Jurisdiction: civil
Date: 2019-01-08 00:00:00

позивач звернулась до суду з позовом в якому просить визнати таким, що не підлягає виконанню виконавчий напис, вчинений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу [PERSON] № 17399 від 31.10.2017 про стягнення з [PERSON] на користь Публічного акціонерного товариства комерційний банк «Приватбанк» не сплаченої заборгованості за кредитним договором № б/н від 03.12.2013 в сумі 25059 (двадцять п`ять тисяч п`ятдесят дев`ять) грн. 06 коп. та витрат за вчинення виконавчого напису в сумі 1800 (одна тисяча вісімсот) грн.; зобов`язати Дубенське обєднане управління пенсійного фонду України в Рівненській області повернути кошти в розмірі 1761, 68 грн., стягнуті Дубенським МРВ ДВС ГТУЮ у Рівненській області згідно «Постанови про звернення стягнення на заробітну плату, пенсію, стипендію та інші доходи боржника» ВП №55514029 від 30.01.2018; стягнути з ПАТ КБ «Приватбанк» та приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу [PERSON] витрати по сплаті судового збору. Свої вимоги мотивує тим, що в січні 2018 року вона отримала копію постанови ВП №55514029 від 12.01.2018, винесену державним виконавцем Дубенського МРВ ДВС ГТУЮ у Рівненській області Бабич Л.П. про відкриття виконавчого провадження по виконанню виконавчого напису вчиненого приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу [PERSON] № 17399 від 31.10.2017. Позивач вважає, що вищевказаний виконавчий напис нотаріуса є таким, що не підлягає виконанню з наступних підстав. Зазначений виконавчий напис нотаріуса не є рішенням суду, а тому виходячи з положень Конституції України, банк не мав права звертатись до нотаріуса, а останній не мав права вчиняти виконавчий напис. Виконавчий напис вчинений з порушеннями порядку вчинення виконавчих записів, без наявності документів, що підтверджують безспірність заборгованості боржника та встановлюють прострочення виконання зобов`язання. Окрім того, у заяві до нотаріуса Приватбанк зазначив, що вона проживає в [INFO], куди було надіслано письмову вимогу про усунення порушень за кредитним договором. Фактично вона мешкає в смт. Смига Дубенського району Рівненської області, тому ніякої вимоги не отримувала. Нотаріус вчинив виконавчий напис не перевіривши достовірність документів, що підтверджують безспірність заборгованості. 30.01.2018 Дубенським МРВ ДВС винесено постанову ВП № 55514029 про звернення стягнення на заробітну плату, пенсію, стипендію та інші доходи боржника, відповідно до якої з неї кожного місяця стягується 20% пенсії. Станом на 22.06.2018 з її пенсії виконавчою службою стягнуто 1761, 68 грн. Вона змушена звернутись до суду за захистом своїх прав та законних інтересів. Позивач, згідно поданої заяви, просить розглянути справу без її участі, позовні вимоги підтримує (а.с. 73). Представник АТ КБ «Приватбанк», будучи належно повідомленим про день та час розгляду справи, в судове засідання не з`явився, згідно поданої заяви, просить провести розгляд справи без його участі, позовні вимоги не визнає, підтримує поданий відзив (а.с. 86). У відзиві на позовну заяву представник АТ КБ «Приватбанк» зазначає, що нотаріусу були подані всі необхідні документи для вчинення напису. Нотаріальний напис вчинений у межах строку, оскільки сторони збільшили позовну давність до 50 років. Безспірність заборгованості підтверджують документи, передбачені переліком. Нотаріус під час вчинення виконавчого напису не встановлює права та обов`язки учасників правовідносин, а лише перевіряє наявність необхідних документів. 11.10.2017 банком скеровано на адресу позивача письмову вимогу про усунення порушення, яка залишена без відповіді та задоволення. Просить в позові відмовити (а.с. 44-45). Приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу [PERSON], будучи належно повідомленим про день та час розгляду справи, в судове засідання не з`явився, згідно поданої заяви просить розглянути справу без його участі, відмовити у задоволенні позовних вимог. У відзиві на позов зазначив, що напис вчинено на підставі документів, перелік яких затверджений постановою Кабінету Міністрів України від 29.06.1999 № 1172. Узгодження безспірності з боржником не передбачено. Відповідальність за незаконно вчинений виконавчий напис покладається не на нотаріуса, а на особу, яка зверталася за виконавчим написом (а.с. 76). Представники третіх осіб: Дубенського міськрайонного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Рівненській області та Дубенського обєднаного управління пенсійного фонду України в Рівненській області, згідно поданих заяв, просять розгляд справи провести без їх участі (а.с. 87, 89). Дослідивши докази по справі, суд вважає наступне. Судом встановлено, що 31 жовтня 2017 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу [PERSON] вчинений виконавчий напис, зареєстрований в реєстрі за № 17399, яким звернуто стягнення на користь Публічного акціонерного товариства комерційний банк «Приватбанк» з [PERSON] заборгованості за кредитним договором № б/н від 03.12.2013. Строк, за який провадиться стягнення 1400 днів, а саме: з 03.12.2013 до 03.10.2017. Сума, що підлягає стягненню складає 25059, 06 грн., з урахуванням: 5012, 22 грн. заборгованість за тілом кредиту, 2215, 40 грн. заборгованість за відсотками, 16161, 96 грн. нараховано пені, а також штрафи відповідно до п. 2.1.1.7.6 Умов та правил надання банківських послуг: 500 грн. фіксована частина та 1169, 48 грн. відсоток від суми заборгованості (а.с. 9). Постановою старшого державного виконавця Дубенського міськрайонного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Рівненській області від 12.01.2018 відкрито виконавче провадження №55514029 щодо виконання виконавчого напису №17399 від 31.10.2017 про стягнення з [PERSON] на користь ПАТ КБ «ПриватБанк» заборгованості у розмірі 26859 грн. 06 коп. (а.с. 10). Згідно постанови про звернення стягнення на заробітну плату, пенсію, стипендію та інші доходи боржника від 30.01.2018, з [PERSON] стягується 20% пенсії (а.с. 11). За загальним\~правилом ст.ст. 15, 16 ЦК України, кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу має право звернутися до суду, який може захистити цивільне право або інтерес у один із способів, визначених ч.1 ст.16 ЦК України, або й іншим способом, що встановлений договором або законом. При цьому,\~відповідно до ст.18 ЦК України, нотаріус здійснює захист цивільних прав шляхом вчинення виконавчого напису на борговому документі у випадках і в порядку, встановлених законом. Відповідно до ч.1 ст.1\~Закону України\~від 02\~вересня 1993\~року №3425-ХІІ\~«Про нотаріат» (далі - Закон «Про нотаріат») нотаріат в Україні - це система органів і посадових осіб, на які покладено обов'язок посвідчувати права, а також факти, що мають юридичне значення, та вчиняти інші нотаріальні дії, передбачені цим Законом, з метою надання їм юридичної вірогідності. Порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами та посадовими особами органів місцевого самоврядування встановлюється Законом «Про\~нотаріат» та іншими актами законодавства України (ч.1 ст.39 Закону «Про нотаріат»). Цим актом є, зокрема, Порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затверджений наказом Міністерства\~юстиції України\~22\~лютого 2012\~року №\~296/5 та зареєстрований у Міністерстві юстиції України 22 лютого 2012 року за № 282/20595 (далі - Порядок вчинення нотаріальних дій, Порядок). Вчинення нотаріусом виконавчого напису - це нотаріальна дія (п.19\~ст. 34 Закону України «Про нотаріат»). Правовому регулюванню процедури вчинення нотаріусами виконавчих написів присвячена\~Глава 14 Закону України «Про нотаріат»\~та Глава 16 розділу II Порядку вчинення нотаріальних дій. При цьому нотаріус здійснює свою діяльність у сфері безспірної юрисдикції і не встановлює прав або обов'язків учасників правовідносин, не визнає і не змінює їх, не вирішує по суті питань права. Тому вчинений нотаріусом виконавчий напис не породжує права стягувача на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна, а підтверджує, що таке право виникло в стягувача раніше. Мета вчинення виконавчого напису - надання стягувачу можливості в позасудовому порядку реалізувати його право на примусове виконання зобов'язання боржником. Так, згідно зі ст.87\~Закону України\~«Про нотаріат» для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість. Перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів, встановлюється Кабінетом Міністрів України. Статтею 88\~Закону України\~«Про нотаріат» визначено\~умови вчинення\~виконавчих написів.\~Відповідно до\~приписів цієї статті Закону, нотаріус вчиняє виконавчі написи, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем та за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років, а у відносинах між підприємствами, установами та організаціями - не більше одного року. Якщо для вимоги, за якою видається виконавчий напис, законом встановлено інший строк давності, виконавчий напис видається у межах цього строку. Порядок вчинення нотаріальних дій містить такі самі правила та умови вчинення виконавчого напису (пункти 1, 3 Глави 16 розділу II Порядку). Згідно з п.п.2.1 п.2 Глави 16 розділу II Порядку для вчинення виконавчого напису стягувачем або його уповноваженим представником нотаріусу подається заява, у якій, зокрема, мають бути зазначені: відомості про найменування і місце проживання або місцезнаходження стягувача та боржника; дата і місце народження боржника - фізичної особи, місце його роботи; номери рахунків у банках, кредитних установах, код за ЄДРПОУ для юридичної особи; строк, за який має провадитися стягнення; інформація щодо суми, яка підлягає стягненню, або предметів, що підлягатимуть витребуванню, включаючи пеню, штрафи, проценти тощо. Заява може містити також іншу інформацію, необхідну для вчинення виконавчого напису. У разі якщо нотаріусу необхідно отримати іншу інформацію чи документи, які мають відношення до вчинення виконавчого напису, нотаріус вправі витребувати їх у стягувача (підпункт 2.2 пункту 2 Глави 16 розділу II Порядку). Підпунктами 3.2, 3.5 пункту 3 Глави 16 розділу II Порядку передбачено, що безспірність заборгованості підтверджують документи, передбачені Переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженим постановою Кабінету\~Міністрів України\~від 29\~червня 1999\~року №1172 (далі - Перелік документів). При вчиненні виконавчого напису нотаріус повинен перевірити, чи подано на обґрунтування стягнення документи, зазначені у вказаному Переліку документів. При цьому цей Перелік документів не передбачає інших умов вчинення виконавчих написів нотаріусами ніж ті, які зазначені в Закону України\~«Про нотаріат» та Порядку вчинення нотаріальних дій. При цьому стаття 50\~Закону України\~«Про нотаріат» передбачає, що нотаріальна дія або відмова у її вчиненні, нотаріальний акт оскаржуються до суду. Право на оскарження нотаріальної дії або відмови у її вчиненні, нотаріального акта має особа, прав та інтересів якої стосуються такі дії чи акти. Отже, відповідне право стягувача, за захистом якого він звернувся до нотаріуса, повинно існувати на момент звернення. Так само на момент звернення стягувача до нотаріуса із заявою про вчинення виконавчого напису повинна існувати й, крім того, також бути безспірною, заборгованість або інша відповідальність боржника перед стягувачем. Безспірність заборгованості чи іншої відповідальності боржника - це обов'язкова умова вчинення нотаріусом виконавчого напису (стаття 88 Закону України «Про нотаріат»). Однак, характер правового регулювання цього питання дає підстави для висновку про те, що безспірність заборгованості чи іншої відповідальності боржника для нотаріуса підтверджується формальними ознаками - наданими стягувачем документами згідно з Переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів. Таким чином, вчинення нотаріусом виконавчого напису відбувається за фактом подання стягувачем документів, які згідно із відповідним Переліком є підтвердженням безспірності заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем. Однак сам по собі цей факт (подання стягувачем відповідних документів нотаріусу) не свідчить про відсутність спору стосовно заборгованості як такого. З огляду на наведене та з урахуванням приписів статей\~15,16,18 ЦК України, статей 50, 87,88 Закону України «Про нотаріат», захист цивільних прав шляхом вчинення нотаріусом виконавчого напису полягає в тому, що нотаріус підтверджує наявне у стягувача право на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна. Це право існує, поки суд не встановить зворотного. Тобто боржник, який так само має право на захист свого цивільного права, в судовому порядку може оспорювати вчинений нотаріусом виконавчий напис: як з підстав порушення нотаріусом процедури вчинення виконавчого напису, так і з підстав неправомірності вимог стягувача (повністю чи в частині розміру заборгованості або спливу строків давності за вимогами в повному обсязі чи їх частині), з якими той звернувся до нотаріуса для вчиненням виконавчого напису. Тому суд при вирішенні спору про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, не повинен обмежуватися лише перевіркою додержання нотаріусом формальних процедур і факту подання стягувачем документів на підтвердження безспірної заборгованості боржника згідно з Переліком документів. Для правильного застосування положень статей\~87, 88\~Закону України\~«Про нотаріат» у такому спорі суд повинен перевірити доводи боржника в повному обсязі й установити та зазначити в рішенні чи справді на момент вчинення нотаріусом виконавчого напису боржник мав безспірну заборгованість перед стягувачем, тобто чи існувала заборгованість взагалі, чи була заборгованість саме такого розміру, як зазначено у виконавчому написі, та чи не було невирішених по суті спорів щодо заборгованості або її розміру станом на час вчинення нотаріусом виконавчого напису. Всупереч наведеному, нотаріус вчинив оскаржуваний виконавчий напис без належного підтвердження безспірності вимоги кредитора із порушенням вимог статті 88\~Закону України\~«Про нотаріат» та пункту 284 Інструкції, оскільки вказану у виконавчому написі суму боргу не можна вважати безспірною. З огляду на вищенаведене суд вважає, що вимога відповідача не є безспірною, а отже не підлягає задоволенню в порядку вчинення нотаріального напису. Саме з цих підстав виконавчий напис повинен бути визнаний таким, що не підлягає виконанню. Вимоги позивача про зобов`язання Дубенського обєднаного управління пенсійного фонду України в Рівненській області повернути кошти в сумі 1761, 68 грн. задоволенню не підлягають, оскільки стягнення проводилось в рамках виконавчого провадження, яке було зупинене за заявою позивачки в порядку забезпечення позову, а даній справі Дубенське ОУПФУ в Рівненській області є третьою особою на стороні відповідача, до якої в подібному статусі позовні вимоги заявлені бути не можуть.

Outcome: partial