Jurisdiction: civil
Date: 2015-11-18 00:00:00

Позивач звернувся із позовом до відповідачки, що проживає у квартирі [ADDRESS], про стягнення заборгованості за користування тепловою енергією, яка утворилась за період з 01 жовтня 2005 року по 01 серпня 2015 року у розмірі 12580 гривень 73 копійки, яка складається з основного боргу на суму 7348 гривень 75 копійок, суми інфляційних витрат у розмірі 4457 гривень 14 копійок та трьох відсотків річних у сумі 774 гривні 84 копійки, а також судових витрат, посилаючись на ті обставини, що відповідачка за послуги не сплачує та добровільно заборгованість не погашає З аналогічними вимогами позивач звертався до суду з заявою про видачу судового наказу, але ухвалою суду № 263/5475/15-ц від 14 травня 2015 року було відмовлено у прийнятті вищевказаної заяви та роз'яснено право звернення до суду з тими самими вимогами у позовному порядку, у зв'язку з чим представник позивача звернувся до суду з даним позовом. Представник позивача надав суду письмову заяву про розгляд справи за його відсутності, заявлені вимоги підтримує та просить їх задовольнити у повному обсязі. Одночасно в заяві міститься вимога про розгляд справи заочно у зв'язку з повторною неявкою відповідачки. Відповідачка у судове засідання не з'явилася, причини неявки суду не повідомила, про день та час розгляду справи була повідомлена у встановленому законом порядку. Суд вважає, що причини неявки відповідачки, належним чином повідомленої про час та місце розгляду справи, не є поважними, в зв'язку з чим, зі згоди позивача ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст.224 ЦПК України. Фіксування судового процесу технічними засобами не проводилось у відповідності з ч.2 ст.197 ЦПК України у зв'язку з розглядом справи за відсутності осіб, які беруть участь у справі. Дослідивши матеріали справи суд вважає, що позов підлягає задоволенню. Судом встановлені такі факти та відповідні їм відносини. Відповідно до особового рахунку за [NUMBER] у квартирі [ADDRESS] з 23.06.1998 року зареєстрована [PERSON], [INFO]. Згідно з Інформаційною довідкою з реєстру прав власності на нерухоме майно за №47313115 об'єкт нерухомого майна, а саме квартира [ADDRESS] Донецької області належить на праві приватної власності [PERSON]. Відповідно до ст.68, ст.162 ЖК України, ст.20 Закону України «Про житлово-комунальні послуги», ст.17, ст.35 «Правил користування приміщенням жилих будинків та прибудинкової території», затверджених постановою кабінету міністрів України №572 від 08.10.1992 року, власники (наймачі) квартир зобов'язані вчасно оплачувати квартплату й комунальні послуги. В п.17 «Правил користування приміщеннями жилих будинків і прибудинковими територіями», затверджених Постановою Кабінету Міністрів України №572 від 8.10.1992 року , зазначено «Власники квартир багатоквартирних будинків зобов'язані вносити на відповідний рахунок власника будинку плату за обслуговування і ремонт будинку. Платежі за комунальні і інші послуги власниками квартир вносяться щомісячно не пізніше 10 числа наступного місяця, якщо договором не встановлені інші строки» Відповідно до ст.322 Цивільного кодексу України власник зобов'язаний утримувати майно, що йому належить, якщо інше не встановлено договором або законом. Наведені вимоги законодавства, а також ст.162, ст.179 ЖК України, вказують на те, що відповідачка повинна сплачувати комунальні послуги, в т.ч. за користування тепловою енергією, за затвердженими в установленому порядку тарифами. Згідно з розшифровкою особистого рахунку [NUMBER], наданого ККП «Маріупольтепломережа» заборгованість за користування тепловою енергією за період з 01.10.2005 року по 01.08.2015 року становить 7348 гривень 75 копійок, сума інфляційних витрат складає 4457 гривень 14 копійок, три відсотки річних складають 774 гривні 84 копійки. Відповідно до вимог ч.2 ст.625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Відповідно до ч. 2 ст. 615 ЦК України одностороння відмова від зобовязання не звільняє винну сторону від відповідальності за порушення зобовязання. Частинами 3 та 4 статті 267 ЦК України передбачено, що позовна давність застосовується судом лише за заявою сторони у спорі, зробленою до винесення ним рішення. Сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові. На підставі викладеного, з відповідачки на користь ККП «Маріупольтепломережа» підлягає стягненню заборгованість за користування тепловою енергією за період з 01.10.2005 року по 01.08.2015 року у сумі 7348 гривень 75 копійок, сума інфляційних витрат у розмірі 4457 гривень 14 копійок та три відсотки річних у сумі 774 гривні 84 копійки, а всього 12580 (дванадцять тисяч п'ятсот вісімдесят) гривень 73 копійки. Згідно зі ст. 88 ЦПК України підлягають стягненню з відповідача на користь позивача судові витрати у розмірі 243,60 гривень.

Outcome: approved