Jurisdiction: civil
Date: 2014-03-05 00:00:00

Позивач звернулась до суду з позовом до відповідача, в якому просила визнати 155/200 частин домоволодіння з відповідною часткою нежитлових будівель та споруд, що розташовані по [ADDRESS] об'єктом права спільної сумісної власності подружжя та визнати за нею право власності на ? частину вищевказаного нерухомого майна. В обґрунтування позовних вимог вказувала, що за час шлюбу з відповідачем на земельній ділянці по [ADDRESS], яка отримана ним у спадщину після смерті [INFO] батька [PERSON] та після смерті [INFO] бабусі [PERSON] був побудований житловий будинок, право власності на якій відповідач набув на підставі Свідоцтва про право власності на домоволодіння від 05.03.1991 року. Позивач в судове засідання не з'явилась, для захисту своїх інтересів направила представника за довіреністю. Представник позивача в судове засідання не з'явилась, надала суду заяву про розгляд справи за її відсутності, позовні вимоги підтримує у повному обсязі, просить суд позов задовольнити. Відповідач в судове засідання не з'явився, про день та час розгляду справи був повідомлений належним чином. Ухвалою суду справа розглянута за відсутності сторін в порядку заочного провадження, оскільки в справі достатньо даних про права та взаємини сторін. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного. Як вбачається із матеріалів справи, сторони перебували у зареєстрованому шлюбі з 15.06.1978 р. Рішенням Заводського районного суду м. Миколаєва від 20.09.2010 р. шлюб було розірвано. [PERSON] на підставі договору побудови, посвідченого Миколаївською держнотконторою 26.01.1961 року за №1078, зареєстрованого в КП ММБТІ 28.03.1961 року за №8826 належало на праві власності домоволодіння [ADDRESS]. [INFO] [PERSON] помер та після його смерті відкрилась спадщина у вигляді ? частини вищевказаного домоволодіння, яку прийняли його дружина [PERSON], мати [PERSON], дочка [PERSON] та син [PERSON] При цьому його дружині була виділена ? частина із спільного сумісного майна подружжя. [INFO] померла [PERSON] та після її смерті спадщину у вигляді 1/8 частини даного домоволодіння прийняли в рівних частках її онуки [PERSON] та [PERSON] Таким чином [PERSON] на момент реєстрації шлюбу належало на праві власності 7/48 часток домоволодіння по [ADDRESS] з відповідною часткою нежитлових будівель та споруд. За час перебування сторін у шлюбі, за спільні кошти подружжя на земельній ділянці домоволодіння [ADDRESS] було побудовано житловий будинок, який введено в експлуатацію рішенням виконавчого комітету Заводської районної ради народних депутатів №247-к від 16.11.1990 року, після чого право власності було зареєстровано КП ММБТІ за відповідачем. Рішенням виконавчого комітету Заводської районної ради народних депутатів №265-к від 15.02.1991 року визначені наступні ідеальні частки: за [PERSON] - 17/100, за [PERSON] - 11- 100, за відповідачем - 155/200. 05.03.1991 року [PERSON] отримав Свідоцтво про право приватної власності на 155/200 часток в домоволодінні [ADDRESS]. В ході розгляду справи судом призначалась судова будівельно-технічна експертиза, висновком №125-138 від 17.01.2014 року якої встановлено, що визначити склад приміщень, які входили до належної відповідачу на праві власності частини домоволодіння [ADDRESS] станом на 01.09.1978 рік, їх стан, площу та вартість не є можливим, у зв'язку з тим, що ідеальна частка співвласника [PERSON] на вказаний період складала 7/48 часток, на цю частку ідеальна площа у житловому будинку літ. «А-1» складала 6,23 кв.м. При цьому експертом встановлено, що житловий будинок літ. «Ж» та сіни «ж1», прибудова - 1987 р., одноповерхова, загальною площею - 77,1 кв.м. в тому числі житлова - 43,2 кв.м. Житловий будинок літ. «Ж,ж-1» є новим будівництвом, розташованим у задній торцевій частині ділянки безпосередньо вздовж торцевої межі у верхній правій кутовій частині. Зазначений житловий будинок літ. «Ж,ж1» побудований згідно індивідуального проекту, загальна площа якого складає 104,4 кв.м., був прийнятий в експлуатацію рішенням Заводського районного виконавчого комітету від 16.11.1990 року №247-к та акту прийому в експлуатацію індивідуального домоволодіння. За результатами будівництва нового житлового будинку літ. «Ж,ж1», нових надвірних господарських будівель літ. «З» - гараж, літ. «К» - вбиральня - самовільно-побудоване домоволодіння [ADDRESS] станом на 27.09.1990 року складалось з наступних будівель: літ. «А-1,а-1»- одноповерховий житловий будинок 1948 року побудови, літ. «Ж,ж1 - одноповерховий будинок 1987 року побудови, надвірні господарські споруди літ. «В», №3, №1,2. Таким чином, встановлено, що з 01.09.1978 року по 01.01.2002 рік на земельній ділянці домоволодіння відбувалось будівництво нового узаконеного житлового будинку літ. «Ж,ж1», який було введено в експлуатацію з діючою оцінкою станом на 27.09.1990 рік в розмірі 8108 руб. У старому житловому будинку літ. «А-1,а-1» 1948 року побудови, ніяких ремонтно-будівельних робіт за період з 01.09.1978 року по 01.01.2002 рік не виконувалось. Збільшення вартості домоволодіння відбулось за рахунок введення в експлуатацію нового житлового будинку літ. «Ж,ж1». За період з 1990 року по 01.01.2002 рік у житловому будинку літ. «Ж» виконано самовільне будівництво надбудови другого поверху у складі трьох житлових кімнат та холу. Вартість будівельних робіт та матеріалів, які були використані під час будівництва не введеного в експлуатацію другого поверху житлового будинку літ. «Ж» у домоволодінні [ADDRESS] станом на сьогоднішній день складає 148177,00 грн., в тому числі вартість будівельних матеріалів - 69022,00 грн. Вищевказаний житловий будинок є об'єктом спільної сумісної власності подружжя відповідно до вимог ст. 60 СК України в ред. 2004 року та ст. 22 КпШС України в ред. 1969 р, оскільки на час шлюбу діяли обидва кодекси, які передбачають, що кожна річ, набута за час шлюбу, крім речей індивідуального користування, є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя. Статтею 68 СК України визначено, що розірвання шлюбу не припиняє прав спільної сумісної власності на майно набуте за час шлюбу. Відповідно до ст. 28 КпШС України в разі поділу майна, яке є спільною сумісною власністю подружжя, їх частки визначаються рівними. Згідно ст.70 СК України у разі поділу майна, що є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя, частки майна дружини та чоловіка є рівними, якщо інше не визначено домовленістю між ними або шлюбним договором. При цьому п.1 ч.1 ст. 57 СК України вказує, що майно, набуте дружиною, чоловіком до шлюбу, є їхньою особистою приватною власністю. Аналогічне містить і ст. 24 КпШС України. З огляду на вищевикладене, суд дійшов висновку, що за час шлюбу сторонами побудований житловий будинок літ. «Ж,ж1», внаслідок чого частка відповідача в домоволодінні [ADDRESS] збільшилась з 7/48 до 155/200. За такого за позивачкою слід визнати право власності на ? частину від (155/200 - 7/48):2=197/960, оскільки ця частка домоволодіння є об'єктом спільної сумісної власності подружжя. При цьому враховуючі, що за час шлюбу сторонами був побудований другий поверх житлового будинку літ. «Ж,ж1», який не введений в експлуатацію, вартість будівельних матеріалів та будівельних робіт якого складає 148177 грн., суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь позивачки ? частину вказаної суми в розмірі 74088,50 грн. як компенсацію ? вартості проведених за період шлюбу будівельних робіт та витрачених будівельних матеріалів на будівництво другого поверху житлового будинку літ. «Ж,ж1», розташованого в домоволодінні [ADDRESS] в розмірі 74088,50 грн. За такого позов підлягає частковому задоволенню. Відповідно до ст. 88 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягає стягненню судовий збір в розмірі 214,00 грн., на користь держави - 526,88 грн.

Outcome: partial