overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2014-10-13 00:00:00

Позивач звернулась до Комінтернівського районного суду м. Харкова з позовом до [PERSON], в якому просить стягнути з відповідача на її користь аліменти на утримання доньки - [PERSON], [INFO], в розмірі 1286,00 грн. щомісяця до досягнення дитиною повноліття. В обґрунтування своїх позивних вимог позивач посилається на те що, вона та відповідач є батьками [PERSON], [INFO]. Згідно рішення Московського районного суду м. Харкова від 29.06.2011 року, шлюб між позивачкою та відповідачем розірвано. На теперішній час сторони мешкають окремо, дитина мешкає разом з позивачкою. Відповідач в добровільному порядку матеріальної допомоги на утримання дитини не надає, у зв'язку з чим позивач звернулась до суду з даним позовом. В судове засідання позивач не з'явилась. Від представника позивача до суду надійшла заява про розгляд справи без її участі та без участі позивачки, позовні вимоги підтримала в повному обсязі, проти ухвалення по справі заочного рішення не заперечувала. Відповідач в судове засідання не з'явився, про день та час слухання справи був повідомлений належним чином, про причини своєї неявки суду не повідомив. За згодою представника позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України. Дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню. Судом встановлено, що згідно наданого суду свідоцтва про народження, сторони по справі є батьками - [PERSON], [INFO]. ( а.с.3) Дитина проживає разом з позивачкою та знаходиться на її утриманні. У відповідності до ст.180 СК України, батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно ч.3 ст. 181 СК України, за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Відповідно до ч.2 ст.182 СК України, мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Прожитковий мінімум на одну дитину віком від 6 до 18 років з 01.01.2014 року складає 1286 гривень. Надавши оцінку всім обставинам та доказам по справі суд вважає можливим стягнути з відповідача на користь позивачки аліменти на утримання доньки в розмірі 1286,00 грн. щомісяця до досягнення дитиноюповноліття. Згідно зі ст. 217 ЦПК України суд допускає негайне виконання рішення у межах суми виплати за один місяць. Питання про стягнення судових витрат, суд вирішує відповідно до ст. 88 ЦПК України. На підставі викладеного та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-10-06 00:00:00

Позивач звернулась до Комінтернівського районного суду м. Харкова з позовом до [PERSON], в якому просить стягнути з відповідача на її користь аліменти на утримання доньки - [PERSON], [INFO], в твердій грошовій сумі в розмірі 1250,00 грн. щомісяця до повноліття дитини, починаючи з дня подання заяви до суду. В обгрунтування своїх позивних вимог позивач посилається на те що, з 11.01.2003 вона перебуває в зареєстрованому шлюбі з відповідачем по справі. Від даного шлюбу мають доньку - [PERSON], [INFO]. Сімейні відносини між сторонами припинені з 2011 року, спільного господарства не ведуть, оскільки відповідач пішов з родини та до цього часу сторони мешкають окремо. Останні два роки відповідач ухиляється від своїх батьківських обов»язків, матеріальної допомоги на утримання дитини не надає. В судове засідання позивач не з'явилась, надала до суду уточнену позовну заяву, в якій зменшила свої позовні вимоги та просила суд стягнути з відповідача аліменти на утримання дитини, в розмірі 500,00 гривень. Крім цього, позивачка в своїй заяві зазначила, що вона підтримує свої позовні вимоги з урахуванням уточнених позовних вимог та просить суд, розглядати справу за її відсутністю. Відповідач в судове засідання не з'явився, надав суду заяву про розгляд справи за його відсутністю, не заперечував проти стягнення з нього аліментів на утримання доньки в розмірі 500,00 грн. Згідно з ч.4 ст. 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову, суд, за наявності для того законних підстав, ухвалює рішення про задоволення позову. Таким чином, визнання відповідачем позову не суперечить закону, не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб. Суд, перевіривши матеріали справи, вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню виходячи з наступного . Судом встановлено, що згідно наданого суду свідоцтва про народження серії [NUMBER] від 08 липня 2003 року, сторони по справі є батьками - [PERSON], [INFO]. ( а.с.5) Дитина проживає разом з позивачкою за адресою: [ADDRESS], що підтверджується довідкою КП « Жилкомсервіс» від 12.09.2014 року. ( а.с.2) У відповідності до ст.180 СК України, батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до ст. 184 Сімейного Кодексу України, якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, частину доходу одержує в натурі, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення, суд за заявою платника або одержувача може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Оскільки позивач просить стягнути аліменти в твердій грошовій сумі, а відповідач проти цього не заперечує, суд визначає розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Розмір аліментів, визначений судом у твердій грошовій сумі підлягає індексації відповідно до закону. Згідно зі ст. 217 ЦПК України суд допускає негайне виконання рішення у межах суми виплати за один місяць. Відповідності до ч.3 ст.88 ЦПК України суд покладає на відповідача витрати пов'язані зі сплати судового збору.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-10-15 00:00:00

Позивач звернулась до Комінтернівського районного суду м. Харкова з позовом до [PERSON], в якому просить стягнути з відповідача на її користь аліменти на утримання сина - [PERSON], [INFO], в розмірі 1000,00 грн. щомісяця, починаючи з дня подачі позовної заяви та до досягнення дитиною повноліття. В обґрунтування своїх позивних вимог позивач посилається на те що, вона з відповідачем перебувала у цивільному шлюбі. Від цього шлюбу в них народився син - [PERSON], [INFO]. Через два місяці після народження дитини позивачка з відповідачем припинили свої відношення та стали мешкати окремо. Відповідач не надає матеріальної допомоги на утримання дитини, що ставить позивачку в тяжке матеріальне становище. Також позивачка зазначила, що позивач офіційно ніде не працює, однак припускає, що він має нерегулярний дохід, у зв'язку з чим позивачка просить стягнути аліменти в твердій грошовій сумі. В судове засідання позивач не з'явилась подала до суду заяву про розгляд справи за її відсутністю, позовні вимоги з урахуванням уточнених позовних вимог підтримала в повному обсязі, а також зазначила, що проти ухвалення по справі заочного рішення не заперечує. Відповідач в судове засідання не з'явився, про день та час слухання справи був повідомлений належним чином, про причини своєї неявки суду не повідомив, письмових заперечень проти позову не надав. За згодою позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України. Дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню виходячи з наступного. Згідно ст.11 ЦПК України суд розглядає справи в межах заявлених вимог і на підставі наданих доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Судом встановлено, що згідно наданого суду свідоцтва про народження серії [NUMBER] від 17 січня 2009 року, сторони по справі є батьками малолітнього - [PERSON], [INFO] ( а.с.3) Дитина проживає разом з позивачкою за адресою: [ADDRESS], що підтверджується довідкою про склад сім»ї та прописку від 07.08.2014 року ( а.с.4) У відповідності до ст.180 СК України, батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно ч.3 ст. 181 СК України, за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Відповідно до ст. 184 Сімейного Кодексу України, якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, частину доходу одержує в натурі, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення, суд за заявою платника або одержувача може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Надавши оцінку всім обставинам та доказам по справі, суд вважає можливим стягнути з відповідача на користь позивачки на утримання малолітнього сина аліменти в розмірі 1000,00 грн. щомісяця до досягнення дитиною повноліття. Згідно зі ст. 217 ЦПК України суд допускає негайне виконання рішення у межах суми виплати за один місяць. У відповідності до ст. 88 ЦПК України, суд стягує з відповідача на користь держави судовий збір.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-07-18 00:00:00

Позивач звернулась до Комінтернівського районного суду м. Харкова з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. В обґрунтування своїх позовних вимог позивач зазначив, що 29.08.2015 року вона зареєструвала шлюб з відповідачем по справі в Комінтернівському відділі державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Харківського міського управління юстиції , актовий запис № 737. Від сумісного шлюбу мають доньку - [PERSON] , [INFO]. Шлюбне життя між сторонами не склалося, з липня 2016 року шлюбні відносини припинені та сторони мешкають окремо. Позивач вважає, що примирення є неможливим. Після розірвання шлюбу просила залишити їй шлюбне прізвище. В судовому засіданні представник позивача підтримала доводи позовної заяви, та просила позов задовольнити. Відповідач в судовому засіданні проти розірвання шлюбу не заперечував, однак заперечував проти залишення позивачу шлюбного прізвища. Суд, заслухавши пояснення представника позивача та відповідача , дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню виходячи з наступного. Судом встановлено, що з 29.08.2015 року сторони перебувають у шлюбі, який зареєстровано Комінтернівському відділі державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Харківського міського управління юстиції , актовий запис № 737. Внаслідок відсутності взаєморозуміння між сторонами сім'я розпалась. Позивач в своєму позові стверджує, що родини фактично не існує, оскільки шлюбні відносини між ними припинені. Відповідач проти розірвання шлюбу не заперечував. За ст.112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, що мають істотне значення. Згідно ст. 24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування до шлюбу не допускається. За таких обставин суд дійшов висновку, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить інтересам сторін. Що стосується заперечень відповідача щодо залишення позивачу після розірвання шлюбу шлюбного прізвища, суд вважає вказані заперечення не обґрунтованими , оскільки при розірванні шлюбу особа, яка змінила прізвище при державній реєстрації шлюбу, визначає для себе чи надалі іменуватися цим прізвищем або відновити дошлюбне прізвище. Отже, залишення шлюбного прізвища після розірвання шлюбу є правом суто позивача, про яке вона заявляє в своєму позові , у зв'язку з чим суд вважає за необхідне після розірвання шлюбу залишити позивачу шлюбне прізвище « [PERSON]». Враховуючи наведене, на підставі ст.ст. 24, 110, 112 СК України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-07-20 00:00:00

Позивач звернулась до Комінтернівського районного суду м. Харкова з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу . В обґрунтування своїх позовних вимог позивач зазначила, що 04.06.2011 року вона зареєструвала шлюб з відповідачем по справі в Відділі державної реєстрації актів цивільного стану по м. Харкову ХМУЮ, актовий запис № 690. Від цього шлюбу мають доньку [PERSON], [INFO]. Причиною для розірвання шлюбу стало те, що між подружжям відсутнє взаєморозуміння, так як вони мають різні характери та погляди на життя, розвязання побутово-сімейних проблем. З лютого 2016 року сторони мешкають окремо. Також позивач вважає , що примирення між ними не можливе. Позивач подала до суду заяву про розгляд справи без її участі, позовні вимоги підтримала та просила позов задовольнити. Відповідач подав до суду заяву про розгляд справи за його відсутністю , проти розірвання шлюбу не заперечував. Згідно з ч.4 ст. 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд, за наявності для того законний підстав, ухвалює рішення про задоволення позову. Дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню. Судом встановлено, що сторони перебувають у шлюбі , який зареєстрований 04.06.2011 року в Відділі державної реєстрації актів цивільного стану по м. Харкову ХМУЮ, актовий запис № 690. Внаслідок відсутності взаєморозуміння між сторонами, сімя розпалась. Позивач стверджує, що родини фактично не існує, оскільки шлюбні відносини припинені, примирення між ними не можливе. За ст.112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, що мають істотне значення. Згідно ст. 24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування до шлюбу не допускається. За таких обставин суд дійшов висновку, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить інтересам сторін. Питання про стягнення судових витрат, суд вирішує відповідно до ст. 88 ЦПК України. На підставі викладеного та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2019-09-15 00:00:00

Позивач звернулась до Комінтернівського районного суду м. Харкова з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. В обґрунтування своїх позовних вимог позивач зазначила, що 11.01.2008 року вона зареєструвала шлюб з відповідачем по справі в Червонозаводському відділі реєстрації актів цивільного стану Харківського міського управління юстиції, актовий запис № 5. Причиною розірвання шлюбу є різні характери та погляди на життя, на протязі останніх років сімейне життя між подружжям не склалося, що призвело до фактичного припинення шлюбних відносин між сторонами.Позивач вважає, що примирення є не можливим. Ухвалою Комінтернівського районного суду м. Харкова від 23.07.2019 року провадження по вищевказаній цивільній справі відкрито та справу призначено до розгляду за правилами загального позовного провадження в підготовче засідання. Позивачем до суду подана заява про розгляд справи без її участі, позовні вимоги підтримала. Відповідачем, до суду подана заява, в якій зазначив, що не заперечує проти розірвання шлюбу. Відповідно до ч.3 ст.200 ЦПК України за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання відповідачем позову. Згідно з ч.4 ст. 206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд, за наявності для того законних підстав, ухвалює рішення про задоволення позову. Суд, дослідивши наявні в матеріалах справи докази в їх сукупності, приходить до висновку про задоволення позовних вимог з наступних підстав. Відповідно до ч.1 ст.13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідного до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Згідно ч.1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Згідно ч.4 ст.77 ЦПК України суд не бере до розгляду докази, що не стосуються предмета доказування. Судом встановлено, що з 11.01.2008 року сторони перебувають у шлюбі, який був зареєстрований в Червонозаводському відділі реєстрації актів цивільного стану Харківського міського управління юстиції, актовий запис № 5, що підтверджується свідоцтвом про шлюб. Внаслідок відсутності взаєморозуміння між сторонами сім`я розпалась. Позивач стверджує, що родини фактично не існує, оскільки шлюбні відносини між ними припинені. Відповідач не заперечував проти розірвання шлюбу, про що зазначив в поданій ним заяві. За ст.112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, що мають істотне значення. Згідно ст. 24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування до шлюбу не допускається. Враховуючи вищевказані обставини суд приходить до висновку, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить інтересам сторін, у зв`язку з чим позовна заява про розірвання шлюбу підлягає задоволенню. На підставі викладеного та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2020-08-17 00:00:00

Позивач звернулась до Комінтернівського районного суду м. Харкова з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. В обґрунтування своїх позовних вимог позивач зазначила , що 11.04.2014 року між нею та відповідачем був укладений шлюб, який зареєстровано відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Єнакіївського міського управління юстиції у Донецькій області , актовий запис № 102. Від цього шлюбу дітей не мають. Сторони тривалий час не ведуть спільного господарства , почуття кохання між ними минуло , взаємного розуміння не має. Позивач та відповідач з 2018 року мешкають окремо один від одного. Позивач вважає , що збереження родини та подальше спільне життя подружжя є неможливим. Ухвалою суду від 06.07.2020 року провадження по вищевказаній цивільній справі відкрито та справу призначено до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження. Позивач в своїй позовній заяві просила провести розгляд справи без її участі, позовні вимоги підтримала. Відповідач в судове засідання не з`явився , про день та час розгляду справи повідомлявся у встановлений законом спосіб , шляхом розміщення оголошення про виклик на офіційному сайті судової влади України , причини своєї неявки суду не повідомив ,відзиву не подавав. Суд, дослідивши наявні в матеріалах справи докази в їх сукупності, приходить до висновку про задоволення позовних вимог з наступних підстав. Відповідно до ч.1 ст.13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідного до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Згідно ч.1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Згідно ч.4 ст.77 ЦПК України суд не бере до розгляду докази, що не стосуються предмета доказування. Судом встановлено, що з 11.04.2014 року сторони перебувають у шлюбі, який був зареєстрований відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Єнакіївського міського управління юстиції у Донецькій області , актовий запис № 102, що підтверджується свідоцтвом про шлюб (а.с. 7). Внаслідок відсутності взаєморозуміння , поваги та любові між сторонами сім`я розпалась. Позивач в своєму позові стверджує, що родини фактично не існує з 2018 року , оскільки шлюбні відносини між сторонами припинені. За ст.112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, що мають істотне значення. Згідно ст. 24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування до шлюбу не допускається. Враховуючи вищевказані обставини суд приходить до висновку, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить інтересам сторін, у зв`язку з чим позовна заява про розірвання шлюбу підлягає задоволенню. Питання щодо судових витрат суд вирішує на підставі ч. 1 ст. 141 ЦПК України. На підставі викладеного та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-03-05 00:00:00

Позивач звернулась до Комунарського районного суду м. Запоріжжя з вищевказаним позовом, який обґрунтовує наступним. З 2011 р. по травень 2016 р. вона з відповідачем перебувала у фактичних шлюбних відносинах, внаслідок чого 28.05.2016 р. народилась дитина [PERSON]. На даний час шлюбні стосунки з відповідачем припинені, неповнолітня донька мешкає з позивачем. Позивач вказує, що відповідач добровільно матеріально не допомагає утримувати дитину. Вона не працює на теперішній час, оскільки здійснює догляд за дитиною, яка не досягла трирічного віку, отримує соціальну допомогу на дитину, але даних коштів не достатньо для забезпечення всіх необхідних її потреб та потреб дитини, в звязку з чим, просить суд стягнути з відповідача на її користь: - аліменти на утримання неповнолітньої дитини в розмірі 1/4 частини від усіх видів його доходу (заробітку), але не менше 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, до досягнення дитиною повноліття, починаючи стягнення з дня предявлення позову до повноліття дитини. - аліменти на її утримання в розмірі 1/4 частини від усіх видів його доходу (заробітку), щомісячно, до досягнення дитиною [PERSON] трирічного віку. До судового засідання позивач не зявилась, про дату, час та місце слухання справи була повідомлена своєчасно та належним чином у встановленому законом порядку. До суду надала заяву, в якій просить розглянути справу без її участі, позов задовольнити, проти заочного розгляду справи не заперечує. Відповідач у судове засідання не зявився, судом була направлена судова повістка на зареєстровану адресу місця проживання відповідача, на адресу суду повернувся конверт з судовою повісткою на імя відповідача з причини «за закінченням терміну зберігання», згідно відмітці листоноші, адресату було двічі залишено повідомлення про необхідність зявитися для отримання кореспонденції, але з невідомих суду причин не зявився за отриманням судової повістки. На підставі ч. 5 ст. 74 ЦПК України, суд вважає, що судовий виклик вручений відповідачу належним чином. На підставі вищенаведеного,

Outcome: approved