Jurisdiction: civil
Date: 2018-01-23 00:00:00

Позивач звернувся з позовом про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням та зняття з реєстрації. Свої вимоги мотивує тим, що згідно договору купівлі - продажу, зареєстрованого в реєстрі за №644, укладеного 11.02.2016 року, набула право власності на кватиру [ADDRESS] Окрім неї, в квартирі зареєстрований відповідач, який є особою, що був зареєстрований із колишнім власником. За умовами пункту 9 договору купівлі - продажу квартири продавці взяли на себе зобов'язання зняти з реєстрації всіх зареєстрованих осіб до 17.02.2016 року, але не виконали їх. Жодних правових підстав для реєстрації відповідача у вищезазначеній квартирі немає, у зв'язку з чим просить визнати відповідача таким, що втратив право користування квартирою та зняти його з реєстрації. В судовому засіданні позивач вимоги позову підтримала та просила їх задовольнити у повному обсязі. Відповідач в судове засідання не з`явився повторно, про день та час розгляду справи повідомлявся належним чином. Причина його неявки суду не відома. Суд, заслухавши позивача та дослідивши матеріали справи, приходить до висновку, що позов підлягає частковому задоволенню з наступних підстав. Матеріалами справи встановлено, що позивач є власником квартири [ADDRESS] на підставі договору купівл-продажу, зареєстрованого в реєстрі за №644, укладеного 11.02.2016 року із [PERSON] та [PERSON] Відповідно до п.9 договору [PERSON] та [PERSON] взяли на себе зобов`язання зняти з реєстрації всіх зареєстрованих осіб до 17.02.2016 року, проте такі зобов'язання не виконали з невідомих причин. На день розгляду справи [PERSON] зареєстрований у спірній квартирі, що підтверджується довідкою ф.№3, виданою ТОВ «Ліко - житло сервіс» № 1215 від 16.02.2017 р., проте вказаною квартирою не користується, що не заперечується позивачем. Згідно ст.317 ч.1 ЦК України власникові належать права володіння, користування та розпорядження своїм майном. Відповідно до ст.319 ч.1 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Ст.391 ЦК України передбачено право власника вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном. Відповідно до ст. 321 ч.1 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Ст.11 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» передбачено, що реєстрацію місця проживання та місця перебування осіб здійснює орган реєстрації. Згідно ст.7 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» зняття з реєстрації місця проживання здійснюється протягом семи днів на підставі заяви особи, запиту органу реєстрації за новим місцем проживання особи, остаточного рішення суду (про позбавлення права власності на житлове приміщення або права користування житловим приміщенням. визнання особи безвісно відсутньою або померлою), свідоцтва про смерть. Судом встановлено, що факт реєстрації місця проживання відповідача у спірній квартирі створює позивачу перешкоди у користуванні квартирою на власний розсуд, у зв'язку із чим він підлягає зняттю з реєстрації у вказаному житловому приміщенні. Одночасно, суд не вбачає підстав для задоволення позову в частині визнання втративши право користування квартирою, оскільки судом достовірно встановлено, що відповідач у ній не проживає. За таких обставин суд вважає за необхідне позов задовольнити частково. На підставі ст.141 ЦПК України з відповідача слід стягнути на користь держави судовий збір в сумі 640 грн, так як позивч від його сплати звільнена. Враховуючи наведене та

Outcome: partial