Jurisdiction: civil
Date: 2020-05-04 00:00:00

Позивач звернулась в суд із позовом до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання дитини, мотивуючи тим, у шлюбі у сторін народилась дочка [PERSON] , [INFO] . Шлюб між сторонами розірвано в судовому порядку, дитину залишено проживати з матір`ю. Відповідач коштів на утримання дитини не надає, тому вважає, що з нього слід стягувати аліменти в розмірі 5\~000 грн. щомісяця. Позивач у судове засідання не з`явилась, 29 квітня 2020 року суду надіслала заяву про розгляд справи у її відсутності, в заяві вказала, що позовні вимоги підтримує в повному обсязі. Відповідач в судове засідання не з`явився, про час та місце судового засідання повідомлявся шляхом направлення судових повісток та інших процесуальних документів по пошті, а також засобами телефонного зв`язку. Про причини неявки суд не повідомив, жодних заяв від нього не надходило. У строк встановлений судом відповідач відзив на позов не подав, будь-яких інших клопотань та заяв від відповідача подано до суду не було, відтак у відповідності до ч. 8 ст. 178 ЦПК України, суд вважає за можливе провести розгляд справи за наявними у справі матеріалами. З урахуванням положень ст. 280 ЦПК України суд ухвалив провести заочний розгляд справи. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Відповідно до ч. 5 ст. 268 ЦПК України, датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, є дата складення повного судового рішення. Дослідивши матеріали справи, судом встановлено наступне. [PERSON] та [PERSON] перебували у зареєстрованому шлюбі з 15 вересня 2007 року, який розірвано згідно рішення Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області від 03 грудня 2019 року (а.с.8-10). Відповідно до свідоцтва про народження серії [NUMBER] від 19 лютого 2009 року, [PERSON] є матір`ю, а [PERSON] батьком [PERSON] ,\~ [INFO] (а.с.7). Дитина на даний час проживає з матір`ю, що підтверджується довідкою ЦНАП м. Івано-Франківська № 7486 від 26 листопада 2019 року. За даними довідки про доходи № 10912 від 03 січня 2020 року виданої ТзОВ « Санофі-Авентіс Україна», [PERSON] у даному товаристві займає посаду фахівця з просування медичних препаратів. Її місячний оклад складає 20\~798 грн. 78 коп. Положеннями ст. 180 Сімейного кодексу України визначено, що батьки зобов`язані утримувати своїх неповнолітніх дітей до досягнення ними повноліття. Відповідно до ст. 1, 2 Закону України «Про охорону дитинства» батьки зобов`язані забезпечити дітям умови для достатнього фізичного, духовного та культурного розвитку. В силу дії ч. 3 ст. 181 Сімейного кодексу України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. За приписами ч. 2 ст. 182 цього кодексу мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, за винятком випадків, передбачених статтею 184 цього Кодексу. Відповідно до частин 1, 2 статті 27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована постановою Верховної Ради України № 789-ХІІ від 27 лютого 1991 року та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Статтею 182 СК України, встановлено, що при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Відповідно до статті 7 Закону України «Про державний бюджет України на 2020 рік» прожитковий мінімум для дітей віком від 6 до 18 років становить: з 1 січня 2020 року - 2218 гривень, з 1 липня - 2318 гривень, з 1 грудня - 2395 гривень. При визначенні розміру аліментів суд відповідно до ст. 182 Сімейного кодексу України враховує рівень доходів позивача, потреби дитини щодо належного утримання, вік батьків. Враховуючи,\~що обов`язок\~утримувати дитину\~є рівною\~мірою обов`язком\~як матері,\~так і\~батька,\~ інтереси\~дитини при\~визначенні розміру\~аліментів,\~виходячи з\~принципів розумності\~та справедливості,\~суд дійшов\~висновку,\~що позов\~слід задовольнити\~та стягувати\~з відповідача\~на користь\~позивача аліменти\~на утримання\~дочки [PERSON] ,\~ [INFO] у твердій грошовій сумі в розмірі 1 500 (одна тисяча п`ятсот) гривень щомісячно до досягнення дитиною повноліття. Запропонований позивачем розмір аліментів 5\~000 грн. суд вважає завищеним, так як у суду відсутні відомості про рівень доходів відповідача. Відповідно до вимог ст. 191 Сімейного кодексу України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову. Тому стягнення аліментів слід розпочати з дня коли позивач звернулась із позовом до суду 10 січня 2020 року. Згідно із ч. 6 ст. 141 ЦПК України якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, які їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог. Тому з відповідача слід стягнути 840 (вісімсот сорок) гривень 80 копійок судового збору на користь держави. На підставі ст. 180-182, 190, 191 СК України, ст. 1, 2 Закону України «Про охорону дитинства»,

Outcome: partial