Jurisdiction: civil
Date: 2014-07-17 00:00:00

Позивач звернулась до суду з позовом, в якому просить суд стягнути на її користь з відповідача - [PERSON] аліменти на утримання неповнолітнього сина [PERSON], [INFO] в розмірі ? частини усіх його видів заробітку (доходу), але не менше 30 % прожиткового мінімуму, встановленого для дитини відповідного віку з моменту звернення з позовом до суду та до досягнення повноліття дочкою. Позивач у судовому засіданні позовні вимоги підтримала, посилаючись на обставини, викладені у позовній заяві, просила ї задовольнити. Відповідач [PERSON] у судовому засіданні позов визнав, погодився на сплату аліментів. Заслухавши пояснення позивача, вислухавши думку відповідача та вивчивши матеріали справи суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Як встановлено судом сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі з 15 листопада 2003 року, що підтверджується свідоцтвом про одруження [NUMBER] від 15.11.2003 року, видане відділом реєстрації актів громадянського стану Котовського міського управління юстиції Одеської області. За час проживання у зареєстрованому шлюбі, у сторін по справі [INFO] народився син [PERSON], що підтверджується копією свідоцтва про народження [NUMBER] виданим відділом реєстрації актів цивільного стану по місту Котовськ Котовського міськрайонного управління юстиції Одеської області. Батьки дитини мають рівні обов'язки з надання утримання дитині, оскільки згідно з ч.1 ст.141 Сімейного кодексу України мати і батько мають рівні права та обов'язки щодо дитини. При цьому згідно ст.182 Сімейного кодексу України судом враховано, що діти проживають з матір'ю, мати дітей здійснює догляд за ними, матеріальні можливості матері на даний час є обмеженими. Відповідач добровільно матеріальну допомогу на утримання дитини не надає, що і змусило позивачку звернутися до суду із позовом. Самостійно утримувати сина позивач невзмозі, а тому просила задовольнити її вимоги. Згідно ст.180 Сімейного кодексу України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно ст.181 Сімейного кодексу України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Згідно ст.11 ЦПК України суд розглядає цивільну справу в межах заявлених вимог і на підставі представлених сторонами доказів. Відповідно до ст.184 Сімейного Кодексу України, якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, частину доходу одержує в натурі, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення, суд за заявою платника або одержувача може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Розмір аліментів, визначений судом у твердій грошовій сумі, підлягає індексації відповідно до закону. Таким чином, враховуючи, що позивач наполягає на присудженні аліментів на утримання сина у розмірі ? частини усіх видів заробітку (доходу) відповідача щомісяця, суд вважає за необхідне задовольнити позов шляхом стягнення аліментів саме у розмірі ? частини усіх видів заробітку (доходу) відповідача щомісяця. У відповідності до ч. 2 ст. 182 СК України мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, за винятком випадків, передбачених статтею 184 цього Кодексу. Суд роз'яснює сторонам, що відповідно до ч. 1 ст. 192 Сімейного кодексу України розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров'я когось із них. При постановленні рішення судом, у відповідності до ст.182 Сімейного кодексу України враховано матеріальне становище дитини, стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів. Згідно до ч. 1 ст. 367 ЦПК України у справах про стягнення аліментів суд допускає негайне виконання рішень у межах суми платежу за один місяць.

Outcome: approved