Jurisdiction: civil
Date: 2017-05-23 00:00:00

Позивач звернулась в суд з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. Заяву мотивує тим, що з відповідачем перебуває у шлюбі, який зареєстрований 26.11.2015 року відділом державної реєстрації актів цивільного стану Червоноградського міського управління юстиції у Львівській області, актовий запис № 383. Від спільного подружнього життя у них народилась одна дитина, дочка [PERSON], [INFO]. Вказує, що оОдруження з відповідачем виявилось невдалим і спільне життя з ним не склалося. Відсутність почуттів одне до одного та відсутність спільних життєвих інтересів призводять до постійної напруженості в сімї і негативно впливають на її психологічний стан. Сам шлюб носить формальний характер. Шлюбні відносини між ними не підтримуються, спільного господарства не ведуть, разом не проживають. Подальше перебування в шлюбі суперечить її інтересам, просить суд шлюб з відповідачем розірвати. Позивач в судове засідання не зявилась, подала суду письмову заяву згідно якої позовні вимоги підтримала повністю, просить суд слухати справу у її відсутність, проти ухвалення заочного рішення не заперечила. Відповідач в судове засідання не зявився, подав суду письмову заяву, згідно якої позов визнав повністю, просить суд слухати справу у його відсутності. Дослідивши зібрані матеріали справи та оцінивши їх в сукупності, суд вважає, що позов підлягає до задоволення повністю, виходячи з наступних підстав. Згідно ч.4 ст. 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Судом встановлено, що сторони перебувають у шлюбі, зареєстрованому 26.11.2015 року відділом державної реєстрації актів цивільного стану Червоноградського міського управління юстиції у Львівській області, актовий запис № 383. Дана обставина стверджується свідоцтвом про одруження серії І-СГ № 264235. Від спільного подружнього життя у них народилась одна дитина, дочка [PERSON] [INFO], батьками якої являються сторони по справі, що стверджується копією свідоцтва про народження дитини. Згідно зі\~ст. 24 Сімейного кодексу України\~шлюб має ґрунтуватись на вільній згоді жінки та чоловіка. При цьому, відповідно до ч. ч. 3 та 4\~ст. 56 СК України\~кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування подружжя до припинення шлюбних стосунків чи їх збереження є неприпустимим і є порушенням права на свободу та особисту недоторканість. Згідно до вимог ч. 2 ст. 104 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання. Відповідно до вимог ч. 2 ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, що мають істотне значення. З матеріалів справи слідує, що сторони не підтримують подружніх відносин, в сім'ї склались складні взаємовідносини, які негативно впливають на психологічний стан позивачки. Шлюбні відносини між ними не підтримуються, спільного господарства не ведуть, разом не проживають. Їх шлюб існує лише формально, надання судом строку для примирення позивач не бажає, а збереження шлюбу суперечить її інтересам. Враховуючи те, що збереження шлюбу можливе тільки на почуттях взаємної любові та поваги, взаєморозуміння та взаємодопомоги, що є морально-правовою основою шлюбу, суд вважає за можливе шлюб між сторонами розірвати, оскільки визнання відповідачем предявленого позову не суперечить закону та не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, а підстави для його збереження\~\~відсутні. Згідно ст. 113 СК України особа, яка змінила своє прізвище у зв'язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище.

Outcome: approved