Jurisdiction: civil
Date: 2018-06-24 00:00:00

Позивач звернулась до суду з позовом, в якому просить визнати недійсним державний акт на право приватної власності на землю серії КР № 003081, виданий 10.06.1997 року на земельну ділянку № 61, площею 7,50 га, цільове призначення якої - ведення товарного сільськогосподарського виробництва, розташовану на території Покровської сільської ради Кіровоградського району Кіровоградської області, а також визнати за нею право власності на земельну ділянку № 63, площею 7,4 га, цільове призначення якої ведення товарного сільськогосподарського виробництва, розташованої на території зазначеної сільської ради. Свої вимоги мотивує тим, що їй, як члену селянського (фермерського) господарства «Покровське», розпорядженням Кіровоградської районної державної адміністрації вирішено надати в приватну власність земельну ділянку, номер 63, площею 7,4 га, розташованої на території Покровської сільської ради. На підставі зазначеного розпорядження вона отримала державний акт на право приватної власності на землю. Під час виконання робіт по присвоєнню земельній ділянці кадастрового номера відповідною установою встановлено, що в державному акті, виданому [PERSON], вказано номер земельної ділянки № 61, яка належить іншій особі. Головним управлінням Держгеокадастру у Кіровоградській області позивача повідомлено, що під час виготовлення державного акта на її імя була допущена помилка в написанні номера земельної ділянки, у звязку з чим рекомендовано звернутись до суду для визнання недійсним виданого їй державного акта. У звязку з розбіжностями у зазначенні номера земельної ділянки, позивачка обмежена в реалізації своїх повноважень, як власник земельної ділянки, тому вона звернулась до суду з даним позовом. Позивач та її представник в судове засідання не зявились. Представник позивача, за довіреністю [PERSON], в поданій до суду заяві, позов підтримав, просив справу розглядати без участі позивача та представника. Представник відповідача голова Кіровоградської районної державної адміністрації, в поданій до суду заяві, зазначив, що не заперечує проти задоволення позовних вимог, просив розгляд справи проводити без участі повноважного представника відповідача. Третя особа [PERSON], в поданій до суду письмові заяві, зазначив, що не заперечує проти задоволення позовних вимог, просив розгляд справи проводити без його участі. Представник третьої особи Головного управління Держгеокадастру в Кіровоградській області в особі відділу у Кіровоградському районі Головного управління Держгеокадастру у Кіровоградському районі про дату, місце і час розгляду справи повідомлявся у встановленому законом порядку, згідно повідомлення про отримання поштового відправлення. На пропозицію суду пояснень ним не подано, причини його неявки суду не повідомлені. Суд, дослідивши матеріали справи, оцінивши надані докази, вважає, що позовна заява підлягає задоволенню, виходячи з наступного. Як вбачається з матеріалів справи, розпорядженням Кіровоградської районної державної адміністрації № 744-р від 11.09.1996 року затверджено проект відведення земель та надання їх у приватну власність членам селянського (фермерського) господарства «Покровське» та надано у приватну власність членам вказаного господарства земельні ділянки в розмірі частки (паю) з урахуванням якості орних земель відповідно з додатком, а також визначено клопотати перед Кіровоградським філіалом інституту землеустрою виготовити акти на право приватної власності на землю. Згідно додатку до вказаного розпорядження списку громадян, яким надаються в приватну власність земельні ділянки для ведення селянського (фермерського) господарства на території Покровської сільської ради, [PERSON] виділена земельна ділянка за номером 63, площею 7,40 га (а.с.12-13). Згідно державного акта на право приватної власності на землю серії КР № 003081, від 10.06.1997 року, виданому [PERSON] на підставі розпорядження Кіровоградської райдержадміністрації № 744-р від 11.09.1966 року, їй передається у приватну власність земельна ділянка № 61, площею 7,50 га, в межах згідно з планом, на території Покровської сільської ради для ведення товарного сільськогосподарського виробництва. Державний акт зареєстровано в Книзі записів державних актів на право приватної власності на землю за № 2080 (а.с.7). 06.12.2017 року [PERSON] звернулась до директора ДП «Кропивницький науково-дослідний та проектний інститут землеустрою» з клопотанням надати розяснення щодо порядку одержання нею нового державного акта через помилку в написанні номера земельної ділянки під час виготовлення документу - державного акта на право приватної власності на землю серії КР № 003081 (а.с. 8). Листом директора ДП «Кропивницький науково-дослідний та проектний інститут землеустрою» № 01/18-1610 від 27.12.2017 року [PERSON] повідомлено, що з поданих нею документів вбачається, що при видачі їй державного акта на право приватної власності на землю серії КР № 003081 була допущена помилка, оскільки підстави для передачі їй земельної ділянки № 61 відсутні, їй передбачалось передати у власність земельну ділянку № 63. З метою врегулювання ситуації, що склалась позивачці рекомендовано звернутись до суду для визнання недійсним помилково виданого державного акта та до Кіровоградської районної державної адміністрації для отримання у власність іншої земельної ділянки (а.с.9). Згідно листа про надання копії розпорядження в.о. начальником архівного відділу Кіровоградської районної державної адміністрації № 01-58/13 від 08.02.2018 року [PERSON] надано копію розпорядження № 744-р від 11.09.1996 року та повідомлено, що додаток до зазначеного розпорядження в документах архівного фонду відсутній (а.с.11). Згідно державного акта на право приватної власності на землю серії КР № 203283, від 21.08.2000 року, виданому [PERSON], на підставі рішення сесії Покровської сільської ради № 65 від 01.08.2000 року, він є власником земельної ділянки № 61, площею 7,00 га, в межах згідно з планом, на території Покровської сільської ради для ведення товарного сільськогосподарського виробництва. Державний акт зареєстровано в Книзі записів державних актів на право приватної власності на землю за № 3534 (а.с.14, 15). Згідно ч.ч.1,2 ст.373 ЦК України право власності на землю гарантується\~Конституцією України. Право власності на землю\~(земельну ділянку) набувається і здійснюється відповідно до закону. Згідно ч.ч.1, 2 ст.321 ЦК України право власності\~є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Особа може бути позбавлена права власності або обмежена у його здійсненні лише у випадках і в порядку, встановлених законом. Згідно ч.2 ст.78 ЗК України право власності на землю набувається та реалізується на підставі\~Конституції України, цього Кодексу, а також інших законів, що видаються відповідно до них. Відповідно до ч.1 ст.81 ЗК України громадяни України\~набувають\~права власності на земельні ділянки, зокрема\~на підставі безоплатної передачі із\~земель державної\~і\~комунальної власності; приватизації земельних ділянок, що були раніше надані їм у користування;\~виділення в натурі (на місцевості) належної їм земельної частки (паю). Згідно ч.1 ст.116 ЗК України громадяни та юридичні особи набувають права власності та права користування\~земельними ділянками\~із земель державної або комунальної власності за рішенням органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування в межах їх повноважень, визначених цим Кодексом, або за результатами аукціону. Частина 1 ст.15 ЦК закріплює право кожної особи на захист свого права в разі його порушення, невизнання або оспорювання. Положення цієї статті ґрунтуються на нормах Конституції, які закріплюють обовязок держави забезпечувати захист прав усіх субєктів права власності і господарювання (ст.13), захист прав і свобод людини і громадянина судом (ч.1 ст.55). Відповідно до ч.1 ст.16 ЦК кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Особа, права якої порушено, може скористатися не будь-яким, а конкретним способом захисту свого права. Під способами захисту субєктивних цивільних прав розуміють закріплені законом матеріально-правові заходи примусового характеру, за допомогою яких проводиться поновлення (визнання) порушених (оспорюваних) прав та вплив на порушника. Згідно ст.152 ЗК України держава забезпечує громадянам рівні умови захисту прав власності на землю. Власник земельної ділянки може вимагати усунення будь-яких порушень його прав на землю, навіть якщо ці порушення не повязані з позбавленням права володіння земельною ділянкою, і відшкодування завданих збитків. Захист прав громадян на земельні ділянки здійснюється, зокрема, шляхом визнання прав та застосування інших, передбачених законом, способів. Відповідно до п.2 постанови Пленуму Верховного Суду України від 16.04.2004 №7 «Про практику застосування судами земельного законодавства при розгляді цивільних справ», виходячи з положень ст.ст.8, 124 Конституції, ст.ст.26, 30, 87-90, 97, 100, 102, 118, 123, 128, 143146, 149, 151, 153-158, 161, 210, 212 ЗК, глав 27, 33, 34 ЦК, ст.15 ЦПК, ст.12 Господарського процесуального кодексу судам підсудні справи за заявами, зокрема, з приводу володіння, користування, розпорядження земельними ділянками, що перебувають у власності громадян чи юридичних осіб, і визнання недійсними державних актів про право власності та право постійного користування земельними ділянками. В правовій позиції Верховного Суду України, наданої у справі № 6-319цс15, зазначено, оскільки державні акти на право власності на земельні ділянки є документами, що посвідчують право власності й видаються на підставі відповідних рішень органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування в межах їх повноважень, то у спорах, повязаних із правом власності на земельні ділянки, недійсними можуть визнаватися як зазначені рішення, на підставі яких видано відповідні державні акти, так і самі акти на право власності на земельні ділянки. Визнання недійсними державних актів на право власності вважається законним, належним та окремим способом поновлення порушених прав у судовому порядку. Таким чином, оскільки з досліджених судом доказів встановлено, що [PERSON] згідно розпорядження Кіровоградської районної державної адміністрації № 744-р від 11.09.1996 року, як одному з членів селянського фермерського господарства «Покровське», передано у власність земельну ділянку номер 63 на території Покровської сільської ради Кіровоградського району Кіровоградської області, однак у державному акті, виданому на підставі вказаного розпорядження, номер ділянки помилково вказаний як 61, що визнається всіма учасниками судового розгляду, тому суд вважає необхідним захистити право [PERSON] на реалізацію її права власності на вказану земельну ділянку, шляхом визнання недійсним державного акта на право приватної власності на землю серії КР № 003081 від 10.06.1997 року та визнати за позивачкою право власності на передану їй земельну ділянку, згідно додатка розпорядження Кіровоградської районної державної адміністрації №744-р від 11.09.1996 року, тому позовні вимоги підлягають задоволенню. На підставі ст.ст.78, 81, 118, 152, п.7 Розділ X Перехідні положення ЗК України, ст.ст.215, 217, 321, 373 ЦК України,

Outcome: approved