Jurisdiction: civil
Date: 2019-03-03 00:00:00

Позивач звернулась в суд з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання дітей та свої утримання, мотивуючи тим, що 18 червня 2004 року між нею та відповідачем зареєстровано шлюб. Під час шлюбу в них народилось троє дітей: [PERSON] [INFO], [PERSON] [INFO] та [PERSON] [INFO]. Діти на даний час проживають з позивачкою, перебувають на її утриманні. Відповідач проживає окремо, жодної участі в утриманні дітей не бере, хоча має таку можливість. Відповідач їздить на заробітки за кордон, має задовільний стан здоров'я, інших непрацездатних утриманців та неповнолітніх дітей у нього немає. Позивачка не працює, оскільки здійснює догляд за дітьми, перебуває у тяжкому матеріальному становищі. Позивачка також потребує матеріального утримання, оскільки немає жодного доходу, окрім одноразової щомісячної допомоги при народженні дитини в розмірі 860 грн. Позивач в судове засідання не з'явилась, подала заяву за змістом якої вимоги підтримала в повному обсязі з мотивів викладених у позовній заяві, просила позов задовольнити. Проти заочного розгляду справи не заперечила. Відповідач в судове засідання не з'явився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, але всі конверти з ухвалами суду та повістками повертаються за закінченням терміну зберігання. Причину неявки суду не повідомив. З урахуванням положень ст. 280 ЦПК України суд ухвалив провести заочний розгляд справи. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши матеріали справи, судом встановлено наступне. [PERSON] та [PERSON] перебувають у зареєстрованому шлюбі з 18 червня 2004 року, що підтверджується копією свідоцтва про одруження (а.с.11). [PERSON] та [PERSON] є батьками малолітніх дітей [PERSON] [INFO], [PERSON] [INFO] та [PERSON] [INFO], що підтверджується копіями свідоцтв про їх народження (а.с.5-10). За даними довідки Івано-Франківської ДПІ № від 16.10.2018 року у [PERSON] відсутній дохід (а.с.18). Також [PERSON] не перебуває на обліку в Івано-Франківському міському центрі зайнятості, що підтверджується копією довідки (а.с.16). Позивачка отримує щомісячну одноразову допомогу при народженні дитини в розмірі 860 грн., що підтверджується копією довідки (а.с.17). Довідки про доходи відповідача суду не надано. Положеннями ст. 180 Сімейного кодексу України визначено, що батьки зобов'язані утримувати своїх неповнолітніх дітей до досягнення ними повноліття. Відповідно до ст. 1, 2 Закону України «Про охорону дитинства» батьки зобов'язані забезпечити дітям умови для достатнього фізичного, духовного та культурного розвитку. В силу дії ч. 3 ст. 181 Сімейного кодексу України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. За приписами ч. 2 ст. 182 цього кодексу мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, за винятком випадків, передбачених статтею 184 цього Кодексу. Відповідно до частин 1, 2 статті 27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована постановою Верховної Ради України № 789-ХІІ від 27 лютого 1991 року та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Статтею 182 СК України, встановлено, що при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров'я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Відповідно до статті 7 Закону України «Про державний бюджет України на 2019 рік» прожитковий мінімум для дітей віком до 6 років складає: з 1 січня 2019 року - 1626 гривень, з 1 липня - 1699 гривень, з 1 грудня - 1779 гривень. При визначенні розміру аліментів суд відповідно до ст. 182 Сімейного кодексу України враховує, потреби дитини щодо належного утримання, вік батьків та обставину ненадання відповідачем інформації про доходи. Враховуючи матеріальне становище позивача та те, що обов'язок утримувати дитину є рівною мірою обов'язком як матері, так і батька, інтереси дітей при визначенні розміру аліментів, виходячи з принципів розумності та справедливості, суд дійшов висновку, що позов в частині стягнення аліментів на дітей слід задовольнити та стягувати з відповідача на користь позивача аліменти на утримання дітей [PERSON] [INFO], [PERSON] [INFO] та [PERSON] [INFO]в твердій грошовій сумі в розмірі по 2000 гривень щомісячно на кожну дитину до досягнення дітьми повноліття. В силу дії ст. 84 СК України дружина, з якою проживає дитина, має право на утримання від чоловіка - батька дитини до досягнення дитиною трьох років. Право на утримання вагітна дружина, а також дружина з якою проживає дитина, має незалежно від того, чи вона працює, та незалежно від її матеріального становища, за умови, що чоловік може надавати матеріальну допомогу. Судом встановлено що малолітній [PERSON] проживає з матір'ю та не досяг віку трьох років. Враховуючи, що позивач обґрунтувала у позовній заяві необхідність стягнення аліментів на своє утримання в розмірі 1000 грн., а також відсутність доказів про не можливість відповідачем сплачувати аліменти на дружину саме в цьому розмірі, суд приходить до висновку про обґрунтованість позову в цій частині. Тому з відповідача слід стягувати аліменти на утримання позивача в твердій грошовій сумі у розмірі 1000 грн. щомісячно до досягнення дитиною [PERSON] трьох років. Відповідно до вимог ст. 191 Сімейного кодексу України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову. Тому стягнення аліментів слід розпочати з дня коли позивач звернулась із позовом до суду - 20 листопада 2018 року. Згідно із ч. 6 ст. 141 ЦПК України якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, які їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог. Тому з відповідача слід стягнути 704 гривні 80 коп. судового збору на користь держави. На підставі ст. 84, 180-182, 191 СК України, ст. 1, 2 Закону України «Про охорону дитинства»,

Outcome: approved