Jurisdiction: civil
Date: 2019-09-26 00:00:00

Позивач звернулась до суду з вказаним позовом, який в подальшому уточнила та в остаточній редакції просила стягнути з відповідача на свою користь неустойку (пеню) у розмірі 1% суми несплачених аліментів за кожен день прострочення, а саме 11328 грн. В обгрунтування позовних вимог посилалась на те, що рішенням Московського районного суду м. Харкова від 11.04.2018 року у цивільній справі № 643/14953/17 з відповідача на користь [PERSON] стягнуто аліменти на утримання доньки - [PERSON] , [INFO] , у розмірі 1/4 частини зі всіх видів заробітку (доходу), але не менше ніж 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно, починаючи стягнення з 20.11.2017 року і до досягнення дитиною повноліття. На даний час, стягнення аліментів здійснюється Міськрайонним відділом державної виконавчої служби по Харківському району та місту Люботину Головного територіального управління юстиції у Харківській області, виконавче провадження № 56506409. Ухиляючись від виконання рішення Московського районного суду м. Харкова від 11.04.2018 року у справі № 643/14953/17, відповідач з листопада 2017 року не сплачує аліменти на утримання дитини, внаслідок чого, станом на 20.12.2018 року, утворилась заборгованість в сумі 11 328 грн. Позивач у судовому засіданні позовні вимоги підтримала та просила їх задовольнити. Відповідач у судовому засіданні заперечував проти задоволення позовних вимог, посилаючись на те, що заборгованість виникла не з його вини. Суд, вислухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, вважає що позовні вимоги не підлягають задоволенню з огляду на наступне. Відповідно до свідоцтва про народження [PERSON] , [INFO] , батьком записано - [PERSON] (свідоцтво про народження серія [NUMBER] від 27 червня 2009 року). Рішенням Московського районного суду м. Харкова від 11.04.2018 року у цивільній справі № 643/14953/17 з відповідача на користь [PERSON] стягнуто аліменти на утримання доньки - [PERSON] , [INFO] , у розмірі 1/4 частини зі всіх видів заробітку (доходу), але не менше ніж 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно, починаючи стягнення з 20.11.2017 року і до досягнення дитиною повноліття. Виконавчий лист по вказаній цивільній справі видано 21.05.2018р. Згідно розрахунку заборгованості по сплаті аліментів з 20.11.2017р. по 01.12.2018р. станом на 20.12.2018р. заборгованість становить 11328,43 грн. В той же час, у розрахунку заборгованості зазначено, що відповідач в період з 01.04.2018р. по 01.06.2018р. не сплачував аліменти, що спростовується, наданими відповідачем, квитанціями, відповідно до яких [PERSON] сплачував аліменти по 930 грн. кожного місяця. Відповідно до ч. 1 ст. 196 Сімейного кодексу України при виникненні заборгованості з вини особи, яка зобов`язана сплачувати аліменти за рішенням суду, одержувач аліментів має право на стягнення неустойки (пені) у розмірі одного відсотка від суми несплачених аліментів за кожен день прострочення. Позивач звернулась до Міськрайонного ВДВС по Харківському району та м.Люботину ГТУЮ у Харківській області з заявою про прийняття до виконання виконавчого листа 31.05.2018р. Неустойку по заборгованості по сплаті аліментів позивач просить стягнути за період з 20.11.17р. (з моменту звернення з позовом до суду) до дня їх повного погашення, що становить 11328 грн. Як вбачається з документів, що знаходяться в матеріалах справи, відповідач почав сплачувати аліменти з квітня 2018 року, ще до звернення позивача до виконавчої служби, що підтверджується розрахунком заборгованості а.с. 34, де виконавцем враховані сплачені відповідачем аліменти з 01.04.2018 р. Згідно розпорядження від 08.08.2018 р. грошові кошти, що надійшли 02.08.2018 р. при примусовому виконанні виконавчого документа № 643/14953/17 необхідно перерахувати [PERSON] 2931 грн., згідно розпорядження від 05.02.2019 р. грошові кошти, що надійшли 28.12.2018 р. при примусовому виконанні виконавчого документа № 643/14953/17 необхідно перерахувати [PERSON] 2000 грн., згідно розпорядження від 18.04.2019 р. грошові кошти, що надійшли 18.03.2018 р. при примусовому виконанні виконавчого документа № 643/14953/17 необхідно перерахувати [PERSON] 4002 грн., згідно розпорядження від 18.12.2018 р. грошові кошти, що надійшли 05.12.2018 р. при примусовому виконанні виконавчого документа № 643/14953/17 необхідно перерахувати [PERSON] 3000 грн., згідно розпорядження від 15.01.2019 р. грошові кошти у сумі 2500 грн., що надійшли 28.12.2018 р., та у сумі 2500 грн., що надійшли 04.01.2019 р. при примусовому виконанні виконавчого документа № 643/14953/17 необхідно перерахувати [PERSON] 5000 грн. Оскільки неустойка у вигляді пені обчислюється у відсотках від суми невиконаних або неналежно виконаних зобов`язань, які виникають у боржника щомісяця, то і пеня має триваючий характер і обраховується за прострочення кожного зобов`язання окремо. Отже, з урахуванням правої природи пені, яка є дієвим стимулом належного виконання обов`язку та виходячи з того, що аліменти призначаються та виплачуються (стягуються) щомісячно, за змістом статті 196 СК України пеня нараховується на суму заборгованості за той місяць, в якому не проводилось стягнення аліментів. При цьому сума заборгованості за аліментами за попередні місяці не додається до заборгованості за наступні місяці, а кількість днів прострочення обчислюється виходячи з того місяця, в якому аліменти не сплачувались. Правило про стягнення неустойки (пені) в розмірі одного відсотка від суми несплачених аліментів за кожен день прострочення означає, що при обчисленні загальної суми пені за прострочення сплати аліментів враховується сума несплачених аліментів та кількість днів прострочення. З огляду на те, що аліменти нараховуються щомісячно, строк виконання цього обов`язку буде різним, а отже, кількість днів прострочення сплати аліментів за кожен місяць також буде різною. Тобто неустойка (пеня) за один місяць рахується так: заборгованість за аліментами за місяць помножена на 1 % пені і помножена на кількість днів місяця, в якому виникла заборгованість. Загальна сума неустойки (пені) визначається шляхом додавання нарахованої пені за кожен із прострочених платежів (за кожен місяць). Відповідно до наданих в судовому засідання пояснень сторін, досліджених доказів в обґрунтування вимог та заперечень, встановлених судом правовідносин, які виникли між сторонами та правових норм, які підлягають застосуванню до них, суд вважає, що в виникненні заборгованості по сплаті аліментів, за період зазначений позивачем, вина відповідача відсутня, а отже підстав для застосування санкції, передбаченої ч. 1 ст. 196 Сімейного кодексу, немає. Розмір заборгованості відповідача підлягає уточненню з огляду на проведені відповідачем виплати в рахунок сплати аліментів. На підставі викладеного, та з урахуванням того, що судом не встановлено наявності вини відповідача в виникненні заборгованості по сплаті аліментів, суд вважає, що в задоволенні позову необхідно відмовити. На підставі викладеного і

Outcome: dismissed