Jurisdiction: civil
Date: 2019-08-01 00:00:00

Позивач звернулась до суду з позовом до відповідача про позбавлення батьківських прав, встановлення над дитиною опіки та стягнення аліментів. Свої вимоги обґрунтовує тим, що вона є рідною бабусею [PERSON] , [INFO] . Її син [PERSON] , перебував в зареєстрованому шлюбі з [PERSON] з 02.10.2004 року , від якого у них народилась донька [PERSON] . Спільне життя з відповідачем у її сина не склалося, починаючи з січня 2015 року вони стали проживати окремо та рішенням суду від 15.03.2018 року шлюб між ними розірвано. З моменту народження [PERSON] разом зі своїми батьками проживала у квартирі позивача. З 2015 року відповідач участі у вихованні та утриманні дитини не приймала, успіхами у навчанні не цікавилась. [INFO] син позивача - батько [PERSON] помер, і з цього часу позивач та її чоловік [PERSON] продовжують опікуватись дитиною, створюють умови для нормального життя та повноцінного розвитку онуки [PERSON] . Відповідач самоусунулась від виховання дитини, матеріальної допомоги не надає, не цікавиться її життям та розвитком, її станом здоров`я, а також не дбає про її інтереси, не сплачує аліменти на її утримання, не бере участі у її вихованні. З огляду на те, що вихованням та утриманням онуки [PERSON] займається позивач та її чоловік, а відповідач ухиляється від утримання дитини, вважає за доцільне позбавити її батьківських прав відносно [PERSON] та встановити опіку над нею. Крім того, у зв`язку з тим, що відповідач матеріальної допомоги на утримання дитини не надає, просила стягнути аліменти у розмірі 1/3 частини від усіх видів її заробітку (доходу) щомісяця, починаючи з дня пред`явлення позовної заяви до суду і до досягнення [PERSON] повноліття. На підставі вищевикладеного просила позов задовольнити. Позивач в судове засідання не з`явилась, надала заяву в якій позовні вимоги підтримала у повному обсязі та просила справу розглядати без її участі, проти ухвалення заочного рішення не заперечувала. Відповідач в судове засідання не з`явилась, про день і час розгляду справи повідомлялась належним чином, про причини неявки суд не повідомила. Суд, відповідно до ст.ст. 223, 280, 281 ЦПК України вважає за можливе розглянути справу на підставі наявних у ній матеріалів у його відсутність, оскільки неявка відповідача не перешкоджає постановленню заочного рішення, проти чого не заперечував представник позивача. Представник Служби у справах дітей та сім`ї Солом`янської районної в м. Києві державної адміністрації надала висновок №108-9886 від 22.07.2019 року про доцільність позбавлення батьківських прав [PERSON] відносно малолітньої доньки [PERSON] , [INFO] та встановлення над нею опіки. Згідно ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового засідання технічним засобом здійснює секретар судового засідання. У разі неявки в судове засідання всіх учасників справи, чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Врахувавши заяву позивача, висновок наданий представником третьої особи Служби у справах дітей та сім`ї Солом`янської районної в м. Києві державної адміністрації, дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню, виходячи з наступного. Судом встановлено, що позивач [PERSON] є рідною бабусею [PERSON] , [INFO] . Син позивача [PERSON] з 02.10.2004 року перебував у зареєстрованому шлюбі з відповідачем [PERSON] , від якого вони мають малолітню доньку [PERSON] , [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] , виданим Відділом реєстрації актів цивільного стану Солом`янського районного управління юстиції у м. Києві. Рішенням Солом`янського районного суду м. Києва від 15.03.2018 року шлюб між [PERSON] та відповідачем [PERSON] було розірвано. Згідно ч. 4 ст. 82 ЦПК України обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом. Вказаним рішення було встановлено, що [PERSON] та [PERSON] з січня 2015 року проживають окремо, не ведуть спільного господарства та не підтримують сімейно-шлюбних стосунків. Також встановлено, що рішенням Солом`янського районного суду м. Києва від 13.02.2018 року стягнуто з відповідача [PERSON] , аліменти на користь [PERSON] на утримання малолітньої доньки [PERSON] , [INFO] в розмірі 1/4 частини від усіх видів заробітку (доходу) щомісяця, але не менше ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 08.09.2017 року і до досягнення нею повноліття - [INFO] . Вказаним рішенням було встановлено, що відповідач [PERSON] добровільно матеріальної допомоги на утримання своєї доньки [PERSON] , [INFO] , не надає, малолітня донька сторін проживає разом з [PERSON] та знаходиться на повному його матеріальному утриманні. Згідно свідоцтва про смерть серії [NUMBER] , виданим Брусилівським районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Житомирській область, батько [PERSON] , [INFO] , - [PERSON] помер [INFO] . Як зазначила позивач, малолітня [PERSON] , [INFO] , з самого народження проживала разом з батьками у її квартирі та з 2015 року відповідач самоусунулась від виховання своєї доньки та жодної участі в утриманні, розвитку та вихованні [PERSON] не приймає, у зв`язку з чим просила позбавити [PERSON] батьківських прав відносно малолітньої доньки [PERSON] та призначити її опікуном, на що слід зазначити наступне. З висновку органу опіки та піклування Солом`янської районної в м. Києві державної адміністрації №108-9986 від 23.07.2019 року вбачається, що згідно з інформацією, наданою 17.01.2019 року середньою загальноосвітньою школою №69 м. Києві, яку відвідує малолітня [PERSON] , вихованням дитини займаються баба - позивач [PERSON] та дід [PERSON] . Позивач завжди відвідує батьківські збори та цікавиться навчанням онуки. Матір, відповідач [PERSON] не відвідувала навчальний заклад та батьківські збори, не цікавилась навчальними успіхами доньки. Відповідно до висновку психологічного обстеження дитини, наданого 30.05.2019 року шкільним психологом середньої загальноосвітньої школи №69 м. Києва, [PERSON] , [INFO] , має високий рівень прив`язаності до позивача та діда, що свідчить про глибокий постійний психологічний контакт з ними. Діагностується відсутність емоційної прив`язаності до матері. Під час обстеження умов проживання малолітньої, за адресою: [ADDRESS] , працівниками служби у справах дітей та сім`ї Солом`янської районної в м. Києві державної адміністрації 15.02.2019 року встановлено, що [PERSON] , [INFO] , разом з позивачем та дідом проживають в квартирі, де створені умови для навчання, відпочинку та розвитку. Під час бесіди зі співробітниками служби у справах дітей та сім`ї Солом`янської районної у м. Києві державної адміністрації 16.07.2019 року [PERSON] повідомила, що з 2018 року вона періодично спілкується з матір`ю. [PERSON] бажає проживати з позивачем та не заперечує щодо призначення її опікуном. Щодо позбавлення батьківських прав матері не заперечує, про що надала заяву до служби. Відповідно до висновку органу опіки та піклування Солом`янської районної в м. Києві державної адміністрації від 22.07.2019 року №108-9886 [PERSON] може виконувати обов`язки опікуна над малолітньою онукою [PERSON] , 2007 р.н., у разі позбавлення матері дитини батьківських прав. Відповідно до інформації з Реєстру територіальної громади м. Києва про зареєстрованих осіб у житловому приміщенні станом на 29.05.2019 року [PERSON] зареєстрована за адресою: [ADDRESS] . За вказаною адресою повідомлення про розгляд питання на засідання комісії з питань захисту прав дитини особисто не отримала, документи та пояснення не надала. Зважаючи на викладене з`ясувати її думку із зазначеного питання не виявилося можливим. На підставі викладеного, орган опіки та піклування Солом`янської районної в м. Києві державної адміністрації вважає за доцільне позбавити батьківських прав [PERSON] стосовно малолітньої [PERSON] , 2007 р.н. Таким чином, в судовому засіданні достовірно встановлено, що всі питання щодо виховання [PERSON] , [INFO] , вирішуються позивачем [PERSON] та її чоловіком самостійно без участі та підтримки з боку відповідача. Дитина знаходиться на повному її вихованні та утриманні. Відповідач не піклується про свою доньку [PERSON] , [INFO] , не проявляє заінтересованості в її подальшій долі, не цікавиться її станом здоров`я, не піклується про фізичний і духовний розвиток дитини, підготовкою до самостійного життя, зокрема - не забезпечує необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкується з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надає дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяє засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляє інтересу до її внутрішнього світу. Згідно п.2 ч.1 ст. 164 Сімейного кодексу України мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він, ухиляються від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини. Згідно ч. 3 ст. 164 Сімейного кодексу України мати, батько можуть бути позбавлені батьківських прав щодо усіх своїх дітей або когось із них. Як встановлено вище, відповідач по справі [PERSON] не займається вихованням сина, повністю усунулась та ухиляється від виконання батьківських обов`язків, не виявляє до неї будь-якої батьківської уваги та турботи. Відповідно до ст. 165 Сімейного кодексу України право на звернення до суду з позовом про позбавлення батьківських прав мають один з батьків, опікун, піклувальник, особа, в сім`ї якої проживає дитина, заклад охорони здоров`я, навчальний або інший дитячий заклад, в якому вона перебуває, орган опіки та піклування, прокурор, а також сама дитина, яка досягла чотирнадцяти років. Згідно з ч. 1 ст. 166 Сімейного кодексу України особа, позбавлена батьківських прав: втрачає особисті немайнові права щодо дитини та звільняється від обов`язків щодо її виховання; перестає бути законним представником дитини; втрачає права на пільги та державну допомогу, що надаються сім`ям з дітьми; не може бути усиновлювачем, опікуном та піклувальником; не може одержати в майбутньому тих майнових прав, пов`язаних із батьківством, які вона могла б мати у разі своєї непрацездатності (право на утримання від дитини, право на пенсію та відшкодування шкоди у разі втрати годувальника, право на спадкування); втрачає інші права, засновані на спорідненості з дитиною. Відповідно до ч. 2 ст. 166 Сімейного кодексу України особа, позбавлена батьківських прав, не звільняється від обов`язку щодо утримання дитини. Відповідно до п. 16 постанови Пленуму Верховного суду України №3 від 30.03.2007 року «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками. Згідно вимог ст. ст. 76, 77, 79, 80 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків. Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання. Згідно ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків встановлених цим Кодексом. Враховуючи вищенаведене, суд приходить до висновку, що позивач довела ті обставини, на які посилалась як на підставу своїх позовних вимог. За таких обставин, суд приходить до висновку, що відповідач [PERSON] ухиляється від виконання своїх батьківських обов`язків відносно своєї доньки [PERSON] , [INFO] , а тому вона повинна бути позбавлена батьківських прав відносно неї. Позивач просила встановити опіку над малолітньою [PERSON] , [INFO] , призначивши її опікуном, на що слід зазначити наступне. Встановлено, що позивач [PERSON] перебуває на обліку потенційних опікунів/піклувальників в службі у справах дітей та сім`ї Солом`янської районної в м. Києві державної адміністрації за №1 від 19.02.2019 року. Відповідно до висновку про стан здоров`я від 23.01.2019 року, виданого КНП «Центр первинної медико-санітарної допомоги №2», [PERSON] практично здорова. Відповідно до довідки, виданої Департаментом інформаційних технологій Міністерства внутрішніх справ України, [PERSON] на території України станом на 29.12.2018 року до кримінальної відповідальності не притягувалась, не знятої чи не погашеної судимості не має та в розшуку не перебуває. Згідно службової характеристики Національного університету оборони України ім. Івана Черняховського, позивач [PERSON] працює в університеті прибиральником службових приміщень господарчої частини та працю з 22.10.2007 року по теперішній час. Показала себе підготовленою, наполегливою і сумлінним працівником, здатна на високому рівні виконувати покладені обов`язки і завдання. За характером спокійна, врівноважена, розсудлива. В колективі користується повагою. На критику з боку начальників реагує правильно. Згідно довідки про доходи Національного університету оборони України ім. Івана Черняховського від 24.01.2019 року за №182/3/131 заробітна плата [PERSON] за період з липня 2018 року по грудень 2018 року становить 30692,28 грн. Позивач проживає разом з онукою [PERSON] , [INFO] , за адресою: [ADDRESS] . Відповідно до акта обстеження житлово-побутових умов проживання, квартира за вказаною адресою трьохкімнатна, мебльована, за призначенням та оснащена необхідною побутовою технікою. Стан помешкання відповідає санітарно-гігієнічним вимогам. Сімя мешкає разом в одній кімнаті де [PERSON] має ліжко, письмовий стіл, шафу для речей та одягу. З висновку органу опіки та піклування Солом`янської районної в м. Києві державної адміністрації №108-9886 від 22.07.2019 року вбачається, що під час бесіди з [PERSON] , було з`ясовано, що дівчинка не заперечує щодо призначення [PERSON] своїм опікуном. З правами та обов`язками опікуна [PERSON] ознайомлена та зобов`язується їх виконувати. З огляду на викладене, орган опіки та піклування Солом`янської районної в м. Києві державної адміністрації вважає, що [PERSON] може виконувати обов`язки опікуна над малолітньою [PERSON] , [INFO] . Згідно зі ст. 243 СК України опіка, піклування встановлюється над дітьми-сиротами і дітьми, позбавленими батьківського піклування. Опіка встановлюється над дитиною, яка не досягла чотирнадцяти років, а піклування - над дитиною у віці від чотирнадцяти до вісімнадцяти років. Опіка, піклування над дитиною встановлюється органом опіки та піклування, а також судом у випадках, передбачених Цивільним кодексом України. Згідно з ч.ч. 1, 2 ст. 244 СК України опікуном, піклувальником дитини може бути за її згодою повнолітня дієздатна особа. При призначенні дитині опікуна або піклувальника органом опіки та піклування враховуються особисті якості особи, її здатність до виховання дитини, ставлення до неї, а також бажання самої дитини. З урахуванням викладеного, суд приходить до висновку про задоволення позовних вимог позивача про призначення її опікуном над [PERSON] , [INFO] , оскільки це повністю відповідає інтересам дитини. Що стосується вимог про стягнення з відповідача аліментів на користь позивача на утримання [PERSON] , [INFO] , у розмірі 1/3 частини від усіх видів її заробітку (доходу) щомісяця, починаючи з дня пред`явлення позовної заяви до суду і до досягнення [PERSON] повноліття, то слід зазначити наступне. Як встановлено вище, відповідач [PERSON] добровільно матеріальної допомоги на утримання своєї доньки [PERSON] , [INFO] не надає. Відомості про працевлаштування відповідача в матеріалах справи відсутні. Згідно ст.180 Сімейного кодексу України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до ст.181 Сімейного кодексу України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина.. Згідно зі ст.182 Сімейного кодексу України при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Відповідно до ст. 183 СК України частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Якщо стягуються аліменти на двох і більше дітей, суд визначає єдину частку від заробітку (доходу) матері, батька на їх утримання, яка буде стягуватися до досягнення найстаршою дитиною повноліття. Якщо після досягнення повноліття найстаршою дитиною ніхто з батьків не звернувся до суду з позовом про визначення розміру аліментів на інших дітей, аліменти стягуються за вирахуванням тієї рівної частки, що припадала на дитину, яка досягла повноліття. Згідно зі ст. 191 Сімейного Кодексу України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову, а в разі подання заяви про видачу судового наказу - із дня подання такої заяви. Згідно ст. 166 СК України особа, позбавлена батьківських прав, не звільняється від обов`язку щодо утримання дитини. При задоволенні позову щодо позбавлення батьківських прав суд одночасно приймає рішення про стягнення аліментів на дитину. Враховуючи те, що відповідач зобов`язана утримувати дитину і створювати необхідні передумови для розвитку і забезпечення організації її життя нарівні з позивачем, а також передбачені законом обставини, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь позивача аліменти на утримання малолітньої доньки [PERSON] , [INFO] в розмірі 1/3 частки з усіх видів заробітку (доходу), але не менше ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і до досягнення нею повноліття щомісячно. При цьому, суд враховує, що відповідач фізично здорова, працездатна, може працювати та сплачувати аліменти на утримання дитини. Згідно зі ст.191 Сімейного Кодексу України аліменти присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову. Відповідно до ст. 141 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягає стягненню судовий збір в сумі 1536,80 грн., та в дохід держави має бути стягнуто судовий збір в розмірі 768,40 грн.

Outcome: approved