overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2014-11-18 00:00:00

Позивач звернулась до суду з вищевказаним позовом, в якому просить розірвати шлюб між нею та відповідачем, посилаючись на те, що шлюбні відносини між сторонами фактично припинені. Сторони мають неповнолітню дитину - [PERSON], [INFO] Однак, на час звернення в суд із даним позовом подружні стосунки між собою сторони не підтримують та не ведуть спільне господарство. Відповідач проживає окремо. Спору з приводу майна не мають. З січня 2014 року шлюбні стосунки у позивача з відповідачем остаточно були припинені, а за таких обставин позивач дійшла висновку про необхідність розірвання даного шлюбу і звернулася в суд. Сторони в судове засідання не з`явилися, про дату, час та місце розгляду справи повідомлялися належним чином відповідно до вимог ст.74 ЦПК України. Натомість, подали заяви, в яких просять розглянути справу без їх участі, а також позивач зазначає, що вона позовні вимоги підтримує в повному обсязі, а відповідач відповідно їх визнає, просять не надавати строк на примирення. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Згідно з ч.4 ст.174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Сторони перебувають у шлюбі, який зареєстрований 18.03.2006 року відділом реєстрації актів цивільного стану Голосіївського районного управління юстиції у м. Києві, актовий запис № 198. Від шлюбу мають неповнолітню дитину - [PERSON], [INFO] Згідно ст. 110 СК України позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення (ч.2 ст.112 СК України). Матеріали справи свідчать про те, що сторони вже тривалий час не підтримують шлюбних стосунків, не мають намір відновлювати сім'ю, досягли згоди щодо усіх питань, пов'язаних з розірванням шлюбу. Враховуючи те, що відповідач позов визнав і таке визнання не суперечить закону і не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд приходить до висновку, що примирення між сторонами і збереження їх сім'ї виключається і шлюб між ними має бути розірваний. Враховуючи викладене,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-11-26 00:00:00

Позивач звернулась до суду з вищевказаним позовом, в якому просить розірвати шлюб між нею та відповідачем, посилаючись на те, що шлюбні відносини між сторонами фактично припинені. Сторони мають неповнолітню дитину - [PERSON], [INFO] Однак, на час звернення в суд із даним позовом подружні стосунки між собою сторони не підтримують та не ведуть спільне господарство. Відповідач проживає окремо. Спору з приводу майна не мають. Шлюбні стосунки у позивача з відповідачем остаточно були припинені, а за таких обставин позивач дійшла висновку про необхідність розірвання даного шлюбу і звернулася в суд. Сторони в судове засідання не з`явилися, про дату, час та місце розгляду справи повідомлялися належним чином відповідно до вимог ст.74 ЦПК України. Натомість, подали заяви, в яких просять розглянути справу без їх участі, а також позивач зазначає, що вона позовні вимоги підтримує в повному обсязі, а відповідач відповідно їх визнає (а.с.18,19). Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Згідно з ч.4 ст.174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Сторони перебувають у шлюбі, який зареєстрований 15.08.2008 року відділом реєстрації актів цивільного стану Солом'янського районного управління юстиції у м. Києві, актовий запис № 1144 (а.с.15). Від шлюбу мають неповнолітню дитину - [PERSON], [INFO] (а.с.7). Згідно ст. 110 СК України позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення (ч.2 ст.112 СК України). Матеріали справи свідчать про те, що сторони вже тривалий час не підтримують шлюбних стосунків, не мають намір відновлювати сім'ю, досягли згоди щодо усіх питань, пов'язаних з розірванням шлюбу. Також суд зважає на те, що протягом наданого сторонам часу на примирення, позивач як і раніше наполягає на своїх вимогах, а відповідач прийшов до необхідності позов визнати. Враховуючи те, що відповідач позов визнав і таке визнання не суперечить закону і не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд приходить до висновку, що примирення між сторонами і збереження їх сім'ї виключається і шлюб між ними має бути розірваний. На підставі викладене та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-10-24 00:00:00

Позивач звернулась до суду з вищевказаним позовом, в якому просить розірвати шлюб, який був укладений між нею та відповідачем 03.02.2001 року в Комінтернівському відділі реєстрації актів громадянського стану м.Харкова, актовий запис № 45. В обґрунтування своїх позовних вимог позивач зазначила, що 03.02.2001 року вона зареєструвала шлюб з відповідачем по справі в Комінтернівському відділі реєстрації актів громадянського стану м.Харкова, актовий запис № 45. Від даного шлюбу мають сина [PERSON],[INFO]. Причиною для розірвання шлюбу є різні характери та погляди на життя, відсутність взаєморозуміння, а також подружня зрада з боку відповідача. Шлюбні відносини між сторонами припинені та спільне господарство не ведеться. Позивач вважає, що збереження шлюбу є неможливим. Представником позивача до суду подана заява про розгляд справи без її участі та без участі позивача, позовні вимоги підтримала в повному обсязі. Відповідач подав до суду заяву про розгляд справи без його участі, проти розірвання шлюбу не заперечував. Згідно з ч.4 ст. 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд, за наявності для того законний підстав, ухвалює рішення про задоволення позову. Дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню. Судом встановлено, що з 03.02.2001 року сторони перебувають у шлюбі, який зареєстровано в Комінтернівському відділі реєстрації актів громадянського стану м.Харкова, актовий запис № 45. Внаслідок відсутності взаєморозуміння між сторонами, втрати почуття любові та поваги один до одного, сімя розпалась. Позивач стверджує, що родини фактично не існує, оскільки шлюбні відносини між ними припинені. За ст.112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, що мають істотне значення. Згідно ст. 24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування до шлюбу не допускається. За таких обставин суд дійшов висновку, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить інтересам сторін. Враховуючи наведене, на підставі ст.ст. 24, 110, 112 СК України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-11-15 00:00:00

Позивач звернулась до суду з вищевказаним позовом, в якому просить розірвати шлюб, який був укладений між нею та відповідачем 15.08.2003 року в міському відділі реєстрації актів громадянського стану ХОУЮ, актовий запис № 852 . В обґрунтування своїх позовних вимог позивач зазначила, що 15.08.2003 року вона зареєструвала шлюб з відповідачем по справі в в міському відділі реєстрації актів громадянського стану ХОУЮ, актовий запис № 852. Від даного шлюбу мають сина [PERSON], [INFO]. Причиною для розірвання шлюбу є різні характери та погляди на життя, відсутність взаєморозуміння. Шлюбні відносини між сторонами припинені та спільне господарство не ведеться. Позивач вважає, що збереження шлюбу є неможливим. Позивачем до суду подана заява про розгляд справи без її участі, позовні вимоги про розірвання шлюбу підтримала . Відповідач подав до суду заяву про розгляд справи без його участі, проти розірвання шлюбу не заперечував. Згідно з ч.4 ст. 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд, за наявності для того законний підстав, ухвалює рішення про задоволення позову. Дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню. Судом встановлено, що з 15.08.2003 року сторони перебувають у шлюбі, який зареєстровано в міському відділі реєстрації актів громадянського стану ХОУЮ, актовий запис № 852. Внаслідок відсутності взаєморозуміння між сторонами сімя розпалась. Позивач стверджує, що родини фактично не існує, оскільки шлюбні відносини між ними припинені. За ст.112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, що мають істотне значення. Згідно ст. 24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування до шлюбу не допускається. За таких обставин суд дійшов висновку, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить інтересам сторін. Враховуючи наведене, на підставі ст.ст. 24, 110, 112 СК України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-11-21 00:00:00

Позивач звернулась до суду з вищевказаним позовом, в якому просить розірвати шлюб, який був укладений між нею та відповідачем 18.08.2012 року в Відділі державної реєстрації актів цивільного стану по м. Харкову реєстраційної служби Харківського міського управління юстиції , актовий запис № 848 . В обґрунтування своїх позовних вимог позивач зазначила, що 18.08.2012 року вона зареєструвала шлюб з відповідачем по справі в Відділі державної реєстрації актів цивільного стану по м. Харкову реєстраційної служби Харківського міського управління юстиції , актовий запис № 848. Від сумісного шлюбу дітей не мають. Причиною для розірвання шлюбу є різні характери та погляди на життя, відсутність взаєморозуміння. Шлюбні відносини між сторонами припинені. Позивач вважає, що збереження шлюбу є неможливим. Позивачем до суду подана заява про розгляд справи без її участі, позовні вимоги про розірвання шлюбу підтримала . Відповідач подав до суду заяву про розгляд справи без його участі, проти розірвання шлюбу не заперечував. Згідно з ч.4 ст. 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд, за наявності для того законний підстав, ухвалює рішення про задоволення позову. Дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню. Судом встановлено, що з 18.08.2012 року сторони перебувають у шлюбі, який зареєстровано в Відділі державної реєстрації актів цивільного стану по м. Харкову реєстраційної служби Харківського міського управління юстиції , актовий запис № 848. Від сумісного шлюбу дітей не мають. Внаслідок відсутності взаєморозуміння між сторонами сімя розпалась. Позивач стверджує, що родини фактично не існує, оскільки шлюбні відносини між ними припинені. За ст.112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, що мають істотне значення. Згідно ст. 24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування до шлюбу не допускається. За таких обставин суд дійшов висновку, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить інтересам сторін. Враховуючи наведене, на підставі ст.ст. 24, 110, 112 СК України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-06-28 00:00:00

Позивач звернулась до суду з вищевказаним позовом, в якому просить розірвати шлюб, який був укладений між нею та відповідачем. В обґрунтування своїх позовних вимог позивач зазначила, що 17.08.1996 року вона зареєструвала шлюб з відповідачем по справі в Відділі реєстрації актів громадянського стану Луганського міськвиконкому, актовий запис № 440. Від шлюбу мають сина [PERSON], [INFO], а також доньку [PERSON], [INFO]. Причиною для розірвання шлюбу є різні характери та погляди на життя, відсутність взаєморозуміння. З липня 2016 року сторони мешкають окремо, шлюбні відносини між сторонами припинені, спільного господарства не ведуть. Позивач вважає, що збереження шлюбу є неможливим. Представником позивача до суду подана заява про розгляд справи без його участі, позов підтримав та просив його задовольнити. Відповідачем до суду подана нотаріальна посвідчена заява про визнання позову, в якій відповідач також просив розгляд справи проводити без його участі. Згідно з ч.4 ст. 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд, за наявності для того законний підстав, ухвалює рішення про задоволення позову. Дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню. Судом встановлено, що з 17.08.1996 року сторони перебувають у шлюбі, який зареєстровано в Відділі реєстрації актів громадянського стану Луганського міськвиконкому, актовий запис № 440. ( а.с.6) Внаслідок відсутності взаєморозуміння між сторонами сімя розпалась. Позивач стверджує, що родини фактично не існує, оскільки шлюбні відносини між ними припинені. За ст.112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, що мають істотне значення. Згідно ст. 24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування до шлюбу не допускається. За таких обставин суд дійшов висновку, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить інтересам сторін. Враховуючи наведене, на підставі ст.ст. 24, 110, 112 СК України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2019-04-03 00:00:00

Позивач звернулась до суду з вищевказаним позовом, в якому просить скасувати реєстраційні дії державного реєстратора, а саме рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень за індексним номером 45847696 від 06.03.2019 року щодо реєстрації права власності на квартиру [ADDRESS] за АТ «Укрсоцбанк». Одночасно з поданням позовної заяви, представник позивача звернувся до суду з заявою про забезпечення позову в даній справі, в якій просить заборонити державним реєстраторам проводити будь-які реєстраційні діїстосовно спірного нерухомого майна до набрання законної сили рішенням у справі. 02.04.2019 року до вирішення питання про відкриття провадження у справі та вжитті заходів забезпечення позову в даній справі від представника позивача надійшла уточнена заява про забезпечення позову, в якій представник позивача просив накласти арешт на квартиру [ADDRESS]. Вимоги про забезпечення позову в даній справі обґрунтовані тим, що вжиття даних заходів забезпечення позову є необхідним для ефективного захисту прав позивача. Відповідно до ч.1-2 ст.149 ЦПК України, суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 150 цього Кодексу заходів забезпечення позову. Забезпечення позову допускається як до пред'явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду. Вивчивши матеріали позовної заяви, суд, пересвідчившись в тому, що, між сторонами дійсно виник спір та невжиття заходів забезпечення позову може істотно ускладнити виконання рішення суду та ефективний захист прав позивача, за захистом яких він звернувся до суду, з'ясувавши обсяг позовних вимог, вважає правильним в якості забезпечення позову в даній справі накласти арешт на квартиру [ADDRESS], правомірність зміни власника якої є предметом судового розгляду справи. Вказаний вище вид забезпечення позову є співмірним з заявленими позовними вимогами, невжиття таких заходів може в подальшому ускладнити або зробити неможливим виконання рішення суду або ефективний захист прав позивача. Підстав для зустрічного забезпечення суд не вбачає. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-03-11 00:00:00

Позивач звернулась до суду з вищевказаним позовом, в якому просить стягнути з відповідача на її користь суму боргу за договором позики в розмірі 18272,10 гривень. В обґрунтування позовних вимог позивач зазначає, що відповідно до договору позики від 02.07.2014 року, що укладений між сторонами по справі, відповідачка отримала в борг грошові кошти в сумі 18272,10 грн., які зобов'язалась повернути не пізніше 02.07.2014 року. Однак, до теперішнього часу відповідачка сума боргу відповідачкою не повернута, у зв'язку з чим позивачка звернулась до суду з даним позовом. В судове засідання позивач та його представник не з»явились, про місце, день та час слухання справи повідомлялись своєчасно та належним чином. 10.03.2015 року до суду надійшла заява від представника позивача про розгляд справи за його відсутністю та за відсутністю позивача, позовні вимоги підтримала в повному обсязі. Відповідач в судове засідання не з»явилась, подала до суду письмову заяву про розгляд справи без її участі, в якій також зазначила про визнання позову. Згідно з ч.4 ст. 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд, за наявності для того законний підстав, ухвалює рішення про задоволення позову. Суд, дослідивши наявні в матеріалах справи докази в їх сукупності, вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Згідно ч.1 ст.11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Судом встановлено, що 02.06.2014 року між сторонами по справі укладено договір позики, відповідно до якого відповідачка отримала від [PERSON] у борг грошові кошти в сумі 18272,10 грн., які зобов'язалась повернути не пізніше 02.07.2014 року. (а.с.4). Відповідно до ст. 629 Цивільного кодексу України, договір є обов'язковим для виконання сторонами. За ст. 526 Цивільного кодексу України, зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору, вимог цього кодексу, інших актів цивільного законодавства. Згідно ч.1 ст. 530 ЦК України, якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) її виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Так само й положення ст.1046 та ч.1 ст.1049 ЦК України також зобов'язують позичальника повернути позикодавцеві позику у строк та в порядку, що встановлені договором. До теперішнього часу відповідач не виконала свої зобов'язання за договором позики, у зв'язку з чим в неї перед позивачкою виникло грошове зобов'язання по поверненню суми боргу в 18272,10 грн. Враховуючи, що відповідач взятих на себе зобов'язань в строки, які передбачені договором позики належним чином не виконала, суд знаходить позовні вимоги [PERSON] обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню. Питання про стягнення судових витрат, суд вирішує відповідно до ст. 88 ЦПК України. На підставі викладеного і

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-08-26 00:00:00

Позивач звернулась до суду з вищевказаним позовом, в якому свої позовні вимоги обґрунтував тим, що з відповідачем перебуває у зареєстрованому шлюбі з 23.01.1997 року. Від даного шлюбу вони мають доньку - [PERSON], [INFO]. Подружнє життя не склалося через те, що у них різні характери, різні погляди на життя, втратили почуття любові один до одного. Шлюбні відносини фактично припинені. Спору про розподіл спільного майна та місце проживання дитини немає. Вважає, що примирення неможливе, просила шлюб розірвати. 27.06.2014 року ухвалою суду сторонам було надано строк для примирення терміном на два місяці. У судове засідання позивач не з'явилась, надала суду заяву про слухання справи у її відсутність, зазначила, що заявлені вимоги підтримує, примирення не відбулось, просила заявлені вимоги задовольнити, з зазначених у позовній заяві підстав. Відповідач у судове засідання не з'явився, про час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином, про причини неявки суд не повідомив. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов обґрунтований та підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі з 23.01.1997 року, відповідно до актового запису №21, зробленого відділом реєстрації актів громадського стану м. Борислава 23.01.1997 року. Від даного шлюбу вони мають доньку - [PERSON], [INFO]. Фактично шлюбні відносини між позивачем та відповідачем припинені. Подружнє життя сторін не склалося через втрату почуття кохання та взаємоповаги. Спору про розподіл спільного майна та місце проживання дитини немає. Донька буде мешкати з позивачем. Враховуючи, що подальше збереження шлюбу буде суперечити інтересам сторін та дитини, суд вважає доцільним розірвати шлюб між [PERSON] та [PERSON], а наданий на примирення строк не посприяв збереженню сім'ї. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-11-16 00:00:00

Позивач звернулась до суду з вищевказаним позовом, в якому свої позовні вимоги обґрунтувала тим, що вона є матір'ю неповнолітньої дитини - [PERSON], [INFO]. З відповідачем у зареєстрованому шлюбі не перебували. Відомості про батька внесені за спільною їх заявою. Відповідач ухиляється від виконання своїх батьківських обов'язків щодо утримання сина, допомоги не надає. Просила стягнути з відповідача на її користь аліменти на утримання сина в розмірі ? всіх видів заробітку (доходу) відповідача, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 01.09.2014 року та до досягнення дитиною повноліття. У судове засідання позивачка не з'явилась, надала заяву про розгляд справи у її відсутність, позовні вимоги підтримала, просила їх задовольнити з підстав зазначених в позовній заяві. Відповідач у судове засідання не з'явився, надав заяву про розгляд справи у його відсутність та письмові заперечення, в яких зазначив, що між ними були усні домовленості щодо утримання та участі у вихованні дитини, які він виконував, вважав, що позов необґрунтований та не підлягає задоволенню. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Відповідно до ст. 180 СК України батьки зобов'язані утримувати своїх неповнолітніх дітей. Судом встановлено, що відповідно до свідоцтва про народження [NUMBER] виданого Комсомольським відділом реєстрації актів громадського стану м. Херсона 26.08.1997 року батьками [PERSON], [INFO], є [PERSON] та [PERSON]. У зв`язку з тим, що відповідач не надає матеріальної допомоги на утримання сина, суд вважає доцільним позовні вимоги [PERSON] задовольнити та стягнути з відповідача на користь позивача аліменти на утримання [PERSON] у розмірі 1/4 частини усіх видів заробітку (доходу) до повноліття дитини, але не менше 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Також відповідно зі ст.88 ЦПК України з відповідача на користь держави належить стягнути судовий збір у розмірі 243,60 грн. На підставі викладеного,

Outcome: approved