Jurisdiction: civil
Date: 2019-04-01 00:00:00

Позивач звернулась до суду з даним позовом посилаючись на те, що з жовтня 1999 року по 20 березня 2013 року перебувала у шлюбі з [PERSON], від якого мають сина [PERSON], [INFO]. З 01.09.2018 року син навчається в Рівненському кооперативному економіко-правовому коледжі на денній формі навчання, є студентом 1 курсу, групи ТКМ-23 відділення комерційної діяльності і права. Навчання платне, вартість всього періоду навчання становить 19650 грн., стипендії не отримує, проживає в гуртожитку, плата за який становить 6000 грн. за рік. Крім того, необхідні кошти за проїзд, харчування, придбання підручників та канцелярських товарів, одягу та предметів гігієни. Відповідач матеріальної допомоги не надає. За наведених обставин, просить стягувати з відповідача аліменти на її користь на утримання сина в розмірі 1500 грн. щомісячно, починаючи з дня предявлення позову до суду до закінчення навчання, тобто 30.06.2020 року, але не довше ніж до досягнення сином двадцяти трьох років. Позивач в судове засідання не зявилась, подала заяву про розгляд справи у її відсутності. Відповідач в судовому засіданні позов визнав частково, не заперечує надавати допомогу на навчання сина, однак в даний час, не працює, живе на тимчасові заробітки, являється учасником бойових дій і в звязку з контузією не може працевлаштуватися. Заслухавши відповідача, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає до часткового задоволенню з наступних підстав. \~\~\~ Відповідно до ч.1 та 2 ст.199 СК України, якщо повнолітня дитина продовжує навчання і в звязку з цим потребує матеріальної допомоги, батьки зобовязані утримувати її до 23 років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Право на утримання припиняється у разі припинення навчання.\~ Судом встановлено, що сторони є батьками [PERSON], [INFO], що підтверджується даними свідоцтва про народження серії І-БВ №292001, виданого повторно 16.05.2017 року Шепетівським міськрайонним відділом ДРАЦС ГТУЮ у Хмельницькій області. Як вбачається з даних довідки, виданої 26.02.2019 року, [PERSON] навчається на денній формі в Рівненському кооперативному економіко-правовому коледжі на 1 курсі групи ТКМ-23 відділення комерційної діяльності і права і не знаходиться на повному державному забезпеченні. Навчання за індивідуальним договором (платне), стипендія не призначається. Термін навчання з 01.09.2018 року по 30.06.2020 року. Відповідно до п. 4.2 договору про підготовку молодшого спеціаліста № 146/11 від 17.08.2018 року, укладеного між Рівненським кооперативним економіко-правовим коледжем в особі директора та [PERSON], загальна вартість освітньої послуги за 1й рік навчання становить 9700 грн., за 2-й рік 9950 грн. На виконання вказаного договору позивач сплатила 4850 грн. грн., що підтверджується даними квитанції від 31.08.2018 року. Крім того, 31.08.2018 року та 18.10.2018 року позивач сплатила по 1000 грн. за проживання сина в гуртожитку. З аналізу\~досліджених судом\~доказів,\~суд приходить\~до висновку,\~що [PERSON]\~потребує матеріальної\~допомоги в\~звязку з\~навчанням у\~вищому навчальному\~закладі, оскільки для забезпечення такого навчання необхідні кошти на оплату навчання, проживання у гуртожитку, придбання підручників, продуктів харчування, проїзд. При визначенні розміру аліментів, суд враховує розмір прожиткового мінімуму для працездатних осіб, обовязок утримувати дитину також і матірю, а також те, що сторони мають на утриманні малолітнього сина [PERSON], [INFO], тому знаходить розумним та справедливим визначити розмір аліментів, що підлягають до стягнення з відповідача на користь позивача в твердій грошовій сумі в розмірі 1000 грн. Судовий збір відповідно до п. 1 ч.2 ст. 141 ЦПК України підлягає стягненню з відповідача на користь держави.

Outcome: partial