Jurisdiction: civil
Date: 2017-01-10 00:00:00

Позивач звернулась до суду з позовом, в якому просила визнати відповідача [PERSON] таким, що втратив право користування будинком [ADDRESS], мотивуючи тим, що їй належить спірне житлове приміщення, в якому зареєстрований, але не проживає відповідач, який є зятем її онучки, який з 08.08.2014 року в спірному домоволодіння не проживає, свої речі вивіз та переїхав на постійне проживання за іншою адресою. Відповідач не приймає участі в утриманні житлового будинку та сплаті комунальних послуг. В судовому засіданні позивач підтримала позовні вимоги в повному обсязі та дала пояснення аналогічні викладеним в позові обставинам. Вважає, що відповідач не проживає в спірному домоволодінні з серпня 2014 року без поважних причин. Проти розгляду справи у відсутності відповідача та ухвалення заочного рішення не заперечувала. Відповідач [PERSON] судове засідання повторно не з'явився - про місце, дату та час розгляду справи повідомлений належним чином відповідно до вимог чинного законодавства, про причини неявки суд не повідомив. Треті особи в судове засідання не з'явились, про дату, час та місце розгляду справи повідомлені належним чином, причини не явки суду не відомі. Представник третьої особи Відділу реєстрації місця проживання фізичних осіб Херсонської міської ради в судове засідання не з'явився, через канцелярію суду надав заяву про розгляд справи за його відсутності. Допитана в судовому засіданні в якості свідка [PERSON] суду пояснила, що є племіннецею позивача. [PERSON] не проживає в спірному житловому будинку з літа 2014 року. Він зібрав свої речі та добровільно виїхав з будинку позивача. Його речі в спірному житловому приміщенні відсутні, перешкод в користуванні спірним житловим будинком позивач чи інші особи йому не чинили. Допитана в судовому засіданні в якості свідка [PERSON] суду пояснила, що є племіннецею позивача. Відповідач [PERSON] в спірному житловому будинку не проживає з 2014 року, його речі відсутні. Їй відомо, що відповідач має нову сім'ю. Випадки того, що позивач чи інші особи йому не чинили. В зв'язку з цим суд на підставі ст.ст. 169 ч.4, 224 ЦПК України постановляє заочне рішення. Суд, заслухав пояснення позивача, встановивши обставини справи, перевіривши їх доказами, та допитавши свідків, вважає позов таким, що підлягає задоволенню за наступних підстав. Житловий будинок [ADDRESS] належить на праві власності позивачеві [PERSON], що підтверджено свідоцтвом про право на спадщину за законом від 17.04.2002 р., зареєстрованого в реєстрі за №2-1861 (арк. справи 10). Відповідно до довідок №174 від 03.11.2015 р. та №1402 від 13.11.2015 р. виданих головою квартального комітету №12 [PERSON], за адресою: [ADDRESS] зареєстрована позивач [PERSON], та відповідач [PERSON], який з 08.08.2014 року не проживає в будинку (арк. справи 8-9). За матеріалами домової книги встановлено, що [PERSON] зареєстрований в спірному житловому будинку з 12.05.2012 року (арк. справи 11-16). Відсутність речей відповідача та його не проживання за вказаною адресою достовірно більше ніж 1 рік підтвердили допитані в судовому засіданні свідки [PERSON] та [PERSON] у суду не має сумнівів щодо достовірності та правдивості фактів, повідомлених свідками. Даних про їх заінтересованість в результаті розгляду справи відсутня, їх показання об'єктивно підтверджуються і не суперечать іншим представленим суду доказам. Згідно зі ст. 319 ЦК України, власник має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону. Відповідно вселення членів сім'ї у житлове приміщення, яке належить громадянину на праві власності є результатом реалізації права власника й у них виникає право на користування чужим майном, тобто сервітутне право. При цьому, ч.2 ст. 405 ЦК України, передбачені, спеціальні підстави для визнання особи такою, що втратила право на користування житлом власника: у разі відсутності без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом. У відповідності до ст.10 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. В судовому засіданні достовірно встановлено, що відповідач мав об'єктивну можливість користуватися спірним житловим приміщенням, перешкод йому позивач не чинила, майно та речі відповідача в будинку відсутні, поважних причин для його відсутності у спірному житловому приміщенні не існувало. Відсутність відповідача за місцем мешкання понад щонайменше три роки, без поважних причин та відсутність іншої домовленості між власником житлового приміщення та відповідачем, дають суду підстави зробити висновок, що відповідач, не мешкаючи в спірному домоволодінні більш ніж один рік, без поважних причин, втратив право користування житловим приміщенням, в зв'язку з чим підлягає визнанню таким в судовому порядку. На підставі викладеного,

Outcome: approved