Jurisdiction: civil
Date: 2019-03-24 00:00:00

Позивач звернулась до суду з позовом до відповідача про зміну способу стягнення та розміру аліментів. Свої позовні вимоги мотивує тим, що 04 вересня 2013 року Комунарський районний суд м. Запоріжжя по справі №333/295/13-ц ухвалив рішення, яким стягнув з [PERSON], аліменти на користь [PERSON] на утримання неповнолітнього сина [PERSON] [INFO], у розмірі 1000 гривень щомісячно, починаючи з 18.07.2012 року і до досягнення дитиною повноліття. На даний час позивач не може повністю забезпечити та задовольнити потреби неповнолітнього сина, тому позивач просить, змінити спосіб присудження аліментів та збільшити розмір аліментів, який стягується за рішенням Комунарського районного суду м. Запоріжжя від 04.09.2013 року та у подальшому стягувати з [PERSON] аліменти на утримання неповнолітнього сина в розмірі 1/4 частини від всіх видів доходів відповідача, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. В судовому засіданні позивач позовні вимоги підтримала, просила задовольнити їх в повному обсязі. Проти ухвалення заочного рішення не заперечувала. Відповідач повідомлений про розгляд справи, шляхом надіслання ухвали про відкриття провадження разом з матеріалами позовної заяви на адресу його реєстрації. Відповідач відзиву на позов у встановлені судом строки не подав, причини неявки суду не повідомив, з заявою про розгляд справи у його відсутність до суду не звертався, про час і місце розгляду справи повідомлявся належним чином, що підтверджується матеріалами справи. Суд, за згодою позивача, ухвалив провести заочний розгляд справи на підставі матеріалів справи у відповідності зі ст.ст. 223 ч. 4, 279, 280 ЦПК України. Вивчивши матеріали справи, суд вважає позов таким, що підлягає задоволенню з наступних підстав. Згідно ч. 3 ст.12 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Суд розглядає цивільні справи в межах заявлених вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Суд надав рівні можливості сторонам у наданні доказів. Відповідно до ст. 180 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Судом встановлено, що 04 вересня 2013 року Комунарський районний суд м. Запоріжжя по справі №333/295/13-ц ухвалив рішення, яким стягнув з [PERSON], аліменти на користь [PERSON] на утримання їх неповнолітнього сина [PERSON] [INFO], у розмірі 1000 гривень щомісячно, починаючи з 18.07.2012 року і до досягнення дитиною повноліття (а.с.5). Відповідно до ч. 3 ст. 181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Спосіб стягнення аліментів, визначений рішенням суду, змінюється за рішенням суду за позовом одержувача аліментів. Відповідно до ст. 8 Закону України «Про охорону дитинства», кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України. Відповідно до ч. 2 ст. 182 СК України розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Згідно ст.7 Закону України «Про Державний бюджет на 2019 рік» прожитковий мінімум на одну особу в розрахунку на місяць для дітей віком від шести до вісімнадцяти років: з 1 січня 2019 року - 2027 гривень, з 1 липня - 2118 гривень, з 1 грудня - 2218 гривень. Тобто, розмір аліментів, який був визначений Комунарськім районним судом м. Запоріжжя у рішенні від 04.09.2013 року на теперішній час став меншим ніж повинно бути за законом. Відповідно до ч. 1 ст. 3 Конвенції про права дитини, ратифікованої Постановою Верховної Ради Української РСР від 27 лютого 1991 року №789-ХІІ, частинах 7, 8 ст. 7 СК України, закріплено, що під час вирішення будь-яких питань щодо дітей суд повинен виходити з якнайкращого забезпечення інтересів дітей. Відповідно до ст. 192 СК України розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров'я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Підтвердження викладених у позові обставин, їх доведеність та обґрунтованість, дозволяють суду задовольнити вимоги позивача, шляхом зміни способу присудження аліментів з твердої грошової суми на у частку від доходу батька. Згідно п. 23 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 15.05.2006 року №3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів», у випадку зміни розміру аліментів, аліменти у новому розмірі стягуються від дня набрання чинності рішенням суду. Відповідно до ст.141 ЦПК України якщо позивача, на користь якого ухвалене рішення, звільнено від сплати судового збору, він стягується з відповідача в дохід держави, тому з відповідача на користь держави підлягає стягненню судовий збір в розмірі 768,40 грн.

Outcome: approved