Jurisdiction: civil
Date: 2014-12-08 00:00:00

Позивач звернулась до суду з позовом до [PERSON] про стягнення на її користь аліментів на утримання доньки сторін, посилаючись на те, що остання є студенткою другого курсу денної форми навчання фармацевтичного факультету Національного медичного університету ім. О.О. Богомольця, не працює, проживає разом з матір'ю, та у зв'язку з продовженням навчання потребує матеріальної допомоги батьків. Матеріальну допомогу їй надає лише позивач, відповідач добровільно матеріальної допомоги донці не надає хоча зобов'язаний і має змогу це робити. У зв'язку з вищевикладеним позивач просить стягнути з відповідача на її користь на утримання доньки аліменти у розмірі ? частини з усіх видів доходів щомісячно, починаючи з 28.11.2014 року і до закінчення донькою навчання, але не більше як до досягнення нею 23 років. Від представника позивача надійшла заява про підтримання позовних вимог та розгляд справи без її участі. Від відповідача у судове засідання надійшла заява, згідно якої він позов визнав повністю, не заперечував проти його задоволення та просив розглядати справу за його відсутності. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню, як такий, що знайшов своє повне підтвердження в ході розгляду справи з наступних підстав. Судом встановлені наступні факти та відповідні ним правовідносини. Матеріалами справи встановлено, що [PERSON] [INFO], є донькою [PERSON] На даний час [PERSON] є студенткою 2 курсу, денної форми навчання, фармацевтичного факультету Національного медичного університету ім. О.О. Богомольця, що підтверджується відповідною довідкою № 123 від 16.10.2014 року (а.с.2). Згідно із ст. 198 СК України батьки зобов'язані утримувати своїх повнолітніх непрацездатних дочку, сина, які потребують матеріальної допомоги, якщо вони можуть таку матеріальну допомогу надавати. Відповідно до ч.1 ст. 199 СК України, якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв'язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов'язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Згідно із ч.1 ст. 182 СК України, при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров'я та матеріальне становище дитини, стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів, наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних дружини, батьків, дітей та інші обставини, що мають істотне значення. Відповідно до ч.3 ст. 199 СК України право на звернення до суду з позовом про стягнення аліментів має той з батьків, з ким проживає дочка, син, а також самі дочка, син, які продовжують навчання. Відповідно до вимог ч. 1 ст. 200 СК України, суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дітей з урахуванням обставин, зазначених у ст. 182 цього Кодексу. [PERSON] навчається на денній формі навчання у навчальному закладі, не має ніякого джерела доходів, знаходиться на утриманні матері, у зв'язку з чим потребує матеріальної допомоги. Враховуючи те, що відповідач працездатний, він зобов'язаний утримувати свою повнолітню доньку, оскільки має таку можливість. Згідно з ч. 1 ст. 181 СК України, способи виконання батьками обов'язку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними. Згідно з ч. 3 ст. 181 СК України аліменти на дитину присуджуються в частці від заробітку (доходу) її матері, батька (ст. 183 цього Кодексу), або в твердій грошовій сумі (ст. 184) і виплачуються щомісячно. Вирішуючи питання щодо розміру аліментів, суд враховує: стан здоров'я, матеріальне становище дитини і платника аліментів; наявність в останнього інших неповнолітніх дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, повнолітніх дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. Відповідно ст. ст. 10, 60 ЦПК України, сторони та інші особи, які беруть участь у справі, мають рівні права щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості. Кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених ст. 61 цього Кодексу. За правилом ч. 3,4 ст. 212 ЦПК України, суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів в їх сукупності. Узагальнюючи вищевикладене, суд приходить до висновку про обгрунтованість вимог позивача, та необхідність задоволення її позову, як такого, що знайшов своє підтвердження в ході судового розгляду. Відповідно до вимог ст. 88 ЦПК України, з відповідача підлягають стягненню судовий збір в дохід держави у розмірі 243,60 грн.

Outcome: approved