Jurisdiction: civil
Date: 2018-08-14 00:00:00

Позивач звернулась до суду з вищенаведеним позовом. В обґрунтування позовних вимог як на підставу позову посилається на наступне. Її батьки [PERSON] та [PERSON] зареєстрували шлюб 24.01.1959 року. У 1966 році ними побудований житловий будинок №1 по вул. Емінеску М. в с. Велика Буда Герцаївського району Чернівецької області та належав обом на праві спільної сумісної власності. 01.05.2008 року батько позивача [PERSON] помер. Спадщину після його смерті прийняла дружина [PERSON] шляхом постійного проживання зі спадкодавцем на час відкриття спадщини, а отже успадкувала ? частку житлового будинку спадкодавця та стала одноосібним власником домоволодіння. 13.11.2014 року померла мати позивача [PERSON] За життя заповіту не складала. Спадкоємцями першої черги за законом окрім позивача являється донька спадкодавця [PERSON], яка спадщину не приймала. Позивач прийняла спадщину після смерті матері шляхом постійного проживання зі спадкодавцем на час відкриття спадщини, що встановлено рішенням Герцаївського районного суду Чернівецької області від 29.11.2017 року. Нотаріус відмовив позивачу у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на вказаний спадковий житловий будинок мотивуючи ненаданням правовстановлюючих документів необхідних для вчинення нотаріальних дій. Просить суд визнати за нею право приватної власності на житловий будинок з господарськими будівлями і спорудами №1 по вул. [PERSON] в с. Крупянське Герцаївського району Чернівецької області. Сторони по справі були належним чином повідомлені про дату, час та місце розгляду справи, на призначене судове засідання не зявилися. Однак представник позивача [PERSON] подав суду клопотання про розгляд справи у його відсутності. Від представника відповідача також надійшов до суду лист, в якому просив суд розглянути справу у без участі представника сільської ради, також зазначивши, що не заперечують щодо задоволення позовних вимог. Розгляд справи проведено у відповідності до ч.2 ст. 247 ЦПК України без участі сторін та фіксування судового процесу. Суд, дослідивши письмові докази по справі, встановив наступні обставини справи та відповідні їм правовідносини. 24 січня 1959 між [PERSON] та [PERSON] (дівоче прізвище [PERSON]) [PERSON] був зареєстрований шлюб виконавчим комітетом Великобудської сільської ради Глибоцького району актовий запис № 1, що підтверджується свідоцтвом про одруження ІІ-ЯР № 224271 від 24.01.1959 року. 01 травня 2008 року у віці 72 років помер батько позивача [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про смерть, серії 1-МИ № 047476 від 02 травня 2008 року. Статтею 1217 ЦК України\~передбачено, що спадкоємство здійснюється за законом і за заповітом. У випадку відсутності заповіту, право на спадкування одержують спадкоємці за законом (ст. 1223 ЦК). Частинами 1, 3 ст.\~1268, ч. 1 ст.\~1269, ч. 1 ст.\~1270 ЦК\~передбачено, що спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати до нотаріальної контори заяву про прийняття спадщини. Для прийняття спадщини встановлюється строк шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. З матеріалів спадкової справи №261/2008 заведеної відносно спадкового майна [PERSON] судом встановлено, останнім за життя складено на було. Спадкоємцями першої черги являється дружина останнього [PERSON], яка прийняла спадщину шляхом постійного проживання і спадкодавцем на час відкриття спадщини. Інших осіб які б прийняли спадщину внаслідок смерті останнього немає. 13 листопада 2014 року у віці 76 років померла мати позивача - [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про смерть, серії 1-МИ № 139402 від 14 лютого 2014 року. З матеріалів спадкової справи №109/2017 заведеної відносно спадкового майна останньої судом встановлено, що спадкодавець постійно проживала та була зареєстрована в [INFO] М. №1 по день смерті. Спадкоємцями першої черги за законом являються діти спадкодавця: [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO], та позивач [PERSON], з яких лише остання прийняла спадщину шляхом постійного проживання зі спадкодавцем на час відкриття спадщини, що підтверджується рішенням Герцаївського районного суду Чернівецької області від 29.11.2017 року №714/782/17. Як вбачається з витягів з погосподарських книг Великобудської сільської ради Герцаївського району Чернівецької області щодо ведення обліку домогосподарства по вул. [PERSON] №1, в с. Крупянське Герцаївського району Чернівецької області, станом на 1991-1995 роки особовий рахунок №158 станом на 2006-2010 роки, станом на 2011-2015 роки № обєкта погосподарського обліку 0710-13, за померлим [PERSON] був зареєстрований житловий будинок з господарськими будівлями і спорудами №1 по вул. [PERSON] в с. Крупянське Герцаївського району Чернівецької області, 1966 року побудови. До 05.08.1992 року суспільна група двору господарства рахувалась як робочий двір. Головою домогосподарства був записаний [PERSON] Згідно постанови №60/02-31 від 20.02.2018 року приватного нотаріуса Герцаївського районного нотаріального округу [PERSON], позивачу відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом після смерті матері [PERSON] на житловий будинок з господарськими будівлями і спорудами №1 по вул. М. Емінеску в с. Крупянське Герцаївського району Чернівецької області мотивуючи ненаданням правовстановлюючих документів необхідних для вчинення нотаріальних дій. Суд, даючи законну та правову оцінку доказам по справі, дійшов висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню, враховуючи наступне. Право власності на збудоване до набрання чинності\~Законом України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень»\~нерухоме майно набувається в порядку, який існував на час його будівництва, а не виникає у зв'язку із здійсненням державної реєстрації права власності на нього в порядку, передбаченому цим законом, який є лише офіційним визнанням державою такого права, а не підставою його виникнення. Зазначена правова позиція викладена в постанові Верховного Суду України\~\~від 13 червня 2012 р. № 6-54цс12. Пленум Верховного Суду України у п. 9 своєї\~постанови від\~04.10.1991\~року №\~7\~«Про практику\~застосування судами\~законодавства,\~що регулює\~право приватної\~власності громадян\~на жилий\~будинок» роз'яснив, що право власності на жилий будинок, збудований громадянином на відведеній в установленому порядку земельній ділянці і прийнятий в експлуатацію, виникає з часу його реєстрації у виконкомі місцевої ради. Відповідно п. 7 до Вказівок по веденню погосподарського обліку в сільських радах народних депутатів, затвердженого ЦСУ СССР 12 травня 1985 року № 5-24/26, книги погосподарського обліку використовуються, зокрема, для обліку житлових будинків, що належать громадянам на праві приватної власності. Тобто записи у погосподарських книгах визнавались в якості актів органів влади (публічних актів), що підтверджують право приватної власності. Так як судом встановлено, що спадкодавець [PERSON] був записаний у якості голови домогосподарства №1 по вул. [PERSON] в с. Крупянське Герцаївського району Чернівецької області, належність запису у книгах погосподарського обліку в якості голови двору спадкодавцю підтверджує факт належності наведеного житлового будинку саме йому. Враховуючи наведене, суд дійшов висновку, що останній за життя у встановленому законом порядку набув право власності на спірний житловий будинок. Згідно ст. 125 Кодекс законів про сім'ю, опіку, шлюб і акти громадянського стану УРСР від 30 травня 1926 р. який діяв на момент побудови домоволодіння №1 по вул. [PERSON] в с. Крупянське Герцаївського району Чернівецької області, та укладення шлюбу між спадкодавцями [PERSON] та [PERSON]майно, набуте подружжям спільною працею в період зареєстрованого шлюбу вважається таким, що належить обом із подружжя на правах спільної власності в рівних частках (ст.61-65 ЦК УРСР). Відповідно до ст.22 Кодексу по шлюб та сім'ю від 20.06.1969 року, який діяв в період проживання останніх у шлюбі, майно, нажите подружжям за час шлюбу, є його спільною сумісною власністю. Кожен з подружжя має рівні права володіння, користування і розпорядження цим майном. Оскільки вищезазначений житловий будинок що входить до складу спадкового майно побудований в період проживання останніх у зареєстрованому шлюбі, суд дійшов висновку, що він належав обом на праві спільної сумісної власності подружжя. Так як [PERSON] за життя прийняла спадщину після смерті свого чоловіка [PERSON], вона вважається такою, що успадкувала 1/2 частку житлового будинку, яка належала спадкодавцю, однак за життя не оформила у встановленому законом порядку правовстановлюючі документи на будинок. 22.12.2017 року на спірне домоволодіння був складений технічний паспорт, що засвідчує відповідність житлового будинку вимогам законодавства, будівельним нормам, державних стандартів і правил та згідно інструкції про порядок проведення технічної інвентаризації обєктів нерухомого майна не є самочинним, так як побудований до 05 серпня 1992 року. Згідно даних технічного паспорту, спірне домоволодіння складається з: житлового будинку літ. «А», загальною площею 64,20 кв.м., у т.ч. житловою площею 41,50 кв.м., та господарських будівель та споруд: сараїв літ. літ. «Б», «В», колодязю №1, воріт №2, огорожі №3, загальною інвентаризаційною вартістю в цінах 2017 року 43142,00 грн. Згідно ст. 392 ЦК України, право власності спадкоємця на спадкове майно підлягає захисту в судовому порядку шляхом його визнання у разі, якщо таке право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Відповідно до ч. 5\~ст. 1268\~ЦК\~\~незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини, та згідно ч. 3\~ст. 1296 ЦК\~відсутність свідоцтва про право на спадщину не позбавляє спадкоємця права на спадщину. Згідно з ч. ч. 1, 4\~ст. 41 Конституції України\~кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності, право приватної власності є непорушним. Відповідно до\~ст. 16 ЦК України, визнання права є одним із способів захисту порушеного майнового права. Відповідно до\~встановлених обставин,\~суд приходить\~до висновку,\~що спадкодавець[PERSON] у встановленому законом порядку набув право власності на спадковий житловий будинок з приналежними до нього господарськими будівлями і спорудами, а позивач в свою чергу прийняла спадщину за законом, однак не може оформити на себе правовстановлюючі документи на спадкове майно через відсутність документів, необхідних для вчинення нотаріальних дій, у звязку з чим суд дійшов висновку обґрунтованого про наявність достатніх правових підстав для задоволення позовних вимог. На підставі наведеного,

Outcome: approved