Jurisdiction: civil
Date: 2020-03-02 00:00:00

Позивач звернулась до суду з вказаним позовом до відповідача, в якому просить розірвати шлюб, укладений між ними 31.01.2014, посилаючись на те, що спільне життя між сторонами не склалось через несумісні характери та непорозуміння з багатьох питань подружнього життя, шлюбні відносини між сторонами припинено протягом 10 місяців. Відповідач зловживає спиртними напоями, що призводить до постійних сварок в сім`ї, які негативно впливають на виховання дітей. Подальші шлюбні відносити між позивачем та відповідачем є неможливими, так як їхня сім`я розпалась назавжди і зберегти її неможливо, а подальше знаходження в шлюбі з відповідачем суперечить інтересам позивача, так як вона втратила до нього почуття поваги та любові. Від шлюбу сторони мають двох малолітніх дітей: сина - [PERSON] , [INFO] , та сина - [PERSON] , [INFO] , які у разі розірвання шлюбу будуть проживати з матір`ю. Спорів про визначення місця проживання дитини та про поділ майна між сторонами не існує. Сторони у судове засідання не з`явились. Від позивача до суду надійшла заява про розгляд справи за її відсутності, у якій вона одночасно зазначила, що позов підтримує повністю, просить розірвати шлюб, оскільки примирення з відповідачем вже є неможливим. Відповідач до суду подав заяву про розгляд справи за його відсутності, у якій одночасно зазначив, що позов не визнає. На підставі статей 211, 223 Цивільного процесуального кодексу України (надалі по тексту - ЦПК України) суд вважає можливим розглядати справу за відсутності учасників справи та здійснити судовий розгляд справи на підставі наявних у суду матеріалів. Суд, дослідивши матеріали справи, приходить до наступного висновку. Сторони перебувають у шлюбі, який було зареєстровано 31.01.2014, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER] , виданим 16.12.2014 відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Чуднівського районного управління юстиції у Житомирській області, про що зроблено актовий запис №2 (а.с.5). Відповідно до ч.2 ст.104 Сімейного кодексу України шлюб припиняється внаслідок його розірвання. Відповідно до ч.3 ст.105 Сімейного кодексу України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до статті 110 цього Кодексу. Відповідно до ч.1 ст.110 Сімейного кодексу України позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. Відповідно до ч.2 ст.112 Сімейного кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхньої дитини, що мають істотне значення. Відповідно до ч.2 ст.114 Сімейного кодексу України у разі розірвання шлюбу судом шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу. Таким чином, виходячи з наведеного вище, суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають повному задоволенню, оскільки шлюб між сторонами носить формальний характер, збереження їх сім`ї є неможливим, а тому є усі підстави для розірвання шлюбу, оскільки подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу буде суперечити їхнім інтересам, а також положенням статті 51 Конституції України, відповідно до яких шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки і чоловіка. Позивач також просить відновити їй після розірвання шлюбу її дошлюбне прізвище «[PERSON] ». Відповідно до статті 113 Сімейного кодексу України особа, яка змінила своє прізвище у зв'язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище.

Outcome: approved