Jurisdiction: civil
Date: 2014-06-24 00:00:00

Позивач звернулась до суду з позовною заявою до [PERSON] про розірвання шлюбу та стягнення аліментів на утримання неповнолітніх дітей в якій посилається на те, що між нею та відповідачем 22.10.2006 року було укладено шлюб, який зареєстрований у відділі реєстрації актів цивільного стану Чернівецького міського управління юстиції, актовий запис № 1984. Від цього шлюбу у сторін народився син - [PERSON], [INFO], який в даний час проживає з позивачкою. Стверджує, що підставою для розірвання шлюбу є систематичні протиріччя в сім'ї, які призводять до постійних конфліктів, що робить спільне життя нестерпним та неможливим. Разом сторони не проживають вже протягом 2-х років. Вказує, що шлюбні стосунки між ними припинені, спільного господарства не ведуть. Вважає, що шлюб носить формальний характер, а подальше спільне життя і збереження сім'ї з відповідачем є неможливим та суперечать іі інтересам. Разом з тим зазначає, що між ними не досягнута домовленість про матеріальне утримання дітей. Батько дитини, за станом здоров'я та матеріальним становищем здатен брати участь в утриманні дітей та сплачувати аліменти, оскільки офіційно працевлаштований та має постійний заробіток. У зв'язку із викладеним, просить суд ухвалити рішення яким шлюб між ними розірвати та стягнути з відповідача на її користь аліменти в розмірі 1/4 частини всіх видів заробітку щомісячно, але не менше 30 відсотків прожиткового мінімуму для дітей відповідного віку, на утримання [PERSON], [INFO], але не менше 30 відсотків прожиткового мінімуму для дітей відповідного віку, до його повноліття. Позивач в судовому засіданні свої позовні вимоги підтримала в повному обсязі. Відповідач в судовому засіданні позов визнав, вказав, що він офіційно працевлаштований та має змогу сплачувати аліменти у розмірі вказаному позивачем. Суд приходить до висновку, що позов є обґрунтованим і підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що сторонами 22.10.2006 року було укладено шлюб, який зареєстровано у відділі реєстрації актів цивільного стану Чернівецького міського управління юстиції, актовий запис № 1984. (а.с. 4). Як вбачається із копії свідоцтва про народження серії [NUMBER], у сторін є неповнолітній син - [PERSON], [INFO].(а.с. 5). Згідно ч. 4 ст. 174 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Відповідно до статті 112 СК України суд з'ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Судом встановлено, що сторони по справі не підтримують подружні стосунки, проживають окремо, не ведуть спільного господарства і не мають спільного сімейного бюджету, а тому їхню сім'ю слід вважати такою, що фактично розпалася, і шлюб між ними необхідно розірвати. Разом з цим, згідно ст. 180 СК України, батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. На підставі ч. 1 та 2 ст. 183 СК України, частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Якщо стягуються аліменти на двох і більше дітей, суд визначає єдину частку від заробітку (доходу) матері, батька на їх утримання, яка буде стягуватися до досягнення найстаршою дитиною повноліття. Законом України «Про державний бюджет на 2014 рік» визначений прожитковий мінімум на дитину віком до 6 років, який становить з 1 січня 2014 - 1032 гривень на місяць. При визначенні розміру аліментів суд враховує стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів, відсутність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних батьків, бере до уваги обов'язок батьків фінансово забезпечувати дитину в рівних частках. Враховуючи фактичні обставини справи, взаємини подружжя, відсутність домовленості між батьками про сплату аліментів на дитину, наявність у відповідача постійного, регулярного доходу, суд приходить до висновку про необхідність стягувати з відповідача аліменти розмірі 1/4 частини всіх видів заробітку на утримання неповнолітньої дитини до досягнення ним повноліття, оскільки такий розмір аліментів буде достатній для забезпечення всебічного розвитку дитини, не буде порушувати її прав та відповідатиме принципу рівної участі батьків у матеріальному забезпеченні дітей.

Outcome: approved