Jurisdiction: civil
Date: 2018-11-01 00:00:00

Позивач звернулась до суду з позовом в якому просила визнати [PERSON] таким, що втратив право користування квартирою № 12 в будинку № 85 по вул. Келецькій в м. Вінниці. Позов мотивований тим, що позивач є власником вказаної квартири. Крім позивача в квартирі також зареєстрований її син [PERSON], однак у ній не проживає з 20.08.2016 року, своїх речей в квартирі не зберігає, участі в її утриманні та сплаті комунальних платежів не несе. Всі обов'язки по утриманню даного житла позивач несе самостійно. Реєстрація відповідача створює їй перешкоди у користуванні та розпорядженні належним майном. Вищевикладене стало підставою звернення позивача до суду. Позивач в судовому засіданні позов підтримала з підстав викладених у ньому просила суд задовольнити позовні вимоги в повному обсязі. Відповідач до судового засідання не з'явився про причини неявки до суду не повідомив, хоча про дату, час та місце судового засідання був повідомлений належним чином. Заяв та відзиву від відповідача до суду не надходило. За таких обставин у відповідності до ст. 280 ЦПК України, суд розглянув справу у відсутність відповідача в порядку заочного провадження на підставі наявних в ній доказів, оскільки позивач не заперечувала проти такого порядку вирішення спору. Третя особа в судовому засіданні позов підтримав, та просив суд його задовольнити. Свідок [PERSON] в судовому засіданні пояснила, що вона є сусідкою [PERSON] Також вказала, що [PERSON] не живе в квартирі відповідача більше трьох років. Свідок [PERSON] в судовому засіданні повідомила, що проживає в будинку з позивачем. Зазначила, що [PERSON] являється сином позивача, та що раніше проживав у квартирі матері. Однак більше двох років відповідача не бачила. Вирішуючи спір, суд встановив наступні факти та відповідні їм правовідносини. Судом встановлено, що [PERSON] являється власником квартири [ADDRESS] (на 4-6 а.с.). Крім позивача в даній квартирі також зареєстровані: чоловік [PERSON], син [PERSON] та син [PERSON] (на 9 а.с.). Згідно акта про тимчасову відсутність особи, зареєстрованої в житловому приміщенні МКП «ЖЕК № 12» від 11.09.2018 року в квартирі [ADDRESS] зареєстрований [PERSON], однак не проживає у ній з 20.08.2016 року (на 10 а.с.). Поясненнями учасників справи та показами свідків підтверджуються ті обставини, що відповідач не проживає в квартирі позивача більше двох років. Відповідач будь-яких витрат по утриманню будинку та оплаті комунальних послуг не несе. Разом з тим його реєстрація створює позивачеві перешкоди в користуванні та розпорядженні належним їй майном. Правовідносини, що виникли між сторонами, відповідають житловим, тому при вирішенні спору суд застосовує норми Цивільного кодексу України та Житлового кодексу України щодо права особи вимагати усунення перешкод в користуванні своєю власністю. Згідно із ст. 47 Конституції України, ст. 9 ЖК України,ст. 311 ЦК України, право на житло (користування ним, усунення перешкод у користуванні ним) підлягає захисту лише у випадку порушення прав особи. Конституцією України (ст. 41) та ст. 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, закріплено принцип непорушності права приватної власності, який означає право особи на безперешкодне користування своїм майном та закріплює право власника володіти, користуватися і розпоряджатися належним йому майном, на власний розсуд вчиняти щодо свого майна будь-які угоди, відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб (ст. ст. 316, 317, 319, 321 ЦК України). Відповідно до ст. 405 ЦК України члени сім'ї власника житла, які проживають разом з ним, мають право на користування цим житлом відповідно до закону. Житлове приміщення, яке вони мають право займати, визначається його власником. Член сім'ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім'ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом. Відповідно до ст. 71 ЖК України якщо наймач або члени його сім'ї були відсутні з поважних причин понад шість місяців, цей строк за заявою відсутнього може бути продовжено наймодавцем, а в разі спору - судом. Статтею 72 ЖК України передбачено, що визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням внаслідок відсутності цієї особи понад встановлені строки, провадиться в судовому порядку. Оскільки судом встановлено, що права та інтереси позивача, як власника порушуються, та враховуючи ту обставину, що відповідач не проживає у квартирі яка належить позивачеві більше двох років, суд дійшов до висновку, що позовні вимоги є законними, обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню. Враховуючи клопотання позивача про залишення судових витрат без компенсації, суд вважає за можливе судові витрати залишити за [PERSON] На підставі викладеного й

Outcome: approved