Jurisdiction: civil
Date: 2017-11-22 00:00:00

Позивач звернулась в суд із позовом, яким просить визнати за нею право власності на 1/2 частину квартири під №37 будинку №7 на вулиці Генерала Жадова в місті Кропивницькому, в порядку спадкування після смерті [PERSON], який помер 08 травня 2017 року. Вимоги мотивує тим, що 31 липня 1998 року її син і водночас батько [PERSON] -[PERSON] уклав на Універсальній товарній біржі «Інкопмарк-Контракт» з [PERSON], [PERSON] договір міни. В результаті цієї угоди [PERSON] обміняв свою квартиру під № 116 в будинку № 131 на вулиці Міліцейській в місті Олександрія Кіровоградської області на квартиру під № 37 в будинку № 7 на вулиці Генерала Жадова в місті Кіровограді. Договір міни було зареєстровано на Універсальній товарній біржі «Інкопмарк-Контракт» 31 липня 1998 року за № 283 та в Кіровоградському ООБТІ 03 серпня 1998 року. Обмін здійснився без доплати. 08 травня 2017 року [PERSON] помер, після смерті якого відкрилася спадщина на спірну квартиру . При заведенні спадкової справи нотаріус перевірила документи щодо спадкового майна та роз'яснила, що договір міни, відповідно до діючої на той час статті 241 ЦК УРСР в редакції 1963 року, підлягав обов'язковому нотаріальному посвідченню, а вказаний вище договір зареєстрований на товарній біржі та не є правовстановлюючим документом. Рекомендовано звернутися за вирішенням цього питання до суду. В судове засідання представник позивача, через канцелярію суду, подав заяву про розгляд справи у їх відсутності, заявлені вимоги підтримав, просив їх задовольнити. В судове засідання відповідачі [PERSON], [PERSON] не зявились, про день та час розгляду справи повідомлялись. [PERSON] подала заяву про розгляд справи у їх відсутність. Щодо заявлених вимог не заперечувала ( а.с. 29). Законним представником відповідача [PERSON] в судове засідання також надано, через канцелярію суду, заяву про розгляд справи у її відсутності, позовні вимоги визнала. Разом з цим, просила задовольнити прийнятий до спільного розгляду з первісним позовом зустрічний позов [PERSON] про визнання за ним права власності на 1/2 частину квартири під №37 будинку №7 на вулиці Генерала Жадова в місті Кропивницькому, в порядку спадкування після смерті [PERSON], який помер 08 травня 2017 року. Представник позивача у своїй заяві від 23.11.2017 року, наданої через канцелярію суду, не заперечував щодо задоволення також зустрічного позову. Дослідивши письмові матеріали справи ( в тому числі копію спадкової справи, яка витребовувалась у приватного нотріуса), суд приходить до висновку щодо задоволення первісного та зустрічного позову, з наступних підстав. Відповідно до ст. 1216 ЦК України, спадкування є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Згідно ст. 1218 ЦК України, до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Відповідно до ст. 1217 ЦК України, спадкування здійснюється за заповітом або за законом. У відповідності до ст. 1261 ЦК України, у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки.\~ Судом з'ясовано, що згідно свідоцтва про народження, витягу з Державного реєстру актів цивільного стану, одруження (а.с.37-41) [PERSON] є сином [PERSON], та батьком [PERSON]. 31 липня 1998 року [PERSON] уклав на Універсальній товарній біржі «Інкопмарк-Контракт» з [PERSON], [PERSON] договір міни, в результаті якої обміняв свою квартиру під № 116 в будинку № 131 на вулиці Міліцейській в місті Олександрія Кіровоградської області на квартиру під № 37 в будинку № 7 на вулиці Генерала Жадова в місті Кіровограді. Договір міни зареєстровано на Універсальній товарній біржі «Інкопмарк-Контракт» 31 липня 1998 року за № 283 та в Кіровоградському ООБТІ 03 серпня 1998 року. Обмін здійснився без доплати. Згідно до п.п. 1, 2 договору в результаті міни право власності перейшло: [PERSON], [PERSON] на квартиру під № 116 будинку № 131 на вулиці Міліцейській в місті Олександрія Кіровоградської області; [PERSON] на квартиру під № 37 будинку № 7 на вулиці Генерала Жадова в місті Кіровограді (а.с. 35). 08 травня 2017 року помер [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про смерть від 10 травня 2017 року, актовий запис №1245 (а.с. 34). Спадкоємцями першої черги за законом після смерті [PERSON] є: [PERSON], [PERSON]. В порядку ст. 1269 ЦК України, [PERSON], [PERSON] прийняли спадщину шляхом звернення із відповідними заявами до приватного нотаріуса Кропивницького міського нотаріального округу [PERSON] Приватним нотаріусом Кропивницького міського нотаріального округу [PERSON] 22.11.2017 року за вих. №205/02-14 на заяву [PERSON] повідомлено, наданий для оформлення спадщини договір міни, укладений 31 липня 1998 року між [PERSON], [PERSON] та [PERSON], зареєстрований на УТБ «Інкопмарк-Контракт», реєстраційний № 283 без додержання вимог закону щодо його нотаріального посвідчення. Зазначений договір не містить дати його реєстрації на біржі, що не відповідає ст. 15 Закону України «Про товарну біржу». Згідно ст. 47 Закону України «Про нотаріат», для вчинення нотаріальних дій не приймаються документи, які не відповідають вимогам законодавства. Таким чином, невідповідність вимогам законодавства правовстановлюючого документа на квартиру під номер 37 (тридцять сім), що знаходиться за адресою: Кіровоградська область, місто Кропивницький, вулиця Жадова генерала, будинок 7 (сім), яка належала [PERSON], померлому 08 травня 2017 року, є перешкодою для подальшого оформлення спадщини, тому необхідно звернутись до суду для вирішення цього питання. Згідно ст. 1297 Цивільного кодексу України спадкоємець, який прийняв спадщину, у складі якого є нерухоме майно, зобов'язаний звернутися до нотаріуса за видачею йому свідоцтва про право на спадщину на нерухоме майно (квартира є об'єктом нерухомого майна). Відповідно до п.п. 4.15 п. 4 глави 10, розділу II Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України затвердженого наказом Міністерства юстиції України 22.02.2012 № 296/5, видача свідоцтва про право на спадщину на майно, яке підлягає реєстрації, проводиться нотаріусом після подання правовстановлюючих документів щодо належності цього майна спадкодавцеві. Статтею 227 ЦК України (в редакції ЦК 1963 року), який був чинний на момент укладення договору, було встановлено, що договір купівлі-продажу (міна прирівнюється до договору купівлі-продажу) житлових будинків повинен бути нотаріально посвідчений, якщо хоча б однією з сторін є громадянин. Недодержання цієї вимоги тягне недійсність договору (стаття 47 того ж кодексу). Договір купіль-продажу (міни) квартири підлягає реєстрації у виконавчому комітеті місцевої Ради народних депутатів. Відповідно до ст.15 Закону України «Про товарну біржу» угоди зареєстровані на біржі не підлягають нотаріальному посвідченню, а згідно ст. 227 ЦК України (в редакції ЦК 1963 року) договір купівлі-продажу жилого приміщення повинен бути нотаріально посвідчений, якщо хоча б однією з сторін є громадянин. Недодержання цієї вимоги тягне недійсність договору згідно ст.47 ЦК України (в редакції ЦК 1963 року). Таким чином, на той час мала місце конкуренція норм права. Згідно ст.12 Закону України «Про власність», який діяв на той час, громадянин набуває права власності внаслідок укладення угод, не заборонених законом, а згідно ст.48 вказаного Закону власник може вимагати усунення будь-яких порушень його права, хоч би ці порушення і не були поєднані з позбавленням володіння. У відповідності до статті 47 ЦК України (в редакції ЦК 1963 року), недодержання, у визначених законом випадках, нотаріальної форми угоди тягне за собою її недійсність з наслідками, передбаченими частиною другою статті 48 ЦК України 1963 року. Якщо одна із сторін повністю або частково виконала угоду, що потребує нотаріального посвідчення, а друга сторона ухиляється від нотаріального оформлення угоди, суд вправі за вимогою сторони, яка виконала угоду, визнати угоду дійсною. В цьому разі наступне нотаріальне оформлення угоди не вимагається. Згідно частини 3 статті 334 ЦК України, право власності на майно за договором, який підлягає нотаріальному посвідченню виникає у набувача майна з моменту такого посвідчення або з моменту набрання законної сили рішення суду про визнання договору, не посвідченого нотаріально, дійсним. Відповідно до ч. 1 ст. 15 ЦК України, кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання, крім цього ст. 16 цього ж кодексу зазначає, що кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу і одним із способів такого захисту цивільних прав та інтересів є визнання права. Частина 1 ст. 328 ЦК України, передбачає, що право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Стаття 392 цього ж кодексу передбачає, що власник майна може пред'явити позов про визнання його права власності, якщо це право не визнається або оспорюється іншою особою. Враховуючи наведене, суд вважає, що заявлені первісний та зустрічний позов підлягає задоволенню, їх вимоги є обрунтованими та доведеними. Судові витрати вважати по фактично понесеними сторонами. На підставі вищевикладеного та

Outcome: approved