Jurisdiction: civil
Date: 2020-10-04 00:00:00

Позивач звернулась до Новопсковського районного суду Луганської області з позовом до відповідача, в якому просить стягувати з [PERSON] , [INFO] , аліменти на утримання доньки [PERSON] , [INFO] , у розмірі 1/3 частки його заробітку (доходу), але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, з дня подання позову і до досягнення дитиною повноліття. В обґрунтування позовної заяви позивач зазначає, що з відповідачем перебувала у зареєстрованому шлюбі, який рішенням Новопсковського районного суду Луганської області від 01.06.2020 розірвано. Від шлюбу сторони мають спільну доньку: [PERSON] , [INFO] . На теперішній час дитина проживає разом з позивачем та повністю перебуває на її утриманні. Відповідач ухиляється від добровільної сплати аліментів. Позивач зазначає, що їй одній важко утримувати дитину, оскільки основна частина її доходів іде на придбання їжі, одягу для доньки, а також на сплату комунальних послуг. Відповідач офіційно працевлаштований, має регулярний дохід у вигляді заробітної плати, є фізично здоровим, інших утриманців не має, а тому в змозі сплачувати аліменти на утримання спільної з позивачем доньки. Ухвалою Новопсковського районного суду Луганської області від 14 серпня 2020 року відкрито позовне провадження, розгляд справи призначено в порядку спрощеного позовного провадження на 02 вересня 2020 року. 02 вересня 2020 року розгляд справи відкладено до 05 жовтня 2020 року у зв`язку з задоволенням клопотання відповідача. Позивач в судове засідання не з`явилася, про день, час та місце розгляду справи була повідомлена належним чином, надала заяву, в якій просила справу розглянути без її участі. Відповідач в судове засідання не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, надав відзив на позовну заяву, в якому зазначив, що позовні вимоги визнає частково, згоден сплачувати аліменти на утримання доньки у розмірі ј від його заробітку. В обґрунтування відзиву посилається на те, що доводи позивача про його ухилення від сплати аліментів є надуманими, оскільки він приймає участь в утриманні дитини, купує речі та одяг, у серпні 2020 року за свій рахунок забезпечив дитині відпочинок на морі. Окрім цього, на картковий рахунок позивача перераховував кошти для доньки. Зазначив також, що донька має задовільний стан здоров`я, він офіційно працевлаштований, регулярно отримує заробітну плату, будь якого рухомого чи нерухомого майна, банківських вкладень чи заощаджень не має, проживає разом з батьками, які є пенсіонерами. Тому вважає, що аліменти у розмірі ј частки від його заробітку будуть достатніми та навіть перевищуватимуть мінімальний гарантований їх розмір на одну дитину. За таких обставин, суд вважає за можливе розглянути справу за відсутності учасників справи на підставі наявних у справі доказів та без фіксування судового засідання технічними засобами, що відповідає положенням ч. 2 ст. 247 ЦПК України. Дослідивши наявні у справі письмові докази, всебічно та повно з`ясувавши фактичні обставини справи, суд вважає, що позов підлягає частковому задоволенню за таких підстав. Судом встановлено, що сторони перебували у зареєстрованому шлюбі, який Новопсковським районним судом Луганської області 01.06.2020 розірвано. Позивач та відповідач є батьками малолітньої [PERSON] , [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про її народження, серія [NUMBER] , виданим повторно Новопсковським районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Луганській області 08.06.2017, актовий запис № 99. З довідки № 3125, виданої виконавчим органом Новопсковської селищної ради Новопсковського району Луганської області 31.07.2020, вбачається, що [PERSON] , 1985 року народження, проживає, але не зареєстрована за адресою: [ADDRESS] , згідно записів по господарської книги має такий склад сім`ї: донька- [PERSON] , 2009 року народження, брат- [PERSON] , 1991 року народження. Відповідно до вимог ст. 180 Сімейного кодексу України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно з ч. 1 ст. 182 Сімейного кодексу України при визначенні розміру аліментів суд враховує стан здоров`я та матеріальне становище дитини, стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів , наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина, наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав , доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів , інші обставини, що мають істотне значення. Частиною 2 цієї статті визначено, що розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Одним із основних прав дитини є право на утримання, яке кореспондується з конституційним обов`язком батьків утримувати дітей до їх повноліття та знайшло своє закріплення у Сімейному кодексі України. Стягнення аліментів на утримання дитини є одним із способів захисту інтересів дитини, забезпечення одержання нею коштів, необхідних для її життєдіяльності. Відповідно ст.27 Конвенції про права дитини від 20 листопада 1989 року, яку ратифіковано Постановою ВР України №789-ХІІ від 27.02.1991, визначено, що держави-учасниці визнають право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Відповідно до ст.8 Закону України «Про охорону дитинства» від 26 квітня 2001 року №2402-ІІІ з відповідними змінами та доповненнями, кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України. Обов`язок батьків утримувати дитину до досягнення нею повноліття визначено ст.51 Конституції України та ст.180 Сімейного кодексу України. Обов`язок утримувати дитину є рівною мірою обов`язком як матері, так і батька. За змістом ст. 141 Сімейного кодексу України проживання батьків окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини. Згідно ч.1 ст. 181 Сімейного кодексу України способи виконання батьками обов`язку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними. Згідно ч. 3 цієї ж статті за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Відповідно до норм чинного законодавства за відсутності домовленості між батьками про сплату аліментів на дитину той із них, з ким вона проживає, вправі звернутись до суду з відповідним позовом. При визначенні розміру аліментів суд враховує рівність сторін щодо участі в утриманні дітей, розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Судом встановлено, що відповідач не відмовляється від свого обов`язку утримувати доньку, однак погоджується сплачувати аліменти у розмірі 1/4 частки з усіх видів його заробітку (доходу), посилаючись на те, що позивач ніяким чином не обґрунтувала свої вимоги щодо сплати аліментів у розмірі 1/3 частки від його заробітку, враховуючи його матеріальний стан, відсутність будь якого додаткового майна, банківських вкладень чи заощаджень, батьків. з якими відповідач проживає разом та які є пенсіонерами. З довідки про доходи № 04-03-40/127 від 02.09.2020, наданої відповідачем на підтвердження своїх заперечень, вбачається, що [PERSON] працює в Новопсковському МРУЕГГ-АТ Луганськгаз на посаді слюсаря з експлуатації та ремонту газового устаткування. За період з лютого 2020 року по липень 2020 року загальна сума його доходу становить 45801,30 грн. Відповідно до довідки № 3318, виданої виконавчим органом Новопсковської селищної ради 02.09.2020, [PERSON] , 1986 року народження, зареєстрований за адресою: [ADDRESS] , згідно записів по господарської книги має такий склад сім`ї: батько- [PERSON] , 1958 року народження, мати - [PERSON] , 1658 року народження, бабуся- [PERSON] , 1928 року народження, сестра- [PERSON] , 1979 року народження, племінниця- [PERSON] , 2004 року народження, племінник- [PERSON] , 2009 року народження, колишня дружина- [PERSON] , 1985 року народження, зареєстрована, але не проживає, донька - [PERSON] , 2009 року народження, зареєстрована, але не проживає. Батько відповідача [PERSON] , [INFO] , та мати [PERSON] , [INFO] , є пенсіонерами, що підтверджується пенсійними посвідченнями № [NUMBER] від 28.03.2018 та № [NUMBER] від 24.11.2014 відповідно. Таким чином, враховуючи матеріальне становище сторін, рівність сторін щодо участі в утриманні дитини, виходячи з принципів справедливості, добросовісності та розумності, суд приходить до висновку про часткове задоволення позовних вимог шляхом стягнення з відповідача на користь позивача аліментів на утримання доньки [PERSON] , [INFO] , у розмірі 1/4 частини від його заробітку (доходу), але не менше, ніж 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи з дня пред`явлення позову до досягнення дитиною повноліття. Даний розмір аліментів буде достатнім задля створення рівня життя, необхідного для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Вимога позивача про стягнення аліментів в більшому розмірі задоволенню не підлягає, оскільки позивач, всупереч вимог ч. 3 ст. 12, ч. 1 ст. 81 ЦПК України, не обґрунтувала заявлені вимоги та не надала суду відповідні докази. Крім того, суд роз`яснює, що відповідно до ст.ст. 80, 192 Сімейного кодексу України розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них. Відповідно до ст. 191 Сімейного кодексу України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову. Позов пред`явлено до суду 31.07.2020. Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 430 ЦПК України суд допускає негайне виконання рішення суду про стягнення аліментів у межах сплати платежу за один місяць. На підставі ст. 141 ЦПК України, судові витрати у справі, які складаються з судового збору у розмірі 840,80 грн, від сплати яких позивач була звільнена при зверненні до суду, підлягають стягненню з відповідача на користь держави.

Outcome: partial