Jurisdiction: civil
Date: 2017-10-10 00:00:00

Позивач звернувся з позовом про стягнення заборгованості за договором, посилаючись на те, що відповідно до укладеного договору № б/н від 26.10.2010 року [PERSON] отримав кредит у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 36,00% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки. Підписання даного Договору є прямою і безумовною згодою Позичальника щодо прийняття будь-якого розміру Кредитного ліміту, встановленого Банком, відповідно до Умов та Правил надання банківських послуг. Відповідач підтвердив свою згоду на те, що підписана заява разом з „Умовами та правилами надання банківських послуг, „Правилами користування платіжною карткою, та „Тарифами Банку, які викладені на банківському сайті складає між ним та Банком Договір, що підтверджується підписом у заяві. При укладанні Договору сторони керувались ч. 1 ст. 634 ЦК України. Згідно цієї статті ЦК договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору. Відповідач станом на 31.03.2017 року має заборгованість 44383,08 грн., яка складається з 3218,97 грн. - заборгованість за кредитом; 35547,83 грн. - заборгованість по процентам за користування кредитом; 3026,61 грн. - заборгованість за пенею та комісією; а також штрафи відповідно до пункту 2.1.1.7.6 Умов та правил надання банківських послуг: 500.00 грн. - штраф (фіксована частина), 2089,67 грн. - штраф (процентна складова). Позивач просить стягнути з відповідача заборгованість по договору в розмірі 44383,08 гривень та судові витрати 1600,00 гривень. Представник позивача у судове засідання не зявився, надав суду заяву про розгляд справи за його відсутністю проти винесення заочного рішення не заперечує. У судовому засіданні представник відповідача проти задоволення позову заперечує, просить у задоволенні позову відмовити, оскільки позивачем недоведено факту укладення кредитного договору. Заслухавши пояснення учасників процесу, встановивши обставини справи та перевіривши їх доказами, вивчивши матеріали справи, дослідивши письмові докази, суд вважає позов таким, що підлягає задоволенню частково, у звязку з наступним. У відповідності зі ст. ст. 10, 11 ЦПК України, суд розглядає справи на принципах змагальності і диспозитивності, у межах заявлених позовних вимог на підставі доказів, наданих сторонами. Судом встановлено, що відповідно до укладеного договору від б/н від 26.10.2010 року [PERSON] отримав кредит у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 36,00% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки. Підписання даного Договору є прямою і безумовною згодою Позичальника щодо прийняття будь-якого розміру Кредитного ліміту, встановленого Банком, відповідно до Умов та Правил надання банківських послуг. Згідно ч. 1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Відповідно до ст. 526 ЦК України зобов'язання повинні виконуватися належним чином відповідно до умов договору. У порушення вимог договору відповідач зобов'язання за вказаним договором належним чином не виконав. Згідно ст. 1049 ЦК України позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику у строк та в порядку, що встановлені договором. Відповідно до ч. 1 ст. 1050 ЦК України якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов'язаний сплатити грошову суму відповідно до статті 625 цього Кодексу. Відповідно до ч. 1 ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання. Відповідно до ст. 629 ЦК України, договір є обов'язковим для виконання сторонами. У порушення вимог договору відповідач зобов'язання за вказаним договором належним чином не виконав, у зв'язку з чим, відповідач станом на 31.03.2017 року має заборгованість 44383,08 грн., яка складається з 3218,97 грн. - заборгованість за кредитом; 35547,83 грн. - заборгованість по процентам за користування кредитом; 3026,61 грн. - заборгованість за пенею та комісією, які підлягають стягненню в судовому порядку. Згідно ст. 61 Конституції України, ніхто не може бути двічі притягнутий до юридичної відповідальності одного виду за одне й те саме правопорушення. У позовній заяві позивач просить стягнути 3026,61 грн. пені та комісії, нарахованої за прострочене зобов'язання та 500 грн. штраф (фіксована частина), 2089,67 грн. штраф (процентна складова), нараховані за несвоєчасність сплати боргу. Таким чином до відповідача застосована подвійна санкція за одне і те саме правопорушення у вигляді невчасного повернення заборгованості по кредиту, що не відповідає ст. 61 Конституції України, а одночасне стягнення двох видів пені та штрафу за одне і те саме правопорушення є неприпустимим, а тому ці вимоги позивача задоволенню не підлягають. Доводи представника відповідача щодо того, що між сторонами кредитного договору не укладалося є безпідставними, оскільки відповідач підтвердив свою згоду на те, що підписана заява разом з „Умовами та правилами надання банківських послуг, „Правилами користування платіжною карткою, та „Тарифами Банку, які викладені на банківському сайті складає між ним та Банком Договір, що підтверджується підписом у заяві. Крім того, суд розяснив представнику відповідача право заявити клопотання про призначення почеркознавчої експертизи, проте представник відповідача зазначив, що клопотання про призначення почеркознавчої експертизи заявляти не бажає. Також, відповідно до розрахунку позивача, який не спростований відповідачем, [PERSON] тривалий час (більше трьох років) виконував зобовязання за вказаним договором, вносив грошові кошти на погашення заборгованості, що свідчить про обізнаність його із існуванням кредитного договору та згоду з умовами цього договору. З огляду на зазначене, суд задовольняє позов частково. Відповідно до платіжного доручення позивач сплатив судовий збір у розмірі 1600 гривень на користь держави. Відповідно до ст. 88 ЦПК України, стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею та документально підтверджені судові витрати пропорційно до розміру задоволених вимог.

Outcome: partial