Jurisdiction: civil
Date: 2020-11-02 00:00:00

Позивач звернулась до суду з позовною заявою до Селидовського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Донецької області про стягнення суми недоотриманої пенсії в порядку спадкування за законом, в обґрунтування якої зазначила, що [INFO] померла її матір [PERSON] .. Після смерті матері відкрилась спадщина у вигляді недоотриманої пенсії, яку при житті померла мати позивача [PERSON] не отримала. 22.01.2020 року приватним нотаріусом Маріупольського міського нотаріального округу Донецької області Луценко С.І. позивачу було видане свідоцтво про право на спадщину за законом на недоотриману [PERSON] пенсію у розмірі 62 171 грн. 04 коп. 17.03.2020 року позивачу було сплачено недоотриману пенсію її матері у розмірі 55 889 грн. 07 коп. Однак, відповідачем було сплачено позивачу в неповному обсязі недоотриману пенсії після смерті матері, а саме сума недоплаченої пенсії складає 6281 грн. 97 коп. У зв`язку з чим, просить суд стягнути з відповідача матеріальну шкоду, яка полягає у невиплаті грошових коштів, належних позивачу за свідоцтвом про право на спадщину за законом від 22.01.2020 року, зареєстрованому у реєстрі за № 33, в розмірі 6281 грн. 97 коп. Ухвалою Селидівського міського суду Донецької області від 03.09.2020 року відкрито провадження у справі, призначено підготовче засідання за правилами позовного (загального) провадження. Ухвалою Селидівського міського суду Донецької області від 01.10.2020 року підготовче провадження закрито та справу призначено до судового розгляду по суті. Позивач та її представник в судове засідання не з`явились, про день, час та місце розгляду справи повідомлені належним чином, надали суду заяви про слухання справи за їх відсутність, позовні вимоги підтримали та просять їх задовольнити. Представник відповідача - Селидовського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Донецької області в судове засідання не з`явився, про день, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, надав до суду письмовий відзив, в якому зазначено, що позовні вимоги не визнають у повному обсязі. [PERSON] , яка померла [INFO] , перебувала на обліку в Управлінні та отримувала пенсію за віком. Позивачу згідно розпорядження від 23.01.2020 року було виплачено допомогу на поховання у розмірі 4337 грн. 34 коп. Також позивачу згідно розпорядження від 10.03.2020 року виплачено недоотриману пенсію за померлу [PERSON] за період з 23.01.2017 по 31.07.2019 року у розмірі 55889 грн. 07 коп. Відповідно до ст. 46 ЗУ «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» нараховані суми пенсії, на виплату яких пенсіонер мав право, але не отримав своєчасно з власної вини, виплачуються за минулий час, але не більше ніж за три роки до дня звернення за отриманням пенсії. Враховуючи вищевикладене, відповідач вважає, що СО УПФУ діяло у спосіб та у межах передбачених Конституцією та Законами України. Просять суд відмовити у задоволені позовних вимог в повному обсязі. Вивчивши матеріали справи, дослідивши докази у їх сукупності, та законодавство, що регулює дані правовідносини, судом встановлено наступне. Відповідно до ст.4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим кодексом, звернутись до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. За вимогами ст.13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Збирання доказів у цивільних справах не є обов`язком суду, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Суд має право збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи лише у випадках, коли це необхідно для захисту малолітніх чи неповнолітніх осіб або осіб, які визнані судом недієздатними чи дієздатність яких обмежена, а також в інших випадках, передбачених цим Кодексом . Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. Зі змісту статті 12 ЦПК України вбачається, що цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій. Згідно зі ст.81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Відповідно до ч.1 ст.82 ЦПК України обставини, які визнаються учасниками справи, не підлягають доказуванню, якщо суд не має обґрунтованого сумніву щодо достовірності цих обставин або добровільності їх визнання. Обставини, які визнаються учасниками справи, зазначаються в заявах по суті справи, поясненнях учасників справи, їхніх представників. Згідно листа № 10421/04 від 13.09.2019 року Селидовське об`єднане управління Пенсійного фонду України Донецької області повідомило приватного нотаріуса Маріупольського міського нотаріального округу, що дійсно [PERSON] перебувала на обліку в управлінні та отримувала пенсію за віком. Померла [INFO] , актовий запис № 1845 від 16.08.2019 року. Недоотримана пенсія в зв`язку із смертю, яка входить до складу спадку, на даний момент складає 62171 грн. 04 коп. Відповідно до свідоцтва про право на спадщину за законом від 22.01.2020 року, посвідченого приватним нотаріусом Маріупольського міського нотаріального округу Донецької області Луценко С.І., спадкоємцем на майно [PERSON] , 1937 року народження, яка померла [INFO] , є її донька [PERSON] , [INFO] , спадщина складається з недоотриманої за життя пенсії у розмірі 62 171 грн. 04 коп. в Селидовському об`єднаному управлінні Пенсійного фонду України Донецької області, яка належала померлій, згідно листа Селидовського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Донецької області 13.09.2019 року за № 10421/04. Зареєстровано в реєстрі за № 33. Згідно талону до разового доручення № 914280184601/28 від 10.03.2020 року, [PERSON] отримала від Селидівського об`єднаного управління «ПФУ» виплату призначеної [PERSON] пенсії за віком за період з 01.01.2017 р. по 31.07.2019 р. у розмірі 55 889 грн. 07 коп. Конституцією України (ст. 41) та ст. 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, до якої Україна приєдналася 17.07.97 відповідно до Закону № 475/97-ВР від 17.07.97 «Про ратифікацію Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, Першого протоколу та протоколів № 2, 4, 7 та 11 до Конвенції», закріплено принцип непорушності права приватної власності, який означає право особи на безперешкодне користування своїм майном та закріплює право власника володіти, користуватися і розпоряджатися належним йому майном, на власний розсуд учиняти щодо свого майна будь-які угоди, відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб. Відповідно до ст. 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Статтею 1216 ЦК України передбачено, що спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Відповідно до ст. 1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Відповідно до ст.1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті Відповідно до приписів ч.5 ст.1268 ЦК України незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. Судом встановлено, що позивач [PERSON] , як спадкоємець першої черги після смерті матері [PERSON] отримала свідоцтво про право на спадщину, тобто всі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок її смерті, мають належати саме [PERSON] . Відповідно до ст. 1227 ЦК України, суми заробітної плати, пенсії, стипендії, аліментів, допомог у зв`язку з тимчасовою непрацездатністю, відшкодування у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я, інших соціальних виплат, які належали спадкодавцеві, але не були ним одержані за життя, передаються членам його сім`ї а у разі їх відсутності - входять до складу спадщини. Відповідно до ч. 1 ст. 46 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», нараховані суми пенсії, на виплату яких пенсіонер мав право, але не отримав своєчасно з власної вини, виплачуються за минулий час, але не більше ніж за три роки до дня звернення за отриманням пенсії. У цьому разі частина суми неотриманої пенсії, але не більш як за 12 місяців, виплачується одночасно, а решта суми виплачується щомісяця рівними частинами, що не перевищують місячного розміру пенсії. Статтею 52 ч.1,3 ЗУ «Про загальнообов`язкове пенсійне страхування», передбачено, що сума пенсії, що належала пенсіонерові і залишилася недоотриманою у зв`язку з його смертю, виплачується - по місяць смерті включно членам його сім`ї, які проживали разом з пенсіонером на день його смерті … У разі відсутності членів сім`ї, зазначених у частині першій цієї статті, або у разі не звернення ними за виплатою вказаної суми в установлений частиною другою цієї статті строк сума пенсії, що належала пенсіонерові і залишилася недоотриманою у зв`язку з його смертю, входить до складу спадщини. Аналогічні положення містяться і в нормах спеціального законодавства України, а саме, ст. 91 Закону України «Про пенсійне забезпечення», якими також передбачено порядок переходу вказаних сум до членів сім`ї пенсіонера, а вразі їх відсутності - входження до складу спадщини. Пунктом 2.26 Порядку подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», затвердженого Постановою Правління Пенсійного фонду України № 22-1 від 25.11.2005, визначено, що для виплати недоотриманої пенсії у зв`язку зі смертю пенсіонера до органу, що призначає пенсію, в якому перебував на обліку померлий пенсіонер, надається свідоцтво про смерть, документи, які підтверджують родинні стосунки, документ, що посвідчує особу заявника. Непрацездатними членами сім`ї, зазначеними у частині другій статті 36 Закону, подаються документи, які засвідчують, що вони перебували на утриманні померлого пенсіонера. Члени сім`ї надають паспорт або інші документи, які підтверджують проживання з пенсіонером на день його смерті. При цьому, для виплати недоотриманої пенсії, яка ввійшла до складу спадщини, у зв`язку з відсутністю членів сім`ї або в разі не звернення ними за виплатою вказаної суми протягом шести місяців з дня відкриття спадщини до органу, що призначає пенсію, в якому перебував на обліку померлий пенсіонер, надається документ, що посвідчує особу заявника, свідоцтво про смерть, свідоцтво про право на спадщину. Зазначені вище вимоги були виконані позивачем. Суд звертає увагу, що посилання відповідача на положення ч.1 ст.46 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», якою передбачено, що нараховані суми пенсії, на виплату яких пенсіонер мав право, але не отримав своєчасно з власної вини, виплачуються за минулий час, але не більше ніж за три роки до дня звернення за отриманням пенсії, не мають правових підстав, оскільки дана правова норма розповсюджується на пенсіонерів, які є власниками своїх особистих пенсій, тобто на тих, що не померли, та ніяким чином не стосується правовідносин щодо спадщини. Крім того, ПФУ не доведено, що померла [PERSON] не отримувала вищевказані суми з власної вини. Враховуючи викладене, суд приходить до висновку, що грошова сума, яка набута позивачем в порядку спадкування після смерті [PERSON] за період з 01.01.2017 року по 31.07.2019 року, складає 62 171 грн. 04 коп., однак не виплачена їй в повному обсязі на теперішній час, недотримана сума становить 6281 грн. 97 коп. Відповідно до абзацу 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України. Права і свободи людини та їх гарантії, відповідно до ст. 3 Конституції України, визначають зміст і спрямованість діяльності держави. Держава відповідає перед людиною за свою діяльність. Утвердження і забезпечення прав і свобод людини є головним обов`язком держави. Отже, у спірних правовідносинах відповідач незаконно перешкоджає реалізації прав позивача як спадкоємця на отримання всього належного позивачу спадкового майна. Враховуючи вищевикладене, дослідивши законодавство та докази по справі судом встановлено, що з метою захисту спадкових прав [PERSON] , суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню та з відповідача необхідно стягнути недоотриману пенсію, яка належала померлій [PERSON] у розмірі 6281 грн. 97 коп.

Outcome: approved