Jurisdiction: civil
Date: 2017-11-05 00:00:00

Позивач звернувшись до суду з вищевказаним позовом і посилаючись на порушення свого права власності, просить: усунути йому перешкоди в здійснення права володіння, користування та розпорядження майном: квартирою [ADDRESS], шляхом позбавлення відповідача права користування квартирою [ADDRESS], виселити відповідача з цієї квартири без надання іншого жилого приміщення та зняти відповідача з реєстрації в квартирі [ADDRESS], яка як вказує позивач належить йому на праві власності. У судовому засіданні позивач зі своїм представником позов підтримали і просили про його задоволення. Відповідач у судове засідання не з'явився і доказів про поважність причин своєї неявки суду не надав, хоча про час і місце розгляду справи, неодноразово повідомлявся належним чином, що підтверджується наявними в матеріалах справи, зворотними поштовими повідомленнями. Позивач зі своїм представником не заперечували проти заочного розгляду справи по суті за відсутності відповідача. З урахуванням положень ст. ст. 74-77, 169, 224 ЦПК України та з метою уникнення затягування розгляду справи, суд вважає, що в матеріалах справи, є достатньо даних про права та взаємовідносини сторін по справі для її розгляду по суті заочно за відсутності відповідача. Вислухавши пояснення позивача та його представника, дослідивши наявні в матеріалах справи докази, суд у судовому засіданні встановив наступне. Відповідно до наявної в матеріалах справи, копії свідоцтва про право власності від 31.01.2003 року, позивач є власником квартири [ADDRESS]. Відповідно до наявної в матеріалах справи, копії свідоцтва про укладення шлюбу від 21.05.1994 року, сторони зареєстрували шлюб 21.05.1994 року. Відповідно до наявної в матеріалах справи, копії довідки форми № 3 від 31.01.2017 року, відповідач був зареєстрований у належній позивачу на праві власності, вищевказаній квартирі. Відповідно до наявної в матеріалах справи, копії свідоцтва про розірвання шлюбу від 06.10.2015 року, сторони розірвали шлюб 06.10.2015 року. Згідно зі ст. 406 ЦК України, 1. Сервітут припиняється у разі: 1) поєднання в одній особі особи, в інтересах якої встановлений сервітут, і власника майна, обтяженого сервітутом; 2) відмови від нього особи, в інтересах якої встановлений сервітут; 3) спливу строку, на який було встановлено сервітут; 4) припинення обставини, яка була підставою для встановлення сервітуту; 5) невикористання сервітуту протягом трьох років підряд; 6) смерті особи, на користь якої було встановлено особистий сервітут. 2. Сервітут може бути припинений за рішенням суду на вимогу власника майна за наявності обставин, які мають істотне значення. 3. Власник земельної ділянки має право вимагати припинення сервітуту, якщо він перешкоджає використанню цієї земельної ділянки за її цільовим призначенням. 4. Сервітут може бути припинений в інших випадках, встановлених законом. Будь-яких конкретних правових доказів про повне або часткове спростування позовних вимог, відповідач суду не надав і судом таких доказів не здобуто. За таких обставин, позов підлягає задоволенню. Оскільки позов задовольняється, то відповідно до ст. 88 ЦПК України, відповідач має відшкодувати позивачу судові витрати, пропорційно до розміру задоволених позовних вимог.

Outcome: approved