Jurisdiction: civil
Date: 2020-09-16 00:00:00

Позивач звернулась до суду з позовом, в якому просить розірвати шлюб із відповідачем, укладений 26 жовтня 2016 року Львівським міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Львівській області - актовий запис № 3323. В обґрунтування позову покликається на те, що перебуває з відповідачем у зареєстрованому шлюбі з 26 жовтня 2016 року. У шлюбі спільних дітей не мають. Разом з ними проживає її неповнолітня донька від першого шлюбу - [PERSON] . З початку спільне життя складалось не погано, однак в подальшому відносини стали поступово погіршуватись. Відповідач не займається матеріальним забезпеченням сім`ї, зловживає алкогольними напоями та проходив лікування від алкогольної залежності. 22.04.2020р. їй стало відомо, що відповідач підглядав за її неповнолітньою донькою у ванній кімнаті, коли вона переодягалась та приймала ванну. Відповідач неодноразово погрожував позивачу в телефонних дзвінках та повідомленнях. На даний час проживають окремо, спільного господарства не ведуть, не підтримують ніяких відносин. Спору про поділ майна, що є їхньою спільною власністю немає. У зв`язку із наведеним, просить позов задовольнити. У судовому засіданні позивач позов підтримала, дала пояснення аналогічні наведеним, додатково пояснила, що 05 червня 2020 року рішенням Залізничного районного суду м.Львова ухвалено видати обмежувальний припис, яким було заборонено [PERSON] протягом одного місяця перебувати у місці спільного проживання з [PERSON] та наближатись на відстань менше ніж 50 м. до місця проживання [PERSON] та на даний час обмежувальний припис вже не діє, вона переживає за себе і свою неповнолітню дитину, просить суд позов задовольнити. Представник позивача позов підтримала, пояснення дала аналогічні наведеному, просить суд позов задовольнити. Суд ухвалив проводити заочний розгляд справи без участі відповідача, який відзиву суду не подав, до суду не з`явився, будучи належним чином повідомлений про час і місце судового засідання, проте наявних у справі доказів достатньо для ухвалення рішення, а позивач не заперечує проти такого вирішення справи. 11 червня 2020 року ухвалою суду у справі відкрито спрощене позовне провадження з викликом сторін. 09 липня 2020 року до суду надійшло клопотання відповідача [PERSON] про скерування йому позовної заяви з додатками на адресу: м.Львів, вул.Пекарська, 57, готель «Шерлок Холмс». 10 липня 2020 року було скеровано відповідачу [PERSON] позовну заяву з додатками на адресу: м.Львів, вул.Пекарська, 57, готель «Шерлок Холмс», однак конверт повернувся із відділення пошти із відміткою «адресат відсутній за вказаною адесою». 16 вересня 2020 року до суду надійшло клопотання відповідача [PERSON] про відкладення розгляду справи з підстав того, що він не отримував позовну заяву з додатками та повторне скерування йому позовної заяви з додатками. 17 вересня 2020 року ухвалою суду, яка занесена до протоколу судового засідання, у задоволені клопотання [PERSON] про відкладення розгляду справи відмовлено, оскільки позовна заява з додатками скеровувалась відповідачу двічі, однак конверти повертались із відділення пошти та відповідач жодного разу не звертався із заявою про ознайомлення із матеріалами справи, хоча йому достовірно було відомо про наявність справи про розірвання шлюбу у суді, а відтак вказані дії відповідача є неконструктивними та направлені на затягування розгляду справи. Заслухавши пояснення позивача та представника позивача, вивчивши матеріали справи, оглянувши матеріали цивільної справи №462/2906/20, суд приходить до наступних висновків. Відповідно до ст. 51 Конституції України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки і чоловіка. Кожен із подружжя має рівні права і обов`язки у шлюбі та сім`ї. Згідно із ч. 1 ст. 24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Частинами 3 та 4 ст. 56 СК України передбачено право кожного з подружжя припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканість і може мати наслідки, встановлені законом. Відповідно до ч. 3 ст. 109 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що заява про розірвання шлюбу відповідає дійсній волі чоловіка та дружини, і що після розірвання шлюбу не будуть порушені їхні особисті та майнові права, а також права їхніх дітей. Відповідно до ч. 1 ст. 110, ст. 112 СК України позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним з подружжя. Суд з`ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини з інвалідністю та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Судом встановлено, що сторони уклали шлюб 26 жовтня 2016 року /а.с.7/, у якому спільних дітей не мають. Сімейне життя з відповідачем не склалось, стосунки між ними поступово погіршились, що в кінцевому результаті призвело до фактичного припинення шлюбних відносин, майже півроку сторони проживають окремо, спільного господарства не ведуть і відновлювати не збираються. Шлюб існує лише формально. 05 червня 2020 року рішенням Залізничним районним судом м.Львова у справі 462/2906/20 за заявою [PERSON] про видачу обмежувального припису ухвалено: заяву [PERSON] ( [ADDRESS] , ІН [NUMBER] ), заінтересована особа - [PERSON] (громадянин Республіки Латвія, ( [ADDRESS] , посвідка на проживання [NUMBER] ) задовольнити частково. видати обмежувальний припис, яким заборонити [PERSON] протягом одного місяця: -перебувати у місці спільного проживання з постраждалою [PERSON] за адресою [ADDRESS] . -наближатись на відстань менше ніж 50 м. до місця проживання постраждалої [PERSON] за адресою [ADDRESS] . У вказаному рішенні було встановлено, що 22-23.04.2020р. мало місце вчинення [PERSON] сексуального насильства щодо неповнолітньої [PERSON] , яке виразилось у підгляданні та підслуховуванні без її відома та без відома її матері, в той час, коли вона перебувала у ванній кімнаті, яке містило ознаки порушення статевої свободи та статевої недоторканості. Врахувавши наведене, дослідивши докази по справі в їх сукупності, встановивши, що сім`я сторін розпалася, примирення неможливе, що позовна заява про розірвання шлюбу відповідає дійсній волі позивачки, а подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу буде суперечити її інтересам та збереже ризики того, що позивач та її дитина у подальшому можуть стикнутися з психологічним та сексуальним насильством, а відтак суд прийшов до висновку про підставність позову, і тому шлюб підлягає розірванню. На підставі вимог статті 141 ЦПК України судові витрати у виді сплаченого позивачем судового збору в розмірі 840 грн. 80 коп. слід покласти на відповідача.

Outcome: approved