Jurisdiction: civil
Date: 2020-11-18 00:00:00

Позивач звернулась в суд з позовом до [PERSON] та просить стягнути з нього на її користь 10486 (десять тисяч чотириста вісімдесят шість) грн. в рахунок покриття фактично понесених додаткових витрат на сина [PERSON] , [INFO] .. Заявлені вимоги позивач обґрунтовує тим, що вона з відповідачем [PERSON] перебували в зареєстрованому шлюбі, який було розірвано 9 березня 2010 року у відділі реєстрації актів цивільного стану Калинівського районного управління юстиції Вінницької області, актовий запис № 42. Від даного шлюбу у них народився син: [PERSON] , [INFO] . Згідно рішення Калинівського районного суду Вінницької області по справі № 2-345/2011р. з [PERSON] на користь позивача стягнуто аліменти на утримання неповнолітнього сина. Згідно довідки-розрахунку, наданого головним державним виконавцем Калинівського РВ ДВС Центрально-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Хмельницький) Ковбасюк К.І. заборгованість по сплаті станом на 30.07.2020 відсутня. На даний час позивач з сином [PERSON] зареєстровані та проживають разом за однією адресою [ADDRESS] . Питання про місце проживання дитини між сторонами не вирішувалося, самостійного доходу дитина не має. Згідно довідки Національного технічного університету України «Київський політехнічний інститут імені Ігоря Сікорського» № 1600-197с від 24.09.2020 року син [PERSON] , згідно наказу про зарахування на навчаннч № 2355-с від 05.09.2020 року, є студентом 1 курсу першого (бакалаврського) рівня вищої освіти групи ЕД-01 факультету електроенерготехніки та автоматики КПІ ім. Ігоря Сікорського денної форми навчання та навчається за державним замовленням. Для саморозвитку спільного сина та для полегшення його навчання, позивачем [PERSON] було придбано новий ноутбук, рюкзак для ноутбука, мишку, навушники, ПО MICROSOFT WINDOWS 10 PRO, послугу налаштування/оптимізації ОС. Відповідач [PERSON] допомоги у вихованні сина не надає, участі у додаткових витратах на його утримання не приймає, вважаючи, що розмір аліментів має повністю задовольнити всі витрати на дитину. Син [PERSON] закінчив школу із золотою медаллю, має здібності до навчання, однак самостійно позивач не маю фінансової можливості все оплачувати, а відповідач як батько має також приймати участь у додаткових витратах для утримання сина, для його розвитку, тому звертається до суду з даним позовом. Позивачка [PERSON] , в судове засідання не з`явилась, однак від неї надійшла заява за вх. № 11017/20 від 19.11.2020 року, в якій вона позовні вимоги підтримує вповному обсязі, просить розгляд справи проводити у її відсутність. В разі неявки відповідача не заперечує проти винесення заочного рішення. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явився, хоча про час та дату судового засідання був повідомлений належним чином, шляхом розміщення оголошення на офіційному веб-сайті судової влади (а.с. 30, 34). За вказаних обставин суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 280 ЦПК України. Оцінивши зібрані по справі докази, вивчивши матеріали справи в їх сукупності, суд вважає, що позов підлягає до задоволення. Так, судом встановлено, що позивач [PERSON] з відповідачем [PERSON] перебували в зареєстрованому шлюбі, який було розірвано 9 березня 2010 року у відділі реєстрації актів цивільного стану Калинівського районного управління юстиції Вінницької області, актовий запис № 42, що підтверджується копією свідоцтва про розірвання шлюбу (а.с. 7). Від даного шлюбу у сторін народився син: [PERSON] , [INFO] , що підтверджується копією свідоцтва про народження (а.с 10). Згідно рішення Калинівського районного суду Вінницької області по справі № 2-345/2011р. з [PERSON] на користь позивача стягнуто аліменти на утримання неповнолітнього сина, що підтверджується копіями рішення та виконавчого листа (а.с. 11, 12). Згідно довідки-розрахунку, наданого головним державним виконавцем Калинівського РВ ДВС Центрально-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Хмельницький) Ковбасюк К.І. заборгованість по сплаті станом на 30.07.2020 відсутня, що підтверджується копією довідки-розрахунку (а.с. 13). На даний час позивач [PERSON] з сином [PERSON] зареєстровані та проживають разом за однією адресою [ADDRESS] , що підтверджується копією довідки КП «Житловик» (а.с. 14). Питання про місце проживання дитини між сторонами не вирішувалося, самостійного доходу дитина не має. Згідно довідки Національного технічного університету України «Київський політехнічний інститут імені Ігоря Сікорського» № 1600-197с від 24.09.2020 року син [PERSON] , згідно наказу про зарахування на навчаннч № 2355-с від 05.09.2020 року, є студентом 1 курсу першого (бакалаврського) рівня вищої освіти групи ЕД-01 факультету електроенерготехніки та автоматики КПІ ім. Ігоря Сікорського денної форми навчання та навчається за державним замовленням, що підтверджується копіями довідок (а.с. 15, 22). Для саморозвитку спільного сина та для полегшення його навчання, позивачем [PERSON] було придбано новий ноутбук, рюкзак для ноутбука, мишку, навушники, ПО MICROSOFT WINDOWS 10 PRO, послугу налаштування/оптимізації ОС. Відповідач [PERSON] допомоги у вихованні сина не надає, участі у додаткових витратах на його утримання не приймає, вважаючи, що розмір аліментів має повністю задовольнити всі витрати на дитину. Позивач [PERSON] працює у Вінницькій дирекції АТ «Укрпошта», ПВПЗ № 32, її дохід за період з 01.02.2020 року по 31.07.2020 року склав, без урахування утримань, 33773,44 гривень, що підтверджується копією довідки (а.с. 17). З отриманої суми заробітної плати позивач самостійно сплачує комунальні послуги, вартість продуктів харчування, додаткові навчання сина з репетиторами. Син [PERSON] закінчив школу із золотою медаллю, має здібності до навчання, що підтверджується наявними в матеріалах справи копіями свідоцтва про базову загальну середню освіту з відзнакою, грамотами, димломами, однак позивач самостійно не має фінансової можливості все оплачувати, а відповідач як батько має також приймати участь у додаткових витратах для утримання сина, для його розвитку. Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України № 789-ХІІ від 27 лютого 1991 року та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Згідно ст. 8 Закону України «Про охорону дитинства» кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Згідно ст. 185 СК України, той з батьків, з кого присуджено стягнення аліментів на дитину, а також той з батьків, до кого вимога про стягнення аліментів не була подана, зобов`язані брати участь у додаткових витратах на дитину, що викликані особливими обставинами (розвитком здібностей дитини, її хворобою, каліцтвом тощо). Розмір участі одного з батьків у додаткових витратах на дитину вразі спору визначається за рішенням суду, з урахуванням обставин, що мають істотне значення. Додаткові витрати на дитину можуть фінансуватися наперед або покриватися після їх фактичного понесення разово, періодично або постійно. Отже, виходячи з аналізу статті 185 СК України додаткові витрати присуджуються на дитину за наявності в одного з батьків, з яким проживає дитина, додаткових витрат, викликаних особливими обставинами, зокрема необхідністю в розвитку дитини за наявності в неї здібностей, талантів, у зв`язку з її хронічною хворобою, лікуванням, каліцтвом тощо. Наявність таких витрат має довести особа, що заявляє позовні вимоги про стягнення додаткових витрат. Ці кошти є додатковими, на відміну від коштів, які отримуються одним з батьків на утримання дитини. Таким чином, додаткові витрати не є додатковим стягненням коштів на утримання дитини. Це кошти, які додатково витрачаються у зв`язку з особливими обставинами: на розвиток здібностей дитини - розумових, фізичних, музичних; на лікування дитини - придбання певних ліків, спеціальний медичний догляд, санаторно-курортне лікування тощо. У постанові Верховного Суду України від 13 вересня 2017 у справі № 6-1489цс17 зроблено висновок, що «СК України виходить з принципу рівності прав та обов`язків батьків. Відповідно до закону, брати участь у додаткових витратах зобов`язані обоє з батьків, незалежно від того, з ким з них проживає дитина. При визначенні розміру стягнення з одного з батьків суд відносить частину витрат на іншого. Згідно із частиною першою статті 185 СК України той з батьків, з кого присуджено стягнення аліментів на дитину, а також той з батьків, до кого вимога про стягнення аліментів не була подана, зобов`язані брати участь у додаткових витратах на дитину, що викликані особливими обставинами (розвитком здібностей дитини, її хворобою, каліцтвом тощо). Це положення стосується особливих обставин, приблизний перелік яких надається цією статтею. До таких особливих обставин закон відносить насамперед випадки, коли дитина, яка знаходиться на утриманні батьків, потребує додаткових витрат, у тому числі у зв`язку з розвитком певних її здібностей, у зв`язку з її хронічною хворобою, лікуванням, каліцтвом тощо. Визначення таких особливих обставин відноситься до компетенції суду, і вони є індивідуальними в кожному конкретному випадку. За частиною другою статті 185 СК України розмір участі одного з батьків у додаткових витратах на дитину в разі спору визначається за рішенням суду, з урахуванням обставин, що мають істотне значення». Наявність таких додаткових витрат має довести особа, що заявляє позовні вимоги про їх стягнення. Ці кошти є додатковими, на відміну від коштів, які отримуються одним з батьків на утримання дитини. Так, на підтвердження додаткових витрат на дитину, позивачем [PERSON] надано копію чека № 20051199 від 25.07.2020 року про придбання ноутбука НР15-сх0048, рюкзака для ноутбука, ПО MICROSOFT WINDOWS 10 PRO, послуги налаштування/оптимізації ОС (крім послуги - Накопичувальна картка ВМ-ТЕХНІКА) на загальну суму 20286 гривень, копію фіскального чека від 25.07.2020 року про придбання мишки на наушників до ноутбука на суму 686 гривень, що підтверджується копіями чеків (а.с. 16). Ноутбуком є портативний персональний комп`ютер, який дозволяє під час навчання читати підручники, книги, дивитися навчальні відео, користуватися інтернетом, грати в навчальні ігри, працювати з текстом, в графічних редакторах, програмувати, тощо. Придбання ноутбуку з аксесуарами до нього на загальну суму 20972 гривень, є додатковими витратами на сина [PERSON] , оскільки вказані витрати обумовлені розвитком дитини, витрачені на розвиток розумових здібностей дитини, та встановлюють обставини зазначені в частині першій статті 185 СК України. Додаткові витрати не є додатковим стягнення коштів на утримання дитини. Аліменти необхідні, щоб забезпечити нормальні матеріальні умови для життя дитини. В окремих випадках за наявності особливих обставин, крім звичайних витрат на дитину, вимагаються й додаткові. Розмір додаткових витрат повинен визначатися залежно від передбачуваних або фактично понесених витрат на дитину. Враховуючи вищевикладене, суд вважає, що відповідач [PERSON] , як батько сина [PERSON] , має понести частину додаткових витрат на сина, оскільки працездатний, працює в країні Чехії, що підтверджуєиться копією довідки Пиківської сільської ради Калинівського району Вінницької області № 01-16-207 від 01.10.2020 року (а.с. 26) та має змогу нести частину додаткових витрат. Інші дані про офіційне чи будь-яке інше працевлаштування відповідача відсутні. Інших стягнень по виконавчих листах з відповідача не проводиться. Згідно ст. 141 ЦПК України та враховуючи, що позивач відповідно положень п. 3 ч. 1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір» була звільнена від сплати судового збору, тому з відповідача на користь держави підлягає стягненню судовий збір в сумі 840 грн 80 коп. На підставі викладеного та

Outcome: approved