Jurisdiction: civil
Date: 2019-03-13 00:00:00

Позивач звернулась до суду з позовною заявою до відповідача та третьої особи, в якій просить усунути перешкоди у здійсненні нею права користування своєю власністю, а саме житловим приміщенням, розташованим за адресою: Харківська область, Лозівський район, с.Катеринівка, вул.Вербна, буд.15, позбавити [PERSON], [INFO], права користування даним житловим приміщенням, шляхом зняття її з реєстрації місця проживання за вказаною адресою. Зазначає, що у зазначеному будинку зареєстрована відповідач, яка не мешкає за місцем реєстрації з 2013 року, комунальні послуги не оплачує. Реєстрація відповідача у будинку перешкоджає їй оформити субсидію, що змушує її нести додаткові витрати по оплаті комунальних послуг. Позивач [PERSON] у судове засідання не зявилась, її представник адвокат [PERSON] в судовому засіданні на задоволенні позовних вимог позивача наполягав з наведених в позові підстав. Пояснив, що колишня невістка позивача відповідач по справі [PERSON] на даний час зареєстрована за адресою: [INFO], але не проживає за місцем реєстрації з 2013 року. Після розірвання шлюбу у 2012 році з її сином відповідач зібрала свої речі та виїхала з будинку. Факт не проживання [PERSON] за місцем реєстрації підтверджується поясненнями свідків та довідкою сільської ради. Відповідач [PERSON] в судове засідання не зявилася, надала відзив на позов в якому просила відмовити в задоволенні позову, її представник [PERSON] в судовому засіданні проти задоволення позовних вимог позивача заперечувала, пояснила, що відповідач позовні вимоги не визнає. Вона зареєстрована за адресою: [INFO]. Відповідач перебувала у зареєстрованому шлюбі з сином позивача. Після розірвання між ними шлюбу, були змінені замки на будинку, відповідач не забрала свої речі з будинку, крім того, вона є інвалідом 2 групи, не має можливості придбати собі помешкання, на даний час з донькою мешкає у найманому будинку. Будинок, у якому відповідач на даний час зареєстрована, є її єдиним помешканням. За місцем реєстрації відповідач не проживає останні 6 років. З позовом до суду щодо вселення відповідач не зверталась. Представник третьої особи відділу з питань реєстрації фізичних осіб та ведення реєстру громади Лозівської міської ради Харківської області [PERSON] у судове засідання не зявилая, надала клопотання про розгляд справи за її відсутності, просила ухвалити рішення згідно чинного законодавства України. \~ \~ \~ \~Судом встановлені такі факти та відповідні їм правовідносини. Позивач [PERSON] є власником будинку, розташованого за адресою: Харківська область, Лозівський район, с.Катеринівка, вул.Вербна, 15, що підтверджується витягом з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності від 05.01.2018 року №109992338 (а.с.8,10). В даному будинку зареєстровані позивач [PERSON] та відповідач [PERSON] Наприкінці 2012 року відповідач [PERSON] розлучилась із сином позивача - [PERSON] і на початку 2013 року виїхала з будинку №15, що розташований по вул.Вербна в с.Катеринівка Лозівського району Харківської області (а.с.15). Факт не проживання [PERSON] в зазначеному будинку з 2013 року підтверджується довідкою Катеринівського старостинського округу Лозівської міської ради Харківської області від 27.12.2018 року, а також письмовими поясненнями сусідів: [PERSON], [PERSON] та [PERSON] (а.с.9,11,12,13). Згідно акту від 26.12.2018 року, у будинку за адресою: Харківська область, Лозівський район, с.Катеринівка, вул.Вербна,15, відсутнє майно, яке належить відповідачу по справі (а.с.14). \~ \~ \~ \~Відповідно до ст.319 ЦК України, власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. В даному разі з вини відповідача права позивача обмежені. \~ \~ \~ \~Відповідач в даному разі своїм протиправним поводженням створює перешкоди, що заважають нормальному здійсненню права власності, а саме нарахування комунальних послуг, якими позивач не користується, але повинна сплачувати з вини відповідача. Статтею 41\~Конституції України та ст.1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, до якої Україна приєдналася 17.07.1997 року, відповідно до закону №475/97-ВР від 17.07.1997 року «Про ратифікацію Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, Першого протоколу та протоколів №2,4,7 та 11 до Конвенції», закріплено принцип непорушності права приватної власності, який означає право на безперешкодне користування своїм майном та закріплює право власника володіти, користуватися і розпоряджатися належним йому майном, на власний розсуд учиняти щодо свого майна будь-які угоди, відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб (ст.ст.316,317,319,321 ЦК України). Згідно з положеннями статті 391 ЦК України, власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном. Зазначена норма матеріального права визначає право власника, у тому числі житлового приміщення або будинку, вимагати будь-яких усунень свого порушеного права від будь-яких осіб будь-яким шляхом, який власник вважає прийнятним. Визначальним для захисту права на підставі цієї норми права є наявність у позивача права власності та встановлення судом наявності перешкод у користуванні власником своєю власністю. При цьому не має значення, ким саме спричинено порушене право та з яких підстав. Відповідно до розяснень, що містяться у п.11 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про деякі питання, що виникли в практиці застосування судами Житлового Кодексу України» на ствердження вибуття на інше постійне місце проживання суд може брати до уваги будь-які фактичні дані, які свідчать про обрання стороною іншого постійного місця проживання, зокрема повідомлення про те у листах, розписках, переадресуванні кореспонденції, утворення сімї в іншому місці, перевезення майна в інше жиле приміщення, виїзд в інший населений пункт, укладення трудового договору на невизначений строк. У звязку з вищенаведеним, суд вважає, що відповідач не проживає у будинку за адресою: Харківська область, Лозівський район, с. Катеринівка, вул. Вербна, 15, понад пять років без поважних причин, витрат по оплаті комунальних послуг та утриманню житла не здійснює, а тому вона втратила право на користування жилим приміщенням. Згідно ст.6 ЗУ «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» громадянин України, а також іноземець чи особа без громадянства, які постійно або тимчасово проживають в Україні, зобовязані протягом десяти днів після прибуття до нового місця проживання зареєструвати місце проживання. Відповідно до ч.1 ст.7 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні», зняття з реєстрації місця проживання здійснюється на підставі остаточного рішення суду про позбавлення права власності або права користування житловим приміщенням. Згідно ст.ст.13,81 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін, і сторони у справі мають рівні права щодо надання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості. Кожна сторона повинна довести ті обставини на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Таким чином, суд, перевіривши матеріали справи, дійшов висновку, що позовні вимоги є законними, обґрунтованими і такими, що підлягають задоволенню. Розподіл судових витрат суд вирішує відповідно ст.141 ЦПК України.

Outcome: approved