overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2019-06-26 00:00:00

Позивач звернулась до суду з позовом до відповідача, посилаючись на те, що 28 вересня 2013 року вона та відповідач зареєстрували шлюб, від якого сторони мають спільну дитину [PERSON] , [INFO] . Позивач зазначає, що спільне життя з відповідачем у неї не склалося через відсутність взаєморозуміння між ними. Вважає, що подальше спільне життя з відповідачем та збереження шлюбу є неможливим, просить шлюб розірвати. У судове засідання позивач не з`явилася, направила заяву про розгляд справи без її участі, просила позов задовольнити, проти заочного розгляду справи не заперечувала. Відповідач до суду не з`явився, про час, день та місце розгляду справи був повідомлений належним чином, про причини неявки судові не повідомив. Дослідивши письмові докази суд вважає, що позов підлягає задоволенню. Судом встановлено, що сторони перебувають у шлюбі з що 28 вересня 2013 року, від якого сторони мають спільну дитину [PERSON] , [INFO] . Під час подружнього проживання у сторін виявились різні характери, погляди на шлюб та сім`ю, шлюбні відносини фактично припинені з жовтня 2018 року і шлюб носить формальний характер. Спору про поділ спільного майна подружжя немає. За таких обставин суд вважає, що сім`я розпалась та зберегти її неможливо. Відповідно до ч.2 ст.112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного із них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Зважаючи на те, що розірвання шлюбу відповідає інтересам сторін, суд вважає, що позовні вимоги позивача про розірвання шлюбу підлягають задоволенню.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2018-10-03 00:00:00

Позивач звернулась до суду з позовом до відповідача, посилаючись на те, що 28 серпня 1993 року вона та відповідач зареєстрували шлюб, від якого сторони мають неповнолітніх дітей [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO]. Позивач зазначає, що спільне життя з відповідачем у неї не склалося через відсутність взаєморозуміння між ними. Вважає, що подальше спільне життя з відповідачем та збереження шлюбу є неможливим, просить шлюб розірвати. У судове засідання позивач не зявилася, направила заяву про розгляд справи без її участі, просила позов задовольнити, проти заочного розгляду справи не заперечувала. Відповідач до суду не зявився, про час, день та місце розгляду справи був повідомлений належним чином, про причини неявки судові не повідомив, тому суд зі згоди позивача постановляє рішення при заочному розгляді справи. Дослідивши письмові докази суд вважає, що позов підлягає задоволенню. Судом встановлено, що сторони перебувають у шлюбі з 28 серпня 1993 року, від якого сторони мають неповнолітніх дітей [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO]. Під час подружнього проживання у сторін виявились різні характери, погляди на шлюб та сімю, шлюбні відносини фактично припинені з січня 2018 року і шлюб носить формальний характер. Спору про поділ спільного майна подружжя немає. За таких обставин суд вважає, що сімя розпалась та зберегти її неможливо. Відповідно до ч.2 ст.112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного із них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Зважаючи на те, що розірвання шлюбу відповідає інтересам сторін, суд вважає, що позовні вимоги позивача про розірвання шлюбу підлягають задоволенню.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-11-05 00:00:00

Позивач звернулась до суду з позовом до відповідача, посилаючись на те, що 29 грудня 1989 року вона та відповідач зареєстрували шлюб, від якого неповнолітніх дітей сторони не мають. Позивач зазначає, що спільне життя з відповідачем у неї не склалося через відсутність взаєморозуміння між ними. Вважає, що подальше спільне життя з відповідачем та збереження шлюбу є неможливим, просить шлюб розірвати. У судове засідання позивач не зявилася, через свого представника направила заяву про розгляд справи без її участі через свого представника, просила позов задовольнити, проти заочного розгляду справи не заперечувала. Відповідач до суду не зявився, про час, день та місце розгляду справи був повідомлений належним чином, про причини неявки судові не повідомив, тому суд зі згоди позивача постановляє рішення при заочному розгляді справи Дослідивши письмові докази суд вважає, що позов підлягає задоволенню. Судом встановлено, що сторони перебувають у шлюбі з 29 грудня 1989 року , від якого неповнолітніх дітей сторони не мають. Під час подружнього проживання у сторін виявились різні характери, погляди на шлюб та сімю, шлюбні відносини фактично припинилися з травня 2012 року і шлюб носить формальний характер. Спору про поділ спільного майна подружжя немає. За таких обставин суд вважає, що сімя розпалась та зберегти її неможливо. Відповідно до ч.2 ст.112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного із них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Зважаючи на те, що розірвання шлюбу відповідає інтересам сторін, суд вважає, що позовні вимоги позивача про розірвання шлюбу підлягають задоволенню.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2019-11-11 00:00:00

Позивач звернулась до суду з позовом до відповідача посилаючись на те, що 29 жовтня 2016 року вона та відповідач зареєстрували шлюб. Мають спільну дитину - [PERSON] , [INFO] . Позивач зазначає, що спільне життя з відповідачем у неї не склалося через відсутність взаєморозуміння між ними, відмінність характерів та поглядів на спільне подружнє життя, а тому вважає, що подальше збереження шлюбу є неможливим, просить шлюб розірвати. У судове засідання позивач не з`явилась, направила заяву про розгляд справи без її участі, просила позов задовольнити. Відповідач до суду не з`явився, про час, день та місце розгляду справи був повідомлений належним чином, про причини неявки суду не повідомив, правом подачі відзиву не скористався. Дослідивши письмові докази суд вважає, що позов підлягає задоволенню. Судом встановлено, що сторони перебувають у шлюбі з 29 жовтня 2016 року, від якого мають спільну дитину - [PERSON] , [INFO] . Під час подружнього проживання у сторін виявились різні характери, погляди на шлюб та сім`ю, шлюбні відносини фактично припинені і шлюб носить формальний характер. Спір про поділ майна між сторонами відсутній. Місце проживання спільної дитини разом з позивачем визначено сторонами в добровільному порядку. За таких обставин суд вважає, що сім`я розпалась та зберегти її неможливо. Відповідно до ч.2 ст.112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного із них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-09-19 00:00:00

Позивач звернулась до суду з позовом до відповідача, посилаючись на те, що 29 квітня 1998 року вона та відповідач зареєстрували шлюб, від якого сторони мають спільну дитину - [PERSON], [INFO]. Позивач зазначає, що спільне життя з відповідачем у неї не склалося через відсутність взаєморозуміння між ними. Вважає, що подальше спільне життя з відповідачем та збереження шлюбу є неможливим, просить шлюб розірвати. У судове засідання позивач не з'явилася, направила заяву про розгляд справи без її участі через свого представника, просила позов задовольнити, проти заочного розгляду справи не заперечувала. Відповідач до суду не з'явився, про час, день та місце розгляду справи був повідомлений належним чином, про причини неявки судові не повідомив, тому суд зі згоди позивача постановляє рішення при заочному розгляді справи Дослідивши письмові докази суд вважає, що позов підлягає задоволенню. Судом встановлено, що сторони перебувають у шлюбі з 29 квітня 1998 року, від якого сторони мають спільну дитину - [PERSON], [INFO]. Під час подружнього проживання у сторін виявились різні характери, погляди на шлюб та сім'ю, шлюбні відносини фактично припинилися з серпня 2016 року і шлюб носить формальний характер. Спору про поділ спільного майна подружжя немає, місце проживання дитини разом з позивачем визначено добровільно сторонами. За таких обставин суд вважає, що сім'я розпалась та зберегти її неможливо. Відповідно до ч.2 ст.112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного із них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Зважаючи на те, що розірвання шлюбу відповідає інтересам сторін, суд вважає, що позовні вимоги позивача про розірвання шлюбу підлягають задоволенню.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2019-11-26 00:00:00

Позивач звернулась до суду з позовом до відповідача посилаючись на те, що 29 липня 2017 року вона та відповідач зареєстрували шлюб. Мають спільну дитину - [PERSON] , [INFO] . Позивач зазначає, що спільне життя з відповідачем у неї не склалося через постійні сварки та відсутність взаєморозуміння між ними, відмінність характерів та поглядів на спільне подружнє життя, а тому вважає, що подальше збереження шлюбу є неможливим, просить шлюб розірвати. У судове засідання позивач не з`явилась, направила заяву про розгляд справи без її участі, просила позов задовольнити. Відповідач в судове засідання не з`явився, направив заяву про розгляд справи без його участі, позов визнав. Дослідивши письмові докази суд вважає, що позов підлягає задоволенню. Судом встановлено, що сторони перебувають у шлюбі з 29 липня 2017 року, від якого мають спільну дитину - [PERSON] , [INFO] . Під час подружнього проживання у сторін виявились різні характери, погляди на шлюб та сім`ю, шлюбні відносини фактично припинені з 10.12.2018 року і шлюб носить формальний характер. За таких обставин суд вважає, що сім`я розпалась та зберегти її неможливо. Спір про поділ майна між сторонами відсутній, місце проживання спільної дитини разом з позивачем визначено сторонами в добровільному порядку. Відповідно до ч.2 ст.112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного із них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Зважаючи на те, що відповідач позов визнав, суд вважає, що позов підлягає задоволенню.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2019-05-07 00:00:00

Позивач звернулась до суду з позовом до відповідача, посилаючись на те, що 29 червня 2013 року вона та відповідач зареєстрували шлюб, від якого сторони мають спільну дитину [PERSON] , [INFO] . Позивач зазначає, що спільне життя з відповідачем у неї не склалося через відсутність взаєморозуміння між ними. Вважає, що подальше спільне життя з відповідачем та збереження шлюбу є неможливим, просить шлюб розірвати. У судове засідання позивач не з`явилася, направила заяву про розгляд справи без її участі, просила позов задовольнити, проти заочного розгляду справи не заперечувала. Відповідач до суду не з`явився, про час, день та місце розгляду справи був повідомлений належним чином, про причини неявки судові не повідомив, тому суд зі згоди позивача постановляє рішення при заочному розгляді справи. Дослідивши письмові докази суд вважає, що позов підлягає задоволенню. Судом встановлено, що сторони перебувають у шлюбі з 29 червня 2013 року, від якого сторони мають спільну дитину [PERSON] , [INFO] . Під час подружнього проживання у сторін виявились різні характери, погляди на шлюб та сім`ю, шлюбні відносини фактично припинені і шлюб носить формальний характер. Спору про поділ спільного майна подружжя немає. За таких обставин суд вважає, що сім`я розпалась та зберегти її неможливо. Відповідно до ч.2 ст.112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного із них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Зважаючи на те, що розірвання шлюбу відповідає інтересам сторін, суд вважає, що позовні вимоги позивача про розірвання шлюбу підлягають задоволенню.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-10-01 00:00:00

Позивач звернулась до суду з позовом до відповідача, посилаючись на те, що 30 травня 2015 року вона та відповідач зареєстрували шлюб, від якого сторони мають спільну дитину - [PERSON], [INFO]. Позивач зазначає, що спільне життя з відповідачем у неї не склалося через відсутність взаєморозуміння між ними, а тому вважає, що подальше спільне життя з відповідачем та збереження шлюбу є неможливим, просить шлюб розірвати. У судове засідання позивач не з'явилась, направила заяву про розгляд справи без її участі, просила позов задовольнити. Відповідач в судове засідання не з'явився, направив заяву про розгляд справи без його участі, позов визнав. Дослідивши письмові докази суд вважає, що позов підлягає задоволенню. Судом встановлено, що сторони перебувають у шлюбі з 30 травня 2015, від якого мають спільну дитину - [PERSON], [INFO]. Під час подружнього проживання у сторін виявились різні характери, погляди на шлюб та сім'ю, шлюбні відносини фактично припинилися з квітня 2017 року і шлюб носить формальний характер. За таких обставин суд вважає, що сім'я розпалась та зберегти її неможливо. Спір про поділ майна між сторонами відсутній. Місце проживання спільної неповнолітньої дитини разом з позивачем визначено сторонами у добровільному порядку. Відповідно до ч.2 ст.112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного із них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Згідно з ч.4 ст. 174 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Зважаючи на те, що відповідач позов визнав, суд вважає, що позов підлягає задоволенню.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2018-07-24 00:00:00

Позивач звернулась до суду з позовом до відповідача посилаючись на те, що 31 липня 1993 року вона та відповідач зареєстрували шлюб, від якого сторони мають спільну дитину - [PERSON], [INFO]. Позивач зазначає, що спільне життя з відповідачем у неї не склалося через постійні сварки та відсутність взаєморозуміння між ними, відмінність характерів та поглядів на спільне подружнє життя, а тому вважає, що подальше збереження шлюбу є неможливим, просить шлюб розірвати. У судове засідання позивач не з'явилась, направила заяву про розгляд справи без її участі, просила позов задовольнити. Відповідач в судове засідання не з'явився, направив заяву про розгляд справи без його участі, позов визнав. Дослідивши письмові докази суд вважає, що позов підлягає задоволенню. Судом встановлено, що сторони перебувають у шлюбі з 31 липня 1993 року, від якого сторони мають спільну дитину - [PERSON], [INFO]. Під час подружнього проживання у сторін виявились різні характери, погляди на шлюб та сім'ю, шлюбні відносини фактично припинені з 2013 року і шлюб носить формальний характер. Спір про поділ майна між сторонами відсутній. За таких обставин суд вважає, що сім'я розпалась та зберегти її неможливо. Відповідно до ч.2 ст.112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного із них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Зважаючи на те, що відповідач позов визнав, суд вважає, що позов підлягає задоволенню.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-01-20 00:00:00

Позивач звернулась до суду з позовом до відповідача, посилаючись на те, що [PERSON] 09.01.2013 року приблизно о 01.00 год., шляхом пошкодження шибки вікна вітальної кімнати, проник у будинок [ADDRESS], звідки таємно викрав у неї золоті та срібні прикраси, чим заподіяв їй шкоду на суму 9600,00 грн. 26 вересня 2013 року Дрогобицьким міськрайонним судом Львівської області було винесено вирок у кримінальному провадженню №442/3807/13-к, провадження №1-Кп/442/137/2013, згідно якого [PERSON] визнано винним у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 185, ч. 3 ст. 185, ч. 2 ст. 289 КК України. Однак, станом на сьогоднішній день завдана їй майнова шкода [PERSON] не відшкодована, а тому просить суд стягнути з відповідача на її користь 9600,00 грн. матеріальної шкоди, завданої злочином та 2000,00 моральної шкоди. В судове засідання позивачка не з'явилась, попередньо надіславши суду заяву про розгляд справи у її відсутності, позовні вимоги підтримує повністю та просить позов задоволити. З приводу ухвалення заочного рішення не заперечує. Відповідач будучи належним чином повідомленим по останній відомій судові адресі відбування покарання заперечень проти позову не надіслав, а тому,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-01-27 00:00:00

Позивач звернулась до суду з позовом до відповідача, посилаючись на те, що вони перебували у шлюбі, мають спільну неповнолітню дитину - сина [PERSON], [INFO]. Відповідач ухиляється від надання матеріальної допомоги на утримання дитини, нести витрати по утриманню сина самостійно їй важко, а тому вона бажає стягнути аліменти та додаткові витрати на утримання дитини у судовому порядку. У судовому засіданні позивач підтримала позов у повному обсязі, зазначила суду, що відповідач ухиляється від надання матеріальної допомоги на утримання дитини, на даний час вона має ще одну дитину, її матеріальний стан погіршився, а тому позивач просила суд стягнути аліменти на утримання неповнолітнього сина у розмірі 1.488 грн. 33 коп. щомісячно до повноліття дитини та додаткові витрати 1.114 грн. 15 коп. щомісячно. Згідно вимог ч.5 ст.74 ЦПК України, судова повістка направляється фізичним особам, які не мають статусу підприємців - за адресою їх місця проживання чи місця перебування, зареєстрованою у встановленому законом порядку. У разі відсутності осіб, які беруть участь у справі, за такою адресою, вважається, що судовий виклик або судове повідомлення вручене їм належним чином. Відповідач про розгляд справи повідомлявся належним чином, про що свідчать копії листів, довідка ВАРД ГУ ДМС України у м.Києві щодо даних зареєстрованого у встановленому законом порядку місця його проживання (а.с.32, 35, 36, 37, 38), в судове засідання повторно не з'явився, на адресу суду не надходило заяв від відповідача про неможливість явки в судове засідання. Відповідно до вимог ч.4 ст.169 ЦПК України, у разі повторної неявки в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановлює заочне рішення). За таких обставин суд вважав за можливе проводити заочний розгляд справи у відсутності відповідача на підставі наявних у ній даних чи доказів, відповідно до вимог ч.4 ст.169 ЦПК України. Заслухавши пояснення позивача, дослідивши письмові докази, суд приходить до висновку, що позовні вимоги є частково обґрунтованими та підлягають частковому задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що сторони по справі перебували у зареєстрованому шлюбі, мають спільну неповнолітню дитину - сина [PERSON], [INFO], батьком якого є відповідач (а.с.12). Відповідно до ст. 180 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Що ж стосується розміру аліментів, то, відповідно до вимог ст. 184 СК України, якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, частину доходу одержує в натурі, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення, суд за заявою платника або одержувача може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Відповідач за віком є працездатною особою, а за таких обставин, суд вважає, що він має можливість сплачувати аліменти на утримання неповнолітньої дитини, а тому суд вважає за необхідне стягувати з відповідача на користь позивача аліменти на утримання неповнолітньої дитини у розмірі 1.488 грн. 33 коп. щомісячно до досягнення дитиною повноліття,

Outcome: partial
Jurisdiction: civil
Date: 2014-12-24 00:00:00

Позивач звернулась до суду з позовом до відповідача, посилаючись на те, що сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі з 28.08.1999 року, від шлюбу мають неповнолітніх дітей [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO], в даний час діти проживають з позивачкою та перебувають на її утриманні, відповідач не приймає достатньої участі в матеріальному забезпеченні дітей. Просить стягнути з відповідача аліменти на утримання дітей в розмірі 1/2частини від заробітку (доходу) щомісячно, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку на кожну дитину. В судовому засіданні позивачка підтримала позовні вимоги, просила суд позов задоволити. Відповідач в судовому засіданні позов визнав, не заперечував проти задоволення позову. Заслухавши сторони, дослідивши матеріали справи, судом встановлені наступні факти та відповідні їм правовідносини, що регулюються нормами сімейного права. Відповідно до статті 180 Сімейного Кодексу України батьки зобов'язані утримувати своїх неповнолітніх дітей до досягнення ними повноліття. Аліменти можуть бути визначені у частці заробітку (доходу) батька (матері) (ст.181 СК України) або у твердій грошовій сум. Відповідно до ст.191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову. Згідно з ст.182 СК України мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. При визначенні розміру аліментів суд враховує стан здоров'я та матеріальне становище дітей, стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів, наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина, інші обставини, які мають істотне значення (ст.182 СК України). Оцінивши зібрані у справі докази в їх сукупності, суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають до задоволення, до стягнення з відповідача підлягають аліменти на користь позивачки на утримання неповнолітніх дітей в розмірі 1/2 частини його заробітку (доходу) щомісячно, але не менше передбаченого законом мінімального розміру аліментів на кожну дитину в розмірі 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, при визначенні розміру аліментів суд враховує стан здоров'я та матеріальний стан відповідача, який має молодий вік та не обмежений у працездатності, отже має можливість працювати та за рахунок заробітку брати участь в утриманні неповнолітніх дітей. Визнання позову не суперечить закону та не порушує прав та законних інтересів будь-яких осіб. При подачі позову даної категорії позивачка була звільнена від оплати судового збору, тому оплату судового збору відповідно до ст.88 ЦПК України необхідно покласти на відповідача.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-09-25 00:00:00

Позивач звернулась до суду з позовом до відповідача по якому просить, розірвати шлюб зареєстрований між [PERSON] та [PERSON] 05 червня 2009 р. у відділі РАЦС по місту Світловодськ Світловодського міськрайонного управління юстиції Кіровоградської області про що в книзі реєстрації шлюбів зроблено відповідний актовий запис за №-81 та нам видано свідоцтво про шлюб серії 1-ОЛ №-035938. У судове засідання сторони з'явились, позивач надав заяву, в якій позов підтримав, відповідач надала заяву про визнання позову та просили проводити судове засідання без фіксації технічними засобами. Згідно з ч. 1 ст. 174 ЦПК України, позивач може відмовитися від позову, а відповідач - визнати позов протягом усього часу судового розгляду, зробивши усну заяву. Частина 2 ст. 174 ЦПК України передбачає, що до ухвалення судового рішення у зв'язку з відмовою позивача від позову або визнанням позову відповідачем, суд роз'яснює сторонам наслідки відповідних процесуальних дій, перевіряє, чи не обмежений представник сторони, який висловив намір вчинити ці дії, у повноваженнях на їх вчинення. Враховуючи, що відповідач позов визнав, таке визнання є безумовним і не суперечить закону та не порушує прав, свобод і інтересів інших осіб, суд

Outcome: approved