Jurisdiction: civil
Date: 2020-03-18 00:00:00

Позивач звернулась до суду з позовом до відповідача про розірвання шлюбу, посилаючись на те, що спільне подружнє життя не склалося, шлюбні відносини не підтримують, спільне господарства не ведуть з жовтня 2014 року, не живуть однією сім`єю з тих підстав, що мають різні характери та погляди на життя, а тому шлюб не може в подальшому існувати, що й стало підставою звернення до суду з даним позовом. Шлюб між сторонами по справі розірвано, що підтверджується свідоцтвом про розірвання любу, серії [NUMBER] від 28.04.2015 року, але цей документ не визнається на території України. Ухвалою Апеляційного суду м. Києва від 11.11.2019 року у відповідності до ч.1 ст. 12 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України» підсудність розгляду даної справи визначена Деснянському районного суду м. Києва. Ухвалою Деснянського районного суду м. Києва від 15.11.2019 року вказану позовну заяву було залишено без руху. У зв`язку з усуненням недоліків позовної заяви, ухвалою суду від 12.12.2019 року відкрито провадження у справі за правилами загального позовного провадження та призначено підготовче засідання. Ухвалою суду від 31.01.2020 року закрито підготовчий розгляд справи та призначено її розгляд в судове засідання. В судове засіданні позивач не з`явилася, про час та місце розгляду справи судом повідомлялась належним чином. Вимогами вказаного позову в тому числі є розгляд справи у відсутність представника позивача - адвоката - Корнієнко А.А. з можливим ухваленням заочного рішення. Відповідач в судове засідання повторно не з`явився, хоча належним чином був повідомлений про дату, час та місце проведення судового засідання шляхом розміщення оголошення на офіційному веб-порталі «Судова влада» на веб-сайті Деснянського районного суду м. Києва. За таких підстав судом відповідно до положень статті 280 ЦПК України визнано за можливе ухвалити по даній справі заочне рішення на підставі наявних у справі доказів та за погодженням позивача. Суд, дослідивши матеріали справи у їх сукупності, всебічно та повно з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають істотне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд приходить до висновку про те, що позовні вимоги підлягають задоволенню із наступних підстав. Судом встановлено, що сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі з 20.09.2013 року, укладеного у Відділі державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Керченського міського управління юстиції в Автономній Республіці Крим, актовий запис № 691. Спільне життя сторін не склалося через відсутність порозуміння, різні погляди на вирішення сімейних проблем, ігноруванням налагодження сімейних відносин, що призвело до втрати почуття поваги та любові. Сторони не підтримують сімейно-шлюбні відносини, не ведуть спільного господарства, не мають спільного бюджету, не живуть однією сім`єю. Відповідно до копії свідоцтва про розірвання шлюбу серії [NUMBER] від 28.04.2015 року, яке видане Керченським міським відділом записів актів громадянського стану Департаменту записів актів громадянського стану Міністерства юстиції Республіки Крим, шлюб між [PERSON] та [PERSON] розірвано. Суд вважає, що позивач довела дійсність та незмінність волевиявлення про розірвання шлюбу. Відповідно до статті 112 СК України шлюб розривається, якщо судом буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя та збереження шлюбу суперечить інтересам одного із них. Побудова сімейних відносин відбувається на паритетних засадах, на почуттях взаємної любові та поваги, взаємоповаги та підтримки (стаття 1 СК України). Проте судом встановлено, що вказані паритетні засади побудови сімейних відносин у даного подружжя відсутні. Судом встановлено, що сім`я розпалась остаточно із-за непорозумінь, психологічної несумісності сторін, небажання відновити сімейні відносини, а тому подальше спільне життя сторін неможливе, збереження шлюбу є недоцільним та суперечить їх інтересам. На підставі викладеного, ст.ст. 110-112 Сімейного кодексу України, з урахуванням Постанови № 11 від 21.12.2007 року Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділу спільного майна подружжя» та,

Outcome: approved