Jurisdiction: civil
Date: 2017-08-14 00:00:00

Позивач звернула Позивач звернулася в суд з позовною заявою, в якій просить визнати право власності за нею [PERSON] на спадкове нерухоме майно, а саме, житловий будинок з відповідно приналежними до нього господарськими спорудами, що знаходиться за адресою Львівська область Бродівський район с. Пониква вул. Засілля 13, після смерті батька [PERSON], який помер 6 лютого 1993 року. В судове засідання позивач не зявилася, подала суду заяву, в якій позовні вимоги підтримала, просить суд позов задоволити, справу слухати у її відсутності. Представник відповідача [PERSON] сільської ради Бродівського району Львівської області в судове засідання не зявився, проте, судом отримано заяву голови сільради [PERSON] № 363/02-17/6 від 11.08.2017 року, в якій просить слухання справи проводити у відсутності їх представника, позов [PERSON] про визнання права власності визнають в повному обсязі, наслідки визнання позову відомі та зрозумілі. Суд розглянув справу без фіксування судового засідання звукозаписувальними технічними засобами, що відповідає положенням ч.2 ст.197 ЦПК України. Згідно з ч. 4 ст. 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд ухвалює рішення про задоволення позову. Суд, взявши до уваги пояснення позивача, зазначені в позовній заяві, визнання позову відповідачем, зясувавши обставини у справі, перевіривши їх доказами, вважає, що позов слід задоволити, виходячи з наступного. Встановлено, що 6 лютого 1993 року помер батько позивачки [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про смерть І-СГ № 179541, яке видане відділом РАЦС Бродівського РУЮ Львівської області (а.с.7). Спадкодавець [PERSON] був власником будинку в с. Пониква по вул. Засілля, 13 Бродівського району Львівської області (а.с.11). Відповідно до складеного заповіту від 21.01.1987 року № 1, засвідченого секретарем Пониквянської сільської ради Бродівського району Львівської області, [PERSON] все своє майно заповів своїй дочці [PERSON] (а.с.8). З пояснень позивачки, зазначених в позовній заяві, вбачається, що з різних обєктивних причин її батько не оформив права власності на будинок. Позивач звернулася до нотаріуса із заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину за законом після смерті чоловіка на житловий будинок, однак, не було правовстановлюючих документів на будинковолодіння, тому винесено нотаріусом постанову про відмову у вчиненні нотаріальних дій від 26.07.2017 року за № 854/02-31/ (а.с.16). Згідно ст. 1223 ЦК України, право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. У разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі не охоплення за заповітом усієї спадщини, право на спадкування за законом одержують особи, визначені законодавством України. Відповідно до ч. 4 ст. 25 ЦК України цивільна правоздатність фізичної особи припиняється в момент її смерті. Тобто, покійна особа не може набувати будь-яких прав, в тому числі і права власності на будинок. Враховуючи дану обставину, користуватися правами і нести обов'язки можуть лише громадяни, які не мають статусу померлого. У відповідності до ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті, а ст. 1219 ЦК України є передбачений виключний список прав та обов'язків особи, які не входять до складу спадщини і жодного з пунктів даної статті не можна застосувати до складу спадщини, що залишилася після смерті [PERSON] Згідно ч. 3 ст. 1296 ЦК України відсутність свідоцтва про право на спадщину не позбавляє спадкоємця права на спадщину. Статтею 392 ЦК України передбачено, що власник майна може предявити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності, що також дає право позивачу звертатися в суд з даним позовом.

Outcome: approved