Jurisdiction: civil
Date: 2016-12-06 00:00:00

Позивач звернулась до суду з позовом до відповідача про розірвання шлюбу, який був зареєстрований 12.02.2016 року відділом державної реєстрації актів цивільного стану Липовецького районного управління юстиції у Вінницькій області, актовий запис №8, обґрунтовуючи позов тим, що причиною розпаду сімї є те, що в силу занадто різних характерів, притаманних кожному з них, вони не змогли порозумітись, між ними виникали сварки, в результаті чого погіршились стосунки, а тому вони припинили спільне проживання з вересня 2016 року, шлюбних стосунків не підтримують, господарства разом не ведуть. Спроби налагодити стосунки жоден із них не вчиняє. Через органи ДРАЦС розірвати шлюб не має можливості, оскільки вони не спілкуються. Позивач просить суд їх шлюб розірвати, оскільки впевнилась, що збереження шлюбу суперечить її інтересам, що має істотне значення. Також просить суд вирішити питання судових витрат та відновити їй дошлюбне прізвище - Печенюк. Позивач в судове засідання не зявилась, проте надала суду заяву про розгляд справи без її участі, позовні вимоги підтримує, просить суд їх задовольнити. Відповідач в судове засідання не зявився, в заяві, що адресував суду вказав про визнання позову, не заперечував проти його задоволення, просив розгляд справи проводити за його відсутності. Ураховуючи те, що сторони використали надане їм ч.2 ст.158 ЦПК України право заявляти клопотання про розгляд справи у їх відсутності, суд не вбачає підстав для відкладення розгляду справи, тому здійснює його в даному судовому засіданні на підставі зібраних у справі доказів, в загальному порядку, при цьому не здійснюючи фіксування судового процесу технічними засобами. Суд, вивчивши та дослідивши матеріали цивільної справи, повно зясувавши обставини справи, оцінивши зібрані у справі дкази, дійшов висновку про таке. Сторони перебувають в зареєстрованому шлюбі з 12.02.2016 року, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії І-АМ № 174809 /а.с.4/, від якого дітей немає. Сторони не бажають миритися, мають стійке волевиявлення, спрямоване на припинення сімейних відносин і розірвання шлюбу. Згідно із ст.51 Конституції України, шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки і чоловіка. Кожен із подружжя має рівні права і обов'язки у шлюбі та сім'ї. Статтею 5 Протоколу №7 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод встановлено, що кожен із подружжя у відносинах між собою і в їхніх відносинах зі своїми дітьми користується рівними правами та обов'язками цивільного характеру, що виникають зі вступу в шлюб, перебування в шлюбі та щодо його розірвання. Відповідно до ст.ст. 105,110,112 СК України, шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного із подружжя на підставі рішення суду, відповідно до статті 110 цього Кодексу. Позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя (ч.1\~ст.110 СК України). Згідно зі ст.112 СК України, суд з'ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність дитини та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них. Ураховуючи встановлені судом обставини, суд дійшов до переконання, що збереження шлюбу є недоцільним, оскільки сторони наполягали у своїх заявах на розірванні шлюбу, мають стійке волевиявлення до припинення шлюбу, отож подальше спільне проживання подружжя буде суперечити їх інтересам, що має істотне значення, тому суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню. Згідно\~ст. 113 СК України, суд вважає за можливе відновити позивачці, за її проханням, дошлюбне прізвище - «Печенюк». У відповідності до положень ч.1 ст. 88 ЦПК України, стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. На підставі ст. ст.6,10,11,60,212-215,218,223,\~224-226,\~233 ЦПК України,

Outcome: approved