Jurisdiction: civil
Date: 2019-07-01 00:00:00

Позивач звернулась до суду з вищевказаним позовом до [PERSON] , третя особа Відділ реєстрації місця проживання громадян виконавчого комітету Довгинцівської районної у місті ради про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням, та просить суд визнати відповідача, таким, що втратив право користування житловим приміщенням за адресою: [ADDRESS] , оскільки відповідач зареєстрований, однак не проживає за даною адресою без поважних причин з листопада 2013 року, не сплачує плату за користування житловим приміщенням і комунальні послуги, не несе інших витрат по утриманню квартири. В судове засідання позивач надала заяву про розгляд справи за її відсутності, вимоги позову підтримала, не заперечувала проти ухвалення заочного рішення. Відповідач у судове засідання не з`явився, повідомлений належним чином через оголошення на сайті, причини неявки суду не відомі. Представник третьої особи відділу реєстрації місця проживання громадян виконкому Довгинцівської районної у місті ради в судове засідання не з`явився. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Згідно вимог ст. 280 ЦПК України суд вважає за можливе ухвалити по цій справі заочне рішення на підставі доказів, що є в матеріалах справи, оскільки відповідач був належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання, не заявився в судове засідання, не повідомив причини неявки, не подав відзив, позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку про задоволення позовних вимог виходячи з таких мотивів. Відповідно до статті 9 ЖК України, ніхто не може бути обмежений в праві користування житловим приміщенням інакше як на підставах і в порядку, передбаченому законом, житлові права охороняються законом, за винятком випадків, коли вони використовуються проти їх призначення або з порушенням прав інших громадян. Судом встановлено, що позивач [PERSON] є власницею квартири, розташованої за адресою: [ADDRESS] , що підтверджується витягом про реєстрацію права власності на нерухоме майно № 16409880 від 25.10.2007 року (а. с. 6). У квартирі розташованій за адресою: [ADDRESS] , зареєстровані позивач [PERSON] та відповідач [PERSON] (а. с. 4). Відповідач [PERSON] , [INFO] не мешкає за адресою реєстрації: [ADDRESS] з листопада 2013 року (а.с. 5). Позивач несе додаткові витрати по сплаті комунальних послуг за відповідача, що порушує її права як власника квартири, оскільки відповідач не мешкає за вказаною адресою, добровільно знятися з реєстрації не бажає, тому позивач змушена звернутися за захистом до суду. Відповідно до ст. 317 ЦК України, власникові належить права володіння, користування та розпорядження своїм майном. Згідно ст. 319 ЦК України, власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд та відповідно ст. 321 ЦК Україниправо власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмеженийу його здійсненні. Стаття 386 ЦК Українипередбачає, що держава забезпечує рівний захист правусіх суб`єктів права власності. Власник, який має підстави передбачати можливість порушення свого права власності іншою особою, може звернутися до суду з вимогою про заборону вчинення нею дій, які можуть порушити його право, або з вимогою про вчинення певних дій для запобігання такому порушенню. Відповідно до ст. 391 ЦК Українивласник має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном. У відповідності зі ст. 405 ч.2 ЦК України член сім`ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім`ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом. Таким чином, у разі будь-яких обмежень у здійсненні права користування та розпорядження своїм майном власник має право вимагати усунення відповідних перешкод, у тому числі шляхом звернення до суду за захистом свого майнового права. Відповідно до ст. ст. 6,8 Закону України Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні від 11 грудня 2003 року N 1382-IV, зняття з реєстрації місця проживання особи здійснюється за її особистим повідомленням, подання якого є обов`язковим у разі зміни місця проживання. Зняття з реєстрації місця проживання у разі неподання особою відповідної заяви здійснюється на підставі рішення суду про позбавлення її права користування житловим приміщенням. Таким чином, рішення суду про визнання відповідача, таким що втратив право користування житловим приміщенням, а саме квартирою за адресою: [ADDRESS] є підставою для зняття відповідача з реєстрації. Судові витрати суд вирішує згідно ст. 141 ЦПК України. Оскільки позивача було звільнено від сплати судового збору, судовий збір з відповідача стягується на користь держави у розмірі 768,40 грн. На підставі вищевикладеного,

Outcome: approved