Jurisdiction: civil
Date: 2021-08-26 00:00:00

Позивач звернулась до суду з позовом до відповідача про розірвання шлюбу. Позов мотивує тим, що 12.01.2016 уклала шлюб з відповідачем, який зареєстрований відділом державної реєстрації актів цивільного стану по місту Дрогобичу Дрогобицького міськрайонного управління юстиції у Львівській області, актовий запис № 02. У шлюбі з відповідачем [INFO] у них народилась дочка [PERSON] . Вказує, що подружні відносини між ними фактично припинилися через різні погляди на сімейне життя. Майже три роки подружжя не проживає однією сім`єю. На примирення позивач не погоджується, вважає, що подальше спільне життя з відповідачем суперечить її інтересам та інтересам дитини, а тому просить розірвати шлюб. Після розірвання шлюбу залишити їй прізвище « [PERSON] ». У судовому засіданні представник позивача адвокат Коцан Р.М. просив проводити заочний розгляд справи. Вказав, що примирення між сторонами неможливе, вони проживають окремо, шлюбні відносини не підтримують. Відповідач у судове засідання не з`явився і не повідомив суду про причини неявки, хоча належним чином повідомлявся про день та час розгляду справи рекомендованою кореспонденцією, про причини неявки суд не повідомив, відзив не подав. Відповідно до положень ч. 1\~ст. 280 ЦПК України\~суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; відповідач не з`явився у судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; відповідач не подав відзив; позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Заслухавши думку представника позивача, суд ухвалив проводити заочний розгляд справи. Судом встановлено, що згідно свідоцтва про шлюб серії [NUMBER] , виданого 12.01.2016 відділом державної реєстрації актів цивільного стану по місту Дрогобичу Дрогобицького міськрайонного управління юстиції у Львівській області [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] (після державної реєстрації шлюбу [PERSON] ), [INFO] , зареєстрували шлюб 12 січня 2021 року у відділі державної реєстрації актів цивільного стану по місту Дрогобичу Дрогобицького міськрайонного управління юстиції у Львівській облшасті, про що складено відповідний актовий запис № 02. З копії свідоцтва про народження серія [NUMBER] позивач та відповідач є батьками [PERSON] , [INFO] . Стаття 51 Конституції України визначає, що шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки і чоловіка. Кожен із подружжя має рівні права і обов`язки у шлюбі та сім`ї. Аналогічні приписи викладені у статті 24 СК України, у якій, серед іншого передбачено, що примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Частинами 3, 4 статті 56 СК України передбачено, що кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження, є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканість і може мати наслідки, встановлені законом. Відповідно до частини\~2 статті 104 цього ж Кодексу шлюб припиняється внаслідок його розірвання. Згідно частини\~3 статті 105 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до статті 110 цього Кодексу. Частина 1 статті 110 СК України передбачає, що позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. Статтею 112 Сімейного кодексу України передбачено, що суд з`ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Відповідно до ст. 113 СК України особа, яка змінила своє прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Відповідно до змісту пункту 10 постанови пленуму Верховного суду України №\~11 від 21.12.2007 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя», проголошена Конституцією України охорона сім`ї державою полягає, зокрема, в тому, що шлюб може бути розірвано в судовому порядку лише за умови, якщо встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечитиме інтересам одного з них чи інтересам їх дітей. Із цією метою суди повинні уникати формалізму при вирішенні позовів про розірвання шлюбу, повно та всебічно з`ясовувати фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, враховувати наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя, забезпечувати участь у судовому засіданні, як правило, обох сторін, вживати заходів до примирення подружжя. Таким чином, беручи до уваги те, що регулювання шлюбно-сімейних правовідносин здійснюється на принципах добровільності, взаємоповаги, взаєморозуміння, та забезпечення державою принципу свободи шлюбу та принципу свободи розірвання шлюбу, та з урахуванням того, що сторони протягом тривалого часу не проживають разом, не ведуть спільного господарства, тобто фактично припинили шлюбні відносини, а подальше спільне життя і збереження шлюбу суперечить інтересам позивача, яка скористалася своїм правом на пред`явлення позову про розірвання шлюбу, суд дійшов висновку, що позов є обґрунтований та підлягає задоволенню. Відповідно до пункту 6 частини 1 статті 264 ЦПК України під час ухвалення рішення суд вирішує питання як слід розподілити між сторонами судові витрати, враховуючи, що позивач відповідно до п.9 ч.1 ст.5 Закону України «Про судовий збір» звільнена від сплати судового збору, такий, в розмірі 908,00 грн в користь держави слід стягнути з відповідача.

Outcome: approved