Jurisdiction: civil
Date: 2019-05-26 00:00:00

Позивач звернулась до суду з позовом до відповідача про розірвання шлюбу та стягнення аліментів на дитину, обґрунтовуючи свої вимоги тим, що 27 вересня 2014 року між сторонами було укладено шлюб, який був зареєстрований у відділі державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Ренійського районного управління юстиції в Одеській області, актовий запис № 106. Від цього шлюбу в них народилась донька - [PERSON] , [INFO] . На протязі останніх двох років сімейне життя між сторонами поступово погіршувалося, що призвело до фактичного припинення шлюбних відносин. На сьогоднішній день сторони проживають окремо, сумісне господарство не ведуть. Подальше спільне проживання та збереження шлюбу не можливе. Спору про поділ майна, що є суспільної власністю не має. Донька проживає разом з матір`ю та знаходиться на її утримані. Відповідач допомогу на утримання [PERSON] не надає, хоча зобов`язаний це робити. А тому позивач, звернулася до суду, щодо стягнення аліментів на дитину. Позивач у судове засідання з`явилася, позовні вимоги підтримала, просила суд розірвати шлюб між нею та відповідачем, стягнути аліменти на її користь на утримання [PERSON] у розмірі 4 000,00 грн. щомісячно від дня пред`явлення позову до повноліття дитини, а також стягнути з відповідача на її користь суму сплаченого судового збору. Відповідача та його представник - адвокат Златі Н.С. у судове засідання не з`явилися, про дату, час та місце його проведення сповіщалися належним чином, причини неявки суду не відомі, до суду надійшла заява від [PERSON] , відповідно до якої вона просить завершити розгляд справи у відсутності відповідача та його представника, позовні вимоги підтримують частково. [PERSON] не заперечує проти того, що він зобов`язаний утримати доньку але заперечує проти визначеного позивачем розміру аліментів - 4 000,00 грн. Оскільки, на думку відповідача, даний розмір аліментів є досить великим та не відповідає його фінансовим можливостям. Також представником відповідача до суду було надано довідку, відповідно до якої [PERSON] перебуває на обліку як безробітний в Ренійській районній філії Одеського обласного центру зайнятості з 18 вересня 2018 року. Суд, розглянувши матеріали справи та заслухавши пояснення позивача, вважає, що позов підлягає частковому задоволенню з наступних підстав. Дійсно, як встановлено у судовому засідання, 27 вересня 2014 року між сторонами було укладено шлюб, який був зареєстрований у відділі державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Ренійського районного управління юстиції в Одеській області, актовий запис № 106. Від цього шлюбу в них народилась донька - [PERSON] , [INFO] . На протязі останніх двох років сімейне життя між сторонами поступово погіршувалося, що призвело до фактичного припинення шлюбних відносин. На сьогоднішній день сторони проживають окремо, сумісне господарство не ведуть. Подальше спільне проживання та збереження шлюбу не можливе. Спору про поділ майна, що є суспільної власністю не має. Відповідно до ст. 110 СК України позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. Згідно зі ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них. Суд вважає, що сім`я розпалася остаточно, поновити сімейні відносини неможливо. На момент розірвання шлюбу сторони майнового спору не мають. Донька [PERSON] проживає разом з матір`ю та знаходиться на її утримані. Відповідач як бать зобов`язаний надавати матеріальну допомогу на утримання своєї дитини та приймати участь в її вихованні. Відповідно до ст. 180 СК України, батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно з ч. 3. ст. 181 СК України, за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Спосіб стягнення аліментів, визначений рішенням суду, змінюється за рішенням суду за позовом одержувача аліментів. Відповідно до ст. 182 СК України, при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини, стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Мирної В.О. складно однієї утримувати неповнолітню дитину, що потребує значних матеріальних затрат, а відповідач зобов`язаний надавати матеріальну допомогу, оскільки ст. 180 СК України передбачено, що батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Суд бере до уваги, що в матеріалах справи присутні оригінали квитанції від 26 липня 2018 року, 28 серпня 2018 року, 19 вересня 2018 року, 04 жовтня 2018 року, 06 листопада 2018 року, 18 грудня 2018 року та 15 січня 2019 року (призначення платежу - аліменти), які підтверджують те, що відповідачем були здійснені щомісячні виплати грошових коштів у розмірі 1000,00 грн на користь позивача на утримання доньки. Крім того, позивач підтвердила те, що вказані платежі з боку відповідача в розмірі 1000,00 грн щомісячно є саме сплатою аліментів на дитину. Відповідно до ч. 1 ст. 82 ЦПК України, обставини, які визнаються учасниками справи, не підлягають доказуванню, якщо суд не має обґрунтованого сумніву щодо достовірності цих обставин або добровільності їх визнання. Обставини, які визнаються учасниками справи, зазначаються в заявах по суті справи, поясненнях учасників справи, їхніх представників. Що стосується працевлаштування [PERSON] , то суд звертає увагу на наступне. У матеріалах справи міститься лист від ТОВ Морська агенція «Адріатіко-Бриг» за № 229 від 17 квітня 2019 року, у якому зазначено, що в 2018 році ТОВ МА «Адріатіко-Бриг» надавались громадянину [PERSON] послуги з посередництва у працевлаштуванні за кордоном на підставі укладеного з громадянином [PERSON] договору № 5509 від 22 січня 2018 року. Громадянин [PERSON] отримав посередницькі послуги на підставі вищевказаного договору, якому було запропоновано укласти з іноземним роботодавцем трудовий договір на вакантну посаду матроса. Менеджер іноземного роботодавця: NEW VISION SHIPPING, IONIAN BUILDING, AKTI MIAOULI & II MERARCHIAS street, Piraeus, Greece. У 2019 році ТОВ МА «Адріатіко-Бриг» надавались громадянину [PERSON] послуги з посередництва у працевлаштуванні за кордоном на підставі укладеного з громадянином [PERSON] договору № 6164 від 23 січня 2019 року. Громадянин [PERSON] отримав посередницькі послуги на підставі вищевказаного договору, якому було запропоновано укласти з іноземним роботодавцем трудовий договір на вакантну посаду матроса. Менеджер іноземного роботодавця: STAM SHIPPING S.A., 41, Athinas Avenue & Areos Street, Vouliagmeni , 16671 Athens, Greece . Вказане вище, підтверджує наявність у відповідача роботи, а також наявність можливості сплачувати аліменти на дитину. Що стосується визначення способу стягнення аліментів, то суд бере до уваги те, що підставами для визначення розміру аліментів у твердій грошовій сумі відповідно до ст. 184 СК України є: нерегулярний, мінливий дохід платника аліментів, одержання частини доходу в натурі та інші обставини, що мають істотне значення. Враховуючі наявні в матеріалах справи докази, суд приходить до висновку, що обставини, які мають істотне значення, для визначення аліментів у твердій грошовій сумі, відповідно до вимог ст. 184 СК України - відсутні. Крім того, з боку позивача не було надано інформації щодо розміру щомісячного доходу [PERSON] , а тому суд позбавлений можливості визначити співмірність вимоги стягнути з відповідача щомісячноаліменти в розмірі 4000,00 грн з величиною щомісячного заробітку останнього. Таким чином, суд не вбачає підстав для визначення аліментів у твердій грошовій сумі та вважає за доцільним призначити аліментів в частині від заробітку (доходу) батька дитини. Згідно ч. 5 ст. 183 СК України, той із батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина, має право звернутися до суду із заявою про видачу судового наказу про стягнення аліментів у розмірі на одну дитину - однієї чверті, на двох дітей - однієї третини, на трьох і більше дітей - половини заробітку (доходу) платника аліментів, але не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку на кожну дитину. Враховуючі аналогію права, можна дійти висновку, що відповідно до вимог ч. 5 ст. 183 СК України, розмір аліментів, якій сплачується на одну дитину складає 1/4 частину заробітку (доходу) платника аліментів. Частиною 1 ст. 3 Конвенції «Про права дитини» від 20 листопада 1989 року (ратифікована Постановою ВР № 789-XII від 27 лютого 1991 року) визначено, що в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Відповідно до ст. 27 Конвенції «Про права дитини» від 20 листопада 1989 року (ратифікована Постановою ВР № 789-XII від 27 лютого 1991), кожна дитина має право на рівень життя, необхідний для її фізичного, розумового, духовного, морального та соціального розвитку. Аналізуючи зібрані у справі докази та враховуючи те, що дитина проживає разом з позивачкою та перебуває на її утриманні, враховуючи те, що відповідач зобов`язаний утримувати доньку до досягнення нею повноліття, а також визнання відповідачем позову в частині зобов`язання утримувати дитину, суд приходить до висновку про можливість стягнення з останнього аліментів на утримання неповнолітньої [PERSON] Відповідно до ч.1 п.2 ч.2 ст.141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Оскільки позовні вимоги, щодо розірвання шлюбу задоволено, то з відповідача на користь позивача підлягає стягненню судовий збір у розмірі 704,80 грн. Оскільки позовні вимоги, щодо стягнення аліментів задоволено, то з відповідача на користь держави підлягає стягненню судовий збір у розмірі 704,80 грн. На підставі викладеного та

Outcome: partial