Jurisdiction: civil
Date: 2019-07-03 00:00:00

Позивач звернулась до суду з позовною заявою до відповідача про розірвання шлюбу та стягнення аліментів, в якій зазначає, що шлюб між сторонами зареєстровано 06.02.2010 року. Під час проживання в шлюбі у них народилась донька [PERSON] , [INFO] . Подружні стосунки не склалися, шлюб носить формальний характер. Відповідач покинув сім`ю та проживає окремо з іншою жінкою. У зв`язку з наведеним позивач просить позов задовольнити. Крім того,\~позивач вказала, що оскільки дитина проживає з нею та знаходиться на її утриманні, а відповідач в добровільному порядку не надає матеріальної допомоги в повному обсязі на утримання малолітньої дитини,\~а відповідач\~офіційно працює,\~має регулярний дохід, тому вона просить в судовому порядку стягнути з відповідача аліменти в розмірі 1/3 частини від усіх доходів щомісячно, з дня звернення до суду до повноліття дитини. Позивач в судове засідання не з`явилась, представник позивач в судовому засіданні позовні вимоги підтримав, просив задовольнити позовні вимоги в повному обсязі посилаючись на обставини викладені в позовній заяві. Відповідач в судовому засіданні позовні вимоги визнав частково, подав до суду відзив в якому заперечив проти позову, вказавши що не заперечує проти сплати аліментів але в меншому розмірі, просив суд стягнути з нього аліменти в розмірі ј частини від усіх доходів щомісячно. Відповідно до ч. 5,6\~ст. 263 ЦПК України\~обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні. Суд, дослідивши матеріали справи вважає, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню з наступних підстав. Шлюб між сторонами зареєстровано 06 лютого 2010 року, що підтверджується свідоцтвом про укладення шлюбу серії [NUMBER] від 06.02.2010 року. Сторони подружні стосунки не підтримують, спільного господарства не ведуть, що визнається сторонами. Згідно ст. 51 Конституції України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки й чоловіка. Як встановлено в судовому засіданні, сторони по справі фактично припинили шлюбні відносини, спільного господарства не ведуть протягом тривалого часу, на розірвання шлюбу погоджуються, примиритися не бажають, тому суд приходить до висновку, що зберегти сім`ю неможливо і вважає за необхідне шлюб розірвати. З огляду на викладене, суд дійшов висновку, що рішення позивача про розірвання шлюбу є виваженим та свідомим, причини з яких позивач наполягає на розірванні шлюбу є обґрунтованими, подальше спільне життя подружжя і збереження сім`ї стали неможливими, поновлювати сімейно-шлюбні відносини сторони\~\~наміру не мають. Крім того, суд не має права примушувати жінку або чоловіка до підтримання, відновлення або продовження сімейних відносин, а вільність та рівність цих стосунків та можливість припинення шлюбу є їх основою, що законодавчо закріплено у нормах\~Сімейного кодексу України, тому позов підлягає задоволенню. Згідно ч. 2 ст.\~114\~СК\~України у разі розірвання шлюбу судом, шлюб припиняється у день набрання чинності рішення суду про розірвання шлюбу. Щодо вимоги про стягнення аліментів, суд виходить з наступного. Згідно ст. 180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину, до досягнення нею повноліття, а відповідно до п.3 ст. 181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини присуджуються у частці від доходу її матері, батька. Статтею 182 СК України, встановлено, що при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Як встановлено в судовому засіданні позивач та відповідач перебувають в шлюбі і від сумісного проживання в них народилась донька [PERSON] , [INFO] , батьком якого в свідоцтві про народження вказаний відповідач, що підтверджується відповідним свідоцтвом про народження серії [NUMBER] від 09.08.2010 року. Дитина проживає з позивачем та знаходиться на її утримання, що не заперечується сторонами. Відповідач надав суду разом з відзивом консультативний висновок Київського обласного онкологічного диспансеру № 11828-49/2019 про те що його мати [PERSON] онкохвора та потребує постійного догляду, на що потрібні постійні витрати. Поряд з цим, судом встановлено, що стан здоров`я відповідача задовільний, він є працездатною особою, офіційно працює, а тому у нього не існує перешкод для виконання ним обов`язку по утриманню власної дитини та забезпечення дитям можливості нормального розвитку. Відповідно до\~ст. 11 Закону України «Про охорону дитинства»\~кожна дитина має право на проживання в сім`ї разом з батьками або в сім`ї одного з них та на піклування батьків. Батько і мати мають рівні права та обов`язки щодо своїх дітей. Предметом основної турботи та основним обов`язком батьків є забезпечення інтересів своєї дитини. Відповідно до ч. 1 ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. Істотних обставин, які б могли унеможливити виконання відповідачем своїх батьківських обов`язків належним чином суд, не вбачає оскільки відповідач є працездатним, матеріально забезпеченим. Суд, при визначенні розміру аліментів, враховує обставини відповідно до ст.ст.182, 183 СК України та вважає необхідним встановити розмір аліментів в розмірі 30 відсотків від заробітку щомісячно, але не менше ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку до досягнення дитиною повноліття. Таким чином, позов підлягає частковому задоволенню. У відповідності до п. 1 ч. 1\~ст. 430 ЦПК України\~суд вважає необхідним допустити негайне виконання рішення в частині стягнення аліментів в межах суми платежу за один місяць. Відповідно\~ст.141 Цивільного процесуального кодексу України, ухвалюючи рішення суд присуджує стягнути з [PERSON] на користь [PERSON] витрати по сплаті судового збору в розмірі 768,40 грн., які сплачено позивачем при зверненні з цим позовом до суду.

Outcome: partial