Jurisdiction: civil
Date: 2015-07-15 00:00:00

Позивач звернулась до суду з вказаним позовом, в якому просить надати дозвіл на оформлення документів для тимчасового виїзду за межі України до Російської Федерації [PERSON], [INFO], у супроводі його матері [PERSON] без згоди його батька [PERSON] у період з 07.07.2015 року по 07.08.2015 року, посилаючись на те, що відповідач не надає дозвіл на виїзд їх малолітнього сина за межі України з метою оздоровлення та розвитку дитини. В судовому засіданні позивач підтримала вимоги за підставами вказаними у позові. В судовому засіданні представник третьої особи виконавчого комітету Суворовської районної у м.Херсоні ради просила вимоги позивача задовольнити, оскільки надання дозволу на оформлення документів для виїзду за межі України без згоди батька та надання дозволу на виїзд дитини за кордон без згоди батька відповідає інтересам малолітньої дитини [PERSON] та необхідний для розвитку його та оздоровлення. Відповідач в призначений час в судове засідання не зявився, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, про причини неявки суд не повідомив. Враховуючи, що позивач не заперечує проти заочного розгляду справи, суд вважає можливим розглянути справу на підставі наявних доказів. Заслухавши пояснення осіб, які приймають участь у розгляді справи, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що заявлений позов підлягає частковому задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що сторони є батьками малолітнього сина [PERSON], [INFO], яка є громадянкою України, що підтверджується матеріалами справи. Згідно принципу 2 Декларації прав дитини від 20.11.1959 року дитині законом та іншими засобами повинен бути забезпечений спеціальний захист та надані можливості та сприятливі умови, що дозволяли би їй розвиватися фізично, інтелектуально, духовно та у соціальному відношенні здоровим та нормальним шляхом та в умовах свободи та гідності. Частиною 2 статті 150 СК України закріплено обовязок батьків щодо піклування про здоровя дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток. Відповідно до п.2 ст. 4 Закону України «Про порядок виїзду з України і вїзду в Україну громадян України» оформлення проїзного документу на дитину проводиться на підставі нотаріально посвідченого клопотання батьків. При відсутності згоди одного з батьків на виїзд неповнолітнього громадянина за межі України, може бути надано дозвіл на підставі рішення суду. Як вбачається з пояснень позивача та матеріалів справи, у лютому 2014 року між позивачем [PERSON] та відповідачем [PERSON] розірвано шлюб, через немотивоване ухилення відповідача від надання дозволу на оформлення документів для тимчасового виїзду за межі України до Російської Федерації, позивач не може отримати дозвіл батька на виїзд їх малолітньої дитини у її супроводі за межі України з метою розвитку дитини та її оздоровлення. Таким чином, оцінивши в сукупності досліджені в судовому засіданні докази в межах заявлених вимог, суд приходить до висновку, що вимоги позивача про надання дозволу на оформлення документів для тимчасового виїзду за межі України до Російської Федерації малолітньої дитини без згоди її батька є обґрунтованими та в силу п.3 ч.3 ст.313 ЦК України підлягають задоволенню в частині надання дозволу на оформлення документів для тимчасового виїзду за межі України до Російської Федерації [PERSON], [INFO], у супроводі його матері [PERSON] без згоди його батька [PERSON] у період з 16.07.2015 року по 07.08.2015 року, оскільки виїзд малолітнього [PERSON] за межі України відповідає інтересам дитини, сприяє його розвитку та оздоровленню. Вимоги позивача в частині надання дозволу на оформлення документів для тимчасового виїзду за межі України до Російської Федерації [PERSON], [INFO], у супроводі його матері [PERSON] без згоди його батька [PERSON] у період з 07.07.2015 року по 15.07.2015 року, не підлягають задоволенню судом, оскільки вказаний час на момент розгляду даної справи сплив. Крім того, на підставі ст. 88 ЦПК України з відповідача на користь держави підлягає стягненню судовий збір у сумі 243 грн. 60 коп.

Outcome: partial