Jurisdiction: civil
Date: 2021-11-07 00:00:00

Позивач звернулась до Подільського районного суду м. Києва з позовом, в якому просить cтягнути аліменти на її утримання в розмірі 1/4 частки з усіх видів заробітку (доходу) відповідача щомісячно до досягнення дитиною - [PERSON] , [INFO] , трьох років. Позовні вимоги мотивує тим, що відповідач ухиляється від виконання своїх батьківських обов`язків. Разом з позивачем проживає спільна дитина та знаходиться на повному її утриманні. Позивач є безробітним, весь час приділяє догляду за немовлям та доходів не має. Провадження у справі відкрите ухвалою від 27 вересня 2021 року з призначенням розгляду в порядку спрощеного позовного провадження з викликом сторін. Відповідач подав до суду відзив, у якому зазначив, що є студентом, має середній заробіток у розмірі 10500 грн, сплачує аліменти на дитину у розмірі 2400 грн та не може оплачувати аліменти на утримання дружини у розмірі більшому ніж 1/4 від його заробітку. В судовому засіданні позивач позовні вимоги підтримала та просила задовольнити. В судовому засіданні відповідач відзив підтримав та не заперечував проти часткового задоволення позову. Суд, встановивши обставини справи та перевіривши їх доказами, яким надана оцінка в їх сукупності, дійшов таких висновків. Згідно з п. 4 ст. 129 Конституції України однією з основних засад судочинства є змагальність сторін та свобода в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості. Завданнями цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. (ч. 1 ст. 2 ЦПК України). Відповідно до частин 1 та 2 ст. 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Вирішуючи вимоги про стягнення аліментів на утримання позивача до досягнення трирічного віку дитини, суд дійшов таких висновків. Згідно з ч. 2 ст. 84 СК України дружина, з якою проживає дитина, має право на утримання від чоловіка - батька дитини до досягнення дитиною трьох років. Суд встановив що відповідач є батьком [PERSON] , [INFO] . Дитина проживає разом із матір`ю - позивачем по справі. Позивач на даний час займається доглядом за дитиною та доходів, крім соціальної допомоги на дитину не має. Відповідно до змісту ч. 2, 4 ст. 84 СК України, дружина, з якою проживає дитина, має право на утримання від чоловіка - батька дитини до досягнення дитиною трьох років. Право на утримання дружина має незалежно від того, чи вона працює, та незалежно від її матеріального становища, за умови, що чоловік може надавати матеріальну допомогу. Таким чином, судом встановлено, що позивач має право на утримання від відповідача до досягнення їхньою дитиною трирічного віку. Відповідно до змісту ч. 6 ст. 84 СК України, право на утримання дружина, з якою проживає дитина, має і в разі розірвання шлюбу. По змісту ст. 80 СК України аліменти присуджуються одному з подружжя у частці від заробітку (доходу) другого з подружжя і (або) у твердій грошовій сумі. Розмір аліментів одному з подружжя суд визначає з урахуванням можливості одержання утримання від повнолітніх дочки, сина, батьків та з урахуванням інших обставин, що мають істотне значення. Суд вважає що відповідач спроможний сплачувати аліменти на дружину у розмірі 1/4 частки з усіх видів доходу відповідача щомісячно до досягнення дитиною трьох років, такий розмір аліментів суд вважає обґрунтованим та таким, який визначений згідно з принципами справедливості та розумності, враховуючи матеріальне становище сторін, обставини справи. А відтак, оскільки позивачем подано позов 22.09.2021 року, а спільна дитина досягне трирічного віку [INFO] , - стягненню підлягає 1/4 частки з усіх видів доходу відповідача, починаючи з 22.09.2021 року по [INFO] включно. Тому суд вважає, що необхідно частково задовольнити позовні вимоги про стягнення аліментів на дружину у вказаному розмірі до досягнення дитиною 3-річного віку, оскільки позивачем не доведена можливість сплачувати аліменти у більшому розмірі. Відповідно до частини першої статті 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування (частина перша статті 77 ЦПК України). Згідно із положеннями частини третьої статті 12 та частини першої статті 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи, і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. З відповідача на підставі ст.141 ЦПК України в дохід бюджету підлягає стягненню судовий збір в розмірі 908,00 грн. за вимоги про стягнення аліментів, оскільки відповідно до Закону України «Про судовий збір» позивач була звільнена від сплати судового збору при подачі позову. На підставі п. 1 ч. 1 ст. 430 ЦПК України суд вважає за необхідне допустити негайне виконання рішення суду в частині стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць. Враховуючи вищенаведене,

Outcome: partial