Jurisdiction: civil
Date: 2017-10-24 00:00:00

Позивач звернулась до суду з позовом до [PERSON] про визнання особи такою, що втратила право користування житлом. Свої вимоги позивач обґрунтовувала тим, що їй на підставі свідоцтва про право власності належить квартира [ADDRESS]. У вказаній квартирі з 2014 року проживав відповідач, а 21.10.2016 року її дочкою [PERSON], на підставі довіреності був зареєстрований за вказаною адресою. Однак, з 11.06.2016 року відповідач у квартирі не проживає, оскільки він виїхав до Грузії та на Україну не повернувся. На підставі викладеного, позивач просить визнати відповідача такими, що втратив право користування житловим приміщенням, а саме квартирою № 31 у буд. 6-а в м. Вишгород, по проспекту Т.Шевченка. Позивач у судове засідання не з'явилася, про час та місце розгляду справи повідомлена належним чином, надала суду заяву в якій просить розглянути справу без її участі та просить позов задовольнити, проти ухвалення заочного рішення не заперечую. Відповідач у судові засідання не з'являвся, про дату слухання справи був повідомлений належним чином, шляхом поштових повідомлень та надання оголошення у газеті «Час Київщини» № 37 (280) від 22.09.2017 року. Заяви про розгляд справи за його відсутності до суду не надходило. Суд, відповідно до ч. 4 ст. 169 ЦПК України, вважає можливим вирішити справу на підставі наявних у ній даних та доказів без участі відповідача. Зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України. Дослідивши письмові докази, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню з таких підстав. Судом встановлено, що на підставі свідоцтва про право власності на нерухоме майно серії СТА № 113259 від 26.07.2014 року на праві власності [PERSON] належить квартира [ADDRESS] (а.с. 5). Відповідно до довідки виданої Виконавчим комітетом Вишгородської міської ради № 2554 від 22 листопада 2016 року, власником квартири [ADDRESS] є [PERSON], у квартирі зареєстрована одна особа зять власника [PERSON] з 21.10.2016 року по теперішній час (а.с. 8). Як вбачається з електронного повідомлення авіакомпанії «ЯнЄйр» 07.06.2016 року [PERSON] забронював квитки на рейс Київ-Тбілісі. Дата виліту 11.06.2016 року (а.с. 22-24). Як встановлено в судовому засіданні відповідач за вищевказаною адресою та по даний час у квартирі не проживає, але залишається зареєстрованим на даній житловій площі. \~\~ Відповідно до статті 71 ЖК України при тимчасовій відсутності наймача або членів його сім'ї за ними зберігається жиле приміщення протягом шести місяців. Якщо наймач або члени його сім'ї були відсутні з поважних причин понад шість місяців, цей строк за заявою відсутнього може бути продовжено наймодавцем, а в разі спору - судом. За змістом статті 72 ЖК України визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням внаслідок відсутності цієї особи понад встановлені строки, провадиться в судовому порядку. В судовому засіданні не встановлено будь-яких переконливих доказів, які вказували б на поважність причин відсутності відповідача за місцем проживання, а також не встановлено, що відповідачу чинилися перешкоди у користуванні квартирою. \~\~\~\~\~\~ Таким чином, оцінюючи в судовому засіданні докази, суд знаходить достовірно встановленим, що відповідач [PERSON], більш як 6 місяців без поважних на то причин в спірному жилому приміщенні не проживає, а тому втратив право користування ним.

Outcome: approved