Jurisdiction: civil
Date: 2020-01-13 00:00:00

Позивач звернулась до Комінтернівського районного суду м. Харкова з позовною заявою до [PERSON] про розірвання шлюбу. В обґрунтування своїх позовних вимог позивач зазначила, що 04.12.1992 року вона зареєструвала шлюб з відповідачем по справі в Московському відділі РАЦС у м. Харкові, актовий запис № 1725. Від даного шлюбу сторони мають неповнолітнього сина - [PERSON] , [INFO] . Причиною для розірвання шлюбу є різні характери та погляди на життя, відсутність взаєморозуміння. Сторони не ведуть спільного господарства та фактичні шлюбні відносини між ними припинені. Посилаючись на вищевказані обставини, позивач вважає, що примирення є не можливим. Ухвалою Комінтернівського районного суду м. Харкова від 30.10.2019 року провадження по вищевказаній справі відкрито та справу призначено до розгляду за правилами загального позовного провадження у підготовче засідання. Ухвалою суду від 17.12.2019 року підготовче засідання у справі закрито та справу призначено до судового розгляду по суті. Позивач просила провести розгляд справи за її відсутністю, про що зазначила в своїх позовних вимогах. Відповідачем до суду подана заява, в якій зазначив, що не заперечує проти розірвання шлюбу , та просив розгляд справи проводити за його відсутністю. Згідно з ч.4 ст. 206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд, за наявності для того законних підстав, ухвалює рішення про задоволення позову. Суд, дослідивши наявні в матеріалах справи докази в їх сукупності, приходить до висновку про задоволення позовних вимог з наступних підстав. Відповідно до ч.1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідного до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів , поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Згідно ч.1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Судом встановлено, що з 04.12.1992 року сторони перебувають у шлюбі, який був зареєстрований в Московському відділі РАЦС у м. Харкові, актовий запис № 1725, що підтверджується свідоцтвом про укладення шлюбу. Від даного шлюбу сторони мають неповнолітнього сина - [PERSON] , [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про народження дитини. Внаслідок відсутності взаєморозуміння між сторонами сім`я розпалась. Позивач стверджує, що родини фактично не існує, оскільки шлюбні відносини з відповідачем припинені. Відповідач не заперечував проти розірвання шлюбу, про що зазначив в поданій ним заяві. За ст.112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, що мають істотне значення. Згідно ст. 24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування до шлюбу не допускається. Враховуючи вищевказані обставини суд приходить до висновку, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить інтересам сторін, у зв`язку з чим позовна заява про розірвання шлюбу підлягає задоволенню. Відповідно до вимог ст.141 ЦПК України, з відповідача на користь позивача підлягає стягненню сплачений нею судовий збір в розмірі 768,40 грн. На підставі викладеного та

Outcome: approved