Jurisdiction: civil
Date: 2019-09-12 00:00:00

Позивач звернулась до суду з позовною заявою, в обґрунтування вимог якої зазначила, що вона має з відповідачем спільних дітей, які проживають разом з нею та перебувають на її утриманні. Посилаючись на те, що відповідач не надає в добровільному порядку кошти на утримання їх дітей, позивач просить стягнути з відповідача на свою користь аліменти на утримання дітей в сумі 3 000 гривень щомісячно. Представник позивача в судовому засіданні підтримав позов та просив задовольнити його вимоги з викладених у заяві підстав. Представник відповідача в судовому засіданні заперечила щодо вимог позову, оскільки позивачем обрано невірний спосіб захисту. Стороною відповідача надано відзив на позов у якому відповідач зазначає про він офіційно працює і має маленьку заробітну плату та сплачує аліменти на утримання іншої дитини. Вислухавши вступне слово представників сторін та дослідивши письмові докази по справі в повному обсязі, суд встановив наступні обставини. Сторони є батьками дітей - [PERSON] , [INFO] і [PERSON] , [INFO] , що підтверджується Свідоцтвом про народження серії [NUMBER] від 23 грудня 2015 року і Свідоцтвом про народження серії [NUMBER] від 11 липня 2017 року (а.с. 7, 8). Обоє дітей проживають разом із матір`ю та перебувають на її утриманні, що підтверджується довідкою Великобугаївської сільської ради Васильківського району Київської області № 300 від 11.10.2017 року (а.с. 9). Також, вказану обставину сторони визнали та не оспорили. Відповідно до статті 180 СК України, батьки зобов`язанні утримувати своїх дітей до досягнення ними повноліття. Частиною третьою статті 181 СК України передбачено, що за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Згідно із частиною другою статті 182 СК України, розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Згідно із статтею 182 СК України, при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення. Отже, суд враховує наступні обставини, що були безпосередньо встановлені під час розгляду справи в судовому засіданні на підставі наданих сторонами письмових доказів. [PERSON] , [INFO] має діагноз «Затримка мовного розвитку», що підтверджується направленням в поліклінічне відділення Київської обласної лікарні від 18.06.2018 року (а.с. 64). Відповідач офіційно працевлаштований на посаді маляра у ФОП [PERSON] та отримує заробітну плату в розмірі 4 200 гривень щомісячно (до оподаткування), що підтверджується відповідною довідкою від 26.03.2019 року № 76 (а.с. 129). Із Свідоцтва про шлюб серії [NUMBER] від 28 вересня 2018 року вбачається, що з 28 вересня 2018 року відповідач перебуває у шлюбі (а.с. 134). Також, відповідач є батьком [PERSON] , [INFO] , що підтверджується Свідоцтвом про народження серії [NUMBER] від 17 липня 2012 року (а.с. 130). Згідно із копій платіжних і фінансових документів, вбачається, що відповідач платить аліменти на утримання сина [PERSON] , [INFO] ; як зазначила в судовому засіданні представник відповідача - в розмірі приблизно 1 200 гривень щомісячно (а.с. 131 - 133). Будь-які обставини щодо стану здоров`я [PERSON] і матеріального становища дітей; стану здоров`я платника аліментів; наявність у платника аліментів непрацездатних батьків; наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення - судом не встановлено. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини; мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку; мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів (ч. 2 ст. 182 СК України). У статті 7 Закону України «Про Державний бюджет України на 2019 рік», установлено прожитковий мінімум на одну особу в розрахунку на місяць у розмірі з 01 липня 2019 року для дітей віком до 6 років - 1 699 гривень та для дітей віком від 6 до 18 років - 2 118 гривень. Таким чином, враховуючи встановлені під час розгляду обставини справи у їх сукупності, суд приходить до висновку про необхідність стягнення з відповідача на користь позивача аліментів на утримання кожної дитини в сумі 1 500 гривень 00 копійок щомісячно до досягнення старшою дитиною повноліття. Одночасно, вимоги позивача про подальше стягнення аліментів на меншу дитину, задоволенню не підлягають, оскільки питання стягнення аліментів після досягнення найстаршою дитиною повноліття, врегульовано нормою частини третьої статті 183 СК України, а тому такі вимоги є передчасними. На підставі пункту 1 частини першої статті 430 ЦПК України, необхідно допустити негайне виконання рішення у межах суми платежу за один місяць. При цьому, згідно із вимогами пункту 1 частини другої статті 141 ЦПК України, у зв`язку із задоволенням позову, судовий збір слід покласти на відповідача. Враховуючи викладене,

Outcome: partial