Jurisdiction: civil
Date: 2015-11-13 00:00:00

Позивач звернувшись до суду з вищевказаним позовом і посилаючись на заподіяння йому шкоди внаслідок ДТП, яка, як вважає позивач, сталася з вини відповідача, просив стягнути з останнього: 232833 грн. - у відшкодування матеріальної шкоди, яка пов'язання з пошкодженням автомобіля; 10000 грн. - у відшкодування моральної шкоди, яка полягає у душевних стражданнях, дискомфорті із-за неможливості користуватись автомобілем, вимушеності нести витрати на ремонт автомобіля; 1300 грн. - у відшкодування витрат за звіт № 189 з визначення вартості матеріального збитку, завданого власнику колісного транспортного засобу, складений 11.05.2015 року; 1500 грн. - у відшкодування витрат на правову допомогу. Також у своєму позові позивач зазначив, що від СК «ОРАНТА» він отримав: 49000 грн. - страхового відшкодування. У судовому засіданні представник позивача, який одночасно є і представником третьої особи, позов підтримав і просив про його задоволення. Відповідач у судове засідання не з'явився і доказів про поважність причин своєї неявки, суду не надав, хоча про час і місце розгляду справи, неодноразово повідомлявся належним чином за повідомленою ним же адресою свого місця проживання, що підтверджується наявними в матеріалах справи, письмовими доказами. Представник позивача, який одночасно є і представником третьої особи, вважає, що відповідач не з'явився у судове засідання без поважних причин. Суд вважає, що відповідач не з'явився у судове засідання без поважних причин. Представник позивача, який одночасно є і представником третьої особи, не заперечував проти заочного розгляду справу. З урахуванням положень ст. ст. 74-77, 169, 224 ЦПК України та з метою уникнення затягування розгляду справи, суд вважає, що в матеріалах справи, є достатньо даних про права та взаємовідносини сторін по справі, для її розгляду по суті заочно за відсутності відповідача. Вислухавши пояснення представника позивача, який одночасно є і представником третьої особи, дослідивши наявні в матеріалах справи докази, суд у судовому засіданні встановив наступне. 26.09.2014 року біля 19-10 год. відповідач, керуючи автомобілем «ІВЕКО» р. н. [NUMBER] на пр. Броварському в м. Києві, здійснив зіткнення з автомобілем «Тойота - RAV-4» р. н. [NUMBER], під керуванням позивача, що призвело до механічних пошкоджень вказаних транспортних засобів. Постановою судді Смілянського міськрайонного суду Черкаської області від 19.01.2015 року, справу про притягнення відповідача до адміністративної відповідальності за ст. 124 КУпАП, закрито у зв'язку із закінченням, передбаченого ст. 38 КУпАП, строку для накладення адміністративного стягнення, тобто, з нереабілітуючих підстав. З урахуванням викладеного, суд вважає, що саме відповідач, є винним у скоєнні ДТП та заподіянні шкоди внаслідок цієї ДТП. Відповідно до наявної у матеріалах справи, копії свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу від 05.09.2013 року, третя особа, є власником автомобіля ТОYOTA RAV4 р. н. [NUMBER]. Відповідно до наявного у матеріалах справи, звіту № 189 з визначення вартості матеріального збитку, завданого власнику колісного транспортного засобу, складеного 11.05.2015 року, вартість матеріального збитку, завданого власнику КТЗ ТОYOTA RAV4 держ. № [NUMBER] в результаті його пошкодження, складає: 280532,99 грн.. Відповідно до наявних у матеріалах справи, копій: рахунку страхового відшкодування від 05.03.2015 року і страхового акта № ОЦВ-14-8406/1 від 10.03.2015 року, цивільно-правова відповідальність відповідача на момент ДТП, була застрахована НАСК «Оранта» і остання виплатила третій особі в межах ліміту відповідальності: 49000 грн. - страхового відшкодування за пошкодження автомобіля ТОYOTA RAV4 р. н. [NUMBER]. Згідно з ч. 1 ст. 1167, ч. 2 ст. 1187, п. 3 ч. 1 ст. 1188 ЦК України, моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини, крім випадків, встановлених частиною другою цієї статті. Шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об'єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку. Шкода, завдана внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки, відшкодовується на загальних підставах, а саме за наявності вини всіх осіб, діяльністю яких було завдано шкоди, розмір відшкодування визначається у відповідній частці залежно від обставин, що мають істотне значення. Відповідно до абзацу першого п.9.2. і абзацу першого п. 9.3. ст. 9, ст. 22 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» від 01.07.2004 року № 1961-ІV, обов'язковий ліміт відповідальності страховика за шкоду, заподіяну майну потерпілих, становить 25500 гривень на одного потерпілого. Обов'язковий ліміт відповідальності страховика за шкоду, заподіяну життю та здоров'ю потерпілих, становить 51000 гривень на одного потерпілого. При настанні страхового випадку страховик відповідно до лімітів відповідальності страховика відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, яка була заподіяна у результаті дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров'ю, майну третьої особи. Відповідно до цього Закону потерпілим, які є юридичними особами, страховиком відшкодовується виключно шкода, заподіяна майну. Потерпілому відшкодовується моральна шкода, передбачена пунктами 1, 2 частини другої статті 23 Цивільного кодексу України. Така шкода відшкодовується у встановленому судом розмірі відповідно до вимог статті 23 Цивільного кодексу України. При цьому страховик відшкодовує не більше ніж 5 відсотків, ліміту, визначеного у пункті 9.3 статті 9 цього Закону. Різницю між сумою відшкодування, визначеного судом, та сумою, яка має бути відшкодована страховиком, сплачує особа, яку визнано винною у скоєнні дорожньо-транспортної пригоди. Якщо судом встановлено відшкодувати потерпілому моральну шкоду, передбачену пунктами 3, 4 частини другої статті 23 Цивільного кодексу України, таке відшкодування у розмірі, визначеному судом, здійснює особа, яку визнано винною у скоєнні дорожньо-транспортної пригоди. 280532,99 грн. - 49000 грн. = 231532 грн. 99 коп.. З урахуванням викладеного, суд вважає, що позовні вимоги в частині стягнення з відповідача грошової суми: 231532 грн. 99 коп. - у відшкодування матеріальної шкоди, а не суми: 232833 грн. - у відшкодування матеріальної шкоди, про стягнення якої позивач просить у позові, є обґрунтованими і такими, що підлягають задоволенню. Також суд вважає, що пошкодженням автомобіля внаслідок ДТП, позивачу заподіяно моральну шкоду. Наявність вини відповідача в скоєнні ДТП, судом встановлена. Що ж стосується розміру цього відшкодування, то з урахуванням ступеня вини відповідача, обставин ДТП, тривалості страждань та негативних наслідків, які настали для позивача у зв'язку із ДТП, суд вважає, що 10000 грн. про стягнення яких просить позивач, є достатнім розміром для відшкодування заподіяної йому моральної шкоди. Відповідно до наявного в матеріалах справи, акта № ОУ-0000155 від 11.05.2015 року, оплату в сумі: 1300 грн. за складання звіту № 189 з визначення вартості матеріального збитку, завданого власнику колісного транспортного засобу, складеного 11.05.2015 року, здійснила третя особа по справі, а не позивач, тому, позовні вимоги про стягнення з відповідача саме на користь позивача грошової суми: 1300 грн. - у відшкодування витрат за складання звіту № 189 з визначення вартості матеріального збитку, завданого власнику колісного транспортного засобу, складеного 11.05.2015 року, суд вважає безпідставними і такими, що задоволенню не підлягають за недоведеністю. Також позивачем і його представником, суду не надано і судом у процесі розгляду справи, не здобуто доказів у підтвердження позовних вимог про понесення позивачем витрат на правову допомогу в сумі: 1500 грн.. Інтереси позивача в судовому засіданні представляв представник позивача, який діяв на підставі нотаріально посвідченої довіреності, в якій не вказано, що представництво здійснювалось на оплатній основі. Тому, позовні вимоги про стягнення з відповідача на користь позивача: 1500 грн. - у відшкодування витрат на правову допомогу, задоволенню не підлягають за їхньою недоведеністю. За таких обставин, позов підлягає задоволенню частково. Оскільки позов частково задовольняється, то відповідно до ст. 88 ЦПК України, з відповідача на користь позивача підлягають стягненню понесені ним судові витрати по справі, пропорційно до розміру задоволених позовних вимог. При цьому, розмір судового збору, суд визначає з розміру стягуваної суми у відшкодування матеріальної шкоди і з суми задоволених позовних вимог про відшкодування моральної шкоди та за ставками судового збору, які діяли на момент подачі позову до суду.

Outcome: partial