Jurisdiction: civil
Date: 2021-08-25 00:00:00

Позивач звернулась до Приморського районного суду м. Одеси з позовом до [PERSON] , в якому просить стягнути з [PERSON] на користь [PERSON] аліменти на утримання [PERSON] , [INFO] , в сумі 2013 гривень щомісячно, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 16.07.2021 року і до досягнення дитиною повноліття, тобто до [INFO] ; стягнути з [PERSON] на користь [PERSON] аліменти на утримання [PERSON] , [INFO] , в сумі 2510 гривень щомісячно, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 16.07.2021 року і до досягнення дитиною повноліття, тобто до [INFO] ; стягнути з [PERSON] на користь [PERSON] аліменти на утримання [PERSON] , [INFO] , в сумі 2510 гривень щомісячно, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 16.07.2021 року і до досягнення дитиною повноліття, тобто до [INFO] . В обґрунтування позову відзначено, що неповнолітні доньки сторін проживають разом з позивачем та повністю знаходиться на її утриманні. Відповідач участі в утриманні дітей не приймає. Ухвалою суду від 16.07.2021 року по справі відкрито спрощене позовне провадження з викликом сторін та призначено дату судового засідання на 26.08.2021 року. У судовому засідання 26.08.2021 року відповідач визнав позовні вимоги частково, пояснивши, що має змогу сплачувати щомісячно на дітей 5000 грн. в рівних сумах на кожну. Позивач в судовому засіданні позов підтримала, проте не заперечувала проти стягнення аліментів, в розмірі, який зазначив відповідач. Суд, заслухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, дійшов висновку про часткове задоволення позову, зважаючи на наступне. Судом встановлено, що [PERSON] є матір`ю [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] [PERSON] , [INFO] (свідоцтво про народження серії [NUMBER] , свідоцтво про народження серії [NUMBER] , свідоцтво про народження серії [NUMBER] , відповідно), а батьком яких є [PERSON] . Сторони разом не проживають, батько участі в утриманні дітей участі не приймає, що ним підтверджено особисто в судовому засіданні. Постійного доходу не має. Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України від 27 лютого 1991 року № 789-XII та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Статтею ст. 51 Конституції України гарантовано, а ст. 180 СК України передбачено, що батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Одним із основних прав дитини є право на утримання, яке кореспондується з конституційним обов`язком батьків утримувати дітей до їх повноліття та знайшло своє закріплення у Сімейному кодексі України. Згідно ст. 180 Сімейного кодексу України, батьки зобов`язані утримувати своїх неповнолітніх дітей до повноліття. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій\~грошовій сумі (ч. 3 ст. 181 СК України). Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, за винятком випадків, передбачених ст. 184 цього Кодексу. Прожитковий мінімум для дитини віком до 6 років згідно Закону України «Про державний бюджет України на 2021 рік» встановлено станом на дату ухвалення рішення суду в розмірі 2013 грн. щомісячно, відповідно 50% складають 1006,50 грн., а для дітей від 6 до 18 років в розмірі 2510 грн. щомісячно, 50% - 1255 грн. Наведені норми імперативно закріплюють обов`язок обох батьків утримувати дітей до досягнення ними повноліття. Відповідно до ст. 81 ЦПК України кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених ЦПК України. Згідно ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданими відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. В судовому засіданні позивач не довела можливість відповідача сплачувати аліменти в розмірі 100% прожиткового мінімуму для дитини відповідно віку, натомість відповідач визнав позовні вимоги на загальну суму аліментів на усіх трьох дітей в сумі 5000 грн. щомісячно, тобто по 1667 грн. кожній дитині щомісячно. Частиною 1 статті 191 СК України встановлено, що аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову. Згідно ч. 1 ст. 184 СК України, суд за заявою одержувача визначає розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Тож,\~виходячи з\~наданих суду\~письмових доказів,\~суд приходить\~до висновку\~про часткове\~задоволення позову\~про стягнення\~аліментів з\~відповідача з\~дня звернення\~до суду\~в сумі по 1667 грн. кожній дитині щомісячно. Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір» звільняються від судового збору позивачі - у справах про стягнення аліментів, оплату додаткових витрат на дитину, стягнення неустойки (пені) за прострочення сплати аліментів, індексацію аліментів чи зміну способу їх стягнення. Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Враховуючи, звільнення позивача від сплати судового збору за вимогу про стягнення аліментів, з відповідача підлягає стягненню судовий збір у розмірі 908,00 грн. на користь держави.

Outcome: partial