Jurisdiction: civil
Date: 2016-06-30 00:00:00

Позивач звернулась до суду з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів на її утримання, оскільки вона продовжує навчання, посилаючись на те, що з 1996 року її матір [PERSON] з відповідачем перебувала у шлюбі. Від шлюбу мають повнолітню доньку [PERSON], [INFO]. На теперішній час позивач навчається на другому курсі Київського національного торговельно-економічного університету. В судове засідання позивач не з'явилася, надіславши на адресу суду заяву з проханням розглядати справу у її відсутність, позовні вимоги підтримала у повному обсязі. Відповідач в судове засідання не з'явився, про розгляд справи був повідомлений належним чином, причини своєї неявки суду не повідомив, тому суд визнав його неявку без поважних причин та провів заочний розгляд справи у його відсутності, на підставі наявних у справі даних та доказів, відповідно до вимог ст. 224 ЦПК України. Дослідивши матеріали справи в їх сукупності, оцінивши зібрані по справі докази, виходячи зі свого внутрішнього переконання, суд дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що [PERSON] є донькою [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про народження (а.с. 3). Згідно Довідки Київського національного торговельно-економічного університету № 234/2016 від 25.04.2016 року, [PERSON] є студенткою 2 курсу денної форми навчання факультету торгівлі та маркетингу у вищезазначеному інституті (а.с. 6). Відповідно до ст. 198 Сімейного Кодексу України батьки зобов'язані утримувати свої повнолітніх непрацездатних дочку, сина, які потребують матеріальної допомоги, якщо вони можуть таку матеріальну допомогу надавати. Частиною 1 ст. 181 СК України, за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Відповідно до ст. 199 СК України,якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв'язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов'язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років. Пунктом 20 постанови Пленуму Верховного Суду України від 15.05.2006 року № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» роз'яснено, що обов'язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчатися після досягнення повноліття (незалежно від форми навчання), виникає за обов'язкової сукупності таких юридичних фактів: досягнення дочкою, сином віку, який перевищує 18, але є меншим 23 років; продовження ними навчання; потреба у зв'язку з цим у матеріальній допомозі; наявність у батьків можливості надавати таку допомогу. Відповідач працездатний, а тому суд вважає, що він спроможний сплачувати позивачу аліменти на її утримання на час її навчання, але не більше досягнення нею двадцяти трьох років. Відповідно до вимог ст. 183 СК України, частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватись як аліменти на дитину, визначається судом, який вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь позивача аліменти щомісячно у розмірі 1/4 з усіх видів заробітку на її утримання на час її навчання і до досягнення нею двадцяти трьох років. Відповідно до ч.1 ст. 191 СК України, аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову. Відповідно до штампа вхідної кореспонденції суду, позовна заява [PERSON] надійшла до суду 27 квітня 2016 року, а тому суд вважає за необхідне стягнути аліменти саме з 27 квітня 2016 року (а.с. 2). Відповідно до ст. 367 ЦПК України, рішення у межах суми платежу за один місяць підлягає негайному виконанню. Відповідно до вимог ст. 88 ЦПК України, суд стягує з відповідача на користь держави судовий збір у сумі 551 грн. 20 коп. На підставі викладеного і

Outcome: approved