Jurisdiction: civil
Date: 2014-09-01 00:00:00

Позивач звернувся із позовом до відповідача, в якому просить стягнути з відповідача на свою користь заборгованість за кредитним договором в сумі 24909,10 грн. та судові витрати. Свої вимоги мотивує тим, що 12.01.2013 року між ПАТ «ОТП Банк» та відповідачем було укладено договір про надання споживчого кредиту №2002303462. Відповідно до умов даного договору позичальникові було надано кредит в сумі 18800 грн. для придбання товару. Строк повернення кредиту 12.01.2015 року. 18.12.2013 року між ПАТ «ОТП Банк» та ТОВ «ОТП Факторинг Україна» укладено договір факторингу, відповідно до якого ПАТ «ОТП Банк» відступив ТОВ «ОТП Факторинг Україна» право вимоги за вказаним договором. У зв'язку із неналежним виконанням своїх зобов'язань відповідач станом на 02.04.2014 року має заборгованість за вищевказаним кредитним договором у розмірі 24909,10 грн., а саме: залишок заборгованості за кредитом - 17530,49 грн.; відсотки за користування кредитом - 3233,21 грн.; комісія за обслуговування кредитом - 4145,40 грн. У судове засідання представник позивача не з'явився, просив розглядати справу без його участі, позовні вимоги підтримав у повному обсязі, не заперечував проти заочного розгляду справи. Відповідач у судове засідання не з'явився, про слухання справи був повідомлений належним чином, заяви про розгляд справи без його участі не надав. Згідно ч. 1 ст. 224 ЦПК України у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності або якщо повідомлені ним причини неявки визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Враховуючи, що відповідно до ЦПК України розгляд справи проводився за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного запису не здійснювалося (ч. 2 ст. 197 ЦПК). Дослідивши матеріали справи, суд вважає необхідним позов задовольнити, ухваливши заочне рішення на підставі наявних у справі доказів. Судом встановлено, що 12.01.2013 року між ПАТ «ОТП Банк» та [PERSON] було укладено кредитний договір №2002303462. Відповідно до умов даного договору позичальникові було надано кредит в сумі 18800 грн. для придбання товару. Строк повернення кредиту 12.01.2015 року. 18.12.2013 року між ПАТ «ОТП Банк» та ТОВ «ОТП Факторинг Україна» укладено договір факторингу, відповідно до якого ПАТ «ОТП Банк» відступив ТОВ «ОТП Факторинг Україна» право вимоги за вказаним кредитним договором. Факт придбання товару підтверджено рахунком від 12.01.2013 року, а також квитанцією. Відповідно до п. 1.4.2 договору сума отриманого кредиту погашається щомісяця в дату платежу та в розмірі, зазначених в графіку платежів. Пунктом 1.4.4 договору визначено, що проценти за користування кредитом після закінчення строку дії пільгового періоду, сплачуються щомісячно одночасно з погашенням суми отриманого кредиту, виходячи з розміру процентної ставки 24%, що вказано у п. 1.1 договору. Згідно п. 1.4.5 договору за обслуговування кредиту позичальник щомісяця, після закінчення строку дії пільгового періоду, одночасно з погашенням суми кредиту і процентами сплачує комісію, розмір якої зазначений в графіку платежів. Відповідно до п. 1.5.4 та 1.5.5 кредитного договору в разі порушення позичальником строків або суми сплати будь-якого з щомісячних платежів, банк має право вимагати від позичальника дострокового виконання зобов'язань за кредитним договором. Отже, у зв'язку із неналежним виконанням умов договору відповідач станом на 02.04.2014 року має заборгованість за вищевказаним кредитним договором у розмірі 24909,10 грн., а саме: залишок заборгованості за кредитом - 17530,49 грн.; відсотки за користування кредитом - 3233,21 грн.; комісія за обслуговування кредитом - 4145,40 грн. Відповідно до ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог Цивільного кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Згідно ч. 1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Крім того, до відношень за кредитним договором застосовуються положення про позику. Відповідно до положень ст.ст.1048-1050 ЦК України позикодавець має право на отримання від позичальника відсотків від суми позики, розмір яких встановлюється договором, а позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві в строк та в порядку, визначеному зобов'язанням. У випадку порушення зобов'язань щодо повернення позики, позичальник несе відповідальність відповідно до ст. 625 ЦК України. Позивачем було направлено відповідачу повідомлення про дострокове стягнення кредитних коштів, яке було залишено без виконання. Частиною 2 ст. 1050 ЦК України передбачено, якщо договором встановлений обов'язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу. Положеннями ч. 1 ст. 88 ЦПК України передбачено, що стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. На підставі вищевикладеного, суд вважає, що позовні вимоги є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню, оскільки на даний час заборгованість за договором відповідачем не сплачена.

Outcome: approved