Jurisdiction: civil
Date: 2014-04-13 00:00:00

Позивач звернувся з цим позовом до суду до відповідача, в якому просить стягнути з останнього на свою користь заборгованість за кредитним договором, яка складається із заборгованості за кредитом, заборгованості за відсотками та штрафних санкцій, в загальній сумі 90353,75 грн.. В обґрунтування позову позивач вказав на те, що [PERSON], отримавши за кредитним договором № DNH4KP 20100584 від 05.12.05 р. кредит в розмірі 6358,30 грн. зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 25,08 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення 05.12.07 р., не виконує своїх зобов'язань за ним, внаслідок чого станом 28.12.12 р. утворилась заборгованість на вказану вище суму. Представник позивача в судовому засіданні позов підтримав, наполягав на його задоволенні. Відповідач позов не визнав, спочатку розгляду справи стверджував, що цей кредит не брав, потім - подав заяву, в якій просив застосувати до позовних вимог позивача позовну давність. Дослідивши матеріали справи, суд вважає позов таким, що не підлягає задоволенню з наступних підстав. Матеріалами справи підтверджується, чого потім не заперечував відповідач, що за укладеним між сторонами кредитним договором № DNH4KP 20100584 від 05.12.05 р. у останнього перед позивачем станом 28.12.12 р. дійсно виникла заборгованість на загальну суму 90353,67 грн.. Згідно статті 257 Цивільного кодексу України для зазначених правовідносин встановлюється загальна позовна давність у три роки. Частиною першою статті 259 Цивільного кодексу України передбачено, що позовна давність, встановлена законом, може бути збільшена за домовленістю сторін. Договір про збільшення позовної давності укладається у письмовій формі. Письмовою заявою про отримання кредиту відповідач погодився з умовами надання кредиту, визначеними Умовам надання споживчого кредиту фізичним особам «Розстрочка». Згідно пункту 5.5 цих Умов сторони договору погодили, що термін позовної давності по вимогам стягнення кредиту, відсотків за користування кредитом, винагороди, неустойки - пені, штрафів встановлюється 5 років. Початок перебігу позовної давності в даному випадку повинен визначатись відповідно до вимог частини першої статті 261 Цивільного кодексу України, а саме від дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права. Із наданого до позовної заяви розрахунку заборгованості за кредитним договором вбачається, що відповідачем взагалі не виконувались умови кредитного договору, тому, в цьому випадку, початком перебігу позовної давності слід вважати наступний день кінцевої дати повернення кредиту за договором, а саме 06 грудня 2007 року. Наведене свідчить, що зі вказаним позовом позивач повинен був звернутись до суду не пізніше 06 грудня 2012 року, однак він звернувся з ним до суду лише 13 лютого 2013 року, тобто після спливу загальної позовної давності. Згідно вимог частин третьої та четвертої статті 267 Цивільного кодексу України позовна давність застосовується судом лише за заявою сторони у спорі, зробленою до винесення ним рішення. Сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові. Відповідач таку заяву подав, у зв'язку з чим суд вважає необхідним відмовити позивачу у задоволенні його позову. На підставі викладеного,

Outcome: dismissed