Jurisdiction: civil
Date: 2014-01-29 00:00:00

позивач звернулась до суду з позовом, в якому просить визначити місце проживання дітей: [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO], з нею. В обґрунтування позовних вимог покликається на те, що 24.01.06. у міському відділі РАЦС ЛМУЮ (актовий запис № 76) уклала шлюб з відповідачем. У шлюбі мають двох малолітніх дітей: [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO] З самого початку подружнє життя складалось непогано. Проте після народження другої дитини у сім'ї систематично виникали конфлікти та непорозуміння, що остаточно і призвело до розпаду сім'ї. Причиною стала подружня зрада відповідача, який фактично створив нову сім*ю. З літа 2013 року вони, проживаючи в одній квартирі, не ведуть спільне господарство та не підтримують подружніх відносин. Відповідач живе на дві сім*ї, не приділяючи дітям належної уваги, не піклується про їх духовний, фізичний та моральний розвиток. Тому просить суд позов задоволити. У судовому засіданні позивач та її представники позов підтримали повністю з мотивів, викладених у позові. Відповідач, який офіційно не працює, позов визнав, ствердивши, що дійсно діти постійно перебувають під чутким наглядом позивача, яка належним чином приділяє їм увагу і піклується ними, натомість він, надаючи матеріальну допомогу, не може дітям приділяти достатньо часу, т.я. більшість свого часу займається зароблянням коштів для утримання троїх дітей. Тому просить суд визначити місце проживання дітей з позивачем. Заслухавши пояснення сторін і представників позивача, з'ясувавши дійсні обставини справи і причини позову, повно та всебічно з'ясувавши фактичні взаємини сторін, дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення з наступних мотивів: сторони, перебуваючи в зареєстрованому шлюбі з 24.01.06., міцної сім'ї не утворили. У шлюбі сторін народилось двоє дітей: [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO] Між сторонами після народження другої дитини систематично виникали конфлікти та непорозуміння, які привели до розпаду сім'ї. З літа 2013 року сторони, проживаючи за однією адресою, не ведуть спільне господарство і не підтримують подружні відносини. Як вбачається з тверджень сторін, відповідач живе на дві сім*ї, не приділяючи дітям належної уваги, не піклується про їх духовний, фізичний та моральний розвиток, чим займається виключно позивач. Як стверджує відповідач, дійсно діти постійно перебувають під чутким наглядом позивача, яка належним чином приділяє їм увагу і піклується ними, натомість він, надаючи матеріальну допомогу, не може дітям приділяти достатньо часу, т.я. більшість свого часу займається зароблянням коштів для утримання троїх дітей. Відповідач настояв на визначенні місця проживання дітей саме з позивачем. Відповідно до ст.ст.160, 161 СК України місце проживання дитини, яка не досягла десяти років визначається за згодою батьків, а якщо мати і батько не дійшли згоди щодо того, з ким із них буде проживати малолітня дитина, спір між ними може вирішуватись, зокрема, і судом. Суд, вислухавши доводи кожної із сторін та враховуючи Декларацію прав дитини від 20.11.59., зокрема принципи 6 і 7 (за яким дитина для повного і гармонійного розвитку її особи потребує любові і розуміння, вона повинна, якщо це можливо, зростати під опікою і відповідальністю своїх батьків і, в усякому разі, в атмосфері любові і моральної та матеріальної забезпеченості; малолітню дитину не слід, крім тих випадків, коли є виняткові обставини, розлучати зі своєю матір'ю. Якнайкраще забезпечення інтересів дитини має бути керівним принципом для тих, хто відповідає за її освіту і навчання; ця відповідальність лежить насамперед на її батьках); ставлення кожного із батьків до виконання своїх батьківських обов*язків, особисту прихильність дітей до кожного з них, їх вік, стан здоров*я та ст.9 Конвенції про права дитини від 20.11.89., виходячи із рівності прав матері та батька, що мають істотне значення для справи, доходить висновку про доцільність визначення місця проживання дітей з позивачем, яка має постійне місце праці і увесь свій час приділяє дітям, їх фізичному, моральному та духовному розвитку. З відповідача на користь держави підлягає стягненню судовий збір в сумі 114,70 грн., не сплачений позивачем при подачі позову до суду. На підставі ст.9 Конвенції про права дитини від 20.11.89., принципів 6 і 7 Декларації прав дитини від 20.11.59., ст.ст.160, 161 Сімейного Кодексу України та

Outcome: approved