Jurisdiction: civil
Date: 2014-02-23 00:00:00

Позивач звернулась до суду з позовом, в якому просить постановити рішення, яким стягувати з відповідача [PERSON] аліменти на її користь на утримання сина [PERSON], [INFO] у сумі 800 гривень щомісячно, починаючи з дня подачі заяви до досягнення ним повноліття. Свої вимоги мотивує тим, що 25 листопада 2000 року уклала шлюб з відповідачем, який рішенням Бориславського міського суду Львівської області від 15 жовтня 2013 року розірвано. В шлюбі народився син [PERSON], [INFO]. Відповідач не надає допомоги на утримання дитини, тому змушена звернутись до суду про стягнення з відповідача аліментів. Відповідач працює неофіційно та отримує нерегулярний і мінливий дохід, який повністю витрачає на свої потреби. Добровільно надавати аліменти він не хоче. У судовому засіданні позивач та її представник [PERSON], який діє на підставі довіреності від 14 жовтня 2013 року, позовні вимоги підтримали у повному обсязі, просять позов задовольнити. Відповідач [PERSON] у судовому засіданні позовні вимоги визнав частково, пояснив, що переніс інфаркт і йому потрібні кошти на лікування, але згідний сплачувати аліменти на утримання сина [PERSON] в розмірі 500 гривень, Заслухавши сторін, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов обґрунтований та підлягає частковому задоволенню з наступних підстав. Відповідно ст. 180 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до частини 1 статті 183 Сімейного кодексу України та абзацу 1 пункту 17 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 3 від 15 травня 2006 року «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом Відповідно до ст.18 Конвенції ООН «Про права дитини» від 20.11.1989 року (ратифікована Україною 27.02.1991року), держави-учасниці докладають всіх можливих зусиль до того, щоб забезпечити визнання принципу загальної та однакової відповідальності обох батьків за виховання і розвиток дитини. Батьки або у відповідних випадках законні опікуни несуть основну відповідальність за виховання і розвиток дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування. При визначенні розміру аліментів згідно до ст. 182 СК України, суд враховує: стан здоров'я та матеріальне становище дитини, стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів, наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина, інші обставини, що мають істотне значення . Вирішуючи питання про розмір аліментів, які необхідно стягувати з відповідача, суд виходить з того, що відповідно до ст. 184 СК України, якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення, суд за заявою одержувача може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Судом встановлено, що [PERSON] є батьком сина [PERSON], [INFO], знаходиться на диспансерному обліку в БЦМЛ та потребує постійного медикоментозного лікування, що підтверджується довідкою №995 виданою Бориславською ЦМЛ від 31 грудня 2013 року, згідний сплачувати аліменти на його утримання в сумі 500 гривень. Законодавство України встановлює пріоритет інтересів дітей при вирішенні сімейних спорів (ч. 8 ст. 7 СК України), а також справедливості у врегулюванні сімейних відносин (ч.9 ст. 7 СК України). З огляду на матеріальне становище відповідача, стан здоров'я, те, що він не має постійного заробітку, враховуючи те, що обов'язок по утриманню дитини лежить на обох батьках, суд приходить до висновку, що слід стягнути з [PERSON] аліменти в твердій грошовій сумі у розмірі 500 гривень, щомісячно до досягнення дитиною повноліття. Згідно ст. 88 ЦПК України судові витрати по справі слід покласти на відповідача. Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 367 ЦПК України суд допускає негайне виконання рішень у справах про стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць.

Outcome: partial