Jurisdiction: civil
Date: 2016-12-05 00:00:00

Позивач звернулась до Полтавського районного суду з позовом до відповідача про захист честі, гідності, спростування недостовірної інформації та відшкодування моральної шкоди, так як відповідач поширив неправдиву інформацію щодо позивача чим порушив його особисті немайнові права. В судовому засіданні позивач заявлені позовні вимоги підтримала та просила суд їх задовольнити, надавши пояснення аналогічно викладеному в позові. В судовому засіданні представник відповідача заперечив проти позову та просив суд відмовити в його задоволенні. Заслухавши пояснення позивача, представника відповідача, який проти позову заперечив, дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає частковому задоволенню з таких підстав: Відповідно до ч. 1 ст. 10 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Відповідно до ч. 1 ст. 11 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Відповідно до ч. 1 ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. Відповідно до ч. 1 ст. 57 ЦПК України, доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Відповідно до ч. 2 ст. 58 ЦПК України, сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Судом встановлено і підтверджується матеріалами, що позивач [PERSON], працює завідуючою Красногірського фельдшерсько-акушерського медичного пункту Андріївської АЗПСМ Машівського Центру первинної медико-санітарної допомоги на посаді фельдшера з 02.01.2013 р. Згідно листа від 16.10.2015, встановлено, що Відповідач [PERSON] звернулася за місцем працевлаштування позивача - [PERSON] до Машівської районної державної адміністрації Полтавської області, в якому виклала неправдиву інформацію, яка принижує честі та гідність позивача, а саме те, що: «Вона ([PERSON].) викрала всі кошти в сумі 25 000 грн., моя донька ([PERSON].) з чоловіком, онука та її чоловік як з глузду з'їхали (висипали борщ на голову та кормила собачою їжею)». Машівський ЦПМСД підпорядкований райдержадміністрації, а тому дане звернення було направлене для підготовки відповіді до Головного лікаря Машівського ЦПМСД [PERSON] Згідно листа адміністрації Машівського Центру первинної медико-санітарної допомоги від 27.10.2015р. за № 831, встановлено, що «[PERSON] працює завідуючою Красногірським фельдшерсько- акушерським пунктом Машівського Цетру первинної медико-санітарної допомоги з 02.01.2013 року. З 18.09.2015 року має вищу кваліфікаційну категорію за спеціальністю « лікувальна справа». Володіє достатніми знаннями для вирішення завдань професійного характеру. Відповідальна, дисциплінована, здатна приймати самостійно рішення. З покладеними обов'язками, згідно посадової інструкції, справляється в повному обсязі. За результатами перевірок роботи фельдшера 21.04.2015 року та медичної документації 27.10. 2015 року заступником головного лікаря з медичного обслуговування населения Машівського Центру первинної медико-санітарної допомоги - порушень санітарно-гігієнічного режиму не виявлено. Дотримується правил внутрішнього трудового розпорядку. Медична документація на належному рівні. Зауважень по наданню медичної допомоги та веденню документації немає. Ввічлива в поведінці з людьми та колегами, у спілкуванні доброзичлива. Сумлінна в роботі, користується повагою і авторитетом у колег. Скарг по наданню медичної допомоги від керівництва сільської ради та жителів села за час її роботи не надходило. Щодо фактів зазначених у зверненні громадянки [PERSON] повідомляємо, що [PERSON] фельдшер Красноярського фельдшерсько-акушерського пункту Машівського Центру первинної медико-санітарної допомоги 20.04.2015 року (на поминальний день) знаходилася у відпустці без збереження заробітної плати про що свідчить заява [PERSON] та наказ №29 1-в від 17.04.2015 року по Макіївському Центру ПМСД . Зазначена дата 11.05.2015 року в зверненні заявниці [PERSON] є вихідним днем. Враховуючи тяжку соматичну патологію, з 28.09.2015 року по теперішній час [PERSON] знаходиться на листку непрацездатності.» Згідно листа Машівської РДА від 27.10.2015р. за № К-01/75, встановлено, що «[PERSON] працює завідуючою Красногірським фельдшерсько-акушерським пунктом Машівського Центру первинної медико-санітарної допомоги з 02.01.2013 року. З 18.09.2015 року має вищу кваліфікаційну категорію за спеціальністю «лікувальна справа». Володіє достатніми знаннями для вирішення завдань професійного характеру. Відповідальна, дисциплінована, здатна приймати самостійно рішення. З покладеними обов'язками, згідно посадової інструкції, справляється в повному обсязі. За результатами перевірок роботи фельдшера 21.04.2015 року та медичної документації 27.10.2015 року заступником головного лікаря з медичного обслуговування населення Машівського Центру первинної медико-санітарної допомоги - порушень санітарно-гігієнічного режиму не виявлено. Дотримується правил внутрішнього трудового розпорядку. Медична документація на належному рівні. Зауважень по наданню медичної допомоги та веденню документації немає. Ввічлива в поведінці з людьми та колегами, у спілкуванні доброзичлива. Сумлінна в роботі, користується повагою і авторитетом у колег. Скарг по наданню медичної допомоги від керівництва сільської ради та жителів села за час її роботи не надходило. Щодо фактів зазначених у Вашому зверненні повідомляємо, що [PERSON] фельдшер Красногірського фельдшерсько-акушерського пункту Машівського Центру первинної медико-санітарної допомоги 20.04.2015 року (на поминальний день) знаходилася у відпустці без збереження заробітної плати про що свідчить заява [PERSON] та наказ № 29/1-в від 17.04.2015 року по Машівському Центру ПМСД. Зазначена дата 11.05.2015 року, зверненні є вихідним днем. Враховуючи тяжку соматичну патологію, з 28.09.2015 року по теперішні час [PERSON] знаходиться на листку непрацездатності.» Також встановлено, що за професійні заслуги позивачу неодноразово видавалися грамоти і дипломи , серед яких в 2015 р. була видана грамота за підписом Головного лікаря Машівського ЦПМСД та Голови профспілки за сумлінну працю, високі професійні якості, успіхи досягнуті в надання медичної допомоги (а.с. 8,9,10, 11). Отже, суд вважає встановленим факт того, що за час роботи в медичному пункті в якості фельдшера, у тому числі і в якості завідуючої, позивач зарекомендувала себе виключно як відмінний професіонал, грамотний медичний працівник. Статтею 32 Конституції України передбачено судовий захист права спростовувати недостовірну інформацію про себе і членів своєї сім'ї. Ніхто не може зазнавати втручання в його особисте і сімейне життя, крім випадків, передбачених Конституцією Згідно ст. ст. 94, 277 ЦК України фізична або юридична особа, особисті немайнові права якої порушено внаслідок поширення про неї недостовірної інформації, має право на відповідь, а також на спростування цієї інформації. Згідно п. 15 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 1 від 27.02.2009 р. «Про судову практику у справах про захист гідності та честі фізичної особи, а також ділової репутації фізичної та юридичної особи», недостовірною вважається інформація, яка не відповідає дійсності або викладена неправдиво, тобто містить відомості про події та явища, яких не існувало взагалі або які існували, але відомості про них не відповідають дійсності (неповні або перекручені). Згідно ч. 3 ст. 277 ЦК України негативна інформація, поширена про особу, вважається недостовірною, якщо особа, яка її поширила, не доведе зворотне (презумпція добропорядності). Негативною слід вважати інформацію, в якій стверджується про порушення особою, зокрема, норм чинного законодавства, вчинення будь-яких інших дій (наприклад, порушення принципів моралі, загальновизнаних правил співжиття, неетична поведінка в особистому, суспільному чи політичному житті тощо) і яка, на думку позивача, порушує його право на повагу до гідності, честі чи ділової репутації. Відповідно до положень ст. 277 ЦК України, ст. 10 ЦПК України, п. 18 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 1 від 27.02.2009р. «Про судову практику у справах про захист гідності та честі фізичної особи, а також ділової репутації фізичної та юридичної особи», обов'язок довести, що поширена інформація є достовірною, покладається на відповідача, проте позивач має право подати докази недостовірності поширеної інформації. Позивач повинен довести факт поширення інформації відповідачем, а також те, що внаслідок цього було порушено його особисті немайнові права. Відповідно до п. 25 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 1 від 27.02.2009р. «Про судову практику у справах про захист гідності та честі фізичної особи, а також ділової репутації фізичної та юридичної особи» спростування може здійснюватися тіш же спосіб, у який поширювалася недостовірна інформація. Згідно п. 27 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 1 від 27.02.2009 р. «Про судову практику у справах про захист гідності та честі фізичної особи, а також ділової репутації фізичної та юридичної особи» способами захисту гідності, честі чи ділової репутації від поширення недостовірної інформації можуть бути, крім права на відповідь та спростування недостовірної інформації, також і вимоги про відшкодування збитків та моральної шкоди, заподіяної такими порушеннями як фізичній, так і юридичній особі. Зазначені вимоги розглядаються у відповідності до загальних підстав щодо відповідальності за заподіяння шкоди. В судовому засіданні представником відповідача та самим відповідачем не було надано доказів того, що в листі від 16.10.2015р. адресованого до Машівської районної державної адміністрації Полтавської області зазначені відомості, а саме: - що [PERSON] викрала кошти в сумі 25 000 грн., - що [PERSON] з чоловіком, онука та її чоловік як з глузду з'їхали, (висипали борщ на голову та кормила собачою їжею) є правдивою інформацією, а тому суд вважає, що в цій частині вказана відповідачем в листі інформація є не правдивою і порочить честь та гідність [PERSON] і порушені права підлягають захисту в судовому порядку. Враховуючи встановлені судом обставини та надані докази по справі, суд вважає, що позовні вимоги [PERSON] до [PERSON] про захист честі, гідності, спростування недостовірної інформації та відшкодування моральної шкоди підлягають задоволенню в частині вимоги щодо: спростування та визнання недостовірною та такою, що порочить честь та гідність інформацію, поширену [PERSON] про часткове спростування інформації в листі від 16.10.2015 р., до Машівської районної державної адміністрації Полтавської області а саме: що [PERSON] викрала кошти в сумі 25 000 грн., що [PERSON] з чоловіком, онука та її чоловік як з глузду з'їхали, (висипали борщ на голову та кормила собачою їжею) та зобов'язання [PERSON] публічно принести вибачення за поширену недостовірну інформацію, в іншій частині вимог слід відмовити за недоведеністю. На підставі викладене,

Outcome: partial