Jurisdiction: civil
Date: 2018-10-28 00:00:00

Позивач звернулась до суду з позовом до відповідача, в якому просить скасувати наказ директора житлово-комунального підприємства Миколаївської міської ради Південь» № 566 від 06.11.2017 року «Про стягнення до дисциплінарної відповідальності» про оголошення майстру технічної дільниці ЖЕК № 11, догани та просить відшкодування моральної шкоди у розмірі 5000 грн. 00 коп. Посилаючись на те, що наказ № 566 від 06.11.2017 року є незаконним та таким, що винесений з особистих мотивів директора ЖКП ММР «Південь» [PERSON] та адміністрації роботодавця, оскільки вона не вчиняла жодних дисциплінарних поступків, не порушувала трудової дисципліни та в належному чині і в повному обсязі виконувала всі свої посадові обовязки. У звязку з незаконним притягненням її до дисциплінарної відповідальності, було порушено її права та гарантії як працівника, що призвело до значних моральних страждань, втрати в впевненості в завтрашньому дні та побоювання незаконного її звільнення з боку адміністрації підприємства. Від відповідача надійшов відзив на позовну заяву, відповідно до якого відповідач заперечує проти задоволення позовних вимог в повному обсязі. В своєму відзиві відповідач зазначає, що згідно посадової інструкції № 30 ЖКП ММР «Південь» від 01.08.2016 року, до службових обовязків [PERSON] входить чітко визначений перелік дій, за виконання яких вона несе персональну відповідальність. Наприкінці жовтня початку листопада 2017 року до керівництва ЖКП ММР «Південь» надійшла ціла низка скарг, доповідних записок та колективних звернень працівників в яких вказувалось на численні порушення з боку [PERSON] На підставі усіх вказаних матеріалів було проведено комісійне службове розслідування, яке підтвердило наявність низки порушень з боку майстра технічної дільниці № 4 [PERSON]. Усі матеріали службового розслідування були надані [PERSON] для ознайомлення, але вона відмовилася надавати свої пояснення за усіма встановленими фактами. Приймаючи до уваги систематичність фактів неналежного виконання позивачкою своїх функціональних та службових обовязків, що могло поставити під реальну загрозу роботу по підготовці житлових будинків до опалювального сезону, наказом № 566 від 06.11.2017 року [PERSON] було оголошено догану за неналежне виконання своїх службових обовязків. З даним наказом позивачка була ознайомлена під особистий підпис. Жодного тиску на [PERSON] не здійснювалося, питання про можливе звільнення навіть не піднімалося. Керівництвом ЖКП ММР «Південь» було дотримано усіх вимог норм чинного законодавства. Зясувавши обставини та дослідивши надані докази, суд приходить до висновку, що встановлені наступні факти та відповідні правовідносини. Позивач працює на посаді майстра технічної дільниці № 4 житлово-експлуатаційної контори № 11 житлово-комунального підприємства Миколаївської міської ради «Південь» з квітня 2013 року по теперішній час. З 09 жовтня 2017 року по 21 жовтня 2017 року [PERSON] перебувала на лікарняному, що підтверджується листком непрацездатності серії АДН № 544712 (а.с 25). Згідно посадової інструкції № 30 житлово-комунального підприємства Миколаївської міської ради Південь» від 01.08.2016 року, з якою [PERSON] ознайомлена під особистий підпис 10.02.2017 р., до переліку майстра технічної дільниці функціональних завдань та службових обовязків входить, зокрема: керування бригадою двірників і працівниками поточного ремонту, які виконують роботу на закріплений за майстром технічної дільниці, складати плани ППР і контролювати проведення ремонту, випробувань систем теплопостачання житлових будинків; проводити раз в квартал огляди горищ і підвалів, для запобігання захаращення і доступу сторонніх осіб, підготувати заходи до опалювального сезону. Має право: представляти начальнику ЖЕК пропозиції щодо поліпшення організації робіт по утриманню житлового фонду та прибудинкової території та несе відповідальність за правильну технічну експлуатацію житлового фонду, за санітарний стан ділянки, за несвоєчасне та правильне надання інформації, за виконання функціональних обовязків, покладених на нього чинним законодавством і посадовою інструкцією. Наприкінці жовтня 2017 року до початку листопада 2017 року до керівництва житлово-комунального підприємства Миколаївської міської ради Південь» надходила ціла низка скарг, доповідних записок та колективних звернень працівників, в яких вказувалось на численні порушення з боку [PERSON] Так у колективній доповідній записці бригади двірників дільниці №4 ЖЕК-11, вказувалось, що майстер [PERSON] відмовляється заходити до підвальних приміщень та горищ, по декілька днів може бути відсутньою на ділянці, не контролює ремонтні роботи, що призводить до помилок та порушень у роботі (а.с. 59-60, 76-77). У доповідній записці головного інженера [PERSON] вказано, що [PERSON] крім інших порушень не забезпечила контроль за збереження та своєчасною повіркою приладів обліку теплової енергії за адресою: м. Миколаїв, вул.. Чайковського, 36 (а.с. 61-62). Згідно службової записки начальника ЖЕК-11 [PERSON], [PERSON]І фактично не приймала участь у підготовці житлового фонду до зимового періоду, що також підтверджується Актом обстеження підвального приміщення за адресою: м. Миколаїв, проспект Богоявленський, 53-А (а.с. 65-66, 67). Під час проведення службового розслідування, встановлено неналежне виконання [PERSON], своїх функціональних та службових обовязків та запропоновано за порушення організації по підготовці житлових будинків до опалювального сезону (п.3.38 Посадової інструкції) та безконтрольне випробування систем теплопостачання житлових будинків (п.3.35 Посадової інструкції), за не проведення огляду горищ та підвалів, для запобігання захаращення (п. 3.12 Посадової інструкції), за невиконання керівних дій в роботі двірників та слюсарів-сантехніків, які виконують роботу на закріпленій їй ділянці (п. 2.4 Посадової інструкції) до майстра технічної дільниці №; ЖЕК-11 ЖКР ММР «Південь» [PERSON] застосувати заходи дисциплінарного стягнення та розглянути питання про посадову відповідальність займаній посаді. 06 листопада 2017 року наказом № 566 за неналежне виконання своїх функціональних та службових обовязків притягнуто до дисциплінарної відповідальності та оголошено догану майстру технічної дільниці ЖЕК-11 [PERSON]. Як передбачено\~ст. 3 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутись до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законами України (ст. 4 ЦПК). Відповідно до положень ст. ст.\~11,\~60 ЦПК України, кожна сторона зобовязана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених\~ст. 61 цього Кодексу. Обставини, встановлені судовим рішенням у цивільній, господарській або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини. Суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього\~Кодексу\~в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Докази надаються сторонами та іншими особами, що беруть участь у справі. Доказування не може ґрунтуватись на припущеннях. Згідно ст.\~147\~КЗпП України,\~за порушення\~трудової дисципліни\~до працівника\~може бути\~застосовано тільки\~один з\~таких заходів\~стягнення: догана та\~звільнення. Законодавством, статутами і положеннями про дисципліну можуть бути передбачені для окремих категорій працівників й інші дисциплінарні стягнення. Під вчиненням дисциплінарного проступку мається на увазі невиконання чи неналежне виконання працівником, з його вини, обовязків, покладених на нього законодавством, колективним договором, трудовим договором та правилами внутрішнього трудового розпорядку, якщо за ці діяння не передбачається кримінальна відповідальність. Догана є дисциплінарним заходом особистого немайнового характеру. Це стягнення полягає у негативній оцінці і засудженні поведінки працівника в трудовому колективі. Підставою застосування догани є вчинення працівником протиправного винного діяння (дії чи бездіяльності), яке визнається дисциплінарним проступком. Протиправність поведінки працівника полягає в порушенні ним своїх трудових обов'язків, закріплених нормами трудового права, такими як: КЗпП, правилами внутрішнього розпорядку, статутами, положеннями, посадовими інструкціями, трудовим договором (контрактом), колективним договором, а також у порушенні або невиконанні правомірних наказів та розпоряджень роботодавця. Особливе значення при визначенні діяння працівника як дисциплінарного проступку має наявність у вчиненні цього діяння вини працівника, під якою розуміється певне психічне ставлення особи до своїх протиправних дій і їх шкідливих наслідків. Вина може виступати як умисел чи необережність. Незалежно від форми вини обов'язковим її елементом є усвідомлення особою протиправності свого діяння. Форма вини впливає на ступінь тяжкості вчиненого проступку. Тобто дисциплінарний проступок, вчинений з необережності, вважається менш тяжким, ніж вчинений умисно. А від цього, своєю чергою, має залежати й вид дисциплінарного стягнення. Здебільшого дисциплінарним проступком визнаються діяння, що пов'язуються з невиконанням чи неналежним виконанням працівником своїх обов'язків без поважних причин. Тобто наявність поважних причин у такому разі свідчить про відсутність вини працівника. Згідно ст.\~147-1\~КЗпП України,\~дисциплінарні стягнення\~застосовуються органом,\~якому надано\~право прийняття\~на роботу\~(обрання,\~затвердження і\~призначення на\~посаду)\~даного працівника. На\~працівників,\~які несуть\~дисциплінарну відповідальність\~за статутами,\~положеннями та\~іншими актами\~законодавства про\~дисципліну,\~дисциплінарні стягнення\~можуть накладатися\~також органами,\~вищестоящими щодо\~органів,\~вказаних у\~частині першій\~цієї статті. Працівники, які займають виборні посади, можуть бути звільнені тільки за рішенням органу, який їх обрав, і лише з підстав, передбачених законодавством. Відповідно до\~ст. 149 КЗпП України\~до застосування дисциплінарного стягнення власник або уповноважений ним орган повинен зажадати від порушника трудової дисципліни письмові пояснення. При обранні виду стягнення власник або уповноважений ним орган повинен враховувати ступінь тяжкості вчиненого проступку і заподіяну ним шкоду, обставини, за яких вчинено проступок, і попередню роботу працівника. Стягнення оголошується в наказі і повідомляється працівникові під розписку. В наказі про накладення дисциплінарного стягнення (чи це наказ про звільнення, чи про оголошення працівникові догани) обов'язково має бути зазначено, в чому полягає порушення трудової дисципліни, тобто має бути вказівка на фактичні обставини, які послужили підставою для застосування заходу дисциплінарного стягнення. Наказ про накладення дисциплінарного стягнення повинен обов'язково містити нормативне посилання, тобто роботодавець повинен зазначити назву, статтю, її частину, абзац, пункт, підпункт нормативно правового акту чи акту локального нормотворення, на підставі якого працівник притягується до дисциплінарної відповідальності. Роботодавець має право вимагати від працівника виконання лише тих трудових обов'язків, які обумовлені між ними і застосовувати дисциплінарну відповідальність за вчинення працівником проступку, тобто не просто за виявлення факту порушення трудової дисципліни, а за наявності встановленої особи працівника, яка порушила трудові обов'язки, її вини, характеру порушення трудової дисципліни, шкідливих наслідків виявленого правопорушення, встановлення причинного зв'язку між правопорушенням та шкідливими наслідками. Трудовим законодавством передбачено додержання працівниками норм, закріплених КЗпП України, правил внутрішнього трудового розпорядку, посадових інструкцій, за порушення якої до працівника можливо застосування положень ст. 147 КЗпП України. Дана стаття передбачає застосування до працівників за порушення трудової дисципліни таких стягнень як догана і звільнення. Позивачу було запропоновано відповідачем надати пояснення з приводу виявлених комісією на порушень, але відповідно до акту від 02.11.2017 року, [PERSON] відмовилася від надання пояснень, (а.с.72). З наказом № 566 від 06.11.2017 року позивач ознайомлена під підпис та надала свої пояснення. В наказі чітко зазначено, що позивачкою не належно виконувалися функціональні та службові обовязки передбачені п. 2.4; 3.12; 3.5; 3.38 посадової інструкції майстра технічної дільниці № 4 ЖЕК -11 ЖКП ММР «Південь», у звязку з чим, її було притягнуто до дисциплінарної відповідальності та оголошено догану. З досліджених судом доказів не вбачається неправомірності дій відповідача щодо винесення наказу про накладення дисциплінарного стягнення, він відповідає вимогам чинного законодавства. Також суд вважає встановленим факт неналежного виконання своїх функціональних та службових обовязків [PERSON], які зазначені в посадовій інструкції майстра технічної дільниці № 4 ЖЕК -11 ЖКП ММР «Південь». З огляду на встановлені судом факти та досліджені докази, позовна заява в частині скасування наказу про притягнення до дисциплінарної відповідальності задоволенню не підлягає. Що стосується відшкодування позивачу моральної шкоди в розмірі 5 000 грн., суд приходить до наступного. Відповідно до вимог\~ст. 237-1 КЗпП України, відшкодування власником або уповноваженим ним органом моральної шкоди працівнику провадиться у разі, якщо порушення його законних прав призвели до моральних страждань, втрати нормальних життєвих зв'язків в вимагають від нього додаткових зусиль для організації свого життя. Частиною 1\~ст. 81 ЦПК України\~встановлено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Статтею 23 ЦК України\~визначено право особи на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода полягає: 1) у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв'язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров'я; 2) у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв'язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім'ї чи близьких родичів; 3) у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв'язку із знищенням чи пошкодженням її майна; 4) у приниженні честі та гідності фізичної особи, а також ділової репутації фізичної або юридичної особи. Моральна шкода відшкодовується грішми, іншим майном або в інший спосіб. Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості. Моральна шкода відшкодовується незалежно від майнової шкоди, яка підлягає відшкодуванню, та не пов'язана з розміром цього відшкодування. Моральна шкода відшкодовується одноразово, якщо інше не встановлено договором або законом. Статтями 1168 ЦК України\~встановлено, що моральна шкода, завдана каліцтвом або іншим ушкодженням здоров'я, може бути відшкодована одноразово або шляхом здійснення щомісячних платежів. Згідно роз'яснення\~Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику по справам про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» № 4 від 31.03.1995 року\~під моральною шкодою слід розуміти втрати немайнового характеру внаслідок моральних чи фізичних страждань, або інших негативних явищ, заподіяних фізичній чи юридичній особі незаконними діями або бездіяльністю інших осіб. Моральна шкода може полягати, зокрема: у моральних переживаннях у зв'язку з ушкодженням здоров'я, у порушенні нормальних життєвих зв'язків через неможливість продовження активного громадського життя, порушенні стосунків з оточуючими людьми, при настанні інших негативних наслідків. Розмір відшкодування моральної (немайнової) шкоди суд визначає залежно від характеру та обсягу страждань (фізичних, душевних, психічних тощо), яких зазнав позивач, характеру немайнових втрат (їх тривалості, можливості відновлення тощо) та з урахуванням інших обставин. Зокрема, враховуються стан здоров'я потерпілого, тяжкість вимушених змін у його життєвих і виробничих стосунках, ступінь зниження престижу, ділової репутації, час та зусилля, необхідні для відновлення попереднього стану. При цьому суд має виходити із засад розумності, виваженості та справедливості. Суд, оцінюючи допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок в їх сукупності за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженню наявних у справі доказів приходить до висновку, що позовні вимоги не підлягають задоволенню.

Outcome: dismissed