overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2018-02-27 00:00:00

Позивач звернулась до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. Свої вимоги обґрунтувала тим, що з відповідачем знаходяться у зареєстрованому шлюбі з 28.04.2006 року. Від спільного життя мають малолітню доньку [PERSON], [INFO]. Сімейні стосунки між ними остаточно припинені. Спільне життя не склалося у звязку з відсутність між ними взаєморозуміння, різними поглядами на сімейне життя, втратою почуття кохання та поваги один до одного та виникнення на цьому грунті постійних сварок. Вважає, що за вказаних обставин їх шлюб існує формально і його збереження вже не можливе, а тому шлюб підлягає розірванню. Після розірвання шлюбу, позивач бажає залишити собі прізвище, набуте у шлюбі - [PERSON]. Сторони у судове засідання не зявилися, надали заяви, в яких просять розглянути справу без їх особистої участі, при цьому позивач наполягає на розірванні шлюбу, а відповідач проти розірвання шлюбу не заперечує. Дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку, що позовні вимоги обґрунтовані та підлягають задоволенню, виходячи з наступного. Судом встановлено, що сторони перебувають в шлюбі зареєстрованому 28.04.2006 року Центральним відділом реєстрації актів цивільного стану Кіровоградського обласного управління юстиції, за актовим записом №163. Дошлюбне прізвище позивача Ільчішіна (а.с.15). Від спільного життя мають малолітню доньку [PERSON], [INFO] (а.с.7). Шлюбні відносини припинено і примиритися сторони не бажають. За змістом ст. 24 СК України, добровільність шлюбу - одна з основних його засад, що є чинною не лише на стадії реєстрації, а являється довічною рисою. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Відповідно до статей 105 та 112 Сімейного Кодексу України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя за рішенням суду, яке постановляється у випадку встановлення, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них чи інтересам їхніх дітей.\~ За змістом ст.113 СК України особа, яка змінила своє прізвище у зв'язку з реєстрацією шлюбу має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище.\~\~\~\~ За змістом ст.206 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Враховуючи викладене, те, що позивач наполягає на розірванні шлюбу, а відповідач не заперечує, вважаючи, що він існує лише формально і примирення між ними не можливе, суд вважає, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить їх інтересам, а тому позов необхідно задовольнити. Згідно з п.1 ч.2 ст. 141 ЦПК України у разі задоволення позову судовий збір покладається на відповідача. Отже, з відповідача на користь позивача підлягає стягненню судовий збір сплачений при подачі позовної заяви до суду. На підставі викладеного, ст.ст.24, 104, 105, 110, 112, 113 СК України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2018-06-25 00:00:00

Позивач звернулась\~до суду\~з позовом\~до [PERSON] про розірвання шлюбу. Свої вимоги обґрунтувла тим, що з відповідачем знаходяться у зареєстрованому шлюбі з 05.10.2001 року. Від спільного життя дітей не мають. Протягом декількох останніх років стосунки між ними розладилися, між ними зникло взаєморозуміння, чоловік більшу частину року знаходиться у закордонних відрядженнях. Вже тривалий час кожен з подружжя живе окремим життям та своїми інтересами. Фактично сімя припинила своє існування. Вважає, що за вказаних обставин їх шлюб існує формально і його збереження вже не можливе, а тому шлюб підлягає розірванню. Сторони у судове засідання не зявилися, надали заяви, в яких просять розглянути справу без їх особистої участі, при цьому позивач наполягає на розірванні шлюбу, а відповідач проти розірвання шлюбу не заперечує. Крім того, відповідач надав відзив на позов, в якому також підтвердив свою думку про розгляд справи за його відсутності та задоволення позовних вимог позивача. Дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку, що позовні вимоги обґрунтовані та підлягають задоволенню, виходячи з наступного. Судом встановлено, що сторони перебувають в шлюбі зареєстрованому 05.10.2001 року Знамянським міськвідділом реєстрації актів громадянського стану Кіровоградської області, за актовим записом №178. Дошлюбне прізвище позивача як до реєстрації шлюбу, так і після його реєстраці - [PERSON] (а.с.4). Шлюбні відносини між сторонами припинено, проживають окремо і примиритися сторони не бажають. За змістом ст. 24 СК України, добровільність шлюбу - одна з основних його засад, що є чинною не лише на стадії реєстрації, а являється довічною рисою. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Відповідно до статей 105 та 112 Сімейного Кодексу України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя за рішенням суду, яке постановляється у випадку встановлення, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них чи інтересам їхніх дітей.\~ За змістом ст.206 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. За змістом ст.113 СК України особа, яка змінила своє прізвище у зв'язку з реєстрацією шлюбу має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище.\~\~\~\~ Враховуючи викладене, те, що позивач наполягає на розірванні шлюбу, відповідач не заперечує, вважаючи, що він існує лише формально і примирення між ними не можливе, суд вважає, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить їх інтересам, а тому позов необхідно задовольнити. Згідно з п.1 ч.2 ст. 141 ЦПК України у разі задоволення позову судовий збір покладається на відповідача. Отже, з відповідача на користь позивача підлягає стягненню судовий збір сплачений при подачі позовної заяви до суду. На підставі викладеного, ст.ст.24, 104, 105, 110, 112, 113 СК України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2018-03-14 00:00:00

Позивач звернулась до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. Свої вимоги позивач мотивує тим, що 02.11.2011 року між ними зареєстровано шлюб. Від шлюбу мають дитину [PERSON], [INFO]. Спільне життя не склалося, оскільки позивач та відповідач мають різні типи характерів, виникали непорозуміння, сварки. З відповідачем не проживають разом та спільним побутом не повязані. Примирення з відповідачем неможливе. В судове засідання позивач не зявилась, надала суду письмову заяву з проханням розглядати справу за її відсутності, позовні вимоги підтримала, проти ухвалення заочного рішення не заперечує. Відповідач в судове засідання не з'явився, причини неявки суду не повідомив. Відповідно до ч.11\~ст.128 ЦПК України\~вважається таким, що про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином. Відзиву на позовну заяву не подав. Зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст.280 ЦПК України. Відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою технічного засобу не здійснювалось. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню. Судом встановлено, що сторони у справі перебувають у шлюбі, який зареєстровано 02.11.2011 року відділом державної реєстрації актів цивільного стану по м.Олександрія Олександрійського міськрайонного управління юстиції у Кіровоградській області, актовий запис №466. Від шлюбу мають дитину [PERSON], [INFO]. Спільне життя не склалося, оскільки позивач та відповідач мають різні погляди на життя та психологічну несумісність характерів. Фактичні шлюбні відносини, спільне проживання та ведення спільного господарства припинені, подальше збереження сімї стало неможливе та недоцільне. Позивач просить розірвати шлюб. З огляду на викладене суд вважає, що вбачаються підстави для розірвання шлюбу, передбачені ст.112 СК України, оскільки подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам позивача. Спору про поділ спільного майна подружжя між сторонами на час розгляду даної справи немає. Позивач не наполягає на відшкодуванні судових витрат, тому суд ввважає залишити їх по фактично понесеним. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2018-06-19 00:00:00

\~ \~ \~ \~Позивач звернулась до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. Свої вимоги позивач мотивує тим, що 20.07.2011 року між ними зареєстровано шлюб. Від шлюбу мають дитину [PERSON], [INFO]. Спільне життя з відповідачем не склалося через відсутність взаєморозуміння та різність поглядів на уклад сімейного життя, відповідач не піклується про матеріальне забезпечення сімї, не приділяє уваги вихованню дитини, постійно виникали сварки. Близько шести місяців з відповідачем не проживають разом та спільним побутом не повязані. Примирення з відповідачем неможливе. \~ \~ \~ \~В судове засідання позивач не зявилась, надала суду письмову заяву з проханням розглядати справу за її відсутності, позовні вимоги підтримала, проти ухвалення заочного рішення не заперечує. Відповідач в судове засідання не зявився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, причини неявки суду не повідомив. Відзиву на позовну заяву не подав. Зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст.280 ЦПК України. Відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою технічного засобу не здійснювалось. \~ \~ \~ \~Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню. \~ \~ \~ \~Судом встановлено, що сторони у справі перебувають у шлюбі, який зареєстровано 20 липня 2011 року міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Львівського міського управління юстиції, актовий запис №1506. Від шлюбу мають дитину [PERSON], [INFO]. Спільне життя не склалося, оскільки позивач та відповідач мають різні погляди на життя та психологічну несумісність характерів. Фактичні шлюбні відносини, спільне проживання та ведення спільного господарства припинені, подальше збереження сімї стало неможливе та недоцільне. Позивач просить розірвати шлюб. \~ \~ \~ \~З огляду на викладене суд вважає, що вбачаються підстави для розірвання шлюбу, передбачені ст.112 СК України, оскільки подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам позивача. Спору про поділ спільного майна подружжя між сторонами та місце проживання дитини на час розгляду даної справи немає. Прізвище позивачки після розірвання шлюбу суд не змінює на дошлюбне, оскільки нею відповідне клопотання до суду не подане. Позивач не наполягає на відшкодуванні судових витрат, тому суд ввважає залишити їх по фактично понесеним. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-01-27 00:00:00

Позивач звернулась до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. Свої позовні вимоги обґрунтувала тим, що з відповідачем по справі знаходяться в зареєстрованому шлюбі з 19.05.2010 року. Шлюб зареєстровано Знам'янською Другою селищною радою Кіровоградської області, актовий запис № 14. Від спільного життя мають сина [PERSON], [INFO] року. Подружні відносини припинено три місяці тому. Причиною розпаду сім'ї стала втрата почуття кохання та взаємоповаги. Шлюб носить формальний характер і підлягає розірванню. Просить розірвати шлюб з відповідачем. Позивач в судове засідання не з'явилась, подала заяву, в якій позовні вимоги підтримала у повному обсязі, просить позов задовольнити, справу розглядати за своєї відсутності. Відповідач в судове засідання повторно не з'явився, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, причини неявки не повідомив. Згідно ухвали Знам'янського міськрайонного суду від 28.01.2015 року розгляд справи проводиться заочно. Відповідно до ст.169 ч.4 ЦПК України у разі повторної неявки в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення). В порядку ч.2 ст. 197 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши матеріали справи у їх сукупності, суд дійшов висновку, що сторони шлюбні відносини припинили, проживають окремо, спільного господарства не ведуть, спір між ними про розподіл майна відсутній. За таких обставин збереження сім'ї неможливе, подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам позивача. Відповідно до ст.104 ч.2 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання. Відповідно до ст.110 ч.1 СК України позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя. Відповідно до ст.109 ч.3 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що заява про розірвання шлюбу відповідає дійсній волі дружини та чоловіка і що після розірвання шлюбу не будуть порушені їхні особисті та майнові права, а також права їхніх дітей. Згідно ст.88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Однак, під час розгляду справи позивач не заявила вимоги про стягнення з відповідача на її користь сплаченого під час подачі позовної заяви до суду судового збору, тому суд вважає що судові витрати по справі необхідно залишити по фактично понесеним. На підставі викладеного, ст.ст.104, 105, 112 СК України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-03-21 00:00:00

Позивач звернулась до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, стягнення аліментів на утримання дитини та своє утримання. Вказувала, що з 17.12.09 року перебуває у шлюбі з відповідачем, і з листопада 2013 року шлюбні стосунки між подружжям припинені, разом сторони не проживають, спільного господарства не ведуть, шлюб існує формально. Крім того позивач зазначала, що відповідач абсолютно не піклується про дитину, не надає матеріальної допомоги на її утримання. Тому вона вимушена звернутися до суду з даним позовом, просить шлюб розірвати та стягнути з відповідача на її користь аліменти в розмірі 1/4 частки від заробітку відповідача на дитину до досягнення нею повноліття, а також аліменти в розмірі 1/4 частини з усіх видів заробітку на її утримання до досягнення дитиною трьох років. У судове засідання позивач не з'явилась, надала заяву, в якій повністю підтримала свої позовні вимоги, просила суд їх задовольнити в повному обсязі. Відповідач в судове засідання не з'явився про день, час та місце судового засідання повідомлений належним чином, суд вважає за можливе провести заочний розгляд справи. Вислухавши пояснення позивача, вивчивши письмові матеріали справи, суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. В судовому засіданні встановлено, що сторони перебувають у шлюбі, зареєстрованому 17.12.09 року у Новоданилівській сільській раді Казануівського району Миколаївської області, актовий запис № 45. Від шлюбу мають сина [PERSON], [INFO]. Аналізуючи та оцінюючи всі вищевикладені обставини у їх сукупності, суд прийшов до висновку, що шлюб підлягає розірванню, так як сторони однією сім'єю не проживають, спільне господарство не ведуть, мають різні інтереси та погляди, втратили почуття любові та поваги один до одного, сімейно-шлюбні стосунки сторін розпались і поновлені бути не можуть, тому шлюб повинен бути розірваний. Відповідно до ст. 180 Сімейного Кодексу України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Позивач зазначає, що вона не працює, на даний час разом із відповідачем не проживають, відповідач не надає їй матеріальну допомогу на її утримання та утримання дитини. Відповідно до ч. 2 ст. 84 Сімейного Кодексу України дружина, з якою проживає дитина, має право на утримання від чоловіка - батька дитини до досягнення дитиною трьох років. Згідно із ч. 4 ст. 84 Сімейного Кодексу України право на утримання вагітна дружна, а також дружина, з якою проживає дитина, має незалежно від того чи вона працює та незалежно від її матеріального становища, за умови, що чоловік може надавати матеріальну допомогу. Оскільки відповідач матеріальну допомогу на утримання дружини, яка не працює, а також на утримання дитини не надає, суд вважає за можливе стягнути з нього на користь позивачки аліменти на її утримання та утримання дитини. Відповідно до вимог ст. 88 ЦПК України з відповідача у дохід держави підлягає стягненню судовий збір в сумі 243,60 грн.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-02-08 00:00:00

Позивач звернулась до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, стягнення аліментів на утримання неповнолітніх дітей, мотивуючи тим, що з відповідачем знаходиться у зареєстрованому шлюбі з 19.08.2009 року, від якого має неповнолітніх дітей: [PERSON], [INFO], [PERSON], 10.04.2014р.н. З 03.01.2017р. між нею та відповідачем припинені сімейно-шлюбні відносини. Причиною припинення сімейно-шлюбних відносин є те, що вони з відповідачем мають різні характери, що приводить до взаємного непорозуміння, крім того, відповідач зловживає спиртними напоями та вчиняє сварки, спора про дітей та майно не має, спільне господарство не ведуть, проживають окремо. Також, вважає, що відповідач, як батько дітей, зобовязаний надавати матеріальну допомогу на їх утримання, позивач на теперішній час не працює, знаходиться у відпустці по догляду за дитиною. Просить розірвати шлюб з відповідачем, після розірвання шлюбу залишити їй прізвище «Буткова», стягнути з відповідача аліменти на утримання неповнолітніх дітей: [PERSON], [INFO], [PERSON], 10.04.2014р.н., у розмірі 1/3 частини усіх видів заробітку, але не менше 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно до повноліття дітей, на її користь. В судове засідання позивач не з,явилась, про час розгляду справи була належним чином повідомлена відповідно до ст.ст.74,76 ЦПК України, надала суду заяву, в якій позовні вимоги підтримала, просить після розірвання шлюбу залишити їй прізвище «Буткова», судові витрати покласти на відповідача та розглянути справу у її відсутність, тому, суд вважає можливим розглянути справу у відсутність позивача. В судове засідання відповідач не з,явився, про час розгляду справи був належним чином повідомлений відповідно до ст.ст.74,76 ЦПК України, надав суду заяву, в якій позовні вимоги визнав та не заперечує проти розірвання шлюбу, стягнення з нього аліментів на утримання неповнолітніх дітей у розмірі 1/3 частини з його заробітку, просить розглянути справу у його відсутність, тому, суд вважає можливим розглянути справу у відсутність відповідача. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Так, сторони знаходяться у зареєстрованому шлюбі з 19.08.2009 року (а.с.4), мають неповнолітніх дітей [PERSON], [INFO], [PERSON], 10.04.2014р.н. (а.с.7,8), сімейно-шлюбні стосунки між сторнами припинені з 03 січня 2017року, спільне господарство не ведуть, суперечки про дітей та майно немає. Крім того, позивач наполягає на розірванні шлюбу, вважає, що примирення не можливе, а відповідач не заперечує проти розірвання шлюбу. Тому, суд приходить до висновку, що подальше збереження шлюбу суперечило б інтересам сторін. Відповідно до ст. 180 Сімейного Кодексу України батьки повинні утримувати своїх дітей до їх повноліття. Таким чином, оскільки відповідач згоден на виплату аліментів, суд відповідно до ст.183 Сімейного Кодексу України, з урахуванням матеріального стану сторін, вважає необхідним присудити аліменти на утримання дітей у розмірі 1/3 частини заробітку (доходу) з відповідача, але не менше 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-05-03 00:00:00

Позивач звернулась до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини, в якому зазначила, що з відповідачем знаходиться у зареєстрованому шлюбі з 16.06.2010 року, від якого має неповнолітню дитину [PERSON], [INFO]. З 2015р. між нею та відповідачем припинені сімейно-шлюбні стосунки, причиною припинення сімейно-шлюбних відносин є те, що вони з відповідачем мають різні характери та погляди на життя, що приводить до взаємного непорозуміння, втрати почуттів, спора про дитину та майно не має. Також, відповідач, як батько дитини, добровільно матеріальну допомогу на її утримання не надає, дитина знаходиться на утриманні у позивача. Просить розірвати шлюб з відповідачем, після розірвання шлюбу залишити їй прізвище «Макогон» та стягнути з відповідача аліменти на утримання неповнолітньої дитини [PERSON], [INFO] року, у розмірі 1/4 частини заробітку щомісячно, але не менше 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, до повноліття дитини, на її користь. У судове засідання позивач не з,явилась, про час розгляду справи була повідомлена належним чином відповідно до ст.76 ЦПК України, надала суду заяву, в якій підтримала позовні вимоги та просить розглянути справу у її відсутність, не заперечує проти заочного розгляду справи, тому, суд вважає можливим розглянути справу у відсутність позивача. Відповідач повторно в судове засідання не з*явився, про час слухання справи був повідомлений відповідно до ст.ст.74,76 ЦПК України, причина неявки суду не відома. Приймаючи до уваги, що позивач не заперечує проти заочного розгляду справи, суд згідно зі ст. 224 ЦПК України ухвалив заочний розгляд справи. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що вимоги позивача підлягають задоволенню з наступних підстав. Так, сторони знаходяться у зареєстрованому шлюбі з 16.06.2010 року (а.с.5), мають неповнолітню дитину [PERSON], [INFO] (а.с.6), сімейно-шлюбні стосунки між сторонами припинені з 2015р., спільне господарство не ведуть, проживають окремо, суперечки про дитину та майно немає. Крім того, позивач наполягає на розірванні шлюбу, вважає, що примирення не можливе. Тому, суд приходить до висновку, що подальше збереження шлюбу суперечило б інтересам позивача. Відповідно до ст. 180 Сімейного Кодексу України батьки повинні утримувати своїх дітей до їх повноліття. Таким чином, суд відповідно до ст.183 Сімейного Кодексу України, з урахуванням матеріального стану позивача, вважає необхідним присудити аліменти на утримання дитини у розмірі 1/4 частини заробітку (доходу) з відповідача, але не менше 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Outcome: approved