Jurisdiction: civil
Date: 2017-02-28 00:00:00

Позивач звернулась до суду з даним позовом вказуючи, що вона з відповідачем з 1997 по 2001 рік проживала в зареєстрованому шлюбі. Від даного мають спільну дитину - сина [PERSON] [INFO], який навчається в Житомирському технологічному коледжі Київського національного університету будівництва і архітектури денної форми навчання. Відповідач в добровільному порядку не надає матеріальної допомоги на утримання дитини та її навчання, вона сплачує витрати пов'язані з утриманням дитини, на даний час вона не в змозі в повній мірі матеріально забезпечувати сина і сприяти розвитку його здібностей та здобуттю належної освіти. Відповідач знаходиться в працездатному віці, має можливість надавати грошову допомогу та утримувати повнолітнього сина, який продовжує навчатись та потребує матеріальної допомоги. Позивач після уточнення позовних вимог просить суд стягувати з відповідача на її користь аліменти на утримання сина [PERSON] [INFO] в розмірі 1/6 частин всіх видів заробітку відповідача щомісячно до досягнення ним 23 років за умови , що він буде продовжувати навчання. Позивач в судовому засіданні позов підтримала та пояснила, що має четверо дітей, доглядає дитину інваліда, тому не працює. Син [PERSON] навчається безкоштовно, забезпечений гуртожитком, плата за гуртожиток біля 2000 гривень , стипендію не отримує. Вона проживає в шлюбі, чоловік працює. Вона отримує допомогу від управління соціального захисту по догляду за дитиною інваліда. Відповідач в судовому засіданні позов визнав частково, пояснивши що він проживає в сім»ї , має двоє дітей, яких утримує, дружина не працює. Має заробіток в сумі 3200 грн., а тому може сплачувати аліменти в розмірі 300-400 гривень. Заслухавши сторін, дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає частковому задоволенню з наступних підстав. Відповідно до ст. 199 ч. 1 СК України якщо повнолітня дитина продовжує навчання і у зв'язку з цим потребує матеріальної допомоги, батьки зобов'язані утримувати її до досягнення двадцяти трьох років за умов, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Суд визначає розмір аліментів на повнолітню дитину в твердій грошовій сумі та (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у ст. 182 -2- СК України. Право на звернення до суду з позовом про стягнення аліментів має той з батьків, з ким проживає дочка, син, а також самі дочка, син, які продовжують навчання (ст. 200 СК України). При встановленні судом факту потреби в утриманні повнолітньої дитини, суд повинен враховувати всі джерела, що утворюють її дохід, обов'язок обох батьків по наданню відповідної матеріальної допомоги та спроможність останніх її надавати. Відповідно до ч.1 ст.182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров'я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 4) інші обставини, що мають істотне значення. У пункті 20 Постанови Пленуму Верховного Суду України №3 від 15 травня 2006 року «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» роз'яснено, що обов'язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчатися після досягнення повноліття, виникає за сукупності таких юридичних фактів: досягнення дочкою, сином віку, який перевищує 18, але є меншим 23 років; продовження ними навчання; потреба в зв'язку з цим у матеріальній допомозі; наявність у батьків можливості надавати таку допомогу. За нормами ч.1 ст.200 СК України суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у статті 182 цього Кодексу. Матеріальне становище повнолітньої дитини, яка продовжує навчання, визначається з врахуванням вартості навчання, навчального обладнання, навчальних матеріалів, проїзду, проживання за місцем розташування навчального закладу тощо. В судовому засіданні встановлено, що відповідач є батьком [PERSON] [INFO], який з 01.09.2015 р. навчається в Житомирському технологічному коледжі Київського національного університету будівництва і архітектури, денної, державної форми навчання, строк закінчення навчання 30.06.2019 р., стипендію не отримує, забезпечений гуртожитком, вартість за проживання за місяць становить біля 400 гривень. Мама [PERSON] проживає з чоловіком, який працює, має четверо дітей, син [PERSON] [INFO] являється інвалідом групи «А» і потребує стороннього догляду , у зв»язку з чим вона не працює та отримує соціальну допомогу на дитину - інваліда біля 2500 гривень, а тому син [PERSON] потребує матеріальної допомоги на час навчання. Відповідач є працездатним , на даний час працює та отримує заробіток, проживає з дружиною, яка не працює та утримує двох дітей, з якими проживає і на яких стягуються аліменти за рішенням Володарсько-Волинського районного суду від 9.12.2015 року у розмірі 1/3 частини всіх видів заробітку відповідача. Враховуючи, що відповідач позов визнає частково , має постійний заробіток, позивач наполягає на стягненні аліментів в частці від заробітку, з врахуванням стану здоров»я та матеріального становища сторін та дитини, наявності у відповідача інших дітей, суд приходить до висновку, що відповідач може надавати матеріальну допомогу на утримання сина [PERSON] на час навчання в розмірі 1/7 частини всіх видів заробітку відповідача , починаючи з часу пред'явлення позову до закінчення навчання за виключенням канікулярних періодів. Підлягають стягненню з відповідача на користь держави судові витрати у виді судового збору в сумі 640 грн.

Outcome: partial