Jurisdiction: civil
Date: 2016-10-06 00:00:00

Позивач звернулась до суду з позовом до відповідача в якому просила стягнути з [PERSON] на утримання дитини [PERSON] грошові кошти на додаткові витрати в сумі 22814,50 грн., та на оздоровлення, розумовий і духовний розвиток дитини кошти в сумі 5800,00 грн. Свої вимоги обґрунтовує тим, що вона перебувала у зареєстрованому шлюбі з відповідачем з 19.03.1999 року по 11.07.2006 року. Від даного шлюбу сторони мають дитину [PERSON], [INFO] Враховуючи відмову відповідача в добровільному порядку сплачувати аліменти на дитину та додаткових витрат на її утримання позивач неодноразово зверталась до суду з відповідними позовами, які були задоволені. Зазначила, що з 2006 року їх дитина [PERSON] навчається в приватному учбовому закладі «Європейський колегіум». Навчання є платним і згідно договору про надання освітніх послуг від 02.06.2015 року становить 27000,00 грн. за 2015-2016 учбовий рік. Для забезпечення учбового процесу, протягом 2015-2016 років позивачем були придбані канцелярії та підручники на загальну суму 4000,00 грн. Крім того, під час учбового процесу в період 2015-2016 роки Європейським колегіумом надавались послуги по харчуванню на суму 8843,00 грн. З метою оздоровлення дитина також навчається у кінноспортивній дитячо-юнацькій школі «АВАНГАРД» з вересня 2015 року. Навчання є платним. З жовтня 2015 року по квітень 2016 року вартість навчання у зазначеній школі склала 11600,00 грн. Задля всебічного розвитку і підготовки до вступу до вищого навчального закладу, відповідно до рекомендацій «Магелано Університет» - першого українського видавництва психологічних тестів «ОС Україна», дитина додатково навчається у Малій Комп'ютерній Академії «ШАГ». Навчання є платним. Згідно з договором та додатковою угодою, а також рахунками навчання за 2015-2016 роки становить 5786,00 грн. Зазначила, що вона з дитиною проживають разом з її непрацездатною матір'ю, яка є пенсіонером та рідним братом, який є інвалідом ІІІ групи. Крім того, позивач має на своєму утриманні другу дитину [PERSON], [INFO], яка є інвалідом ІІ групи. Забезпеченням та утриманням сім'ї позивач займається одноособово, оскільки в сім'ї відсутні працездатні особи. Відповідач добровільно відмовляється сплачувати додаткові витрати на дитину [PERSON], [INFO], у зв'язку з чим позивач вважає, що з нього підлягає стягнення 1/2 частина понесених нею додаткових витрат в сумі 22814,50 грн. та на оздоровлення, розумовий і духовний розвиток в сумі 5800,00 грн. На підставі викладеного просила позов задовольнити. Позивач в судове засідання не з'явилась, про дату та час розгляду справи повідомлена належним чином, надала заяву в якій позовні вимоги підтримала у повному обсязі та просила їх задовольнити, проти ухвалення заочного рішення не заперечувала. Відповідач у судове засідання не з'явився, про час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, про причини неявки суду не повідомив. Суд, відповідно до ст.ст. 169, 224 ЦПК України вважає за можливе розглянути справу на підставі наявних у ній матеріалів у його відсутність, оскільки неявка відповідача не перешкоджає постановленню заочного рішення, проти чого не заперечувала позивач. Згідно ч. 2 ст. 197 ЦК України фіксування судового засідання технічним засобом здійснює секретар судового засідання або за розпорядженням головуючого інший працівник апарату суду. У разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Врахувавши заяву позивача, дослідивши матеріали справи, суд вважає позов обґрунтованим та таким, що підлягає задоволенню, виходячи з наступного. Встановлено, що сторони з 19.03.1999 року перебували у зареєстрованому шлюбі та 11.07.2006 року шлюб між ними було розірвано на підставі рішення Голосіївського районного суду м. Києва, що підтверджується свідоцтвом про розірвання шлюбу [NUMBER] від 11.07.2006 року, виданим ВРАЦС Солом'янського РУЮ у м. Києві. Згідно свідоцтва про народження, виданого Відділом реєстрації актів цивільного стану Солом'янського РУЮ у м. Києві від 27.07.2012 року, сторони мають неповнолітню дитину: доньку [PERSON], [INFO] 22.07.2009 року Солом'янським районним судом м. Києва ухвалено рішення про стягнення з [PERSON] на користь [PERSON] на утримання доньки [PERSON], [INFO], аліментів в розмірі 1/4 частини всіх видів його доходів щомісяця, починаючи з дня пред'явлення позову - 12.12.2008 року і до повноліття дитини. Стягнуто з [PERSON] на користь [PERSON] додаткові витрати на доньку [PERSON], [INFO] в розмірі 8243,00 грн. та на користь держави судові витрати. Рішенням Солом'янського районного суду м. Києва від 06.12.2010 року було стягнуто з [PERSON] на користь [PERSON] 17930,50 грн. додаткових витрат, витрат на оздоровлення та лікування дитини та на користь держави судові витрати. Рішенням Солом'янського районного суду м. Києва від 29.11.2011 року було стягнуто з [PERSON] на користь [PERSON] в якості додаткових витрат на утримання дочки [PERSON], [INFO], суму в розмірі 20094,50 грн. та на користь держави судові витрати. Рішенням Солом'янського районного суду м. Києва від 02.10.2014 року було стягнуто з [PERSON] на користь [PERSON] 25210,13 грн. додаткових витрат на дитину та судові витрати в сумі 252,10 грн. У задоволенні інших позовних вимог відмовлено. Рішенням Солом'янського районного суду м. Києва від 11.03.2015 року було стягнуто з [PERSON] на користь [PERSON] в якості додаткових витрат на утримання дочки [PERSON], [INFO], суму в розмірі 28262,20 грн. В частині вимог про стягнення з [PERSON] додаткових витрат на лікування дитини в розмірі 3284,20 грн. відмовлено. В частині вимог про стягнення з [PERSON] додаткових витрат на лікування дитини в розмірі 12825,88 гривень провадження закрито. Стягнуто з [PERSON] на користь держави суму судового збору в розмірі 282,62 грн. Рішенням Солом'янського районного суду м. Києва від 03.08.2015 року стягнуто з [PERSON] на користь [PERSON] додаткові витрати на утримання [PERSON], [INFO], у сумі 10470 грн. та на користь держави судові витрати в сумі 243,60 грн. В іншій частині позовних вимог відмовлено. Відповідно до ч. 3 ст. 61 ЦПК України обставини, встановлені судовим рішенням у цивільній, господарській або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини. Позивач просила стягнути з [PERSON] на утримання дитини [PERSON] грошові кошти на додаткові витрати в сумі 22814,50 грн., та на оздоровлення, розумовий і духовний розвиток дитини кошти в сумі 5800,00 грн., на що слід зазначити наступне. Конвенцією про права дитини від 20.11.1989 року, яка ратифікована Україною 27.02.1991 року, а набула чинності для України 27.09.1991 року, закріплено, що держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батько(-ки) або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини (стаття 27). Обов'язок утримувати дитину до досягнення нею повноліття покладений на батьків відповідно до статті 180 СК. Як встановлено вище, що з відповідача присуджено стягнення аліментів на [PERSON], [INFO] до її повноліття. За правилами статті 185 СК України той з батьків, з кого присуджено стягнення аліментів на дитину, а також той з батьків, до кого вимога про стягнення аліментів не була подана, зобов'язані брати участь у додаткових витратах на дитину, що викликані особливими обставинами (розвитком здібностей дитини, її хворобою, каліцтвом тощо). Розмір участі одного з батьків у додаткових витратах на дитину в разі спору визначається за рішенням суду, з урахуванням обставин, що мають істотне значення. Встановлено, що неповнолітня донька сторін [PERSON], [INFO], навчається в навчальному закладі «Європейський колегіум» з 2006 року. Навчання у даному навчальному закладі є платним. Згідно договору про надання освітніх послуг №10-15/05 від 02.06.2015 року плата за навчання становить 27000,00 грн. за 2015-2016 навчальні роки. Оплату вартості навчання позивач підтвердила платіжними дорученнями від 15.04.2016 року на суму 6000,00 грн., від 11.03.2016 року на суму 3000,00 грн., від 05.02.2016 року на суму 3000,00 грн., від 14.01.2016 року на суму 3000,00 грн., від 11.12.2015 року на суму 3000,00 грн., від 17.11.2015 року на суму 3000,00 грн., від 13.10.2015 року на суму 3000,00 грн., від 15.09.2015 року на суму 3000,00 грн. Загальна сума оплачених освітніх послуг складає 27000,00 грн. Для забезпечення учбового процесу протягом 2015-2016 років позивачем було придбано для [PERSON], [INFO], канцелярію та підручники на загальну вартість 4000,00 грн. Зазначене підтверджується рахунком на оплату №1127 від 28.08.2015 року та платіжним дорученням №2 від 15.09.2015 року. Також, встановлено, що під час учбового процесу в період 2015-2016 роки Європейським колегіумом надавались послуги по харчуванню на загальну суму 8843,00 грн., які були сплачені позивачем. Зазначене підтверджується рахунками №5 від 25.05.2016 року на суму 1072,00 грн., №3 від 30.04.2016 року на суму 1380,00 грн., №2 від 30.03.2016 року на суму 1035,00 грн., №2 від 29.02.2016 року на суму 1174,00 грн., №1 від 29.02.2016 року на суму 1125,00 грн., рахунком-фактурою №СФ_87 від 15.12.2015 року на суму 1011,00 грн., рахунком-фактурою №СФ-85 від 27.11.2015 року на суму 828,00 грн., рахунком-фактурою №СФ-81 від 08.10.2015 року на суму 1218,00 грн., платіжними дорученнями №4 від 15.06.2016 року, №1 від 15.08.2016 року, №3 від 28.03.2016 року, №2 від 28.03.2016 року, №ONPY85179 від 29.12.2015 року, № ONPY46029 від 11.12.2015 року, № ONPY90823 від 16.10.2015 року. Для всебічного розвитку та підготовки до вступу до вищого навчального закладу, відповідно до рекомендацій «Магелано Університет» - першого українського видавництва психологічних тестів «ОС Україна», неповнолітня донька сторін [PERSON], [INFO], навчається додатково у Малій Комп'ютерній Академії «ШАГ». Навчання є платним. Згідно з договором №41 від 15.02.2014 року, додатковою угодою №1 до договору №1091 від 25.02.2014 року плата за навчання складає за 2015-2016 роки 5786,00 грн. та була сплачена позивачем згідно рахунку-фактури №КИ-КФ-000045 від 23.06.2016 року на суму 2893,00 грн., рахунку-фактури №КИ-ПС-002127 від 20.01.2016 року на суму 2893,00 грн., графіку платежів за 18.02.2014 року - 13.08.2015 року, платіжного доручення №1 від 07.08.2015 року, платіжного доручення №2 від 05.02.2016 року. Отже, судом достовірно встановлено, що позивачем одноособово були понесені додаткові витрати на утримання неповнолітньої доньки сторін [PERSON], [INFO], на загальну суму 45629,00 грн. Позивач працює директором ТОВ «Керама Експо». Її дохід, згідно довідки №2 від 18.07.2016 року, за період з 01.09.2015 року по 30.06.2016 року становить 25446,10 грн. З довідки форми №3 від 24.06.2016 року за №6024 вбачається, що з позивачем окрім неповнолітньої доньки сторін [PERSON] проживають її друга дитина [PERSON], [INFO], яка є інвалідом ІІ групи, мати позивача [PERSON], яка є пенсіонером та її брат [PERSON], який є інвалідом ІІІ групи. Відповідно до ст. 180 СК України, батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Той з батьків, з кого присуджено стягнення аліментів на дитину, а також той з батьків, до кого вимога про стягнення аліментів не була подана, зобов'язані брати участь у додаткових витратах на дитину, що викликані особливими обставинами (розвитком здібностей дитини, її хворобою, каліцтвом тощо). Розмір участі одного з батьків у додаткових витратах на дитину в разі спору визначається за рішенням суду, з урахуванням обставин, що мають істотне значення. Додаткові витрати на дитину можуть фінансуватися наперед або покриватися після їх фактичного понесення разово, періодично або постійно (ст. 185 СК України). Пунктом 18 Постанови пленуму Верховного суду України «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» від 15.05.2006 року №3 постановлено, до передбаченої ст. 185 СК участі в додаткових витратах на утримання дитини, викликаних особливими обставинами (розвитком її здібностей, хворобою, каліцтвом тощо), можна притягати лише батьків. У цих випадках ідеться про фактично зазнані або передбачувані витрати, тому їх необхідно визначати у твердій грошовій сумі. Додаткові витрати на утримання дитини мають бути викликані особливими обставинами. У даному випадку мова йде про додаткові витрати, а не про додаткове стягнення коштів на утримання дитини. Проте, в окремих випадках, через особливі обставини (розвиток здібностей дитини, тяжка хвороба, каліцтво дитини тощо) потрібні значні додаткові витрати. Тому розмір додаткових витрат, що стягуються повинен визначатися залежно від дійсно понесених або передбачуваних витрат. Участь у додаткових витратах на дитину є не правом, а обов'язком батьків незалежно від сплати ним аліментів і закон не передбачає можливості повного звільнення особи від участі в таких витратах, а обставини, що мають істотне значення, враховуються лише при визначенні судом розміру участі одного з батьків у додаткових витратах на дитину в разі спору. Враховуючи майновий стан сторін та те, що відповідач зобов'язаний утримувати дитину і створювати необхідні передумови для розвитку і забезпечення організації її життя нарівні з позивачем, а також передбачені законом обставини, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь позивача 1/2 частину понесених нею додаткових витрати в сумі 22814,50 грн. (45629,00 грн. /2). Крім того, встановлено, що з метою оздоровлення неповнолітня донька сторін [PERSON], [INFO], навчається у кінноспортивній дитячо-юнацькій школі «АВАНГАРД» з вересня 2015 року. Навчання є платним. З жовтня 2015 року по квітень 2016 року вартість навчання у кінноспортивній школі становить 11600,00 грн., яка була сплачена позивачем. Зазначене підтверджується квитанціями до прибуткового касового ордеру №30 від 06.11.2015 року на суму 1800,00 грн., №61 від 04.12.2015 року на суму 1800,00 грн., №69 від 03.02.2016 року на суму 1800,00 грн., №23 від 14.10.2015 року на суму 1800,00 грн., 374 від 02.03.2016 року на суму 2200,00 грн., №74 від 06.04.2016 року на суму 2200,00 грн. Відповідно з ч. 1 ст. 12 Закону України «Про охорону дитинства» на кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки або особи, які їх замінюють, мають право і зобов'язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров'я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці. Відповідно до приписів вимог ст. ст. 27, 28, 29, 30 ЦПК України засобами доказування в цивільній справі є пояснення сторін і третіх осіб, показання свідків, письмові докази, речові докази і висновки експертів. Суд приймає до розгляду лише ті докази, які мають значення для справи. Обставини, які за законом повинні бути підтвердженні певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися ніякими іншими засобами доказування. Кожна сторона має довести ті обставини, на які посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Тобто, вказані принципи щодо обов'язковості доведення тих чи інших обставин є обов'язковими при з'ясуванні обставин справи по суті. На підставі вищевикладеного, суд приходить до висновку про задоволення позовних вимог і в частині стягнення з відповідача на користь позивача додаткових витрат на оздоровлення та розумовий і духовний розвиток дитини [PERSON], [INFO], в сумі 5800,00 грн. Слід зазначати, що позивач довела наявність особливих обставин в розумінні ст.185 СК України, які зумовлюють необхідність участі батька у додаткових витратах на дитину, що складає половину понесених нею витрат на дитину в сумі, тому позовні вимоги суд вважає обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню. Згідно ч. 3 ст. 88 ЦПК України якщо позивача, на користь якого ухвалено рішення, звільнено від сплати судового збору, він стягується з відповідача в дохід держави пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог. На підставі вищевикладеного, суд приходить до висновку про стягнення з відповідача на користь держави 551,20 грн. судового збору.

Outcome: approved