Jurisdiction: civil
Date: 2014-02-10 00:00:00

Позивач звернулась до суду з даним позовом, в обґрунтування якого зазначила, що вона з травня 2006 року по [INFO] спільно проживала без реєстрації шлюбу з [PERSON], [INFO]. Весь час вони мали спільний сімейний бюджет, вели спільне господарство, проживали разом, турбувались один про одного та мали взаємні права та обов'язки. [PERSON] помер [INFO]. Вони мешкали разом до його смерті. Вважає, що фактично їх можна назвати подружжям. Перед смертю [PERSON] на протязі двох місяців мав безпорадний стан, не міг піднятися без сторонньої допомоги, не міг самостійно приймати їжу, сходити в туалет. Позивачка весь цей час піклувалась про нього, надавала йому моральну та матеріальну підтримку, пенсії не вистачало та вона просила у своєї доньки і у знайомих гроші у борг. У [PERSON] є син - відповідач по справі [PERSON], який спільно з батьком не мешкав, ніякої допомоги йому не надавав. 2010 року у [PERSON] діагностували рак висхідного відділу ободочної кишки. Після чого, він був прооперований у ЦМКЛ № 16 м. Донецька, це потребувало великих матеріальних витрат. Оскільки вона та [PERSON] були людьми похилого віку, крім пенсії інших доходів не мали, вона була змушена зайняти у знайомих гроші. Всього на лікування [PERSON] нею було витрачено грошей в сумі 50 000 гривень. Нею були понесені витрати на поховання [PERSON], що підтверджується показаннями свідків, які були присутні на поховальному обіді в кафе Континент по вул. Щетиніна. Крім того, їй було видано свідоцтво про поховання, в якому зазначено, що вона здійснила поховання [PERSON], яке відбулось 12.06.2011 року. Факт проживання однією родиною підтверджується довідкою № 19 від 29 жовтня 2013 року, відповідно до якої зазначено, що вона - [PERSON] з травня 2006 року фактично мешкала однією родиною з [PERSON] до дня його смерті. На прав власності [PERSON] належала квартира [ADDRESS], що підтверджується копією свідоцтва № 14989 від 25.06.1994 року. На вказану квартиру [PERSON] склав заповіт на неї та на відповідача [PERSON], згідно якого він заповів їм по ? частини цієї квартири. Однак, [PERSON] не погодився з цим заповітом, оскаржив його в судовому порядку і згідно рішення Пролетарського районного суду м. Донецька від 22.10.2013 року заповіт скасовано. Встановлення факту проживання однією родиною їй необхідно для звернення в нотаріальну контору з заявою про прийняття спадщини після померлого [PERSON]. Просила встановити факт проживання однією сім»єю її та [PERSON] без реєстрації шлюбу з травня 2006 року, змінити черговість отримання права на спадкування та надати їй - [PERSON] право на спадкування після смерті спадкодавця [PERSON] разом із спадкоємцем першої черги - сином померлого чоловіка - [PERSON]. В судовому засіданні позивачка позовні вимоги підтримала, просила їх задовольнити, посилаючись на обставини, що викладені в позовній заяві. Відповідач в судовому засіданні позовні вимоги не визнав, просив відмовити в їх задоволенні, надавши пояснення, що померлий [PERSON] доводився йому батьком. Через рік після смерті матері, [PERSON] стала приходити до батька з метою приготувати їжу, навести порядок, за що [PERSON] платив їй гроші. Разом вони не проживали, не були поєднані спільним побутом. Матеріально позивачка також його не утримувала, оскільки він отримував заробітну плату та пенсію. Під час хвороби батька, позивачка також ним не опікувалась. Після лікарні він забрав батька додому. Представник третьої особи до судового засідання не з'явився, відповідно до заяви просили розглядати справу за їх відсутністю. (а.с. 23). Заслухавши пояснення сторін, допитавши свідків, дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку про таке. Квартира за адресою: [ADDRESS] належала [PERSON], про що свідчать копії свідоцтва про право власності на квартиру та свідоцтва про право на спадщину за законом. (а.с. 17, 18). Відповідно до заповіту від 01 червня 2011 року [PERSON] заповів все своє майно [PERSON] та [PERSON]. (а.с. 19). 03 червня 2011 року [PERSON] також видав довіреність [PERSON], відповідно до якої, уповноважив останню розпоряджатися належною йому квартирою, у зв'язку з чим, у разі необхідності зняти його з реєстраційного обліку. (а.с. 98). Однак, рішенням Пролетарського районного суду м. Донецька від 22.10.2013 року заповіт [PERSON] визнаний недійсним. В основу рішення покладений висновок посмертної судово-психіатричної експертизи, згідно якого під час підписання заповіту - 01 червня 2011 року, [PERSON] виявляв стійкий хронічний психічний розлад у виді органічного ураження головного мозку складного ґенезу. [PERSON] за своїм психічним станом в період оформлення заповіту не міг усвідомлювати значення своїх дій та керувати ними. (а.с. 137-139). [INFO] [PERSON] помер, про що свідчить копія свідоцтва про смерть. (а.с. 10). Після його смерті відкрилась спадщина у виді вищевказаної квартири за адресою: [ADDRESS]. Згідно ст. 1261 Цивільного кодексу України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. Відповідно, спадкоємцем першої черги після смерті [PERSON] є його син - [PERSON], тобто відповідач по справі. В позовній заяві позивачка зазначила, що встановлення факту проживання однією сім'єю з [PERSON] є необхідним для оформлення її спадкових прав. В силу ст. 256 ч.1 п.5 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту проживання однією сім'єю чоловіка та жінки без шлюбу. В обґрунтування своїх позовних вимог [PERSON] надала довідку № 19 від 29.10.2013 року, згідно якої, вона фактично проживала за адресою: [ADDRESS] з цивільним чоловіком [PERSON] з 05.2006 року по день його смерті ([INFO]). (а.с. 11). Свідок [PERSON], яка підписала дану довідку, суду показала, що вона є головою комітету мікрорайону «Раздольний». До неї звернулась [PERSON] з проханням надати таку довідку щодо факту сумісного проживання. Нею був здійснений вихід на адресу позивачки та довідка була складена зі слів сусідів. Свідки [PERSON], [PERSON] та [PERSON] в судовому засіданні пояснили, що з 2006 року [PERSON] почала проживати з [PERSON]. При цьому, жили вони в неї, то в нього, оскільки [PERSON] побоювалась залишати квартиру. А з 2010 року почали проживати за адресою позивачки, оскільки [PERSON] хворів та потребував допомоги. Свідок [PERSON] - брат позивачки суду показав, що в квітні 2006 року відвідував сестру за місцем її мешкання та побачив в неї [PERSON]. З того часу вони проживали разом за адресою [PERSON]. Свідок [PERSON], яка є сусідкою відповідача, в судовому засіданні показала, що з січня 2006 року вона почала бачити [PERSON], яка почала приходити до [PERSON], а навесні 2006 року вона вже переїхала до нього. Коли [PERSON] захворів в 2010 році, то в нього стався конфлікт з сином - [PERSON] та він пішов жити до [PERSON]. Однак, суд не може покласти в основу рішення дану довідку та показання свідків з огляду на таке. З копії паспорту [PERSON] вбачається, що вона зареєстрована за адресою: [ADDRESS] з 13 червня 2001 року по теперішній час. (а.с. 6-8). Відповідно до довідки КП «ЖЕК № 2» [PERSON] був зареєстрований за адресою: [ADDRESS] з 18.04.1984 року, знятий з реєстраційного обліку 08.06.2011 року, тобто за три дні до смерті на підставі довіреності, яка була видана ним [PERSON]. (а.с. 48, 98). Таким чином, судом встановлено, що як [PERSON], так і [PERSON], мали власне житло. Крім того, в обґрунтування своїх заперечень проти позову, [PERSON] надав суду акт встановлення факту проживання від 21.11.2013 року, з якого вбачається, що [PERSON] був зареєстрований та фактично проживав за адресою: [ADDRESS] з 18 квітня 1984 по червень 2010 року. З червня 2010 року по [INFO] [PERSON] проживав з громадянкою [PERSON] за адресою: [ADDRESS]. (а.с. 49). Свідок [PERSON] в судовому засіданні пояснила, що вона є головою комітету мікрорайону «Щетиніна». До неї звернувся [PERSON] з проханням скласти відповідний акт. Відомості, викладені в акті були підтверджені сусідами в повному обсязі. В судовому засіданні свідок [PERSON] показала, що після смерті дружини [PERSON] він залишився проживати в своїй квартирі, а позивачка до нього стала приходити. При цьому, речей [PERSON] в квартирі [PERSON] свідок не бачила. До літа 2010 року [PERSON] проживав в своїй квартирі, а після цього позивачка забрала його до себе. Він був дуже хворий, навіть не впізнав сусідку. Враховуючи наведене, суд приходить до висновку, що позивачка не надала суду беззаперечних доказів та не довела суду факт проживання з померлим [PERSON] з травня 2006 року. За зазначених обставин позовні вимоги щодо встановлення факту проживання однією родиною не підлягають задоволенню. Позовні вимоги щодо зміни черговості отримання права на спадкування задоволенню також не підлягають з огляду на таке. Статтею 1258 ЦК України передбачено, що спадкоємці за законом одержують право на спадкування почергово. Кожна наступна черга спадкоємців за законом одержує право на спадкування у разі відсутності спадкоємців попередньої черги, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини або відмови від її прийняття, крім випадків, встановлених статтею 1259 цього Кодексу. Згідно зі ст. 1259 ч.2 ЦК України, фізична особа, яка є спадкоємцем за законом наступних черг, може за рішенням суду одержати право на спадкування разом із спадкоємцями тієї черги, яка має право на спадкування, за умови, що вона протягом тривалого часу опікувалася, матеріально забезпечувала, надавала іншу допомогу спадкодавцеві, який через похилий вік, тяжку хворобу або каліцтво був у безпорадному стані. Як в позовній заяві, так і в судовому засіданні позивачка зазначала, що вона тривалий час опікувалась [PERSON], здійснювала допомогу, догляд в лікарні, витратила на лікування гроші в сумі 50 000 гривень, понесла витрати на поховання та поминальний обід. Згідно ч. 1 ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. Однак, будь-яких доказів, на підтвердження вищезазначеного, позивачка не надала. Так, з медичних документів вбачається, що з 02.03.2010 року по 17.03.2010 року [PERSON] перебував на лікуванні в хірургічному відділенні № 1 ЦМКЛ № 16 з діагнозом - рак висхідного відділу ободової кишки, був прооперований. (а.с. 12). Після чого, був виписаний з лікарні для подальшого лікування у онколога по місцю мешкання. З акту посмертної судово-психіатричної експертизи № 571а146 а167 а на [PERSON] від 12 березня 2013 року вбачається, що з 22.06.2006 по 20.07.2006 року [PERSON] перебував на стаціонарному лікуванні в ОНД м. Донецька з діагнозом: синдром залежності від алкоголю, стан відміни неускладнений. 30.04.2010 року [PERSON] оглядався лікарем-психіатром на дому на прохання [PERSON] (сина) та направлений на лікування в МПНЛ № 2. (а.с. 116-136). Таким чином, доводи відповідача щодо того, що після лікарні він забрав батька додому знайшли підтвердження в судовому засіданні. Доказів на підтвердження того, що [PERSON] матеріально забезпечувала [PERSON] під час його хвороби, позивачка суду не надала. З довідки УПУ в Пролетарському районі м. Донецька вбачається, що [PERSON] перебував на обліку в Головному управлінні Пенсійного фонду України в Донецькій області та в період з червня 2010 року по червень 2011 року отримував пенсію в розмірі 2111, 44 грн. щомісячно (а.с. 141). В свою чергу, [PERSON] за аналогічний період отримувала пенсію в розмірі від 765.64 грн. до 823, 64 грн. щомісячно, про що свідчить відповідна довідка. (а.с. 62). Крім того, про те, що саме відповідачем надавалась допомога батьку - [PERSON] свідчать надані ним суду копії чеків на придбання лікарських препаратів. (а.с. 45-46). Будь-яких документів, що [PERSON] тривалий час перебував у лікарні, потребував сторонньої допомоги, суду не надано. Таким чином, оцінюючи надані докази у їх сукупності суд приходить до висновку, що доводи позивача [PERSON] не знайшли свого підтвердження у судовому засіданні та підстави для задоволення позовних вимог відсутні. На підставі викладеного, ст.ст. 256, 1259 ЦК України,

Outcome: dismissed