Jurisdiction: civil
Date: 2017-10-03 00:00:00

Позивач звернулась до суду з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів. В обґрунтування позовних вимог посилається на те, що позивач одружилась з відповідачем 10.08.2012 року. Від шлюбу сторони мають доньку [PERSON], [INFO]. Зазначає, що з липня 2016 року з відповідачем разом не мешкають, та відповідач не бере участі у вихованні та утриманні спільної дитини. Уточнивши позовні вимоги 04.10.2017 року, просить суд стягнути аліменти з [PERSON] на свою користь в розмірі 1/4 частки з усіх видів заробітку (доходу), але не менше 50% прожиткового мінімум на дитину відповідного віку щомісячно, починаючи з 18.05.2017 року і до повноліття. Позивач до початку судового засідання надала заяву, в якій просила розглядати справу без її участі та фіксації. В судовому засіданні відповідач присутнім не був, скориставшись правом представництва згідно ст.38 ЦПК України. 31.08.2017 року надав до суду письмові заперечення Представник відповідача [PERSON], який діє на підставі договору про надання правової допомоги від 04.07.2017 року надав до суду заяву, в якій просить розглядати справу без його участі та без фіксації технічними засобами. Зазначає, що з уточненою позовною заявою від 04.10.2017 року про стягнення аліментів у розмір 1/4 частини від усіх видів заробітку, але не менше 50 % прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку згоден в частині розмірі. Однак просить стягувати аліменти не з дати подання позовної заяви - 18.05.2017 р., а здати встановлення судом місця проживання дитини з позивачем, а саме з 28.08.2017 року. Вказує, що до цього дитина проживала разом з відповідачем [PERSON], що підтверджується актом з місця проживання від 31.08.2017 року, який знаходиться в матеріалах цивільної справи. Враховуючи викладене, суд вважає, що судове засідання можливо провести без участі сторін, на підставі наявних у справі доказів, без фіксування судового засідання технічними засобами, що буде відповідати вимогам ст.197 ЦПК України. Вивчивши матеріали цивільної справи суд дійшов наступного. Судом встановлено, що [PERSON] є батьком, а [PERSON] є матір'ю [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про народження (а.с. 3). Відповідно до ст. 180 СК України, батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Також, судом встановлено, що 10.08.2012 року між сторонам Центрально-Міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Криворізького міського управління юстиції у Дніпропетровській області було зареєстровано шлюб (а.с. 4). Згідно довідки Голови ОК «ЖБК «Рассвет-25» [PERSON] дитина [PERSON], [INFO] проживає з [PERSON], яка зареєстрована та проживає за адресою: [ADDRESS], без реєстрації (а.с. 5). Згідно ч.ч. 1-3 ст. 181 та ст.183 СК України способи виконання батьками обов'язку утримувати дітей визначаються за домовленістю між ними в грошовій або натуральній формі, а в разі недосягнення між ними згоди - за рішенням суду кошти (аліменти) на утримання дітей присуджується в частині від доходу її батька, матері або у твердій грошовій сумі. Розмір частки заробітку (доходу) батька, матері, яка буде стягуватися як аліменти на дітей, визначається судом. При цьому, відповідно до ст. 182 СК України, при визначені розміру аліментів, суд враховує стан здоров'я та матеріальне становище дітей, стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів, наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина, та інші обставини, що мають істотне значення. Відповідно ч. 2 ст. 182 СК України (частина друга статті 182 СКУ із змінами згідно ЗУ № 2037-VIII від 17.05.2017 року) мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. З матеріалів справи встановлено, що матеріальне становище відповідача задовільне, він не є платником аліментів на інших дітей, непрацездатних членів сім'ї та інших осіб, яких він зобов'язаний утримувати, є особою працездатного віку. На підставі викладеного вище, аналізуючи наявні у справі докази, суд доходить висновку про повне задоволення уточнених вимог позивачки. Що стосується вимог відповідача та його представника про стягнення аліментів не з дня пред'явлення позову, то суд вважає їх необґрунтованими, виходячи з наступного. Відповідач в письмових запереченнях, а також його представник, посилаються на те, що до ухвалення рішення Дзержинським районним судом від 22.08.2017 року про розлучення позивача та відповідача дитина проживала разом з відповідачем, що підтверджується Актом. Однак, з Акту від 25.07.2017 року, підписаного Головою правління ОСББ «МУРАВЕЙНИК-2» вбачається, що за адресою [ADDRESS] в даний час проживає без реєстрації [PERSON], [INFO] разом з батьком [PERSON], [INFO]. Таким чином, в Акті на який посилається відповідач та його представник не зазначено періоду проживання дитини разом з батьком. Інших доказів щодо проживання дитини разом з батьком до суду не надано. Крім того, статтею 191 СК України передбачено, що аліменти присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову. Відтак, аліменти необхідно стягнути від дня пред'явлення позову, тобто з 18.05.2017 року. Також, відповідно до п.1 ч.1 ст.367 ЦПК України, суд допускає негайне виконання рішення в частині стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць. Враховуючи положення ст. 88 ЦПК України з відповідача підлягає стягненню на користь держави судовий збір в розмірі 640,00 грн. На підставі викладеного, та

Outcome: approved