Jurisdiction: civil
Date: 2018-03-27 00:00:00

Позивач звернулась до суду з позовом до відповідача про визнання права власності на спадкове майно, мотивуючи свої вимоги тим, що [INFO] помер її батько [PERSON], після смерті якого спадщину прийняла його дружина, мати позивача, [PERSON], проте нотаріально її не оформила і [INFO] вона померла. Після її смерті відкрилась спадщина у виді домоволодіння, що розташоване по [ADDRESS]. Позивач є спадкоємцем за законом на залишену спадщину, яку вона вчасно прийняла та оформила у нотаріуса її частину у виді земельної частки (паю) та права на пайовий фонд у майні ТОВ «Бубнівське». Однак через відсутність правовстановлюючого документу на вищевказане домоволодіння позивач не може його оформити. На підставі наведеного просить задовольнити позов. Представник відповідача в судове засідання не з?явився, однак подав на адресу суду заяву, в якій просить справу розглянути за його відсутності, позовні вимоги визнав у повному обсязі. Ознайомившись з матеріалами справи, оцінивши докази в їх сукупності, суд вважає, що даний позов підлягає задоволенню з таких підстав. Судом встановлено, що [INFO] помер батько позивача [PERSON], після смерті якого спадщину прийняла його дружина, мати позивача, [PERSON], проте нотаріально її не оформила і [INFO] вона померла. Після її смерті відкрилась спадщина у виді домоволодіння, що розташоване по [ADDRESS]. При вирішені даного спору, суд приходить до висновку, що до застосування підлягають норми цивільного законодавства, що діяло на момент відкриття та прийняття спадщини, а саме Цивільний Кодекс України в редакції 1963 року. Відповідно до ч.1 ст.529 ЦК УРСР в редакції 1963 року при спадкоємстві за законом спадкоємцями першої черги є, в рівних частках, діти (у тому числі усиновлені), дружина і батьки (усиновителі) померлого. Згідно ст.548 ЦК УРСР в редакції 1963 року, для придбання спадщини необхідно, щоб спадкоємець її прийняв. Відповідно до п.1 ч.1 ст.549 ЦК УРСР в редакції 1963 року, якщо спадкоємець фактично вступив в управління або володіння спадковим майном, то він визнається таким, що прийняв спадщину. Таким чином позивач є спадкоємцем за законом на залишену спадщину, яку вона вчасно прийняла, оскільки проживала разом із спадкодавцем до дня його смерті та фактично вступила в управління спадковим майном, що підтверджується довідкою Бубнівської сільської ради Городоцького району Хмельницької області №02-16/34 від 25.01.2018 року. Частину спадщини у виді земельної частки (паю) та права на пайовий фонд у майні ТОВ «Бубнівське» позивач оформила за собою, отримавши свідоцтво про право на спадщину за законом від 19.12.2005 року. Однак через відсутність правовстановлюючого документу на вищевказане домоволодіння позивач не може його оформити в нотаріальному порядку. Підтвердженням цього є постанова про відмову у вчиненні нотаріальних дій від 30.01.2018 року, що міститься в матеріалах справи. Право позивача на спадкове майно підтверджується її паспортом, свідоцтвами про народження та одруження позивача, свідоцтвом про смерть спадкодавця, довідкою КП «Городоцьке БТІ», заявою, довідками та випискою з погосподарських книг Бубнівської сільської ради Городоцького району Хмельницької області, свідоцтвом про право на спадщину за законом від 30.01.2018 року, виданим на ім'я позивача після смерті [PERSON], звітом технічного стану домоволодіння по [ADDRESS], де вказано, що зазначений будинок побудовано у 1960 році і станом на 27.11.2017 року він знаходиться в задовільному стані та придатний для проживання, архівною довідкою Хмельницького обласного державного нотаріального архіву №395/01-18 від 31.01.2018 року, матеріалами спадкових справ: №241/93 до майна померлого [INFO] [PERSON] та №613-2005 до майна померлої [INFO] [PERSON] Відповідно до ч.3 ст.200 ЦПК України за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Відповідно до ч.1 ст.142 ЦПК України у разі визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті суд у відповідній ухвалі чи рішенні у порядку, встановленому законом, вирішує питання про повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову. Оскільки відповідач визнав позов до початку розгляду справи по суті, то відповідно позивачу слід повернути з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого ним при поданні позову, а саме - 880,67 грн.

Outcome: approved