Jurisdiction: civil
Date: 2015-04-29 00:00:00

Позивач звернувся із позовом до відповідача про стягнення заборгованості, в якому зазначив, що 08.10.2008 року між АКІБ «УкрСиббанк», правонаступником якого є позивач та відповідачем було укладено договір про надання споживчого кредиту та заставу транспортного засобу №11402279000, відповідно до умов якого відповідачу було надано кредит в сумі 10 182,00 доларів США. зі сплатою 14,50% річних, який відповідач зобов'язався повернути не пізніше 08.10.2015 року. Відповідач свої зобов'язання за договором не виконує, не здійснює платежів в рахунок погашення суми кредиту та нарахованих процентів, у зв'язку з чим утворилась заборгованість, яка станом на 26.09.2014 року складає 4 041,30 доларів США та заборгованість по сплаті пені за порушення термінів сплати кредиту та процентів за користування кредитом в сумі 1 526,34 грн.. На підставі викладеного, позивач просив суд стягнути з відповідача вказану суму заборгованості, а також судові витрати по справі. 24.02.2015 року представником позивача було подано до суду заяву про збільшення позовних вимог, відповідно до якої представник зазначає, що станом на 19.02.2015 року заборгованість відповідача за кредитним договором становить 4 364,97 доларів США та пеня за несвоєчасне погашення заборгованості за кредитом та відсотками в сумі 10 337,80 грн. На підставі викладеного та з урахуванням заяви про збільшення позовних вимог, представник позивача просить суд стягнути з відповідача вказану суму заборгованості та судові витрати по справі. Представник позивача у судове засідання не з'явився, звернувся до суду з заявою, в якій просив розглядати справу за його відсутності, вказав, що позовні вимоги підтримує в повному обсязі та не заперечує проти заочного розгляду справи. Відповідач в судове засідання, яке було призначено на 30.04.2015 року не з'явився, про день, час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином шляхом направлення поштової кореспонденції за адресою її місця проживання, однак на адресу суду повернуся конверт з відміткою про закінчення встановленого строку зберігання. Крім цього відповідач був належним чином повідомлений про судові засідання, які відбувалися 25.02.2015 року та 03.04.2015 року про що свідчать матеріали справи (а.с.119, 156). Відповідно до ст. 224 ЦПК України суд вважає за можливе ухвалити заочне рішення. Дослідивши матеріали справи, суд вважає встановленими наступні обставини та відповідні їм правовідносини. Як вбачається з матеріалів справи, 08.10.2008 року між АКІБ «УкрСиббанк», правонаступником якого є позивач та відповідачем було укладено договір про надання споживчого кредиту та заставу транспортного засобу №11402279000, відповідно до умов якого відповідачу було надано кредит в сумі 10 182,00 доларів США. зі сплатою 14,50% річних, який відповідач зобов'язався повернути не пізніше 08.10.2015 року (а.с.5-6). Відповідно до п.1.2.8 кредитного договору позичальник зобов'язався повертати кредит та сплачувати плату за кредит шляхом щомісячної сплати ануїтетних платежів в день сплати ануїтетного платежу. Розмір ануїтетного платежу складає 195,00 доларів США. День сплати ануїтетного платежу 09 число кожного календарного місяця строку кредитування, розмір ануїтетного платежу може змінитись у випадку зміни процентної ставки відповідно до умов договору. З матеріалів справи вбачається, що позивач свої зобов'язання виконав належним чином, надавши відповідачу передбачену кредитним договором суму кредиту. Позивачем на адресу відповідача 20.08.2014 року було направлено досудову вимогу про погашення заборгованості за кредитним договором. Однак дана вимога відповідачем виконана не була (а.с.39). Після укладення договору, відповідач своїх зобов'язань за вказаним договором не виконувала, не здійснювала платежів в рахунок погашення суми кредиту та нарахованих процентів, у зв'язку з чим у відповідача утворилась заборгованість за вказаним договором, яка станом 19.02.2015 року становить 4 364,97 доларів США, що станом на 19.02.2015 року за офіційним курсом НБУ еквівалентно 119 416,81 грн. та пеня за несвоєчасне погашення заборгованості за кредитом та відсотками в сумі 10 337,80 грн., та складається з: 3 584,42 доларів США - заборгованість за кредитом; 780,55 доларів США - заборгованість за відсотками; 7 838,36 грн. - пеня за кредитом; 2 499,44 грн. - пеня за відсотками. На момент розгляду справи відповідач не сплатив зазначену суму заборгованості.. Відповідно до ч.1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа зобов'язується надати грошові кошти позичальнику у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Згідно із ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Статтею 610 ЦК України передбачено, що порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання. Договір є обов'язковим для виконання сторонами (ст. 629 ЦК України). У відповідності до ч.1 ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання. Згідно ст.530 ЦК України якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). У разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом (ст.611 ЦК України). Таким чином, виходячи із вищенаведеного суд прийшов до висновку про те, що позивач виконав всі умови договору належним чином, а відповідач ухиляється від виконання взятих на себе договором зобов'язань, що є порушенням норм чинного законодавства України та умов вказаного договору. Зважаючи на наявні в матеріалах справи докази, розрахунок розміру заборгованості, суд вважає, що відомості, які вони містять відповідають дійсним обставинам справи. Отже, зважаючи на наведене вище, суд прийшов до висновку, що позов є законним, таким що відповідає вимогам чинного законодавства України та підлягає задоволенню в повному обсязі. Відповідно до ст.88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. На підставі викладеного,

Outcome: approved