Jurisdiction: civil
Date: 2016-03-28 00:00:00

Позивач звернулась до суду з позовом до відповідача про стягнення аліментів, вказуючи, що 05.10.2002 року вона зареєструвала шлюб з відповідачем і проживала з ним однією сім*єю до лютого 2015 року. Від сумісного життя з відповідачем вона має дитину - [PERSON], [INFO], який мешкає з нею та знаходиться на її утриманні. З травня 2015 року відповідач повністю перестав приймати фінансову участь в утриманні дитини, забезпеченні дитини необхідним одягом, відповідними умовами проживання, розвиваючими заняттями, оздоровленні. Відповідач є приватним підприємцем та надає послуги з комп*ютерного програмування, консультування з питань інформатизації, веде діяльність у сфері інформаційних технологій і комп*ютерних систем. З 01.04.2013 року відповідач підписав угоду на виконання робіт з компанією, зареєстрованою в США. Загальна сума доходу відповідача за період з 01.12.2013 року по 31.03.2015 року склала 54700,08 доларів США, а середньомісячний дохід -3418,76 доларів США. Відповідач інших аліментних платежів не має. Просить суд стягнути з відповідача аліменти у твердій грошовій сумі у розмірі 20469,18 грн. щомісячно до повноліття дитини, починаючи з 25.11.2015 року. В судовому засіданні представник позивача - [PERSON] позовні вимоги підтримала та пояснила, що стан здоров'я дитини задовільний, вона не має доходів, які забезпечують потреби малолітнього. Відповідач не має інших дітей та осіб на утриманні, його стан здоров'я задовільний. Шлюб між сторонами розірвано рішенням Фрунзенського районного суду м.Харкова від 25.01.2016 р. Відповідач в судове засідання не з'явився, про час та місце слухання справи був повідомлений вчасно та належним чином, про причини неявки суд не повідомив. За таких обставин суд вважає можливим ухвалити заочне рішення у відсутність відповідача, на підставі наявних матеріалів справи, без фіксації судового засідання за допомогою звукозаписувального пристрою, що передбачено ст.197 ЦПК України. Суд, вислухавши представника позивача, дослідивши матеріали справи, вважає необхідним позовні вимоги задовільнити частково, з наступних підстав. В судовому засіданні встановлено, що згідно свідоцтва про народження [NUMBER], батьком неповнолітнього [PERSON], [INFO], є відповідач [PERSON] Дитина проживає з матір'ю - позивачем [PERSON] та знаходиться на її утриманні. Відповідач проживає окремо від дитини, інших дітей не має, його стан здоров'я задовільний, він є фізичною особою - підприємцем та надає послуги по розробці програмного забезпечення. Надані суду копії угод із субпідрядником, укладені між відповідачем та Компанією DataArt Solutions, Ins. , та акти виконаних робіт до них , не посвідчені належним чином та не є належним доказом фактичного отримання відповідачем вказаних у них грошових коштів. Належних доказів матеріального стану платника аліментів, зокрема, інформації органу ДПІ стосовно доходу відповідача за 2015 р. , матеріали справи не містять, і клопотань про витребування з органів ДПІ такої інформації - суду не заявлено. Згідно ст. 180 СК України, батьки зобов'язані утримувати дітей до досягнення ними повноліття. Враховуючи обставини, викладені в ст. 182 СК України, які мають суттєве значення для вирішення справи, суд вважає необхідним позовні вимоги задовільнити частково, а саме: стягнути з відповідача на користь позивача аліменти на утримання сина [PERSON] у розмірі 1/4 частини заробітку щомісяця, але не менше 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з дня подання позову до суду. Рішення суду в частині стягнення аліментів в межах суми платежів за один місяць підлягає негайному виконанню.

Outcome: approved