Jurisdiction: civil
Date: 2019-03-14 00:00:00

Позивач звернулась в суд з даним позовом, стверджуючи, що перебуває з відповідачем в зареєстрованому шлюбі з 22.05.1997. В шлюбі [INFO] народилася дочка [PERSON], а [INFO] - син [PERSON]. Так як спільне життя не склалося, вони майже 2 роки вони разом не проживають, діти проживають разом із позивачем у м. Калуші. З цього часу відповідач належної матеріальної допомоги на утримання дітей не надає, хоча має таку можливість. Дочка [PERSON] є інвалідом третьої групи та навчається на економічному факультеті Львівського національного університету імені Івана Франка на державному замовленні, а також на юридичному факультеті ДВНЗ «Прикарпатський національний університет імені Василя Стефаника» на платній основі. Тому позивач просить суд стягувати з [PERSON] аліменти на повнолітню дочку, яка продовжує навчання, в розмірі 1/4 частини всіх видів його доходів щомісячно до закінчення навчання, а також аліменти на неповнолітнього сина в розмірі 1/4 частини всіх видів його доходів щомісячно, починаючи з дати звернення до суду та до досягнення сином повноліття. Відповідно до частин 2-6 статті 19 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється за правилами, передбаченими цим Кодексом, серед іншого, у порядку позовного провадження (загального або спрощеного). З огляду на предмет та ціну позову дана справа підпадає під ознаки малозначної справи та не віднесена до категорії справ, які підлягають розгляду лише за правилами загального позовного провадження. Обставини справи, що згідно частини третьої статті 274 ЦПК України, мають значення для вирішення питання про можливість розгляду справи в порядку спрощеного провадження, також свідчать про наявність підстав для розгляду цієї справи в спрощеному порядку. Враховуючи викладене, суд вирішив розглядати справу в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням учасників справи. В судове засідання позивач не з`явилася, однак подала суду заяву про розгляд справи в її відсутності, позов підтримала в повному обсязі. Відповідач в судове засідання не з`явився, однак подав заяву про розгляд справи в його відсутності, позов визнав у повному обсязі. Дослідивши матеріали справи, всебічно, повно, об'єктивно та безсторонньо оцінивши наявні у справі докази в їх сукупності, суд приходить до наступних висновків. В судовому засіданні встановлено, що сторони перебувають в зареєстрованому шлюбі з 22.05.1997 (а.с. 5). В шлюбі [INFO] народилася дочка [PERSON] (а.с. 3), а [INFO] - син [PERSON] (а.с. 4). Дочка [PERSON] є інвалідом третьої групи з дитинства (а.с. 6), та є студенткою економічного факультету Львівського національного університету імені Івана Франка, денної форми навчання з 01.09.2015 по 30.06.2019 (а.с. 7). Крім того, навчається на юридичному факультеті Держаного вищого навчального закладу [PERSON] «Прикарпатський національний університет імені Василя Стефаника» за заочною формою навчання на платній основі згідно договору про надання освітніх послуг(а.с. 8-9). Строк навчання - з 01.09.2017 по 01.07.2021. Неповнолітній син [PERSON] на даний час проживає разом з матір'ю, позивачем по справі, про що свідчить копія будинкової книги (а.с. 20-22). Відповідно до ст. 180 Сімейного кодексу України батьки зобов'язані утримувати неповнолітніх дітей до досягнення ними повноліття. Як передбачено ч. 3 ст. 181, ч. 1 ст. 183 Сімейного кодексу України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Ч. 2 ст. 182 СК України визначено, що розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. За змістом ст.ст.199, 200 Сімейного кодексу України, якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв'язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов'язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Право на утримання припиняється у разі припинення навчання. За рішенням суду кошти на утримання дитини присуджуються у частці від доходу її матері, батька, або у твердій грошовій сумі. Визначаючи розмір аліментів, суд, згідно вимог ст. 182 Сімейного кодексу України, приймає до уваги, що відповідач є працездатною особою, а відповідно має можливість докладати зусиль для забезпечення належного рівня життя своїм дітям, враховує розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, відсутність у відповідача інших осіб на утриманні, та приходить до висновку, що з [PERSON] слід стягувати аліменти на дитину, яка продовжує навчання, а також на неповнолітню дитину в розмірі по 1/4 частини всіх видів його доходів щомісячно на кожну дитину. Також згідно ст.ст. 201, 191 Сімейного кодексу України рішення в частині стягнення аліментів в межах суми платежу за один місяць слід допустити до негайного виконання. Відповідно до ст. 141 ЦПК України суд вважає необхідним стягнути з відповідача на користь держави судовий збір в розмірі 1536,80 гривень. На підставі наведеного та

Outcome: approved