overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2014-09-28 00:00:00

Позивач звернувся з позовом про розірвання шлюбу із відповідачем. Сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі з 20.01.2007 року, від шлюбу мають сина [PERSON], [INFO]. Сторони, належним чином повідомлені про час і місце розгляду справи, у судове засідання не з'явились, подали письмові заяви про розгляд справи без їх участі: позивач - про підтримання позову, просить строк для примирення не надавати, судові витрати залишити за нею; відповідач - про його визнання. Відповідно до ч.2 ст. 197 ЦПК України, у разі неявки у судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Згідно з викладеними в позовній заяві обставинами, сімейне життя у сторін не склалось через різний склад характерів та поглядів на життя. Подружні стосунки не підтримуються, сім'я фактично розпалась. Спільне проживання та збереження шлюбу неможливі, оскільки це суперечить інтересам обох сторін. Під час розгляду справи суд виходить із того, що згідно зі ст. 51 Конституції України, шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки і чоловіка, спірні відносини регулюються ст.ст.104,105,109-111 Сімейного кодексу України. У судовому засіданні досліджені: копії паспортів позивача, відповідача; копія свідоцтва про одруження сторін; інші докази. Дослідивши матеріали справи, суд доходить висновку, що позов підлягає задоволенню на таких підставах: Доведено, що подружні відносини між сторонами тривалий час не підтримуються, тому спільне проживання та збереження шлюбу неможливі, оскільки це суперечить інтересам обох сторін. На виконання вимог ст. 111 СК України, судом надавався подружжю строк на примирення, однак взаєморозуміння між ними не досягнуто, вони наполягають на задоволенні позову. Тому, вжиті заходи до примирення суд вважає вичерпаними, і доходить висновку, що подальше збереження сім'ї неможливе.. Враховуючи фактичну відсутність шлюбних стосунків, суд доходить висновку, що збереження сім'ї при таких умовах неможливе і не відповідає інтересам подружжя. Відсутність вільної згоди сторін на спільне проживання, свідчить про неможливість дотримання у шлюбі принципу його добровільності, встановленого ст.24 СК України. При тих стосунках, що склались між сторонами, державна реєстрація шлюбу не у змозі забезпечити стабільність відносин між сторонами та охорону прав і інтересів подружжя, як це передбачено ч.1 ст.27 цього Кодексу. Спір щодо майна відсутній, про відновлення дошлюбного прізвища позивачем не заявлено. Враховуючи заяву позивача, судові витрати розподілу не підлягають.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-11-30 00:00:00

Позивач звернувся з позовом про розірвання шлюбу із відповідачем. Сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі з 20.05.2011 року, мають дочку [PERSON], [INFO] Сторони у судове засідання не зявились, подали письмові заяви про розгляд справи без їх участі: позивач про підтримання позову, просить строк для примирення не надавати, судові витрати залишає за собою, відповідач про його визнання. Згідно з викладеними в позовній заяві обставинами, сімейне життя у сторін не склалось через різний склад характерів та поглядів на життя. Подружні стосунки не підтримуються, спільне проживання та збереження шлюбу неможливі, оскільки це суперечить інтересам обох сторін. Суд виходить із того, що згідно зі ст.51 Конституції України, шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки і чоловіка, спірні відносини регулюються ст.ст.104,105,109-111 СК України. У судовому засіданні досліджені усі надані докази. Дослідивши докази, суд вважає, що позов підлягає задоволенню на таких підставах: Доведено, що подружні відносини між сторонами тривалий час не підтримуються, тому спільне проживання та збереження шлюбу неможливі, це суперечить їх інтересам. Відповідно до ст. 111 СК України, сторонам надавався строк на примирення, однак взаєморозуміння між ними не досягнуто, вони наполягають на задоволенні позову. Враховуючи фактичну відсутність шлюбних стосунків, суд доходить висновку, що збереження сімї при таких умовах неможливе. Відсутність вільної згоди сторін на спільне проживання свідчить про неможливість дотримання у шлюбі принципу його добровільності, встановленого ст.24 СК України. При тих стосунках, що склались між сторонами, державна реєстрація шлюбу не у змозі забезпечити стабільність відносин між сторонами та охорону прав і інтересів подружжя, як це передбачено ч.1 ст.27 цього Кодексу. Про зміну прізвища не заявлено, згідно із заявою, судові витрати розподілу не підлягають.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-01-11 00:00:00

Позивач звернувся з позовом про розірвання шлюбу із відповідачем. Сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі з 22.12.1998 року, дітей не мають. Сторони, належним чином повідомлені про час і місце розгляду справи, у судове засідання не з'явились, подали письмові заяви про розгляд справи без їх участі: позивач - про підтримання позову, просить строк для примирення не надавати, судові витрати залишає за собою, відповідач - про його визнання, в зв'язку з чим, відповідно до ч.2 ст. 197 ЦПК України, фіксування судового процесу технічними засобами не здійснюється. Згідно з викладеними в позовній заяві обставинами, сімейне життя у сторін не склалось через різний склад характерів та поглядів на життя. Подружні стосунки не підтримуються, тому спільне проживання та збереження шлюбу неможливі, оскільки це суперечить інтересам обох сторін. Суд виходить із того, що згідно зі ст. 51 Конституції України, шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки і чоловіка, спірні відносини регулюються ст.ст.104,105,109-111 Сімейного кодексу України. У судовому засіданні досліджені усі надані докази. Дослідивши їх, суд доходить висновку, що позов підлягає задоволенню на таких підставах: Доведено, що подружні відносини між сторонами тривалий час не підтримуються, тому спільне проживання та збереження шлюбу неможливі, оскільки це суперечить інтересам обох сторін. Строк на примирення не надавався, оскільки сторони наполягають на задоволенні позову. Враховуючи фактичну відсутність шлюбних стосунків, суд доходить висновку, що збереження сім'ї при таких умовах неможливе. Відсутність вільної згоди сторін на спільне проживання свідчить про неможливість дотримання у шлюбі принципу його добровільності, встановленого ст.24 СК України. При тих стосунках, що склались між сторонами, державна реєстрація шлюбу не у змозі забезпечити стабільність відносин між сторонами та охорону прав і інтересів подружжя, як це передбачено ч.1 ст.27 цього Кодексу. Враховуючи заяву позивача, судові витрати розподілу не підлягають.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-09-22 00:00:00

Позивач звернувся з позовом про розірвання шлюбу із відповідачем. Сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі з 25.10.2003 року. Від шлюбу сторони мають дітей: [PERSON] - [INFO] та [PERSON], [INFO]. Сторони, належним чином повідомлені про час і місце розгляду справи, у судове засідання не з'явились, подали письмові заяви про розгляд справи без їх участі: позивач - про підтримання позову, просить строк для примирення не надавати; відповідач - про його визнання. Відповідно до ч.2 ст. 197 ЦПК України, у разі неявки у судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Згідно з викладеними в позовній заяві обставинами, сімейне життя у сторін не склалось через різний склад характерів та поглядів на життя. Подружні стосунки не підтримуються, сім'я фактично розпалась. Спільне проживання та збереження шлюбу неможливі, оскільки це суперечить інтересам обох сторін. Під час розгляду справи суд виходить із того, що згідно зі ст. 51 Конституції України, шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки і чоловіка, спірні відносини регулюються ст.ст.104,105,109-111 Сімейного кодексу України. У судовому засіданні досліджені: копії паспортів позивача, відповідача; копія свідоцтва про одруження сторін; інші докази. Дослідивши матеріали справи, суд доходить висновку, що позов підлягає задоволенню на таких підставах: Доведено, що подружні відносини між сторонами тривалий час не підтримуються, тому спільне проживання та збереження шлюбу неможливі, оскільки це суперечить інтересам обох сторін. На виконання вимог ст. 111 СК України, судом надавався подружжю строк на примирення, однак взаєморозуміння між ними не досягнуто, вони наполягають на задоволенні позову. Тому, вжиті заходи до примирення суд вважає вичерпаними, і доходить висновку, що подальше збереження сім'ї неможливе.. Враховуючи фактичну відсутність шлюбних стосунків, суд доходить висновку, що збереження сім'ї при таких умовах неможливе і не відповідає інтересам подружжя. Відсутність вільної згоди сторін на спільне проживання, свідчить про неможливість дотримання у шлюбі принципу його добровільності, встановленого ст.24 СК України. При тих стосунках, що склались між сторонами, державна реєстрація шлюбу не у змозі забезпечити стабільність відносин між сторонами та охорону прав і інтересів подружжя, як це передбачено ч.1 ст.27 цього Кодексу. Спір щодо майна відсутній, про відновлення дошлюбного прізвища позивачем не заявлено. Заява щодо стягнення чи розподілу судових витрат від позивача не надходила.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-09-22 00:00:00

Позивач звернувся з позовом про розірвання шлюбу із відповідачем. Сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі з 26.09.1992 року. Від шлюбу сторони мають дітей: повнолітню дочку - [PERSON], [INFO] та сина [PERSON] - [INFO]. Сторони, належним чином повідомлені про час і місце розгляду справи, у судове засідання не з'явились, подали письмові заяви про розгляд справи без їх участі: позивач - про підтримання позову, просить строк для примирення не надавати, судові витрати залишити за нею; відповідач - про його визнання. Відповідно до ч.2 ст. 197 ЦПК України, у разі неявки у судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Згідно з викладеними в позовній заяві обставинами, сімейне життя у сторін не склалось через різний склад характерів та поглядів на життя. Подружні стосунки не підтримуються, відповідач протягом року проживав окремо, має іншу сім'ю, тому спільне проживання та збереження шлюбу неможливі, оскільки це суперечить інтересам обох сторін. Під час розгляду справи суд виходить із того, що згідно зі ст. 51 Конституції України, шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки і чоловіка, спірні відносини регулюються ст.ст.104,105,109-111 Сімейного кодексу України. У судовому засіданні досліджені: копії паспортів позивача, відповідача; копія свідоцтва про одруження сторін; інші докази. Дослідивши матеріали справи, суд доходить висновку, що позов підлягає задоволенню на таких підставах: Доведено, що подружні відносини між сторонами тривалий час не підтримуються, тому спільне проживання та збереження шлюбу неможливі, оскільки це суперечить інтересам обох сторін. Строк для примирення, відповідно до вимог ст. 111 СК України, судом не надавався, оскільки подружжя наполягає на задоволенні позову. Враховуючи фактичну відсутність шлюбних стосунків, суд доходить висновку, що збереження сім'ї при таких умовах неможливе і не відповідає інтересам подружжя. Відсутність вільної згоди сторін на спільне проживання, свідчить про неможливість дотримання у шлюбі принципу його добровільності, встановленого ст.24 СК України. При тих стосунках, що склались між сторонами, державна реєстрація шлюбу не у змозі забезпечити стабільність відносин між сторонами та охорону прав і інтересів подружжя, як це передбачено ч.1 ст.27 цього Кодексу. Спір щодо майна відсутній, про відновлення дошлюбного прізвища позивачем не заявлено. Враховуючи заяву позивача, судові витрати розподілу не підлягають.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-12-21 00:00:00

Позивач звернувся з позовом про розірвання шлюбу із відповідачем та стягнення з нього судового збору. Сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі з 08.10.2011 року, мають дитину - [PERSON] - [INFO] Сторони, належним чином повідомлені про час і місце розгляду справи, у судове засідання не з'явились, подали письмові заяви про розгляд справи без їх участі: позивач - про підтримання позову, просить строк для примирення не надавати;відповідач - про його визнання. Відповідно до ч.2 ст. 197 ЦПК України, у разі неявки у судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Згідно з викладеними в позовній заяві обставинами, сімейне життя у сторін не склалось через різний склад характерів та поглядів на життя. Подружні стосунки не підтримуються, сім'я фактично розпалась. Спільне проживання та збереження шлюбу неможливі, оскільки це суперечить інтересам обох сторін. Під час розгляду справи суд виходить із того, що згідно зі ст. 51 Конституції України, шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки і чоловіка, спірні відносини регулюються ст.ст.104,105,109-111 Сімейного кодексу України. У судовому засіданні досліджені: копії паспортів позивача, відповідача; свідоцтво про одруження сторін; свідоцтво про народження дитини; інші докази. Дослідивши матеріали справи, суд доходить висновку, що позов підлягає задоволенню на таких підставах: Доведено, що подружні відносини між сторонами тривалий час не підтримуються, тому спільне проживання та збереження шлюбу неможливі, оскільки це суперечить інтересам обох сторін. На виконання вимог ст. 111 СК України, судом надавався подружжю строк на примирення, однак взаєморозуміння між ними не досягнуто, вони наполягають на задоволенні позову. Тому, вжиті заходи до примирення суд вважає вичерпаними, і доходить висновку, що подальше збереження сім'ї неможливе. Враховуючи фактичну відсутність шлюбних стосунків, суд доходить висновку, що збереження сім'ї при таких умовах неможливе і не відповідає інтересам подружжя. Відсутність вільної згоди сторін на спільне проживання, свідчить про неможливість дотримання у шлюбі принципу його добровільності, встановленого ст.24 СК України. При тих стосунках, що склались між сторонами, державна реєстрація шлюбу не у змозі забезпечити стабільність відносин між сторонами та охорону прав і інтересів подружжя, як це передбачено ч.1 ст.27 цього Кодексу. Спір щодо майна відсутній, про відновлення дошлюбного прізвища відповідачем не заявлено. Враховуючи заяву позивача та визнання позову відповідачем, відповідно до ч.1 ст.88 ЦПК України, судові витрати підлягають відшкодуванню на користь позивача.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-04-05 00:00:00

Позивач звернувся з позовом про розірвання шлюбу із відповідачем та стягнення на його користь судових витрат. Сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі з 07.06.1997 року, від цього шлюбу мають дітей - [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO] Сторони, належним чином повідомлені про час і місце розгляду справи, у судове засідання не з'явились, подали письмові заяви про розгляд справи без їх участі: позивач - про підтримання позову, відповідач - про його визнання. Відповідно до ч.2 ст. 197 ЦПК України, у разі неявки у судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Згідно з викладеними в позовній заяві обставинами, сімейне життя у сторін не склалось через різний склад характерів та поглядів на життя. Подружні стосунки не підтримуються, сторони проживають окремо, тому збереження шлюбу неможливе, оскільки це суперечить інтересам обох сторін. Під час розгляду справи суд виходить із того, що згідно зі ст. 51 Конституції України, шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки і чоловіка, спірні відносини регулюються ст.ст.104,105,109-111 Сімейного кодексу України. У судовому засіданні досліджені: копії паспортів позивача, відповідача; копія свідоцтва про одруження сторін; інші докази. Дослідивши матеріали справи, суд доходить висновку, що позов підлягає задоволенню на таких підставах: Доведено, що подружні відносини між сторонами тривалий час не підтримуються, тому спільне проживання та збереження шлюбу неможливі, оскільки це суперечить інтересам обох сторін. На виконання вимог ст. 111 СК України, судом надавався подружжю строк на примирення, однак взаєморозуміння між ними не досягнуто, вони наполягають на задоволенні позову. Відсутність вільної згоди сторін на спільне проживання, свідчить про неможливість дотримання у шлюбі принципу його добровільності, встановленого ст.24 СК України. При тих стосунках, що склались між сторонами, державна реєстрація шлюбу не у змозі забезпечити стабільність відносин між сторонами та охорону прав і інтересів подружжя, як це передбачено ч.1 ст.27 цього Кодексу. Спір щодо майна відсутній, про відновлення дошлюбного прізвища позивачем не заявлено. На підставі ч. 1 ст. 88 ЦПК України, враховуючи заяву позивача, судові витрати підлягають стягнення з відповідача на його користь.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2018-10-04 00:00:00

Позивач звернувся з позовом про розірвання шлюбу, мотивуючи його тим, що протягом останніх років сімейного життя стосунки між ними поступово погіршувались, їхні погляди на шлюб та сімю стали діаметрально протилежні, що в кінцевому результаті призвело до фактичного припинення між ними шлюбних відносин. Переконаний, що подальше спільне життя і збереження шлюбу неможливі, просить шлюб розірвати. Позивач надав суду клопотання про розгляд справи без його участі, позовні вимоги просив задовольнити, просив строк для примирення не застосовувати. Представником відповідача надано відзив на позовну заяву. Просив застосувати строк для примирення, у позовних вимогах просив відмовити. Ухвалою Марганецького міського суду Дніпропетровської області від 24 вересня 2018 року представнику відповідача було відмовлено в наданні строку для примирення. На підставі ч.2 ст.247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного. Згідно копії свідоцтва про шлюб (а.с.4) сторони з 14 вересня 2013 року перебувають у зареєстрованому шлюбі. Шлюб зареєстровано відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Марганецького міського управління юстиції у Дніпропетровській області, актовий запис № 161. Спільних дітей сторони не мають. Шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Відповідно до ч.3 ст.56 СК України кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до збереження шлюбних відносин є порушенням права чоловіка, дружини на свободу та особисту недоторканість. Відповідно до ч.3 ст.105 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду. Статтею 112 СК України передбачено, що суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Статтею 16 Загальної декларації прав людини від 10 грудня 1948 року передбачено, що чоловіки і жінки користуються однаковими правами щодо одруження під час шлюбу та під час його розірвання. Враховуючи викладене,\~суд дійшов\~висновку,\~що сімю\~[PERSON] зберегти\~неможливо,\~оскільки сторони\~припинили шлюбні\~відносини та\~разом не\~проживають,\~спільного господарства\~не ведуть, За таких умов суд вважає, що подальше збереження шлюбу суперечитиме інтересам сторін. Відповідно до ст.141 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягає стягненню судовий збір.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-05-20 00:00:00

Позивач звернувся з позовом про розірвання шлюбу, посилаючись на те, що перебуває з відповідачем у шлюбі з 30 вересня 2011 року, зареєстрованому Відділом державної реєстрації актів цивільного стану Лисичанського міського управління юстиції у Луганській області, актовий запис № 461. Від спільного подружнього життя мають малолітню дитину [PERSON], [INFO]. Подружні стосунки припинено з 06 серпня 2012 року через несумісність характерів. На примирення не згодний, просить розірвати шлюб. Позивач у судове засідання не з'явився, просив справу розглядати за його відсутності, позов підтримав, про що надав суду письмову заяву. Відповідач у судове засідання не з'явилась, подала письмову заяву в якій просила розглянути справу за її відсутністю, позов визнала, прізвище просила залишити шлюбне - «[PERSON]». Згідно з ч. 4 ст. 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для цього законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. В судовому засіданні встановлено, що сторони перебувають у шлюбі з 30 вересня 2011 року, зареєстрованому Відділом державної реєстрації актів цивільного стану Лисичанського міського управління юстиції у Луганській області, актовий запис № 461. Від спільного подружнього життя мають малолітню дитину [PERSON], [INFO]. Шлюбні відносини припинені з 06 серпня 2012 року через несумісність характерів. Згідно із статтею ст. 110 СК України позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя. Суд дослідивши письмові докази по справі, доходить до висновку, що визнання відповідачем позову не суперечить закону та не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, а тому приймає визнання позову. Зважуючи на вказане та враховуючи, що подальше збереження шлюбу буде суперечити інтересам сторін, суд вбачає передбачені ст. 112 СК України підстави для розірвання шлюбу, у зв'язку з чим позов підлягає задоволенню. На підставі ст. 110, 112 СК України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-12-13 00:00:00

Позивач звернувся з позовом про розірвання шлюбу. Свої вимоги мотивує тим, що він перебуває у шлюбі з відповідачем з 01.11.2003 року. Від шлюбу мають двох неповнолітніх дітей: доньку [PERSON], [INFO] та доньку [PERSON], [INFO]. Подружні відносини не склалися через відмінність в характерах, моральних принципах, поглядах на виховання дітей, сімейні цінності та життєві пріоритети, через що протягом багатьох років в сім`ї періодично виникали неузгодженості та непорозуміння, які не були вирішені, що призводило до замовчування проблем, сприяло накопичуванню образ та зменшенню довіри, втрати почуття любові та взаємоповаги, що в кінцевому результаті спричинило розрив шлюбно-сімейних відносин. Вважає, що подальше спільне життя як подружжя та збереження шлюбу є неможливим, оскільки суперечить її інтересам. Просить розірвати шлюб з відповідачем. В судове засідання сторони не з`явились, про день та час розгляду справи повідомлені належним чином, подали до суду заяви з проханням розглянути справу за їх відсутності, в яких зазначали: позивач - що позовні вимоги підтримує, відповідач - що їх визнає. Суд, дослідивши матеріали справи, приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Матеріалами справи встановлено, що сторони перебувають у шлюбі з 01.11.2003 року. Шлюб зареєстровано відділом реєстрації актів громадянського стану Голосіївського районного управління юстиції, актовий запис №1129. Від шлюбу неповнолітніх дітей не мають. Судом встановлено, що фактичні шлюбні відносини між сторонами припинені . Підстав для надання строку для примирення сторін суд не вбачає. Враховуючи, що подальше спільне життя подружжя і збереження сім`ї є неможливим і суперечить інтересам позивача, суд вважає за необхідне шлюб між сторонами розірвати на підставі ст.112 СК України. Відповідно до ст.88 ЦПК України суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь держави судовий збір в сумі 640 (шістсот сорок) грн, так як позивач від його сплати звільнений. З огляду на викладене та,

Outcome: approved