Jurisdiction: civil
Date: 2019-08-20 00:00:00

Позивач звернулась до суду з позовною заявою до відповідача та просить суд визнати за позивачем [PERSON] право власності на земельну ділянку площею 3,65 га, наданої для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, що розташована на території Новоцаричанської сільської ради Білгород-Дністровського району Одеської області, кадастровий номер: 5120885200:01:002:0506 , в порядку спадкування за законом після смерті [PERSON] , який помер [INFO] . Свої позовні вимоги обґрунтовує тим, що [INFO] помер цивільний чоловік позивача [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про смерть серії [NUMBER] , актовий запис № 15 від 08.08.2003 року. З 1998 року по день смерті позивач проживала разом зі спадкодавцем та вела спільне господарство, що підтверджується довідками Новоцаричанської сільської ради Білгород-Дністровського району Одеської області № 77 від 22.02.2010 року та № 362 від 18.11.2015 року. За життя [PERSON] належала на праві приватної власності земельна ділянка площею 3,65 га, надана для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, що розташована на території Новоцаричанської сільської ради Білгород-Дністровського району Одеської області, кадастровий номер: 5120885200:01:002:0506 , що підтверджується державним актом на право власності на земельну ділянку серії ОД № 076825 , виданим 17.09.2004 року районним відділом земельних ресурсів райдержадміністрації Білгород-Дністровського району Одеської областіна підставі розпорядження райдержадміністрації Білгород-Дністровського району Одеської області№ 807/2003 від 11.06.2003 року, акт зареєстровано в Книзі реєстрації державних актів на право власності на землю № 329/ 15. Позивач вказує, що весь час до дня смерті фактично користувалась належною чоловікові земельною ділянкою. Позивач від спадщини не відмовлялась та весь час фактично нею розпоряджалась, що у відповідності до статті 1268 ЦК України, свідчить про прийняття позивачем спадщини. Відповідач відзив на позовну заяву не подав. 11.04.2019 року було відкрито провадження по справі, визначено розгляд справи здійснювати в порядку загального позовного провадження. Ухвалою суду від 24.07.2019 року було витребувано від Білгород-Дністровської міської державної нотаріальної контори Одеської області (Одеська область, м. Білгород-Дністровський, вул. Олімпійська, 12) копію спадкової справи після смерті [PERSON] , який помер [INFO] та закрито підготовче провадження. На виконання зазначеної ухвали, листом Білгород-Дністровської міської державної нотаріальної контори Одеської області № 2036/01-16 від 16.08.2019 року було повідомлено, що згідно спадкового реєстру спадкова справа до майна померлого [PERSON] не заводилась, спадкоємці до нотаріальної контори не звертались. У відповідності з ч.2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. До суду позивач [PERSON] надала заяву, відповідно до якої просила розглянути справу у її відсутність. Позовні вимоги підтримала повністю. Представник відповідача Новоцаричанської сільської ради Білгород-Дністровського району Одеської області надав заяву, відповідно до якої позовні вимоги визнав повністю та просив розглянути справу у його відсутність. Вивчивши матеріали справи та дослідивши надані докази, суд вважає за можливе задовольнити позовну заяву з огляду на наступне. Як вбачається з матеріалів справи, [PERSON] помер [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про смерть серії [NUMBER] , актовий запис № 15 від 08.08.2003 року (а.с. 7). За життя померлому [PERSON] належала на праві приватної власності земельна ділянка площею 3,65 га, надана для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, що розташована на території Новоцаричанської сільської ради Білгород-Дністровського району Одеської області, кадастровий номер: 5120885200:01:002:0506 , що підтверджується державним актом на право власності на земельну ділянку серії ОД № 076825 , виданим 17.09.2004 року районним відділом земельних ресурсів райдержадміністрації Білгород-Дністровського району Одеської областіна підставі розпорядження райдержадміністрації Білгород-Дністровського району Одеської області№ 807/2003 від 11.06.2003 року, акт зареєстровано в Книзі реєстрації державних актів на право власності на землю № 329/ 15. Позивач є цивільною дружиною померлого. Факт спільного проживання однією сім`єю позивача зі спадкодавцем з 1998 року по день смерті встановлено рішенням Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області від 28.03.2017 року по справі № 495/6/17, а також підтверджується довідками Новоцаричанської сільської ради Білгород-Дністровського району Одеської області № 77 від 22.02.2010 року та № 362 від 18.11.2015 року. З метою оформлення своїх спадкових прав, позивач звернулась до нотаріуса із заявою про прийняття спадщини, однак [PERSON] було відмовлено в оформленні спадщини в нотаріальному порядку у зв`язку з пропуском строку на прийняття спадщини та відсутністю правовстановлюючого документу на спадкове майно, що вбачається з листа Білгород-Дністровської районної державної нотаріальної контори від 23.07.2016 року № 1444/02-17. Згідно ст. 1216 ЦК України - спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Відповідно до ст. 1217 ЦК України спадкоємство здійснюється за заповітом і за законом. Згідно ч.1, 5 ст. 1268 ЦК України - спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. Нормами ст. 1264 ЦК України встановлено, що в четверту чергу право на спадкування за законом мають особи, які проживали зі спадкодавцем однією сім`єю не менш як п`ять років до часу відкриття спадщини. У п. 21 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику у справах про спадкування» № 7 від 30.05.2008 року, зазначено, що при вирішенні спору про право на спадщину осіб, які проживали зі спадкодавцем однією сім`єю не менш як п`ять років до часу відкриття спадщини (четверта черга спадкоємців за законом), судам необхідно враховувати правила частини другої статті 3 СК України про те, що сім`ю складають особи, які спільно проживають, пов`язані спільним побутом, мають взаємні права та обов`язки. Зазначений п`ятирічний строк повинен виповнитися на момент відкриття спадщини, і його необхідно обчислювати з урахуванням часу спільного проживання зі спадкодавцем однією сім`єю до набрання чинності цим Кодексом. До спадкоємців четвертої черги належать не лише жінка (чоловік), які проживали однією сім`єю зі спадкодавцем без шлюбу, таке право можуть мати також: інші особи, якщо вони спільно проживали зі спадкодавцем, були пов`язані спільним побутом, мали взаємні права та обов`язки. Відповідно до ч.3 ст. 1268 ЦК України спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого ст. 1270 ЦК України, він не заявив про відмову від неї. Відповідно до ст. 81 ЗК України громадяни України набувають право власності на земельні ділянки на підставі прийняття спадщини. Відповідно до ст. 131 ЗК України громадяни та юридичні особи України, а також територіальні громади та держава мають право набувати у власність земельні ділянки на підставі міни, ренти, дарування, успадкування та інших цивільно-правових угод. Відповідно до ч. 1 ст. 1225 ЦК України право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців на загальних підставах, із збереженням її цільового призначення. Як вбачається з матеріалів справи позивач проживала з померлим, вела спільне господарство, що підтверджується рішенням Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області від 28.03.2017 року по справі № 495/6/17, а також довідками Новоцаричанської сільської ради Білгород-Дністровського району Одеської області № 77 від 22.02.2010 року та № 362 від 18.11.2015 року. Відповідно до ч.1 ст. 328 ЦК України право власності вважається набутим правомірно, якщо інше не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Відповідно до ст.41 Конституції України кожний громадянин має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю. Право приватної власності отримується в порядку, визначеному законом. Інші спадкоємці, які б мали право на обов`язкову частку у спадковому майні померлого або прийняли спадщину відсутні. Таким чином, судом встановлено, що позивач є спадкоємцем четвертої черги спадкування за законом після смерті цивільного чоловіка, має право на отримання спадщини та вважається такою, що прийняла спадщину після смерті [PERSON] , який помер [INFO] , оскільки на момент смерті останнього проживала разом із ним та у строк встановлений ст. 1270 ЦК України не заявляла про відмову від неї. Таким чином права позивача, як спадкоємця підлягають захисту шляхом задоволення позовних вимог у повному обсязі.

Outcome: approved