Jurisdiction: civil
Date: 2016-03-29 00:00:00

Позивач звернулась в суд з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів. Свій позов мотивує тим, що з [PERSON] перебувала в зареєстрованому шлюбі до 24 лютого 2015 року. Від даного шлюбу у них народився син [PERSON], [INFO]. Позивач вказує, що відповідач не надає допомоги на утримання сина. Він перебуває на її повному утриманні. Зазначає, що відповідач, який є здоровим та працездатним, має постійне місце роботи, ухиляється від обов'язку утримувати дитину, допомогу на його утримання не надає. Просила стягувати з відповідача в її користь аліменти на неповнолітню дитину в розмірі 1/4 частини заробітку (доходу) відповідача щомісяця, але не менше ніж 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з дня подання позовної заяви до досягнення [PERSON] повноліття. Позивач в судове засідання не з'явилась, подала суду заяву, в якій просила справу слухати у її відсутності, позовні вимоги підтримує повністю, проти ухвалення заочного рішення не заперечує. В судове засідання відповідач не з'явився, з невідомих суду причин, хоча був належним чином повідомлений про час та місце розгляду справи. Відповідно до ч. 5 ст.74 ЦПК України у разі ненадання особами, які беруть участь у справі, інформації щодо їх адреси, судова повістка надсилається фізичним особам, які не мають статусу підприємців, - за адресою їх місця проживання чи місця перебування, зареєстрованою у встановленому законом порядку. У разі відсутності осіб, які беруть участь у справі, за такою адресою, вважається, що судовий виклик або судове повідомлення вручене їм належним чином. Зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає вимогам ст. 224 ЦПК України. Дослідивши письмові докази, суд приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення з наступних підстав. Як вбачається з копії рішення Луцького міськрайонного суду про розірвання шлюбу (а.с. 3), копії свідоцтва про народження дитини (а.с. 4), сторони перебували в зареєстрованому шлюбі, від якого у них народився син [PERSON], [INFO]. Судом встановлено, що дитина перебуває на утриманні матері - [PERSON], відповідач свого обов'язку утримувати сина не виконує. Згідно ст.180 СК України, батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Статтею 184 СК України передбачено, якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, частину доходу одержує в натурі, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення, суд за заявою платника або одержувача може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі. З матеріалів справи вбачається, що позивач має постійне місце роботи та отримує регулярний заробіток, а відтак, як того вимагає ст. 183 СК України повинен сплачувати аліменти у частці від його заробітку. Частина заробітку (доходу) матері, батька, як передбачає ст. 183 СК України, визначається судом. При цьому розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим ніж 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Проаналізувавши зібрані і досліджені в судовому засіданні докази в їх сукупності, суд приходить до висновку, що слід стягувати з відповідача в користь позивача аліменти на утримання сина [PERSON], [INFO] в розмірі ? частини всіх видів його заробітку щомісячно, але не менше ніж 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з дня подання позовної заяви 25 січня 2016 року до досягнення дитиною повноліття. При визначенні розміру аліментів на утримання неповнолітньої дитини суд врахував стан здоров'я та матеріальне становище дитини; стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів та стягувача аліментів. Рішення суду в частині стягнення аліментів на неповнолітню дитину у межах суми платежу за один місяць слід допустити до обов'язкового негайного виконання. З відповідача слід стягнути в дохід держави 551 гривню 20 копійок судового збору.

Outcome: approved