Jurisdiction: civil
Date: 2015-12-16 00:00:00

Позивач звернулась в суд з позовом в якому просила звільнити майно житловий будинок 85 по вулиці Саратовській м. Кіровограда з-під обтяження арешту, а саме: обтяження № 4143103 на підставі постанови б/н від 26.01.2010 року Ленінського ВДВС Кіровоградського МУЮ; обтяження № 4143130 на підставі постанови б/н від 21.05.2010 року Ленінського ВДВС Кіровоградського МУЮ; обтяження № 41431158 на підставі постанови про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження, серія та номер ВП № 26716756 від 07.07.2011 року відділу примусового виконання рішень Державної виконавчої служби України. Позов мотивує тим, що між нею та ВАТ «Мегабанк» 27 листопада 2006 року укладено іпотечний договір, який забезпечує виконання іпотекодавцем зобов»язань за кредитним договором № 141-04П/2007 від 17.09.2007 року та за будь-якими додатковими угодами до нього, укладеними між сторонами. За умовами кредитного договору іпотеко держателем було надано іпотекодавцю кредит у розмірі 175 000 грн. зі строком погашення по 16.09.2017 року з виплатою 17,7% річних. Предметом іпотеки є вищезазначений житловий будинок з надвірними будівлями, розташований на земельній ділянці розміром 448,1 кв.м; загальною площею 203 кв.м, житловою 78,1 кв.м та надвірними спорудами: погріб літ. «а1», сарай літ. «б», літня кухня літ. «Б», вбиральня літ. «В», колонка питна літ «+», огорожа літ. «N-N4», вхід в підвал літ. «а»», колодязь питний літ. «Д», вимощення «ІІІ», козирок літ. «к», ганки літ. «кр., кр.1». загальна вартість житлового будинку становить 182 040,00 грн. Заставне майно, крім договору іпотеки, має вищезазначені обтяження, але на даний час між нею та ПАТ «Мегабанк» кредитні відносини не виконані, а тому відсутні праві підстави для перебування даного майна під арештами, накладеними для задоволення інших вимог кредиторів. Посилаючись на вказані обставини, норми діючого законодавства, просить задовольнити позов. Представник позивача в судовому засіданні позов підтримала, посилаючись на обставини, викладені в позовній заяві. Представники відповідачів - Ленінського відділу державної виконавчої служби Кіровоградського міського управління юстиції та ПАТ «Державний Ощадний банк України» в судовому засіданні позов не визнали, просили відмовити в його задоволенні посилаючись на те, що позивач є боржником по декільком виконавчим провадженням на користь різних юридичних осіб, арешт накладено на все її мано у встановленому законом порядку, а звільнення будинку з-під арешту в даний час можливе лише після проведення прилюдних торгів. Представники відповідачів - ДП «ПІ ДЖІ Трейд», Відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби, ПАТ КБ «Правексбанк» в судове засідання не з»явились, про час та місце слухання справи повідомлені, надали суду заперечення та заяви про розгляд справи у їх відсутність. Представник третьої особи ПАТ «Мегабанк» в судове засідання не з»явився, про час та місце слухання справи повідомлений, надав суду пояснення та підтримав позовні вимоги. Суд, заслухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, встановив такі факти та відповідні їм правовідносини. Арешт майна є мірою, що забезпечує інтереси громадян, організацій та держави у випадках, передбачених законом. Опис майна і заборона ним розпоряджатись можуть бути здійснені в певних передбачених законом випадках для забезпечення майнових прав громадян, погашення ними боргів, що виникли на підставі, в тому числі, прострочення виконання зобов»язань. Відповідно до вимог Закону України «Про виконавче провадження» державний виконавець під час примусового виконання судового рішення здійснює заходи, необхідні для своєчасного і в повному обсязі виконання рішення, зазначеного в документі на примусове виконання рішення, у спосіб та в порядку, встановленому виконавчим документом і Законом. Державний виконавець у процесі здійснення виконавчого провадження, зокрема, має право: накладати арешт на майно боржника, опечатувати, вилучати, передавати таке майно на зберігання та реалізовувати його в установленому законодавством порядку (п.5 ч.3 ст. 11 Закону України «Про виконавче провадження»). Судом встановлено, що 17.09.2007 року між ПАТ «Мегабанк», яке є правонаступником ВАТ «Мегабанк» та [PERSON], [PERSON] були укладені кредитні договори №№ 141-04П/2007, 142/04П/2007, згідно яких останнім надавались грошові кошти на споживчі цілі. З метою забезпечення виконання зобов»язань за цими договорами між банком та позивачкою [PERSON] були укладені іпотечні договори, посвідчені приватним нотаріусом Кіровоградського міського нотаріального округу [PERSON] 17.09.2007 року за реєстраційними номерами 1398, 1400 згідно з якими [PERSON] надано в іпотеку ПАТ «Мегабанк» житловий будинок з надвірними будівлями, що знаходиться в м. Кіровограді по вулиці Саратовська, 85 та внесені до Єдиного реєстру заборон і відчуження об»єктів нерухомого майна 17.09.2007 року. Крім того, судом встановлено, що на виконанні в Ленінському ВДВС Кіровоградського МУЮ перебувають виконавчі провадження відносно позивачки, а саме: наказ № 9/166 від 14.12.2009 року Господарського суду Кіровоградської області про стягнення з [PERSON] на користь компанії «ПІ ДЖІ Трейд» 1 015 грн. заборгованості та 102 грн. державного мита і 236 грн. витрат на ІТЗ судового процесу; виконавчий лист № 2-535, виданий 06.05.2010 року Ленінським районним судом м. Кіровограда з позивачки на користь ВАТ «Державний ощадний банк України» заборгованості по кредиту у розмірі 303 872,46 грн. , а також судовий витрат в розмірі 1 730 грн., а всього 305 602, 46 грн. та на виконанні в Департаменті державної виконавчої служби Міністерства юстиції України виконавчий лист, виданий Ленінським районним судом м. Кіровограда № 2-734/11 про стягнення в солідарному порядку з [PERSON] та [PERSON] на користь ПАТ КБ «Правекс-Банк» заборгованості за договором про відкриття кредитної лінії № 4685-009/08Ф від 18.09.2008 року в сумі 14 139 850,40 грн. та судовий витрат на суму 1 820 грн. за заявою банку виконавчий лист переданий на виконання 27.04.2011 року і 23.05.2011 року Відділом примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України відкрито виконавче провадження та постановою державного виконавця від 07.07.2011 року за виконавчим провадженням № 26716756 накладено арешт на все майно боржника. Відповідно до вимог ст. 57 Закону України «Про виконавче провадження» арешт майна боржника застосовується для забезпечення реального виконання рішення, арешт на майно боржника може накладатися державним виконавцем шляхом винесення постанови про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження, проведення опису майна боржника і накладення на нього арешту. Відповідно до п. 5.6 Інструкції проведення виконавчих дій, затвердженої Наказом Міністерства юстиції України № 74/5 від 15.12.1999 року, державним виконавцем постановою про відкриття виконавчого провадження або постановою про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження може бути накладений арешт у межах суми стягнення за виконавчими документами з урахуванням витрат, пов»язаних з проведенням виконавчих дій на виконання, на все майно боржника або на окремо визначене майно боржника. У разі потреби постанова, якою накладено арешт на майно боржника та оголошено заборону на його відчуження, надсилається державним виконавцем до органів нотаріату та інших органів, що здійснюють реєстрацію майна або ведуть реєстр заборон на його відчуження. Підставою для скасування арештів державним виконавцем є завершення виконавчого провадження відповідно до вимог статей 49,50 Закону України «Про виконавче провадження». Відповідно до вимог ст. 60 Закону України «Про виконавче провадження» особа, яка вважає, що майна, на яке накладено арешт, належить їй, а не боржникові, може звернутись до суду з позовом про визнання права власності на це майно і про зняття з нього арешту. Позивачем у справах про звільнення майна з-під арешту є особа, відносно якої на момент порушення справи є припущення, що вона є носієм суб»єктивного права (власник та правомірний володілець майна). Судом встановлено, що виконавчі провадження відносно [PERSON] тривають і не завершені, у будь-якому випадку кошти від реалізації майна боржника першочергово будуть спрямовані на задоволення вимог іпотекодержателя ПАТ «Мегабанк», а у разі перевищення вартості, за якою майно може бути реалізоване над сумою боргу іпотеко держателя, інші кошти будуть спрямовані на задоволення вимог наступних обтяжувачів за виконавчими провадженнями. Враховуючи вищевикладене у суду відсутні підстави для задоволення вимог [PERSON] Відповідно до вимог ст. 88 ЦПК України суд відносить судові витрати по даній справі за рахунок позивачки. На підставі викладеного і ст. ст. 11, 49, 50, 57, 60 Закону України «Про виконавче провадження»,

Outcome: dismissed