Jurisdiction: civil
Date: 2018-09-04 00:00:00

Позивач звернулась до суду з вищезазначеним позовом, в якому вказує, що 13 вересня 2016 року між нею та відповідачем укладено шлюб, який було зареєстровано виконавчим комітетом Новодніпровської сільської ради Кам'янсько-Дніпровського району Запорізької області, про що зроблено відповідний актовий запис №05. Сімейне життя з відповідачем не склалося з самого початку шлюбу, побудувати гармонійну сім'ю не вдалось, подружжя не можуть дійти згоди у вирішенні важливих сімейних питань, ведення бюджету, спільного господарства, тощо. Практично одразу після укладення шлюбу позивач з відповідачем припинили вести спільне господарство та шлюбні відносини, у зв'язку з чим розпочали проживати окремо. На сьогоднішній день подружжям спільне господарство та побут не ведеться. Сумісно нажите майно відсутнє, спільних дітей від шлюбу не мають. З врахуванням вищевикладених обставин подальше спільне життя і збереження сім'ї неможливе, та недоцільне, між позивачем та відповідачем остаточно втрачено почуття любові та взаємної поваги, примирення та поновлення шлюбних відносин неможливе. Подальше збереження шлюбу суперечить інтересам позивача. На теперішній час відповідач ухиляється від подачі спільної заяви про розірвання шлюбу до органів ДРАЦС. Просить суд ухвалити рішення, яким розірвати шлюб. В судове засідання позивач та відповідач не з'явились, надали письмові заяви про розгляд справи без їх участі, позивач позовні вимоги підтримує у повному обсязі, відповідач позовні вимоги визнає, просять їх задовольнити. Дослідивши матеріали справи суд приходить до наступного висновку. Судом встановлено, що сторони перебувають в шлюбі з 13 вересня 2016 року, що підтверджується копією свідоцтва про шлюб. Від шлюбу малолітніх та неповнолітніх дітей не мають. Згідно зі ст. 24 Сімейного кодексу України, шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Стаття 55 Сімейного кодексу України проголошує, що дружина та чоловік зобов'язані спільно піклуватися про побудову сімейних відносин між собою та іншими членами сім'ї на почуттях взаємної любові, поваги, дружби, взаємодопомоги. Чоловік зобов'язаний утверджувати в сім'ї повагу до матері. Дружина зобов'язана утверджувати в сім'ї повагу до батька. Дружина та чоловік відповідальні один перед одним, перед іншими членами сім'ї за свою поведінку в ній. Відповідно до ч.ч. 3,4 ст. 56 Сімейного кодексу України, кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування їх збереження, в тому числі примушування до статевого зв'язку за допомогою фізичного або психічного насильства, є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканість і може мати наслідки, встановлені законом. В силу ч. 2 ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Судом встановлено, що позивач та відповідач на примирення не згодні, сторони мешкають за різними адресами. Таким чином, суд приходить до висновку, що позов обґрунтований та підлягає задоволенню, при тих відносинах, що склалися між сторонами збереження шлюбу неможливо. На підставі вищезазначеного,

Outcome: approved