Jurisdiction: civil
Date: 2015-08-09 00:00:00

Позивач звернулась до суду з позовною заявою, яку в ході розгляду справи було змінено та якою просить стягнути на її користь: 1. з ВАТ«Національна акціонерна страхова компанія «Оранта» суму страхового відшкодування у розмірі 50 000 грн.; 2.з [PERSON] завдану в наслідок вчинення дорожньо-транспортної пригоди матеріальну шкоду в сумі 62 853,42 грн.; 3. з [PERSON] завдану моральну шкоду в сумі в 20 000 грн.; 4. з [PERSON] витрати, пов'язанні з орендою транспортного засобу в сумі 36 000 грн. 5. з ВАТ «Національна акціонерна страхова компанія «Оранта» та [PERSON] суму сплачених судових витрат. Свої вимоги обґрунтовує тим, що 10.12.2014 року трапилася дорожньо-транспортна пригода за участі транспортних засобів позивача - «Тойота» д/н [NUMBER] та відповідача [PERSON] - «Фольцваген» д/н [NUMBER], внаслідок якої автомобіль позивача зазнав технічних ушкоджень. Постановою Голосіївського районного суду міста Києва від 23.01.2015 року винним у настанні ДТП визнано відповідача. Транспортний засіб позивача застраховано за договором добровільного страхування наземного транспорту № 144492Га/14к-03, укладеним 27.05.2014 року з ПрАТ «Страхова компанія «АХА Страхування». Суму страхового платежу за вказаним договором добровільного страхування встановлено у розмірі 220 000 грн. За змістом розрахунку страхового відшкодування ПрАТ «Страхова компанія «АХА Страхування» від 06.01.2015 року вартість відновлювального ремонту транспортного засобу позивача становить 338 221,36 грн. Ринкова вартість транспортного засобу після ДТП - 128 700 грн. Фактично транспортний засіб внаслідок ДТП було фізично знищено, оскільки подальша його експлуатація технічно неможлива, а вартість відновлювального ремонту перевищувала ринкову вартість на момент ДТП. Суму страхового відшкодування після вирахування суми знецінення - 11 753,42 грн., франшизи - 1 100 грн. та вартості транспортного засобу після ДТП - 128 700 грн. визначено та сплачено на користь позивача у розмірі 78 446, 58 грн. Знищений транспортний засіб позивача реалізовано за 128 700 грн., що підтверджується довідкою-рахунком від 10.01.2015 року № 884317. Таким чином, фактично позивач отримала компенсацію у зв'язку із знищенням її автомобіля у сумі 207 146,58 грн. Вартість власного транспортного засобу на момент заподіяння шкоди позивачем оцінюються в 320 000 грн. Таким чином, повне відшкодування заподіяної позивачеві шкоди не відбулося, для покриття шкоди, заподіяної внаслідок ДТП необхідним є отримання додатково 112 853,42грн. Цивільно - правова відповідальність відповідача застрахована в ВАТ «НАСК «Оранта» на підставі договору АС 1790970 від 09.09.2014 року. Станом на 16.12.2014 року страховику відповідача [PERSON] надано весь необхідний для здійснення страхового відшкодування перелік документів, що підтверджується описом за реєстраційним № 10426. 13.02.2015 року позивач звернулася до ВАТ «НАСК «Оранта» із заявою про виплату страхового відшкодування. На даний час страхове відшкодування не здійснено, також відсутня відмова страховика у здійсненні страхового відшкодування. Розмір страхової суми за шкоду, заподіяну майну потерпілих, становить 50 000 грн. на одного потерпілого. З цих підстав, сума страхового відшкодування у зазначеному розмірі підлягає стягненню із ВАТ «НАСК «ОРАНТА». Різниця між сумую страхового відшкодування та невідшкодованими збитками, пов'язаними із знищенням транспортного засобу, у розмірі 62 853,42 грн. підлягає стягненню із відповідача [PERSON], як з особи, винної у заподіянні шкоди та власника джерела підвищеної небезпеки. На момент заподіяння шкоди транспортному засобу позивача до кінця березня 2015 року позивач обіймала посаду операційного директора в ТОВ «Світ Клін Енд Хаускіпінг Лайн». Посадовою інструкцією операційного директора передбачено наявність власного транспортного засобу. Внаслідок знищення автомобіля позивач була позбавлена можливості використання власного транспортного засобу при виконанні трудових обов'язків, у зв'язку із чим користувалася автомобілем, взятим у суборенду в роботодавця, що підтверджено договором №2912/14-1 від 29.12.2014 року. Довідкою ТОВ «Світ Клін Енд Хаускіпінг Лайн» від 02.04.2015 року № 1/2015 підтверджується утримання із заробітної плати позивача вартість оренди автомобіля у розмірі 12 000 грн. щомісячно, всього у розмірі 36 000 грн. Зазначені кошти є збитками, пов'язаними із заподіянням шкоди автомобілю позивача у зв'язку із чим також підлягають стягненню із відповідача [PERSON] Консультативними заключеннями Комунального закладу охорони здоров'я «Київська обласна клінічна лікарня» від 10.12.2014 року за № 4758 підтверджено нанесення позивачеві внаслідок дорожньо-транспортної пригоди пошкодження (забій) м'яких тканин голови, ноги та плеча. На момент дорожньо-транспортної пригоди позивач перебувала на четвертому місяці вагітності та з 10.12.2014 року по 12.12.2014 року проходила стаціонарне лікування в гінекологічному відділенні КЗ КОР «КОЦОЗМіД», що перебуває в безпосередньому причинно-наслідковому зв'язку із дорожньо-транспортної пригодою. Розмір компенсації зазначених вище моральних та фізичних страждань позивача оцінюються в 20 000 грн., які просить стягнути з відповідача [PERSON] В судовому засіданні представники позивача підтримали позовні вимоги в повному обсязі, та просили суд винести рішення про задоволення позову. Відповідач [PERSON] та його представник заперечували проти позовних вимог, посилаючись на те, що позивач не надала суду необхідних належних та допустимих доказів на підтвердження тих обставин, які зазначені в позові щодо відшкодування матеріальної та моральної шкоди, заподіяної внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки. Також зазначили, що ДТП сталось за участю транспортного засобу «Тойота» д/н [NUMBER] та транспортного засобу «Фольцваген», д/н № [NUMBER] під керуванням відповідача. На підставі постанови Голосіївського районного суду міста Києва від 23.01.2015 року [PERSON] визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП. На момент ДТП у відповідача був договір (поліс) обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів № АІ 1790970, укладений з ПАТ «НАСК «Оранта», яким ПАТ «НАСК «Оранта» було застраховано цивільно-правову відповідальність особи, яка має право керувати вказаним транспортним засобом «Фольцваген» та зазначено, що страхова сума 50 000 грн. , яку і повинно сплатити потерпілій особі. Щодо розміру завданої матеріальної шкоди та законності вимог позивача стороною відповідача зазначено, що позивачем визначено ринкову вартість транспортного засобу в розмірі 320 000 грн., а вартість залишків транспортного засобу - 127 700 грн., але жодним документом це не підтверджено. В матеріалах справи відсутні будь-які звіти про оцінку майна, вчинені на підставі Закону України «Про оцінку майна, майнових прав та професійну оціночну діяльність в Україні». Таким чином, документи, надані позивачем в якості підтвердження розміру нанесеної матеріальної шкоди не можуть вважатись такими, що підтверджують розмір збитків. Крім того, в матеріалах судової справи відсутні будь-які документи, що підтверджують право власності позивача на пошкоджений транспортний засіб. Тобто, відсутність копії свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу ставить під сумнів взагалі право позивача на звернення до суду та законність вимог до відповідача. Що стосується відшкодування позивачу витрат на оренду транспортного засобу в сумі 36 000 грн., то ці вимоги незаконні, необгрунтовані та безпідставні. Посилання позивача в позові на ст. 22 Цивільного кодексу України, як на підставу їх стягнення можливих збитків є необгрунтованими, так як такі збитки не є витратами, які позивач зробила для відновлення свого порушеного права. Відшкодування зазначених збитків, взагалі не передбачено чинним законодавством України. Договір суборенди транспортного засобу не відповідає чинному законодавству України та є нікчемним, тобто є недійсним оскільки відповідно до ч. 2 ст. 799 ЦК України, договір найму транспортного засобу за участю фізичної особи підлягає нотаріальному посвідченню. Згідно ч. 1 ст. 220. ЦК України у разі недодержання сторонами вимоги закону про нотаріальне посвідчення договору такий договір є нікчемним. Відповідно до ч. 2 ст. 215 ЦК України, недійсним є правочин, якщо його недійсність встановлена законом (нікчемний правочин). У цьому разі визнання такого правочину недійсним судом не вимагається. Також позивачем не надано доказів на виконання умов цього договору, а саме: акту-прийому передачі транспортного засобу, документів, які підтверджують факт оплати за оренду транспортного засобу тощо. Крім того, можливо припустити, що даний договір суборенди транспортного засобу взагалі фіктивний, так як він укладений позивачем з юридичною особою, в якій вона фактично працює. Також позивачем не доведено і не обгрунтовано наявність факту нанесення їй моральної шкоди, в чому полягає ця шкода, характер та обсяг страждань фізичних, душевних, психічних, яких зазнала позивач, характер немайнових втрат, їх тривалості, можливості відновлення, тяжкість вимушених змін у її життєвих і виробничих стосунках, якими неправомірними діями чи бездіяльністю її заподіяно позивачу, з яких міркувань вона виходила, визначаючи розмір шкоди, та якими доказами це підтверджується. Представник відповідача ВАТ «Національна страхова компанія «Оранта» в судовому засіданні 14.07.2015 року проти позову заперечував. Посилаючись на відсутність звіту про оцінку майна, вчиненого на підставі Закону України «Про оцінку майна, майнових прав та професійну оціночну діяльність в Україні» чи оцінки, зроблену судовим експертом, оскільки ціна транспортного засобу, зафіксована в мережі Інтернет, на яку посилається позивач, не має наукових обґрунтувань та кожний продавець зазначає свою ціну, за яку бажає продати авто. В судове засідання 10.08.2015 року представник відповідача, будучі належним чином повідомлений, не з`явивися, про поважність причин неявки суд не повідомив. Заслухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, встановивши обставини та відповідні їм правовідносини, суд приходить до висновку про залишення позовних вимог без задоволення, виходячи з наступного. Відповідно до ч. 1 ст. 60 ЦПК України, кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Судом встановлено, що 10.12.2014 року відбулася дорожньо-транспортна пригода за участю транспортного засобу Toyota Auris д/н [NUMBER] під керуванням [PERSON] та транспортного засобу Volkswagen д/н [NUMBER] під керуванням відповідача [PERSON], що призвело до механічних пошкоджень транспортних засобів. Зазначена пригода сталася з вини [PERSON], якого постановою судді Голосіївського районного суду міста Києва від 23.01.2015 було притягнуто до адміністративної відповідальності за ст. 124 КпАП України. 03.02.2015 року зазначена постанова набрала законної сили. Відповідно до договору добровільного страхування наземного транспорту №144492Га/14к-03 від 27.05.2014 року, укладеного [PERSON] та ПрАТ «Страхова компанія «АХА Страхування», застраховано майнові інтереси страхувальника (вигодонабувача), що не суперечать закону, пов'язані з володінням, користуванням і розпорядженням наземним транспортним засобом Toyota Auris д/н [NUMBER]. В поняття страхового ризику включено викрадення; збитки, нанесені в результаті ДТП; збитки в наслідок інших подій. Страхова сума становить 220 000 грн. Відповідно до розрахунку страхового відшкодування, складеного ПрАТ «Страхова компанія «АХА Страхування»від 06.01.2015 року сума страхового відшкодування становить 78 446,58 грн. Розмір страхового відшкодування, розрахований відповідно до п. 28.8 вказаного договору від 27.05.2014 року, де 220 000 грн. - страхова сума згідно договору, 11 753,42 грн. - знецінення транспортного засобу за період страхування, 1 100 грн. - франшиза згідно договору, 128 700 грн. - вартість залишків транспортного засобу, визначена шляхом використання системи онлайн-аукціону ТОВ УПП «Автоонлайн-Україна» (220 000 - 11 753,42 - 1 100 - 128 700 =78 446,58 грн.). Згідно даних довідки-рахунок серії ВІА №884317 від 10.01.2015 року транспортний засіб Toyota Auris реалізовано за 128 700 грн. [PERSON] Отже позивач отримала суму страхового відшкодування в розмірі 78 446,58 грн. та вартість залишків транспортного засобу в розмірі 128 700 грн., про що не заперечували представники позивача. Цивільно-правова відповідальність [PERSON] на момент дорожньо-транспортної пригоди була застрахована в ВАТ «Національна страхова компанія «Оранта» відповідно до поліса №АІ/1790970 обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, термін дії якого з 10.09.2014 року до 09.09.2015 року з лімітом відповідальності за шкоду, заподіяну життю і здоров'ю - 100 000 грн., за шкоду заподіяну майну - 50 000 грн.; з розміром франшизи - 0 грн., забезпечений транспортний засіб є автомобіль Volkswagen Jetta д/н [NUMBER] (а.с.67). Правовідносини в сфері обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів врегульовані Законами України «Про страхування», «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», «Про оцінку майна, майнових прав та професійну оціночну діяльність в Україні», Цивільним кодексом України. Статтею 6 Закону України «Про страхування» передбачено, що страховим випадком є подія, внаслідок якої заподіяна шкода третім особам під час дорожньо-транспортної пригоди, яка сталася за участю забезпеченого транспортного засобу і внаслідок якої настає цивільно-правова відповідальність особи, відповідальність якої застрахована за договором. Відповідно до п. 22.1 ст. 22 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» у разі настання страхового випадку страховик у межах страхових сум, зазначених у страховому полісі, відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров'ю, майну третьої особи. Згідно зі ст. 30 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» транспорний засіб вважається фізично знищеним, якщо його ремонт є технічно неможливим чи економічно необґрунтованим. Ремонт вважається економічно необгрунтованим, якщо передбачені згідно з аварійним сертифікатом (рапортом), звітом (актом) чи висновком про оцінку, виконаним аварійним комісаром, оцінювачем або експертом відповідно до законодавства, витрати на відновлювальний ремонт транспортного засобу перевищують вартість транспортного засобу до дорожньо-транспортної пригоди. Якщо транспортний засіб вважається знищеним, його власнику відшкодовується різниця між вартістю транспорного засобу до та після дорожньо-транспортної пригоди, а також витрати на евакуацію транспортного засобу з місця дорожньотранспортної пригоди. Страхова сума - це грошова сума, у межах якої страховик зобов'язаний здійснити виплату страхового відшкодування відповідно до умов договору страхування. Розмір страхової суми за шкоду, заподіяну майну потерпілих, становить 50 000 грн. на одного потерпілого (пункти 9.1, 9.2 ст. 9 Закону ). Згідно ст. 1194 ЦК України особа, яка застрахувала свою цивільну відповідальність, зобов'язана сплатити потерпілому різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням) у разі недостатності страхової виплати (страхового відшкодування) для повного відшкодування завданої нею шкоди. Законом України «Про оцінку майна, майнових прав та професійну оціночну діяльність в Україні» регулюються правовідносини, які виникають у процесі здійснення оцінки майна, майнових прав, що належать фізичним та юридичним особам України на території України та за її межами, а також фізичним та юридичним особам інших держав на території України та за її межами, якщо угода укладається відповідно до законодавства України, використання результатів оцінки та здійснення професійної оціночної діяльності в Україні. Оцінка майна, майнових прав - це процес визначення їх вартості на дату оцінки за процедурою, встановленою нормативно-правовими актами, зазначеними в статті 9 цього Закону, і є результатом практичної діяльності суб'єкта оціночної діяльності (ст.3 Закону). Статтею 7 Закону України «Про оцінку майна, майнових прав та професійну оціночну діяльність в Україні» встановлено випадки, при яких проведення оцінки майна є обов'язковим. Так, проведення оцінки майна є обов'язковим при визначенні збитків або розміру відшкодування у випадках, встановлених законом. Порядок визначення розміру матеріальних збитків, завданих пошкодженням колісного транспортного засобу, врегульовано Методикою товарознавчої експертизи та оцінки колісних транспортних засобів, затвердженої спільним наказом Міністерства юстиції та Фонду державного майна України №142/5/2092 від 24.11. 2003 року. Вимоги Методики є обов'язковими під час проведення автотоварознавчих експертиз та експертних досліджень судовими експертами науково-дослідних інститутів судових експертиз Міністерства юстиції України, експертами науково-дослідних експертно-криміналістичних центрів Міністерства внутрішніх справ України, експертами інших державних установ, суб'єктами господарювання, до компетенції яких входить проведення судових автотоварознавчих експертиз та експертних досліджень, а також всіма суб'єктами оціночної діяльності під час оцінки транспортного засобу у випадках, передбачених законодавством України або договорами між суб'єктами цивільно-правових відносин (п.1.3. Методики). Пунктом 1.4. визначено, що Методика застосовується з метою, в тому числі, для визначення ринкової вартості транспортного засобу, їх складників у разі відчуження ; визначення матеріальних збитків, завданих власнику в разі пошкодження транспортного засобу; визначення вартості відновлювального ремонту транспортного засобу; визначення вартості транспортного засобу для розв'язання майнових суперечок; (пункти - а, д, е, є). З аналізу вказаних норм можна дійти висновку, що визначення розміру матеріальних збитків, завданих пошкодженням транспортного засобу, його ринкову та відновлювальну вартість проводиться оцінювачем або експертом та оформлюється відповідно до вимог Методики звітом (актом) або висновком експерта (експертного дослідження). Стороною позивача не надано належних доказів на підтвердження своїх вимог щодо стягнення з відповідача ВАТ«Національна акціонерна страхова компанія «Оранта» суми страхового відшкодування у розмірі 50 000 грн. та з відповідача [PERSON] матеріальну шкоду в сумі 62 853,42 грн., отже в задоволені вказаних вимог слід відмовити. Що стосується позовних вимог про відшкодування моральної шкоди з відповідача [PERSON] в розмірі 20 000 грн., судом встановлено наступне. Відповідно до ст. 23 ЦК України, особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода полягає, в тому числі у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв'язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім'ї чи близьких родичів; у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв'язку із знищенням чи пошкодженням її майна. Відповідно до п. 5 Пленуму Верховного Суду України від 31.03.1995 №4 «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди», до загальних підстав цивільно-правової відповідальності обов'язковому з'ясуванню при вирішенні спору про відшкодування моральної (немайнової) шкоди підлягають: наявність такої шкоди, протиправність діяння її заподіювача, наявність причинного зв'язку між шкодою і протиправним діянням заподіювача та вини останнього в її заподіянні. Суд, зокрема, повинен з'ясувати, чим підтверджується факт заподіяння позивачеві моральних чи фізичних страждань або втрат немайнового характеру, за яких обставин чи якими діями (бездіяльністю) вони заподіяні, в якій грошовій сумі чи в якій матеріальній формі позивач оцінює заподіяну йому шкоду та з чого він при цьому виходить, а також інші обставини, що мають значення для вирішення спору. Відповідно до п. 9 Постанови, розмір відшкодування моральної (немайнової) шкоди суд визначає залежно від характеру та обсягу страждань (фізичних, душевних, психічних тощо), яких зазнав позивач, характеру немайнових втрат (їх тривалості, можливості відновлення тощо) та з урахуванням інших обставин. Зокрема, враховуються стан здоров'я потерпілого, тяжкість вимушених змін у його життєвих і виробничих стосунках, ступінь зниження престижу, ділової репутації, час та зусилля, необхідні для відновлення попереднього стану, добровільне - за власною ініціативою чи за зверненням потерпілого - спростування інформації редакцією засобу масової інформації. При цьому суд має виходити із засад розумності, виваженості та справедливості. Позивачем не зазначено в чому полягала моральна шкода, не зазначено характер та обсяг страждань - фізичних, душевних, психічних, не зазначено характер немайнових втрат, їх тривалості, можливості відновлення, тяжкість вимушених змін у життєвих і виробничих стосунках, тому вимоги щодо стягнення моральної шкоди суд залишає без задоволення. Що стосується позовних вимог про стягнення з [PERSON] витрат, пов'язанних з орендою позивачем транспортного засобу в сумі 36 000 грн., судом встановлено наступне. В обґрунтування своїх вимог позивачем надано договір №2912/14-1 суборенди транспортного засобу від 29.12.2014 року, укладеного ТОВ «СВТ Клін Енд Хаускіпінг Лайн» та [PERSON], відповідно до якого позивачу передано в суборенду транспортний засіб Hyundai д/н [NUMBER] строком на три місяці з щомісячною оплатою 12 000 грн.; посадову інструкцію операційного директора та довідку №7/2015 від 26.01.2015 року про дохід за останні шість місяців. Слід зазначити, що до вказаних документів суд відноситься критично, оскільки відсутнє підтвердження необхідності оренди транспортного засобу саме вказаної марки та саме за вказаний щомісячний розмір оренди. Також, відсутні докази сплати позивачем орендної плати за користування транспортним засобом в розмірі 36 000 грн. Крім того, надані позивачем докази містять суперечності, оскільки в медичній довідці (а.с.29) в графі «місце роботи (посада)» вказано, що позивач не працює. Враховуюче зазначене, позовні вимоги щодо стягнення з відповідача [PERSON] витрат, пов'язанних з орендою позивачем транспортного засобу в сумі 36 000 грн. не доведені в судовому засіданні та підлягають залишенню без задоволення. З огляду на викладене та враховуючі, що стороною позивача не доведено належними доказами заявлені позовні вимоги, судом не встановлено підстав для задоволення позову.

Outcome: dismissed