Jurisdiction: civil
Date: 2018-05-13 00:00:00

Позивач звернулась до суду з позовом, де просить розірвати шлюб з відповідачем. Позов мотивує тим, що 19.09.2008 року зареєстрували шлюб. Від спільного життя мають неповнолітніх синів: [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO]. Зазначає, що їх спільне життя не склалося через відсутність взаєморозуміння між ними та різними поглядами на життя. Шлюбні відносини між ними припинено та носять формальний характер. Вважає, що подальше спільне життя та збереження шлюбу неможливі. Між ними досягнуто згоди щодо місця проживання дітей. Спір про поділ майна відсутній. Провадження по справі було відкрито 03.03.2018 року та справу призначено до підготовчого судового засідання на 08.10 год. 22.03.2018 року, яке в зв'язку з неявкою відповідача було відкладено на 25.04.2018р.. 25.04.2018 підготовче судове засідання було відкладено на 08.30год. 03.05.2018 року, в зв'язку з клопотанням відповідача. 03.05.2018 року справа була відкладена на 08.40год. 14.05.2018р., Позивач про день, час та місце розгляду справи повідомлена належним чином. Подала заяву про розгляд справи без її участі, де вказала, що просить прийняти рішення, в зв'язку з підтриманням позову, строку на примирення не потребує, спору про поділ майна та місця проживання дітей немає. Відповідач в судовому засіданні пояснив, що відзиву на позов не писав, клопотання про долучення доказів немає та не заперечує проти розірвання шлюбу. Позивачку він вигнав з будинку влітку 2017 року після чергової сварки. Він і раніше шість років підряд так виганяв її з дому, після цього з нею мирився і вона знову поверталась до нього. В цей раз він також намагався примиритись з нею, але дружина не захотіла миритися, а тому він не заперечує проти розірвання шлюбу. Строку на примирення не потребує. Спору про місце проживання дітей та поділу майна немає. Суд, з врахуванням думки відповідача, ухвалив розглянути справу в порядку, передбаченому ч. 3 ст. 200 ЦПК України та постановити рішення на підставі наявних у справі доказів. Судом встановлено, що сторони уклали шлюб, який був зареєстрований 19 вересня 2008 року відділом реєстрації актів цивільного стану по місту Олександрія Олександрійського міськрайонного управління юстиції Кіровоградської області, що підтверджується копією свідоцтва про шлюб (а.с. 6). Від спільного життя мають синів: [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO], що підтверджується копіями свідоцтв про народження, які після розірвання шлюбу будуть надалі проживати з позивачкою (а.с. 7-8). Як вбачається з позовної заяви підставою припинення сімейних відносин між сторонами стало те, що між ними відсутнє взаєморозуміння, в зв'язку з чим сторони припинили з літа 2017 року спільне життя. Відповідач в судовому засіданні позов визнав. Згідно ч. 4 ст. 206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Спору щодо розподілу спільного майна та місця проживання неповнолітніх дітей між сторонами немає. Статтею 24 СК України встановлено, що шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Відповідно до ст. 105, 110 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду. Збереження шлюбу можливе на паритетних засадах на почуттях взаємної любові та поваги, взаємодопомоги та підтримки. Оскільки позивач подала заяву, де наполягає на розірванні шлюбу, а відповідач не заперечує проти того, щоб розірвати шлюб та обидва просять не надавати їм строк на примирення, суд вважає, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу неможливі, тому позов підлягає задоволенню. Відповідно до ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить їх інтересам та інтересам малолітньої дитини. Згідно ч. 2 ст. 114 СК України у разі розірвання шлюбу судом, шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу. Приписами ч. 3 ст. 115 Сімейного кодексу України встановлено, що документом, що засвідчує факт розірвання шлюбу судом, є рішення суду про розірвання шлюбу, яке набрало законної сили. Згідно ч. 2 ст. 115 СК України, рішення суду про розірвання шлюбу після набрання ним законної сили надсилається судом до органу державної реєстрації актів цивільного стану за місцем ухвалення рішення для внесення відомостей до Державного реєстру актів цивільного стану громадян та проставлення відмітки в актовому записі про шлюб.

Outcome: approved