Jurisdiction: civil
Date: 2019-08-11 00:00:00

Позивач звернулась до суду з зазначеним позовом вказуючи, що з відповідачем вони мають спільну дитину - сина [PERSON] , [INFO] , який проживає разом з нею, коштів на утримання дитини відповідач добровільно не сплачує, просить стягнути аліменти в розмірі 1/4 частини з усіх видів заробітку (доходу) відповідача на утримання малолітньої дитини. В судове засідання позивач не з`явилась, до канцелярії суду надійшла заява про розгляд справи в її відсутність, позов підтримує, просить його задовольнити та стягувати аліменти з дня винесення рішення суду (а.с.22). Відповідач в судове засідання не з`явився, до канцелярії суду надійшла заява про розгляд справи за його відсутності, позов визнав, згоден сплачувати аліменти на утримання дитини, повідомив, що офіційно працює слюсарем і отримує заробітну плату близько 4300,00 грн., інших дітей не має (а.с. 23). Ухвалою судді від 20.05.2019 року цивільну справу прийнято до розгляду та відкрито за правилами спрощеного позовного провадження з викликом сторін. У відповідності до ч.2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши письмові матеріали справи, судом встановлені такі фактичні обставини та зміст спірних правовідносин. Позивач з відповідачем мають спільну малолітню дитину - сина [PERSON] , [INFO] , згідно зі свідоцтвом про народження (а.с. 6). Дитина проживає з позивачем та знаходиться на її утриманні. Відповідач добровільно матеріальної допомоги на утримання дитини не надає. Судом встановлено, що сторони не підтримують шлюбні відносини, проживають окремо, спільне господарство не ведуть. Обґрунтовуючи свої вимоги, позивач зазначає, що син перебуває на її повному утриманні, відповідач добровільно коштів на утримання дитини не надає. Відповідач є працездатним, працює слюсарем і отримує заробітну плату близько 4300,00 грн., інших стягнень за виконавчими листами не має, що приводить суд до переконання про можливість відповідачем сплачувати аліменти на утримання дитини у зазначеному позивачем розмірі. Відповідно до ч.2 ст. 51 Конституції України батьки зобов`язані утримувати дітей до їх повноліття, що також передбачено ст. 180 СК України. Суд враховує обставини при визначенні розміру аліментів, які передбачені ст. 182 СК України. Стан здоров`я позивача, відповідача та дитини задовільний, відповідач працездатний, інших дітей не має. Частиною четвертою статті 206 ЦПК України передбачено, що у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Відповідно до ст. 191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову, а в разі подання заяви про видачу судового наказу - із дня подання такої заяви. Підстави для відхилення доказів судом відсутні, оскільки подані позивачем докази є належними, допустимими, достовірними та достатніми. Оскільки визнання відповідачем позову не суперечить закону та не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, відповідач в змозі платити аліменти на утримання спільної дитини в розмірі 1/4 частини з усіх видів його доходів, що суд визначає відповідно до ст. 183 СК України, з дня ухвалення судового рішення за заявою позивача. Згідно з вимогами ст. 141 ЦПК України з відповідача підлягає стягненню судовий збір на користь держави. Відповідно до ст. ст. 180, 182 СК України,

Outcome: approved