Jurisdiction: civil
Date: 2015-06-09 00:00:00

Позивач звернувся у травні 2015 року до суду з позовом до відповідача, в якому прохає визнати ? частину домоволодіння, яке складається з житлового будинку - А-1, загальною площею - 53,8 кв.м, житловою площею - 34,4 кв.м, сараю - Б, навісу - б, сараю - В, погріба вхідного - Г, воріт огорожі - № 1, огорожі - № 2, колодязя питного - № 3, та земельну ділянку площею 0,5274 га: для обслуговування жилого будинку - 0,25 га та для ведення підсобного господарства - 0,2774 га, що знаходиться по [ADDRESS], що залишилася після смерті [PERSON], який помер [INFO], спадковим майном, визнати за [PERSON] право власності на спадкове майно та право власності на ? частину цього ж домоволодіння, яке належить їй фактично. У судове засідання представник позивача [PERSON] не з`явилася, надавши суду письмову заяву про розгляд справи за її відсутності. Позовні вимоги підтримує в повному обсязі. Представник відповідача - територіальної громади Сватківської сільської ради Гадяцького району Полтавської області у судове засідання не з'явився, надавши письмову заяву про розгляд справи за відсутності представника. Проти задоволення позовних вимог не заперечують. Представник третьої особи - Гадяцької державної нотаріальної контори Полтавської області у судове засідання не з'явився, надавши суду письмову заяву про розгляд справи без участі представника. Проти позовних вимог не заперечують. Відповідно до ч. 2 ст. 158 ЦПК України особа, яка бере участь у справі, має право заявити клопотання про розгляд справи за її відсутності. Згідно ч. 2 ст. 197 ЦПК України фіксування судового засідання технічним засобом здійснює секретар судового засідання або за розпорядженням головуючого інший працівник апарату суду. У разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Вивчивши матеріали справи, суд прийшов до висновку про задоволення позовних вимог, виходячи з наступного. Судом встановлено, що 14.06.1949 року виконавчим комітетом Сватківської сільської ради Гадяцького району Полтавської області було зареєстровано шлюб між [PERSON] та [PERSON], яка після реєстрації шлюбу своє прізвище [PERSON] змінила на прізвище чоловіка [PERSON] (а.с. 8). Із довідки виконавчого комітету Сватківської сільської ради Гадяцького району Полтавської області вбачається, що будинковолодіння в [ADDRESS], згідно господарської книги № 6, особовий рахунок № [NUMBER] станом на 01.07.1990 року відносилося до типу колгоспного двору, членами якого були [PERSON] (голова двору) та [PERSON] (дружина) (а.с. 9). На підставі рішення XVII сесії XXI скликання Сватківської сільської Ради народних депутатів від 26.01.1994 року [PERSON] було видано державний акт на право приватної власності на землю серії [NUMBER], зареєстрований за № 171 від 10.04.2001 року, на земельну ділянку площею 0,5274 га: для обслуговування жилого будинку - 0,25 га та для ведення підсобного господарства - 0,2774 га, що розташована на території с. Сватки Сватківської сільської ради (а.с. 14-15). Згідно свідоцтва про смерть [PERSON] помер [INFO] (а.с. 7). Відповідно довідки виконавчого комітету Сватківської сільської ради Гадяцького району Полтавської області померлий [PERSON] був зареєстрований та проживав станом на [INFO] за адресою: [ADDRESS]. На день смерті [PERSON] разом з ним була зареєстрована [PERSON] (а.с. 10). Згідно пояснення Гадяцької державної нотаріальної контори [PERSON] було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину після померлого [INFO] [PERSON] на житловий будинок у [ADDRESS], та приватизовану земельну ділянку для обслуговування житлового будинку та ведення підсобного господарства у зв'язку з відсутністю правовстановлюючих документів на зазначене майно (а.с. 16). Також, згідно повідомлення Гадяцької державної нотаріальної контори Полтавської області, що після померлого [INFO] [PERSON] із заявою про прийняття спадщини ніхто не звертався, спадкова справа не заводилась. Згідно ч. 3 ст. 368 ЦК України майно, набуте подружжям за час шлюбу, є їхньою спільною сумісною власністю, якщо інше не встановлено договором або законом. Із вимог ч. 2 ст. 372 ЦК України вбачається, що у разі поділу майна, що є у спільній сумісній власності, вважається, що частки співвласників у праві спільної сумісної власності є рівними, якщо інше не встановлено домовленістю між ними або законом. Як вбачається з матеріалів справи, нерухоме майно було набуте [PERSON] та [PERSON] за час шлюбу, тому є спільною сумісною власністю, а, отже, у разі поділу майна вважається, що частки співвласників у праві спільної сумісної власності є рівними. Відповідно ч. 1 ст. 392 ЦК України власник майна може пред'явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Статтею 1218 ЦК України встановлено, що до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. За правилами ст. 1261 ЦК України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. Статтею 1225 ЦК України передбачено, що право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців на загальних підставах, із збереженням її цільового призначення. До спадкоємців житлового будинку, інших будівель та споруд переходить право власності або право користування земельною ділянкою, на якій вони розміщені. До спадкоємців житлового будинку, інших будівель та споруд переходить право власності або право користування земельною ділянкою, яка необхідна для їх обслуговування, якщо інший її розмір не визначений заповітом. Згідно ч. ч. 3, 5 ст. 1268 ЦК України спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. Отже, [PERSON] є спадкоємцем після смерті свого чоловіка [PERSON] і вважається такою, що прийняла спадщину. Також,

Outcome: approved