Jurisdiction: civil
Date: 2018-02-20 00:00:00

Позивач звернулась до суду з даним позовом до відповідача, в якому просила розірвати шлюб із [PERSON] та стягнути з відповідача аліменти на її користь на утримання малолітніх дітей: [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO], у розмірі 2500,00 грн. на кожну дитину (загалом 5000,00 грн.), щомісячно, починаючи стягнення з дати подачі позовної заяви до суду і до повноліття дітей. У подальшому позивач уточнила позовні вимоги та просила про стягнення аліментів з відповідача на утримання дітей [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO], у розмірі 1/3 частини з усіх видів заробітку (доходу) відповідача щомісячно, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, до повноліття дітей. Позивач просила про розгляд справи у її відсутності, уточнені вимоги позову підтримала. Відповідач просив про розгляд справи у його відсутності, уточнені вимоги позову визнав у повному обсязі. Судом ухвалено про розгляд справи у відсутності сторін. Обставини справи встановлені судом. Сторони зареєстрували шлюб 16.11.2002 року у Відділі реєстрації актів громадянського стану Новоодеського районного управління юстиції Миколаївської області, про що зроблено відповідний актовий запис № 93 та видане свідоцтво про шлюб серії [NUMBER] Від шлюбу сторони мають дітей: [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO]. Діти проживають разом із матір'ю та знаходяться на її утриманні. Відповідач не надає матеріальної допомоги на утримання дітей. Між сторонами не склалися нормальні сімейні відносини з різних причин, а тому вони сімейних стосунків не підтримують, спільного господарства не ведуть. Позивач впевнена, що сім1я їх розпалася і її збереження та примирення неможливе. Відповідно до ч. 1 ст. 24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Згідно із ст. 55 Сімейного кодексу України, дружина та чоловік зобов'язані спільно піклуватися про побудову сімейних відносин між собою та членами сім'ї на почуттях взаємної любові, поваги, дружби, взаємодопомоги. Дружина та чоловік відповідальні один перед одним, перед іншими членами сім'ї за свою поведінку в ній. Відповідно до ч. 3, 4 ст. 56 Сімейного кодексу України кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканість і може мати наслідки, встановлені законом. Згідно із ст. 112 Сімейного кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. За таких обставин, суд приходить до висновку, що збереження сім'ї є неможливим і збереження шлюбу суперечило б інтересам позивача, а тому їх шлюб підлягає розірванню. Щодо позовних вимог про стягнення аліментів, то суд виходить з наступного. Статтею 180 Сімейного кодексу України встановлений обов'язок батьків утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно ч. 3 ст. 181 Сімейного кодексу України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Приймаючи до уваги викладене, суд визнає обов'язок відповідача утримувати свою дитину до досягнення нею повноліття та приходить до висновку про стягнення з [PERSON] аліментів на утримання дітей. Відповідно ст. 182 Сімейного кодексу України при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров'я та матеріальне становище дитини; стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Відповідно ч. 1 ст. 191 Сімейного кодексу України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову, а в разі подання заяви про видачу судового наказу - із дня подання такої заяви. Приймаючи до уваги викладене, суд вважає, що стягнення з [PERSON] аліментів на утримання дітей: [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO], в розмірі 1/3 частини його доходу відповідатиме інтересам дитини, платника аліментів та принципу справедливості. У відповідності до вимог ст. 141 ЦПК України, з відповідача на користь держави слід стягнути судовий збір в розмірі 704,80 грн., а також на користь позивача судовий збір у розмірі 640,00 грн.

Outcome: approved