Jurisdiction: civil
Date: 2017-05-15 00:00:00

Позивач звернувся у суду з позовом про виключення відомостей про особу, як батька, з актового запису про народження дитини, посилаючись на те, що перебував у шлюбі з відповідачкою з 1993 року. У шлюбі у сторін народились діти син [PERSON] [INFO] та син [PERSON] [INFO]. 14 лютого 2017 року шлюб між позивачем та відповідачкою було розірвано, що підтверджено свідоцтвом про розірвання шлюбу серії І-ГЮ № 044680 від 14 лютого 2017 року. 08 березня 2017 року відповідачка народила сина [PERSON] та [INFO] сина зареєстроване виконавчим комітетом Вичівської сільської ради Зарічненського району Рівненської області про що зроблено відповідний актовий запис №7. Батьком дитини за заявою відповідачки, згідно ч. 1 ст. 122 Сімейного кодексу України. (далі по тексту СК) Позивач зазначає, що не згодний із тим, що у свідоцтві про народження дитини [PERSON], [INFO] він записаний як батько, оскільки з березня 2014 року фактично не проживає з відповідачкою та з цього часу не підтримував шлюбних відносин. Позивач в судовому засідання свої позовні вимоги підтримав повністю та просив суд задоволити його позов. Відповідачка в судове засідання з'явилася, позов визнала та додатково пояснила суду, що [PERSON] не являєся біологічним батьком її сина [PERSON], [INFO]. Пояснила, що із позивачем разом не проживає і цей факт підтверджено довідками Вичівської сільської ради. Дослідивши матеріали справи, перевіривши наявні письмові докази, суд прийшов до висновку про необхідність задоволення позову. Відповідно ч.1 ст. 61 ЦПК України\~України обставини, визнані сторонами та особами, які беруть участь у справі, не підлягають доказуванню. Судом встановлено, що сторони перебували в зареєстрованому шлюбі з 1993 року по 14 лютого 2017 року. Згідно свідоцтва про народження [PERSON] народився 08 березня 2017 року про що Виконавчим комітетом Вичівської сільської ради зарічненського району 03 квітня 2017 року зроблено, актовий запис про народження № 7. Батьками дитини вказані [PERSON] та савчук [PERSON]. Відповідно до\~ст.121 СК України\~права та обов'язки матері, батька і дитини ґрунтуються на походженні дитини від них, засвідченому органом державної реєстрації актів цивільного стану в порядку, встановленому статтями\~122\~та\~125\~цього\~Кодексу. Відповідно до ч.2\~ст. 136 СК України, у разі доведеності відсутності кровного споріднення між особою, яка записана батьком, та дитиною, суд постановляє рішення про виключення відомостей про особу, як батька, дитини з актового запису про її народження. Відповідно до п. 11\~Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» від 15 травня 2006 року № 3\~судам необхідно враховувати, що відповідно до\~ст. 136 СК\~оспорювання батьківства можливе тільки після реєстрації народження дитини і до досягнення нею повноліття, а в разі її смерті, не допускається. Оспорити батьківство має право особа, яка записана батьком дитини в Книзі реєстрації народжень, згідно ст. 136 СК, - шляхом пред'явлення позову про виключення відомостей про неї, як батька, з актового запису про народження дитини, а також жінка, котра народила дитину в шлюбі ст. 138 СК, - звернувшись із позовом про виключення із цього запису відомостей про її чоловіка, як батька дитини. Предметом доказування в таких справах є відсутність кровного споріднення між особою, записаною батьком, і дитиною. У разі доведеності цієї обставини суд постановляє рішення про виключення оспорюванних відомостей з актового запису про народження дитини. Відповідно до п.24\~Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про застосування норм цивільного законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції» від 12.06.2009р. № 2, у разі визнання відповідачем позову, яке має бути безумовним, і якщо таке визнання не суперечить закону й не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб (не відповідача), суд ухвалює рішення про задоволення позову, обмежившись у мотивувальній частині рішення посиланням на визнання позову без зясування і дослідження інших обставин справи. Враховуючи визнання відповідачем позову і що таке визнання не суперечить закону й не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд вважає, що позовні вимоги підлягають до задоволення, оскільки відповідач визнала факт того, що позивач нє є біологічним батьком її сина. Згідно ст. 88 ЦПК України, стороні на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати.

Outcome: approved