Jurisdiction: civil
Date: 2019-07-15 00:00:00

Позивач звернулась в суд з вищевказаним позовом посилаючись на те, що з 23 грудня 1995 року перебуває в зареєстрованому шлюбі з відповідачкою. Від шлюбу мають повнолітню доньку [PERSON] та малолітнього сина [PERSON] , [INFO] . З вересня 2018 року сімені стосунки з відповідачем припинені, проживають окремо, спільне господарство не ведуть, бюджет окремий. Діти залишились проживати з відповідачкою. Позивач зазначає, що одруження виявилось невдалим, сімейне життя не склалось з причин різності характерів та поглядів на шлюб і сім`ю. Вони стали сторонніми людьми, збереження шлюбу вважає недоцільним. Просить розірвати шлюб. Ухвалою Інгулецького районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області від 05 грудня 2018 року відкрито провадження у справі та призначено її розгляд в порядку загального позовного провадження (а.с.14). Ухвалою суду від 04.01.2019 року за клопотанням відповідача сторонам було надано строк для примирення на 6 місяців (а.с.26). На підставі ухвали суду від 08.07.2019 року провадження у справі поновлено та призначено до підготовчого судового засідання (а.с.38). Сторони та представники сторін у підготовче засідання не з`явились, про дату та час розгляду справи повідомлені своєчасно і належним чином. Від позивача надійшла заява про розгляд справи без його участі, позовні вимоги підтримує та просить їх задовольнити. Від відповідача та її представника надійшли заяви про розгляд справи без їх участі. Відповідач в заяві зазначила, що не заперечує проти розірвання шлюбу, прізвище просить залишити « [PERSON] ». У відповідності до ч.2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідив письмові матеріали справи, суд вважає встановленими такі обставини. [PERSON] і [PERSON] перебувають у шлюбі, що зареєстрований 23 грудня 1995 року Інгулецьким відділом державної реєстрації актів цивільного стану Криворізького міського управління юстиції у Дніпропетровській області, актовий запис №343 (а.с.6). Від шлюбу сторони мають неповнолітнього сина [PERSON] , [INFO] (а.с.8), який проживає з матір`ю та залишиться проживати з нею. Шлюбно-сімейні відносини між сторонами припинені з вересня 2018 року. Відсутність взаєморозуміння, різні погляди на сімейне життя стали причинами розпаду сім`ї. Викладеним обставинам відповідають правовідносини, які виникають з права одного з подружжя на пред`явлення позову про розірвання шлюбу до суду. Відповідно до ст. ст. 110, 112 Сімейного Кодексу України, якщо суд встановить, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить інтересам сторін, він приймає рішення про розірвання шлюбу. Таким чином, враховуючи, що за час наданого судом строку для примирення - примирення між сторонами не відбулося, позивач підтримує позовні вимоги, відповідач визнає позов, суд вважає, що сім`я розпалась остаточно, подальше збереження шлюбу протирічить інтересам сторін, а тому позовні вимоги підлягають задоволенню. Відповідно до ст. 113 СК України особа, яка змінила своє прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. За бажанням позивача суд вважає необхідним залишити останній прізвище набуте у шлюбі - « [PERSON] ». Відповідно до ст.141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони. Водночас, нормою ч.1 ст.142 ЦПК України передбачено, що у разі визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті, суд вирішує питання про повернення позивачу з державного бюджету 50 % судового збору, сплаченого при поданні позову. Оскільки позивач просить залишити за ним судові витрати, суд вважає, що відповідно до ч.1 ст.142 ЦПК України слід повернути позивачу 50 % сплаченого судового збору при подачі позову, що становить 352,40 грн.

Outcome: approved