Jurisdiction: civil
Date: 2016-03-08 00:00:00

Позивач звернувся із позовом до суду, в якому просить визнати договір дарування між [PERSON] та [PERSON] про реєстрацію права власності № 235048228 та № 2505087 зареєстрований 01.08.2014 року згідно витягу з державного реєстру речових прав на нерухоме майно предметом якого являється житловий будинок з господарськими прибудовами за адресою вул. Братів Василиків, 15 с. Вікно Городенківського району Івано-Франківської області - недійсним. Також просить визнати за ним право власності на 1/3 частину цього ж будинковолодіння. В позові зазначив, що Вікнянською сільською радою Городенківського району Івано-Франківської області 24.01.1993 року між ним та [PERSON] зареєстровано шлюб, актовий запис № 1. Від шлюбу мають повнолітніх дітей [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO]. З дня укладення шлюбу і по даний час сімя продовжує проживати за адресою [INFO]. Разом із сімєю проживала мама його дружини [PERSON] З часу спільного проживання ним та членами його сімї внаслідок спільної праці за спільні кошти здійснено реконструкцію домоволодіння по вул. Братів Василиків, 15 с. Вікно Городенківського району Івано-Франківської області. Здійснено добудову житлового будинку, замінено двері, вікна, проведено ремонт житлових кімнат. Перебудовано допоміжні господарські споруди: стайню, стодолу, літню кухню, встановлено огорожу. По теперішніх його розрахунках, ним витрачено на перебудову та реконструкцію домоволодіння більше 100 тисяч гривень. Без його згоди, без домовленостей членів сімї [PERSON] 21.10.2009 року на своє імя зареєструвала право власності на житловий будинок з господарськими прибудовами по вул. Братів Василиків, 15 с. Вікно Городенківського району. Про позбавлення права користування житловим будинком дізнався в кінці 2012 року з предявленого позову [PERSON] про позбавлення його права користування житловим будинком. Переслідуючи мету позбавити його та членів сімї житла, всупереч Конституції України, без його відома та згоди, не звертаючи уваги на те, що створено майно спільно, [PERSON] уклала договір дарування житлового будинку з господарськими прибудовами за адресою вул. Братів Василиків, 15 с. Вікно Городенківського району Івано-Франківської області із її сином [PERSON] Про укладення договору дарування йому нічого не було відомо. З 14.10.1993 року і по даний час він постійно проживає у житловому будинку з господарськими прибудовами по вул. Братів Василиків, 15 с. Вікно Городенківського району. Вважає, що він та члени його сімї добросовісно володіють з 14.10.1993 року, спірним майном і продовжує безперервно володіти ним. Спірне майно, набуте ним як членом сімї в результаті спільної праці та за грошові кошти членів сімї відповідно до ч.4 ст. 368 ЦК України. Він, його дружина [PERSON] та її мама [PERSON] спільною працею, за спільні кошти набули житловий будинок з господарськими прибудовами по вул. Братів Василиків, 15 с. Вікно Городенківського району . При його створенні вони виходили, що розмір часток кожного з них у створенні майна є рівним. Тому вважає, що [PERSON] не мала права відчужувати спірне майно [PERSON] Просить позовні вимоги задовольнити. [PERSON] яка діє в інтересах [PERSON] до суду направила заперечення на позовну заяву. В поданому запереченні зазначила, що [PERSON] після одруження із позивачем проживали в будинку своїх батьків, які збудували його у 1961 р. ще до її народження. Офіційно всі документи на право власності на будинковолодіння були оформлені у 1966 році на її батька [PERSON] Після смерті батька документи на право власності на будинковолодіння оформила її мати [PERSON] Вона з братом [PERSON] не претендували на спадкове майно. Ніякого спору в них з цього приводу не виникало. Вона не має жодних претензій щодо укладеного її мамою договору дарування житлового будинку з господарськими прибудовами та земельної ділянки в користь її брата [PERSON] Тому просить в задоволенні позову відмовити. В судовому засіданні позивач з підстав зазначених в позові позовні вимоги підтримав. Суду пояснив, що в господарство по вул. Братів Василиків, 15 с. Вікно Городенківського району прийшов проживати у 1993 році. Будинковолодіння в той час належало [PERSON] Останній помер у 1997 році, після його смерті спадщину прийняли дружина ([PERSON]М.), двоє дітей, теща [PERSON] У 2009 році без його та дружини згоди спадщину [PERSON] оформила на себе. Не дивлячись на те що остання набула права власності на будинковолодіння по вул. Братів Василиків, 15 с. Вікно Городенківського району, він із своєю дружиною спільно проводили добудову веранди, перебудову стайні, ремонтні роботи, будував паркан, ставив браму, робив загороду, заливав подвіря. Прибудову ним було здійснено у 1993 році, веранду побудував у 2002-2003 році. Добудову він робив у 1997 р., в 2009 р. ним покращено стан домоволодіння, влаштував огорожу. За його кошти було придбано будівельні матеріали, кахель та оплачував кошти за будівельні роботи. Співвласниками були він, його дружина [PERSON], мати дружини [PERSON] У звязку із чим вважає, що є всі підстави для задоволення позову. Позивач 09.03.2016 року під час розгляду справи покинув зал судового засідання. А тому суд вважає, що закінчення розгляду справи слід продовжувати у його відсутності. Представник позивача [PERSON] в судовому засіданні позовні вимоги та пояснення позивача підтримав. Вважає, що при таких обставинах є всі підстави до задоволення позову. Відповідач [PERSON] позовні вимоги не визнав. Суду пояснив, що мама успадкувала будинок та всі господарські будівлі після смерті батька. Останній був господарем і він сам проводив добудову та перебудову. Коли наймали робочих розраховувався батько, а коли його не стало мати платила людям гроші. Батько помер в 1997 році. Спадщину після смерті батька у 2009 році мама оформила на себе. В той час ніхто більше не претендував на спадщину. Він та сестра [PERSON] претензій щодо оформлення спадщини не мали. Угоди про створення із сестрою спільної власності позивач не укладав. Сестра часто жалілась на позивача, що він її ображає, а тому виїхала за кордон. [PERSON] позовні вимоги не визнала. Суду пояснила, що коли позивач одружився та прийшов жити в їхню господарку, стайня була вже готова і він нічого не добудовував. Він зробив 2 ДТП і мав борги. Хату вона будувала разом із покійним чоловіком у 1960 роках. Домовленості на побудову з позивачем не було ніякої. Загородження встановлено нею самою, підлогу ставив син, добудова була здійснена на її кошти і син допомагав, будівельні матеріали придбала за паї. Спадщину після смерті чоловіка оформила у 2009 році. Відповідачка [PERSON] в судове засідання не зявилась до суду направила заяву в якій просить справу розглядати у її відсутності, позовні вимоги позивача не визнає повністю, так як за час перебування з ним у шлюбі спільного майна не нажили. Спору із матірю [PERSON] щодо оформлення за нею права власності в порядку спадкування на спірне будиковолодіння у неї немає. Представник відповідача [PERSON], яка діє в інтересах [PERSON] та [PERSON] позовні вимоги не визнала та вважає, що позов є безпідставний. Суду пояснила, що відповідачка [PERSON] спадщину оформила у відповідності до закону. Спірний будинок по вул. Братів Василиків, 15 в с. Вікно Городенківського району [PERSON] побудовано з покійним чоловіком [PERSON] Почали будувати будинок ще в 1960 р., а збудували його в 1966р. Власником зазначеного будинку був останній. Позивач прийшов проживати у господарство [PERSON] та [PERSON] в 1993 році. В 1997 році [PERSON] помер і після його смерті в 2009 році [PERSON] спадщину оформила на себе. В той час діти ([PERSON], [PERSON]М.) претензій відносно спадщини до неї не мали. Вона як власник будинку мала право розпоряджатись своєю власністю у звязку із чим будинок по вул. Братів Василиків, 15 подарувала своєму синові [PERSON] Зазначений будинок не можна вважати спільною сумісною власністю позивача та його дружини [PERSON], так як він не є обєктом спільної сумісної власності бо не перебував у власності останньої. Договір про створення спільної сумісної власності з позивачем не укладався. Позивач не доводить, що на момент договору дарування мав право на це майно. Тому вважає, що відсутні підстави для задоволення позову. Заслухавши пояснення сторін, свідків [PERSON], [PERSON], дослідивши та оцінивши докази по справі, суд вважає, що позов не підлягає до задоволення, виходячи із таких підстав: Судом встановлено, що згідно свідоцтва про право на спадщину єдиним власником будинковолодіння , яке знаходиться по вул. Братів Василиків, 15 в с. Вікно Городенківського району Івано-Франківської області була [PERSON]М . успадкувала в 2009 році (після смерті [PERSON], який помер в 1997 році.). В 1993 р. позивач та відповідачка [PERSON] одружились і сімя прийшла проживати у спірне будинковолодіння в с. Вікно по вул. Братів Василиків, 15. Згідно рішення виконавчого комітету Вікнянської сільської ради № 23 від 12.05.2009 року [PERSON] надано дозвіл на оформлення документації на побудовану господарську споруду - веранду до житлового будинку. 01.08.2014 р. [PERSON] будинковолодіння подарила синові [PERSON] Позивач просить визнати недійсним договір дарування житлового будинку по вул. Братів Василиків, 15 с. Вікно Городенківського району Івано-Франківської області укладеного між [PERSON] та [PERSON] зареєстрованого 01.08.2014 року та визнати за ним право власності на 1/3 частину цього будинковолодіння. Посилаючись на те, що з 1993 року він проживав у цьому будинковолодінні в якості зятя та приймав участь у покращенні стану домоволодіння, проводив добудову веранди, перебудову стайні, влаштував огорожу, замінив двері, вікна, провів ремонт житлових кімнат. Внаслідок чого він набув права власності на 1/3 частину цього будинковолодіння. За клопотанням позивача був допитаний свідок [PERSON], який пояснив, що він приймав участь у зведенні стін веранди, допомагав ставити верх, приймав участь у будівництві стін стайні, влаштовував загорожу, заливав подвіря. Свідок [PERSON], пояснив що при будівництві веранди він був підсобником. Вказані свідки стверджували, що їх замовляв і розраховувався з ними позивач. [PERSON] заперечуючи пояснила, що з людьми, які працювали по проведенню будівельних робіт у господарстві не безкоштовно розраховувалась вона, інколи кошти давала зятеві. А цегла на добудову веранди була придбана за кошти отримані від оренди паїв. Наведене свідчить про те, що будинковолодіння станом на 1993 рік уже існувало і з участю позивача проведено ряд робіт: домуровано веранду, влаштовано загородження, залито подвіря, перебудовано стайню. Суд також вважає, що участь позивача у проведенні зазначених робіт не створює у нього права власності на 1/3 частину будинковолодіння, яке належало [PERSON] Судом також встановлено, що за клопотанням позивача по справі призначалась судово будівельно-технічна експертиза, однак у звязку із не проведенням оплати та неодноразовим нагадуванням про оплату, вона не була проведена. Отже позовні вимоги позивача про визнання права власності на будинковолодіння, яке знаходиться по вул. Братів Василиків, 15 в с. Вікно Городенківського району Івано-Франківської області не підлягають до задоволення. За таких обставин [PERSON] як єдиний власник будинковолодіння вправі була розпоряджатися своїм майном уклавши договір дарування. Підставою визнання недійсним договору дарування позивач зазначив те, що він своєю працею значно збільшив вартість будинковолодіння внаслідок чого набув право власності на 1/3 його частини. Інших підстав недійсності правочину не навів. А тому такі вимоги також не підлягають до задоволення. Доводи проте , що частина будівництва є спільною власністю його та його дружини з якою вони розлучились у 2013 році посилаючись на ч.1 ст. 22, ч.1ст. 24, ч.1 ст. 25, ч.1 ст. 28 Кодексу про шлюб та сімю України, ст. 62 СК України не заслуговують уваги суду, оскільки будинковолодіння було власністю батьків його дружини. Суд також вважає, що з [PERSON] в користь держави слід стягнути 243.60 грн. судового збору, оскільки позивачем при подані позовної заяви не були сплачено судовий збір за вимогою про визнання за ним права власності на 1\\3 частину будинковолодіння по вул. Братів Василиків, 15 в с. Вікно Городенківського району Івано-Франківської області, зазначені кошти останній не сплатив під час подання позову. Виходячи із викладеного на підставі Закону України «Про власність», Постанови № 7 Пленуму Верховного Суду України від 04.10.1991 року «Про практику застосування судами законодавства, що регулює право приватної власності громадян на жилий будинок»,ч.4 ст. 368 ЦК України, ст. 62 СК України та

Outcome: dismissed