Jurisdiction: civil
Date: 2020-02-17 00:00:00

Позивач звернувся у суд із позовом до Заболотівської селищної ради ОТГ, [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] про визнання права власності в порядку спадкування. В обґрунтування позовних вимог вказав, що [INFO] помер батько позивача [PERSON] . Після його смерті єдиним спадкоємцем за законом всього належного йому майна став позивач - [PERSON] . На день смерті позивач проживав та був зареєстрований з батьком в одному господарстві, вступив в оперативне управління спадковим майном та подав до нотаріальної контори заяву про прийняття спадщини за законом. Інші можливі спадкоємці- брати та сестра позивача, відповідачі по справі спадщину не прийняли. 20.12.1996 р. батькові позивача видали сертифікат серії ІФ12-02-2-000186, реєстраційний номер 186, на підставі рішення Заболотівської селищної ради народних депутатів від 27.03.1996 р.№6, відповідно до якого йому передано у приватну власність земельну ділянку в розмірі 1339 умовних кадастрових гектарів на території Заболотівської селищної ради в межах середньої земельної частки без визначення на місцевості. Згідно Державного акту на право приватної власності на землю Серії І-ІФ №035255 від 26.02.2001 р. батькові позивача належать на праві приватної власності земельні ділянки загальною площею 2,12 га, що передані дял ведення товарного сільськогосподарського виробництва і знаходяться на території Заболотівської селищної ради. 02.09.2019 р. постановою державного нотаріуса було відмовлено позивачу у видачі свідоцтва про право на спадщину на земельну ділянку, у зв`язку із тим, що Державний акт на право приватної власності на земельну ділянку виданий після смерті спадкодавця [PERSON] , а тому позивач вимушений був звернутися до суду із даним позовом. Представник позивача позов підтримала повністю з підста викладених у позові. Представник відповідача Заболотівської селищної ради ОТГ в судове засідання не з`явився, подав до суду заяву, в якій просив справу розглядати без його участі, позовні вимоги визнав повністю. Відповідач [PERSON] позов не визнав, зазначив що також має право на спадщину. Вказав, що позивач та батько проживали разом. Представник відповідачки [PERSON] - [PERSON] позов не визнав, зазначив, що його довірителька має право на частку. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явився, по не відомій суду причині, хоча вчасно повідомлявся про час та день слухання справи, про причини неявки суд не повідомив. Суд, перевіривши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. З свідоцтва про народження Серія [NUMBER] , виданого на [PERSON] слідує, що батьками останнього записано [PERSON] та [PERSON] . З свідоцтва про смерть слідує, що [PERSON] помер [INFO] , останньому на підставі Державного акту на право приватної власності на землю I-ІФ №035255, належали земельні ділянки № [NUMBER] площею 2,017 га. та № [NUMBER] площею 0,101 га., загальною площею 2,12 га. Земельна ділянка розташована на території Заболотівської селищної ради. Відповідно до сертифікату серії ІФ12-02-2-000186, реєстраційний номер 186, на підставі рішення Заболотівської селищної ради народних депутатів від 27.03.1996 р.№6, [PERSON] передано у приватну власність земельну ділянку в розмірі 1339 умовних кадастрових гектарів на території Заболотівської селищної ради в межах середньої земельної частки без визначення на місцевості. З довідки від 15.10.2019 р. №1549, виданої виконавчим комітетом Заболотівської селищної ради Снятинського району Івано-Франківської області, слідує, що згідно рішення шостої сесії другого демократичного скликання від 27.03.1996 р. [PERSON] . Дійсно знаходився у списку громадян. З довідки від 18.09.2019 р. № 1205, виданої виконавчим комітетом Заболотівської сільської ради ОТГ Снятинського району Івано-Франківської області, слідує, що [PERSON] , який помер [INFO] , на день смерті був зареєстрований за адресою [ADDRESS] . На день смерті у вказаному будинку також були зареєстровані: [PERSON] , 1949 р.н. З довідки від 18.09.2019 р. № 1206, виданої виконавчим комітетом Заболотівської сільської ради ОТГ Снятинського району Івано-Франківської області, слідує, що [PERSON] , яка померла [INFO] , на день смерті була зареєстрована за адресою [ADDRESS] . На день смерті у вказаному будинку також були зареєстровані: [PERSON] , 1949 р.н., [PERSON] , 1922 р.н. З довідки від 18.09.2019 р. № 1207, виданої виконавчим комітетом Заболотівської сільської ради ОТГ Снятинського району Івано-Франківської області, вбачається, що заповіт від імені [PERSON] в Заболотівській селищній раді ОТГ не посвідчувався. З довідки від 18.09.2019 р. № 1208, виданої виконавчим комітетом Заболотівської сільської ради ОТГ Снятинського району Івано-Франківської області, слідує, що заповіт від імені [PERSON] в Заболотівській селищній раді ОТГ не посвідчувався. З довідки від 02.09.2019 р. №1921/02-14, виданої державним нотаріусом І Снятинської районної нотаріальної контори, слідує, що після смерті [PERSON] , померлого [INFO] , що проживав [ADDRESS] заведена спадкова справа за №314/2019 на підставі заяви про видачу свідоцтва про право на спадщину за законом №794 від 02.09.2019 р. [PERSON] , [INFO] , що проживає [ADDRESS] . Інших спадкоємців немає. Постановою державного нотаріуса І Снятинської державної нотаріальної контори від 02.09.2019 р. №1922/02-31 відмовлено [PERSON] , [INFO] , жителю [ADDRESS] у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом після смерті [PERSON] , померлого [INFO] , на земельну ділянку для ведення товарного сільськогосподарського виробництва площею 2,12 га., що розташована на території Заболотівської селищної ради Снятинського району Івано-Франківської області, оскільки державний акт на земельну ділянку, виданий на ім`я померлого після його смерті. З довідки від 26.06.2003р. виданої начальником відділу РАГС Снятинського районного управління юстиції, вбачається, що гр. [PERSON] , яка народилася [INFO] в селищі Заболотів Снятинського району Івано-Франківської області перемінила прізвище на « [PERSON] » про що 26.06.2003 р. зроблено запис за №71. Згідно інформаційної довідки зі Спадкового реєстру спадкові справи та видані на їх підставі свідоцтва про право на спадщину) після смерті [PERSON] , [INFO] відкрита спадкова справа. Згідно довідки виданої Державним нотаріусом першої Снятинської державної нотаріальної контори від 29.11.2019 р. №2773/01-14, після смерті [PERSON] , померлого [INFO] , що проживав [ADDRESS] . Згідно інформаційної довідки зі Спадкового реєстру № 57402137 від 02.09.2019 р. заповіт від імені [PERSON] , померлого [INFO] не посвідчувався. Із ч.1 ст. 1268 ЦК України вбачається, що спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її, а з ч.3 ст.1268 ЦК України слідує, що спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Згідно ст. 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Згідно із ч.ч.2, 3, 5 ст.158 ЗК України, виключно судом вирішуються земельні спори з приводу володіння, користування і розпорядження земельними ділянками, що перебувають у власності та користуванні громадян і юридичних осіб. Згідно пунктів 10, 11 Постанови Пленуму Верховного суду України від 30 травня 2008 року № 7 «Про судову практику у справах про спадкування» про те, що відповідно до статті 1225 ЦК України право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців за загальними правилами спадкування (зі збереженням її цільового призначення) при підтвердженні цього права спадкодавця державним актом на право власності на землю або іншим правовстановлюючим документом. Відповідно до п.г. ч.1 ст.81 Земельного кодексу України громадяни України набувають права власності на земельні ділянки на підставі прийняття спадщини. Згідно ст. 392 ЦК України власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Відповідно до ч.1 ст.15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Згідно п.1 ч.2 ст.16 ЦК України, способами захисту цивільних прав та інтересів можуть бути, зокрема визнання права. За наведених обставин суд вважає, що слід визнати за позивачем право власності на земельні ділянки, що розташовані на території Заболотівської селищної ради об`єднаної територіальної громади Снятинського району, призначені для ведення товарного сільськогосподарського виробництва загальною площею 2,12 га, в межах земельних ділянок № [NUMBER] площею 2,017 га. та №689 площею 0,101 га., відповідно до державного акту на право власності на землю І-ІФ №035255, зареєстрованого в Книзі записів державних актів на право приватної власності на землю за №527 від 26.02.2001р., виданого на [PERSON] , який помер [INFO] , у порядку спадкування за законом. На підставі наведеного, та ст. ст. 15, 16, 328, 392, 1268 ЦК України,

Outcome: approved