Jurisdiction: civil
Date: 2014-07-06 00:00:00

Позивач звернулась до суду з вказаним позовом, яким просила суд визнати за собою як за спадкоємцем першої черги за законом після смерті батька [PERSON], який помер [INFO], право власності на житловий будинок [ADDRESS]. В судове засіданні сторони не з'явилися. Проте, як від позивача так і від відповідача по даній справі надійшли заяви про слухання справи у їх відсутність. Позивач заявлений позов підтримав та просив його задовольнити. В свою чергу в поданій до суду заяві відповідач вказав, що позов визнає. Відтак, судом вирішено проводити слухання справи за відсутності сторін. Дослідивши матеріали справи, судом встановлені наступні факти і відповідно ним правовідносини. [INFO] помер [PERSON] (а.с.6). Позивач являється сином померлого (а.с.5). Після смерті батька позивача відкрилась спадщина, зокрема, у вигляді спірного житлового будинку [ADDRESS]. Право власності на вказаний будинок не зареєстровано (а.с.11). Позивач є спадкоємицею за законом після смерті батька (а.с.13). На момент смерті останнього з ним був зареєстрований його син [PERSON], який [INFO] помер (а.с.7). Постановою нотаріуса від 15 травня 2014 року позивачу відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на спадкове майно, а саме вищевказаний спірний житловий будинок, у зв'язку з відсутністю необхідного правовстановлюючого документа (а.с.12). Зазначені правовідносини врегульовані наступними нормативними актами. Кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу (ч. 1 ст. 16 ЦК України). Спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців)( ст. 1216 ЦК України). Спадкування здійснюється за заповітом або за законом (ст. 1217 ЦК України). Спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою. Часом відкриття спадщини є день смерті особи або день, з якого вона оголошується померлою (ч. 1, ч. 2 ст. 1220 ЦК України). Спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. (ч. 1, ч. 5 ст. 1268 ЦК України). Право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні (ч. 1 ст. 321 ЦК України). Системний аналіз вищезазначених норм та обставин справи у своїй сукупності, дає підстави дійти до висновку, що спадкодавець за життя була фактичним власником спірного будинку, але право власності на нього не зареєструвала, що позбавляє в даний час спадкоємця прийняти спадщину. Також, судом встановлено, що спадкоємець має законне право на отримання у власність даного житлового будинку і не може бути позбавлений цього права, оскільки набуття права власності, позивача, як спадкоємця після смерті матері, чітко передбачено ЦК України. Отже, враховуючи вищевикладене та правову позицію апеляційного суду Житомирської області з наведених правовідносин, позовна заява підлягає до задоволення, як така, що доведена позивачем. Водночас, розглядаючи питання щодо судових витрат по справі, суд, відповідно до положень ч. 1 ст. 88 ЦПК України, вирішує його шляхом стягнення з відповідача витрат сплачених та документально підтверджених позивачем в розмірі 272,91 гривень. На підставі вищевикладеного,

Outcome: approved