Jurisdiction: civil
Date: 2018-09-03 00:00:00

Позивач звернулась до суду з вищезазначеним позовом, який обґрунтовувала тим, що з 1999 року її мати [PERSON] перебувала з її батьком [PERSON] у зареєстрованому шлюбі, від якого народилась вона. Рішенням Центрально-Міського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 02.04.2018 року шлюб між батьками позивача було розірвано. Вона залишилася проживати з матір'ю та перебуває на її утриманні. З 05.08.2017 року позивач почала навчатися в Криворізькому державному педагогічному університеті на першому курсі денної форми навчання, у зв'язку з чим потребує матеріальної допомоги. Відповідач інших утриманців не має, аліментів не сплачує, отримує пенсію за вислугою років як військовослужбовець, тому може та повинен утримувати позивача. У зв'язку з вищевикладеним, позивач просить стягнути з відповідача аліменти в розмірі 1/4 частини від усіх видів доходів щомісячно, але не менше 50% прожиткового мінімуму на своє утримання до досягнення двадцяти трьох річного віку. Позивач у судове засідання не з'явилась. Представник позивача [PERSON] надав суду заяву, в якій просив про розгляд справи за його відсутності, на задоволенні позовних вимог наполягав. Відповідач у судове засідання не з'явився, надав суду заяву, в якій просив розглянути справу за його відсутності, позовні вимоги визнав у повному обсязі, не заперечував проти їх задоволення. Згідно з положенням ч. 4 ст. 206 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову, суд за наявності для того законних підстав, ухвалює рішення про задоволення позову. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши матеріали справи, надавши відповідну правову оцінку зібраним у матеріалах справи доказам, суд приходить до висновку про те, що позов підлягає частковому задоволенню з таких підстав. Згідно зі змісту рішення Центрально-Міського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 02.04.2018 року (а.с. 9-10) вбачається, що 17.12.1999 року відділом реєстрації актів громадянського стану виконкому Центрально - Міської районної ради м. Кривого Рогу Дніпропетровської області, було зареєстровано шлюб між [PERSON] та [PERSON], актовий запис № 577. Від шлюбу вони мають доньку [PERSON], [INFO], яка мешкає разом з позивачкою. Шлюб між сторонами було розірвано. Згідно з довідкою ДНЗ «Криворізький державний педагогічний університет» № 20/310 від 03.05.2018 (а.с. 6) вбачається, що [PERSON] дійсно є студентом І курсу, групи ПНП-17 психолого-педагогічного факультету денної форми навчання. Весь термін навчання для здобуття ступеня вищої освіти бакалавр по 30.06.2021 року. Позивач самостійно не в змозі у повному обсязі забезпечити собі належний рівень розвитку та навчання, оскільки вона навчається і власних доходів не має, у зв'язку з чим потребує матеріальної допомоги з боку батьків. Відповідач матеріальної допомоги на утримання доньки на теперішній час не надає. Натомість є працездатною особою та інших утриманців не має. Згідно з ч. 1,2 ст. 199 СК України, якщо повнолітня дочка, син продовжують навчання і у зв'язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов'язані утримувати їх, але не більш ніж до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Право на утримання припиняється у разі припинення навчання. Разом з цим, суд не може забезпечити стягнення аліментів до досягнення позивачем двадцяти трьох річного віку, оскільки термін навчання [PERSON] закінчується 30.06.2021 року, а двадцять три роки їй виповниться [INFO] Згідно з ч. 1 ст. 200 СК України, суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у статті 182 цього Кодексу. Відповідно до ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров'я та матеріальне становище дитини; стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. А відтак, беручи до уваги визнання позову відповідачем, а також те, що на утриманні відповідача інших осіб не перебуває, суд вважає можливим стягнути з відповідача на користь позивача, на її утримання як доньки, що продовжує навчання, аліменти в розмірі 1/4 частини з усіх видів його доходу/заробітку, щомісячно, до закінчення навчання, починаючи стягнення з 17.05.2018 року. Оскільки дане рішення ухвалюється на користь позивача, яка звільнена від сплати судового збору за подання позову про стягнення аліментів на підставі п. 3 ч. 1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір», він підлягає стягненню з відповідача в дохід держави в розмірі 704,80 грн.

Outcome: approved