Jurisdiction: civil
Date: 2016-05-23 00:00:00

Позивач звернулась до суду з позовом до відповідача про відшкодування шкоди, завданої відповідачем внаслідок злочину у розмірі 105 849 , 01 грн., еквівалент 4 000 дол. США . В судовому засіданні позивачка заявлені позовні вимоги підтримала з обставин , що викладені у позовній заяві , зазначила про те , що відповідачка , скориставшись довірою позивача , ввелда її в оману та неправомірно заволоділа її грошовими коштами в загальному розмірі 4 000 дол. США . По факту шахрайських дій відповідача було порушено кримінальне провадження . 06 листопада 2015 року Деснянський районний суд міста Києва звільнив [PERSON] від кримінальної відповідальності за ч. 1 с. 190 та ч. 2 ст.190 КК України у зв'язку із закінченням строків давності та закрив відповідне кримінальне провадження. Відповідач в судовому засіданні позовні вимоги визнала , та не заперечувала про задоволення позову, про що написала відповідну заяву, яка долучена до матеріалів справи. Вислухавши пояснення сторін , дослідивши матеріали справи , суд приходить до наступного . Відповідно до ч.1 ст. 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними діями особистим немайновим правам фізичної особи, відшкодовується у повному обсязі особою , яка її завдала, якщо не доведе, що шкоду завдано не з її вини. Відповідно до п. 7 Постанови Пленуму Верховного Суду України №3 від 31.03.1989 р. «Про практику застосування судами України законодавства про відшкодування матеріальної шкоди, заподіяної злочином, стягнення безпідставно нажитого майна» ( зі змінами внесеними згідно Постанови Пленуму Верховного Суду від 03.12.1997 р.). У разі закриття справи з передбачених законом підстав цивільний позов не розглядається. Вимоги позивача про відшкодування матеріальної шкоди у цьому разі можуть бути вирішені в порядку цивільного судочинства. Згідно п. 13 Постанови Пленуму Верховного Суду України №3 від 31.03.1989 р. «Про практику застосування судами України законодавства про відшкодування матеріальної шкоди, заподіяної злочином, стягнення безпідставно нажитого майна» (з наступними змінами) та абз.1 п.2 постанови Пленуму ВСУ №6 від 27.03.1992 р. «Про практику розгляду судами цивільних справ за позовами про відшкодування шкоди» вбачається, що шкода, заподіяна злочином, підлягає відшкодуванню особою, яка її заподіяла, в повному обсязі за умови, що дії останньої були неправомірними, між ними і шкодою є безпосередній причинний зв'язок та є вина зазначеної особи . Відповідно до ст. 61 ЦПК України , обставини визнані сторонами та іншими особами , які беруть участь у справі не підлягають доказуванню . Згідно з ч. 4 ст. 174 ЦПК України , у разі визнання відповідачем позову , суд за наявних для того законних підстав , ухвалює рішення про задоволення позову . Приймаючи до уваги вищевикладене , позовні вимоги підлягають задоволенню , оскільки зазначені позивачем обставини та позовні вимоги визнані відповідачем та не потребують доказування , досліджені в судовому засіданні матеріали справи також дають суду законні підстави для задоволення позову . Відповідно до ст. 88 ЦПК України з відповідача на користь держави підлягає стягненню судовий збір у розмірі 1 058 грн. 49 коп. На підставі викладеного,

Outcome: approved