overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2016-10-17 00:00:00

Позивач звернулась до суду з позовом до відповідача про розірвання шлюбу, посилаючись на те, що 19.11.2010 р. між ними було укладено шлюб, від якого вони мають неповнолітнього сина [PERSON], [INFO] Сімейне життя не склалося внаслідок відсутності взаємопорозуміння, різні характери, погляди на життя та сім'ю. Подружжя втратило почуття любові та поваги один до одного, шлюбні стосунки припинені з кінця 2015 р. За таких обставин позивач вважає, що шлюб існує лише формально і просить його розірвати. Позивач в судове засідання не з'явився, до суду подав заяву про розгляд справи у його відсутності, позовні вимоги підтримує в повному обсязі, просить їх задовольнити. Відповідач в судове засідання не з'явилась, до суду подала заяву про розгляду справи у її відсутності, позовні вимоги визнає в повному обсязі, не заперечує проти їх задоволення. Після розірвання шлюбу просить залишити шлюбне прізвище «[PERSON]». Дослідивши письмові матеріали справи, суд приходить до переконання, що позов підлягає до задоволення, виходячи з наступного. Судом достовірно встановлено, що сторони зареєстрували шлюб 19.11.2010 р. у відділі реєстрації актів цивільного стану Оболонського районного управління юстиції у місті Києві, актовий запис №1888 (а.с. 6). Від шлюбу сторони мають неповнолітнього сина [PERSON], [INFO] (а.с. 7). Відповідно до ч. 2 ст. 104, ст. 110 Сімейного кодексу України шлюб припиняється внаслідок його розірвання. Позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя. Згідно з ч. 2 ст. 112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Як роз'яснено у п. 10 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя» від 21.12.2007 р. № 11 передбачено, що охорона сім'ї державою полягає, зокрема, в тому, що шлюб може бути розірвано в судовому порядку лише за умови, якщо встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечитиме інтересам одного з них чи інтересам їх дітей. За таких обставин, враховуючи, що між сторонами втрачено почуття любові та поваги, шлюб носить формальний характер, примирення подружжя та збереження шлюбу між ними неможливо і суперечить інтересам сторін, суд дійшов висновку про те, що збереження сім'ї є неможливим, шлюб між сторонами існує формально і підлягає розірванню. Після розірвання шлюбу прізвище відповідачу необхідно залишити шлюбне «[PERSON]». На підставі наведеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-12-21 00:00:00

позивач звернулась до суду з позовом до відповідача про розірвання шлюбу посилаючись на те, що 19 липня 2013 року між ними у Виконавчому комітеті Оленівської сільської ради Чорноморського району Автономної Республіки Крим зареєстровано шлюб, про що зроблено актовий запис №02. Від шлюбу вони мають малолітню дитину: [PERSON], [INFO]. Сімейне життя з відповідачем не склалось з причини різних характерів та поглядів на подружнє життя та виховання дитини. Між ними відсутнє взаєморозуміння, повага, що призводить до постійних конфліктів та свароку. Шлюбних відносин сторони не підтримують, спільне господарство не ведуть та проживають окремо. Вважає подальше спільне життя з відповідачем та збереження сім'ї неможливим. Позивач в судове засідання не з'явилась, про день, час та місце розгляду справи була повідомлена належним чином, звернулась до суду з заявою, в якій просила розглянути справу у її відсутність та просила задовольнити позовні вимоги. Відповідач в судове засідання не з'явився, про день, час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином, звернувся до суду з заявою в якій просив розглянути справу у його відсутності, позовні вимоги визнав та просив їх задовольнити. Суд вважає можливим розглянути справу за відсутності осіб, які беруть участь у справі. Дослідивши матеріали справи, суд встановив наступне. Шлюб між сторонами було зареєстровано 19 липня 2013 року у Виконавчому комітеті Оленівської сільської ради Чорноморського району Автономної Республіки Крим, про що зроблено актовий запис №02 (а.с.5). Від шлюбу вони мають малолітню дитину: [PERSON], [INFO] (а.с.6). Відповідно до ст.112 Сімейного кодексу України, суд з'ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітніх дітей та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. З матеріалів справи вбачається, що сторони не проживають однією сім'єю, спільного господарства не ведуть, подальше спільне життя та збереження шлюбу неможливе, надання строку на примирення - недоцільне. Таким чином, суд дійшов висновку‚ що подальше спільне життя подружжя та збереження шлюбу є неможливим, що свідчить про обґрунтованість позовних вимог і необхідність їх задоволення судом. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-09-10 00:00:00

позивач звернулась до суду з позовом до відповідача про розірвання шлюбу посилаючись на те, що 20.02.2015 року між ними у Відділі державної реєстрації актів цивільного стану Дніпровського районного управління юстиції у м.Києві зареєстровано шлюб, про що зроблено актовий запис №256. Від шлюбу вони мають неповнолітнього сина [PERSON], [INFO]. Сімейне життя з відповідачем не склалось з причини різних характерів та поглядів на подружнє життя. Шлюбних відносин сторони не підтримують. Вважає подальше спільне життя з відповідачем та збереження сім'ї неможливим. Позивач в судове засідання не з'явилась, про день, час та місце розгляду справи була повідомлена належним чином, звернулась до суду з заявою, в якій просила розглянути справу у її відсутність, просила задовольнити позовні вимоги та не заперечувала проти заочного розгляду справи. Відповідач в судове засідання не з'явився про час і місце розгляду справи повідомлявся належним чином шляхом направлення судової повістки за адресою його місця проживання, зареєстрованого у встановленому законом порядку. Суд вважає за можливе розглянути справу у відповідності до ст.ст.224, 225 ЦПК України на підставі наявних у справі доказів, оскільки позивач не заперечує проти заочного розгляду справи, а від відповідача, який належним чином повідомлений про час і місце розгляду справи, відомостей про причини неявки не надійшло. Суд вважає можливим розглядати справу за відсутності осіб які беруть участь у справі. Дослідивши матеріали справи, оцінивши зібрані у справі докази, суд встановив наступне. Шлюб між сторонами було зареєстровано 20 лютого 2015 року у Відділі державної реєстрації актів цивільного стану Дніпровського районного управління юстиції у м.Києві, про що зроблено актовий запис №256 (а.с.7). Від шлюбу вони мають неповнолітнього сина [PERSON], [INFO] (а.с.8). Відповідно до ст.112 Сімейного кодексу України, суд з'ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітніх дітей та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. З матеріалів справи вбачається, що сторони не проживають однією сім'єю, спільного господарства не ведуть, подальше спільне життя та збереження шлюбу неможливе, надання строку на примирення - недоцільне. Таким чином, суд дійшов висновку‚ що подальше спільне життя подружжя та збереження шлюбу є неможливим, що свідчить про обґрунтованість позовних вимог і необхідність їх задоволення судом. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-10-24 00:00:00

Позивач звернулась до суду з позовом до відповідача про розірвання шлюбу, посилаючись на те, що 20.11.2010 р. між ними було укладено шлюб, від якого вони мають неповнолітнього сина: [PERSON], [INFO] Сімейне життя не склалося внаслідок відсутності взаємопорозуміння, втрату почуттів любові та поваги. Подружжя припинило фактичні шлюбні стосунки, тому позивач вважає, що шлюб існує лише формально і просить його розірвати. Позивач в судове засідання не з'явилась, до суду подала заяву про розгляд справи у її відсутності, позовні вимоги підтримує в повному обсязі, просить їх задовольнити. Після розірвання шлюбу просить залишити шлюбне прізвище «[PERSON]». Відповідач в судове засідання не з'явився, до суду подав заяву про розгляду справи у його відсутності, позовні вимоги визнає в повному обсязі, не заперечує проти їх задоволення. Дослідивши письмові матеріали справи, суд приходить до переконання, що позов підлягає до задоволення, виходячи з наступного. Судом достовірно встановлено, що сторони зареєстрували шлюб 20.11.2010 р. в Золотопотіцькій селищній раді Бучацького району Тернопільської області, актовий запис № 20. Від шлюбу сторони мають неповнолітнього сина [PERSON], [INFO] Відповідно до ч. 2 ст. 104, ст. 110 Сімейного кодексу України шлюб припиняється внаслідок його розірвання. Позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя. Згідно з ч. 2 ст. 112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Як роз'яснено у п. 10 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя» від 21.12.2007 р. № 11 передбачено, що охорона сім'ї державою полягає, зокрема, в тому, що шлюб може бути розірвано в судовому порядку лише за умови, якщо встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечитиме інтересам одного з них чи інтересам їх дітей. За таких обставин, враховуючи, що між сторонами втрачено почуття любові та поваги, шлюб носить формальний характер, примирення подружжя та збереження шлюбу між ними неможливо і суперечить інтересам сторін, суд дійшов висновку про те, що збереження сім'ї є неможливим, шлюб між сторонами існує формально і підлягає розірванню. Після розірвання шлюбу прізвище позивачу необхідно залишити шлюбне «[PERSON]». На підставі наведеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2018-06-14 00:00:00

позивач звернулась до суду з позовом до відповідача про розірвання шлюбу посилаючись на те, що 20 лютого 2015 року між ними у Відділі державної реєстрації актів цивільного стану Оболонського районного управління юстиції у м.Києві зареєстровано шлюб, про що зроблено актовий запис №232. Від шлюбу вони мають доньку - [PERSON], [INFO]. Сімейне життя з відповідачем не склалось з причини різних характерів, інтересів, поглядів на сімейне життя, відсутності взаєморозуміння та поваги один до одного, між ними виникають постійні конфлікти, що призвело до розпаду сім»ї. Шлюбних відносин сторони не підтримують, майнових спорів не мають. Вважає подальше спільне життя з відповідачем та збереження сім'ї неможливим. Позивач в судове засідання не з'явилась, про день, час та місце розгляду справи була повідомлена належним чином, звернулась до суду з заявою, в якій просила розглянути справу у її відсутність та просила задовольнити позовні вимоги. Відповідач в судове засідання не з'явився, про день, час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином, звернувся до суду з заявою, в якій просив розглянути справу у його відсутність, позовні вимоги визнав та просив їх задовольнити. Суд вважає можливим розглянути справу за відсутності осіб, які беруть участь у справі. Дослідивши матеріали справи, суд встановив наступне. Шлюб між сторонами було зареєстровано 20 лютого 2015 року у Відділі державної реєстрації актів цивільного стану Оболонського районного управління юстиції у м.Києві, про що зроблено актовий запис №232 (а.с.5). Від шлюбу вони мають доньку - [PERSON], [INFO] (а.с.6) Відповідно до ст.112 Сімейного кодексу України, суд з'ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітніх дітей та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. З матеріалів справи вбачається, що сторони не проживають однією сім'єю, спільного господарства не ведуть, подальше спільне життя та збереження шлюбу неможливе, надання строку на примирення - недоцільне. Таким чином, суд дійшов висновку‚ що подальше спільне життя подружжя та збереження шлюбу є неможливим, що свідчить про обґрунтованість позовних вимог і необхідність їх задоволення судом. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-02-08 00:00:00

Позивач звернулась до суду з позовом до відповідача про розірвання шлюбу, посилаючись на те, що 20 серпня 2011 року з відповідачем був зареєстрований шлюб виконавчим комітетом Стрижавської селищної ради Вінницького району Вінницької області, актовий запис № 37. Від шлюбу мають дітей [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO], які мешкають з позивачем. Спільне проживання та збереження шлюбу неможливі. Спору про розподіл сумісно нажитого майна подружжя немає. Позивач у судове засідання не з»явилась, надала заяву про розгляд справи за її відсутності, наполягала на розірванні шлюбу, просила не стягувати з відповідача судові витрати та після розірвання шлюбу залишити їй шлюбне прізвище. Відповідач у судове засідання не з»явився, надав телефонограму про визнання позову та про розгляд справи за його відсутності. Перевіривши матеріали справи і доводи позовної заяви, суд приходить до висновку про задоволення позову. Відповідно до ст.ст. 110, 112 СК України позов про розірвання шлюбу може бути предявлений одним із подружжя. Суд зясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Судом встановлено, що 20 серпня 2011 року сторонами зареєстрований шлюб виконавчим комітетом Стрижавської селищної ради Вінницького району Вінницької області, актовий запис № 37. Від шлюбу мають дітей [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO], які мешкають з позивачем (а.с.4,5,6,11). Між сторонами шлюбні відносини припинено, мешкають вони окремо, примирення неможливе, сімя розпалася остаточно. Спору про розподіл сумісно нажитого майна подружжя немає. Збереження шлюбу суперечить інтересам сторін. Відповідно до положень ст. 113 СК України особа, яка змінила своє прізвище у звязку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. [PERSON] скористалася правом надалі іменуватися цим прізвищем. За заявою позивача, суд вважає можливим не стягувати з відповідача судові витрати, понесені позивачем при зверненні до суду.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-09-14 00:00:00

позивач звернулась до суду з позовом до відповідача про розірвання шлюбу посилаючись на те, що 21.04.2004 року між ними у відділі реєстрації актів цивільного стану Оболонського районного управління юстиції м м.Києва зареєстровано шлюб, про що зроблено актовий запис №324. Від шлюбу вони мають малолітнього сина - [PERSON], [INFO]. Сімейне життя з відповідачем не склалось з причини різних характерів та поглядів на подружнє життя, відсутності взаєморозуміння. Шлюбних відносин сторони не підтримують, спільне господарство не ведуть та проживають окремо. Вважає подальше спільне життя з відповідачем та збереження сім'ї неможливим. Позивач в судове засідання не з'явилась, про день, час та місце розгляду справи була повідомлена належним чином, звернулась до суду з заявою, в якій просила розглянути справу у її відсутність та просила задовольнити позовні вимоги. Відповідач в судове засідання не з'явився, про день, час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином, звернувся до суду з заявою, в якій просив розглянути справу у його відсутність, позовні вимоги визнав та просив їх задовольнити. Суд вважає можливим розглянути справу за відсутності осіб які беруть участь у справі. Дослідивши матеріали справи, суд встановив наступне. Шлюб між сторонами було зареєстровано 21 квітня 2004 року у відділі реєстрації актів цивільного стану Оболонського районного управління юстиції м.Києва, про що зроблено актовий запис №324 (а.с.5). Від шлюбу вони мають малолітнього сина - [PERSON], [INFO] (а.с.6). Відповідно до ст.112 Сімейного кодексу України, суд з'ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітніх дітей та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. З матеріалів справи вбачається, що сторони не проживають однією сім'єю, спільного господарства не ведуть, подальше спільне життя та збереження шлюбу неможливе, надання строку на примирення - недоцільне. Таким чином, суд дійшов висновку‚ що подальше спільне життя подружжя та збереження шлюбу є неможливим, що свідчить про обґрунтованість позовних вимог і необхідність їх задоволення судом. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2020-01-23 00:00:00

Позивач звернулась до суду з позовом до відповідача про розірвання шлюбу посилаючись на те, що 21 грудня 2013 року між ними у Відділі державної реєстрації актів цивільного стану Оболонського районного управління юстиції у місті Києві було зареєстровано шлюб, про що зроблено актовий запис №2195. Від шлюбу вони мають доньку - [PERSON] , [INFO] . Сімейне життя з відповідачем не склалось з причини того, що вони мають розбіжності в поглядах на життєві обставини та стиль життя, що призводить до постійних непорозумінь. Між ними відсутнє взаєморозуміння, що призвело до втрати почуття кохання та поваги один до одного. Вважає подальше спільне життя з відповідачем та збереження сім`ї неможливим. Просить шлюб розірвати. Позивач в судовому засіданні позовні вимоги підтримала в повному обсязі, просила їх задовольнити. Зазначила, що прийняте нею рішення про розірвання шлюбу є зваженим і добре обдуманим. Вважає, що подальше збереження сім`ї та шлюбу між ними не можливо та суперечить її інтересам та інтересам дитини. На розірванні шлюбу позивач наполягала та заперечувала проти надання строку на примирення, посилаючись на те, що з відповідачем вони разом не проживають з листопада 2018 року. Відповідач в судовому засіданні позов визнав. Просив шлюб розірвати. Вислухавши пояснення позивача, відповідача та враховуючи визнання позову відповідачем, у відповідності до вимог ч.3 ст.200 ЦПК України суд, дослідивши матеріали справи, оцінивши зібрані у справі докази, вважає можливим ухвалити рішення у підготовчому судовому засіданні в зв`язку з наступним. Судом встановлено, що шлюб між сторонами було зареєстровано 21 грудня 2013 року у Відділі державної реєстрації актів цивільного стану Оболонського районного управління юстиції у місті Києві, про що зроблено актовий запис №2195 (а.с.4). Від шлюбу вони мають доньку - [PERSON] , [INFO] (а.с.5). Відповідно до ст.112 Сімейного кодексу України, суд з`ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітніх дітей та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. З пояснень сторін, наданих ними в судовому засіданні вбачається, що сторони проживають окремо, сімейні стосунки не підтримують. Проаналізувавши вказані обставини, враховуючи характер взаємовідносин сторін, категоричну позицію позивача, яка наполягає на розірванні шлюбу, суд не вбачає підстав для надання сторонам строку на примирення. З цих же підстав, враховуючи принцип добровільності шлюбу, суд приходить до висновку про те, що подальше спільне життя та збереження шлюбу неможливе, оскільки це суперечить інтересам позивача, що свідчить про обґрунтованість позовних вимог і необхідність їх задоволення судом. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2019-09-01 00:00:00

Позивач звернулась до суду з позовом до відповідача про розірвання шлюбу, посилаючись на те, що 21 жовтня 2000 року вона з відповідачем уклали шлюб. Від даного шлюбу мають неповнолітніх дітей: доньку - [PERSON] , [INFO] , доньку - [PERSON] , [INFO] . Позивач зазначає, що спільне життя з відповідачем не склалося через різні погляди на сімейне життя та втрату любові, поваги та взаєморозуміння одне одного. Позивач вказує, що спільне проживання та шлюбні відносини між ними припинені з жовтня 2018 року. Подальше продовження спільного проживання та збереження сім`ї вважає неможливим, тому просить суд розірвати шлюб. В підготовче засідання позивач не з`явилась, але від неї надійшла заява з проханням слухати справу у її відсутності, позовні вимоги підтримує в повному обсязі. В підготовче засідання відповідач не з`явився, але від нього до суду надійшла заява з проханням розгляду справи за його відсутності. Позовні вимоги позивача визнає в повному обсязі. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою технічних засобів не здійснюється. Відповідно до положень ч. 3 ст. 200 ЦПК України за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Відповідно до ч. 4 ст. 206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Визнання позову відповідачем не порушує прав та законних інтересів інших осіб. Вивчивши матеріали справи, суд вважає, що позов обґрунтований і підлягає повному задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що сторони перебувають у шлюбі, зареєстрованому 21 жовтня 2000 року Сокологірнською сільською радою Генічеського району Херсонської області, актовий запис № 08, про що свідчить копія свідоцтва про одруження (а.с.5). Від даного шлюбу сторони мають дітей: доньку - [PERSON] , [INFO] , доньку - [PERSON] , [INFO] (а.с.6-7). Судом встановлено, що з жовтня 2018 року шлюбні відносини між сторонами припинені, разом вони не мешкають, спільне господарство ними не ведеться. Відповідно до ч. 1 ст. 110 СК України позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. Згідно ч.2 ст.112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Враховуючи викладене, суд вважає, що подальше спільне життя і збереження шлюбу між сторонами неможливо, суперечить інтересам сторін, тому позов підлягає задоволенню у повному обсязі. На підставі викладеного та

Outcome: approved