Jurisdiction: civil
Date: 2014-09-08 00:00:00

Позивач звернулась до суду з позовом до відповідача про про стягнення неустойки пені за прострочення сплати аліментів посилаючись на те, що з 27 січня 2001 року по 21 листопада 2005 року перебувала в зареєстрованому шлюбі з відповідачем [PERSON] Після розірвання шлюбу прізвище з «[PERSON]» змінила на «[PERSON]». В шлюбі народився син [PERSON], [INFO]. Рішенням Шевченківського районного суду м. Чернівці від 19 жовтня 2005 року з [PERSON] стягнуто на її користь аліменти на утримання сина - [PERSON] в розмірі 1/3 частини заробітку до повноліття дитини, але не менше 30 % від встановленого прожиткового мінімуму для дітей відповідного віку . Однак, відповідач [PERSON] тривалий час не сплачує аліменти на утримання сина і у зв'язку з невиплатою їй аліментів її матеріальне становище значно погіршилось, вона не має змоги самостійно утримувати та забезпечувати належний матеріальний стан сім'ї, і тому враховуючи ці обставини змушена звертатись до суду про стягнення з відповідача неустойки за прострочення сплати аліментів та просила стягнути неустойку пеню за прострочення сплати аліментів у розмірі 213633,53 грн. Позивач в судове засідання не зявилась, звернулась до суду з заявою, в якій просила справу розглянути в її відсутність, позов підтримує. Відповідач в судове засідання не з'явився, про день, час та місце розгляду справи був повідомлений завчасно, про що є повідомлення в справі, про поважні причини неявки суд не повідомив. Зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України. Суд, дослідивши матеріали справи вважає, що позовні вимоги позивача підлягають задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що сторони перебували у шлюбі з 27 січня 2001 року по 21 листопада 2005 року Від даного шлюбу мають сина - [PERSON], [INFO]. Відповідно до ст. 180 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно з ст. 196 ч. 1 СК України при виникненні заборгованості з вини особи, яка зобов'язана сплачувати аліменти за рішенням суду, одержувач аліментів має право на стягнення неустойки (пені) у розмірі одного відсотка від суми несплачених аліментів за кожен день прострочення. Статтею 74 Закону України «Про виконавче провадження» встановлено, що розмір заборгованості із сплати аліментів визначається державним виконавцем за місцем виконання рішення у порядку, встановленому Сімейним кодексом України. Державний виконавець обчислює розмір заборгованості із сплати аліментів, складає відповідний розрахунок та повідомляє про нього стягувачу і боржнику. З проведеного Відділом державної виконавчої служби Шевченківського районного управління юстиції у м. Чернівці розрахунку заборгованості № 3594 від 26.02.2014 року вбачається, що заборгованість відповідача по несплаті боргу по аліментам станом на 01 лютого 2014 року складає 20085 грн.30 коп. Відповідно до Постанови Верховного Суду України № 6-81 цс 13 від 11.09.2013 року зобов'язання зі сплати аліментів носить періодичний характер і повинно виконуватися щомісяця, то при розгляді спорів про стягнення на підставі ч. 1 ст. 196 СК України пені від суми несплачених аліментів суд повинен з'ясувати розмір несплачених аліментів по кожному з цих періодичних платежів, встановити строк, до якого кожне із цих зобов'язань мало бути виконано, та з урахуванням встановленого обчислити розмір пені, виходячи із суми несплачених аліментів за кожен місяць окремо від дня порушення платником аліментів свого обов'язку щодо їх сплати до дня ухвалення судом рішення про стягнення пені, підсумувавши розміри нарахованої пені за кожен із прострочених платежів та визначивши її загальну суму. Згідно з ст.196 СК України та п.22 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 15.05.2006 року № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» відповідальність платника аліментів за прострочення їх сплати у виді неустойки (пені) настає лише за наявності вини цієї особи. На платника аліментів не можна покладати таку відповідальність, якщо заборгованість утворилася з незалежних від нього причин, зокрема, у зв'язку з несвоєчасною виплатою заробітної плати, затримкою або неправильним перерахуванням аліментів банками. В інших випадках стягується неустойка за весь час прострочення сплати аліментів. Суд, перевіривши наданий позивачем розрахунок неустойки (пені) на предмет дотримання положень про те, що аліменти призначаються та повинні сплачуватися щомісяця, а неустойка нараховується на щомісячну заборгованість від суми несплачених аліментів за кожен день за весь час прострочення по день добровільного погашення боргу або на момент стягнення, приймає цей розрахунок до уваги. Враховуючи вищенаведене суд вважає, що заборгованість по аліментним зобов'язанням виникла з вини відповідача. Так, в судовому засіданні встановлений та доведений доказами той факт, що відповідач тривалий час, а саме з 2007 року не сплачує аліменти на утримання сина [PERSON] [INFO] і у зв'язку з цим станом на 01 лютого 2014 року у нього утворилась заборгованість, а тому позовні вимоги позивача є законними та обґрунтованими, відповідно підлягають задоволенню та з відповідача на користь позивачки необхідно стягнути 213633,353 грн. неустойки пені . Також з відповідача на користь позивачки мають бути стягнуті понесені нею витрати на сплату судового збору в сумі 2136,34 грн. На підставі викладеного та

Outcome: approved