Jurisdiction: civil
Date: 2016-06-22 00:00:00

Позивач звернулась до суду з позовом в інтересах малолітньої дитини [PERSON], [INFO], яка відповідно до наказу Служби у справах дітей Подільської в м. Києві РДА №71 від 20.08.2015 року перебуває на обліку, як дитина, яка опинилась у складних життєвих обставинах. Просила суд позбавити батьківських прав матір дитини [PERSON], з тих підстав, що дитина повністю знаходиться на утриманні бабусі [PERSON], яка матеріально забезпечує онуку, приймає участь у її фізичному та духовному розвитку, мати ухиляється від виконання батьківських обов'язків, веде бродяжницький спосіб життя та по декілька місяців не проживає вдома, зловживає алкогольними напоями, не працює та матеріально дитину не утримує. В судовому засіданні представник позивача [PERSON] позов підтримала. Відповідач в судове засідання не з'явилася, про день, місце та час розгляду справи повідомлялася належним чином, причини неявки суду невідомі. Тому суд вважає за можливе розглянути справу за відсутності відповідача, відповідно до вимог ст.ст. 158, 169 ЦПК України. Прокурор Київської місцевої прокуратури №7 [PERSON] в судове засідання не з'явилась, подала до суду заяву про розгляд справи без її участі, позов підтримала та просила його задовольнити. Суд, вислухавши пояснення представника позивача, показання свідка, дослідивши письмові докази, оцінивши їх у сукупності, приходить до висновку про задоволення позову, виходячи з наступного. Судом встановлено, що матір'ю [PERSON], [INFO], є відповідач по справі [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про народження від 12.02.2005 року, видане Відділом реєстрації актів цивільного стану Подільського РУЮ в м. Києві, актовий запис №39 (а.с. 4). Батько дитини записаний відповідно до ч. 1 ст. 135 СК України. Згідно довідки форми №3, виданої КП «Мостицький Подільського району м. Києві» №332 від 26.08.2015 р. відповідач [PERSON] разом із дочкою [PERSON] зареєстровані та проживають за адресою: [ADDRESS] (а.с. 7). Дитина знаходиться на утриманні та вихованні бабусі [PERSON], яка також зареєстрована та проживає за вищевказаною адресою. Наказом Служби у справах дітей Подільської районної в м. Києві державної адміністрації №71 від 20.08.2015 року поставлено на облік дітей, які перебувають у складних життєвих обставинах малолітню [PERSON] (а.с. 6). Як встановлено в судовому засіданні, відповідач, яка є одинокою матір'ю, самоусунулась від виховання дитини, стосунків із дочкою не підтримує, не піклується як мати про свою дитину, не цікавиться станом її здоров'я, будь-якої матеріальної допомоги на утримання, лікування та розвиток дитини не надає, не виконує своїх батьківських обов'язків, місце її перебування на день розгляду справи невідоме. Цей факт підтвердила свідок [PERSON], яка є бабусею малолітньої дитини. Пояснила, що після закінчення навчання її дочка почала зловживати алкогольними напоями, потім народила дитину. Вона з чоловіком вважали, що дочка стане на шлях виправлення, але дочка надалі не виконує своїх батьківських обов'язків по утриманню та вихованню дитини, веде аморальний спосіб життя, після смерті батька, який помер чотири роки тому, перестала з'являтися вдома по півроку. [PERSON] соромиться матері, коли мати в стані алкогольного сп»яніння прийшла одного разу до школи. Розмір пенсії, яку отримує бабуся, не вистачає на утримання дитини. Статтею 165 СК України право на звернення до суду з позовом про позбавлення батьківських прав мають один з батьків, опікун, піклувальник, особа, в сім'ї якої проживає дитина, заклад охорони здоров'я, навчальний або інший дитячий заклад, в якому вона перебуває, орган опіки та піклування, прокурор, а також сама дитина, яка досягла чотирнадцяти років. Відповідно до ст. 150 СК України батьки зобов»язані піклуватись про стан здоров»я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток, забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до сімейного життя. Статтею 12 Закону України «Про охорону дитини» передбачено, що на кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки, або особи, які їх замінюють, мають право і зобов»язання виховувати дитину, піклуватись про її здоров»я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці. Відповідно до ст. 164 СК України мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вони ухиляються від виконання своїх обов»язків по вихованню дитини. В силу ч. 1 ст. 3 Конвенції про права дитини від 20 листопада 1989 року (ратифікована Україною 27 лютого 1991 року, дата набуття чинності для України 27 вересня 1991 року) в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питанням соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Згідно роз'яснень Пленуму Верховного Суду України у п. 16 Постанови від 30.03.2007 року № «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» особи можуть бути позбавлені батьківських прав лише щодо дитини, яка не досягла вісімнадцяти років, і тільки з підстав, передбачених ст. 164 СК. Ухилення батьків від виконання своїх обов'язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов'язками. З висновку органу опіки та піклування Подільської районної в м. Києві державної адміністрації №106-900 від 15.02.2016 року вбачається, що мати дитини - громадянка [PERSON], [INFO], неналежним чином виконує батьківські обов'язки, веде аморальний спосіб життя, вживає спиртні напої. Громадянка [PERSON] постійно залишає малолітню дочку на утримання та виховання бабусі, громадянки [PERSON], [INFO] Мати матеріально не допомогає, не приймає участі у фізичному та духовному розвитку дочки. Відповідно до ст. 164 СК України Подільська районна в м. Києві державна адміністрація, як орган опіки та піклування вважає за доцільне позбавлення батьківських прав [PERSON] відносно її малолітньої дочки [PERSON] (а.с. 28). Судом встановлені факти, які свідчать, що відповідач не приймає участі у вихованні та утриманні дитини, свої батьківські обов'язки відносно дочки не виконує, що є підставою для позбавлення її батьківських прав. Декларацією прав дитини, прийнятою Генеральною Асамблеєю ООН від 20.11.1959 року, у принципі 6 проголошено, що дитина для повного і гармонійного розвитку її особистості потребує любові і розуміння. Вона повинна, коли це можливо, рости під опікою і відповідальністю своїх батьків і в усякому випадку в атмосфері любові і моральної та матеріальної забезпеченості. Відповідно до вимог ст. 164 СК України позбавлення батьківських прав є способом захисту прав і інтересів дитини. Враховуючи те, що матеріалами справи підтверджується відсутність належної уваги дитині з боку матері, небажання відповідача займатися вихованням дитини та її матеріально забезпечувати, спілкуватися з нею, суд приходить до висновку про доцільність позбавлення батьківських прав відповідача та задоволення позову. Згідно з ч. 3 ст. 166 СК України при задоволенні позову щодо позбавлення батьківських прав суд одночасно приймає рішення про стягнення аліментів на дитину. Враховуючи обставини, за якими відповідач ухиляється від виконання своїх батьківських обов»язків по вихованню дитини, підлягає задоволенню вимога про стягнення аліментів на утримання дитини у розмірі 1/4 частки з усіх видів заробітку (доходу), але не менше 30% від прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, оскільки в матеріалах справи відсутні докази, які свідчать про те, що відповідач приймає участь в утриманні дитини. Відповідно до ч.ч. 4,5 ст. 167 СК України якщо дитина не може бути передана другому з батьків, переважне право перед іншими особами на передання їм дитини мають, за їхньою заявою, баба та дід, повнолітні брати та сестри, інші родичі дитини, мачуха, вітчим. Якщо дитина не може бути передана бабі, дідові, повнолітнім братам та сестрам, іншим родичам, мачусі, вітчиму, вона передається на опікування органу опіки та піклування. Приймаючи до уваги обставини, за якими на день розгляду справи відсутні відомості про родичів дитини, які мають бажання і можливість взяти її на виховання, оскільки відповідно до ч. 4 ст. 167 СК України, дитина може бути передана лише за їх заявою, суд приходить до висновку про передачу малолітньої [PERSON] органу опіки та піклування Подільського району м. Києва для подальшого влаштування. На підставі ст. 88 ЦПК України, з відповідача на користь держави підлягає стягненню судовий збір у розмірі 1378,00 грн. судового збору.

Outcome: approved