Jurisdiction: civil
Date: 2020-11-22 00:00:00

Позивач звернувся з позовом до суду, у якому просить стягнути з відповідача [PERSON] заборгованість за кредитним договором та понесені судові витрати. В обгрунтування позовних вимог позивач вказує, що відповідач на підставі заяви-анкети без номера від 25.01.2011 отримала у позивача кредит у виді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку, який в подальшому збільшився до 10 000 грн. Внаслідок того, що [PERSON] не виконує своїх договірних зобов`язань в частині повернення кредитних коштів, внаслідок чого станом на 20.05.2020 виникла заборгованість на загальну суму 49 060 грн. 51 коп., яка складається заборгованості за кредитом - 26 179 грн. 71 коп. заборгованості за відсотками за користуванням кредитом - 9 147 грн. 80 коп., а також заборгованості за пенею - 13 733 грн. 00 коп., 04.08.2020 постановлено ухвалу про відкриття провадження в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін. Відповідач [PERSON] була повідомлена про розгляд справи відповідно до чинного законодавства, шляхом направлення за адресою її реєстрації копії ухвали про відкриття провадження та копію позову з доданими до неї документами, а також згідно ч. 11 ст. 128 ЦПК України, шляхом опублікування оголошення на офіційному веб-сайті судової влади України, яке було розміщене за десять днів до дати ухвалення цього рішення, однак у визначений йому строк відзиву на позов або інших клопотань суду не подала. Зважаючи на те, що справа розглядається за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін, відповідно до ч. 2 статті 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Розглянувши матеріали справи в порядку письмового провадження, дослідивши докази по справі, суд дійшов висновку, що позов підлягає частковому задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що 25.01.2011 між сторонами по справі укладено кредитний договір б/н шляхом підписання анкети - заяви про приєднання до Умов і правил надання банківських послуг в ПриватБанку (а.с.37). Також 25.01.2011 при укладанні кредитного договору відповідач підписала довідку про умови кредитування, з якої вбачається, що сторони у належній формі узгодили розмір процентної ставки за межами пільгового періоду, який нараховується на залишок непогашеної заборгованості виходячи із розрахунку 360 днів у році - в розмірі 3 % річних та розмір пені і штрафів. Сторони також встановили обов`язок позичальника з повернення кредиту шляхом внесення періодичних платежів щомісяця до 25 числа поточного місяця у розмірі 7% від заборгованості на кінець попереднього місяця, але не менше 50 грн. (а.с.38). За даним договором позивачем відповідачу видано картку строк дії якої - до вересня 2017 року, в подальшому картка відповідачу перевипускалась 12.04.2016, термін дії якої - до вересня 2018 року. Відповідно до довідки про зміну умов кредитування, 12.04.2016 встановлено кредитний ліміт 2000 грн., який поступово збільшувався банком до 10 000 грн. З поданого до суду розрахунку заборгованості вбачається, що відповідачем протягом строку дії картки здійснювались витрати кредитних коштів. При цьому, відповідачем [PERSON] вносились платежі в рахунок погашення заборгованості по кредиту, дані дії зокрема вказують на те, що відповідачем витрачались кредитні кошти та періодично вносились такі на погашення заборгованості. Відповідно до частин першої, другої статті 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). За змістом статей 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Частиною першою статті 638 ЦК України встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. За правилами ст. 1054, ст.1055 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Згідно з ст.ст. 526, 527, 530 ЦК України зобов`язання повинні виконуватися належним чином і в установлений строк відповідно до умов договору та вимог закону. Статтями 610 та 623 ЦК України передбачено, що порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов визначених змістом зобов`язання. Боржник, який порушив зобов`язання, має відшкодувати кредиторові завдані збитки. Згідно із ч.1 ст. 1050 ЦК України, якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов`язаний сплатити грошову суму відповідно до статті 625 цього Кодексу. Частиною 1 ст. 1048 ЦК України визначено, що позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики. Отже, згідно приписів абзацу 2 ч. 1 ст.1048 ЦК України щомісячну виплату процентів до дня повернення позики у разі відсутності іншої домовленості сторін може бути застосовано лише у межах погодженого сторонами строку кредитування. З огляду на вище викладені обставини, суд приходить до висновку про доведеність факту виконання кредитодавцем - позивачем, взятих на себе зобов`язань за спірним кредитним договором, оскільки ним надані були грошові кошти відповідачу у вигляді кредитного ліміту на кредитну картку. Тобто позивач виконав зі своєї сторони умови договору, у відповідності до ч. 1 ст. 1054 Цивільного кодексу України. Щодо виконання зобов`язань за кредитним договором зі сторони відповідача, то останній ухиляється від їх виконання. Згідно з наданим банком розрахунком, станом на 20.05.2020 відповідач [PERSON] має заборгованість за вказаним кредитним договором, яка складає 49 060 грн. 51, з яких: 26 179 грн. 71 коп. - заборгованість за кредитом, з яких поточне тіло кредиту - 15 717,81 грн. та прострочене тіло кредиту - 10 462,10грн.; 9 147 грн. 80 коп.- заборгованість по процентам за користування кредитом; 13 733 грн. 00 коп. заборгованість за пенею (а.с.7-26). Як вбачається із матеріалів справи [PERSON] були надані кредитні картки з терміном дії - до 09/17 та потім до 09/18. Даних про надання інших карток відповідачу після вересня 2018 року матеріали справи не містять, однак відповідно до виписки по рахунку відповідачка продовжувала користуватися кредитними коштами до листопада 2018 року (а.с.27). Тому суд виходить з того, що строк кредитування закінчився у листопаді 2018 року. Станом на кінець листопада 2018 року заборгованість за тілом кредиту у відповідача становив 18 807,05 грн., що підтверджується розрахунком заборгованості (а.с.23). Отже така сума підлягає стягненню з відповідача на користь позивача. Разом з тим, стягнення з відповідача разом із тілом кредиту заборгованості за простроченим тілом кредиту в сумі 10 462,10 грн., правова природа якої позивачем не доведена, не можна визнати обґрунтованим, а тому задоволенню не підлягає. Також визначений позивачем розмір заборгованості за процентами за користування кредитом суперечить умовам кредитування, обумовленим сторонами у письмовому вигляді, а саме базова ставка за процентами за користування кредитними коштами, зазначена у довідці, яку підписала відповідач - 3 % на місяць, тобто 36% на рік, проте із розрахунку вбачається, що позивачем нараховувались відсотки у підвищеному розмірі, а саме 3,5% на місяць. Тому з відповідача слід стягнути заборгованість за процентами за користування кредитом, з урахуванням відсоткової ставки 3% на місяць за період з квітня 2016 по листопад 2018 року, що становить 9 280,30 грн. Також станом на кінець листопада 2018 року, відповідно до розрахунку заборгованості, заборгованість за пенею становить 50 грн. (а.с.23). В іншій частині вимоги позивача задоволенню не підлягають, оскільки умовами договору укладеного між сторонами право позивача нараховувати проценти за користування кредитом та пеню поза межами строку кредитування, не передбачено, що узгоджується із правовим висновком Великої Палати Верховного Суду, викладеним в постанові від 28 березня 2018 року у справі №444/95/12 (провадження №14-10цс18). В зв`язку з частковим задоволенням позову відповідно до положень ст. 141 ЦПК України судові витрати підлягають стягненню на користь позивача з відповідача пропорційно до задоволених позовних вимог в сумі 1198 грн. На підставі викладеного,

Outcome: partial