Jurisdiction: civil
Date: 2016-07-21 00:00:00

Позивач звернулась до суду з вищевказаним позовом, мотивуючи свої вимоги тим, що [INFO] померла їх мати [PERSON] та [INFO] помер її батько [PERSON]. До дня смерті мати та батько позивача проживали та були зареєстровані разом з нею в буд. [ADDRESS] Таким чином, за правилами ч. 3 ст. 1268 ЦК України позивач прийняла спадщину, так як постійно проживала разом зі спадкодавцями на час відкриття спадщини та протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, не заявила про відмову від неї. Після смерті матері [PERSON] залишилось майно: частина житлового будинку з господарськими будівлями [ADDRESS] яку вона разом з членами своєї сім»ї 03.08.1995 року приватизувала у спільну сумісну власність, та житловий будинок з господарськими спорудами [ADDRESS] який вона успадкувала по заповіту, складеного спадкодавцем [PERSON] 29.11.1993 року, яка померла [INFO]. Після смерті батька [PERSON] залишилось майно: частина житлового будинку з господарськими будівлями [ADDRESS] яку він разом з членами сім»ї 03.08.1995 року приватизував у спільну сумісну власність. Звернутися з даним позовом до суду позивач змушена через те, що на частину спадкової маси своїх батьків, а саме: на частину житлового будинку з господарськими будівлями [ADDRESS] та на житловий будинок з господарськими будівлями [ADDRESS] вона не може отримати свідоцтв про право на спадщину за законом у нотаріуса, так як на цю нерухомість немає правовстановлюючих документів, ким виданий та номер реєстрації, що підтверджують право власності на це майна на ім»я спадкодавців [PERSON], [PERSON] та [PERSON], що суперечить вимогам п.п. 4.14, 4.15, 4.18 Глави 10 Розділу ІІ Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затверд. Наказом Міністерства юстиції України від 22.02.2012 року № 296/5, тому зазначена нотаріальна дія не може бути вчинена. У зв»язку з цим 14.06.2016 року державний нотаріус Шосткинської міської державної нотаріальної контори Петіна Г.І. видала постанову про відмову у вчиненні нотаріальної дії (а.с. 42) Житловий будинок з господарськими будівлями [ADDRESS] батьки позивача разом зі нею приватизували у спільну сумісну власність згідно розпорядження керівника органу приватизації ЖКВ Шосткинський завод «Імпульс» від 31.07.1995 року, на підтвердження чого 03.08.1995 року було видано Свідоцтво про право власності на житло (а.с. 16) Житловий будинок з господарськими будівлями [ADDRESS] згідно книги погосподарського обліку на 2011-2015 роки по Маківській сільській раді, номер об»єкта ПГО-0194, рахується за померлою [PERSON] на приватизованій нею згідно рішення 12 сесії Маківської сільради 21-го скликання від 12.10.1993 року земельній ділянці площею 0,53 га, в т.ч 0,05 га для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд та 0,48 га - для ведення особистого селянського господарства, що підтверджується довідкою від 29.03.2016 р. № 132 (а.с. 28) Державний акт на землю за своє життя [PERSON] не отримала, але ця обставина не спростовує належності її права власності на житловий будинок з господарськими будівлями та на земельну ділянку, на якій вказаний житловий будинок розташований. За своє життя, а саме: 29.11.1993 року, [PERSON] склала заповіт, в якому все своє майно, яке на день її смерті буде їй належати, вона заповідала матері позивача [PERSON]. Після смерті [PERSON], яка настала [INFO] матері позивача було видане свідоцтво про право на спадщину за заповітом на частину майна померлої - на майновий пай у розмірі 12363 грн. в колишньому КСП «Маківський» та на грошові заощадження з належними відсотками, компенсаціями і наступними індексаціями, що знаходяться в операційній частині Шосткинського відділення № 3054 на рахунках № [NUMBER] та [NUMBER]. Це доводить, що мати позмвача успадкувала майно померлої [PERSON] На житловий будинок [ADDRESS] свідоцтво про право на спадщину мати позивача не отримала, так як відсутній правовстановлюючий документ на вказане майно, а тільки запис в погосподарській книзі. Представник позивача [PERSON] в судовому засіданні позов підтримала повністю та просить його задовольнити. Представники відповідачів та третьої особи до судового засідання не з'явились, але надали відповідні заяви в яких просять справу розглядати без їх участі, проти задоволення позову не заперечували. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги повністю обґрунтовані та підлягають задоволенню. В ході дослідження доказів по справі, судом було встановлено, що копією свідоцтва про смерть, підтверджується факт смерті спадкодавців і момент відкриття спадщини, [PERSON], [INFO] (а.с.11) [PERSON] [INFO] (а.с. 12), [PERSON] [INFO] (а.с. 13); З постанови про відмову у вчиненні нотаріальної дії вбачається відмова нотаріуса у вчиненні нотаріальної дії, яка заключається у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом, з причини надання спадкоємцем правовстановлюючого документу на вищевказану садибу, що підтверджує право власності на це майно спадкодавця, який не зареєстрований у відповідному Державному реєстраційному органі (а.с.42) Відповідно до ст. 3 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень», державна реєстрація прав є обов'язковою. Інформація про права на нерухоме майно та їх обтяження підлягає внесенню до Державного реєстру прав. Крім того права на нерухоме майно та їх обтяження, які підлягають державній реєстрації відповідно до цього Закону, виникають з моменту такої реєстрації. Отже, на підставі статті 392 ЦК України, передбачає те, що власник майна може пред'явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншими особами, а також у разі відсутності чи втрати документів які посвідчують право власності. Відповідно до ст. 357 ЦК України частки у праві спільної часткової власності вважаються рівними, якщо інше не встановлено за домовленістю співвласників або законом. Згідно переліку правовстановлюючих документів на підставі яких проводиться реєстрація права власності на об'єкти нерухомості, визначеному статтею 19 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень», таким документом може бути рішення суду. Відповідно ст. 1216 ЦК України спадкування є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця) до інших осіб (спадкоємців). На підстави ст. 1268 ЦК України спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого ст. 1270 ЦК України, він не заявив про відмову від неї. Відповідно до ЗУ «Про власність», власність набувається на засадах, які не суперечать закону, відповідно до наказу МЮ № 7/5, 2002 року, документом який посвідчує право власності є рішення суду.

Outcome: approved