Jurisdiction: civil
Date: 2015-01-28 00:00:00

Позивач звернулась в суд з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів у зв'язку з продовженням навчання. Свій позов мотивує тим, що вона народилась [INFO], її батьки [PERSON] та [PERSON] перебували в зареєстрованому шлюбі до 22 травня 2009 року. До досягнення нею повнолітня з відповідача стягувались аліменти в користь [PERSON], однак він їх не сплачував, у зв'язку з чим за ним рахується заборгованість по сплаті аліментів понад 20000 гривень. На даний час позивач продовжує навчатися, є студентом Волинського технікуму Національного університету харчових технологій, що у зв'язку з продовженням навчання, відповідач зобов'язаний надавати матеріальну допомогу, оскільки таку можливість має, так як він є здоровим та працездатним. Крім того, вказує, що вона є інвалідом дитинства другої групи, до досягнення повноліття мати позивача отримувала соціальну допомогу по догляду за дитиною інвалідом, на даний час будь яких доходів вони не мають. Просить стягувати з відповідача на її користь аліменти у зв'язку з продовженням навчання, щомісячно в твердій грошовій сумі в розмірі 1000 гривень. В судове засідання позивач не з'явилась, подала суду заяву про розгляд справи у її відсутності, не заперечує щодо постановлення по справі заочного рішення. Відповідач в судове засідання не з'явився, хоча належним чином був повідомлений про час та місце розгляду справи. За погодження з позивачем, суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає вимогам ст. 224 ЦПК України. Дослідивши письмові докази в справі, суд прийшов до висновку, що позов підлягає до задоволення з наступних підстав. Судом встановлено, що [PERSON] є батьком [PERSON], [INFO] (а.с. 3). З довідки Волинського технікуму Національного університету харчових технологій № 1152 від 06 листопада 2014 року вбачається, що [PERSON] з 01 вересня 2012 року по 19 квітня 2015 року навчається у Волинському технікумі Національного університету харчових технологій на денній, державній формі навчання за спеціальністю офіціант, бармен (а.с.8). Згідно ст. 199 СК України, якщо повнолітні діти продовжують навчання і у зв'язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов'язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Статтями 182, 200 цього Кодексу передбачено, що суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів. При визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров'я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 4) інші обставини, що мають істотне значення. При визначенні розміру аліментів з одного з батьків суд також бере до уваги можливість надання утримання другим з батьків. Судом встановлено, що [PERSON] у зв'язку з навчанням не працює та не має власних прибутків, повнолітня [PERSON] проживає разом з матір'ю [PERSON] та фактично перебуває на її утриманні, [PERSON] хворіє та є інвалідом дитинства другої групи (а.с 7). Відповідач в судове засідання не з'явився та не надав суду доказів про те, що не має можливості надавати матеріальну допомогу повнолітній дочці, яка продовжує навчання. З врахуванням викладеного, суд вважає, що [PERSON] у зв'язку з її навчанням потребує матеріальної допомоги на своє утримання, а її батько [PERSON] спроможний таку надавати. Проаналізувавши зібрані і досліджені в судовому засіданні докази в їх сукупності, враховуючи стан здоров'я та матеріальне становище дитини, платника аліментів, суд приходить до висновку, що слід стягувати з відповідача в користь позивача аліменти на її утримання, яка продовжує навчання і у зв'язку з цим потребує матеріальної допомоги, щомісячно в твердій грошовій формі в розмірі 500 гривень до досягнення позивачем 23 років, на період навчання. З відповідача слід стягнути в дохід держави судовий збір.

Outcome: partial