Jurisdiction: civil
Date: 2019-05-26 00:00:00

Позивач звернулась в суд з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу та стягнення аліментів. У позовній заяві зазначила, що перебуває у шлюбі з відповідачем з 17 липня 2015 року. У сторін виникають конфлікти та непорозуміння, внаслідок чого вони сімейних відносин не підтримують та не бажають їх відновлювати. В шлюбі народився син [PERSON] , [INFO] . Відповідач не приймає участі в утриманні дитини, хоча офіційно працює, утриманців не має та матеріально забезпечений. Тому просила шлюб розірвати, дитину залишити на проживанні з нею та стягувати аліменти з відповідача в розмірі 4000 грн. щомісячно до повноліття дитини. 17 квітня 2019 року відповідачем подано відзив на позовну заяву, у якому він частково визнав позовні вимоги. Не заперечив проти розірвання шлюбу та залишення дитини на проживанні з матір`ю. Вимогу про стягнення аліментів визнав частково, просив суд визначити розмір аліментів в сумі 1 200 грн. щомісячно, виходячи з його майнового стану. Представник позивача в судовому засіданні позов підтримав. Представник відповідача у судовому засіданні позов визнав частково, з мотивів викладених у відзиві на позовну заяву. Заслухавши пояснення представників сторін, дослідивши матеріали справи, судом встановлено наступне. [PERSON] та [PERSON] зареєстрували шлюб 17 липня 2015 року у Івано-Франківському міському відділі державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції в Івано-Франківській області, про що зроблено актовий запис № 1157 (а.с. 4). В шлюбі народився син [PERSON] , [INFO] , що підтверджується копією свідоцтва про народження (а.с. 5). За даними довідки Департаменту соціальної політики виконавчого комітету Івано-Франківської міської ради № 2307 від 15 квітня 2019 року [PERSON] отримує щомісячну одноразову допомогу при народженні дитини в розмірі 860 грн. щомісячно, інших видів допомог та компенсацій не отримує. [PERSON] офіційно працює на посаді муляра у ТзОВ «ВІ ВАС» з 24 квітня 2018 року. За період з жовтня 2018 року по березень 2019 року йому нараховано заробітну плату в розмірі 23 703 грн., що підтверджується довідкою про доходи № 09/04 від 17 квітня 2019 року. Відповідно до ч. 2 ст. 104 Сімейного кодексу України шлюб припиняється внаслідок його розірвання. За приписами ч. 1 ст. 110 Сімейного кодексу України позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. Як вбачається з ч. 2 ст. 112 Сімейного кодексу України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Судом встановлено, що сторони не підтримують сімейних стосунків, шлюб їх існує формально. Збереження шлюбу суперечить інтересам сторін. Тому такий шлюб зберігати не доцільно. З огляду на викладене, суд дійшов висновку, що шлюб між сторонами слід розірвати, дитину залишити на проживанні з позивачем. В порядку ч. 2 ст. 115 СК України після набрання даним рішенням законної сили воно підлягає направленню до органу РАЦС за місцем ухвалення рішення для внесення відомостей до Державного реєстру актів цивільного стану громадян та проставлення відмітки в актовому записі про шлюб. Положеннями ст. 180 Сімейного кодексу України визначено, що батьки зобов`язані утримувати своїх неповнолітніх дітей до досягнення ними повноліття. Відповідно до ст. 1, 2 Закону України «Про охорону дитинства» батьки зобов`язані забезпечити дітям умови для достатнього фізичного, духовного та культурного розвитку. За приписами ч. 2 ст. 182 цього кодексу мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, за винятком випадків, передбачених статтею 184 цього Кодексу. Відповідно до частин 1, 2 статті 27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована постановою Верховної Ради України № 789-ХІІ від 27 лютого 1991 року та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Статтею 182 СК України, встановлено, що при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Відповідно до статті 7 Закону України «Про державний бюджет України на 2019 рік» прожитковий мінімум для дітей віком до 6 років складає: з 1 січня 2019 року - 1626 гривень, з 1 липня - 1699 гривень, з 1 грудня - 1779 гривень. В силу дії ч. 3 ст. 181 Сімейного кодексу України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. При визначенні розміру аліментів суд відповідно до ст. 182 Сімейного кодексу України враховує рівень доходів сторін, потреби дитини щодо належного утримання. Враховуючи що обов`язок утримувати дитину є рівною мірою обов`язком як матері, так і батька, інтереси дитини при визначенні розміру аліментів, виходячи з принципів розумності та справедливості, суд дійшов висновку, що позов в частині стягнення аліментів слід задовольнити частково та стягувати з відповідача на користь позивача аліменти на утримання дитини в твердій грошовій сумі у розмірі 2000 грн. щомісячно до досягнення дитиною повноліття. Відповідно до вимог ст. 191 Сімейного кодексу України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову. Тому стягнення аліментів слід розпочати з дня коли позивач звернулась із позовом до суду - 01 березня 2019 року. Згідно із ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. За змістом ч. 6 ст. 141 ЦПК України якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, які їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог. Тому з відповідача слід стягнути 704 гривень 80 копійок судового збору на користь держави за вимогу про стягнення аліментів та 704 гривень 80 копійок судового збору в користь позивача за вимогу про розірвання шлюбу. На підставі ст. ст. 104, 110, 112, 180-182, 190, 191 СК України, ст. 1, 2 Закону України «Про охорону дитинства»,

Outcome: partial