Jurisdiction: civil
Date: 2017-08-30 00:00:00

Позивач звернулась в суд з позовом до відповідача про стягнення аліментів на утримання дитини. В обґрунтування заяви, покликається на те, що 22 листопада 2011 року позивач уклала шлюб з відповідачем. Від даного шлюбу в них є син [PERSON], [INFO], який проживає з позивачем та перебуває на її повному матеріальному утримані. Відповідач не надає допомоги на утримання дитини, тому позивач просить стягувати з відповідача аліменти на утримання дитини, в розмірі 1/4 частин з усіх видів його доходів, однак не менше 30% прожиткового мінімуму для відповідного віку, до досягнення дитиною повноліття. Позивач [PERSON], в судове засідання не з'явилась, однак подала до суду заяву згідно якої просить справу слухати за її відсутності та позовні вимоги задоволити. Відповідач [PERSON], в судове засідання не з'явився, однак подав до суду заяву згідно якої просив справу слухати за його відсутності, проти задоволення позовних вимог не заперечив. Встановлено, що у відповідача та позивача є неповнолітній син [PERSON], [INFO]. Відповідач добровільно матеріальної допомоги не надає. Згідно ст. 180 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до ч. 1 ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров'я та матеріальне становище дитини; стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Частиною 3 ст. 181 СК України передбачено, що за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Спосіб стягнення аліментів, визначений рішенням суду, змінюється за рішенням суду за позовом одержувача аліментів. Частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом (ч. 1 ст. 183 СК України). Враховуючи те, що відповідач не заперечує проти стягнення з нього аліментів на утримання неповнолітньої дитини в розмірі 1/4 частини всіх його доходів, доказів знаходження на його утриманні інших неповнолітніх дітей, непрацездатних батьків, стану здоров'я тощо, надано не було, виходячи з принципу розумності та справедливості судового рішення, суд приходить до висновку, що розмір аліментів на неповнолітню дитину слід встановити в розмірі 1\\4 частини заробітної плати (доходу) відповідача. Відповідно до положень ч. 1 ст. 191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову. Оскільки позивач звернулась до суду із позовом про стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини - 11.04.2017, стягнення слід проводити саме із цієї дати. Крім того, відповідно до ч. 1 ст. 88 ЦПК України, з відповідача на користь держави слід стягнути судовий збір в сумі 640 грн., та витрати на правову допомогу. На підставі викладеного та

Outcome: approved