Jurisdiction: civil
Date: 2016-10-04 00:00:00

Позивач звернулась до суду з позовом до відповідача про розірвання шлюбу, посилаючись на те, що відносини між подружжям припинені внаслідок несумісності характерів, різних поглядів на життєві проблеми та шляхи їх вирішення. Також просила стягнути з відповідача на її користь аліменти на утримання дітей: доньки [PERSON], [INFO], та доньки [PERSON], [INFO], твердій грошовій сумі у розмірі 1531,00 грн. на кожну дитину відповідно до прожиткового мінімуму для дітей віком від 6 до 18 років щомісяця до повноліття дітей. У подальшому позивач уточнила позовні вимоги та просила про стягнення аліментів на утримання двох дітей в розмірі 1/3 частини від всіх видів заробітку (доходів) відповідача щомісяця до повноліття дітей. Позивач уточнені вимоги позову підтримала, просила про розгляд справи у її відсутності. Відповідач у судове засідання не з'явився, про час та дату судового засідання повідомлений належним чином, причини неявки суду не повідомив. Судом ухвалено про розгляд справи у відсутності позивача, заочний розгляд справи, що відповідає вимогам ст. 224 ЦПК України. Обставини справи, встановлені судом. Сторони перебувають у шлюбі з 30.04.2004 року. Від шлюбу мають дітей: [PERSON], [INFO], та доньки [PERSON], [INFO]. Шлюб це добровільний, рівноправний, сімейний союз жінки та чоловіка спрямований на створення сім*ї та зареєстрований у державному органі реєстрації актів цивільного стану. Загальна декларація прав людини у ч. 2 ст. 16 містить положення, за яким шлюб може укладатися тільки при вільній і повній згоді сторін, що одружуються, а за ст. 23 Міжнародного пакту про громадянські і політичні права, жоден шлюб не може бути укладений без вільної і цілковитої згоди тих, хто одружується. За аналогією можливо зробити висновок, що й подальше існування сімї, як добровільного союзу у разі відсутності добровільної згоди чоловіка чи жінки на такий союз, не може мати місце. Принцип добровільності шлюбу закріплений у ст. 51 Конституції України у відповідності до якого шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Чинне законодавство України забороняє примушування до шлюбу. Шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду. За такого, в сім'ї склалися ненормальні взаємовідносини внаслідок несумісності характерів, різних поглядів на життєві проблеми та шляхи їх вирішення. Подружні стосунки припинені та в теперішній час не підтримуються. За таких обставин суд вважає, що сім'я розпалась, відновлення її неможливе та недоцільне, а тому позов підлягає задоволенню, а шлюб на підставі ст. 112 СК України - розірванню. Діти знаходяться на утриманні у матері - [PERSON] Відповідно до ст.180 Сімейного кодексу України, батьки зобов'язані утримувати дітей до досягнення ними повноліття. Згідно ч.3 ст.181 Сімейного кодексу України, за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Частиною 1 ст.183 Сімейного кодексу України, передбачено, що частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Враховуючи вимоги ст.ст. 182-184 СК України, суд вважає, що існують підстави для стягнення аліментів, та з відповідача слід стягнути аліменти на утримання дітей у розмірі 1/3 частини від всіх видів його заробітку (доходів). Таким чином, позов підлягає задоволенню. В силу ст. 88 ЦПК України з відповідача на користь позивача слід стягнути судовий збір в розмірі 551 грн. 20 коп. та судовий збір на користь держави в розмірі 551 грн. 20 коп.

Outcome: approved