Jurisdiction: civil
Date: 2017-03-14 00:00:00

Позивач звернувся із позовом до відповідача, в якому вказав, що його батьки [PERSON] та [PERSON] проживали у [ADDRESS] в будинку, який згідно із записами погосподарської книги був зареєстрований за батьком. З ними також проживав його брат [PERSON]. [INFO] батько помер. Мати з братом продовжували проживати у будинку, однак спадщину після смерті батька не оформили. [INFO] помер брат. [INFO] померла мати. За життя мати склала заповіт, згідно з яким заповіла усе своє майно позивачу. Позивач після смерті матері частково спадщину прийняв. Однак, через відсутність у спадкоємця правовстановлюючих документів на житловий будинок нотаріусом відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину, тому вимушений звернутися до суду за захистом своїх прав на спадщину. Представник позивача [PERSON] в судове засідання не з'явилась, подала заяву про розгляд справи за її відсутності, позов підтримує в повному обсязі. Представник відповідача в судове засідання не з'явився, подав до суду заяву, в якій позов визнав, просить розглянути справу за його відсутності. Відповідно до ч.2 ст.197 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Перевіривши та оцінивши зібрані докази по справі, суд вважає, що позов підлягає до задоволення з таких підстав. Відповідно до свідоцтва про народження серії [NUMBER] виданого 18 березня 1953 року Новоушицьким рай бюро ЗАГС [PERSON] та [PERSON] є батьками [PERSON]. Свідоцтвом про шлюб від 07 жовтня 1949 року підтверджується, що [PERSON] та [PERSON] зареєстрували шлюб 07 жовтня 1949 року, при цьому остання змінила прізвище на [PERSON]. Довідками Новоушицької селищної ради №204 від 01 лютого 2017 року, №206 від 01 лютого 2017 року та №222 від 02 лютого 2017 року підтверджується, що за адресою: [ADDRESS] були зареєстровані: [PERSON], помер [INFO], [PERSON], [PERSON]. Після смерті [PERSON] фактично в управління та розпорядження спадковим майном вступила спадкоємець за законом дружина - [PERSON]. Згідно з записами в погосподарській книзі №2 за 2011-2015 роки до дня смерті [PERSON] в житловому будинку за зазначеною вище адресою був зареєстрований та проживав син [PERSON]. [PERSON] помер [INFO], про що зроблено актовий запис №27 та видано 22 липня 1996 року Струзькою сільською радою Новоушицького району Хмельницької області свідоцтво про смерть серії [NUMBER]. [PERSON] помер [INFO], про що зроблено актовий запис №4 та видано 01 лютого 2007 року Струзькою сільською радою Новоушицького району Хмельницької області свідоцтво про смерть серії [NUMBER]. Даними заповіту, посвідченого секретарем виконавчого комітету Струзької сільської ради 24 березня 1999 року, зареєстрованого в реєстрі №42, який не змінено та не відмінено, підтверджується, що [PERSON] заповіла усе своє майно [PERSON]. [PERSON] померла [INFO], про що зроблено актовий запис № 19 та видано 19 вересня 2013 року виконавчим комітетом Струзької сільської ради Новоушицького району Хмельницької області свідоцтво про смерть серії [NUMBER]. Того ж дня відкрилась спадщина, до складу якої увійшли усі права та обов'язки, що належали останній на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок її смерті, зокрема, на житловий будинок з надвірними будівлями по [ADDRESS]. Постановою державного нотаріуса Віньковецької державної нотаріальної контори №54/02-31 від 09 січня 2017 року, [PERSON] відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом на домоволодіння, що знаходяться в [ADDRESS] після смерті [PERSON], яка померла [INFO] оскільки відсутні правовстановлюючі документи на нерухомість. Відповідно до повідомлення державного нотаріуса Віньковецької державної нотаріальної контори №104 від 03 березня 2017 року спадкова справа після смерті [PERSON] заведена за № 3-2014 від 16 січня 2014 року. Спадкоємець за заповітом [PERSON]. Згідно з актом оцінки Новоушицького госпрозрахункового проектно-виробничого архітектурно-планувального бюро, загальна вартість домобудівель, що належали [PERSON], становить 120656 грн. Цивільні відносини по даній справі виникли, як до набрання чинності Цивільним кодексом України від 01 січня 2004 року, а саме щодо спадщини яка відкрилась після смерті [PERSON], [INFO], так і після набрання чинності ЦК України 01 січня 2004 року, щодо спадщини яка відкрилась після смерті [PERSON], тому застосуванню підлягають норми Цивільного кодексу Української РСР в редакції 1963 року та норми ЦК України, 2003 року, який набрав чинності з 01 січня 2004 року. Відповідно до ч.1 ст.524 ЦК України, в редакції 1963 року, спадкоємство здійснюється за законом і заповітом. Відповідно до ч.1 ст.529 ЦК Української РСР при спадкоємстві за законом спадкоємцями першої черги є, в рівних частках, діти (у тому числі усиновлені), дружина і батьки (усиновителі) померлого. Відповідно до ч.2 ст.548 ЦК Української РСР прийнята спадщина визнається належною спадкоємцеві з моменту відкриття спадщини. Зазначенні положення закону також містяться у ст.ст.1217, 1261, ч. 5 ст.1268 ЦК України. Згідно зі ст.549 ЦК Української РСР, в редакції від 18 липня 1963 року, визнається, що спадкоємець прийняв спадщину, якщо він фактично вступив в управління або володіння спадковим майном або якщо він подав державній нотаріальній конторі за місцем відкриття спадщини заяву про прийняття спадщини. Відповідно до вимог ч.3 ст.1268 ЦК України, спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом шестимісячного строку з часу відкриття спадщини він не заявив про відмову від неї. Відповідно аб.3 п.23 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику у справах про спадкування» № 7 від 30.05.2008 р., у разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження. Позивач після смерті [PERSON] прийняв спадщину за заповітом, оскільки подав до нотаріуса відповідну заяву. Зібрані по справі докази вказують, що померлій належав житловий будинок із надвірними будівлями, яка в свою чергу прийняла спадщину за законом після смерті чоловіка [PERSON], спадщина не визнана відумерлою, право спадкодавця на даний будинок не припинено, відповідно до ст.1296 ЦК України. Відсутність свідоцтва про право власності на майно не позбавляє спадкоємця на право на спадщину, а згідно зі ст.16 ЦК України засобом захисту свого права є визнання права. У частині 4 ст.174 ЦПК України вказано, що у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. При таких обставинах підстав для відмови у прийнятті визнання відповідачем позову суд не знаходить, позов підлягає задоволенню. В силу ст.88 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягають стягненню судові витрати по сплаті судового збору. На підставі наведеного та

Outcome: approved