Jurisdiction: civil
Date: 2016-03-09 00:00:00

Позивач, звернувшись з даним позовом до [PERSON], просить суд визнати за ним право спільної часткової власності на спадкове майно у вигляді 1/4 частини земельної ділянки площею 2,0426 га з цільовим призначенням для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, яка розташована на території Тептіївської сільської ради Богуславського району Київської області, посилаючись на те, що 22 грудня 2007 року померла його мати [PERSON]. Після її смерті відкрилася спадщина, спадкоємцем якої за заповітом являвся його брат [PERSON], який фактично прийняв спадщину у своє володіння і користується нею та згідно рішення суду являється власником 3/4 частини зазаченого спадкового майна. На даний час він також фактично прийняв спадщину у своє володіння і користується нею, але коли він звернувся до нотаріальної контори із заявою про оформлення даної спадщини, то йому було відмовлено у видачі свідоцтва, оскільки оригінал правовстановлюючого документа на земельну ділянку був виданий після смерті спадкодавця, що і явилось підставою для звернення до суду. Представник позивача [PERSON] в попереднє судове засідання не зявилась, але письмово повідомила суд про розгляд справи без її участі, без застосування технічних засобів, позовні вимоги [PERSON] підтримала та просила їх задовольнити. Відповідач [PERSON] в попереднє судове засідання не зявився, але письмово повідомив суд про розгляд справи без його участі, позов визнав та не заперечував проти його задоволення. Виходячи з наведеного, суд вважає, що рішення у справі можливо постановити при проведенні попереднього судового засідання. Відповідно до ч.4 ст.130 ЦПК України при визнанні позову ухвалюється судове рішення в порядку, встановленому ст.174 цього ж Кодексу. Згідно з ч.4 ст.174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Із доданих до позовної заяви доказів видно, що [PERSON] являється сином померлої та спадкоємцем на спадщину за законом після смерті матері [PERSON], яка померла 22 грудня 2007 року у віці 83 років в с. Тептіївка Богуславського району Київської області, що підтверджується копією свідоцтва про смерть серії І-ОК №103829. Із копії державного акту на право власності на земельну ділянку серії ЯЕ №993595 від 24 січня 2008 року вбачається, що [PERSON] являється власником земельної ділянки площею 2,043 га, розташованої та території Тептіївської сільської ради Богуславського району Київської області, цільове призначення: для ведення товарного сільськогосподарського виробництва. Із довідки про індексовану вартість земельної ділянки від 13 листопада 2015 року видно, що оціночна вартість земельної ділянки площею 2,0426 га, розташованої на території Тептіївської сільської ради Богуславського району Київської області, становить 30338 грн.46 коп. Із копії постанови про відмову у вчиненні нотаріальної дії державного нотаріуса Богуславської районної державної нотаріальної контори Київської області від 02 лютого 2016 року вбачається, що [PERSON] свідоцтво про право на спадщину за законом після смерті спадкодавця [PERSON], виданим бути не може, оскільки оригінал правовстановлюючого документа на земельну ділянку був виданий після смерті спадкодавця. Із ч.1 ст.1261 ЦК України видно, що у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. Таким чином, визнання відповідачем предявленого позову не суперечить закону, не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, а тому є підстави для задоволення заявленого позову. На підставі ст.1261 ЦК України,

Outcome: approved