Jurisdiction: civil
Date: 2017-03-27 00:00:00

Позивач звернулась до суду з позовом в обґрунтування якого вказала, перебувала у зареєстрованому шлюбі з відповідачем, який було розірвано за рішенням Іллічівського міського суду Одеської області. Від шлюбних відносин мають доньку [PERSON], [INFO]. На даний час сторони однією родиною не проживають, дитина мешкає з позивачем. Матеріальну допомогу на утримання дитини відповідач надає не регулярно. У звязку з наведеним, позивач просить суд стягнути з відповідача аліменти на її користь на утримання дитини у розмірі 1/3 частини заробітку та іншого доходу, щомісячно від дня подання позовної заяви до повноліття дитини, а також стягнути з відповідача витрати на правову допомогу. Позивач [PERSON] надала суду письмову заяву, у якій позовні вимоги підтримала, просила їх задовольнити та розглянути справу за її відсутності. Від відповідача [PERSON] також надійшла письмова заява, у якій він позов визнав частково, згоден сплачувати аліменти на утримання дитини у розмірі ? часині усіх видів доходів, не згоден сплачувати позивачу витрати на правову допомогу, просив розглянути справу за його відсутності. Перевіривши матеріали справи, суд вважає позов частково обґрунтованим та таким, що підлягає задоволенню у повному обсязі з наступних підстав. Судом встановлено, що сторони перебували у шлюбі та є батьками неповнолітньої [PERSON], [INFO] (а.с. 5,6). На даний час дитина проживає з позивачем, що відповідачем не заперечувалося та в силу ч.1 ст. 61 ЦПК України не підлягає доказуванню. Обов'язок батьків утримувати дитину до досягнення нею повноліття передбачений ст. 180 Сімейного кодексу України (далі - СК України). Положеннями ч. 3 ст. 181 встановлено, що за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Згідно з ч. 2 ст. 182 СК України мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову (ч. 1 ст. 191 СК України). Відповідно до ст.27 Конвенції «Про права дитини» від 20.11.1989 року, діючої на Україні з 27.09.1991 року, держави-учасники визнають право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батько (-ки) несуть основну відповідальність за забезпечення умов життя, необхідних для розвитку дитини, в межах своїх здібностей і фінансових можливостей. Таким чином, враховуючи те, що законом встановлений обовязок відповідача надавати дитині матеріальну допомогу, а в повному обсязі відповідач цього не робить, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача аліменти на користь позивача на утримання дитини у розмірі 1/4 частини заробітку та іншого доходу, щомісячно від дня подання позовної заяви до повноліття дитини. Щодо стягнення витрат на правову допомогу, суд вважає, що вимоги в цієї частині позову також підлягають задоволенню частково. Статтею 79 ЦПК України передбачено, що витрати на правову допомогу входять до витрат, пов'язаних з розглядом справи. Виходячи із змісту ст. ст. 56, 84 ЦПК України ці витрати мають бути пов'язані з оплатою правової допомоги адвоката або іншого фахівця в галузі права, які допускаються до участі в розгляді справи ухвалою суду за заявою особи, яка бере участь в розгляді справи. Граничний розмір компенсації витрат на правову допомогу встановлюється законом. В силу ЗУ «Про граничний розмір компенсації витрат на правову допомогу у цивільних та адміністративних справах» № 4191-17 (зі змін.) - розмір компенсації витрат на правову допомогу у цивільних справах, в яких така компенсація виплачується стороні, на користь якої ухвалено судове рішення, іншою стороною, а в адміністративних справах - субєктом владних повноважень, не може перевищувати 40 відсотків прожиткового мінімуму для працездатних осіб, розмір якого встановлено на 1 січня календарного року, за годину участі особи, яка надавала правову допомогу, у судовому засіданні, під час вчинення окремих процесуальних дій поза судовим засіданням та під час ознайомлення з матеріалами справи в суді, що визначається у відповідному судовому рішенні. У разі якщо сторона у цивільній чи адміністративній справі звільнена від оплати витрат на правову допомогу, компенсація таких витрат виплачується стороні, на користь якої ухвалено судове рішення і яка не є субєктом владних повноважень, у розмірі, що не перевищує 2,5 відсотка прожиткового мінімуму для працездатних осіб, розмір якого встановлено на 1 січня календарного року, за годину участі особи, яка надавала правову допомогу, у судовому засіданні, під час вчинення окремих процесуальних дій поза судовим засіданням та під час ознайомлення з матеріалами справи в суді, що визначається у відповідному судовому рішенні. З матеріалів справи вбачається, що позивач скористалась правовою допомогою адвоката при складанні позовної заяви, яка не є дуже складною для фахівця відповідного рівня, та не вимагає витрачення багато часу (складає 10 абзаців з урахуванням резолютивної частини). За послуги з надання правової допомоги позивачем сплачено адвокату 1\~500 (одна тисяча пятсот) гривен (а.с 7). За таких обставин у суду не має підстав стягувати з відповідача на користь позивача 1 500 грн. витрат на правову допомогу, які були оплачені позивачем адвокату за складання позовної заяви. Відповідно розрахунку зробленого на підставі ЗУ «Про граничний розмір компенсації витрат на правову допомогу у цивільних та адміністративних справах», розмір не може перевищувати 40 відсотків прожиткового мінімуму для працездатних осіб, розмір якого встановлено на 1 січня календарного року (1600 грн. - прож. мін. для працездатних осіб - ЗУ «Про державний бюджет на 2017 рік», 40% становитимуть 640 грн.) Правилами ч. 3 ст. 88 ЦПК України встановлено, що якщо позивача, на користь якого ухвалено рішення, звільнено від сплати судового збору, він стягується з відповідача в дохід держави пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог. За таких обставин, оскільки позивач в порядку п. 3 ч. 1 ст. 5 Закону України Про судовий збір від 08.07.2011 року № 3674-VІ (зі змін.), звільнена від сплати судового збору, він підлягає стягненню з відповідача в дохід держави. Розмір судового збору за подання до суду позовних заяв майнового характеру визначається п. п. 1 п. 1 ч. 2 ст. 4 Закону України Про судовий збір від 08.07.2011 року № 3674-VІ та на час розгляду справи становить 640 грн. На підставі викладеного та

Outcome: partial