Jurisdiction: civil
Date: 2018-06-06 00:00:00

Позивач звернулась в суд з позовом, в якому просила стягнути з відповідача грошові кошти за невиконання умов договору, як наслідок розірвання інвестиційної угоди на будівництво житлового приміщення. Між сторонами було укладено договір № 21/11/14-С2-ОФ-4 купівлі-продажу майнових прав. 19.01.2016 року між сторонами укладено угоду про розірвання договору № 21/11/14-С2-ОФ-4 купівлі - продажу майнових прав від 21.11.2014 року, за умовами якого відповідач зобов'язується повернути покупцю сплачені грошові кошти у розмірі 117 326, 10 грн. протягом 30 банківських днів після реалізації майнових прав по договору на користь третьої особи, але у будь-якому разі не пізніше ніж через один календарний рік з дня розірвання договору. Протягом терміну 19.01.2016 р. по 18.01.2017 р. відповідачем було повернуто позивачу 14 925, 00 грн. 31 березня 2017 року була підписана угода до договору № 21/11/14-С2- ОФ-4 купівлі - продажу майнових прав від 21 листопада 2014 року, якою було встановлено нові строки повернення коштів у сумі 131 010 , 00 грн. протягом 5 (п'яти) місяців з моменту підписання угоди до 01.09.2017 р. Таким чином відповідач знову порушив строки виплати та не сплатив кошти, зазначені в угоді, у зв'язку з чим позивач вимушена звернутися до суду. В судове засідання позивач не з'явилась. Надала суду заяву про розгляд справи за її відсутності. Позовні вимоги підтримала в повному обсязі, проти ухвалення заочного рішення не заперечувала. Відповідач у судове засідання не з'явився, про час та місце розгляду справи судом повідомлений належним чином, клопотань про відкладення розгляду справи до суду не надходило, а тому, відповідно до вимог ст. 280 ЦПК України, суд вважає за можливе проводити розгляд справи у відсутність останнього та ухвалити у справі заочне рішення за згодою представника позивача. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню, виходячи з наступного. Судом встановлено, що 21.11.2014р. між сторонами було укладено договір № 21/11/14-С2-ОФ-4 купівлі-продажу майнових прав предметом якого є об'єкт будівництва за адресою: перехрестя пр. Правди та Радянської України у Подільському районі в м. Києві ;4 на 1 поверсі, 2 секція, загальною площею 31,4 кв.м. 19.01.2016 року між сторонами укладено угоду про розірвання договору № 21/11/14-С2-ОФ-4 купівлі - продажу майнових прав від 21.11.2014 року, за умовами якого відповідач зобов'язується повернути покупцю сплачені грошові кошти у розмірі 117 326, 10 грн. протягом 30 банківських днів після реалізації майнових прав по договору на користь третьої особи, але у будь-якому разі не пізніше ніж через один календарний рік з дня розірвання договору. Відповідно до п.2 угоди продавець (відповідач) зобов'язується повернути покупцю (позивачу) сплачені грошові кошти у розмірі 117 326, 10 грн. протягом 30 банківських днів після реалізації майнових прав по договору на користь третьої особи, але у будь якому разі не пізніше ніж через один календарний рік з дня розірвання договору. Протягом терміну 19.01.2016р. по 18.01.2017р. відповідачем було повернуто позивачу 14 925, 00 грн. Таким чином відповідач порушив п.2. угоди про розірвання договору № 21/11/14-С2-ОФ-4 купівлі - продажу майнових прав від 21.11.2014р. не повернув позивачу кошти у сумі 102 401,10 грн. у встановлений угодою термін з 19.01.2016 р. по 18.01.2017 р., та відповідно до графіку. 31 березня 2017 року між сторонами була підписана угода до договору № 21/11/14-С2- ОФ-4 купівлі - продажу майнових прав від 21 листопада 2014 року, якою було встановлено нові строки повернення коштів у сумі 131 010, 00 грн. протягом 5 (п'яти) місяців з моменту підписання угоди до 01.09.2017 р. Відповідач знову порушив строки виплати та не сплатив кошти, зазначені в угоді. Згідно з ст.509 ЦК України зобов'язанням є таке правовідношення, у якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від І певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку. Відповідно до ст.526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв та ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Приписами ст.530 ЦК України передбачено якщо в зобов'язанні встановлено строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню в цей строк (термін). Як зазначено в ст. 610 ЦК України, порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання). Згідно із ч. 1 ст. 629 ЦК України договір є обов'язковим для виконання сторонами. Як вбачається з матеріалів справи відповідач свого обов'язку по поверненню сплачених позивачем грошових коштів не виконав і допустив прострочення виконання грошового зобов'язання. Згідно із ч.2 ст. 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням установленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо іншого розміру процентів не встановлено договором або законом. Статтею 599 ЦК України зазначено, що зобов'язання припиняється виконанням, проведеним належним чином. Відповідач порушив умови Угоди , відповідно до якого мав повернути кошти : 1-й платіж в сумі 26202,00 грн. до 01.05.2017р; 2-й платіж 26202,00 грн. до 01.06.2017р; 3-й платіж 26202,00 грн. до 01.07.2017р; 4-й платіж 26202,00 грн. до 01.08.2017р; 5-й платіж до 01.09.2017р. Однак, позивач отримала лише 3000,00 грн. Оцінюючи належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності, суд приходить до висновку, що позовні вимоги є законними, обґрунтованими і такими, що підлягають задоволенню, оскільки в судовому засіданні достовірно встановлено, що відповідач порушив умови договору, що призвело до виникнення заборгованості . На підставі ст. 141 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягають стягненню судові витрати в розмірі 1310,10 грн.

Outcome: approved