Jurisdiction: civil
Date: 2016-12-19 00:00:00

Позивач звернулась до суду з позовом, в якому просить розірвати шлюб з відповідачем посилаючись на те, щосімейне життя не склалось через відсутність взаєморозуміння, розходження поглядів на сімейні відносини та обовязки. Можливості зберегти та поновити сімю немає. Подружні відносини між сторонами фактично припинені, спільне господарство не ведеться. Втрачено всі фізичні та духовні звязки, збереження сімї позивач вважає не можливим, оскільки це буде суперечити інтересам обох. Зазначає, що ніякої підтримки з боку чоловіка вона не одержує, звязок не підтримує, ніяких майнових та будь яких матеріальних вимог до чоловіка не має, спору щодо поділу спільного майна подружжя не існує. На примирення не згодна, відновлення шлюбних відносин вважає неможливим та недоцільним, оскільки шлюб існує формально, у звязку з чим вимушена звернутися до суду з відповідною позовною заявою про розірвання шлюбу. В судове засідання позивач [PERSON] не зявилась, про час і місце розгляду справи була повідомлена належним чином, представник позивача [PERSON], який діє на підставі довіреності, надав до суду заяву про розгляд справи за їх відсутності, наполягав на розірванні шлюбу, не заперечував проти ухвалення заочного судового рішення. В судове засідання відповідач [PERSON] [PERSON] Адельєвича не зявився, був повідомлений про місце, час проведення судового засідання, в тому числі через оголошення на офіційному сайті Київського районного суду м. Харкова, причини неявки суду не повідомив, тому враховуючи, що позивач не заперечує проти ухвалення заочного рішення, суд, відповідно до ч. 1 ст. 224 ЦПК України, вважає необхідним розглянути справу на підставі наявних у справі доказів з ухваленням заочного рішення. Суд, дослідивши матеріали справи у їх сукупності, всебічно та повно зясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позовна заява, обєктивно оцінивши докази, що мають істотне значення для її розгляду і вирішення по суті, приходить до висновку, що позовна заява підлягає задоволенню з огляду на наступне. Судом встановлено, що згідно свідоцтва про укладення шлюбу серії ІІ ИК № 841488 вбачається, що 15 травня 2010 року Ель [PERSON] Адельєвича та [PERSON] уклали шлюб, який був зареєстрований Серпухівським міськім відділом РАЦС Головного управління РАЦС Московської області [PERSON] Федерації, актовий запис 366 (арк. справи 11). Зі змісту копії паспорта громадянина України серії ЕЕ № 115498 виданого 27 жовтня 1999 року Джанкойським МРВ РУ МВС України в Криму вбачається, що [PERSON] народилась 04 вересня 1983 року в м. Джанкой Автономної Республіки Крим (арк. справи 11-13). Згідно копії паспорта громадянина [PERSON] Федерації виданого паспортним столом № 2 Серпуховського МРУ ВД Московської області Ель [PERSON] Адельєвича з 15 травня 2010 року перебуває у шлюбі з [PERSON] (арк. справи 14-15). Відповідно до ч. 1 ст. 110 Сімейного кодексу України позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя. Відповідно до ч. 2 ст. 112 Сімейного кодексу України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлене, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Відповідно до ст. 63 Закону України «Про міжнародне приватне право» припинення\~ шлюбу\~ та\~ правові\~ наслідки\~ припинення шлюбу визначаються правом,\~ яке діє на цей час щодо\~ правових\~ наслідків шлюбу. \~ Згідно ст. 279 Сімейного кодексу України розірвання шлюбу між громадянином України та іноземцем, а також шлюбу іноземців між собою в Україні здійснюється за законом України. Відповідно до ч. 1 ст. 11 Цивільного процесуального кодексу України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданими відповідно до цього кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, як беруть участь у справі. В судовому засіданні встановлені та підтверджені наступні причини подання позовної заяви про розірвання шлюбу, а саме відсутність взаєморозуміння, стійких сімейних відносин, наявність конфліктних ситуацій, різне ставлення у сторін до усвідомлення та виконання прав та обовязків подружжя, обовязку утримувати та виховувати спільної дитини. За таких обставинах подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу буде суперечити інтересам кожного з них. У звязку з чим, позовна заява про розірвання шлюбу підлягає задоволенню з огляду на положення ч.2 ст.112 Сімейного кодексу України. Позивач не вимагає компенсації за понесені судові витрати, повязані із зверненням до суду і розглядом цивільної справи. На підставі викладеного,

Outcome: approved