Jurisdiction: civil
Date: 2016-06-28 00:00:00

Позивач звернулась до суду з позовом до [PERSON] міської ради в якому просить визнати за нею в порядку спадкування після смерті [PERSON], який помер 30 серпня 2015 року, право забудовника житлового будинку і господарсько-побутових будівель, розташованих за адресою: пров. Миру, 1, м. Бобринець, з правом здачі в експлуатацію та отримання на своє імя документів, що посвідчують право власності. Позов обґрунтовує тим, що 30 серпня 2015 року у м. Бобринець помер її чоловік [PERSON], після смерті якого відкрилась спадщина на житловий будинок з господарсько-побутовими будівлями, що знаходиться за адресою: пров. Миру, 1, м. Бобринець. Спадкоємцями за законом першої черги на відкриту після смерті [PERSON] спадщину є позивач, яка прийняла спадщину згідно ч.3 ст. 1268 ЦК України та діти померлого [PERSON], [PERSON], які відмовились від прийняття спадщини. За оформленням спадщини після смерті чоловіка позивач звернулась до приватного нотаріуса [PERSON] районного нотаріального округу [PERSON], яка 05 квітня 2016 року винесла постанову про відмову у вчиненні нотаріальної дії видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на житловий будинок після смерті чоловіка [PERSON] у звязку з відсутністю правовстановлюючого документу. Згідно договору про надання в безстрокове користування земельної ділянки для будівництва індивідуального житлового будинку на праві особистої власності від 09 грудня 1970 року [PERSON], на підставі рішення Виконавчого комітету [PERSON] міської ради №177 від 13 листопада 1970 року, надано на праві безстрокового користування земельну ділянку, розташовану по пров. Миру, 1, м. Бобринець, загальною площею 412 кв.м. для будівництва жилого будинку та господарсько-побутових будівель. За життя [PERSON] отримав право забудовника на земельній ділянці за адресою: пров. Миру, 1, м. Бобринець, розпочав та закінчив будівництво житлового будинку і господарсько-побутових будівель, але не ввів їх в експлуатацію, не виготовив правовстановлюючі документи та не здійснив державну реєстрацію права власності Позивач є спадкоємцем за законом першої черги, прийняла спадщину, а тому вважає, що має право успадкувати усі права забудовника щодо незавершеного будівництва, розташованого на вказаній земельній ділянці. В судове засідання позивач [PERSON] не зявилася, до суду надала заяву згідно якої розгляд справи просила провести без її участі, позовні вимоги підтримала в повному обсязі та просила їх задовольнити (а.с. 128). Представник відповідача [PERSON] міської ради Кіровоградської області в судове засідання не зявився, про дату, час і місце розгляду справи повідомлений належним чином (а.с.69), в матеріалах справи міститься клопотання згідно якого просить розглядати справу за відсутності представника [PERSON] міської ради (а.с.27). Вивчивши матеріали справи, оцінивши наявні в матеріалах справи та досліджені в судовому засіданні докази, суд прийшов до висновку, що позов підлягає задоволенню, з наступних підстав. Судом встановлено, що 31 серпня 1969 року між [PERSON] та [PERSON] укладено шлюб, про що в книзі реєстрації актів про укладення шлюбу зроблено запис №13, зареєстрований Кіровським ЗАГС Бобринецького району Кіровоградської області, що підтверджується копією свідоцтва про одруження серії І-АБ №194477, після якого прізвище дружин стало [PERSON] (а.с.7). 30 серпня 2015 року у м. Бобринець помер [PERSON], що підтверджується копією свідоцтва про смерть серії І-ОЛ №213435, виданого 02 вересня 2015 року Відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби [PERSON] районного управління юстиції у Кіровоградській області (а.с.6). За життя [PERSON] рішенням засідання Виконкому [PERSON] міської Ради депутатів трудящих від 13 листопада 1970 року №177 Про надання права на індивідуальне будівництво жилого будинку надано право на індивідуальне будівництво жилого будинку в м. Бобринець по пров. Мира №1 на земельній ділянці, розміром 412 кв.м. (а.с.14). За життя [PERSON] договором про надання в безстрокове користування земельної ділянки для будівництва індивідуального жилого будинку на праві особистої власності від 09 грудня 1970 року, посвідченого нотаріусом [PERSON] нотаріальної контори 11 грудня 1970 року, реєстровий №1276 на підставі рішення Виконкому [PERSON] міської Ради депутатів трудящих від 13 листопада 1970 року №177, надано на праві безстрокового користування земельну ділянку по пров. Мира №1, загальною площею 412 кв. м. для будівництва жилого будинку та господарсько-побутових будівель (а.с.15-16). Згідно ч.1 ст.1220 ЦК України спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою. Часом відкриття спадщини [PERSON] є день його смерті, тобто 30 серпня 2015 року. Статтею 1261 ЦК України передбачено, що у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, той з подружжя, який його пережив, та батьки. Частиною 1 статті 1270 ЦК України визначено, що для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. Згідно ч.3 ст.1268 ЦК України спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. 27 січня 2016 року позивач в період шестимісячного строку для прийняття спадщини подала до приватного нотаріуса [PERSON] районного нотаріального округу Кіровоградської області [PERSON] заяву про прийняття спадщини після смерті чоловіка [PERSON]. Діти померлого [PERSON] та [PERSON] відмовились від прийняття спадщини після смерті батька, на підтвердження чого подали відповідні заяви, які містяться в копії спадкової справи №4/2016 до майна померлого 30 серпня 2015 року [PERSON] (а.с.41,50). Отже, єдиним спадкоємцем за законом, що прийняла відкриту спадщину після смерті [PERSON], являється дружина померлого [PERSON], яка після його смерті також успадкувала за законом: земельну ділянку, площею 1,9700 гектарів, розташованої на території Миколо-Бабанської сільської ради Бобринецького району Кіровоградської області, яка належала спадкодавцю на підставі Державного акта на право власності на земельну ділянку серії ЯЛ №670520, виданого [PERSON] районною державною адміністрацією Кіровоградської області 09 грудня 2011 року, що підтверджується свідоцтвом про право на спадщину за законом від 05.04.2016 року (а.с.56), земельну ділянку, площею 5,9598 гектарів, розташованої на території Марянівської сільської ради Бобринецького району Кіровоградської області, яка належала спадкодавцю на підставі свідоцтва про право власності на нерухоме майно за індексним номером 25542598, виданого [PERSON] державним реєстратором реєстраційної служби [PERSON] районного управління юстиції 13.08.2014 року, що підтверджується свідоцтвом про право на спадщину за законом від 05.04.2016 року (а.с. 59) та автомобіль марки УАЗ 3303, 1988 року випуску, реєстраційний номер 07707ОН, зареєстрований [PERSON] МРЕВ ДАІ УМВС України в Кіровоградській області 25 грудня 2003 року, належного спадкодавцю на підставі свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу серії ЕІС №247043, що підтверджується свідоцтвом про право на спадщину за законом від 05.04.2016 року (а.с.62). Щодо видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на спірний житловий будинок, що належав померлому [PERSON], позивачу було відмовлено у звязку з відсутністю правовстановлюючого документу, що підтверджується постановою приватного нотаріуса [PERSON] районного нотаріального округу [PERSON] від 05.04.2016 року про відмову у вчиненні нотаріальної дії (а.с.8). Згідно копії архівної довідки №29 від 21.03.2016 року, виданої [PERSON], право власності на житловий будинок за адресою: Кіровоградська область, м. Бобринець, провул. Миру №1 не зареєстровано, дата останньої технічної інвентаризації 18.03.2016 року (а.с.9). З копії технічного паспорта на садибний (індивідуальний) житловий будинок №3 по пров. Миру, місто Бобринець, виготовленого за станом на 18.03.2016 року, вбачається, що самочинного будівництва вказане домоволодіння не містить, на що вказує відсутність в технічному паспорті відповідної відмітки (а.с.18-20). Виходячи зі змісту частин першої і другої статті 331 ЦК України, частини першої статті 182 ЦК України та пункту 8 Тимчасового положення про порядок державної реєстрації прав власності на нерухоме майно, право власності на новостворене нерухоме майно виникає у особи, яка створила це майно, після закінчення будівництва об'єкта нерухомості, введення його в експлуатацію, отримання свідоцтва про право власності та реєстрації права власності. Аналізуючи встановлені в судовому засіданні обставини, суд відзначає законність будівництва житлового будинку за адресою: Кіровоградська область, м. Бобринець, провул. Миру №1, так і наявність у [PERSON] на момент його смерті права здачі та введення даного будинку в експлуатацію. Частиною1 ст. 182 ЦК України визначено, що право власності та інші речові права на нерухомі речі, обмеження цих прав, їх виникнення, перехід припинення підлягають державній реєстрації, а відповідно до ч.2 ст.331 ЦК України якщо право власності на нерухоме майно відповідно до закону підлягає державній реєстрації, право власності виникає з моменту державної реєстрації, оскільки встановлена відсутність права власності у померлого [PERSON] на момент його смерті, а також можливість вирішення питання належності будинку лише після прийняття його до експлуатації, а також вимоги ст. ст. 1296, 1297 ЦК України, суд приходить до висновку про законність вимог позивачів. В звязку з цим судом враховуються положення ст.117 ЦК України, згідно якої обєктами цивільних прав є речі, у тому числі гроші та цінні папери, інше майно, майнові права, результати робіт, послуги, результати інтелектуальної, творчої діяльності, інформація, а також іншу матеріальні і нематеріальні блага, крім того, положення ст. 190 ЦК України, відповідно до якої майном, як особливим обєктом вважаються окрема річ, сукупність речей, а також майнові права та обовязки. Частиною 1 ст.178 ЦК України передбачено, що обєкти цивільних прав (тобто і майнові права) можуть вільно відчужуватись або переходити від однієї особи до іншої в порядку правонаступництва чи спадкування або іншим чином, якщо вони не вилучені з цивільного обороту, або не обмежені в обороті, або не є невідємними від фізичної чи юридичної особи. З урахуванням викладеного, відповідно до вимог ст.1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обовязки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинились внаслідок його смерті. Відповідно до п. 8 Постанови № 7 Пленуму Верховного Суду України від 30 травня 2008 року «Про судову практику у справах про спадкування», якщо будівництво здійснювалось згідно із законом, то у разі смерті забудовника до завершення будівництва (до введення в експлуатацію) його права та обов'язки як забудовника входять до складу спадщини. За таких умов в суді позивач документально підтвердила належне спадкодавцю немайнове право забудовника і обєктивно існуючі перешкоди у реалізації спадкових прав, оскільки нотаріус не має можливості видати свідоцтва про спадкування за законом після смерті [PERSON] щодо спірних спадкових прав. У відповідності до ст.88 ЦПК України судові витрати залишити по фактично понесених сторонами. На підставі викладеного,

Outcome: approved