Jurisdiction: civil
Date: 2018-03-11 00:00:00

Позивач звернулась в суд з позовом, посилаючись на те, що є спадкоємцем за законом після смерті троюрідної баби [PERSON], яка померла [INFO] року. Після смерті останньої відкрилась спадщина до складу якої увійшло право на земельну частку (пай), розташовану на території с. Цівківці, площею 2,54 в умовних кадастрових гектарах, посвідчене сертифікатом серії [NUMBER], яку остання успадкувала після смерті чоловіка [PERSON]. Спадкоємці першої черги - сини спадкодавця [PERSON] - [PERSON] та [PERSON] відмовились від прийняття спадщини на її користь, шляхом подання відповідних заяв. Також зазначила, що земельна частка (пай) належала [PERSON] на підставі Державного акту на право приватної власності на землю серії [NUMBER], проте він виданий після смерті останнього, тому вважає, що право на земельну частку (пай) підтверджується сертифікатом серії [NUMBER], проте в ньому допущена помилка в написанні по батькові [PERSON], замість «[PERSON]» зазначено «[PERSON]», тому просить суд встановити факт належності зазначеного вище сертифікату [PERSON] Позивач спадщину прийняла, подавши до нотаріуса заяву про прийняття спадщини. Нотаріус відмовив позивачу у видачі свідоцтва про право на спадщину на земельну частку (пай) в порядку спадкування у зв'язку з відсутністю правовстановлюючого документу. Представник позивача подала до суду заяву про розгляд справи без її участі, позовні вимоги підтримала. Відповідач - Новоушицька районна державна адміністрація подала до суду заяву, у якій просить справу розглянути без участі їх представника, проти позову не заперечують. Відповідно до ч.3 ст.200 ЦПК України за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Відповідно до ч.3 ст.211 ЦПК України учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності. Якщо таке клопотання заявили всі учасники справи, судовий розгляд справи здійснюється на підставі наявних у суду матеріалів. Згідно із ч.2 ст.247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд, дослідивши докази по справі, вважає, що позов підлягає до задоволення з наступних підстав. [INFO] року померла [PERSON], про що свідчить свідоцтво про смерть серії [NUMBER] від [INFO] року. Спадкодавець [PERSON] з 03 жовтня 1946 року перебувала у шлюбі з [PERSON], який помер [INFO] року, про що свідчать повторне свідоцтво про одруження серії [NUMBER] від 24 січня 2001 року та свідоцтво про смерть серії [NUMBER] від 21 листопада 2000 року. Позивач [PERSON] є троюрідною внучкою [PERSON], що підтверджується рішенням Новоушицького районного суду Хмельницької області від 12 жовтня 2017 року . Згідно довідки виданої Новоушицькою селищною радою №1276 від 01 грудня 2017 року [PERSON] після смерті [PERSON] вступила в управління і розпорядження спадковим майном, тобто фактично прийняла спадщину. Згідно заяв [PERSON] та [PERSON] від 10 серпня 2017 року та 19 липня 2017 року, останні відмовились від прийняття спадщини після смерті [PERSON] на користь [PERSON]. Відповідно до постанови приватного нотаріуса Новоушицького районного нотаріального округу Поліховської Л.В. від 8 грудня 2017 року № 258/02-31 позивачу [PERSON] відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на земельну частку (пай), що знаходиться в КСП ім. Б.Хмельницького с.Цівківці, Новоушицького району, після смерті [PERSON], яка прийняла спадщину після смерті [PERSON] у зв'язку із відсутністю правовстановлюючого документа на зазначене майно. Згідно повідомлення цього ж нотаріуса від 26 лютого 2018 року №141/01-09 спадкова справа після смерті [PERSON] заведена за заявою [PERSON] У списку громадян - членів колективного сільськогосподарського підприємства, що є додатком до державного акту на право колективної власності на землю серії [NUMBER], виданого 18 грудня 1997 року КСП ім. Б.Хмельницького с. Цівківці, прізвище [PERSON] прописано за № 172. 18 вересня 1996 року [PERSON] видано сертифікат на право на земельну частку (пай) серії [NUMBER], розміром 2,54 в умовних кадастрових гектарах, який зареєстрований у книзі реєстрації сертифікатів на право на земельну частку (пай) Новоушицької районної державної адміністрації за № 147. 04 грудня 2000 року на ім'я [PERSON] видано державний акт серії І-[NUMBER] на право приватної власності на землю для ведення товарного сільськогосподарського виробництва на території Браїлівської сільської ради, площею 1,93 га. Довідкою Новоушицької селищної ради № 1302 від 13 грудня 2017 року підтверджується, що згідно записів в погосподарських книгах Браїлівської сільської ради значиться один [PERSON], [INFO]. [PERSON] в погосподарських книгах - відсутній. Відповідно до довідки виданої відділом Держгеокадастру у Новоушицькому районі Хмельницької області від 01 лютого 2018 року [PERSON] належала земельна ділянка для ведення товарного сільськогосподарського виробництва на території Браїлівської сільської ради, нормативно грошова оцінка якої становить 40 822 грн. Відповідно до повідомлення відділу Держгеокадастру у Новоушицькому районі від 04 грудня 2017 року заявнику відмовлено у виправлені помилки у сертифікаті на право на земельну частку (пай) по батькові [PERSON], оскільки внесення змін до сертифікату або видача нового чинним законодавством не передбачена. Відповідно до п.6 ч.1 ст.315 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім'я, по батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з прізвищем, ім'ям, по батькові, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або в паспорті. Суд вважає, що факт належності [PERSON] сертифікату на право на земельну частку (пай) серії [NUMBER], виданого на ім'я [PERSON], підтверджений. Цивільні відносини по даній справі виникли, як до набрання чинності Цивільним кодексом України від 01 січня 2004 року, а саме щодо спадщини яка відкрилась після смерті [PERSON], так і після набрання чинності ЦК України 01 січня 2004 року, щодо спадщини яка відкрилась після смерті [PERSON], тому застосуванню підлягають норми Цивільного кодексу Української РСР в редакції 1963 року та норми ЦК України, 2003 року, який набрав чинності з 01 січня 2004 року. Відповідно до ч.1 ст.524 ЦК України, в редакції 1963 року, спадкоємство здійснюється за законом і заповітом. Відповідно до ч.1 ст.529 ЦК Української РСР при спадкоємстві за законом спадкоємцями першої черги є, в рівних частках, діти (у тому числі усиновлені), дружина і батьки (усиновителі) померлого. Згідно ч.1, 2 ст.549 цього ж Кодексу визнається, що спадкоємець прийняв спадщину: 1) якщо він фактично вступив в управління або володіння спадковим майном; 2) якщо він подав державній нотаріальній конторі за місцем відкриття спадщини заяву про прийняття спадщини. Зазначені в цій статті дії повинні бути вчинені протягом шести місяців з дня відкриття спадщини. Спадкоємці за законом одержують право на спадкування почергово. Кожна наступна черга спадкоємців за законом одержує право на спадкування у разі відсутності спадкоємців попередньої черги, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини або відмови від її прийняття (ст. 1258 ЦК України). У п'яту чергу право на спадкування за законом мають інші родичі спадкодавця до шостого ступеня споріднення включно, причому родичі ближчого ступеня споріднення усувають від права спадкування родичів подальшого ступеня споріднення (ст. 1265 ЦК України). Відповідно до вимог ст. ст. 1269-1270 ЦК України, спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав із спадкодавцем, має подати до нотаріальної контори заяву про прийняття спадщини протягом шестимісячного строку з часу відкриття спадщини. Згідно ст.2 Закону України «Про порядок виділення в натурі (на місцевості) земельних ділянок власникам земельних часток (паїв)» основним документом, що посвідчує право на земельну частку (пай) є сертифікат на право на земельну частку (пай), виданий районною (міською) державною адміністрацією. Відповідно до п. 24 постанови Пленуму Верховного Суду України від 16 квітня 2004 року №7 «Про практику застосування судами земельного законодавства при розгляді цивільних справ» член колективного сільськогосподарського підприємства, включений до списку, що додається до державного акта на право колективної власності на землю, набуває права на земельну частку (пай) з дня видачі цього акта, і в разі його смерті успадкування права на земельний пай здійснюється за нормами ЦК, у тому числі й у випадку, коли з різних причин ця особа не отримала сертифікат на право на земельну частку (пай). Стаття 25 ЦК України передбачає, що цивільна правоздатність (здатність мати цивільні права та обов'язки) фізичної особи виникає в момент її народження і припиняється в момент її смерті. Суд вважає, що неодержання за життя [PERSON] державного акту про право власності на земельну ділянку не є підставою для обмеження права спадкоємця на спадкування права на земельну частку (пай), оскільки спадкодавця було включено до списку, що додається до державного акта на право колективної власності на землю, він отримав сертифікат на право на земельну частку (пай) та набув право на вказане майно, тому позивач, як спадкоємець 5-ї черги, яка прийняла спадщину, має право на успадкування права на земельну частку /пай/ після смерті [PERSON], яка фактично прийняла спадщину після смерті чоловіка [PERSON] У ч. 4 ст.206 ЦПК України вказано, що у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. При таких обставинах підстав для відмови у прийнятті визнання відповідачем позову суд не знаходить, позов підлягає задоволенню.

Outcome: approved