Jurisdiction: civil
Date: 2015-04-27 00:00:00

Позивач звернулась до Київського районного суду м. Полтави з позовом до відповідача про захист прав споживача, посилаючись на те, що 20 червня 2014 року між ПАТ Банк Фінанси та кредит та нею було укладено договір-заяву № 331832/123054/7-14 про банківський строковий вклад Пенсійний на 7 місяців в іноземній валюті на строк з 20 червня 2014 року по 20 січня 2015 року у порядку та умовах визначених в договорі. За вказаним договором вона передала, а банк прийняв на зберігання грошові кошти в сумі 8337 доларів США. Строк за вказаним договором закінчився 20 січня 2015 року. Рішенням Київського районного суду м. Полтави від 23.02.2015 року стягнуто з ПАТБанк фінанси та кредит на її користь 4071,54 доларів США.Однак, станом на 01.03.2015 року банком не повернуто вклад в сумі 3\~ 541, 54 доларів США. Просила суд стягнути з відповідача на її користь 3% річних за період з 01 березня 2015 року по 01.04.2015 рік в сумі 9,28 доларів США, 12,10 % річних встановлених договором за період з 01.03.2015 року по 01.04.2015 року в сумі 38,08 доларів США В судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримав в повному обсязі, просив їх задовольнити, надавши пояснення, аналогічні викладеним в позовній заяві. Представник відповідача в судове засідання не зявився, про причини неявки суд не повідомив, хоча був належним чином повідомлений про час та місце розгляду справи. Враховуючи наявність у справі достатніх матеріалів про права та правовідносини сторін, суд вважає за можливе розглянути справу за відсутності осіб, що в засідання не з'явились. Суд, заслухавши пояснення представника позивача дослідивши матеріали справи, приходить до наступного висновку. Згідно ч.1 ст. 3 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Судом встановлено, що 20 червня 2014 року\~ між ПАТБанк Фінанси та кредит та [PERSON] укладено договір-заяву №331832/123054/7-14 про банківський строковий\~ вклад на строк 7 місяців з 20.06.2014 року по 20 січня 2015 року. За умовами вказаного договору позивачем на рахунок, відкритий в ПАТ Банк Фінанси та кредит, внесено грошові кошти в сумі 8337 доларів США. Рішенням Київського районного суду м.Полтави від 23.02.2015 року стягнуто з ПАТ Банк Фінанси та кредит на користь [PERSON],54 доларів США. Згідно виписки по особовому рахунку [PERSON] з 01.03.2015 року по 03.02.2015 року залишок невиплачених коштів становить 3 541,54 доларів США. Відповідно до ч.2 ст.625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Оскільки ПАТ Банк Фінанси та кредит прострочив виконання грошового зобовязання за договором \~ від 20 червня 2014 року №331832/123054/7-14, укладеним ним з [PERSON], він зобовязаний на вимогу позивача сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми. Розрахунок її інфляційних втрат та 3% річних згідно ст.625 ЦК України позивачем виконаний вірно та в повній відповідності до обставин справи. Вирішуючи питання про стягнення з відповідача відсотків за користування її коштами понад передбачені договором строки, суд виходить з наступного. Відповідно до частини першої статті 631 ЦК України строком договору є час, протягом якого сторони можуть здійснити свої права і виконати свої обовязки відповідно до договору. Відповідно до частини пятої статті 1061 ЦК України проценти на банківський вклад нараховуються від дня, наступного за днем надходження вкладу у банк, до дня, який передує його поверненню вкладникові або списанню з рахунка вкладника з інших підстав. Оскільки у встановлений договором строк позивач в повному обсязі вклад позивачу не повернув, вимоги позивача про сплату процентів за весь час користування її коштами в повній мірі відповідають ст.1061 ЦК України та підлягають до задоволення. Згідно ч.1, 3 ст. 10 ЦПК України, сторони та інші особи, які беруть участь у справі, мають рівні права щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Частиною, 1,2 ст. 11 ЦПК України, визначено, що суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізчиних чи юридичних осіб, поданим відповіднодо цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Особа, яка бере участь у справі, розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. Відповідачем до суду заперечення на позовну заяву, докази чи письмові пояснення не подавалися. Відповідно до ч.3 ст.88 ЦПК України якщо позивача, на користь якого ухвалено рішення, звільнено від сплати судового збору, він стягується з відповідача в дохід держави пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог. Враховуючи вимоги ст. 88 ЦПК України, з відповідача підлягає стягненняю на користь держави судовий збір в розмірі 243,60 грн.

Outcome: approved