Jurisdiction: civil
Date: 2017-10-22 00:00:00

Позивач звернулась до суду з позовом до [PERSON], про стягнення аліментів на утримання дитини. Обгрунтовуючі позовні вимоги позивач посилається на те, що 20 січня 2007 р. між нею та відповідачем був зареєстрований шлюб, від якого [INFO] у них народився син - [PERSON]. Дитина проживає разом з позивачем і перебуває на її утриманні. Позивач прикладає зі свого боку усі зусилля для забезпечення портеб дитини, але це не дозволяє їй повністю забезпечити та задовольнити портеби неповнолітнього сина на його повноцінне харчування, купівлю необхіного дитячого одягу та взуття, ліків у разі хвороби, та інші життєві портеби дитини. Позивач просить суд стягнути з відповідача на свою користь аліменти в розмірі ? частини від усіх видів заробітку відповідача щомісячно на утримання сина до досягнення дитиною повноліття. Позивач та представник позивача в судовеому засіданні підтримали позовні вимоги, та просили суд винести рішення про задоволення позову з підстав викладених в позовній хаяві. Відповідач та представник відповідача в судовому засіданні заперечували проти позову частково, не заперечували щодо стягнення з відповідача аліментів, однак заперечували щодо його розмірі. Обгрунтовуючі заперечення тим, що відповідач працює приватним підприємцем на спрощеній системі оподаткування, тобто є платником єдиного податку. Відповідач надає послуги в сфері інформатизації, компьютерного программування. Відповідач має мінливий дохід, таким чином визначити його чистий дохід щомісячно неможливо. Тому сторона відповідача просила суд встановити стягнення аліментів в твердій грошовій сумі. Крім того, сторона відповідача просила суд прийняти до уваги, що відповідач погоджується сплачувати аліменти на утримання дитини в розмірі 2500 грн. Відповідач завжди приймав і бажає в подальшому приймати участь у вихованні сина. Він також ніколи не відмовлявся і не відмовляється і зараз від фінансового забезпечення дитини. Крім того, у відповідача на утриманні перебуває його непрацездатна матір, яка непрацює та має потребу у постійному отриманні медичного забезпечення, а тому стороно відповідача просила суд врахувати всі викладені обставини які зазначені в письмових запереченнях (а.с.24-29). Вивчивши письмові матеріали справи, заслухавши пояснення сторін по справі, представників сторін, суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню з наступних підстав. Відповідно до ст. 141 Сімейного кодексу України, мати, батько мають рівні права та обов'язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов'язків щодо дитини. Батьки зобов'язані піклуватися про здоров'я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток. Батьки зобов'язані забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя. Передача дитини на виховання іншим особам не звільняє батьків від обов'язку батьківського піклування щодо неї (ст. 150 Сімейного кодексу України). Як вбачається з матеріалів справи, [PERSON]. та [PERSON] зареєстрували шлюб 20.01.2007 р. відділом реєстрації актів цивільного стану Солом'янського районного управління юстиції у м.Києві, а/з 53 (а.с.6). Від вказаного шлюбу сторони мають сина - [PERSON], [INFO] (а.с.7). Відповідно до ст. 180 Сімейного кодексу України, батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Крім того, ст. 51 Конституції України передбачено, що батьки зобов'язанні утримувати своїх дітей до досягнення ними повноліття. Відповідно до ч. 1 ст. 181 СК України способи виконання батьками обов'язку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними. А ч. 3 цієї статті встановлено, що за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Спосіб стягнення аліментів, визначений рішенням суду, змінюється за рішенням суду за позовом одержувача аліментів Згідно ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення; наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Постановою Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів», зазначено, що вирішуючи питання щодо розміру аліментів, суд повинен ураховувати: стан здоров'я, матеріальне становище дитини і платника аліментів; наявність в останнього інших неповнолітніх дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, повнолітніх дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. Відповідно до ст. ст. 10, 60 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Враховуючи те, що відповідач є працездатним, інших дітей на утриманні не має, позовні вимоги визнав частково, суд дійшов висновку про доцільність визначення розміру аліментів на утримання дитини в твердій грошовій сумі в розмірі 3000 грн. щомісячно до повноліття дитини. Позивач не позбавлена можливості у разі зміни матеріального стану відповідача звернутися до суду з позовом про збільшення розміру аліментів, а також про стягнення додаткових витрат, пов'язаних із необхідністю придбання ліків та забезпечення літнього відпочинку дитини у спеціалізованих санаторно-курортних закладах у зв'язку із станом здоров'я. Відповідно до ст. 191 СК України, аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову. Відповідно до ст. 367 ЦПК України, у справах про стягнення аліментів суд допускає негайне виконання рішення у межах суми платежу за один місяць. Таким чином, необхідно допустити негайне виконання рішення у межах суми платежу за один місяць. З урахуванням ст. 214 ЦПК України суд, під час ухвалення рішення вирішує, у тому числі, і питання щодо розподілу між сторонами судових витрат і вважає за необхідне стягнути з відповідача згідно зі ст. 88 ЦПК України та Закону України «Про судовий збір», в дохід держави судовий збір в розмірі 640,00 грн.

Outcome: partial