Jurisdiction: civil
Date: 2014-08-12 00:00:00

Позивач звернувся через суд з позовом до відповідача - [PERSON] про захист права власності та визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням у квартирі [ADDRESS] В обґрунтування свого позову позивач зазначив що [PERSON] є його рідною донькою, котра разом з своїми неповнолітніми дітьми: [PERSON] [INFO] та [PERSON], [INFO] зареєстровані в зазначеній квартирі. Рішенням Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 14.04.2006 року відповідача по справі було позбавлено батьківських прав щодо своїх дітей. Відповідно до рішенням виконавчого комітету Павлоградської міської ради від 29.07.2004 року № 558 позивача було призначено опікуном над [PERSON] та [PERSON] Відповідач перестала проживати в квартирі [ADDRESS] з 2006 року, власних речей в квартирі немає. Тому просить визнати їх такою, що втратила право користування квартирою. Позивач у судовому засіданні позовні вимоги підтримав у повному обсязі Відповідач у судове засідання не з'явився був належним чином через газету «Вісті Придніпров'я» повідомлений про слухання справи. Про причини неявки не повідомив Представник третьої особи: Головного управління Державної міграційної служби України у Дніпропетровській області у судове засідання не з'явився, був належним чином повідомлений про слухання справи. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов слід задовольнити з наступних підстав. Відповідно до ч.1 ст.71 ЖК України при тимчасовій відсутності наймача або членів його сім`ї за ними зберігається жиле приміщення протягом шести місяців. Визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням внаслідок відсутності цієї особи понад встановлені строки, згідно ст. 72 ЖК України проводиться в судовому порядку. З матеріалів справи вбачається, що відповідно договору купівлі - продажу від 07.08.1998 року власником квартири [ADDRESS] є [PERSON] (а.с. 10). Відповідно до довідки о реєстрації та складу сім'ї від 27.05.2014 року у зазначеній квартирі зареєстровані відповідач по справі та її діти [PERSON], [PERSON](а.с.8). Рішенням Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 14.04.2006 року відповідача було позбавлено батьківських прав щодо [PERSON] [INFO] та [PERSON] [INFO].(а.с.6). Рішенням виконавчого комітету Павлоградської міської ради від 29.07.2004 року № 558 позивача по справі було призначено опікуном [PERSON] [INFO] та [PERSON] [INFO]. (а.с.5). Як вбачається з акту від 26.05.2014 року, наданого паспортистами ділянки № 1 КП ПЖС, у житловому приміщенні за адресою [ADDRESS] зареєстрована [PERSON] , [INFO], але з 2006 року по зазначеній адресі не проживає. (а.с.7). Зазначені в акті обставини у судовому процесі також підтвердили свідки: [PERSON] та [PERSON] Таким чином в судовому засіданні було встановлено, що відповідач [PERSON] дійсно не проживає у квартирі [ADDRESS] більш 6 місяців, а тому суд вважає вимоги позивача доведеними в судовому засіданні, і такими, що належать задоволенню. Відповідно до вимог ч. 1 ст. 88 ЦПК України, стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати, тому з відповідача на користь позивача необхідно стягнути витрати на сплату судового збору в сумі 243,60 грн. На підставі вищевикладеного,

Outcome: approved