Jurisdiction: civil
Date: 2018-02-07 00:00:00

Позивач звернулась до суду з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів, мотивуючи тим, що 10.10.1995 року між нею та відповідачем зареєстровано шлюб, від якого у них народилося двоє дітей : [PERSON] ,[INFO], який вже досяг повноліття та [PERSON] , [INFO] . Подружнє життя між сторонами не склалось, поступово погіршувалось, тому позивачем було подано позов до Калуського міськрайонного суду про розірвання шлюбу, який було задоволено 04.01.2018 року. З часу припинення подружніх стосунків , тобто з травня 2017 року, чоловік допомогу на утримання неповнолітнього сина практично не надає, і всі витрати по утриманню неповнолітнього сина позивачка несе одна. Відповідач є здоровою, працездатною та матеріально забезпеченою людиною, має змогу надавати фінансову допомогу на утримання неповнолітнього сина. Враховуючи вищенаведене ,просила суд стягувати з [PERSON] на її користь аліменти на утримання сина [PERSON] , [INFO], в твердій грошовій сумі у розмірі 1500 грн. щомісячно до досягнення ним повноліття . Розгляд справи здійснюється в порядку спрощеного позовного провадження, з повідомленням сторін, за наявними у справі матеріалами та без фіксування судового засідання технічними засобами, відповідно до ч. 2ст. 247 , ч. 2 ст. 279 ЦПК України. Від позивачки надійшла заява про розгляд справи в її відсутності, позовні вимоги підтримує повністю, просить задоволити. Відповідач 31.01.2018 року подав суду відзив на позовну заяву , з якої вбачається, що позовні вимоги він визнає частково , оскільки на даний час він проживає з батьками - пенсіонерами, перебивається тимчасовими заробітками , захворів, переніс мікроінсульт, і не має можливості сплачувати аліменти у такому розмірі , який просить позивачка. Крім того, просить суд врахувати той факт, що він завжди цікавиться життям своїх дітей , допомагає їм матеріально, але позивачка умисно настроює їх проти нього. Дослідивши матеріали справи, судом встановлено наступне. Згідно ч.1ст.4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Статтею ч.1ст.5 ЦПК України визначено, що здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом. Відповідно до ч.1ст.13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цьогоКодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Відповідно до ст.ст.12,81,82 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Обставини, визнанні сторонами, не підлягають доказуванню. Судом встановлено, що сторони є батьками неповнолітнього [PERSON] , [INFO], що підтверджується копією свідоцтва про народження серії [NUMBER] (а.с.4). Неповнолітній [PERSON] , [INFO] проживає з позивачем [PERSON], що підтверджується довідкою про склад сім'ї № 155 від 12.01.2018 року, виданою виконкомом Голинської сільської ради (а.с.10). Відповідачем подано відзив на позовну заву ,він згідний сплачувати аліменти у розмірі 930 грн. щомісячно на дитину. Положеннями ст. 180 Сімейного кодексу України визначено, що батьки зобов'язані утримувати своїх неповнолітніх дітей до досягнення ними повноліття. Відповідно до ст. 1, 2 Закону України «Про охорону дитинства» батьки зобов'язані забезпечити дітям умови для достатнього фізичного, духовного та культурного розвитку. В силу дії ч. 3 ст. 181 Сімейного кодексу України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. За приписами ч. 2 ст. 182 цього кодексу мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, за винятком випадків, передбачених статтею 184 цього Кодексу. Відповідно до частин 1, 2 статті 27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована постановою Верховної Ради України № 789-ХІІ від 27 лютого 1991 року та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. За правилами ст. 182 Сімейного кодексу України при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров'я та матеріальне становище дитини; стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. При визначенні розміру аліментів суд відповідно до ст. 182 Сімейного кодексу України враховує, що відповідач є працездатною особою, і спроможний платити аліменти на утримання дитини. Відповідно до ст. 7 Закону України «Про державний бюджет на 2018 рік» прожитковий мінімум для дітей віком від 6 до 18 років становить : з 1 січня 2018 року - 1860 грн., з 1 липня - 1944 грн., з 1 грудня - 2027 грн.. Відповідно до вимог ст. 191 Сімейного кодексу України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову. При визначенні розміру аліментів, суд враховує майновий стан позивача, майновий стан відповідача та те, що відповідач не працює, відомості про його доходи в матеріалах справи відсутні,та те, що обов'язок утримувати дитину є рівною мірою обов'язком як матері, так і батька, інтереси дитини , розмір витрат на утримання дитини, виходячи з принципів розумності та справедливості, потреби дитини у розвитку. За таких обставин, суд приходить до висновку, що позов слід задоволити частково та стягувати з відповідача на користь позивача аліменти на утримання неповнолітнього [PERSON] , [INFO], у твердій грошовій сумі у розмірі 1000,00 грн. , щомісячно, з дня пред'явлення позову, тобто з 17.01.2018 року і до досягнення дитиною повноліття. При цьому, суд вважає за необхідне роз'яснити учасникам процесу, що відповідно до ст.192 СК України розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров'я когось із них. Згідно ч. 6ст. 141 ЦПК України якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, які їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог. Тому судові витрати підлягають стягненню з відповідача, зокрема: 704 грн. 80 коп. судового збору в дохід держави та 600 грн. в користь позивачки [PERSON] за професійну правничу допомогу. В задоволенні решти позову відмовити. На підставі вищенаведеного, відповідно до ст.ст. 180, 181, 182, 183, 191 Сімейного кодексу України, ст. 1, 2 Закону України «Про охорону дитинства», ст. 7 Закону України «Про державний бюджет України на 2018 рік», п. 17 постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ відносно батьківства, материнства і стягнення аліментів», ст. 4, 5, 12, 13, 81, 82 Цивільного процесуального кодексу України,

Outcome: partial