Jurisdiction: civil
Date: 2021-03-31 00:00:00

Позивач звернулась до суду з вказаним позовом, в обґрунтування якого вказала, що відповідно до свідоцтва про право на спадщину за законом від 18.02.1970 р. та свідоцтва про право на спадщину за заповітом від 09.02.1988 р. № 377 є власником 51/100 часток у праві власності на житловий будинок з господарськими будівлями, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] . Власником 49/100 часток у праві власності на вказаний житловий будинок є [PERSON] , відповідно до свідоцтва про право на спадщину за законом від 30.10.2017 р. № 1704. Житловий будинок розташований на земельній ділянці, загальною площею 0,0960 га, кадастровий номер 1822510100:01:014:0503, що в [ADDRESS] , яка перебуває у спільній частковій власності сторін, відповідно до часток позивачу належить 51/100 та 49/100 відповідачу. Після зібрання необхідних документів для укладення договору про поділ житлового будинку та земельної ділянки, нотаріусом було встановлено, що відповідач перебуває у реєстрі боржників, та за вказаних обставин було відмовлено у посвідченні договору про поділ житлового будинку та земельної ділянки. Оскільки спільна часткова власність на житловий будинок та земельну ділянку порушує права позивача, остання вимушена звернутись до суду з даним позовом. Ухвалою суду від 25.03.2020 відкрито провадження у справі за правилами загального позовного провадження та призначено підготовче засідання. Ухвалою суду від 17.07.2020 у даній справі призначено судову будівельно-технічну та земельно- технічну експертизи, провадження у справі зупинено. Ухвалою суду від 12.01.2021 провадження у справі поновлено та призначено підготовче засідання. Представником позивача [PERSON] подано заяву про уточнення позовних вимог, відповідно до яких, позивач просив: виділити [PERSON] в натурі в окремий об`єкт нерухомого майна 51/100 частин житлового будинку, загальною площею 146,8 кв.м., що знаходиться в [ADDRESS] , а саме: частину житлового будинку загальною площею 75,6 кв.м., а саме: веранду 2-1 площею 9,2 кв.м., кухню 2-2 площею 8,2 кв.м., котельню 2-3 площею 3,6 кв.м., вітальню 2-4 площею 9,1 кв.м., житлову кімнату 2-5 площею 12,1 кв.м., житлову кімнату 2-6 площею 7,0 кв.м., житлову кімнату 2-7 площею 26,4 кв.м., літню кухню літ. «В», сарай літ. «Г», сарай літ. «Д», гараж літ. «Ж», погріб літ. «Пг», відповідно до варіанту 1 поділу житлового будинку висновку експертів за результатами проведення комісійної судової будівельно-технічної та земельно-технічної експертизи № 255/12-2020 від 23.12.2020. Виділити [PERSON] в натурі в окремий об`єкт нерухомого майна 51/100 частин земельної ділянки із цільовим призначенням : для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд загальною площею 0,0960 га, що розташована за адресою: [ADDRESS] , кадастровий номер 1822510100:01:014:0503, а саме : земельну ділянку площею 0,0490 га, відповідно до варіанту 1 поділу земельної ділянки висновку експертів за результатами проведення комісійної судової будівельно-технічної та земельно-технічної експертизи № 255/12-2020 від 23.12.2020. Припинити право спільної часткової власності [PERSON] на житловий будинок загальною площею 146,8 кв.м., що знаходиться в [ADDRESS] та земельну ділянку із цільовим призначенням: для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд площею 0,0960 га, що розташована за адресою: [ADDRESS] , кадастровий номер 1822510100:01:014:0503. Ухвалою суду від 10.03.2021 закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду по суті. В судове засідання позивач [PERSON] та її представник [PERSON] не з`явились, про час та місце розгляду справи повідомлені належним чином. До суду представник позивача [PERSON] подав заяву в якій просив здійснювати розгляд справи за їх відсутності, позовні вимоги з врахуванням уточнень підтримує в повному обсязі та просить їх задовольнити. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явилась, про час та місце розгляду справи повідомлена належним чином. До суду направила заяву, в якій просила здійснювати розгляд справи за її відсутності, позовні вимоги з врахуванням уточнень визнає в повному обсязі та не заперечує щодо їх задоволення. Додаткових заяв та клопотань не має. У відповідності з частиною 4\~статті 206 ЦПК України\~у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Оскільки сторони в судове засідання не з`явились, відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксація судового засідання з допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Виходячи з наведеного, суд вважає, що рішення у справі можливо ухвалити за відсутності сторін, що відповідає положенню частини 3 статті 211 ЦПК України. Дослідивши матеріали справи, на засадах змагальності та в межах позовних вимог, суд дійшов наступного висновку. Відповідно до ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, яка є невід`ємною частиною національного законодавства, кожна людина при визначенні її громадянських прав і обов`язків має право на справедливий судовий розгляд. У пункті 35 рішення від 12 березня 2009 року у справі «Плахтєєва та Плахтєєв проти України» (заява № 20347/03; рішення від 12 березня 2009 року) Європейський суд з прав людини вкотре наголосив на гарантованому кожній особі праві на звернення до суду з позовом щодо її прав та обов`язків цивільного характеру. Розумність тривалості судового розгляду має визначатися з огляду на обставини справи та наступні критерії: складність справи, поведінка заявника та компетентних органів, а також важливість предмета позову для заявника у справі (рішення Європейського суду з прав людини у справі «Фрідлендер проти Франції»). Відповідно до ст. 16 ЦК України, кожна особа має право звернутись до суду за захистом свого майнового права та інтересу. Поняття спільної часткової власності викладено в ч. 1 ст. 356 ЦК України як власність двох чи більше осіб із визначенням часток кожного з них у праві власності. Кожен учасник спільної часткової власності володіє не часткою майна в натурі, а часткою в праві власності на спільне майно у цілому. Ці частки є ідеальними й визначаються відповідними відсотками від цілого чи у дробному виразі. Відповідно до ст. 358 ЦК України право спільної часткової власності здійснюється співвласниками за їхньою згодою. Співвласники можуть домовитися про порядок володіння та користування майном, що є їхньою спільною частковою власністю. Кожен із співвласників має право на надання йому у володіння та користування тієї частини спільного майна в натурі, яка відповідає його частці у праві спільної часткової власності. Відповідно до ч. 1 ст. 364 ЦК України співвласник має право на виділ у натурі частки з майна, що є у спільній частковій власності. У разі виділу співвласником у натурі частки із спільного майна для співвласника, який здійснив такий виділ, право спільної часткової власності на це майно припиняється ( ч.3 ст. 364 ЦК України). Як вбачається з постанови ВС України у справі № 6-12цс13, виходячи з аналізу змісту норм ст. ст. 183, 358, 364, 379, 380, 382 ЦК України слід дійти висновку, що виділ часток (поділ) жилого будинку, що перебуває у спільній частковій власності, є можливим, якщо кожній зі сторін може бути виділено відокремлену частину будинку із самостійним виходом (квартиру) або у разі, коли є технічна можливість переобладнання будинку в ізольовані квартири, які за розміром відповідають розміру часток співвласників у праві власності. Визначальним для виділу частки або поділу будинку в натурі, який перебуває у спільній частковій власності, є розмір часток співвласників та технічна можливість виділу частки або поділу будинку відповідно до часток співвласників. Відповідно до роз`яснень Пленуму Верховного Суду України, викладених в п. п. 6, 7 постанови «Про практику застосування судами законодавства, що регулює право власності громадян на жилий будинок», при вирішенні справ про виділ в натурі часток жилого будинку, що є спільною частковою власністю, судам належить мати на увазі, що, виходячи зі змісту ст.115 ЦК, це можливо, якщо кожній із сторін може бути виділено відокремлену частину будинку з самостійним виходом (квартиру). Виділ також може мати місце при наявності технічної можливості переобладнати приміщення в ізольовані квартири. Відповідно ч. 3 ст. 88 ЗК України, учасник спільної часткової власності має право, зокрема, вимагати виділення належної йому частки із складу земельної ділянки як окремо, так і разом з іншими учасниками, які вимагають виділення. Відповідно до свідоцтва про право на спадщину за законом від 18.02.1970 р., реєстраційний номер в реєстрі № 325 та свідоцтва про право на спадщину за заповітом від 09.02.1988 р., реєстраційний номер № 377 власником 51/100 часток у праві власності на житловий будинок з господарськими будівлями, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] є позивач [PERSON] ( а.с. 10-11, 12). Відповідно до свідоцтва про право на спадщину за законом від 30.10.2017, що зареєстровано в реєстрі за № 1704, відповідач [PERSON] є власником 49/100 часток у праві власності на вищевказаний житловий будинок ( а.с. 17). Як вбачається з державного акта на право власності на земельну ділянку серії ЖТ № 065961 сторони є співвласниками земельної ділянки, площею 0,0987 га, кадастровий номер 182251010001:014:0503 (а.с.18-19). Як вбачається з витягу з Державного земельного кадастру про земельну ділянку від 27.01.2020, земельна ділянка площею 0,0960, кадастровий номер 182251010001:014:0503, за адресою: [ADDRESS] з цільовим призначенням для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд на праві спільної часткової власності належить позивачу [PERSON] 51/100 та відповідачу [PERSON] 49/100. Витягом з державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності № 165546832 від 06.05.2019 підтверджується державна реєстрація речових прав на житловий будинок ( спільна часткова власність) за позивачем у розмірі 51/200; технічним паспортом на будинок садибного типу з господарськими будівлями та спорудами [ADDRESS] підтверджуються технічні дані та площі будинку та відсутність самочинно збудованих приміщень ( а.с. 14-16). Судом досліджено висновок експертів № 255/12-2020 за результатами проведення комісійної судової будівельно-технічної та земельно-технічної експертизи. Відповідно Варіанту № 1, на який посилається при уточненні позовних вимог позивач, є технічно можливим провести виділ частки позивача у праві спільної часткової власності на будинок [ADDRESS] . При цьому передбачено відступ від рівності часток. В даному варіанті приміщення, що виділяються є ізольованими та не потребують виконання додаткових будівельних робіт для їх ізольованого користування, в тому числі втручання в несучі конструктивні елементи житлового будинку та інженерні системи загального користування. Також за варіантом № 1 вказаного висновку визначено можливий варіант виділу земельної ділянки, враховуючи частки у праві власності на них у сторін. Враховуючи, що відповідач не заперечила щодо запропонованого варіанту виділу частки позивача, суд дійшов до висновку про можливість виділу частки позивача з спірного нерухомого майна за вказаним позивачем варіантом. Таким чином, аналіз досліджених в судовому засіданні об`єктивних доказів дає суду підстави зробити висновок про те, що позовні вимоги підлягають задоволенню з підстав, наведених судом вище. Також на підставі ст. 141 ЦПК підлягають перерахунку судові витрати по справі. Оскільки вартість виділеної позивачу частини будинку оцінена в 482430 грн., а при зверненні позивачем сплачено за даною вимогою лише 408,00 грн. судового збору, то з позивача за рішенням суду підлягає стягненню на користь держави недоплачений судовий збір в розмірі: 4842430* 1% = 4824,30 грн. 408,00 = 4416,30 грн. Враховуючи викладене, на підставі ст.358, 364 ЦК України, ст. 88 ЗК України,

Outcome: approved