Jurisdiction: civil
Date: 2016-06-21 00:00:00

Позивач звернулась до суду з позовом, в якому просить зобов'язати відповідача здійснити виплату страхового відшкодування на її користь за договором добровільного страхування наземного транспорту №3014/230/105071 від 06.07.2015р., внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, що відбулася 15.12.2015р. за участю транспортного засобу марки Богдан 211010, 2013р.в., державний реєстраційний номер [NUMBER]. В обґрунтування позову зазначено, що відповідач неправомірно відмовив у виплаті страхової суми за фактом ДТП, оскільки позивач не порушував умов договору страхування. В судове засідання особи, які беруть участь у справі, не з'явилися, про час і місце розгляду справи повідомлені належним чином, про причини неявки суд не повідомили. Представник позивача - адвокат Новік В.І. - надав суду заяву, в якій зазначив, що підтримує позовні вимоги в повному обсязі, просить розглянути справу без участі позивача і не заперечує проти винесення судом заочного рішення. Відповідно до ст.224 ЦПК судом прийнято рішення про заочний розгляд справи. Дослідивши матеріали справи та оцінивши надані суду докази, судом встановлені наступні обставини справи та відповідні їм правовідносини. 06.07.2015р. між сторонами був укладений договір добровільного страхування наземного транспорту №3014/230/105071, за яким позивачем було застраховано транспортний засіб Богдан 211010, 2013р.в., д.н.з. [NUMBER] /а.с.5-9/. Вигодонабувачем за договором страхування є ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК», яке є власником застрахованого транспортного засобу /а.с.15/. 15.12.2015р. о 02год 00хв [PERSON], керуючи застрахованим автомобілем, не вибрав безпечної швидкості, виїхав на перехресті, де вчинив круговий рух та перекинувся, внаслідок чого автомобіль отримав механічні пошкодження, що підтверджується постановою Придніпровського районного суду м. Черкаси від 28.12.2015р., якою [PERSON] за вчинення адміністративного правопорушення оголошено усне зауваження /а.с.12/. [PERSON] пройшов медичний огляд з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції 15.12.2015р. о 14год 05хв, внаслідок чого було складено відповідний висновок №2272, яким встановлено, що [PERSON] тверезий /а.с.14/. 16.12.2015р. позивачка звернулась до відповідача із заявою з детальним описом обставин, при яких стався страховий випадок, та надала відповідачеві інші документи, що необхідні для вирішення питання про здійснення страхової виплати /а.с.13/. Листом від 28.01.2016р. за вих.. №4882/09/15 відповідач повідомив позивачку про те, що відмовляється від виплати страхового відшкодування через те, що страхувальником було порушено п.7.1.3 договору страхування, відповідно до якого страхувальник зобов'язаний негайно (не пізніше 1 години з моменту виявлення події, при цьому не залишаючи місця настання події) сповістити відповідні державні органи в залежності від страхового випадку (МВС, Державна служба України з надзвичайних ситуацій, ДАІ, органи пожежної охорони, медичні заклади) та здійснити усі інші необхідні процедури, передбачені чинними Правилами дорожнього руху. При цьому страховик посилається на те, що після ДТП органи ДАІ були викликані лише після 10-ї години ранку 15.12.2015р., внаслідок чого тест на вживання алкоголю був проведений лише о 14год 05хв, а протокол про адміністративне правопорушення складений о 14год 10хв. Отже відповідач стверджує, що несвоєчасне повідомлення органи ДАІ про ДТП створило істотні перешкоди страховику у визначенні обставин страхового випадку, тобто визначення чи перебував у момент настання ДТП водій у стані сп'яніння. Не погоджуючись з таким рішенням страховика позивака звернулась до суду з зазначеним позовом. Тож спір між сторонами виник з виконання зобов'язань, передбачених договором страхування, який регулюється нормами Цивільного кодексу України (далі - ЦК), Закону України «Про страхування» та укладеним між сторонами Договором. Відповідно до ст.3 ЦК засадами цивільного законодавства є, зокрема, свобода договору, справедливість, добросовісність, розумність. Статтею 6 ЦК передбачається, що сторони мають право врегулювати у договорі, який передбачений актами цивільного законодавства, свої відносини, які не врегульовані цими актами. Сторони в договорі можуть відступити від положень актів цивільного законодавства і врегулювати свої відносини на власний розсуд. Згідно ст.629 ЦК договір є обов'язковим для виконання сторонами. Підписуючи договір страхування сторони погодили його умови, а відтак вони є обов'язковими для цих сторін. Як встановлено судом, пунктом 7.1.3 укладеного між сторонами договору страхування передбачено обов'язок страхувальника негайно (не пізніше 1 години з моменту виявлення події, при цьому не залишаючи місця настання події) сповістити відповідні державні органи в залежності від страхового випадку (МВС, Державна служба України з надзвичайних ситуацій, ДАІ, органи пожежної охорони, медичні заклади) та здійснити усі інші необхідні процедури, передбачені чинними Правилами дорожнього руху. Висновки зазначених компетентних органів можуть бути прийняті страховиком як належні та достатні для визначення події, як страхового випадку. Пунктом 6.2.10 договору страхування передбачено, що страхувальник зобов'язаний довести до відома осіб, допущених до керування транспортним засобом, умови цього договору та нести відповідальність за цим договором за їх вчинки, як за свої власні. За таких обставин, недотримання водієм [PERSON] обов'язку щодо повідомлення компетентних державних органів про вчинення ДТП протягом однієї години з моменту його вчинення, не звільняє позивачку від відповідальності перед страховиком за невиконання умов п.7.1.3 договору страхування. Як вбачається зі змісту позову позивачка не заперечує тієї обставини, що ані нею, ані водієм [PERSON], не було у передбачений п.7.1.3 договору страхування одногодинний строк повідомлено органи державної автомобільної інспекції МВС України про ДТП. Органи ДАІ були викликані на місце події вже після спливу понад 8 годин часу з моменту вчинення ДТП, внаслідок чого медичний огляд водія на стан сп'яніння було проведено майже через дванадцять годин після моменту вчинення ДТП. Суд зауважує, що поняття договору страхування розкривається у ст.979 ЦК та ст.16 ЗУ «Про страхування». З урахуванням змісту статті 979 ЦК та статті 16 ЗУ «Про страхування» у разі настання страхового випадку страховик зобов'язаний виплатити страхове відшкодування, а інші умови договору страхування є підставою для відмови у виплаті лише в тому разі, якщо таке порушення положень договору страхувальником перешкодило страховику переконатись, що ця подія є страховим випадком, і має оцінюватись судом у кожному конкретному випадку (п.19 постанови пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 01.03.2013р. №4 «Про деякі питання застосування судами законодавства при вирішенні спорів про відшкодування шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки»). З обставин справи вбачається, що порушення позивачкою п.7.1.3 договору страхування, та несвоєчасне повідомлення органи ДАІ про подію ДТП, фактично позбавило страховика можливості з'ясувати чи перебував водій саме в момент події ДТП у стані алкогольного та інших видів сп'яніння, а відповідно і інші обставини, наявність яких згідно п.3.1 договору страхування, дає підстави стверджувати, що подія не є страховим випадком. Відповідно до п.5 ч.1 ст.991 ЦК, п.5 ч.1 ст.26 ЗУ «Про страхування» страховик має право відмовитися від здійснення страхової виплати у разі несвоєчасного повідомлення страхувальником без поважних на те причин про настання страхового випадку або створення страховикові перешкод у визначенні обставин, характеру та розміру збитків. Пунктом 7.4 договору страхування передбачено, що невиконання страхувальником/водієм будь-яких обов'язків та вимог, зазначених в розділі 7 договору, дає право страховику відмовити у виплаті страхового відшкодування. За таких обставин, враховуючи допущене зі сторони страхувальника порушення умов договору страхування про строк повідомлення компетентних державних органів про подію ДТП, що позбавило страховика можливості з'ясувати істотні обставини події, які має ознаки страхового випадку, суд вважає, що відмова страховика у виплаті страхового відшкодування є правомірною, а тому позовні вимоги не підлягають задоволенню. Враховуючи, що позивачка звільнена від сплати судового збору, а позовні вимоги не підлягають задоволенню, то судові витрати слід віднести на рахунок держави. На підставі вищевикладеного,

Outcome: dismissed