогу в сумі 300 грн... В судовому засіданні позивач заявлений позов підтримала, та зменшила обсяг позовних вимог, просить стягнути з відповідача аліменти в розмірі 1/6 частин усіх видів заробітку щомісячно. Відповідач [PERSON] в судовому засіданні завлений позов визнав в повному обсязі. Заслухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи суд вважає, що заявлений позов підлягає до часткового задоволення з наступних підстав. Судом встановлено, що сторони від спільного подружнього життя мають повнолітньою доньку [PERSON], [INFO], яка в даний час навчається в Одеському державному екологічному університеті, є студентом II курсу денної форми навчання. Суд приймає до уваги той факт , що [PERSON], навчається за державним замовленням та не оплачує навчання, разом з тим, дитина має інші потреби, які не може самостійно оплачувати, як то оплата проживання в гуртожитку, харчування, витрати на проїзд тощо. За таких обставин вимога позивача про стягнення аліментів є обґрунтованою. Відповідно до ч. 2 ст. 200 СК України при визначенні розміру аліментів з одного з батьків суд бере до уваги можливість надання утримання другим з батьків. своїми дружиною, чоловіком та повнолітніми дочкою, сином. Згідно ч. 1 ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров'я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 4) інші обставини, що мають істотне значення. Відповідно до п.3 ч.1 ст.5 Закону України «Про судовий збір» від сплати судового збору звільняються позивачі - за подання позовів про стягнення аліментів. Нормою ч. 3 ст.88 ЦПК України передбачено, що якщо позивача, на користь якого ухвалено рішення, звільнено від сплати судового збору, він стягується з відповідача в дохід держави пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог. Таким чином судовий збір підлягає стягненню з відповідача. Враховуючи вищенаведене,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-06-08 00:00:00

Позивач звернулась до суду з зазначеним позовом та вказала, що 29 липня 2013 року відповідач позичив у неї грошові кошти в сумі 2000 євро, які зобов'язався повернути до 13 серпня 2013 року. Через кілька днів він додатково позичив у неї ще 2000 євро, які також зобов'язався повернути 13 серпня 2013 року. Однак до теперішнього часу кошти не повернув, на телефонні дзвінки перестав відповідати, зустрічей уникає. У зв'язку з цим, уточнивши позов, позивач просила стягнути з відповідача 4000 євро, виходячи з курсу гривні до євро, встановленого Національним банком України на день подачі позову в сумі 94420 грн. У судовому засіданні представник позивача - адвокат Семенюта Р.А., який діє на підставі угоди, підтримав позов, посилаючись на наведені у ньому обставини, відповідач у судове засідання не прибув, про місце та час його проведення повідомлений належно, причину неявки не повідомив, ставлення до позову не висловив. Вислухавши представника позивача та ухваливши про заочний розгляд справи, суд, дослідивши її матеріали, вважає, що позов підлягає задоволенню, з урахуванням такого. Відповідно до ч.1 ст.60 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. За договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, а позичальник зобов'язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості (ст.1046 ЦК України). Відповідно до ст. 1047 того ж Кодексу, договір позики укладається у письмовій формі, якщо його сума не менш як у десять разів перевищує встановлений законом розмір неоподатковуваного мінімуму доходів громадян; на підтвердження укладення договору позики та його умов може бути представлена розписка позичальника. Згідно ст.526, ст.1049 ЦК України, позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику у строк та в порядку, що встановлені договором. Відповідно до положень ст.1050 того ж Кодексу, якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов'язаний сплатити грошову суму відповідно до ст.625 цього Кодексу. З наданої позивачем розписки вбачається, що відповідач 29.07.2013 року позичив у позивача у загальній сумі 4000 євро, які зобов'язався повернути до 13.08.2013 року. Доказів виконання своїх зобов'язань за договором позики відповідач суду не надав. Відповідно до офіційно оприлюдненої Національним банком України інформації, 10.03.2015 року курс гривні до євро становив 2360,50 грн. за 100 євро. З урахуванням наведених норм та встановлених обставин суд вважає, що позивач довів свої вимоги, а тому задовольняє позов та, перевіривши розрахунок позивача, стягує з відповідача заборгованість у сумі 94420 грн. Питання судових витрат суд вирішує з урахуванням положень ст.88 ЦПК України. На підставі зазначеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2018-05-15 00:00:00

Позивач звернулась до суду з зазначеним позовом, та з урахуванням заяви від 16.05.2018 року, просила стягнути з відповідача аліменти на утримання доньки [PERSON], [INFO] у розмірі 1000,00 грн. щомісячно. В обгрунтування вимог позивач вказала про те, що відповідач не виконує обовязку щодо утримання дитини, не надає коштів на утримання доньки, оскільки самостійно позивачу важко утримувати дитину, змушена звернутись до суду. Від позивача надійшла заява про розгляд справи за її відсутності. Від відповідача надійшла заява про розгляд справи без його участі, позовні вимоги про стягнення аліментів у розмірі 1000,00 грн. визнав. Відповідно до ч. 4 ст. 206 Цивільного процесуального кодексу України, у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. На підставі ч. 3 ст. 211 ЦПК України, якою передбачено, що учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності, якщо таке клопотання заявили всі учасники справи, судовий розгляд справи здійснюється на підставі наявних у суду матеріалів, суд вважає за можливе розглянути справу у відсутності сторін. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного висновку. Встановлено, що [PERSON] та [PERSON] є батьками [PERSON], [INFO] (а.с. 6). Згідно довідки Комунального підприємства «ВЖРЕП №5» Житомирської міської ради від 27.02.2018 року №471 [PERSON], [INFO] проживає разом з позивачем за адресою: [ADDRESS] (а.с. 2). Статті 180, 181 СК України визначають обовязок утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Способи виконання батьками обов'язку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними. За домовленістю між батьками дитини той із них, хто проживає окремо від дитини, може брати участь у її утриманні в грошовій і (або) натуральній формі. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються Статтею 184 СК України встановлено, що якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, частину доходу одержує в натурі, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення, суд за заявою платника або одержувача може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Згідно ст. 7 Закону України «Про Державний бюджет України на 2018 рік» № 2246-VІІI від 07.12.2017 року для дітей віком від 6 до 18 років з 1 січня 2018 року прожитковий мінімум становить 1860 грн. Відповідно до ст. 191 СК України аліменти на дитину присуджуються від дня предявлення позову. Згідно п. 1 ч. 1 ст. 430 ЦПК України суд допускає негайне виконання рішень у справах про стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць. За таких обставин, оскільки відповідач визнав позов, з метою забезпечення дотримання права на належне утримання, суд приходить до висновку про необхідність задоволення позовних вимог та стягнення з відповідача аліментів у розмірі 1000,00 грн. щомісячно, починаючи з 28.02.2018 року. На підставі ч. 1 ст. 141 ЦПК України суд стягує з відповідача на користь держави судовий збір у розмірі 704,80 грн.

Outcome: approved