Jurisdiction: civil
Date: 2019-08-06 00:00:00

позивач звернулась до суду з позовом до [PERSON] про збільшення розміру аліментів. Позовні вимоги обґрунтовані тим, що 26.02.2008 р. Бершадським районним судом Вінницької області ухвалено рішення про стягнення з [PERSON] аліментів на користь [PERSON] на утримання неповнолітнього сина - [PERSON] , 2001 р.н., в розмірі 1\\4 від усіх видів заробітку, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно, починаючи з 21.01.2008 року до досягнення дитиною повноліття. Позивач посилається на те, що у відповідача значно покращився матеріальний стан в зв`язку зі зміною місця роботи, він є керівником приватного підприємства «СКІТ-А» та власником інтернет-магазину, а отже він може сплачувати аліменти в більшому розмірі. В зв`язку з тим, що їхній син є учнем 11 класу та потребує додаткових занять для підготовки до ЗНО та вступу до ВНЗ, позивач просить стягнути з відповідача аліменти в твердій грошовій сумі в розмірі 7000 гривень щомісячно, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Позивач надала заяву, відповідно до якої підтримала позовні вимоги та просила слухати справу за її відсутності. Проти заочного розгляду справи не заперечує. Відповідач в судове засідання не з`явився, хоча належним чином повідомлявся судом про місце і час слухання справи. Судова повістка повернулась до суду за закінченням терміну її зберігання. На підставі ст.ст.128, 130 ЦПК України відповідач вважається належним чином повідомленим про місце і час судового розгляду. На підставі ст. 280 ЦПК України та за згодою позивача суд вважає за можливе провести заочний розгляд справи за відсутності відповідача. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов не підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що з 18 листопада 2000 року сторони перебували у шлюбі, який зареєстровано Відділом реєстрації актів цивільного стану Московського районного управління юстиції у м.Києві, про що складено актовий запис № 918. Від шлюбу сторони мають сина - [PERSON] , [INFO] . 26 лютого 2008 р. Бершадським районним судом Вінницької області було ухвалено рішення про стягнення із [PERSON] аліментів на користь [PERSON] на утримання неповнолітнього сина - [PERSON] , 2001 р.н., в розмірі 1\\4 від усіх видів заробітку, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно, починаючи з 21.01.2008 року до досягнення дитиною повноліття. 05 жовтня 2012 року шлюб між сторонами було розірвано, про що складено актовий запис №241. На час розгляду судом справи син проживає з матір`ю та знаходиться на її утриманні. Згідно зі ст.141 СК мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони в шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини. За змістом ст.180 СК, батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Частина 3 ст.181 СК визначає, що за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються в частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Відповідно до ч.1 ст. 182 Сімейного кодексу України, при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; іншіобставини, щомаютьістотнезначення. За положеннями ст.183 СК, частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Згідно з ч.1 ст.192 СК розмір аліментів, визначений за рішенням суду або за домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим кодексом. В пункті 23 постанови Пленуму ВСУ «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справи щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» від 15.05.2006 №3 роз`яснино, що розмір аліментів, визначений судовим рішенням або за домовленістю між батьками, суд може змінити за позовом платника або одержувача аліментів у зв`язку зі зміною матеріального чи сімейного стану, погіршення чи поліпшення здоров`я когось із них. Як на підставу для збільшення розміру аліментів при зверненні до суду позивач посилається на покращення матеріального стану відповідача, а саме збільшення його доходів. Обов`язок по утриманню дітей є обов`язком обох батьків, і не може бути покладений лише на батька. Судом встановлено, що на момент розгляду справи [PERSON] є повнолітнім. За даних обставин підстави для задоволення позовних вимог [PERSON] про збільшення розміру аліментів на утримання неповнолітнього сина відсутні. Позивач не позбавлена можливості звернутися із позовом про стягнення аліментів на утримання повнолітньої дитини на час його навчання. Враховуючи викладене, позов не підлягає задоволенню. Питання щодо судових витрат суд вирішує на підставі положень ст. 141 ЦПК України.

Outcome: dismissed