Jurisdiction: civil
Date: 2018-02-15 00:00:00

Позивач звернулась до суду звищезгаданим позовом, де вказує, що вона є бабусею [PERSON], [INFO], відповідачі по справі є батьками дитини. Дитина проживає з позивачем та знаходиться на її утриманні з 2012 року. Після розірвання фактичних шлюбних відносин між відповідачами з 2010 року, місто проживання матері дитини, невістки позивача, невідомо, відповідач не спілкується з дитиною. Відповідач [PERSON], що є сином позивача, також не приділяє ніякої уваги та піклування дитині. Весь цей час відповідача життям доньки не цікавились, не телефонували, не виявляли бажання спілкуватись із нею, не займались її вихованням. Відповідачі у добровільному порядку кошти на у тримання дитини не надають. Вказані обставини свідчать про те, що відповідачі ухиляються від виконання покладених на них батьківських обовязків. На підставі викладеного позивачка просить суд позбавити відповідачів батьківських прав відносно неповнолітньої дитини [PERSON], [INFO]. Вищевказана справа була призначена до судового розгляду, проте у судове засідання відповідачі не явилися. Через ненадання відповідачами, які не мають статусу підприємця, інформації щодо їх адреси відповідна судова повістка була їм надіслана за останньою відомою суду адресою їх місця проживання. Крім того, відповідачі викликалися до суду через відповідне оголошення на офіційному веб-сайті судової влади України. При цьому відповідачі про причини неявки не повідомили, а сторона позивача не висловила заперечень проти вирішення справи у порядку заочного розгляду, тому суд ухвалив провести заочний розгляд вищевказаної справи. У порядку ч.2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Всебічно зясувавши обставини справи, вивчивши її матеріали, дослідивши надані у справі докази у сукупності, суд дійшов до висновку, що заявлений позов підлягає задоволенню на підставі встановлених фактичних обставин справи та відповідних їм правовідносин. Судом встановлені наступні обставини та відповідні їм правовідносини. [PERSON], [INFO], є дитиною відповідачів. При цьому, відповідач [PERSON] є рідним сином позивача, отже, позивач є рідною бабусею дитини. Після розірвання фактичних шлюбних відносин між відповідачами у 2010 році, дитина залишилась проживати із позивачем. Позивач займається вихованням та утриманням дитини, відповідачі добровільно матеріальну допомогу на утримання дитини не надають, про що достовірно слідує із матеріалів справи. Згідно вимог ст. 164 СК України мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він ухиляються від виконання своїх обов'язків по вихованню дитини. За поясненнями позивача ще з 2010 року відповідачі ухилились від виконання своїх обов'язків по вихованню дитини, ніяким чином її долею не цікавляться, з дитиною не спілкуються. У суду немає підстав не довіряти таким поясненням позивача, оскільки вони узгоджуються із висновком органу опіки та піклування районної адміністрації Запорізької міської ради по Шевченківському району від 02.02.2018 року, з якого слідує, що відповідачі не піклуються про дитину, не проявляють зацікавленості в її подальшій долі, не цікавляться її навчанням, розвитком та станом здоровя. Вищезазначене свідчить про той факт, що відповідачі, принаймні з 2010 року повністю ухилились від виконання своїх батьківських обов'язків. Таким чином, судом встановлено, що відповідачі по справі протягом тривалого часу не займаються вихованням своєї неповнолітньої дитини, ухиляється від виконання батьківських обов'язків, не проявляють до дитини батьківської уваги та турботи. При цьому суду не було надано доказів, які свідчили б про те, що відповідачі були позбавлені можливості виконувати обов'язки по вихованню дитини. На підставі викладеного,

Outcome: approved