Jurisdiction: civil
Date: 2017-12-13 00:00:00

Позивач звернулась до суду з даним позовом в обґрунтування якого зазначає, що вона перебувала у трудових відносинах із відповідачем та працювала машиністом конвеєру третього та четвертого розряду технологічної служби дробильної фабрики.09 грудня 2009 року під час виконання нею трудових обовязків із нею стався нещасний випадок, внаслідок якого було заподіяно каліцтво у вигляді застарілого пошкодження медіального меніска лівого колінного суглоба. Хвороба Гоффа, ступінь тяжкості травми тяжкий. За наслідками розслідування нещасного випадку складено акт форми Н-5 та акт форми Н-1. Нещасний випадок призвів до стійкої втрати працездатності. Зазначає, що при первинному огляді їй було встановлено 10% стійкої втрати професійної працездатності без встановлення групи інвалідності безстроково. Вказує, що у звязку з отриманою виробничою травмою їй було завдано моральну шкоду, яка повязана зі зміною життя, внаслідок чого їй доводиться докладати додаткових зусиль для організації свого життя. Розмір моральної вона оцінює у 20000,00 грн., які просить стягнути з відповідача. Представник позивача [PERSON] у судовому засіданні підтримав позовні вимоги в повному обсязі та просив їх задовольнити з підстав викладених в позовній заяві. Представник відповідача [PERSON] у судовому засіданні позовні вимоги не визнала та просила в позові відмовити, посилаючись на безпідставність та необґрунтованість вимог позивача, оскільки у нещасному випадку наявна вина самої позивачки. Крім цього зазначила, що жодних медичних документів про розлади здоровя позивачки повязаних з психологічним станом позивачем не надано. Вислухавши пояснення сторін, вивчивши письмові матеріали справи, суд вважає встановленим наступне. Позивач [PERSON] з 09.02.1998 року по 15.10.2010 року, часу звільнення за власним бажанням у звязку із виходом на пенсію, перебувала у трудових відносинах з Відкритим акціонерним товариством «Центральний гірничо-збагачувальний комбінат», правонаступником, якого є Приватне акціонерне товариство «Центральний гірничо-збагачувальний комбінат», що підтверджується копією трудової книжки [PERSON], та не заперечувалось сторонами під час розгляду справи. (а.с.4-6). Відповідно до акту форми Н-5 проведення розслідування нещасного випадку, що стався 09 грудня 2009 року о 19 годині 40 хвилин на дробильній фабриці у Відкритому акціонерному товаристві «Центральний гірничо-збагачувальний комбінат», комісія провела з 30 березня 2010 року по 30 квітня 2010 року розслідування нещасного випадку, що стався 09 грудня 2009 року з машиністом конвеєра технологічної служби [PERSON], з одним потерпілим та прийшла до висновку, що причиною нещасного випадку є невиконання вимог інструкцій з охорони праці. Згідно даного Акту особами, які допустили порушення законодавства про охорону праці є [PERSON] Василівна- машиніст конвеєра технологічної служби дробильної фабрики, яка допустила порушення вимог п.п.1.8.1,1.8.13 «Інструкції з охорони праці №02-04 для машиніста конвеєра дробильної фабрики», затверджену наказом по Відкритому акціонерному товариству «Центральний гірничо-збагачувальний комбінат» №242 від 18.02.2008 року, ст.14 Закону України «Про охорону праці», п.п.5.1.1.1,5.1.1.3,5.1.2 «Положення про систему управління охороною праці в ВАТ «ЦГЗК». (а.с. 11-13) Відповідно до акту про нещасний випадок, повязаний з виробництвом, на підприємстві ВАТ «Центральний гірничо-збагачувальний комбінат», форми Н-1 за №7, затвердженого 11.05.2010 року, вказано, що 09 грудня 2009 року стався нещасний випадок, в результаті якого [PERSON]- машиніст конвеєра технологічної служби дробильної фабрики отримала травму під час пересування по майданчику обслуговування та сходах після виконання робіт з регулювання зходу стрічки конвеєра М-14 12 тракту. Згідно зазначеного акту причиною нещасного випадку є невиконання вимог інструкції з охорони праці: порушення вимог п.п.1.8.1,1.8.13 «Інструкції з охорони праці №02-04 для машиніста конвеєра дробильної фабрики», затверджену наказом по Відкритому акціонерному товариству «Центральний гірничо-збагачувальний комбінат» №242 від 18.02.2008 року, ст.14 Закону України «Про охорону праці», п.п.5.1.1.1,5.1.1.3,5.1.2 «Положення про систему управління охороною праці в ВАТ «ЦГЗК». Відповідно до п.6 даного Акту, комісія, оглянувши місце нещасного випадку, вивчивши технічну документацію, пояснення потерпілої та осіб причетних до випадку, прийшла до висновку, що згідно з п.14 «Порядку розслідування та обліку нещасних випадків, професійних захворювань і аварій на виробництві, затвердженого постановою КМУ від 25.08.2004 року за №1112 нещасний випадок з машиністом конвеєра технологічної служби дробильної фабрики [PERSON] вважається повязаним з виробництвом, складається акт форми Н-1. Комісія вважає, що особами, дії або бездіяльність яких призвела до нещасного випадку є: машиніст конвеєра технологічної служби дробильної фабрики [PERSON], яка не забезпечила особисту безпеку під час пересування, чим порушила вимоги п.п.п1.8.1,1.8.13 «Інструкції з охорони праці №02-04 для машиніста конвеєра дробильної фабрики», затверджену наказом по Відкритому акціонерному товариству «Центральний гірничо-збагачувальний комбінат» №242 від 18.02.2008 року, ст.14 Закону України «Про охорону праці», п.п.5.1.1.1,5.1.1.3,5.1.2 «Положення про систему управління охороною праці в ВАТ «ЦГЗК». (а.с. 7-10) Згідно довідки про результати визначення ступеня професійної працездатності у відсотках, потреб у додаткових видах допомоги, серії 10 ААА № 003774, [PERSON] при первинному огляді встановлено 10% втрати професійної працездатності, без визначення групи інвалідності з 17 травня 2010 року, безстроково. (а.с.14). Згідно постанов Фонду Соціального страхування від нещасних випадків на виробництві від 30.06.2010 року за №0407/17816/17816.1/3 та №0407/17816/17816.1/2 [PERSON] призначено щомісячні страхові виплати з 17 травня 2010 року безстроково в розмірі 192,02 грн. та одноразову допомогу в разі стійкої втрати професійної працездатності в сумі 18241,52 грн. (а.с.15) Згідно виписки із медичної картки стаціонарного хворого КЗ «Міська клінічна лікарня №2» [PERSON] з 04.03.2010 року по 18.03.2010 року перебувала на стаціонарному лікуванні у зазначеному закладі та 05.03.2010 року їй проведена операція-артроскопічна ревізія, видалення пошкодженої частини медіального мениску,артротомія, резекція клітчатки Гоффа. (а.с.16) Згідно ст.ст.15, 16 ЦК кожна особа має право на захист свого порушеного права в разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право звернутися до суду по захист свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Згідно статті 3 Конституції України людина, її життя і здоров'я, честь і гідність, недоторканність і безпека визнаються в Україні найвищою соціальною цінністю. Відповідно до статті 4 Закону України «Про охорону праці» державна політика в галузі охорони праці базується, зокрема, на принципах пріоритету життя і здоров'я працівників, повної відповідальності роботодавця за створення належних, безпечних і здорових умов праці, соціального захисту працівників, повного відшкодування особам, які потерпіли від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань. У відповідності зі ст. 237-1 КЗпП України відшкодування власником або уповноваженим ним органом моральної шкоди працівнику провадиться у разі, якщо порушення його законних прав призвели до моральних страждань, втрати нормальних життєвих звязків і вимагають від нього додаткових зусиль для організації свого життя. Згідно до ст. ст. 23, 1167 ЦК України, моральна шкода потерпілого від нещасного випадку на виробництві або внаслідок профзахворювання складається, зокрема, у фізичному болі, душевних стражданнях, які він поніс у звязку з ушкодженням здоровя. Як зазначено у Рішенні Конституційного Суду №20-рп/2008 від 08.10.2008 року, положеннями пункту 1, абзацу третього пункту 5, пункту 9, абзацу третього пункту 10, пункту 11 розділу I Закону № 717-V скасовано право застрахованих громадян, що потерпіли на виробництві від нещасного випадку або професійного захворювання, на відшкодування моральної шкоди за рахунок Фонду, яке вони мали відповідно до приписів первинної редакції Закону № 1105-XIV. Проте Конституційний Суд України вважає, що саме право цих громадян на відшкодування моральної шкоди не порушено, оскільки статтею 1167 ЦК України та статтею 237-1 КЗпП України їм надано право відшкодовувати моральну шкоду за рахунок власника або уповноваженого ним органу (роботодавця). Встановлений законодавцем розподіл обов'язків щодо відшкодування моральної шкоди потерпілим на виробництві від нещасного випадку та професійного захворювання не суперечить вимогам статті 22 Конституції України. За таких обставин, відповідальність за шкоду, завдану позивачу, покладено саме на роботодавців. За п.3 постанови Пленуму Верховного Суду України від 31 березня 1995 р. № 4 «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» (із відповідними змінами), під моральною шкодою слід розуміти втрати немайнового характеру внаслідок моральних чи фізичних страждань, або інших негативних явищ, заподіяних фізичній чи юридичній особі незаконними діями або бездіяльністю інших осіб. Наведені вище докази свідчать про те, що ушкодження здоровя, заподіяне позивачеві під час виконання нею трудових обовязків, заподіює їй моральні й фізичні страждання, які обмежують її можливість вести звичний спосіб життя, тягнуть за собою не відновлення здоровя, відчуття болю. Зазначені обставини наступили у [PERSON] у зв'язку із нещасним випадком на виробництві під час виконання нею трудових обовязків, яке призвело до встановлення стійкої втрати професійної працездатності, що було встановлено судом, тому суд приходить до висновку про те, що позивачеві заподіяна моральна шкода. З урахуванням вищевикладеного, суд приходить до висновку, що ПрАТ «Центральний гірничо-збагачувальний комбінат» є винним підприємством у трудовому каліцтві позивача, яке виникло внаслідок нещасному випадку, який стався із [PERSON] під час виконанням нею трудових обовязків та повинно нести відповідальність за спричинену моральну шкоду. Вирішуючи питання про розмір відшкодування позивачеві моральної шкоди, суд враховує наявність у [PERSON] 10% втрати працездатності, у звязку з трудовим каліцтвом, наявність вини самої позивачки у нещасному випадку повязаному з виробництвом, глибину фізичних та моральних страждань позивача, та виходячи із засад розумності, виваженості та справедливості, визначає розмір моральної шкоди, яка підлягає стягненню з ПрАТ «Центральний гірничо-збагачувальний комбінат», у вигляді одноразового відшкодування в сумі 8000,00 грн. без утримання податку з доходів фізичних осіб. На підставі ст. 88 ЦПК України з ПрАТ «Центральний гірничо-збагачувальний комбінат» підлягає стягненню на користь держави судовий збір у сумі 640,00 грн. На підставі ст. ст.\~23,\~1167 ЦК України, ст. 237-1 КЗпП України,

Outcome: partial