Jurisdiction: civil
Date: 2015-02-18 00:00:00

позивач звернулась до Голосіївського районного суду м.Києва з позовом в до [PERSON] про визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням, а саме [ADDRESS]. Свої позовні вимоги [PERSON] обгрунтовує тим, що після смерті [PERSON] вона є власником спірної квартири на підставі спадкового договору від 27.09.2013 року. [PERSON] зареєстрований в даній квартирі з 08.05.2008 р., однак з моменту реєстрації постійно в ній не проживає, не несе витрат по її утриманню та не цікавиться житловим приміщенням. Реєстрація відповідача за адресою: [ADDRESS] перешкоджає позивачу, як власнику майна, реалізувати в повному обсязі своє право власності та розпорядитись майном, в зв»язку з чим на підставі положень ст.391 ЦК України позивач просить захистити своє право в судовому порядку у спосіб, визначений в позовних вимогах, визнавши відповідача таким, що втратив право користування жилим приміщенням/ Позивач в судове засідання не з'явилася, надавши заяву про підтримання позовних вимог в повному обсязі та слухання справи за її відстності. Відповідач в судове засідання не з»явився, про місце і час судового розгляду повідомлявся судом за місцем його реєстрації. Судова повістка повернулась до суду за закінченням терміну її зберігання, в зв»язку з чим на підставі ст.74 ЦПК України суд вважає, що відповідач належним чином повідомлений про місце і час судового розгляду. На підставі ст.224 ЦПК України за згодою позивача суд вважає за можливе провести заочний розгляд справи. Дослідивши матеріали справи, вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Згідно з ст.317 ЦК України, власникові належить право володіння, користування та розпорядження своїм майном. Судом встановлено, що квартира [ADDRESS] перебувала у власності [PERSON] 27 вересня 2013 р. між [PERSON] та [PERSON] було укладено спадковий договір, відповідно до умов якого Відчужувач ([PERSON].) зобов'язалася після своєї смерті передати у власність Набувачу ([PERSON].) квартиру [ADDRESS] [INFO] р. [PERSON] померла. Право власності на дане нерухоме майно було зареєстровано за позивачем в установленому законом порядку. На момент розгляду справи за даною адресою зареєстрований [PERSON], [INFO]. Судом встановлено, що [PERSON] був зареєстрований у спірній квартирі як член сім'ї померлої [PERSON] Судом встановлено, що відповідач не мешкає в спірній квартирі з моменту реєстрації (травень 2008 року). Будь-яких речей особистого вжитку, які належать відповідачу, в даній квартирі немає. Відповідач не несе будь-яких витрат на утримання жилого приміщення, не сплачує комунальні послуги. Зазначені обставини підтверджуються актом, складеним ОСББ «Молодіжний-14» від 11.11.2014 року, за результатами обстеження квартири на предмет проживання там [PERSON] Зазначені докази є належними, допустими і такими, що узгоджуються між собою. Відповідач [PERSON] із заявою щодо збереження за ним житлової площі до організації, що здійснює експлуатацію і обслуговування будинку, не звертався. Фактів створення перешкод відповідачу у користуванні спірним житловим приміщенням судом не встановлено. Відповідно до ст.150 ЖК України громадяни, які мають у приватній власності будинок (частину будинку), квартиру, користуються ним (нею) для особистого проживання і проживання членів їх сімей і мають право розпоряджатися цією власністю на свій розсуд: продавати, дарувати, заповідати, здавати в оренду, обмінювати, закладати, укладати інші не заборонені законом угоди. Відповідно до ст.383 ЦК України власник житлового будинку, квартири має право використовувати помешкання для власного проживання, проживання членів своєї сім»ї, інших осіб і не має права використовувати його для промислового виробництва. Як зазначалось вище, право користування відповідача квартирою [ADDRESS] було нерозривно пов»язано з правом власності [PERSON] на спірну квартиру, яке припинилось внаслідок її смерті. Враховуючи викладене, беручи до уваги те, що відповідач не є членом сім»ї власника спірної квартири, з боку позивача йому не надавалось право користування даною квартирою, суд вважає, що вимоги позивача є обгрунтованими, доведеними в ході розгляду справи, а тому підлягають задоволенню. Судові витрати суд вважає за необхідне розподілити на підставі ст.88 ЦПК України.

Outcome: approved