Jurisdiction: civil
Date: 2021-09-19 00:00:00

Позивач звернулась до суду з даним позовом до відповідача, зазначивши, що [INFO] помер її дід - [PERSON] , який постійно мешкав та був зареєстрований за адресою: [ADDRESS] , який був спадкоємцем свого померлого [INFO] батька - [PERSON] та прийняв спадщину, але не встиг оформити своїх спадкових прав. Отже на день смерті діда позивача залишилося спадкове майно, що складається з: домоволодіння, яке розташованого за адресою: [ADDRESS] . [PERSON] при житті залишив заповіт на ім`я батька позивача [PERSON] , посвідчений 26.11.2007 року приватним нотаріусом Дніпропетровського міського нотаріального округу Насобіною Т.В. за реєстром номер 4714. [PERSON] спадщину не прийняв. Крім позивача інших спадкоємців по закону не має. 02 березня 2021 року позивач звернулася до приватного нотаріуса Дніпропетровського міського нотаріального округу Батової Л.Г. із заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину за законом після смерті діда [PERSON] . Листом від 02.03.2021 року № 111/02-31 позивача було повідомлено, що вона пропустила термін для подачі заяви про прийняття спадщини. У встановлений законом шестимісячний строк позивач не звернулася до нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини оскільки протягом місяця після смерті діда, вона зверталася до приватного нотаріусу Дніпропетровського міського нотаріального округу Насобіної Т.В., котра посвідчувала заповіт, але та повідомила позивача, що остання не має ніякого відношення до зазначеного заповіту, а відповідно і прав на майно, оскільки [PERSON] за життя складено заповіт. Таким чином знаючи про те, що у спадкодавця є син, а також є заповіт, позивач вважала, що саме він прийняв у спадок належний діду будинок. Крім того, з 2019 року, позивач вийшла на роботу з декретної відпустки та з того часу має дуже напружений та щільний графік роботи. А також, у неї є малолітні діти, котрі часто хворіють та потребують багато часу. У зв`язку з викладеним позивач просила суд визначити їй тримісячний додатковий строк для подачі заяви про прийняття спадщини після смерті [PERSON] . Позивач та її представник у судовому засіданні позовні вимоги підтримали та просили суд їх задовольнити в повному обсязі. Представник відповідача у судове засідання не з`явився. Надав суду заяву, в якій просив справу розглядати без присутності представника, рішення по справі ухвалити на розсуд суду. Третя особа до судового засідання не з`явилась, про дату та час розгляду справи повідомлена належним чином, надала заяву про розгляд справи у її відсутність. Суд вислухавши пояснення позивача та її представника, дослідивши докази в їх сукупності, вважає, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню з наступних підстав. Частиною 1 статті 4 ЦПК України визначено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Згідно ст.12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Відповідно до ч.1 ст.13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Вимогами ч.3 ст.12, ч.1 ст.81 ЦПК України передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. З`ясувавши всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд дійшов наступного висновку. [INFO] помер\~дід позивача\~-\~ [PERSON] ,\~який постійно\~мешкав та\~був зареєстрований\~за адресою:\~ [ADDRESS] ,\~який був\~спадкоємцем свого\~померлого [INFO] батька\~-\~ [PERSON] та\~прийняв спадщину,\~але не\~встиг оформити\~своїх спадкових\~прав. [PERSON] залишив заповіт на ім`я батька позивача [PERSON] , посвідчений 26.11.2007 року приватним нотаріусом Дніпропетровського міського нотаріального округу Насобіною Т.В. за реєстром № 4714. Спадкоємець за заповітом спадщину в установлений законом строк не прийняв. 02 березня 2021 року позивач звернулася до приватного нотаріуса Дніпропетровського міського нотаріального округу із заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину за законом після смерті діда [PERSON] . Того ж дня приватним нотаріусом Батовою Л.Г. було винесено постанову про відмову у вчиненні нотаріальної дії, оскільки [PERSON] було пропущено строк для прийняття спадщини після смерті [PERSON] . Як встановлено в судовому засіданні, позивач визначений законом строк для подання заяви про прийняття спадщини пропустила з поважних причин, оскільки з квітня 2019 року займалась лікуванням двох малолітніх дітей, про що свідчать відповідні довідки КНП «Дніпропетровський центр первинної медико-санітарної допомоги № 11» ДМР. Крім того\~12 березня 2020 року\~рішенням Уряду\~в Україні було запроваджено карантин, який приводив до певних обмежень у вільному пересуванні особи. Відповідно до ст.1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Згідно ст.1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Відповідно до ст.1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Відповідно до ст.1269 ЦК України, спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно зі спадкодавцем, має подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини. Згідно ч.1 ст.1270 ЦК України для прийняття спадщини встановлюється строку у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. Якщо виникнення у особи права на спадкування залежить від неприйняття спадщини або відмови від її прийняття іншими спадкоємцями, строк для прийняття спадщини встановлюється у три місяці з моменту неприйняття іншими спадкоємцями спадщини або відмови від її прийняття. Відповідно до ч.3 ст.1272 ЦК України за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини. Відповідно до п.24 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику у справах про спадкування» вирішуючи питання про визначення особі додаткового строку, суд досліджує поважність причини пропуску строку для прийняття спадщини. При цьому необхідно виходити з того, що поважними є причини, пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій. Додатковий строк, достатній для подання заяви про прийняття спадщини, не може перевищувати шестимісячного строку, встановленого статтею 1270 ЦК України для прийняття спадщини. Постановою Верховного Суду від 26.06.2019 року по справі №565/1145/17 визначено, що поважними причинами пропуску строку визнаються, зокрема: 1) тривала хвороба спадкоємців; 2) велика відстань між місцем постійного проживання спадкоємців і місцем знаходження спадкового майна; 3) складні умови праці, які, зокрема, пов`язані з тривалими відрядженнями, в тому числі закордонними; 4) перебування спадкоємців на строковій службі у складі Збройних Сил України; 5) необізнаність спадкоємців про наявність заповіту тощо. Таким чином, в судовому засіданні було встановлено, що позивач строк подання заяви про прийняття спадщини до нотаріальної контори пропустила з поважних причин, в зв`язку з чим суд вважає за доцільним задовольнити позов частково та поновити їй строк для подачі заяви про прийняття спадщини, визначивши його в 2 місяці, що на думку суду буде достатньо для реалізації позивачем своїх спадкових прав. Судові витрати по справі віднести за рахунок позивача. На підставі викладеного,

Outcome: partial