Jurisdiction: civil
Date: 2016-02-10 00:00:00

Позивач звернулась до суду з позовом до відповідача [PERSON] про розірвання шлюбу, мотивуючи свої вимоги тим, що спільне життя з відповідачем не склалося по тій причини, що через постійні конфлікти, які виникають через образи та інше, внаслідок чого між ними припинилися шлюбні стосунки та вони перестали вести спільне господарство, та на даний час мешкають окремо. Від шлюбу мають неповнолітніх дітей - сина [PERSON], [INFO] та доньку [PERSON], [INFO]. Подальше спільне життя є неможливим і збереження шлюбу суперечитиме інтересам позивача, матиме негативний вплив на дітей, постійні сварки між ними. Спільне життя припинено, спільне господарство не ведуть, шлюбні стосунки вони не підтримують, подальше спільне життя та збереження сім'ї, на думку позивачки - не можливе, в зв'язку з чим просить позов задовольнити. Позивач [PERSON] в судове засідання не з'явилася, про день та час слухання справи була повідомлена належним чином. До суду надала заяву про підтримання свої позовних вимог у повному обсязі, наполягав на їх задоволенні, просила справу розглянути у її відсутність. У разі неявки до суду без поважної причини, не заперечувала про винесення заочного рішення.(а.с.17). Відповідач [PERSON] до суду не прибув, про час та місце розгляду справи був сповіщений належним чином, про що в справі є відповідні докази, а саме поштове повідомлення.(а.с.16). Будь-яких заяв, пояснень, заперечень на спростування доводів, викладених в позовній заяві до суду не надав. Поважної причини неявки в судове засідання для участі в розгляді цивільної справи про розірвання шлюбу суд не сповістив, що в свою чергу суд розцінює як фактичну згоду з позовними вимогами та бажання зберегти сім'ю. Зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України. Суд, враховуючи, що відповідно до ЦПК України розгляд справи проводився за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося (ч. 2 ст. 197 ЦПК України). Розглянувши заяву позивача, дослідивши письмові матеріали справи, оцінивши зібрані у справі докази у їх сукупності, суд дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню. Суд вважає, що між сторонами виникли правовідносини, що випливають із сімейного законодавства, пов'язані з розірванням шлюбу. Відповідно до частини 3 статті 105 Сімейного Кодексу України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до статті 110 цього Кодексу. За правилами, встановленими ч.2 ст. 112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. В судовому засіданні встановлено, що сторони по справі уклали шлюб 12 жовтня 2002 року в Яковлівській сільській раді Роздільнянського райолну Одеської області, на підставі актового запису № 3, що підтверджується свідоцтвом про укладення шлюбу [NUMBER] (а.с.3). Від шлюбу у сторін народилися діти - син [PERSON], [INFO], що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] виданого Яковлівською сільською радою Роздільнянського району Одеської області на підставі актового запису № 3 (а.с.4), та донька - [PERSON], [INFO], що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] виданого Відділом реєстрації актів цивільного стану Роздільнянського районного управління юстиції Одеської області на підставі актового запису №117 (а.с.5), які на даний час малолітні та проживають з матір'ю. Позивач [PERSON] миритися не бажає, наполягає на розірванні шлюбу. Враховуючи, що регулювання шлюбно-сімейних правовідносин здійснюється на принципах добровільності, взаємоповаги, взаєморозуміння, а держава забезпечує принцип свободи шлюбу та принцип свободи розірвання шлюбу. Суд вважає встановленим, що між сторонами втрачено взаєморозуміння, збереження сім'ї та поновлення шлюбних відносин неможливо, заява про розірвання шлюбу відповідає дійсній волі чоловіка та дружини, після розірвання шлюбу не будуть порушені особисті права подружжя та права їх дитини. Враховуючи вищеназвані обставини, суд приходить до висновку, що шлюб між сторонами існує формально, а тому підлягає розірванню. Суд вирішуючи питання про розірвання шлюбу вважає за необхідне з'ясувати прізвище подружжя після розірвання шлюбу. Позивачем надано заяву про залишення їй прізвища, яке вона отримала під час реєстрації шлюбу. Відповідно до ст. 113 СК України, позивачу залишити прізвище, яке вона отримала під час державної реєстрації шлюбу, що розривається - «Ключникова». На підставі вищенаведеного та

Outcome: approved