Jurisdiction: civil
Date: 2020-12-23 00:00:00

позивач звернувся із позовом до відповідачів про стягнення заборгованості за житлово-комунальні послуги. В обґрунтування позовних вимог посилається на те, що мешканцям будинку, що за адресою: [ADDRESS] , надаються житлово-комунальні послуги. Відповідачам для здійснення оплати житлово-комунальних послуг був відкритий особовий рахунок № [NUMBER] . Однак, відповідачі не в повному обсязі сплачують вартість отриманих комунальних послуг, внаслідок чого станом на день подачі позовної заяви виникла заборгованість у період з 01.07.2018 року по 01.05.2020 року за утримання будинку та прибудинкової території у розмірі 6082,74 грн. та 2102,00 грн. сплаченого судового збору, яку просить стягнути з [PERSON] та [PERSON] солідарно. Франківським районним судом м. Львова було видано судовий наказ від 13.09.2019 у справі №465/4479/19 про стягнення із [PERSON] на користь ЛКП «Магістральне» суми заборгованості у розмірі 3070,98 грн. та 192,10 грн. судового збору. Однак, Ухвалою Франківського районного суду м. Львова від 20.11.2019 року у справі №465/2673/19, судовий наказ було скасовано за заявою відповідача. Відповідно до ч. 5\~ст. 279 ЦПК України\~розгляд справи проводиться в порядку спрощеного позовного провадження без повідомленням сторін, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше. Ухвалою судді Франківського районного суду м. Львова від 20.07.2020 року відкрито провадження у справі, розгляд справи вирішено проводити в порядку спрощеного позовного провадження. Клопотання про розгляд справи за участю сторін від учасників судового процесу не надходило. У відповідності до положень ч.2 ст.247 ЦПК України, у зв`язку з неявкою в судове засідання всіх учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що у задоволенні позовних вимог слід відмовити. Судом встановлено, що відповідно до довідки з місця проживання про склад сім`ї і прописки від 01.06.2020 року [PERSON] є власником квартири за адресою [ADDRESS] , а [PERSON] прописана за зазначеною адресою. Квартира за адресою [ADDRESS] перебуває на балансі та обслуговуванні ЛКП «Магістральне». Відповідно до відомостей про нарахування та оплату послуг з постачання утримання будинку та прибудинкової території від 28.05.2020 року вбачається, що заборгованість станом на 01.07.2018 року становить 6082,74 грн. ЛКП «Магістральне» скеровувало [PERSON] попередження про суму заборгованості за отримання житлово-комунальних послуг у розмірі 6082,74 грн. Франківським районним судом м. Львова було видано судовий наказ від 13.09.2019 у справі №465/4479/19 про стягнення із [PERSON] на користь ЛКП «Магістральне» суми заборгованості у розмірі 3070,98 грн. та 192,10 грн. судового збору. Ухвалою Франківського районного суду м. Львова від 20.11.2019 року у справі №465/2673/19, судовий наказ було скасовано за заявою [PERSON] ЛКП «Магістральне» подало у Франківський районний суд м. Львова позовну заяву до [PERSON] та [PERSON] про стягнення заборгованості за житлово-комунальні послуги, справа №465/324/20. Як власники так і споживачі житлово-комунальних послуг, згідно ст.ст.156,162 ЖК України, зобов`язані не тільки брати участь у витратах по утриманню квартири і прибудинкової території, а й своєчасно і в повному обсязі вносити плату за отримані комунальні послуги. За визначеннями, які зазначені у\~статті 1 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» від 24 червня 2004 року № 1875-IV, чинного на момент виникнення спірних правовідносин (далі Закон України від 24червня 2004 року № 1875-IV), житлово-комунальні послуги результат господарської діяльності, спрямованої на забезпечення умов проживання та перебування осіб у жилих і нежилих приміщеннях, будинках і спорудах, комплексах будинків і споруд відповідно до нормативів, норм, стандартів, порядків і правил. Такі послуги надаються споживачу фізичній чи юридичній особі, яка отримує або має намір отримати житлово-комунальну послугу. Комунальні послуги - результат господарської діяльності, спрямованої на задоволення потреби фізичної чи юридичної особи у забезпеченні холодною та гарячою водою, водовідведенням, газопостачанням, опаленням, а також вивезення побутових відходів у порядку, встановленому законодавством. У пункті 5 частини третьої\~статті 20 Закону України від 24 червня 2004 року № 1875-IV\~передбачено, що споживач зобов`язаний оплачувати житлово-комунальні послуги у строки, встановлені договором або законом. Відсутність письмово оформленого договору з постачальником послуг не позбавляє споживача обов`язку оплачувати надані послуги. Зазначене узгоджується з висновком щодо застосування норм права, сформульованим у постанові Верховного Суду України від 20 квітня 2016 року у справі № 6-2951цс15. Статтею 18 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» встановлено, що у разі порушення виконавцем умов договору споживач має право викликати його представника для складання та підписання акта-претензії споживача, в якому зазначаються строки, види, показники порушень тощо. Основні засади організаційних, господарських відносин, що виникають у сфері надання та споживання житлово-комунальних послуг між їхніми виробниками, виконавцями і споживачами, а також їхні права та обов`язки визначені\~Законом України «Про житлово-комунальні послуги». Утримання будинків і прибудинкових територій - господарська діяльність, спрямована на задоволення потреби фізичної чи юридичної особи щодо забезпечення експлуатації та/або ремонту жилих та нежилих приміщень, будинків і споруд, комплексів будинків і споруд, а також утримання прилеглої до них (прибудинкової) території відповідно до вимог нормативів, норм, стандартів, порядків і правил згідно із законодавством. Відповідно до статті 13Закону України «Про житлово-комунальні послуги» (тут і далі у редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин) залежно від функціонального призначення житлово-комунальні послуги поділяються на: 1) комунальні послуги (централізоване постачання холодної води, централізоване постачання гарячої води, водовідведення (з використанням внутрішньобудинкових систем), газо- та електропостачання, централізоване опалення, а також вивезення побутових відходів тощо); 2) послуги з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій (прибирання внутрішньобудинкових приміщень та прибудинкової території, санітарно-технічне обслуговування, обслуговування внутрішньобудинкових мереж, утримання ліфтів, освітлення місць загального користування, поточний ремонт, вивезення побутових відходів тощо); 3) послуги з управління будинком, спорудою або групою будинків (балансоутримання, укладання договорів на виконання послуг, контроль виконання умов договору тощо); 4) послуги з ремонту приміщень, будинків, споруд (заміна та підсилення елементів конструкцій та мереж, їх реконструкція, відновлення несучої спроможності несучих елементів конструкцій тощо). Відповідно до пункту 1 частини першої статті 20Закону України «Про житлово-комунальні послуги» споживач має право, зокрема, одержувати вчасно та відповідної якості житлово-комунальні послуги згідно із законодавством та умовами договору на надання житлово-комунальних послуг. Такому праву прямо відповідає визначений пунктом 5 частини третьої\~статті 20 Закону України «Про житлово-комунальні послуги»\~обов`язок споживача оплачувати житлово-комунальні послуги у строки, встановлені договором або законом. Таким чином, згідно із зазначеними нормами\~закону\~споживачі зобов`язані оплатити житлово-комунальні послуги, якщо вони фактично користувалися ними. Відсутність письмово оформленого договору з позивачем не позбавляє відповідача обов`язку оплачувати надані йому послуги. З огляду на викладене, правовідносини, які склалися між сторонами, є грошовим зобов`язанням, в якому, серед інших прав і обов`язків сторін, на боржників покладено виключно певний цивільно-правовий обов`язок з оплати отриманих житлово-комунальних послуг, якому кореспондує право вимоги кредитора (частина перша\~статті 509 ЦК України) - вимагати сплату грошей за надані послуги. Крім того, обов`язок сплатити за надані й спожиті послуги випливає також з положення частини першої\~статті 11ЦК України\~про те, що цивільні права та обов`язки випливають із дій осіб, що передбачені актом цивільного законодавства. Відмова споживача послуг від укладення договору в такому разі суперечить вимогам частини третьої статті\~6, статей\~627,\~630ЦК України\~та статей\~19,\~20 Закону України «Про житлово-комунальні послуги». Як вбачається з вище наведеного, саме на споживача послуг покладається обов`язок доведення перед судом належними та допустимими доказами (актами-претензіями) того факту, що передбачені умовами договору послуги надавались не належної якості (не своєчасно, не в повному обсязі тощо) чи взагалі не надавалися. В той же час, відповідачами не було подано до суду доказів, передбачених вище згаданою нормою закону, про невиконання чи неналежне виконання позивачем своїх обов`язків по утриманню житла та наданню житлово-комунальних послуг. Згідно правової позиції, викладеної у постанові Верховного Суду України від 04.11.2015 правове регулювання правовідносин власників житлового приміщення належного їм на праві приватної власності, здійснюється на підставі норм\~ЦК України, які регулюють правовідносини з права власності.

Outcome: approved