Jurisdiction: civil
Date: 2016-11-07 00:00:00

Позивач звернулась до Київського районного суду м. Одеси з наведеним позовом та відповідно до останньої редакції позовних вимог, вказуючи на те, що відповідач чинить їй та її дитині перешкоди у користуванні приналежним їм майном, просила суд зобовязати відповідача усунути такі перешкоди, та забезпечити позивачу та її неповнолітній дитині доступ до санвузлу, що знаходиться у будинку №27 по вул. Жовтневої революції у м. Одесі, та зобовязати відповідача привести такий будинок у первісний стан: знести самочинно побудовану стіну, підключити водопостачання, електропостачання, газопостачання, відновити підлогу на кухні, встановити теплові батареї на кухні будинку. У судове засідання учасники справи не зявились, про час та місце його проведення повідомлені належним чином. Позивач звернулась до суду з заявою про розгляд справи за її відсутності, на підставі наявних доказів, заявлені вимоги підтримала, просила суд їх задовольнити, проти ухвалення заочного рішення не заперечувала. Відповідач про поважні причини своєї неявки не повідомив, жодних заяв, клопотань чи заперечень не надав. Зважаючи на те, що така неявка відповідача є повторною, суд, виходячи з положень ст. 169, 224 ЦПК України, приймаючи до уваги згоду позивача на заочний розгляд справи, ухвалив розглядати справу за відсутності сторін, та постановити заочне рішення. Засади ст.ст. 3,11 ЦПК України, ст. 15 ЦК України, а також положення ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод від 04.11.1950 року гарантують кожній особі право на захист її порушених, оспорюваних чи невизнаних прав а також охоронюваних законом інтересів судом. Звертаючись до суду за захистом свого права позивач визначає предмет та підстави позову самостійно. Згідно п. 26 Постанови Пленуму Верховного Суду України №2 від 12.06.2009 року «Про застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції», під час судового розгляду предметом доказування є факти, якими обґрунтовують заявлені вимоги чи заперечення і підлягають встановленню при ухваленні рішення. При цьому відповідно до системного аналізу положень ст.ст. 10, 11, 27, 57-60 ЦПК України, сторони при вирішенні спору зобовязані довести перед судом ті обставини, на які вони посилаються як на підстави їх вимог. Так, з наданих до суду відомостей, - рішення Київського районного суду м. Одеси №1512/3352/2012, а також свідоцтв про право на спадщину за законом, витягів про реєстрацію права власності на нерухоме майно, суд вбачає, що [PERSON] та [PERSON] є власниками 1/18, 13/48, 13/96, 1/18 частин домоволодіння №27 по вул. Жовтневої революції в м. Одесі, [PERSON] є власником 11/24 частин зазначеного домоволодіння. Згідно ст.317 ЦК України власникові належить право володіння, користування та розпорядження своїм майном. Положеннями ст. 321 ЦК України визначено, що право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Гарантом дотримання таких засад виступає держава. Згідно положень ст.ст. 355, 358 ЦК України, право спільної часткової власності здійснюється співвласниками за їхньою згодою. З наданих суду пояснень та відомостей листів №130/03-555 від 04.04.2016 року № 130/03-640 від 15.03.2016 року, №130/03-772 від 29.04.2016 року вбачається, що між сторонами відсутня згода щодо користування у спірному будинку електричною енергією. З листів №37-12132 від 04.06.2016 року, №01-18/387 від 22.06.2016 року, вбачається, що позивач з приводу перешкоджання відповідачем у злдвйсненні її прав власності щодо спірного будинку зверталась до Київського відділу поліції в м. Одесі, та Управління з питань взаємодії з органами самоорганізації населення Одеської міської ради, однак такими органами позивачу було вказано на те, що правоідносини між нею та відпоівідачем є цивліьно-правовими та рекомендовано звернутись за захистом до суду. Зі змісту листа №726 від 27.04.2016 року вбачається, що газове обладнання (водонагрівач проточний газовий та 2-х комфорочна газова плита) у спірному будинку демонтовані, та спір між співвласниками щодо використання послуг газопостачання рекомандовано вирішувати у цивільно-правовому порядку. Згідно листа №2045 -13прив від 26.04.2016 року між сторонами існує спір з приводу водокористування. Таким чином, та зжаючи на відомості листа №1015-01/11-7334 від 05.05.2016 року, , вбачається, що між сторонами дійсно існує спір щодо використання домоволодіння №27 по вул. Жовтневої революції в м. Одесі, споживання позивачем послуг з газо-, електро-, та водопостачання. Жодних дозвільних документів чи документів, що підтверджують узгодження з співвласниками будинку проведення будь-яких будівельних робіт або робіт з реконструкції, або вчинення відповідачем відключень від мереж постачання такого будинку або його частин, - до суду надано не було. При цьому суд, надаючи оцінку наведеним обставинам та поясненням приймає до уваги встановлені судом в ході розгляду цивільної справи №1512/3352/2012 обставини, щодо створення відповідачем перешкод у здійснення позивачем прав власності, та не визнання ним таких прав позивача щодо спірного домоволодіння. Відповідно до ст.391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном. З такого суд, зважаючи на те, що будь-яких доказів, пояснень чи заперечень, що спростовували б вимоги чи підстави позову до суду не надано, відомостей про узгодження відповідачем наведених вище дій, надано не було, та з такого, суд, виходячи з засад диспозитивності та змагальності цивільного судочинства, доходить висновку про необхідність судового захисту зазначених прав позивача що зазнають порушення з боку відповідача, та про задоволення позову. Відповідно до положень ст. 88 ЦПК України, з відповідача на користь позивача підлягає стягненню компенсація понесених позивачем судових витрат в загальному розмірі -1102,40 грн.

Outcome: approved