Jurisdiction: civil
Date: 2018-01-30 00:00:00

Позивач звернулась до Ленінського районного суду м.\~Дніпропетровська з позовом до [PERSON], у якому, з урахуванням уточнених позовних вимог (а.с.52,53), просить стягнути з останнього на її користь пеню за прострочення сплати аліментів на загальну суму 7\~537,73\~грн. Позовна заява мотивована тим, що рішенням Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 26.08.2014р. з відповідача на користь позивача стягнуті аліменти на утримання дитини у розмірі ? частки з усіх видів заробітку (доходу) щомісячно, але не менше ніж 30\~% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку починаючи з 07.08.2014р. і до досягнення ним повноліття. Проте відповідач свої обовязки по утриманню дитини не виконує, внаслідок чого у нього утворилась заборгованість перед позивачем зі сплати аліментів. Відповідач надав суду заперечення на позов, у яких вказав, що первісно здійснений позивачем розрахунок пені не відповідає чинному законодавству, а відтак розмір заборгованості складає за період з 01.08.2014р. по 30.04.2015р. 1\~720,98 грн., та з 01.11.2015р. по 04.08.2017р. 7\~537,73\~грн., окрім того, посилаючись на скрутне матеріальне становище та наявність на його утриманні іншої дитини, позовні вимоги визнав частково у сумі 5\~000,00 грн. Позивач у судове засідання не зявилась, натомість матеріали справи містять від неї заяву про розгляд справи за її відсутності, позовні вимоги підтримує та просить задовольнити. Відповідач надав суду заяву, у якій просив справу розглядати за його відсутності, позовні вимоги визнав частково, а саме у розмірі 5\~000,00 грн. Розглянувши матеріали справи, всебічно і повно зясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позовна заява, обєктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи по суті, суд встановив наступне. Рішенням Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 26.08.2014р. з відповідача на користь позивача стягнуті аліменти на утримання дитини у розмірі ? частки з усіх видів заробітку (доходу) щомісячно, але не менше ніж 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку починаючи з 07.08.2014р. і до досягнення ним повноліття (а.с.13). Відповідно до довідки-розрахунку, наданої державним виконавцем Новокодацького відділу державної виконавчої служби м. Дніпра [PERSON], за відповідачем станом на 04.08.2017р. значиться заборгованість по сплаті аліментів за вказаним рішенням суду у загальному розмірі 26\~846,95 грн. (а.с.9). Статтею 180 СК України встановлено обовязок батьків утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Сплата аліментів за рішенням суду є одним зі способів виконання обовязку утримувати дитину тим з батьків, хто проживає окремо від дитини. Згідно з частиною першою статті 196 СК України при виникненні заборгованості з вини особи, яка зобовязана сплачувати аліменти за рішенням суду, одержувач аліментів має право на стягнення неустойки (пені) у розмірі одного відсотка від суми несплачених аліментів за кожен день прострочення. За змістом статті 549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобовязання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобовязання за кожен день прострочення виконання. Виходячи з аналізу норм глави 49 ЦК України неустойка (пеня) це спосіб забезпечення виконання зобовязання. Її завдання сприяти належному виконанню зобовязання, стимулювати боржника до належної поведінки. Отже, з урахуванням правої природи пені, яка є дієвим стимулом належного виконання обовязку та виходячи з того, що аліменти призначаються та виплачуються (стягуються) щомісячно, за змістом статті 196 СК України пеня нараховується на суму заборгованості за той місяць, в якому не проводилось стягнення аліментів. При цьому сума заборгованості за аліментами за попередні місяці не додається до заборгованості за наступні місяці, а кількість днів прострочення обчислюється виходячи з того місяця, в якому аліменти не сплачувались. Правило про стягнення неустойки (пені) в розмірі одного відсотка від суми несплачених аліментів за кожен день прострочення означає, що при обчисленні загальної суми пені за прострочення сплати аліментів враховується сума несплачених аліментів та кількість днів прострочення. З огляду на те, що аліменти нараховуються щомісячно, строк виконання цього обовязку буде різним, а отже, кількість днів прострочення сплати аліментів за кожен місяць також буде різною. Тобто неустойка (пеня) за один місяць рахується так: заборгованість за аліментами за місяць помножена на 1 % пені і помножена на кількість днів місяця, в якому виникла заборгованість. Загальна сума неустойки (пені) визначається шляхом додавання нарахованої пені за кожен із прострочених платежів (за кожен місяць). Аналогічні висновки щодо застосування норм права викладені у постановах Верховного Суду України від 01.07.2015р. № 6-94цс15 та від 02.11.2016р. № 6-1554цс16, а тому мають враховуватися іншими судами загальної юрисдикції при застосуванні таких норм права відповідно до ч.4\~ст.263\~ЦПК України. Відповідно до ч.1 ст.13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Таким чином, враховуючи, що загальний розмір неустойки (пені) визначається шляхом додавання нарахованої пені за кожен із прострочених платежів (за кожен місяць), а з наданої позивачем відповіді на відзив від 28.12.2017р., у якому вона зменшила розмір позовних вимог до 7\~537,73 грн., вбачається, що позивач просить стягнути з відповідача пеню за прострочення сплати аліментів за період з листопада 2015 року по серпень 2017 року, суд доходить висновку, що з відповідача внаслідок неналежного виконання свого обовязку по сплаті аліментів підлягає стягненню пеня за період з листопада 2015р. по серпень 2017р. на загальну суму 7\~537,73 грн. Суд не бере до уваги визнання відповідачем позову лише у розмірі 5\~000,00 грн. з посиланням на скрутне матеріальне становище та наявність на утриманні іншої дитини, оскільки такі обставини не можуть бути підставою для обмеження права спільної дитини сторін на належне матеріальне забезпечення з боку батька. Таким чином, суд доходить висновку про достатність правових підстав для задоволення позову у повному обсязі. Відповідно до ст.88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати.

Outcome: approved