Jurisdiction: civil
Date: 2014-07-22 00:00:00

Позивач звернувся із зазначеним позовом до відповідачки та просить суд визнати за ним право власності на 37/100 частки домоволодіння, що знаходиться за адресою: [ADDRESS], - у порядку спадкування за законом після смерті батька - [PERSON], померлого [INFO]. Позовні вимоги обґрунтовані тим, що після смерті батька відкрилась спадщина 37/100 частки вказаного домоволодіння, що належала йому на праві особистої власності, однак отримати свідоцтво про право на спадщину він можливості не має, оскільки до нотаріальної контори із заявою звернулась відповідачка у справі як спадкоємиця після смерті дружини його батька. Відповідачка звернулась із зустрічним позовом та після уточнення позовних вимог просила суд визнати за нею право власності на 28/100 частки вказаного домоволодіння, у порядку спадкування за законом після смерті сестри - [PERSON], померлої [INFO], обґрунтовуючи вимоги тим, що її рідній сестрі належало половина придбаного разом з чоловіком домоволодіння та вона також прийняла фактично спадщину після смерті чоловіка разом з позивачем як спадкоємці першої черги за законом. У судовому засіданні представники позивача [PERSON] та [PERSON] підтримали вимоги у повному обсязі, не визнавши зустрічний позов повністю з тих підстав, що відповідачкою не доведено родинний зв'язок з померлою дружиною батька позивача, а наданий переклад прізвища має відмінності. Представник відповідачки та позивачки за зустрічним позовом [PERSON] позовні вимоги визнав частково, підтримавши заявлений зустрічний позов, та вважав, що позивач успадкував ? частки від належного його батькові нерухомого майна, оскільки ? частки разом з ним успадкувала дружина, а ? частки належала дружині за законом, і його довірительниця як рідна сестра померлої [PERSON] і спадкоємиця другої черги за законом успадкувала в цілому ? частки спірних 37/100 частки домоволодіння. Вислухавши сторони, вивчивши та дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позови підлягають частковому задоволенню, з наступних підстав. Так, у судовому засіданні встановлено, що [INFO] помер батько позивача [PERSON]. Після його смерті відкрилася спадщина на все майно, що належало йому на праві власності. За життя [PERSON] належало 37/100 частки домоволодіння, що знаходиться за адресою: [ADDRESS], на підставі Свідоцтва про право власності, виданого 05.07.1990 року виконкомом Ленінської райради народних депутатів, зареєстрованого 17.07.1990 року в КП «Одеське міське бюро технічної інвентаризації та реєстрації об'єктів нерухомості» за №17394 в книзі 181, стор.78. На момент виникнення права власності на вказане нерухоме майно, батько позивача перебував у зареєстрованому 20.03.1985 року шлюбі із [PERSON], тобто кожному з них, за діючими на той час нормами ст.ст.22, 28 Кодексу про шлюб та сім'ю, належало по 37/200 частки домоволодіння. Таким чином, після смерті [PERSON], померлого [INFO], відкрилась спадщина на 37/200 частки домоволодіння, що знаходиться за адресою: [ADDRESS]. Згідно ст.1216 Цивільного кодексу України спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця) до інших осіб (спадкоємців). Спадкування здійснюється за заповітом або за законом (ст.. 1217 ЦК України). Згідно ст.1261 ЦК України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця тому числі зачаті за життя спадкодавця та народженні після його смерті, той з подружжя, який пережив, та батьки. На час відкриття спадщини після смерті [PERSON] дружина проживала разом з ним у зазначеному домоволодінні і фактично прийняла спадщину за вимогами ч.3 ст.1268 ЦК України, не відмовившись від її прийняття. Після смерті батька позивач своєчасно звернувся із заявою про прийняття спадщини до Четвертої Одеської державної нотаріальної контори, була відкрита спадкова справа за №1247/2012 (а.с.39-46). У відповідності до ч.1 ст.1267 ЦК України, частки у спадщині кожного із спадкоємців за законом є рівними. Отже, кожен з них, а саме позивач як син померлого, та [PERSON] як дружина померлого, успадкували по ? частки спадкового майна, тобто по 37/400 частки вказаного домоволодіння. [INFO], тобто до спливу шестимісячного строку для оформлення спадщини, [PERSON] померла. Згідно ст.1276 ЦК України, якщо спадкоємець за заповітом або за законом помер після відкриття спадщини і не встиг її прийняти, право на прийняття належної йому частки спадщини, крім права на прийняття обов'язкової частки у спадщині, переходить до його спадкоємців (спадкова трансмісія). Право на прийняття спадщини у цьому випадку здійснюється на загальних підставах протягом строку, що залишився. Якщо строк, що залишився, менший як три місяці, він подовжується до трьох місяців. Таким чином, після смерті [PERSON] відкрилася спадщина як на 37/200 частки домоволодіння, що належала їй за законом як частка у спільній сумісній власності подружжя, так і на 37/400 частки, що була фактично прийнята після смерті чоловіка, що в цілому становить 111/4000 частки домоволодіння. Після смерті [PERSON] із заявою про прийняття спадщини звернулась єдина спадкоємиця за законом - її рідна сестра [PERSON], громадянка Республіки Молдова, та Четвертою Одеською державною нотаріальною конторою була відкрита спадкова справа за №291/2013 (а.с.47-60). Позивач не являється спадкоємцем за законом після смерті [PERSON], оскільки у родинних відносинах з нею не перебуває. У другу чергу право на спадкування за законом мають рідні брати та сестри спадкодавця, його баба та дід як з боку батька, так і з боку матері, що передбачено статтею 1262 ЦК України. Таким чином, сторони своєчасно звернулись до Четвертої Одеської державної нотаріальної контори із заявами про прийняття спадщини за законом, були відкриті спадкові справи, однак свідоцтво про право на спадщину вони не отримали із зазначених вище підстав. Заперечення представників позивача суд до уваги не приймає, оскільки сумніви у родинних стосунках відповідачки з померлою [PERSON] ґрунтуються на помилках у перекладі прізвищ сестер до реєстрації шлюбів ([PERSON] та [PERSON]), однак записи прізвищ на молдавській мові ідентичні, дані батьків співпадають, тому такі підстави є формальними. Згідно статті 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Відповідно до ст.3 ЦПК України, п.2 Постанови Пленуму Верховного Суду України №2 від 12 червня 2009 року «Про застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції», кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Отже, суд прийшов до висновку, що вимоги сторін підлягають частковому задоволенню - з урахуванням зазначених вище обставин та математичного розрахунку часток. Згідно ч.1 ст.11 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб та в межах заявлених ними вимог. Судові витрати сплачені при зверненні до суду.

Outcome: partial