Jurisdiction: civil
Date: 2014-11-10 00:00:00

Позивач звернулась до суду з даним позовом, в якому просила зобов'язати відповідача КП «Дирекція з управління та обслуговування житлового фонду» Солом'янської районної в м. Києві державної адміністрації направити до Солом'янської районної в м. Києві державної адміністрації клопотання щодо виключення службового жилого приміщення за адресою: [ADDRESS], із складу службових. В обґрунтування вимог позивач вказує, що вказану квартиру вона займає з 1989 року на підставі ордеру №512, який був їй виданий як працівнику житлово-комунального господарства. Як вказує позивач, 31.10.2005 року вона звільнилась та відповідно втратила зв'язок з підприємством, проте з квартири виселена без надання іншого жилого приміщення не була, оскільки пропрацювала більше 10 років, але і інше жиле приміщення без статусу «службове» їй надано не було. 27.11.2012 року позивач подала заяву до КП «Дирекція з управління та обслуговування житлового фонду» Солом'янської районної в м. Києві державної адміністрації з проханням звернутись до Солом'янської районної в м. Києві державної адміністрації з клопотанням щодо виключення службового жилого приміщення за адресою: [ADDRESS], із складу службових. Позивач зазначає, що оскільки її не може бути виселено із житла без надання іншого жилого приміщення, то відповідно до розпорядження КМДА від 04.11.1997 року №1774 «Про вдосконалення порядку вирішення житлових питань громадян, які проживають у службових жилих приміщеннях» відповідач був зобов'язаний зробити таке звернення, але цього не зробив, обмежившись відповіддю від 07.12.2012 року за №К-339/4. Таким чином відповідач вважає власні права порушеними, у зв'язку з чим і звернулась до суду з даним позовом. В судовому засіданні позивач та її представник поданий позові підтримали та просили про його задоволення, посилаючись на обставини та підстави викладені в позові. Представник відповідача проти задоволення позову заперечував, посилаючись на правомірність дій відповідача, яким у відповіді від 07.12.2012 року за №К-339/4 на адресу позивач було рекомендовано стати на чергу обліку та розподілу житлової площі Солом'янської районної в м. Києві державної адміністрації. Також представник вказала, що безпосередньо на підприємстві КП «Дирекція з управління та обслуговування житлового фонду» Солом'янської районної в м. Києві державної адміністрації позивач не працювала та від нього житла не отримувала, а тому в підприємства відсутні підстави для порушення питання про виключення такого житла з числа службових. Суд, заслухавши пояснення представників сторін, дослідивши матеріали справи, приходить до наступного висновку. Встановлено, що позивач [PERSON] займає квартиру [ADDRESS] на підставі ордеру №521 від 13.02.1989 року, виданого їй як працівнику - двірник УЖГ Жовтневого району. В судовому засіданні представник позивача пояснив, що 31.10.2005 року позивач звільнилась та відповідно втратила зв'язок з підприємством, проте з квартири виселена без надання іншого жилого приміщення не була, оскільки пропрацювала більше 10 років, але і інше жиле приміщення без статусу «службове» їй надано не було. 27.11.2012 року позивач подала заяву до КП «Дирекція з управління та обслуговування житлового фонду» Солом'янської районної в м. Києві державної адміністрації з проханням звернутись до Солом'янської районної в м. Києві державної адміністрації з клопотанням щодо виключення службового жилого приміщення за адресою: [ADDRESS], із складу службових. Таким чином позивач та її представник вважають, що оскільки її не може бути виселено із житла без надання іншого жилого приміщення, то відповідно до розпорядження КМДА від 04.11.1997 року №1774 «Про вдосконалення порядку вирішення житлових питань громадян, які проживають у службових жилих приміщеннях» відповідач був зобов'язаний зробити таке звернення, але цього не зробив, обмежившись відповіддю від 07.12.2012 року за №К-339/4. Пунктом 1 розпорядження КМДА від 04.11.1997 року №1774 «Про вдосконалення порядку вирішення житлових питань громадян, які проживають у службових жилих приміщеннях» встановлено, що громадяни, які пропрацювали на підприємстві, установі, організації не менше десяти років і особи, які згідно ст. 125 ЖК України, не можуть бути виселені із службових жилих приміщень без надання іншого житла, відселяються в інше жиле приміщення в установленому законодавством порядку. В свою чергу пунктом 2 вказаного розпорядження встановлено, що в разі неможливості відселення осіб, зазначених в пункті 1 цього розпорядження, що не можуть бути виселені із службових жилих приміщень без надання іншого жилого приміщення, районним у м. Києві державним адміністраціям, на підставі клопотань організацій, підприємств, установ, які надавали службові жилі приміщення, з урахуванням потреби в них в установленому законодавством порядку проводити виключення службових жилих приміщень із складу службових. Таким чином, як вбачається із вказаних пунктів розпорядження, ними регламентовано підстави та порядок дій районних у м. Києві державних адміністрації в разі неможливості відселення осіб, зазначених в пункті 1 цього розпорядження, що не можуть бути виселені із службових жилих приміщень без надання іншого жилого приміщення, але не встановлено безпосереднього обов'язку організацій, підприємств, установ, які надавали службові жилі приміщення, подавати заяви чи клопотання про виключення приміщень зі складу службових за відповідними заявами осіб, які проживають у таких приміщеннях, як про те стверджує позивач. Згідно з п. 6 положення про надання службових жилих приміщень і користування ними в УРСР, жиле приміщення виключається з числа службових, якщо відпала потреба в такому його використанні, а також у випадках коли в установленому законом порядку воно виключено з числа жилих. Сам по собі факт проживання в службових жилих приміщеннях робітників і службовців, які припинили трудові відносини з підприємством, установою, організацією, а також громадян, яких виключено з членів колгоспу, або тих, які вийшли з колгоспу за власним бажанням, не є підставою для виключення цих приміщень з числа службових. Виходячи з викладеного, суд вважає позовні вимоги необґрунтованими та такими, що не підлягають задоволенню. На підставі викладеного та

Outcome: dismissed