Jurisdiction: civil
Date: 2016-04-10 00:00:00

Позивач звернулась до суду з позовом до відповідача про стягнення аліментів на дитину та аліменти на утримання дружини в зв'язку з доглядом дитини до досягнення нею трьох років, обґрунтовуючи позовні вимоги, тим, що позивач із відповідачем перебували в зареєстрованому шлюбі. Від вказаного шлюбу подружжя має спільну неповнолітню дитину [PERSON], [INFO], яка проживає разом з матір'ю та перебуває на її утриманні. Відповідач припинив надавати матеріальну допомогу на утримання дитини та не працездатної дружини, тому вона вимушена звернутись до суду з даним позовом. В судове засідання позивачка не з'явилась попередньо надавши до суду заяву в якій позовні вимоги підтримала, та просила справу розглядати без її участі. В судове засідання відповідач не з'явився попередньо надавши до суду заяву в якій позовні вимоги визнав в повному обсязі та не заперечував проти їх задоволення. Відповідно до ч.4 ст.130 ЦПК України, при визнанні відповідачем позову ухвалюється судове рішення в порядку, встановленому ст.174 цього Кодексу. Згідно ч.4 ст.174 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Враховуючи подані заяви, дослідивши матеріали справи суд приходить до наступного висновку. Суд вважає, що визнання відповідачем позовних вимог не суперечить закону й не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, а тому позов підлягає задоволенню повністю. Відповідно ст.180 Сімейного Кодексу України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Частини 3 ст. 181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі . Стаття 182 СК України, передбачає, що при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров'я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, доньки, сина; 4) інші обставини, що мають істотне значення. 2. Розмір аліментів на одну дитину за жодних обставин не може бути меншим ніж 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку . Згідно статті 183 СК України, частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Згідно ч.2 ст.84 СК України дружина, з якою проживає дитина, має право на утримання від чоловіка - батька дитини до досягнення дитиною трьох років. Відповідно до положень ч.1 ст.80 СК України аліменти присуджуються одному з подружжя у частці від заробітку (доходу) другого з подружжя і (або) у твердій грошовій сумі. Судом встановлено, що позивачка знаходиться у відпустці по догляду за дитиною: [PERSON], [INFO], ніде не працює, а тому потребує матеріальної допомоги і відповідач відмовляється добровільно надавати кошти на утримання неповнолітньої дитини та не працездатної дружини. Суд вважає, що відповідач має змогу сплачувати аліменти на утримання неповнолітної дитини та дружини до досягнення дитиною трирічного віку. Враховуючи всі вивченні судом обставини, суд вважає, що відповідач має можливість виплачувати аліменти на утримання неповнолітньої дитини, а також аліменти на утримання дружини, тому позов є обгрунтований та підлягає задоволенню в повіному обсязі. На підставі викладеного ст.ст. 180, 182, 183, 191 СК України, п. 24 ПП ВСУ «Про застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції» від 12.06.2009 року,

Outcome: approved