Jurisdiction: civil
Date: 2019-09-26 00:00:00

Позивач звернулась до суду з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини. Свої позовні вимоги мотивує тим, що з 30 вересня 2005 року перебувала в зареєстрованому шлюбі з [PERSON] . Рішенням Прилуцького міськрайонного суду Чернігівської області від 02 квітня 2012 року шлюб між сторонами розірвано. Від шлюбу з відповідачем [INFO] у них народилася дочка [PERSON] , яка після розірвання шлюбу продовжує проживати з матір`ю. Оскільки, спільна дочка сторін [PERSON] на даний час проживає разом з матір`ю та знаходиться на її утриманні, при цьому відповідач матеріальної допомоги на утримання дитини не надає, тому позивачем і подано до суду позов про стягнення аліментів на утримання дитини в розмірі ј частки всіх видів заробітку (доходу), але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку починаючи від дня пред`явлення позову до суду і до досягнення дитиною повноліття. Позивач в судове засідання не з`явилася, проте згідно письмової заяви просила розгляд справи проводити без її участі, заявлені позовні вимоги підтримала в повному обсязі та просила суд їх задовольнити. Відповідач в судове засідання також не з`явився, згідно письмової заяви просив розгляд справи проводити без його участі. Заявлені позовні вимоги визнає в повному обсязі. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд, дослідивши наявні у справі докази, приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав: Згідно копії повторного Свідоцтва про народження серії [NUMBER] від 30 липня 2013 року, [PERSON] народилася [INFO] та її батьками записані [PERSON] та [PERSON] (а.с.7). Рішенням Прилуцького міськрайонного суду Чернігівської області від 02 квітня 2012 року у провадженні №2/2517/446/2012, шлюб між [PERSON] та [PERSON] , зареєстрований 30 вересня 2005 року, відділом реєстрації актів цивільного стану Прилуцького міськрайонного управління юстиції Чернігівської області, про що в книзі реєстрації шлюбів зроблено запис за №321, розірвано. Рішення набрало законної сили 13 квітня 2012 року (а.с.11). 24 липня 2015 року [PERSON] та [PERSON] одружилися, про що видано відповідне Свідоцтво про шлюб серії [NUMBER] від 24 липня 2015 року. Прізвище дружини після реєстрації шлюбу Костромська (а.с.8). Ухвалою Прилуцького міськрайонного суду від 24 липня 2019 року у цивільному провадженні №2-н/742/314/19 (єдиний унікальний №742/2462/19), відмовлено у видачі судового наказу за заявою [PERSON] про стягнення з [PERSON] аліментів на утримання дитини (а.с.10). Відповідно до ч. 1 ст. 8 ЗУ «Про охорону дитинства», кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Згідно ч. 1 ст. 12 ЗУ «Про охорону дитинства», на кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки або особи, які їх замінюють, мають право і зобовязані виховувати дитину, піклуватися про її здоровя, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці. У відповідності до ст.180 СК України, батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до ч.3 ст.181 СК України, за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Відповідно до ч.1,2 ст.183 СК України, частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Якщо стягуються аліменти на двох і більше дітей, суд визначає єдину частку від заробітку (доходу) матері, батька на їх утримання, яка буде стягуватися до досягнення найстаршою дитиною повноліття. При визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення (ч.1 ст.182 СК України). При цьому, ч.2 ст.182 СК України передбачено, що розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Згідно ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами, висновками експертів, показаннями свідків. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом (ч.1 ст.81 ЦПК України). Суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів (ч.1 ст.89 ЦПК України). При цьому, обставини, які визнаються учасниками справи, не підлягають доказуванню, якщо суд не має обґрунтованого сумніву щодо достовірності цих обставин або добровільності їх визнання. Обставини, які визнаються учасниками справи, зазначаються в заявах по суті справи, поясненнях учасників справи, їхніх представників (ч.1 ст.82 ЦПК України). За таких обставин, оцінюючи в сукупності досліджені в судовому засіданні докази, враховуючи, що спільна дочка сторін [PERSON] , [INFO] є неповнолітньою та проживає із позивачем і перебуває на її утриманні, при цьому суд враховує, що відповідач є працездатною особою молодого віку, що свідчить про можливість виконання ним обов`язків по утриманню дитини, та щодо стягнення аліментів не заперечує, тому суд вважає необхідним задовольнити позовні вимоги про стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини в розмірі ј частки всіх видів заробітку (доходу), але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Саме такий розмір аліментів, на думку суду, має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Відповідно до ч. 6 ст. 141 ЦПК України, якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, які їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог, а інша частина компенсується за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України, а тому, суд прийшов до висновку, що з відповідача в користь держави підлягає стягненню судовий збір в сумі 768 грн. 40 коп.

Outcome: approved