Jurisdiction: civil
Date: 2018-06-20 00:00:00

Позивач звернувся із вказаною вище позовною заявою, в обґрунтування якої зазначив, що 25.04.2012 року він набув право власності на 1/2 частину трикімнатної квартири № 82 в корпусі 2 будинку №166 по просп. Сенявіна в м. Херсоні на підставі рішення Суворовського районного суду м. Херсона від 21.12.2011 року у справі №2-2745/11, яке набуло законної сили 15.03.2012 року. Іншим співвласником вказаної квартири є відповідач [PERSON] на підставі договору дарування від 05.08.2011 року. Оскільки він та відповідач не можуть знайти домовленості у користуванні квартирою, відповідач чинить перешкоди у користуванні квартирою, він змушений звернутися до суду з вимогою про встановлення порядку користування квартирою. У звязку з викладеним просить встановити наступний порядок користування приміщенням квартири № 82 у житловому будинку № 166, корпус 2 по проспекту Сенявіна в м. Херсоні між співвласниками: у користування [PERSON], власника 1/2 частини квартири № 82 у житловому будинку № 166, корпус 2 по проспекту Сенявіна в м. Херсоні, виділити житлову кімнату (7) площею 17,3 кв.м. та балкон ІІ площею 1,5 кв.м., у користування [PERSON], власника 1/2 частини квартири № 82 у житловому будинку № 166, корпус 2 по проспекту Сенявіна в м. Херсоні, виділити житлову кімнату (2), площею 12,7 кв.м., житлову кімнату (6), площею 11,9 кв.м., в загальному користуванні співвласників залишити наступні приміщення квартири № 82 у житловому будинку № 166, корпус 2 по проспекту Сенявіна в м. Херсоні: коридор (1) площею 11,3 кв.м., кухню (5) площею 8,4 кв.м., балкон (І) площею 1,3 кв.м., ванну кімнату площею 2,6 кв.м., туалет, площею 1,0 кв.м., та стягнути з відповідач на користь позивача судові витрати.\~ Представник позивача в судове засідання надала заяву, в якій просила розглянути справу з урахуванням змін в ЦПК України, які набрали чинності 15.12.2017 року зі стадії розгляду, на якій залишилися до набрання чинності зазначеними змінами. Крім того, просила проводити розгляд справи без її участі. Представник відповідача в судове засідання, призначене на 21.06.2018 року не зявилася, про дату та час розгляду справи була повідомлена належним чином, причини неявки не відомі. Відповідно до п. 9 ч. 1 розділу ХІІІ «Перехідні положення» ЦПК справи у судах першої та апеляційної інстанцій, провадження у яких відкрито до набрання чинності редакцією ЦПК, розглядаються за правилами, що діють після набрання чинності редакцією ЦПК. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється Дослідивши матеріали справи, судом встановлено наступне. З матеріалів справи вбачається, що відповідно до рішення Суворовського районного суду м. Херсона від 21.12.2011 року визнано за [PERSON] право власності на 1/2 частину квартири № 82 в корпусі 2 будинок № 166 по просп. Сенявіна в м. Херсоні та витребувано із володіння [PERSON] 1/2 частину квартири на користь [PERSON]. В іншій частині вимог відмовлено. 25.04.2012 року право власності [PERSON] на квартиру, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] зареєстровано в електронному Реєстрі прав власності на нерухоме майно, що підтверджується витягом про державну реєстрацію прав №33946171 від 25.04.2012 року. Іншим співвласником вказаної спірної квартири є [PERSON]. Згідно з технічним паспортом, складеним КП «Херсонське бюро технічної інвентаризації» ХОР станом на 05.05.2016 року, на вищевказану квартиру, загальна площа квартири 68,0 кв.м., складається з трьох житлових кімнат, загальною площею 41,9 кв.м., кожна з яких має площі 12,7 кв.м., 11,9 кв.м., 17,3 кв.м., кухні площею 8,4 кв.м., коридору площею 11,3 кв.м., туалету площею 1,0 кв.м., ванної кімнати площею 2,6 кв.м., та двох балконів площею 1,3 та 1,5 кв.м. Відповідно до висновку №69/2017 судової будівельно-технічної експертизи від 07.04.2017 року пропонується один варіант визначення порядку користування квартирою № 82 в житловому будинку № 166 корпус 2 по просп. Сенявіна в м. Херсоні, відповідно до якого: першому співвласнику з часткою 1/2 виділити в окреме користування приміщення житлової кімнати 2 площею 12,7 кв.м., житлової кімнати 6 площею 11,9 кв.м.; другому співвласнику з часткою 1/2 виділити в окреме користування приміщення житлової кімнати 7 площею 17,30 кв.м., балкону ІІ площею 1,50 кв.м.; приміщення коридору 1 площею 11,3 кв.м., кухні 5 площею 8,4 кв.м., ванної 3 площею 2,6 кв.м., туалету 4 площею 1,0 кв.м., балкону І площею 1,30 кв.м., виділити в спільне сумісне користування обом співвласникам.\~\~ Відповідно до ч. 1 ст. 316 ЦК України правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб. Відповідно до ст. 317 ЦК України, власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном. На зміст права власності не впливають місце проживання власника та місцезнаходження майна. Відповідно до ст. 319 ЦК України, власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Власник має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону. При здійсненні своїх прав та виконанні обов'язків власник зобов'язаний додержуватися моральних засад суспільства. Усім власникам забезпечуються рівні умови здійснення своїх прав. Відповідно до ст. 321 ЦК України, право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Відповідно до ч. 1 та ч. 2 ст. 355 ЦК України, майно, що є у власності двох або більше осіб (співвласників), належить їм на праві спільної власності (спільне майно). Майно може належати особам на праві спільної часткової або на праві спільної сумісної власності. Відповідно до ч. 1 ст. 356 ЦК України, власність двох чи більше осіб із визначенням часток кожного з них у праві власності є спільною частковою власністю. Таким чином, в судовому засіданні встановлено, що сторони є власниками кожен 1/2 частини квартири, розташованої за адресою: [ADDRESS]. Отже, спірна квартира є обєктом спільної часткової власності позивача та відповідача, тому на підставі ст. 358 ЦК України співвласники мають право використовувати вказаний обєкт як спільно, так і в окремих частинах. У звязку з наведеним, положення ч. 3 ст. 358 ЦК України надають кожному із співвласників право вимагати надання йому у володіння та користування конкретної частини майна в натурі, в розмірі, що відповідає його частці у праві спільної часткової власності. У пункті 14 постанови Пленуму Верховного суду України «Про судову практику у справах за позовами про захист права приватної власності» від 22 грудня 1995 року № 20 роз'яснено, що квартира, яка є спільною сумісною чи спільною частковою власністю, на вимогу учасника (учасників) цієї власності підлягає поділу в натурі, якщо можливо виділити сторонам ізольовані жилі та інші приміщення з самостійними виходами, які можуть використовуватися як окремі квартири або які можна переобладнати в такі квартири. У протилежному випадку може бути встановлено порядок користування приміщенням квартири, якщо про це заявлено позов. Право на звернення з таким позовом ґрунтується на положеннях ч. 3 ст. 358 ЦК України, згідно яких право спільної часткової власності здійснюється співвласниками за їхньою згодою. Співвласники можуть домовитися про порядок володіння та користування майном, що є їхньою спільною частковою власністю. Кожен із співвласників має право на надання йому у володіння та користування тієї частини спільного майна в натурі, яка відповідає його частці у праві спільної часткової власності. У разі неможливості цього він має право вимагати від інших співвласників, які володіють і користуються спільним майном, відповідної матеріальної компенсації. Виходячи з аналізу зазначених норм матеріального права, хоча при визначенні порядку користування майном у праві спільної часткової власності і не припиняється право спільної часткової власності, але при цьому не повинно порушуватися чи обмежуватися право власника на користування майном, що входить до змісту права власності. Відповідно до ст. 16 ЦК України, кожна особа має право звернутися до суду за захистом особистого немайнового або майнового права та інтересу. Відповідно до вимог ч.ч.2, 3 ст. 12 ЦПК України учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обовязків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. У відповідності до вимог ч. 1 ст. 81 ЦПК України визначено, що кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. У звязку з викладеним, суд вважає позовні вимоги такими, що підлягають задоволенню. Згідно ст. 141 ЦПК України стороні на користь якої ухвалене рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати.

Outcome: approved