Jurisdiction: civil
Date: 2018-05-14 00:00:00

Позивач, звернувшись до суду з вказаним позовом, предявив вимоги до [PERSON] та [PERSON], в обґрунтування яких посилався на те, що 28 лютого 2008 року між ВАТ «Державний ощадний банк України» та відповідачем [PERSON] було укладено кредитний договір № 189, а 11 листопада 2008 року додатковий договір, яким встановлено процентну ставку у розмірі 16,5 % річних. За умовами кредитного договору банк надав відповідачу [PERSON] грошові кошти в сумі 46 960,00 грн. зі сплатою процентів за користування ними у розмірі 16,5 % річних та остаточним терміном повернення не пізніше 27 лютого 2028 року, а останній зобовязався здійснювати погашення кредиту рівними частинами у сумі 195,60 грн. до 30 числа кожного місяця, починаючи з наступного місяця після видачі кредиту. В забезпечення виконання зобовязань за вказаним кредитним договором, 29 лютого 2008 року між банком та відповідачами [PERSON] та [PERSON] було укладено тристоронній договір поруки № 189, згідно якого поручитель відповідає перед кредитором у тому ж обсязі, що й боржник. Крім того, повернення кредиту відповідачем було забезпечене іпотечним договором № 387 від 28 лютого 2008 року, укладеним між банком та відповідачем [PERSON], за яким останній передав банку нерухоме майно житловий будинок з господарськими спорудами, що розташований за адресою: Миколаївська область, Арбузинський район, смт. Арбузинка, вул. Шевченко, 137. Позивач вказує, що відповідач [PERSON] здійснював платежі не в повному обсязі, порушував графік погашення кредиту, внаслідок чого у нього виникла заборгованість перед банком розмірі 7 339,20 грн., яка була стягнута рішення Арбузинського районного суду Миколаївської області від 25 листопада 2010 року. Оскільки вказане рішення відповідачем [PERSON] не виконувалось, то в нього перед банком виникла заборгованість в розмірі 99 408,83 грн., яка стягнута рішення Арбузинського районного суду Миколаївської області від 12 січня 2015 року. Крім того, вказаним судом рішенням було звернуто стягнення на іпотечне майно - житловий будинок та земельну ділянку, що належали відповідачу, однак рішення не виконано. Позивач зазначає, що нарахування основних доходів за кредитним договором припинив 23 січня 2015 року, тобто після того, як рішення Арбузинського районного суду Миколаївської області від 12 січня 2015 року набрало законної сили. Таким чином, позивач за період з 06 листопада 2014 року по 22 січня 2015 року нараховував відсотки за користування кредитом в сумі 1 666,52 грн. та пеню в сумі 15 198,49 грн. Вказує, що станом на 14 липня 2017 року відповідач [PERSON] має перед ним заборгованість за основним боргом в сумі 44 415,93 грн., за відсотками в сумі 33 576,53 грн., за комісіями в сумі 480,28 грн., за пенею в сумі 31 092,50 грн. та за штрафом в сумі 6 708,60 грн. Крім того, позивач нарахував згідно із ст. 625 ЦК України суму інфляційних витрат в розмірі 42 945,12 грн. та 3 % річних від простроченої суми заборгованості в розмірі 5 279,69 грн. А всього відповідач [PERSON] має перед позивачем заборгованість на загальну суму 164 498,65 грн. Просить суд стягнути в солідарному порядку з [PERSON] та [PERSON] на його користь заборгованість за кредитним договором № 189 від 28 лютого 2008 року в сумі 116 273,84 грн., з яких: 1) заборгованість за основним боргом 44 415,93 грн.; 2) заборгованість за відсотками 33 576,53 грн.; 3) заборгованість за комісіями 480,28 грн.; 4) пеню 31 092,50 грн.; 5) штраф за п. 2.7 іпотечного договору 6 708,60 грн.; 6) суму інфляційних витрат 42 945,12 грн. та 7) 3% річних від прострочених сум заборгованості за кредитом 5 279,69 грн., що станом на 14 липня 2017року становить 164 498,65 грн. Провадження за вимогами позивача було відкрите ухвалою Арбузинського районного суду Миколаївської області від 02 жовтня 2017 року. Ухвалою Арбузинського районного суду Миколаївської області від 02 лютого 2018 року у справі розпочате підготовче провадження, в рамках якого призначене підготовче судове засідання у звязку із набранням чинності 15 грудня 2017 року Законом України «Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України та інших законодавчих актів» від 03 жовтня 2017 року. Ухвалою Арбузинського районного суду Миколаївської області від 26 березня 2018 року до участі у справі було залучено Арбузинський районний відділ державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Миколаївській області в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні позивача. Ухвалою Арбузинського районного суду Миколаївської області від 26 березня 2018 року строк підготовчого провадження у справі було продовжено до 02 травня 2018 року. 18 квітня 2018 року підготовче провадження у справі було закрите, а справу призначено до розгляду по суті. В судовому засіданні представник позивача позов підтримала повністю з підстав, що викладені у ньому, просила вимоги задовольнити та додатково пояснила суду, що рішенням Арбузинського районного суду Миколаївської області від 12 січня 2015 року на нерухоме майно позивача було звернуто стягнення відповідно до іпотечного договору від 28 лютого 2008 року, однак на сьогоднішній день торги не відбулися, тому позивач не задовольнив свої вимоги за рахунок іпотечного майна. Відповідач в судовому засіданні позов визнав частково, заперечував проти стягнення із нього тієї суми заборгованості, які вже була стягнута за рішенням Арбузинського районного суду Миколаївської області від 12 січня 2015 року. Проти задоволення позову в іншій частині, а саме, в частині стягнення інфляційних витрат та 3% річних від прострочених сум заборгованості за кредитним договором не заперечував. Пояснив суду, що заборгованість за кредитним договором дійсно сплачував нерегулярно, ще в грудні 2016 року сплатив 2 000,00 грн. в рахунок погашення заборгованості, проте з того часу будь-яких платежів не здійснював. Наразі банк звернув стягнення на його будинок, проте самостійно зняв його з торгів, направивши до виконавчої служби заяву, за якою було відкрите виконавче провадження з виконання рішення Арбузинського районного суду Миколаївської області від 12 січня 2015 року, а тому повторне стягнення з нього цієї суми вважає незаконним. В свою чергу, суд, зберігаючи обєктивність і неупередженість, створивши учасникам судового процесу всі умови для реалізації ними їхніх прав, з урахуванням положень ст. 12 ЦПК України, дослідивши надані докази та оцінивши їх з точки зору належності і допустимості, достатності та взаємозвязку, за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному та безпосередньому дослідженні доказів,

Outcome: partial