Jurisdiction: civil
Date: 2014-10-01 00:00:00

Позивач звернулась в суд з позовом про стягнення з відповідача пені посилаючись на те, що відповідач ухиляється від сплати аліментів на утримання сина, має заборгованість. Просила стягнути неустойку за прострочення сплати аліментів за період з 18 червня 2012 року по 10 квітня 2014 року у сумі 26 112 грн. 87 коп. У судовому засіданні позивач підтримала позовні вимоги та просила задовольнити, стягнути суму неустойки, судові витрати пов»язані з оплатою апеляційної та касаційної скарги. Відповідач позовні вимоги не визнав та пояснив, що сплачує аліменти відповідно до своєї матеріальної можливості. Його дохід не дозволяє сплачувати аліменти у більшому розмірі. Просив відмовити у задоволенні позову. Представник Київського ВДВС Полтавського МУЮ покладається на розсуд суду щодо позовних вимог. Суд, заслухавши пояснення сторін, представника третьої особи, дослідивши матеріали справи, матеріали виконавчого провадження, приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню. Судом встановлено, що рішенням Київського районного суду м. Полтави, стягнуто з [PERSON] на користь [PERSON] аліменти на утримання сина [PERSON] у розмірі 1/4 частини усіх видів заробітку щомісячно до досягнення дитиною повноліття. Рішення суду набрало законної сили, звернуто до примусового виконання та виконавчий лист знаходиться на виконанні Київського ВДВС Полтавського МУЮ . Як встановлено в судовому засіданні, відповідачем сплачуються аліменти на користь позивача на утримання сина, але не в повному обсязі. Заборгованість станом на 16 червня 2014 року , згідно довідки Київського ВДВС Полтавського МУЮ №293/12 від 01 квітня 2014 року складала 7706 грн. 10 коп. Відповідно до ч. 1 ст. 196 СК України при виникненні заборгованості з вини особи, яка зобов'язана сплачувати аліменти за рішенням суду, одержувач аліментів має право на стягнення неустойки (пені) у розмірі одного відсотка від суми несплачених аліментів за кожен день прострочення. З довідки про заборгованість по аліментам № 293/12 від 01 квітня 2014 року вбачається , що відповідачем сплачуються аліменти на користь позивача на утримання сина в розмірі 400 грн., що є менше ніж встановлений законом мінімум для дитини відповідного віку. На час видання спірної довідки взагалі відсутні відомості щодо сплати відповідачем аліментів за період з 01 січня по 01 травня 2014 року. Під час судового засідання державним виконавцем надана довідка № 12/16571 від 16 травня 2014 року відповідно до якої, заборгованість по аліментам складає 7 605 грн. 75 коп. та відповідачем у травні 2014 року надано квитанції про сплату ним аліментів у розмірі 400 грн. 14 січня 2014 року за січень, 14 лютого 2014 року - за лютий, 17 березня 2014 року - за березень, 15 квітня 2014 року - за квітень. Пунктом 22 постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року №3 « Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» передбачено, що відповідальність платника аліментів за прострочення їх сплати у виді неустойки (пені), визначена у т.. 196 СК України, настає лише за наявності вини цієї особи, на платника аліментів не можна покладати таку відповідальність, якщо заборгованість утворилася з незалежних від нього причин, зокрема, у зв'язку з несвоєчасною виплатою заробітної плати, затримкою або неправильним перерахуванням аліментів банками. В інших випадках стягується неустойка за весь час прострочення сплати аліментів. Приймаючи до уваги, що відповідачем сплачувались аліменти не у повному розмірі, тому позовні вимоги щодо стягнення з відповідача неустойки є обґрунтованими. Суд не може прийняти до уваги розрахунок пені, що наданий позивачем, а тому виходить із розрахунку : сума пені = сума боргу х 1% х кількість днів Відповідно довідки Київського ВДВС Полтавського МУЮ № 293/12 від 01 квітня 2014 року розрахунок неустойки складає: 2012 рік: З 18 червня по 01 липня ( 13 днів) сума боргу 247 грн. 18 коп., пеня - 32 грн. 13 коп.; З 01 липня по 01 серпня (31 день) , борг 585 грн. 47 коп., пеня 181 грн. 50 коп.; З 01 серпня по 01 вересня (31 день), борг 585 грн. 47 коп., пеня 181 грн. 50 коп.; З 01 вересня по 01 жовтня (30 днів), борг 585 грн. 47 коп., пеня 175 грн. 64 коп.; З 01 жовтня по 01 листопада (31 день), борг 600 грн. 33 коп., пеня 186 грн. 10 коп.; З 01 листопада по 01 грудня (30 днів), борг 600 грн. 33 коп., пеня 60 грн. 10 коп..; З 01 грудня по 01 січня 2013 р. (31 день), борг 600 грн. 33 коп., пеня 186 грн. 10 коп.; 2013 рік: З 01 січня по 01 лютого (31 день) , борг 194 грн. 47 коп., пеня 60 грн. 29 коп.; З 01 лютого по 01 березня (28 день) , борг 194 грн. 47 коп., пеня 54 грн. 45 коп.; З 01 березня по 01 квітня (31 день) , борг 194 грн. 47 коп., пеня 60 грн. 29 коп.; З 01 квітня по 01 травня (30 днів) , борг 199 грн. 92 коп., пеня 59 грн. 98 коп.; З 01 травня по 01 червня (31 день) , борг 199 грн. 92 коп., пеня 61 грн. 98 коп.; З 01 червня по 01 липня (30 днів) , борг 199 грн. 92 коп., пеня 59 грн. 98 коп.; З 01 липня по 01 серпня (31 день) , борг 213 грн. 15 коп., пеня 66 грн. 08 коп.; З 01 серпня по 01 вересня (31 день) , борг 213 грн. 15 коп., пеня 66 грн. 08 коп.; З 01 вересня по 01 жовтня (30 днів) , борг 213 грн. 15 коп., пеня 63 грн. 95 коп.; З 01 жовтня по 01 листопада (31 день) , борг 213 грн. 15 коп., пеня 66 грн. 08 коп.; З 01 листопада по 01 грудня (30 днів) , борг 213 грн. 15 коп., пеня 63 грн. 95 коп.; з 01 грудня по 01 січня 2014 р. (31 день), борг 213 грн. 15 коп., пеня 66 грн. 08 коп.; Не зважаючи на те, що сплата відповідачем аліментів за період з 01 січня по 01 травня 2014 року не відображена у зазначеній довідці, останній частково сплачував у цей період аліменти у розмірі 400 грн., що підтверджується довідкою № 12/16571 від 16 травня 2014 року. Розрахунок пені за 2014 рік: З 01 січня по 01 лютого (31 день) , борг 217 грн. 62 коп., пеня 67 грн. 46 коп.; З 01 лютого по 01 березня (28 день) , борг 217 грн. 62 коп., пеня 60 грн. 93 коп.; З 01 березня по 01 квітня (31 день) , борг 217 грн. 62 коп., пеня 67 грн. 46 коп.; Всього: 2 304 грн. 10 коп. Відповідач в судовому засіданні заперечував проти задоволення позову посилаючись на свій матеріальний стан. Відповідно до ч.1 статті 60, ч.1 ст. 131 ЦПК України кожна сторона зобов»язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків встановлених законом. Сторони зобов»язані подати свої докази чи повідомити про них суд до або під час попереднього судового засідання у справі. Приймаючи до уваги, що відповідач лише зазначав про свій незадовільний матеріальний стан та не надав доказів на підтвердження зазначених обставин, тому підстави для застосування судом ч.2 ст. 196 СК України відсутні. Таким чином, з відповідача на користь позивача підлягає стягнення неустойки у розмірі 2304 грн.10 коп. Що стосується стягнення з відповідача на користь позивача витрат пов»язаних зі сплатою судового збору за подачу апеляційної та касаційної скарги, то відповідно до ч.1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір» від сплати судового збору звільняються позивачі - за подання позовів про стягнення аліментів. Виходячи з норми даного закону, позивач звільнена і від сплати судового збору за подання апеляційної та касаційної скарги на рішення суду про стягнення неустойки зха прострочення сплати аліментів. З відповідача на користь держави підлягає стягненню судовий збір у розмірі 243 грн. 60 коп.

Outcome: partial