Jurisdiction: civil
Date: 2017-03-28 00:00:00

Позивач звернулась до суду з позовом до відповідача про визнання права власності на спадкове нерухоме майно, та просить визнати її власником спадкового майна, а саме: житлового будинку, що знаходиться за адресою: вул. Заводська, 19/2, с. Сядрине Корюківського району Чернігівської області та земельної ділянки, що знаходиться за адресою: вул. Заводська, 19/2, с. Сядрине Корюківського району Чернігівської області, кадастровий номер 7422488700:01:001:0037, призначена для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка) площею 0,1258 га., що належала її померлому чоловіку. Свої вимоги аргументує тим, що 05 червня 2014 року, її чоловік [PERSON] помер, що підтверджується свідоцтвом про смерть [PERSON] І-ЕЛ №236753 виданим 10 червня 2014 року Сядринською сільською радою Корюківського району Чернігівської області. На майно померлого чоловіка, яке складається з частини житлового будинку та земельної ділянки, що знаходяться за адресою: вул. Заводська, 19/2, с. Сядрине Корюківського району Чернігівської області, відкрилась спадщина. Чоловік за життя не розпорядився своїм майном, заповіту не склав. Вона, як дружина померлого, вирішила отримати свідоцтво про право на спадщину за законом на спадкове майно померлого чоловіка. Для вирішення даного питання звернулась до Корюківської районної державної нотаріальної контори, але державний нотаріус відмовився видати їй свідоцтво про право на спадщину за законом на спадкове майно померлого чоловіка, бо в наданих правовстановлюючих документах на нерухоме майно зазначено, що житловий будинок та земельна ділянка, в яких є частина спадкового майна померлого, належать їй та чоловіку на праві спільної сумісної власності, але так як між нею та чоловіком договір про поділ нерухомого майна не укладався, тому нотаріус не може визначити частку спадкодавця у праві спільної сумісної власності на майно. Оскільки вона має намір прийняти спадщину після померлого, а поза судовим шляхом дане питання не можливо вирішити, тому вона звернувся до суду. В судове засідання позивач подала заяву в якій просила провести розгляд справи за її відсутності, вимоги просить задовольнити. Представник відповідача у судове засідання не зявився, подав до суду заяву про розгляд справи без його участі, проти позову не заперечують. В судове засідання представник третьої особи, Корюківської державної нотаріальної контори не зявився надав заяву в якій просив розгляд справи провести за його відсутності, при вирішення даного питання покладається на думку суду. Відповідно до ч. 2 ст. 197 ЦПК України, у випадку неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Судом встановлено, що позивач перебувала з [PERSON] в шлюбі, зареєстрованого 06 липня 1979 року в міському ЗАГС м. Тобольск Тюменської області, актовий запис за №378, що підтверджується свідоцтвом про укладення шлюбу І-ФР №426127 виданим 06 липня 1979 року міським ЗАГС м. Тобольск Тюменської області. В с. Сядрино Корюківського району Чернігівської області їй з чоловіком було надано житло - житловий будинок, що знаходиться за адресою: вул. Заводська, 19/2, с. Сядрине Корюківського району Чернігівської області, куди вона з чоловіком вселились і проживали в ньому. Розпорядженням №24 від 26 листопада 1993 року Сядринської сільської ради Корюківського району Чернігівської області даний житловий будинок був переданий їй з чоловіком в спільну приватну власність, та було видано свідоцтво №11 про право власності на житло - житловий будинок. 21 листопада 2013 року їй з чоловіком видали свідоцтво про право власності на нерухоме майно індексний номер 13209281, відповідно до якого земельна ділянка, що знаходиться за адресою: вул. Заводська, 19/2, с. Сядрине Корюківського району Чернігівської області, кадастровий номер 7422488700:01:001:0037, призначена для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка) площею 0,1258 га. також перебуває у їхній спільній сумісній приватній власності. 05 червня 2014 року, її чоловік [PERSON] помер, що підтверджується свідоцтвом про смерть [PERSON] І-ЕЛ №236753 виданим 10 червня 2014 року Сядринською сільською радою Корюківського району Чернігівської області. На майно померлого чоловіка, яке складається з частини житлового будинку та земельної ділянки відкрилась спадщина. Чоловік за життя не розпорядивсь своїм майном, заповіту не склав. Вона, як дружина померлого, вирішила отримати свідоцтво про право на спадщину за законом на спадкове майно померлого чоловіка. Для вирішення даного питання звернулась до Корюківської районної державної нотаріальної контори, але державний нотаріус відмовився видати їй свідоцтво про право на спадщину за законом на спадкове майно померлого чоловіка, бо в наданих правовстановлюючих документах на нерухоме майно зазначено, що житловий будинок та земельна ділянка, в яких є частина спадкового майна померлого, належать їй та чоловіку на праві спільної сумісної власності, але так як між нею та чоловіком договір про поділ нерухомого майна не укладався, тому нотаріус не може визначити частку спадкодавця у праві спільної сумісної власності на майно. Все вищезазначене державний нотаріус виклав у своїй постанові про відмову у вчиненні нотаріальної дії №49/02-31 від 20 лютого 2017 року. У померлого не має батьків. Я є дружиною померлого, що підтверджується свідоцтвом про шлюб, отже я є спадкоємцем майна померлого чоловіка. Більше ніхто на спадщину не претендує. Відповідно до ст. 1268,1269 Цивільного кодексу України, спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, або який подав заяву до нотаріальної контори, вважається таким, що прийняв спадщину. Позивач проживала з померлим на день його смерті, крім того, вона в передбачені законом строки звернулась до Корюківської районної державної нотаріальної контори з відповідною заявою про прийняття спадщини, була відкрита спадкова справа №168/2014, що підтверджується постановою державного нотаріуса про відмову у вчиненні нотаріальної дії №49/02-31 від 20 лютого 2017 року, а також Витягом про реєстрацію в спадковому реєстрі №38135747 виданим 15 серпня 2014 року Корюківської районної державної нотаріальної контори. Отже, вона прийняла спадщину. Той факт, що вона є спадкоємцем, тобто власником, належних померлому частин спадкового житлового будинку та земельної ділянки, що знаходяться за адресою: вул. Заводська, 19/2, с. Сядрине Корюківського району Чернігівської області, підтверджується документально: свідоцтвом про смерть чоловіка; свідоцтвом про укладення шлюбу; свідоцтвами про право власності на нерухоме майно; Витягом про реєстрацію в Спадковому реєстрі, свідоцтвом про право власності на житло; постановою нотаріуса про відмову у вчиненні нотаріальних дій та іншими документами. Відповідно до ст.182 Цивільного кодексу України, право власності та інші речові права на нерухомі речі, обмеження цих прав, їх виникнення, перехід і припинення підлягають державній реєстрації. Відповідно до ст.1299 Цивільного кодексу України, право власності на нерухоме майно виникає у спадкоємця з моменту державної реєстрації цього майна. Відповідно до ст.392 Цивільного кодексу України, власник майна може пред'явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати документа, який засвідчує його право власності. Відповідно до ст.370 Цивільного кодексу України, співвласники мають право на виділ у натурі частки із майна, що є у спільній сумісній власності. У разі виділу частки із майна, що є у спільній сумісній власності, вважається, що частки кожного із співвласників у праві спільної сумісної власності є рівними, якщо інше не встановлено домовленістю між ними, законом або рішенням суду. Згідно ст.392 ЦК України, власник майна може предявити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати документа, який засвідчує його право власності. Ст.1218 ЦК України передбачено, що до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Відповідно до ст.1261 Цивільного кодексу України, у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, той з подружжя, який його пережив, та батьки. У померлого не має батьків. Позивач є дружиною померлого, що підтверджується свідоцтвом про шлюб, отже є спадкоємцем майна померлого чоловіка. Більше ніхто на спадщину не претендує. Відповідно до ст. 1268,1269 Цивільного кодексу України, спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, або який подав заяву до нотаріальної контори, вважається таким, що прийняв спадщину. Відповідно до ст.1299 Цивільного кодексу України, право власності на нерухоме майно виникає у спадкоємця з моменту державної реєстрації цього майна. Зясувавши обставини справи, перевіривши їх доказами дослідженими у судовому засіданні, суд приходить до висновку про задоволення позову. Оскільки позивачем сплачено судовий збір при зверненні з позовом до суду, тому ці витрати слід залишити за нею. Враховуючи викладене,

Outcome: approved