Jurisdiction: civil
Date: 2014-06-10 00:00:00

Позивач звернувся із позовом до відповідача про відшкодування майнової та моральної шкоди. Позовні вимоги обґрунтовує тим, що позивач є власником автомобіля Nissan Almera Classic 1,6 SE д.н.з. [NUMBER]. 02.08.2012 р. в с. Солобківці сталась дорожньо-транспортна пригода за участю автомобіля ВАЗ-2104 д.н.з. [NUMBER] під керуванням відповідача та автомобіля Ніссан [NUMBER] під керуванням [PERSON] Постановою апеляційного суду Хмельницької області від 15.11.2013 р. у справі №689/2386/13-п [PERSON] визнано винним у вчиненні правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП. Внаслідок дорожньо-транспортної пригоди автомобіль позивача було пошкоджено. Вартість відновлювальних робіт становить 56471,11 рублів, що еквівалентно 13733,77 грн.; вартість проведення огляду авто товарознавцем становить 5428 рублів, що еквівалентно 1320 грн. Крім того, позивачу завдано моральної шкоди, оціненої в 3000 грн. внаслідок моральних страждань, пов'язаних із пошкодженням майна, неможливістю його використання впродовж тривалого часу. Посилається на витрати на правову допомогу в сумі 3000 грн. В судовому засіданні представники позивача та третьої особи позов підтримали з аналогічних мотивів. Ствердили, що автомобіль позивача був фактично відремонтований останнім у серпні 2012 р., за проведення ремонту позивач сплатив 51000 руб., враховуючи, що частина пошкоджених запчастин була замінена новими (без врахування ступеня зносу). Заявою про збільшення позовних вимог в остаточній редакції, враховуючи зростання курсу рубля, просить стягнути з відповідача 21282,15 грн. матеріальної шкоди (у т.ч. 19415,90 грн. вартість ремонту, 1866,25 грн. витрат за проведення огляду автомобіля), 955 грн. витрат, пов'язаних із залученням спеціаліста, 9,20 грн. витрат за пересилку матеріалів позовного провадження, 3000 грн. моральної шкоди, 3000 грн. витрат на правову допомогу, загальна сума - 28246,35 грн. Відповідач позов визнав частково, а саме в частині вартості ремонту переднього бамперу, переднього лівого крила, лівої фари, моральну шкоду в розмірі 500 грн., 9,20 грн. витрат за пересилку матеріалів. Однак, в судових дебатах позов заперечив повністю, посилаючись на неналежність доказів. Представник відповідача ствердив, що ряд ремонтних робіт, проведених внаслідок пошкодження автомобіля, не відповідають характеру пошкоджень, зазначених в схемі ДТП та зображених на фотографіях. Посилається на грубу необережність водія належного позивачу автомобіля, що сприяла дорожньо-транспортній пригоді, у зв'язку із чим з підстав, передбачених у ч. 2 ст. 1193 ЦК України розмір шкоди потерпілому підлягає зменшенню. Представником відповідача подавалось клопотання про призначення судової товарознавчої експертизи, яке, внаслідок встановлення факту проведення ремонту автомобіля позивача та обумовленої цим неможливості проведення даної експертизи було ним відкликане. Оцінивши наявні у матеріалах справи докази в їх сукупності, суд встановив наступне. Як вбачається з матеріалів справи, [PERSON] є власником автомобіля Nissan Almera Classic 1,6 SE 2006 р.в., д.н.з. [NUMBER], що підтверджується паспортом транспортного засобу [NUMBER] від 02.12.2006 р. Відповідач є власником автомобіля ВАЗ-2104 д.н.з. [NUMBER], що підтверджується свідоцтвом про реєстрацію ТЗ від 19.07.1997 р. [NUMBER]. 02.08.2012 р. о 16:30 в с. Солобківці по вул. Нетета, 112 відповідач, керуючи зазначеним автомобілем ВАЗ-2104 в порушення п. 12.1. Правил дорожнього руху не вибрав безпечної швидкості руху та не врахував дорожньої обстановки, внаслідок чого допустив зіткнення із належним позивачу автомобілем Nissan Almera Classic, яким керувала [PERSON] і який зупинився у зустрічному напрямку. В результаті зіткнення транспортні засоби були механічно пошкоджені. Постановою апеляційного суду Хмельницької області від 15.11.2013 р. у справі №689/2386/13-п [PERSON] визнано винним у вчиненні правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП і на підставі п. 7 ст. 247 КУпАП закрито провадження у справі. Згідно із ч. 4 ст. 61 ЦПК України, постанова суду у справі про адміністративне правопорушення є обов'язковою для суду, що розглядає справу про цивільно-правові наслідки дій особи, стосовно якої ухвалено постанову суду з питань, чи мали місце ці дії та чи вчинені вони цією особою. Згідно із ч. 1 ст. 1166 ЦК України, майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Згідно із ч. ч. 2, 5 ст. 1187 ЦК України, шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об'єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку. Особа, яка здійснює діяльність, що є джерелом підвищеної небезпеки, відповідає за завдану шкоду, якщо вона не доведе, що шкоди було завдано внаслідок непереборної сили або умислу потерпілого. Доказів завдання позивачеві шкоди внаслідок непереборної сили або умислу потерпілого суду не надано, натомість, з матеріалів справи вбачається факт заподіяння майнової шкоди позивачу внаслідок винної та протиправної поведінки відповідача. У відповідності до звіту №У-120830/12, складеного на 02.08.2012 р., вартість відновлювальних робіт становить 56471,11 рублів. Водночас, з матеріалів справи вбачається, що автомобіль був відремонтований позивачем на дату розгляду справи судом. Фактично позивачем було витрачено на ремонт автомобіля у період з 08.08.2012 р. по 14.08.2012 р. меншу суму - 51000 руб., що підтверджується фіскальним чеком та договором замовленням-нарядом на роботи №27. При цьому, представник відповідача заперечив пов'язаність із дорожньо-транспортною пригодою, внаслідок якої була пошкоджена ліва сторона автомобіля позивача, правої фари, зазначеної у вказаному договорі замовленні - наряді на роботи №27 вартістю 8980 рублів. Із такою позицією погодився і представник позивача, у зв'язку із чим за ремонт ушкоджень автомобіля внаслідок зазначеної дорожньо-транспортної пригоди позивач фактично сплатив 42020 рублів, що еквівалентно на дату розгляду справи по офіційному курсу НБУ 0,34382 руб./1 грн. 14447,32 грн.. Посилання відповідача на непов'язаність із дорожньо-транспортною пригодою ряду ремонтних робіт, зазначених у висновку спеціаліста, не доведено суду у встановленому порядку належними доказами та не спростовує факту оплати зазначених коштів за ремонт пошкодженого автомобіля при тому, що такі роботи у договорі замовленні - наряді на роботи №27 не вказані, а ті роботи, які фактично були оплачені позивачем, зафіксовані й у зазначеному висновку. При цьому, суд не враховує посилання представника відповідача на недоведеність факту ремонту автомобіля позивача, оскільки такий факт, окрім зазначених документів, підтверджується і фотографіями автомобіля станом на 22.03.2014 р. Сумніви представника позивача щодо належного оформлення договору замовлення - наряду на роботи №27, а саме в частині відсутності однієї літери у відтиску печатки, неповному описі моделі автомобіля (без зазначення версії Classic та останніх цифр номеру кузова) не доводять факту відсутності шкоди, завданої позивачеві внаслідок зазначеного ДТП. Згідно із ч. ч. 2, 4 ст. 1193 ЦК України, якщо груба необережність потерпілого сприяла виникненню або збільшенню шкоди, то залежно від ступеня вини потерпілого (а в разі вини особи, яка завдала шкоди, - також залежно від ступеня її вини) розмір відшкодування зменшується, якщо інше не встановлено законом. Суд може зменшити розмір відшкодування шкоди, завданої фізичною особою, залежно від її матеріального становища, крім випадків, коли шкоди завдано вчиненням злочину. Судом досліджувались посилання відповідача на ту обставину, що дорожньо-транспортній пригоді сприяла і поведінка [PERSON], і якій не було надано правової оцінки судом при розгляді справи про адміністративне правопорушення, оскільки протокол про адміністративне правопорушення відносно [PERSON] не складався. Висновком експерта №181/14-26 від 27.05.2014 р. за результатами проведення автотехнічної експертизи встановлено, що дії водія [PERSON] відповідали вимогам п. п. 12.2, 13.1, 13.3. Правил дорожнього руху України, однак, не відповідали вимогам п. п. 10.1, 11.2, 12.3, 13.4 Правил. При цьому, якщо в момент виникнення небезпеки для руху відстань від автомобіля Nissan Almera Classic до місця зіткнення склала 5,74 … 7,18 м., водій [PERSON] не мала можливості запобігти зіткненню з автомобілем ВАЗ 2104 шляхом застосування своєчасного гальмування із зупинкою керованого нею транспортного засобу до зіткнення. Водій [PERSON] не мав технічної можливості запобігти зіткненню з автомобілем Nissan Almera Classic шляхом застосування своєчасного гальмування із зупинкою транспортного засобу до зіткнення з моменту виявлення небезпеки для руху при швидкості 54,7 км/год. Ширина проїжджої частини 3 м. не давала практичної можливості транспортним засобам здійснити роз'їзд. Відтак, зміст вказаного висновку експерта свідчить про те, що причиною ДТП стало обрання швидкості руху (в межах дозволеної), яка унеможливила своєчасну зупинку транспортного засобу та не виключає вини відповідача. При цьому, з матеріалів справи вбачається, що до моменту зіткнення автомобіль Nissan Almera Classic був нерухомим - зупинився і цей факт встановлений постановою апеляційного суду Хмельницької області від 15.11.2013 р., визнається [PERSON] у поясненнях. Згідно із п. п. 12.1, 12.2. Правил дорожнього руху України, під час вибору в установлених межах безпечної швидкості руху водій повинен ураховувати дорожню обстановку і стан транспортного засобу, щоб мати змогу постійно контролювати його рух та безпечно керувати ним. В умовах недостатньої видимості швидкість руху повинна бути такою, щоб водій мав змогу зупинити транспортний засіб у межах видимості дороги. Відтак, поведінка відповідача, який, в порушення цих норм, не обрав безпечну за даних обставин швидкість руху, перебуває у прямому причиновому зв'язку із шкодою, завданою позивачеві. Згідно із п. 13.4 Правил дорожнього руху України, якщо зустрічний роз'їзд утруднений, водій, на смузі руху якого є перешкода чи габарити транспортного засобу, яким він керує, заважають зустрічному руху, повинен дати дорогу. Із зазначеного висновку експерта та схеми дорожньо-транспортної пригоди вбачається, що автомобіль Nissan Almera Classic зупинився на відстані 1,1 - 1,3 м. від правого краю дороги по напрямку свого руху що при ширині проїжджої частини дороги 3 м. ускладнило зустрічний роз'їзд транспортних засобів. В зазначеному відповідач вбачає грубу необережність [PERSON]. Водночас, зі схеми дорожньо-транспортної пригоди вбачається, що проїжджа частина дороги з лівої сторони по напрямку руху автомобіля Nissan Almera Classic обмежена узбіччям шириною 1,7 м., що дозволяло уникнути зіткнення за умови обрання відповідачем безпечної швидкості руху. Враховуючи наведене, поведінка [PERSON], хоча і містить формальні ознаки недотримання вимог зазначених пунктів Правил, однак, за даної обстановки не носить характеру необережності у грубій формі. Згідно із п. 3 ч. 1 ст. 1188 ЦК України, шкода, завдана внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки, відшкодовується на загальних підставах, зокрема, за наявності вини всіх осіб, діяльністю яких було завдано шкоди, розмір відшкодування визначається у відповідній частці залежно від обставин, що мають істотне значення. Однак, у даній ситуації взаємодія джерел підвищеної небезпеки не відбулась із врахуванням того, що автомобіль Nissan Almera Classic стояв нерухомим - був зупинений до моменту дорожньо-транспортної пригоди. Вартість проведення огляду автотоварознавцем становить 5428 рублів, що еквівалентно 1866,25 грн., що підтверджується відповідною квитанцією. Жодних доказів зворотнього суду не надано, а посилання відповідача на завищення зазначених сум не доведені у встановленому порядку належними доказами. Позивач також просить стягнути з відповідача 3000 грн. моральної шкоди, завданої йому моральними стражданнями, пов'язаних із пошкодженням майна, неможливістю його використання впродовж тривалого часу Згідно із ч. ч. 1 - 3 ст. 23 ЦК України, особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода полягає, зокрема, у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв'язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім'ї чи близьких родичів. Моральна шкода відшкодовується грішми, іншим майном або в інший спосіб. Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості. Згідно із п. 9 Постанови Пленуму Верховного Суду України №4 від 31.03.1995 р. «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди», розмір відшкодування моральної (немайнової) шкоди суд визначає залежно від характеру та обсягу страждань (фізичних, душевних, психічних тощо), яких зазнав позивач, характеру немайнових втрат (їх тривалості, можливості відновлення тощо) та з урахуванням інших обставин. Зокрема, враховуються стан здоров'я потерпілого, тяжкість вимушених змін у його життєвих і виробничих стосунках, ступінь зниження престижу, ділової репутації, час та зусилля, необхідні для відновлення попереднього стану, добровільне - за власною ініціативою чи за зверненням потерпілого спростування інформації редакцією засобу масової інформації. При цьому суд має виходити із засад розумності, виваженості та справедливості. Враховуючи наведене, а також вимоги розумності та справедливості, суд приходить до висновку про обґрунтованість розміру моральної шкоди в частині 1000 грн.. Згідно із ст. 15 ЦК України кожна особа має право на захист свого права, але лише у випадку його порушення, невизнання або оспорювання. Враховуючи наведене, позовні вимоги підлягають задоволенню частково. У зв'язку із задоволенням позову, відповідно до ст. 88 ЦПК України судові витрати, у тому числі витрати на правову допомогу, підлягають покладенню на відповідача пропорційно задоволеним вимогам. Квитанціями та книгою обліку доходів і витрат підтверджується понесення позивачем в сумі 9,20 грн. витрат за пересилку матеріалів позовного провадження, 955 грн. витрат, пов'язаних із залученням спеціаліста, 3000 грн. витрат на правову допомогу. Згідно із ч. 1 ст. 79 ЦПК України, судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов'язаних з розглядом справи. Враховуючи наведене,

Outcome: partial