Jurisdiction: civil
Date: 2017-02-26 00:00:00

позивач звернувся із позовом до відповідача про стягнення заборгованості за кредитним договором від 07.10.2013 №IFVWRG56270285 в сумі 13583 грн. 42 коп., що складається з: заборгованості за кредитом в сумі 4728 грн. 57 коп., заборгованості за відсотками за користування кредитом в сумі 2 грн. 87 коп., заборгованості по комісії за користування кредитом в сумі 624 грн. 88 коп., пені за несвоєчасність виконання зобов'язань за договором в сумі 7104 грн. 08 коп., штрафів відповідно до п.2.4.4.4 Умов та правил надання банківських послуг в сумі 500 грн. (фіксована частина) та 623 грн. 02 коп. (процентна складова); судових витрат. Свої вимоги мотивує тим, що 07.10.2013 між ПАТ КБ «Приватбанк» та відповідачем, на підставі поданої відповідачем заяви було укладено договір про надання кредиту у розмірі 5224 грн. 80 коп. зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 0,12% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом. Відповідач свої зобов'язання перед банком не виконував належним чином, своєчасно грошові кошти для погашення заборгованості за кредитом, відсотками, а також іншими витратами відповідно до умов договору банку не надавав у зв'язку із чим утворилася заборгованість на загальну суму 13583 грн. 42 коп. А тому просить позов задовольнити. В судове засідання представник позивача не з'явився, про час та місце розгляду справи був повідомлений у встановленому законом порядку, подав до суду заяву про слухання справи у його відсутності, позовні вимоги підтримав, а тому суд вважає за можливе розглянути цивільну справу у його відсутності. Відповідач в судовому засіданні позовні вимоги визнав, суду пояснив, що дійсно ним було укладено вказаний кредитний договір та отримано зазначені кошти в кредит. Оскільки вказаний кредит він оформляв на прохання дружини, а тому вважав, що вона і буде його погашати. Однак визнав свій обов'язок щодо повернення кредитних коштів, погодився його погашати частинами, оскільки в силу матеріальної скрути не має можливості погасити заборгованість разовим платежем. Заслухавши пояснення відповідача, дослідивши та перевіривши письмові докази по справі, суд задовольняє позов частково з таких підстав. Судом встановлено, що 07.10.2013 між ПАТ КБ «Приватбанк» та [PERSON] було укладено кредитний договір №IFVWRG56270285, відповідно до умов якого [PERSON] отримав кредит в розмірі 5224 грн. 80 коп. строком на 12 місяців з 07.10.2013 по 06.10.2014 зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 0,12% річних та сплатою щомісячної винагороди за надання фінансового інструменту в розмірі 156 грн. 22 коп. Відповідач підтвердив свою згоду на те, що підписана заява разом з «Умовами та правилами надання банківських послуг» та «Тарифами Банку», складає між ним та банком кредитно-заставний договір, що підтверджується підписом на заяві. Відповідно до п.1.2.5 Умов та правил надання банківських послуг, позичальник зобов'язався погашати заборгованість за кредитом, відсотками за його використання, а також оплачувати комісії на умовах передбачених цим договором щомісячною сумою платежу, визначеною п.7 заяви в розмірі 591 грн. 91 коп. з 20 по 24 число кожного місяця. Згідно п.2.4.3.6 Умов та правил надання банківських послуг, у випадку порушення позичальником строків по сплаті кредиту, відсотків за користування кредитом, винагороди (комісії), у позичальника виникає обов'язок по сплаті неустойки передбаченої п.2.4.5.3 Умов. У свою чергу вказані положення Умов визначають, що у випадку несвоєчасного погашення заборгованості по кредиту, включаючи заборгованість, що виникла у відповідності із п.2.4.3.6 Умов позичальник сплачує Банку пеню в розмірі 0,15% від суми простроченої заборгованості по кредиту, в тому числі заборгованості у відповідності до п.2.4.3.6 Умов за кожен день прострочки, але не менше однієї гривні. Крім цього, п.2.4.5.5 цих Умов передбачено, що при порушенні позичальником строків платежів по якомусь з грошових зобов'язань, передбачених цим договором більш ніж на 90 днів, позичальник зобов'язаний сплатити банку штраф в розмірі 500 грн. +5% від суми позову. Відповідно до ст.526 ЦК України, зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог ЦК України, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до ст. 536 ЦК України, за користування чужими грошима, боржник зобов'язаний сплачувати проценти. Розмір процентів за користування чужими грошовими коштами встановлюється договором, законом або іншим актом цивільного законодавства. Відповідно до ст.530 ч.1 ЦК України, якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). В судовому засіданні встановлено, що відповідач взяті на себе зобов'язання за кредитним договором виконував не належним чином, починаючи з 25.12.2013 порушуючи умови договору щодо здійснення щомісячних платежів, допустив утворення простроченої заборгованості. Як вбачається із розрахунку заборгованості за кредитним договором (а.с.6) станом на 25.10.2016 року розмір заборгованості становив: по сплаті кредиту в розмірі 4728 грн. 57 коп., за відсотками за користування кредитом в сумі 2 грн. 87 коп., по комісії за користування кредитом в сумі 624 грн. 88 коп., пені за несвоєчасність виконання зобов'язань за договором в сумі 7104 грн. 08 коп., штрафів відповідно до п.2.4.4.4 Умов та правил надання банківських послуг в сумі 500 грн. (фіксована частина) та 623 грн. 02 коп. (процентна складова). Загальний розмір заборгованості відповідача за договором кредиту становить 13583 грн. 42 коп. Таким чином, оскільки відповідач не виконав свої зобов'язання по договору кредиту від 07.10.2013 року, внаслідок чого допустив утворення заборгованості по виконанню кредитних зобов'язань, а тому суд вважає, що позивач вправі відновити свої порушені майнові права шляхом стягнення заборгованості за кредитним договором із відповідача у зазначених розмірах. В той же час при визначенні розміру пені за несвоєчасність виконання зобов'язань за договором, яка підлягає стягненню з відповідача, суд виходить з наступного. Відповідно до правових положень ст. 549 ЦК України штраф та пеня, як різновиди неустойки, є грошовою сумою або іншим майном, які боржник повинен передати кредиторові у розі порушення ним зобов'язання. При цьому, пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов'язання, а пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов'язання за кожен день прострочення виконання. Разом з тим, відповідно до вимог ч.3 ст. 551 ЦК України передбачено, що розмір неустойки може бути зменшений за рішенням суду, якщо він значно перевищує розмір збитків, та за наявності інших обставин, які мають істотне значення. За таких обставин, оскільки відповідач порушив взяті на себе кредитні зобов'язання щодо внесення щомісячних платежів на погашення кредиту, в той же час нарахований розмір пені майже вдвічі перевищує розмір заборгованості по тілу кредиту, а також враховуючи вік та матеріальний стан відповідача, суд вважає за можливе зменшити розмір неустойки до 1000 грн. та в цій частині позовні вимоги задовольнити частково. Крім цього, у відповідності до положень ст. 88 ЦПК України слід стягнути із відповідача на користь позивача понесені ним судові витрати пропорційно до розміру задоволених позовних вимог.

Outcome: partial