Jurisdiction: civil
Date: 2015-09-29 00:00:00

Позивач звернулась до суду з позовом до відповідача про відшкодування матеріальної та моральної шкоди. Свої позовні вимоги позивач обґрунтовує тим, що вона і відповідач є співвласниками квартири [ADDRESS]. З 2005 року між нею та відповідаччем почалися негаразди, оскільки він створював неможливі умови для проживання, погрожував фізичною розправою, поселяв квартирантів, у зв»язку з чим вона неодноразово зверталась до правоохоронних органів та органів місцевого самоврядування. Квартиранти, яких заселяв відповідач, привели у непридатний стан місця загального користування. У квітні - травні 2006 за домовленістю з відповідачем було досягнуто згоду про ремонт місць загального користування за кошти співвласників. Разом з тим, відповідач за придбані позивачкою прилади для ремонту кошти не надав, у зв»язку з чим вона зверталась до Печерського РУГУ МВС України в м. Києві та податкової інспекції. В подальшому відповідач пошкодив встановлені неї за власний рахунок сантехніку та прилади для ремонту. Посилаючись на викладені обставини просить стягнути з відповідача у відшкодування матеріальної шкоди 24 638 грн. 45 коп. та моральну шкоду розмірі 250 000 грн. В судовому засіданні позивач позовні вимоги підтримала, просила позов задовольнити. Відповідач та його представник в судовому засіданні позов не визнали, просили відмовити в його задоволенні. Суд, заслухавши пояснення сторін, покази свідка, дослідивши письмові докази по справі, приходить до наступного. Судовим розглядом встановлено, що сторони є співвласниками квартири [ADDRESS], позивач - 56, 4 кв.м., [PERSON]. - 24.7 кв.м. В обґрунтування позовних вимог позивач посилається на те, що відповідач пошкоджує обладнання в квартирі, встановлене в результаті проведеного позивачкою ремонту, здає своє помешкання в оренду квартирантам, а також погрожує фізичною розправою, вчинив її побиття, через його дії в квартирі було відключено газо- та електропостачання. Через такі дії відповідача, позивачка не має змоги проживати у даній квартирі, при цьому сплачує житлово - комунальні послуги. Разом з тим, дані обставини спростовуються судовими рішеннями, які набрали законної сили. Так, рішенням Печерського районного суду м. Києва від 16.02.2007 частково задоволено позов КП «Липкижитлосервіс» до [PERSON] та [PERSON] та зобов»язано [PERSON] в місячний термін з дня набрання законної сили рішення суду, поновити за власні кошти планування квартири [ADDRESS] в первинний стан відповідно до поверхового плану забудови будинку. Даним судовим рішення встановлено, що [PERSON] без оформлення проектно - дозвільної документації самовільно почала перепланування квартири за даною адресою (а.с. 86-88) . Крім того, рішенням Печерського районного суду м. Києва від 27.11.2008 відмовлено в позові [PERSON] до [PERSON] про усунення перешкод в користуванні квартирою, захист прав власності, витребування майна з чужого незаконного володіння, стягнення матеріальної та моральної шкоди. Даним судовим рішення встановлено, що саме відносно позивачки відповідними комунальними та правоохоронними органами складались неодноразові акти та приписи - попередження про усунення порушень. Крім того, цим же судовим рішенням встановлено, що саме позивачка є ініціатором спірних правовідносин, які склались між сторонами ( а.с.98-99). Законність та обґрунтованість кожного з цих рішень були предметом перевірки судом апеляційної інстанції, рішення набрали законної сили. Таким чином, вказані обставини не підлягаю доказуванню згідно правила ч.3 ст. 61 ЦПК України. Допитаний в судовому засіданні свідок [PERSON] не надав суду пояснень по суті заявлених позовних вимог. Відповідно до положень статей 1166 та 1167 ЦК України для покладення відповідальності на заподіювача майнової та моральної шкоди, зокрема в результаті бездіяльності заподіювача, необхідна сукупність таких обов'язкових умов: наявність шкоди, протиправність дій заподіювача шкоди, причинний зв'язок між протиправною поведінкою заподіювача і шкодою, вина в заподіянні шкоди. Таким чином, деліктна відповідальність за загальним правилом настає лише за вини заподіювача шкоди. Причинний зв'язок між протиправною поведінкою особи та завданою шкодою є обов'язковою умовою відповідальності, яка передбачає, що шкода стала об'єктивним наслідком поведінки заподіювача шкоди. Згідно з ч.2 ст.1166 ЦК України особа, яка завдала шкоди, звільняється від її відшкодування, якщо вона доведе, що шкоди завдано не з її вини. Вказана стаття регулює загальні підстави для відшкодування шкоди в рамках позадоговірних (деліктних) зобов'язань. Юридичною підставою позадоговірної відповідальності є склад цивільного правопорушення, елементами якого є: шкода, протиправна поведінка, причинний зв'язок між шкодою та протиправною поведінкою, вина. Відсутність хоча б одного з цих же елементів виключає відповідальність за заподіяну шкоду. Відповідно до п.2 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 6 від 27 березня 1992 року «Про практику розгляду судами цивільних справ позовами про відшкодування шкоди» розглядаючи позови про відшкодування шкоди, суди повинні мати на увазі, що заподіяна особі і майну громадянина або заподіяна майну юридичної особи, підлягає відшкодуванню в повному обсязі особою, яка її заподіяла, за умови, що дії останньої були неправомірними, між ними і шкодою є безпосередній причинний зв'язок та є вина зазначеної особи. Враховуючи викладені обставини, а також те, що належних та допустимих доказів вини відповідача щодо заподіяння шкоди суду не представлено, позов задоволенню не підлягає.

Outcome: dismissed