overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2014-02-13 00:00:00

Позивач звернулась до суду з позовом до відповідача про розірвання шлюбу. В позовній заяві послалась на те, що подружнє життя з відповідачем не склалося через несумісність характерів, у зв'язку з чим подружжя прийшло до спільного рішення про розірвання шлюбу. Тому з цим вважає, що сім'я фактично перестала існувати, та просила шлюб розірвати. Сторони звернулись до суду з заявами про розгляд справи за їх відсутності. Також в своїй заяві позивач зазначила, що позов підтримує, відповідач зазначив, що позов визнає. Враховуючи наявність в справі достатніх матеріалів про права та правовідносини сторін, приймаючи до уваги відсутність підстав, передбачених ст. 169 ЦПК України для відкладення розгляду справи, суд вважає за можливе розглянути справу за відсутності сторін. Суд, дослідивши докази у справі, приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що сторони з 16 грудня 2011 року перебувають в зареєстрованому шлюбі. Від шлюбу мають малолітнього сина - [PERSON], [INFO]. Відповідно до ч.1 ст.24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка, примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Позивач просить шлюб розірвати, не бажає миритися з відповідачем, наполягає на розірванні шлюбу. Відповідач на розірвання шлюбу згоден. Таким чином судом встановлено відсутність вільної згоди сторін перебувати в шлюбі один з одним. На підставі викладеного суд приходить до висновку, що сім'я розпалась остаточно, а подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу неможливі. Тому збереження шлюбу суперечило б інтересам подружжя. Згідно ст.113 СК України особа, яка змінила своє прізвище у зв'язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Позивач просить суд залишити їй прізвище [PERSON]. Таким чином позов необхідно задовольнити в повному обсязі.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-03-13 00:00:00

Позивач звернулась до суду з позовом до відповідача про розірвання шлюбу. В позовній заяві послалась на те, що подружнє життя з відповідачем не склалося через пияцтво та зраду чоловіка. У зв'язку з цим з березня 2011 року вони проживають окремо. Вказує, що сім'я перестала існувати. Тому просить шлюб розірвати. В день розгляду справи позивач [PERSON] звернулась до суду з клопотанням про розгляд справи за її відсутності. В заяві також зазначила, що позов підтримує. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з'явився, будучи належним чином повідомленим про час та місце розгляду справи. Про причини неявки не повідомив, клопотань щодо відкладення розгляду справи до суду не подавав. Суд, дослідивши докази у справі, приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що сторони з 07 серпня 2002 року перебувають в зареєстрованому шлюбі. Відповідно до ч.1 ст.24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка, примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Позивач просить шлюб розірвати, не бажає миритися з відповідачем, наполягає на розірванні шлюбу. Зазначена позиція позивача залишається незмінною з часу подання нею позову до суду та до часу розгляду справи. Відповідно до ст.55 СК України дружина та чоловік зобов'язані спільно піклуватися про побудову сімейних відносин між собою та іншими членами сім'ї на почуттях взаємної любові, поваги, дружби, взаємодопомоги. Позивач же в своєму позові зазначила, що подружнє життя не склалося в тому числі через зраду чоловіка. Таким чином судом встановлено відсутність вільної згоди позивача перебувати в шлюбі з відповідачем. Зважаючи на чітку та однозначну позицію позивача в даній справі, суд вважає що надання сторонам терміну на примирення носило б формальний характер та лише призвело б до затягування розгляду справи. На підставі викладеного суд приходить до висновку, що сім'я розпалась остаточно, а подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу неможливі. Тому збереження шлюбу суперечило б інтересам подружжя. Згідно ст.113 СК України особа, яка змінила своє прізвище у зв'язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Позивач просить суд залишити їй прізвище «[PERSON]». Таким чином позов необхідно задовольнити в повному обсязі.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-05-18 00:00:00

Позивач звернулась до суду з позовом до відповідача про розірвання шлюбу. В позовній заяві послалась на те, що подружнє життя з відповідачем не склалося через розбіжності в характерах, постійні сварки. У зв'язку з цим з жовтня 2013 року вони проживають окремо. Вказує, що подальше спільне життя і збереження шлюбу між ними неможливе та суперечитиме її інтересам. Тому просить шлюб розірвати. В день розгляду справи позивач [PERSON] звернулась до суду з заявою про розгляд справи за її відсутності. В заяві також зазначила, що позов підтримує. Відповідач [PERSON] також звернувся до суду з заявою про розгляд справи за його відсутності. В заяві також зазначив, що позов визнає. Враховуючи наявність достатніх матеріалів про права та правовідносини сторін, суд вважає за можливе розглянути справу за відсутності осіб, які в засідання не з'явились. Суд, дослідивши докази у справі, приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що сторони з 14 лютого 2010 року перебувають в зареєстрованому шлюбі, від шлюбу мають малолітню дитину - [PERSON], [INFO]. Відповідно до ч.1 ст.24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка, примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Позивач просить шлюб розірвати, не бажає миритися з відповідачем, наполягає на розірванні шлюбу. Зазначена позиція позивача залишається незмінною з часу подання нею позову до суду та до часу розгляду справи. Відповідач на розірвання шлюбу згоден. Таким чином судом встановлено відсутність вільної згоди сторін перебувати в шлюбі один з одним. Зважаючи на чітку та однозначну позицію позивача в даній справі, суд вважає, що надання сторонам терміну на примирення носило б формальний характер та лише призвело б до затягування розгляду справи. На підставі викладеного суд приходить до висновку, що сім'я розпалась остаточно, а подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу неможливі. Тому збереження шлюбу суперечило б інтересам подружжя. Згідно ст.113 СК України особа, яка змінила своє прізвище у зв'язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Позивач просить суд залишити їй прізвище «[PERSON]». Таким чином позов необхідно задовольнити в повному обсязі.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-07-27 00:00:00

Позивач звернулась до суду з позовом до відповідача про розірвання шлюбу. В позовній заяві послалась на те, що подружнє життя з відповідачем не склалося через сварки, образи, різні погляди на життя. У звязку з цим з березня 2017 року вони проживають окремо. Примирення та подальше спільне життя подружжя позивач вважає неможливими. Тому просила шлюб розірвати. В день розгляду справи позивач [PERSON] звернулась до суду з заявою про розгляд справи за її відсутності. В заяві також зазначила, що позов підтримує. Відповідач [PERSON] також звернувся до суду з заявою про розгляд справи за його відсутності. В заяві також зазначив, що проти задоволення позову він не заперечує. Враховуючи наявність в справі достатніх матеріалів про права та правовідносини сторін, приймаючи до уваги відсутність підстав для відкладення розгляду справи, суд вважає за можливе розглянути справу за відсутності осіб, що в засідання не зявились. Суд, дослідивши докази у справі, приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що сторони з 12 квітня 2002 року перебувають в зареєстрованому шлюбі, від шлюбу мають неповнолітню дитину [PERSON], [INFO]. Відповідно до ч.1 ст.24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка, примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Позивач звернулась до суду з позовом про розірвання шлюбу. На час розгляду справи судом бажання позивача розірвати шлюб не змінилося. Вона підтримує позов та просить шлюб розірвати. Відповідач позовні вимоги про розірвання шлюбу визнав. Таким чином судом встановлено відсутність вільної згоди позивача перебувати у шлюбі з відповідачем [PERSON] На підставі викладеного суд приходить до висновку, що сім'я розпалась остаточно, а подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу неможливі. Тому збереження шлюбу суперечило б інтересам подружжя.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-06-05 00:00:00

Позивач звернулась до суду з позовом до відповідача про розірвання шлюбу. В позовній заяві послалась на те, що подружнє життя з відповідачем поступово погіршувалося, що в кінцевому результаті призвело до фактичного припинення між ними шлюбних відносин. Ведення спільного господарства та сумісне проживання ними припинено. Вказує, що сім'я перестала існувати, на примирення вона не згодна. Тому просить шлюб розірвати. В день розгляду справи позивач [PERSON] звернулась до суду з заявою про розгляд справи за її відсутності. В заяві також зазначила, що позов підтримує. Відповідач [PERSON] також звернувся до суду з заявою про розгляд справи за його відсутності. В заяві також зазначив, що позов визнає. Враховуючи наявність достатніх матеріалів про права та правовідносини сторін, суд вважає за можливе розглянути справу за відсутності осіб, які в засідання не з'явились. Суд, дослідивши докази у справі, приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що сторони з 08 травня 2003 року перебувають в зареєстрованому шлюбі, від шлюбу мають малолітнього сина - [PERSON], [INFO]. Відповідно до ч.1 ст.24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка, примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Позивач просить шлюб розірвати, не бажає миритися з відповідачем, наполягає на розірванні шлюбу. Зазначена позиція позивача залишається незмінною з часу подання нею позову до суду та до часу розгляду справи. Відповідач на розірвання шлюбу згоден. Таким чином судом встановлено відсутність вільної згоди сторін перебувати в шлюбі один з одним. Зважаючи на чітку та однозначну позицію позивача в даній справі, суд вважає, що надання сторонам терміну на примирення носило б формальний характер та лише призвело б до затягування розгляду справи. На підставі викладеного суд приходить до висновку, що сім'я розпалась остаточно, а подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу неможливі. Тому збереження шлюбу суперечило б інтересам подружжя. Згідно ст.113 СК України особа, яка змінила своє прізвище у зв'язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Позивач просить суд залишити їй прізвище «[PERSON]». Таким чином позов необхідно задовольнити в повному обсязі.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-10-09 00:00:00

Позивач звернулась до суду з позовом до відповідача про розірвання шлюбу. В позовній заяві послалась на те, що подружнє життя не склалось через несумісність характерів, втрату поваги один до одного, зловживання відповідачем спиртними напоями. Сім'я перестала існувати. Тому просила шлюб розірвати, після розірвання шлюбу залишити їй прізвище [PERSON]. В день розгляду справи позивач [PERSON] звернулась до суду з заявою про розгляд справи за її відсутності. В заяві також зазначила, що позов підтримує. Відповідач [PERSON] також звернувся до суду з заявою про розгляд справи за його відсутності. В заяві також зазначив. що позов визнає. Враховуючи наявність достатніх матеріалів про права та правовідносини сторін, суд вважає за можливе розглянути справу за відсутності сторін. Суд, дослідивши докази у справі, приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що сторони з 28 червня 1989 року перебувають в зареєстрованому шлюбі. Відповідно до ч.1 ст.24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка, примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. В позовній заяві позивач просить шлюб розірвати, не бажає миритися з відповідачем, наполягає на розірванні шлюбу. Зазначена позиція позивача залишається незмінною з часу подання нею позову до суду та до часу розгляду справи. Відповідач проти розірвання шлюбу не заперечує. Таким чином судом встановлено відсутність вільної згоди сторін перебувати в шлюбі один з одним. Зважаючи на вказану позицію сторін в даній справі, суд вважає, що надання їм терміну на примирення носило б формальний характер та лише призвело б до затягування розгляду справи. На підставі викладеного суд приходить до висновку, що сім'я розпалась остаточно, а подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу неможливі. Тому збереження шлюбу суперечило б інтересам подружжя. Згідно ст.113 СК України особа, яка змінила своє прізвище у зв'язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Позивач просить суд залишити їй прізвище «[PERSON]». Таким чином позов необхідно задовольнити в повному обсязі.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-02-10 00:00:00

Позивач звернулась до суду з позовом до відповідача про розірвання шлюбу. В позовній заяві послалась на те, що подружнє життя не склалось через несумісність характерів, втрату поваги один до одного та зраду чоловіка. Вказує, що сімя перестала існувати, тому просила шлюб розірвати. Позивач [PERSON] звернулась до суду з заявою про розгляд справи за її відсутності. В заяві також зазначила, що позов підтримує. Відповідач [PERSON] також звернувся до суду з заявою про розгляд справи за його відсутності. У заяві зазначив, що позов визнає. Враховуючи наявність достатніх матеріалів про права та правовідносини сторін, суд вважає за можливе розглянути справу за їх відсутності. Суд, дослідивши докази у справі, приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що сторони з 01 серпня 1998 року перебувають в зареєстрованому шлюбі, від шлюбу мають двох неповнолітніх дітей: [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO]. Відповідно до ч.1 ст.24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка, примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. В позовній заяві позивач просить шлюб розірвати, не бажає миритися з відповідачем, наполягає на розірванні шлюбу. Зазначена позиція позивача залишається незмінною з часу подання нею позову до суду та до часу розгляду справи. Відповідач на розірвання шлюбу згоден, проти задоволення позову не заперечує. Таким чином судом встановлено відсутність вільної згоди сторін перебувати в шлюбі один з одним. Зважаючи на вказану позицію сторін в даній справі, суд вважає, що надання їм терміну на примирення носило б формальний характер та лише призвело б до затягування розгляду справи. На підставі викладеного суд приходить до висновку, що сім'я розпалась остаточно, а подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу неможливі. Тому збереження шлюбу суперечило б інтересам подружжя. Таким чином позов необхідно задовольнити в повному обсязі.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-11-23 00:00:00

Позивач звернулась до суду з позовом до відповідача про розірвання шлюбу. В позовній заяві послалась на те, що подружнє життя не склалось через подружню невірність відповідача, який до того ж часто приходив додому в нетверезому стані. Відповідач покинув її на четвертому місяці вагітності. З лютого 2013 року сімейних стосунків вони не підтримують, проживають окремо. Тому просила шлюб розірвати, після розірвання шлюбу відновити її дошлюбне прізвище - [PERSON]. В день розгляду справи позивач [PERSON] звернулась до суду з заявою про розгляд справи за її відсутності. В заяві також зазначила, що позов підтримує. Відповідач [PERSON] в судове засідання не зявився, будучи належним чином повідомленим про час та місце розгляду справи. Про причини неявки суду не повідомив. Враховуючи наявність достатніх матеріалів про права та правовідносини сторін, суд вважає за можливе розглянути справу за відсутності сторін. Суд, дослідивши докази у справі, приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що сторони з 27 грудня 2011 року перебувають в зареєстрованому шлюбі, від шлюбу мають малолітнього сина [PERSON], [INFO]. Відповідно до ч.1 ст.24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка, примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. В позовній заяві позивач просить шлюб розірвати, не бажає миритися з відповідачем, наполягає на розірванні шлюбу. Зазначена позиція позивача залишається незмінною з часу подання нею позову до суду та до часу розгляду справи. Відповідач в судове засідання не зявився, що свідчить про його байдуже ставлення до збереження сімї. Таким чином судом встановлено відсутність вільної згоди позивача перебувати в шлюбі з відповідачем. Зважаючи на вказану позицію позивача в даній справі, суд вважає, що надання сторонам терміну на примирення носило б формальний характер та лише призвело б до затягування розгляду справи. На підставі викладеного суд приходить до висновку, що сім'я розпалась остаточно, а подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу неможливі. Тому збереження шлюбу суперечило б інтересам подружжя. Згідно ст.113 СК України особа, яка змінила своє прізвище у звязку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Позивач просить суд відновити її дошлюбне прізвище «Домненко». Таким чином позов необхідно задовольнити в повному обсязі.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-02-03 00:00:00

Позивач звернулась до суду з позовом до відповідача про розірвання шлюбу. В позовній заяві послалась на те, що подружнє життя не склалось через постійні сварки та непорозуміння на побутовому ґрунті . З червня 2015 року сімейних стосунків вони не підтримують, проживають окремо. Тому просила шлюб розірвати. Позивач [PERSON] звернулась до суду з заявою про розгляд справи за її відсутності. В заяві також зазначила, що позов підтримує. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з'явився, будучи належним чином повідомленим про час та місце розгляду справи. Надав суду заяву, в якій просив справу розглянути у його відсутність та зазначив, що позов визнає та не заперечує проти його задоволення. Враховуючи наявність достатніх матеріалів про права та правовідносини сторін, суд вважає за можливе розглянути справу за відсутності сторін. Суд, дослідивши докази у справі, приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що сторони з 12 грудня 2012 року перебувають в зареєстрованому шлюбі, від шлюбу мають малолітню доньку - [PERSON], [INFO]. Відповідно до ч.1 ст.24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка, примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. В позовній заяві позивач просить шлюб розірвати, не бажає миритися з відповідачем, наполягає на розірванні шлюбу. Зазначена позиція позивача залишається незмінною з часу подання нею позову до суду та до часу розгляду справи. Відповідач на розірвання шлюбу згоден, проти задоволення позову не заперечує. Таким чином судом встановлено відсутність вільної згоди сторін перебувати в шлюбі один з одним. Зважаючи на вказану позицію сторін в даній справі, суд вважає, що надання їм терміну на примирення носило б формальний характер та лише призвело б до затягування розгляду справи. На підставі викладеного суд приходить до висновку, що сім'я розпалась остаточно, а подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу неможливі. Тому збереження шлюбу суперечило б інтересам подружжя. Таким чином позов необхідно задовольнити в повному обсязі.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-11-18 00:00:00

Позивач звернулась до суду з позовом до відповідача про розірвання шлюбу. В позовній заяві послалась на те, що подружнє життя не склалось через постійні сварки, що виникали між нею та відповідачем, неодноразову подружню зраду відповідача та відсутність інтересу відповідача до життя дочки. Сім'я перестала існувати. Тому просила шлюб розірвати, після розірвання шлюбу залишити їй прізвище [PERSON]. В день розгляду справи позивач [PERSON] звернулась до суду з заявою про розгляд справи за її відсутності. В заяві також зазначила, що позов підтримує. Відповідач [PERSON] також звернувся до суду з заявою про розгляд справи за його відсутності. В заяві також зазначив, що позов визнає. Враховуючи наявність достатніх матеріалів про права та правовідносини сторін, суд вважає за можливе розглянути справу за відсутності сторін. Суд, дослідивши докази у справі, приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що сторони з 11 грудня 2010 року перебувають в зареєстрованому шлюбі, від шлюбу мають малолітню дочку - [PERSON], [INFO]. Відповідно до ч.1 ст.24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка, примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. В позовній заяві позивач просить шлюб розірвати, не бажає миритися з відповідачем, наполягає на розірванні шлюбу. Зазначена позиція позивача залишається незмінною з часу подання нею позову до суду та до часу розгляду справи. Відповідач проти розірвання шлюбу не заперечує. Таким чином судом встановлено відсутність вільної згоди сторін перебувати в шлюбі один з одним. Зважаючи на вказану позицію сторін в даній справі, суд вважає, що надання їм терміну на примирення носило б формальний характер та лише призвело б до затягування розгляду справи. На підставі викладеного суд приходить до висновку, що сім'я розпалась остаточно, а подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу неможливі. Тому збереження шлюбу суперечило б інтересам подружжя. Згідно ст.113 СК України особа, яка змінила своє прізвище у зв'язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Позивач просить суд залишити їй прізвище «[PERSON]». Таким чином позов необхідно задовольнити в повному обсязі.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-11-02 00:00:00

Позивач звернулась до суду з позовом до відповідача про розірвання шлюбу. В позовній заяві послалась на те, що подружнє життя не склалось через постійні сварки, що виникали між нею та відповідачем. Сім'я перестала існувати. Тому просила шлюб розірвати, після розірвання шлюбу залишити їй прізвище [PERSON]. В день розгляду справи позивач [PERSON] звернулась до суду з заявою про розгляд справи за її відсутності. В заяві також зазначила, що позов підтримує. Відповідач [PERSON] також звернувся до суду з заявою про розгляд справи за його відсутності. В заяві також зазначив, що позов визнає. Враховуючи наявність достатніх матеріалів про права та правовідносини сторін, суд вважає за можливе розглянути справу за відсутності сторін. Суд, дослідивши докази у справі, приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що сторони з 18 червня 2003 року перебувають в зареєстрованому шлюбі. Відповідно до ч.1 ст.24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка, примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. В позовній заяві позивач просить шлюб розірвати, не бажає миритися з відповідачем, наполягає на розірванні шлюбу. Зазначена позиція позивача залишається незмінною з часу подання нею позову до суду та до часу розгляду справи. Відповідач проти розірвання шлюбу не заперечує. Таким чином судом встановлено відсутність вільної згоди сторін перебувати в шлюбі один з одним. Зважаючи на вказану позицію сторін в даній справі, суд вважає, що надання їм терміну на примирення носило б формальний характер та лише призвело б до затягування розгляду справи. На підставі викладеного суд приходить до висновку, що сім'я розпалась остаточно, а подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу неможливі. Тому збереження шлюбу суперечило б інтересам подружжя. Згідно ст.113 СК України особа, яка змінила своє прізвище у зв'язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Позивач просить суд залишити їй прізвище «[PERSON]». Таким чином позов необхідно задовольнити в повному обсязі.

Outcome: approved