overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2014-03-16 00:00:00

Позивач звернулась до суду з даним позовом, в якому просить стягнути з відповідача [PERSON] на її користь аліменти на утримання дитини: сина [PERSON], [INFO] у розмірі 1/4 частини його заробітку, але не менше 30% прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку щомісячно, посилаючись на те, що відповідач являється батьком дитини, яка на даний час проживає разом з нею і знаходиться на її утриманні. Батько не виконує свого обов'язку матеріально утримувати свого сина, тому відповідач повинен сплачувати аліменти. Позивач [PERSON] в попередньому судовому засіданні свої позовні вимоги частково змінила та просила суд стягнути з відповідача на її користь аліменти у розмірі 1/6 частини його доходів. Відповідач [PERSON] в попередньому судовому засіданні позов визнав та не заперечував проти його задоволення. Виходячи з наведеного, суд вважає, що рішення у справі можливо постановити при проведенні попереднього судового засідання. Відповідно до ч.4 ст.130 ЦПК України при визнанні позову ухвалюється судове рішення в порядку, встановленому ст.174 цього ж Кодексу. Згідно з ч.4 ст.174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Матеріалами справи встановлено, що відповідач [PERSON] являється батьком дитини: сина [PERSON], [INFO], яка перебуває на повному утриманні своєї матері-позивача [PERSON], що стверджується копією свідоцтва про народження дитини. Із копії рішення Богуславського районного суду Київської області від 16 березня 2006 року видно, що з [PERSON] на користь [PERSON] було стягнуто аліменти у розмірі 1/4 частини його доходів на утримання сина [PERSON], [INFO]. Відповідно до ст.180 СК України батьки зобов'язані утримувати дітей до досягнення ними повноліття. Відповідно до ч.1 ст.191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову. Суд вважає, що оскільки відповідач являється батьком дитини та з урахуванням того, що він на даний час вже сплачує аліменти на утримання сина у розмірі 1/4 частини першій дружині, то повинен сплачувати аліменти на утримання дитини у розмірі 1/6 частини його доходів до досягнення дитиною повноліття. На підставі ст.ст.180, 182, 191 Сімейного Кодексу України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-09-29 00:00:00

Позивач звернулась до суду з даним позовом, в якому просить стягнути з відповідача [PERSON] на її користь аліменти на утримання дитини: сина [PERSON], [INFO] у розмірі 1/4 частини його заробітку, але не менше 30% прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку щомісячно, посилаючись на те, що відповідач являється батьком дитини, яка на даний час проживає разом з нею і знаходиться на її утриманні. Батько не виконує свого обовязку матеріально утримувати свого сина, тому відповідач повинен сплачувати аліменти. Позивач [PERSON] в судове засідання не зявилась, але письмово повідомила суд про розгляд справи без її участі, без застосування технічних засобів, позовні вимоги підтримала та просила суд їх задовольнити. Відповідач [PERSON] в судове засідання не зявився, але письмово повідомив суд про розгляд справи без його участі, позов не визнав та заперечував проти його задоволення. Суд, дослідивши письмові докази по справі, вважає за необхідне позов задовольнити з наступних підстав. В судовому засіданні встановлено, що відповідач [PERSON] являється батьком дитини: сина [PERSON], [INFO], який перебуває на повному утриманні своєї матері позивача [PERSON], що стверджується копією свідоцтва про народження дитини серії 1-БК №181250. Відповідно до ст.180 СК України батьки зобовязані утримувати дітей до досягнення ними повноліття. Відповідно до ч.1 ст.191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня предявлення позову. Суд вважає, що оскільки відповідач являється батьком дитини, то повинен сплачувати аліменти на утримання свого сина у розмірі 1/4 частини його доходів до досягнення дитиною повноліття. На підставі ст.ст.84, 180, 182, 191 Сімейного Кодексу України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-05-27 00:00:00

Позивач звернулась до суду з даним позовом, в якому просить стягнути з відповідача [PERSON] на її користь аліменти на утримання дитини: сина [PERSON], [INFO] у розмірі 1/4 частини його заробітку, але не менше 30% прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку щомісячно, посилаючись на те, що відповідач являється батьком дитини, яка на даний час проживає разом з нею і знаходиться на її утриманні. Батько не виконує свого обов'язку матеріально утримувати свого сина, тому відповідач повинен сплачувати аліменти. Позивач [PERSON] в судовому засіданні свої позовні вимоги підтримала, посилаючись на вищенаведені обставини та просила суд їх задовольнити. Відповідач [PERSON] в судовому засіданні позов не визнав та просив суд відмовити в його задоволенні, оскільки він не являється батьком дитини. Суд, заслухавши сторони та дослідивши письмові матеріали справи, вважає за необхідне позов задовольнити, виходячи з наступних підстав. В судовому засіданні встановлено, що відповідач [PERSON] являється батьком дитини: сина [PERSON], [INFO], який перебуває на повному утриманні своєї матері-позивача [PERSON], що стверджується копією свідоцтва про народження дитини та довідкою Москаленківської сільської ради Богуславського району Київської області. Відповідно до ст.180 СК України батьки зобов'язані утримувати дітей до досягнення ними повноліття. Відповідно до ч.1 ст.191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову. Суд вважає, що оскільки відповідач являється батьком дитини, то повинен сплачувати аліменти на утримання свого сина у розмірі 1/4 частини його доходів до досягнення дитиною повноліття. На підставі ст.ст.180, 182, 191 Сімейного Кодексу України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-12-29 00:00:00

Позивач звернулась до суду з даним позовом, в якому просить стягнути з відповідача [PERSON] на її користь аліменти на утримання дитини: сина [PERSON], [INFO] у розмірі 1/4 частини його заробітку, але не менше 30% прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, щомісячно, посилаючись на те, що відповідач являється батьком дитини, яка на даний час проживає разом з нею та знаходиться на її утриманні. Батько не виконує свого обовязку матеріально утримувати свого сина, тому відповідач повинен сплачувати аліменти на її утримання. Позивач [PERSON] в попереднє судове засідання не зявилась, але письмово повідомила суд про розгляд справи без її участі та без застосування технічних засобів, свої позовні вимоги підтримала і просила суд їх задовольнити. Відповідач [PERSON] в попереднє судове засідання не зявився, але письмово повідомив суд про розгляд справи без його участі та без застосування технічних засобів, позов визнав та не заперечував проти його задоволення. Виходячи з наведеного, суд вважає, що рішення у справі можливо постановити при проведенні попереднього судового засідання. Відповідно до ч.4 ст.130 ЦПК України при визнанні позову ухвалюється судове рішення в порядку, встановленому ст.174 цього ж Кодексу. Згідно з ч.4 ст.174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Матеріалами справи встановлено, що відповідач [PERSON] являється батьком дитини: сина [PERSON], [INFO], що стверджується копією свідоцтва про народження дитини серії І-БК №272322. Відповідно до ст.180 СК України батьки зобовязані утримувати дітей до досягнення ними повноліття. Відповідно до ч.1 ст.191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня предявлення позову. Таким чином, визнання відповідачем предявленого позову не суперечить закону, не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб. Суд вважає, що оскільки відповідач являється батьком дитини, то повинен сплачувати аліменти на її утримання у розмірі 1/4 частини його доходів та до досягнення нею повноліття. На підставі ст.ст.180, 182, 191 Сімейного Кодексу України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-12-29 00:00:00

Позивач звернулась до суду з даним позовом, в якому просить стягнути з відповідача [PERSON] на її користь аліменти на утримання дитини: сина [PERSON], [INFO] у розмірі 1/4 частини його заробітку, але не менше 30% прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, щомісячно, посилаючись на те, що відповідач являється батьком дитини, яка на даний час проживає разом з нею та знаходиться на її утриманні. Батько не виконує свого обовязку матеріально утримувати свого сина, тому відповідач повинен сплачувати аліменти на її утримання. Позивач [PERSON] в попереднє судове засідання не зявилась, але письмово повідомила суд про розгляд справи без її участі та без застосування технічних засобів, свої позовні вимоги підтримала і просила суд їх задовольнити. Відповідач [PERSON] в попереднє судове засідання не зявився, але письмово повідомив суд про розгляд справи без його участі та без застосування технічних засобів, позов визнав та не заперечував проти його задоволення. Виходячи з наведеного, суд вважає, що рішення у справі можливо постановити при проведенні попереднього судового засідання. Відповідно до ч.4 ст.130 ЦПК України при визнанні позову ухвалюється судове рішення в порядку, встановленому ст.174 цього ж Кодексу. Згідно з ч.4 ст.174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Матеріалами справи встановлено, що відповідач [PERSON] являється батьком дитини: сина [PERSON], [INFO], що стверджується копією свідоцтва про народження дитини серії І-ОК №238100. Відповідно до ст.180 СК України батьки зобовязані утримувати дітей до досягнення ними повноліття. Відповідно до ч.1 ст.191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня предявлення позову. Таким чином, визнання відповідачем предявленого позову не суперечить закону, не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб. Суд вважає, що оскільки відповідач являється батьком дитини, то повинен сплачувати аліменти на її утримання у розмірі 1/4 частини його доходів та до досягнення нею повноліття. На підставі ст.ст.180, 182, 191 Сімейного Кодексу України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-02-10 00:00:00

Позивач звернулась до суду з даним позовом, в якому просить стягнути з відповідача [PERSON] на її користь аліменти на утримання дитини: сина [PERSON], [INFO] у розмірі 1/4 частини його заробітку, але не менше 30% прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, щомісячно, посилаючись на те, що відповідач являється батьком дитини, яка на даний час проживає разом з нею та знаходиться на її утриманні. Батько не виконує свого обовязку матеріально утримувати свого сина, тому відповідач повинен сплачувати аліменти на її утримання. Позивач [PERSON] в попередньому судовому засіданні свої позовні вимоги частково змінила та просила суд стягнути з відповідача на її користь аліменти у розмірі 1/6 частини його доходів. Відповідач [PERSON] в попередньому судовому засіданні позов визнав та не заперечував проти його задоволення. Третя особа [PERSON] в попереднє судове засідання не зявилась, але письмово повідомила суд про розгляд справи без її участі та заперечувала проти задоволення позову. Виходячи з наведеного, суд вважає, що рішення у справі можливо постановити при проведенні попереднього судового засідання. Відповідно до ч.4 ст.130 ЦПК України при визнанні позову ухвалюється судове рішення в порядку, встановленому ст.174 цього ж Кодексу. Згідно з ч.4 ст.174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Суд, заслухавши сторони та дослідивши письмові докази по справі, вважає за необхідне позов задовольнити з наступних підстав. В судовому засіданні встановлено, що відповідач [PERSON] являється батьком дитини: сина [PERSON], [INFO], що стверджується копією свідоцтва про народження дитини серії І-ОК №249018. Відповідно до ст.180 СК України батьки зобовязані утримувати дітей до досягнення ними повноліття. Відповідно до ч.1 ст.191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня предявлення позову. Таким чином, визнання відповідачем предявленого позову не суперечить закону, не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб. На підставі ст.ст.180, 182, 191 Сімейного Кодексу України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-03-16 00:00:00

Позивач звернулась до суду з даним позовом, в якому просить стягнути з відповідача [PERSON] на її користь аліменти на утримання дитини: сина [PERSON], [INFO] у розмірі 1/4 частини його заробітку, але не менше 30% прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, щомісячно, посилаючись на те, що відповідач являється батьком дитини, яка на даний час проживає разом з нею та знаходиться на її утриманні. Батько не виконує свого обов'язку матеріально утримувати свого сина, тому відповідач повинен сплачувати аліменти на її утримання. Позивач [PERSON] в судове засідання не з'явилась, але письмово повідомила суд про розгляд справи без її участі та без застосування технічних засобів, свої позовні вимоги підтримала і просила суд їх задовольнити. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з'явився, але письмово повідомив суд про розгляд справи без його участі та без застосування технічних засобів, позов визнав та не заперечував проти його задоволення. Суд, дослідивши письмові докази по справі, вважає за необхідне позов задовольнити з наступних підстав. В судовому засіданні встановлено, що відповідач [PERSON] являється батьком дитини: сина [PERSON], [INFO], що стверджується копією свідоцтва про народження дитини серії [NUMBER]. Відповідно до ст.180 СК України батьки зобов'язані утримувати дітей до досягнення ними повноліття. Відповідно до ч.1 ст.191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову. Таким чином, визнання відповідачем пред'явленого позову не суперечить закону, не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб. Суд вважає, що оскільки відповідач являється батьком дитини, то повинен сплачувати аліменти на її утримання у розмірі 1/4 частини його доходів та до досягнення нею повноліття. На підставі ст.ст.180, 182, 191 Сімейного Кодексу України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-06-11 00:00:00

Позивач звернулась до суду з даним позовом, в якому просить стягнути з відповідача [PERSON] на її користь аліменти на утримання дитини: сина [PERSON], [INFO] у розмірі 1/4 частини його заробітку, але не менше 30% прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, щомісячно, посилаючись на те, що відповідач являється батьком дитини, яка на даний час проживає разом з нею та знаходиться на її утриманні. Батько не виконує свого обов'язку матеріально утримувати свого сина, тому відповідач повинен сплачувати аліменти на його утримання. Позивач [PERSON] в попереднє судове засідання не з'явилась, але письмово повідомила суд про розгляд справи без її участі та без застосування технічних засобів, свої позовні вимоги підтримала і просила суд їх задовольнити. Відповідач [PERSON] в попереднє судове засідання не з'явився, але письмово повідомив суд про розгляд справи без його участі та без застосування технічних засобів, позов визнав і не заперечував проти його задоволення. Виходячи з наведеного, суд вважає, що рішення у справі можливо постановити при проведенні попереднього судового засідання. Відповідно до ч.4 ст.130 ЦПК України при визнанні позову ухвалюється судове рішення в порядку, встановленому ст.174 цього ж Кодексу. Згідно з ч.4 ст.174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Матеріалами справи встановлено, що відповідач [PERSON] являється батьком дитини: сина [PERSON], [INFO], що стверджується копією свідоцтва про народження дитини. Відповідно до ст.180 СК України батьки зобов'язані утримувати дітей до досягнення ними повноліття. Відповідно до ч.1 ст.191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову. Таким чином, визнання відповідачем пред'явленого позову не суперечить закону, не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб. Суд вважає, що оскільки відповідач являється батьком дитини, то повинен сплачувати аліменти на її утримання у розмірі 1/4 частини його доходів та до досягнення нею повноліття. На підставі ст.ст.180, 182, 191 Сімейного Кодексу України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-03-09 00:00:00

Позивач звернулась до суду з даним позовом, в якому просить стягнути з відповідача [PERSON] на її користь аліменти на утримання дитини: сина [PERSON], [INFO] у розмірі 1/4 частини його заробітку, але не менше 30% прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, щомісячно, посилаючись на те, що відповідач являється батьком дитини, яка на даний час проживає разом з нею та знаходиться на її утриманні. Батько не виконує свого обов'язку матеріально утримувати свого сина, тому відповідач повинен сплачувати їй аліменти на його утримання. Позивач [PERSON] в попереднє судове засідання не з'явилась, але письмово повідомила суд про розгляд справи без її участі та без застосування технічних засобів, свої позовні вимоги підтримала і просила суд їх задовольнити. Відповідач [PERSON] в попереднє судове засідання не з'явився, але письмово повідомив суд про розгляд справи без його участі та без застосування технічних засобів, позов визнав та не заперечував проти його задоволення. Виходячи з наведеного, суд вважає, що рішення у справі можливо постановити при проведенні попереднього судового засідання. Відповідно до ч.4 ст.130 ЦПК України при визнанні позову ухвалюється судове рішення в порядку, встановленому ст.174 цього ж Кодексу. Згідно з ч.4 ст.174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Суд, дослідивши письмові докази по справі, вважає за необхідне позов задовольнити з наступних підстав. В судовому засіданні встановлено, що відповідач [PERSON] являється батьком дитини: сина [PERSON], [INFO], що стверджується копією свідоцтва про народження серії [NUMBER]. Відповідно до ст.180 СК України батьки зобов'язані утримувати дітей до досягнення ними повноліття. Відповідно до ч.1 ст.191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову. Таким чином, визнання відповідачем пред'явленого позову не суперечить закону, не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб. Суд вважає, що оскільки відповідач являється батьком дитини, має можливість надавати матеріальну допомогу, а тому повинен сплачувати аліменти на утримання сина у розмірі 1/4 частини його доходів та до досягнення ним повноліття. На підставі ст.ст.180, 182, 191 Сімейного Кодексу України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-05-11 00:00:00

Позивач звернулась до суду з даним позовом, в якому просить стягнути з відповідача [PERSON] на її користь аліменти на утримання дитини: сина [PERSON], [INFO] у розмірі 1/4 частини його заробітку, але не менше 30% прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, щомісячно, посилаючись на те, що відповідач являється батьком дитини, яка на даний час проживає разом з нею та знаходиться на її утриманні. Батько не виконує свого обовязку матеріально утримувати свого сина, тому відповідач повинен сплачувати їй аліменти на його утримання. Позивач [PERSON] в судове засідання не зявилась, але письмово повідомила суд про розгляд справи без її участі, не заперечувала проти винесення заочного рішення, свої позовні вимоги підтримала та просила суд їх задовольнити. Відповідач [PERSON] в судове засідання не зявився та не повідомив суд про причину своєї неявки, хоча був належним чином повідомлений про час розгляду справи. Зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи відповідно до ст.224 ЦПК України. Суд, дослідивши письмові матеріали справи, вважає за необхідне позов задовольнити, виходячи з наступних підстав. В судовому засіданні встановлено, що відповідач [PERSON] являється батьком дитини: сина [PERSON], [INFO], що стверджується копією свідоцтва про народження серії І-БК №021170. Відповідно до ст.180 СК України батьки зобовязані утримувати дітей до досягнення ними повноліття. Відповідно до ч.1 ст.191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня предявлення позову. Суд вважає, що оскільки відповідач являється батьком дитини, має можливість надавати матеріальну допомогу, а тому повинен сплачувати аліменти на утримання сина у розмірі 1/4 частини його доходів та до досягнення ним повноліття. На підставі ст.ст.180, 182, 191 Сімейного Кодексу України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-12-27 00:00:00

Позивач звернулась до суду з даним позовом, в якому просить стягнути з відповідача [PERSON] на її користь аліменти на утримання дитини: сина [PERSON], [INFO] у розмірі 1/4 частини його заробітку, але не менше 30% прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, щомісячно, посилаючись на те, що відповідач являється батьком дитини, яка на даний час проживає разом з нею та знаходиться на її утриманні. Батько не виконує свого обовязку матеріально утримувати свого сина, тому відповідач повинен сплачувати їй аліменти на його утримання. Позивач [PERSON] в судове засідання не зявилась, але письмово повідомила суд про розгляд справи без її участі та без застосування технічних засобів, не заперечувала проти винесення заочного рішення, свої позовні вимоги підтримала та просила суд їх задовольнити. Відповідач [PERSON] в судове засідання не зявився та не повідомив суд про причину своєї неявки, хоча був повідомлений про час розгляду справи. Зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи відповідно до ст.224 ЦПК України. Суд, дослідивши письмові докази по справі, вважає за необхідне позов задовольнити з наступних підстав. В судовому засіданні встановлено, що відповідач [PERSON] являється батьком дитини: сина [PERSON], [INFO], що стверджується копією свідоцтва про народження серії 1-ОК №111883. Відповідно до ст.180 СК України батьки зобовязані утримувати дітей до досягнення ними повноліття. Відповідно до ч.1 ст.191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня предявлення позову. Суд вважає, що оскільки відповідач являється батьком дитини та має можливість утримувати свого сина, то повинен сплачувати аліменти на його утримання у розмірі 1/4 частини його доходів та до досягнення дитиною повноліття. На підставі ст.ст.180, 182, 191 Сімейного Кодексу України,

Outcome: approved