Jurisdiction: civil
Date: 2020-02-12 00:00:00

Позивач звернувся у Рівненський районний суд з позовною заявою до [PERSON] , в якій просить розірвати шлюб укладений між нею і відповідачем. В обґрунтування заявлених вимог посилається на те, що спільне сімейне життя у них не склалось, втратили один до одного почуття любові та довіри, спільного господарства не ведуть, проживають окремо. Позивач, будучи належним чином повідомленою про дату, час та місце розгляду справи, в судове засідання не з`явилася, подала до суду заяву, в якій просить розгляд справи проводити у її відсутності, позовні вимоги щодо розірвання шлюбу підтримує повністю, позовну вимогу про визначення місця проживання дитини просить залишити без розгляду. Відповідач, будучи належним чином повідомленим про дату, час та місце розгляду справи, в судове засідання не з`явився, подав до суду заяву, в якій просить розгляд справи проводити без його участі, позов визнає в повному обсязі. Розгляд справи здійснювався за відсутності учасників справи, без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу, що відповідає вимогам ч.2 ст.247 ЦПК України. Відповідно до ч.4 ст.206 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав, ухвалює рішення про задоволення позову. Суд, дослідивши докази подані сторонами приймає визнання позову відповідачем, оскільки таке визнання відповідає вимогам чинного законодавства, інтересам сторін по справі, в свою чергу, не суперечить правам та інтересам інших осіб. \~ Так, сторони перебувають у шлюбі зареєстрованому 17 жовтня 2014 року відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Рівненського міського управління юстиції (актовий запис №1620), що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER] , виданим 17 жовтня 2014 року. Від спільного подружнього життя мають сина [PERSON] , [INFO] . Згідно ч.3 ст.105 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до ст. 110 СК України. В силу вимог ст.112 СК України суд з`ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя та постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Враховуючи, що спільне життя [PERSON] та [PERSON] не склалось, їхня сім`я розпалась остаточно, збереження сім`ї є неможливим, шлюб носить формальний характер, примирення та подальше спільне життя подружжя неможливе, збереження шлюбу суперечить інтересам кожного з них, суд вважає за необхідне шлюб розірвати. Згідно ч.2 ст.114 СК України у разі розірвання шлюбу судом, шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу. Оскільки, позовна заява підлягає задоволенню повністю, в силу вимог ч.1 ст.141 ЦПК України, сплата судового збору покладається на відповідача. Враховуючи, що відповідач визнав позов до початку розгляду справи по суті, згідно положень ч.1 ст.142 ЦПК України, з нього підлягає стягненню на користь позивача лише 50 відсотків судового збору, інша частина сплаченого судового збору підлягає поверненню позивачу з державного бюджету. На підставі ст.ст. 24, 110, 112, 113 СК України,

Outcome: approved