Jurisdiction: civil
Date: 2016-09-07 00:00:00

Позивач звернулась до суду з позовом до [PERSON], вказуючи, що він є батьком їхньої спільної дитини, та відповідно має сплачувати аліменти на навчання сина. В обґрунтування своїх вимого позивач зазначає, що з 2000 року відповідач перестав проживати разом з сімєю та перестав надавати матеріальну допомогу сину. Станом на цей час [PERSON] є студентом 1-го курсу денної форми навчання Одеського національного медичного університету контрактної форми навчання, яке буде продовжуватись до 30.07.2021 року, у звязку з чим позивач просить стягнути з відповідача аліменти на утримання спільного сина який продовжує навчання в розмірі 1\~800 грн. щомісячно до закінчення навчання. В судовому засіданні позивач вимоги позову підтримала та просила суд задовольнити їх в повному обсязі посилаючись на викладені в позовній заяві обставини та на той факт, що кошти на навчання 1-го семестру нею вже сплачені та стан здоровя відповідача по справі не має жодного відношення до навчання їх спільного сина. Відповідач позовні вимоги визнав частково, вказуючи, що має нову родину та бажає утворити повноцінну сімю шляхом народження дитини, але стан його здоровя не дозволяє йому активно працювати та він проходить курс лікування, в наслідок чого в нього за планова операція. Позовні вимоги визнав в частині стягнення з нього аліментів в розмірі ? частини заробітної плати. Також відповідач вказав, що кошти які просить стягнути відповідача перевищують суму по контракту, а його заробітна плата складає 1\~795,15 грн. Суд, вивчивши матеріали справи, дослідивши надані докази встановив, що батьками [PERSON] є [PERSON] та [PERSON] (а.с 7). [PERSON] навчається в Одеському національному медичному університеті, на контрактній формі навчання, форма навчання денна, термін навчання 6-ть років (а.с. 8-9). Відповідно до довідки від 23.05.2016 року [PERSON] є студентом 1-го курсу денної форми навчання медичного факультету № 2 Одеського національного медичного університету 4-го рівня акредитації, закінчує навчання 30.06.2021 року. Згідно квитанції №9635253 позивач сплатила кошти за навчання 2-го курсу, 1-го семестру в розмірі 9\~740 грн.(а.с.31). Відповідно до довідки від 25.08.2016 року [PERSON] займає посаду менеджера з транспортної - експедиторської діяльності, дохід за період з 01.02.2016 року по 31.07.2016 року склав 13\~444,27 грн. (а.с.30). Згідно статті 199 СК України відповідач зобов'язаний утримувати повнолітніх дітей до досягнення двадцяти трьох років, якщо вони продовжують навчання і у звязку з цим потребують матеріальної допомоги. Право на утримання припиняється у разі припинення навчання. Відповідно до статті 182 Сімейного кодексу України, при визначенні розміру аліментів суд враховує стан здоровя та матеріальний стан дитини, ті ж обставини відносно платника аліментів та їх стягувача. Судом встановлено, що позивач потребує матеріальної допомоги, відповідач може надавати матеріальну допомогу на утримання повнолітньої дитини. Беручи до уваги необхідність врегулювання аліментних правовідносин, що виникли між сторонами, на принципах справедливості, сумлінності і розумності, суд вважає, що заявлений позов [PERSON] з урахуванням матеріального положення обох сторін, стану здоровя дитини, їх батьків підлягає задоволенню в частині стягнення з відповідача на користь позивача на утримання повнолітньої дитини в розмірі ? частини з усіх видів заробітку щомісячно, до припинення ним навчання, але не більше, ніж до досягнення двадцяти трьох років, починаючи з 24.05.2016р. В силу статті 88 ЦПК України з відповідача підлягають стягненню на користь держави судовий збір в сумі 243,60 грн.

Outcome: partial