Jurisdiction: civil
Date: 2021-02-22 00:00:00

Позивач звернулась до суду з позовом до [PERSON] , третя особа - приватний нотаріус Івано-Франківського міського нотаріального округу Юрчак Олег Володимирович, про визнання заповіту недійсним. В обгрунтування вимог зазначила, що [INFO] помер її брат [PERSON] , 1929 року народження. Після його смерті відкрилась спадщина на квартиру [ADDRESS] та майно, яке знаходиться в даній квартирі, зокрема картини, оскільки брат був відомий художник. 19.07.2018 року позивачка звернулася до Івано-Франківської державної контори із заявою про прийняття спадщини, що стверджується витягом про реєстрацію спадкової справи, яка зареєстрована в Спадковому реєстрі №62726113. При цьому Івано-Франківською державною нотаріальною конторою їй видано інформаційну довідку із Спадкового реєстру про те, що від імені покійного брата [PERSON] 08.05.2018 року приватним нотаріусом Івано-Франківського міського нотаріального округу Юрчак О.О. посвідчено заповіт по реєстру №675. В той час їй стало відомо про те, що заповіт посвідчений в користь відповідачки [PERSON] . Зазначає, що в листопаді 2011 року стан здоров`я брата погіршився, але оскільки вона за станом здоров`я не могла надавати йому допомогу, то з 15.11.2011р. по 11.05.2018р. він перебував на обслуговуванні у відділенні соціальної допомоги. Соціальні послуги догляду вдома надавалися соціальним робітником відповідно до замовлень, що стверджується довідкою Івано-Франківського територіального центру соціального обслуговування. З травня 2012 року [PERSON] діагностували ракове захворювання і йому 03.05.2012 року Івано-Франківським обласним онкологічним диспансером проведено біопсію передміхурної залози. З 24.09.2012р. по 02.10.2012р. він знаходився на лікуванні в онкологічному відділенні з урологією. 26.09.2012 року брату була проведена операція і до липня 2017 року оглядався в диспансерному відділенні онкоцентру, що стверджується довідкою №01-16/635 від 18.09.2018р. КП «Прикарпатський клінічний онкологічний центр». 10 травня 2018 року о 12год.30хв. брат був госпіталізований в хоспіс і підставою госпіталізації був діагноз зокрема: рак простати ст.ІV кл.гр. ІV та ракова інтоксикація. Згідно довідки ОКЦ паліативної допомоги №01/136 від 30.09.2018р. стан хворого при поступленні був крайнє важкий, зумовлений прогресуванням основного захворювання та супутніми хворобами. Призначена дезінтоксикаційна терапія, підтримуюча терапія вітальних функцій, загальний фізичний догляд, проте, при наростанні серцево-легеневої недостатності та явищ інтоксикації помер [INFO] в 17год.45хв. 11.09.2018 року позивачка звернулася із адвокатським запитом до КНП «ЦПМКДЦ» структурний підрозділ «Міська поліклініка №3» про видачу копій медичних документів та виписки з історії хвороби покійного брата [PERSON] , однак їй була надана відповідь, що амбулаторна карта хворого у даному структурному підрозділі відсутня, оскільки брат вилучив карточку для консультації з лікарем-урологом та до закладу її не повернув. Згідно виписки медичної карти з 04.05.2018 року хворому з метою адекватного знеболення назначено морфій кожні 4 години, що підтверджує його неможливість адекватно розуміти свої дії, враховуючи саму дію застосування морфію, а також інтоксикацію організму у зв`язку з тяжкою хворобою. Виходячи з наведеного вважає, що на момент посвідчення заповіту, тобто станом на 08 травня 2018року, померлий [PERSON] не міг розуміти значення своїх дій та керувати ними, а посвідчення від його імені заповіту в цей період є сумнівним. Просить суд визнати недійсним заповіт посвідчений покійним [PERSON] 08.05.2018р. в користь відповідачки [PERSON] . Представником відповідача подано до суду відзив на позовну заяву, який обґрунтовує тим, що із поданою позовною заявою [PERSON] не погоджується, вважає її необгрунтованою та безпідставною. Зазначає, що позовна заява містить вимогу про визнання недійсним заповіту [PERSON] , посвідченого 08 травня 2018 року ПН ІФ МНО Юрчаком О.В. внесеного до реєстру під № 675, у зв`язку з тим, що на переконання Позивача, [PERSON] «не міг розуміти значення своїх дій та керувати ними». З огляду на викладене, вважає що в позовній заяві міститься інформація, яка не стосується позовних вимог і не містить доказового значення по справі, тому не має зазначення по справі і не повинна прийматись судом до уваги, відповідно до ст. 214 ЦПК України. За наведених обставин позовна заява обґрунтовується тим, що [INFO] [PERSON] помер, при цьому його амбулаторна картка за життя вилучена ним самим і не повернута до Міської поліклініки № 3 КНП «Центр первинної медичної і консультативно-діагностичної допомоги Івано-Франківської міської ради», а з 04 травня 2018 року [PERSON] з метою знеболюючої дії призначено морфін гідрохлорид кожні 4 години по 10 мг. Вважає, що матеріали справи не містять жодних належних, достатніх та допустимих доказів того, що станом на момент посвідчення заповіту 08 травня 2018 року [PERSON] не міг усвідомлювати значення та керувати своїми діями, що вказує на недоведеність позовних вимог відповідно до ст. 81 ЦПК України, та відповідно на необґрунтованість позову і відсутність підстав для його задоволення. Окрім того, зазначає, що 08 травня 2018 року [PERSON] , перебуваючи у ясній свідомості, усвідомлюючи значення своїх дій, керуючи ними, прийняв рішення що відповідало його внутрішній волі, а саме - скласти заповіт, за яким все належне йому майно заповісти [PERSON] , яка проживала з ним у фактичних шлюбних відносинах більше 30 років. Оскільки станом на 08 травня 2018 року стан фізичного здоров`я [PERSON] через похилий вік та хворобливий стан не дозволяли йому власноручно підписати та прочитати заповіт, посвідчення заповіту відбулось нотаріусом. Так, 08 травня 2018 року за місцем проживання заповідача, в присутності двох свідків, яких [PERSON] обрав особисто з числа своїх сусідів, а саме: [PERSON] та [PERSON] приватним нотаріусом Івано-Франківського міського нотаріального округу Юрчаком Олегом Володимировичем зі слів [PERSON] було записано текст заповіту, який було прочитано вголос свідками [PERSON] та [PERSON] , після чого в присутності цих же свідків, заповідача та нотаріуса на прохання [PERSON] заповіт було підписано [PERSON] . Наведені вище обставини підтверджують законність та дійсність заповіту, в повній мірі відповідають дійсності, відображені у тексті заповіту, та можуть бути підтверджені свідками. Згідно відповіді КЗ «Івано-Франківська станція ШМД» № 233/01-22/03 від 15 листопада 2018 року, за реагуванням на виклик [PERSON] 04, 05, 06 та 10 травня 2018 року [PERSON] викликалась швидка медична допомога. Дані, зазначені у картах виїзду ШМД за вказані дні свідчать про те, що [PERSON] розумів та усвідомлював значення своїх дій, міг керувати ними, усвідомлював суть того, що відбувається навколо, що додатково вказує на вільність та реальний характер його волевиявлення пов`язаного із бажанням скласти заповіт та визначити зміст такого заповіту, а отже спростовують позицію позову. Враховуючи сукупність викладених обставин із письмовими доказами, вважає що позовна заява [PERSON] не підтверджена належними та допустимими доказами, які водночас спростовуються доказами наданими Відповідачем, а тому позовна заява є такою, що не підлягає задоволенню. 17.12.2018 року третя особа приватний нотаріус Івано-Франківського міського нотаріального округу Юрчак О.В. подав до суду письмові пояснення, які обґрунтовує тим, що 04.05.2018 року до нього, як до приватного нотаріуса звернулась громадянка [PERSON] з приводу необхідності посвідчення заповіту її чоловіка [PERSON] за місцем проживання останнього. На наступний день він прибув за місцем проживання [PERSON] по [ADDRESS] , з метою спілкування з [PERSON] , як безпосередньо із особою, яка має намір вчинити нотаріальну дію, однак останній спав, і [PERSON] просила не будити його. 06.05.2018 року він повторно прибув за вищевказаною адресою і поспілкувався із [PERSON] , який повідомив про те, що він бажає скласти заповіт на ім`я [PERSON] , однак не може власноручно підписати заповіт у зв`язку з похилим віком та слабкістю. Він роз`яснив [PERSON] , що для посвідчення заповіту із додержанням вимог закону необхідно закликати двох свідків, які будуть зачитувати йому текст заповіту перед підписанням, та особу, яка текст заповіту підпише замість самого [PERSON] . У зв`язку з викладеними обставинами посвідчення заповіту 06 травня 2018 року не відбулось, і було перенесене на два дні, а саме - на 08 травня 2018 року. При підписання заповіту 08 травня 2018 року в квартирі заповідача [PERSON] [ADDRESS] були присутні закликані заповідачем свідки, яким він довіряв, а саме - [PERSON] та [PERSON] , які є сусідами по під`їзду із заповідачем, а в якості підписанта від імені заповідача виступала [PERSON] . Він перевірив дієздатність [PERSON] на підставі наданого паспорта громадянина України, та за результатами проведених з ним бесід 06 та 08 травня 2018 року, роз`яснено йому його права та наслідки від посвідчення заповіту. В ході проведених бесід було встановлено, [PERSON] перебуває у ясній свідомості, здоровому глузді орієнтується в часі та просторі, однак перебуває у слабкому фізичному стані, при цьому дійсно має намір заповісти все своє майно [PERSON] , з якою, з його слів прожив більше 30 років, та усвідомлює значення своїх дій і їх наслідки. Окрім того, ним було перевірено дієздатність інших осіб, задіяних при укладенні оспорюваного заповіту. Зазначає, що ним було дотримано всі встановлені законодавством вимоги для проведення нотаріальної дії - посвідчення заповіту [PERSON] , який є предметом спору у справі № 344/15246/18, було перевірено дієздатність заповідача та присутніх осіб, сумнівів у їх дієздатності не виникало, волевиявлення заповідача дійсно було вільним та відповідало його внутрішній волі і усвідомленню ним наслідків такой нотаріальної дії. Враховуючи наведене, позов вважає необґрунтованим та помилковим і просить відмовити в його задоволенні. Представник позивача в судовому засіданні позовні вимоги підтримала з підстав викладених в позовній заяві, просила суд про їх задоволення. Представник відповідача в судовому засіданні заперечив з приводу заявлених позовних вимог з підстав наведених у відзиві на позовну заяву. Третя особа - приватний нотаріус Івано-Франківського міського нотаріального округу Юрчак Олег Володимирович в судовому засіданні заперечив з приводу заявлених позовних вимог, вважаючи їх безпідставними та необгрунтованими, просив відмовити у задоволенні позову. Свідок [PERSON] в судовому засіданні в режимі відео конференції суду надала свідчення про те, що 03.-04.05.2018 року [PERSON] повідомила їй, що [PERSON] стало погано в парку під час прогулянки. 06.05.2018 року у [PERSON] була слабкість, та був запрошений сімейний лікар. [PERSON] повідомила їй, що 04.05.2018 року [PERSON] були виписані сильнодіючі препарати. Після прийому препарату у [PERSON] була блювота та йому викликали швидку допомогу. 06.05.2018 року вона перебувала з [PERSON] в нічний час. Також в цей день приходив нотаріус і [PERSON] попросив, щоб вона підписала заповіт. 07.05.2018 року вона також приходила на ніч та була біля [PERSON] . Він почувався дещо краще. 08.05.2018 року зранку вона пішла додому та повернулася близько обіду, бо мав прийти нотаріус. Нотаріус все розказав і прочитав в присутності свідків сусідів. [PERSON] все чітко розумів і попросив її засвідчити заповіт. 09.05.2018 року у [PERSON] була загальна слабкість, але він категорично відмовлявся від госпіталізації. 10.05.2018 року у [PERSON] не відходила сеча, болі, а тому його госпіталізували в ХОСПІС. У неї не було сумнівів, що [PERSON] розумів значення заповіту. Вислухавши пояснення сторін, допитавши свідка в режимі відеоконференції, дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного висновку. Згідно ч.1 ст.4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Статтею ч.1 ст.5 ЦПК України визначено, що здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом. Відповідно до ч.1 ст.13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Відповідно до ст.ст. 12, 81, 82 ЦПК України кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Обставини, визнанні сторонами, не підлягають доказуванню. Відповідно до ст.ст.202-204 ЦК України правочином є дія особи, спрямована на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Особа, яка вчиняє правочин, повинна мати необхідний обсяг цивільної дієздатності. Волевиявлення учасника правочину має бути вільним і відповідати його внутрішній волі. Правочин має вчинятися у формі, встановленій законом. Правочин має бути спрямований на реальне настання правових наслідків, що обумовлені ним. Правочин є правомірним, якщо його недійсність прямо не встановлена законом або якщо він не визнаний судом недійсним. Згідно з ч.1 ст.215 ЦК України підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені чч.1-3, 5 та 6 ст.203 цього кодексу. За змістом ч.3 ст.203 ЦК України однією із загальних вимог, дотримання якої необхідно для дійсності правочину, є вимога щодо волевиявлення учасника правочину, яке повинно бути вільним та відповідати його внутрішній волі. Якщо недійсність правочину прямо не встановлена законом, але одна зі сторін або інша заінтересована особа заперечує його дійсність з підстав, установлених законом, такий правочин може бути визнаний судом недійсним (ч.3 ст.215 ЦК). Відповідно до ч.1 ст.225 ЦК України правочин, який дієздатна фізична особа вчинила у момент, коли вона не усвідомлювала значення своїх дій та (або) не могла керувати ними, може бути визнаний судом недійсним за позовом цієї особи, а в разі її смерті - за позовом інших осіб, чиї цивільні права або інтереси порушені. Підставою для визнання правочину недійсним згідно з ч.1 ст.225 ЦК України має бути встановлена судом абсолютна неспроможність особи в момент вчинення правочину розуміти значення своїх дій та (або) керувати ними. 04.08.1957 року зареєстровано шлюб між [PERSON] та [PERSON] , після реєстрації шлюбу прізвище позивачки змінено на [PERSON] , що підтверджується копією свідоцтва про одруження від 04.08.1957 року (т.1 а.с.6). Згідно виписки з історії хвороби №5679 [PERSON] поступив до Івано-Франківського обласного клінічного онкологічного диспансеру з діагнозом при направленні С-ч простати Т2NoM1стан після комбінованого лікування кл.гр.ІІ ІХС Стенокардія напруги ФК ІІ Кардіосклероз дифузний СН ІІАФКІІІ та 02.10.2012 року виписаний в задовільному стані під нагляд поліклініки за місцем проживання (т.1 а.с.13). Як вбачається з копії рецепту на право одержання лікарського засобу, що містить наркотичний засіб чи психотропну речовину Серія ЯЯ №997842 від 04.05.2018 року, [PERSON] лікарем міської поліклініки №3 [PERSON] було призначено препарат морфін гідлохлорид (10 mg) №50 кожні 4 год. (т.1 а.с. 131). Як вбачається з копії рецепту №9912 від 04.05.2018 року, [PERSON] лікарем міської поліклініки №3 [PERSON] було призначено препарат морфін гідлохлорид (10 mg) №50 кожні 4 год. (т.1 а.с. 133). Згідно накладної про внутрішнє переміщення № 756 від 10.04.2018 року препарат Морфін - ЗН гідро хлорид 10 мг №50 (серія 11751117) був відпущений для аптеки №1 (вул.Чорновола, 47) зі складу комунального підприємства «Обласний аптечний склад» (вул.Б.Хмельницького,57) (т.1а.с.186). Як вбачається з копії реєстру відпуску пільгових рецептів міської поліклініки №3 з КП «Обласний аптечний склад» в Аптека №1 [PERSON] , видано Морфін 0,01 №50 таблетки, 1 упаковку по номеру рецепта 9912, категорія - онкохворий (т. 1 а.с.132). Відповідно до фотознімків невикористаних залишків препарату Морфін - ЗН гідро хлорид 10 мг №50 (серія 11751117) вбачається, що використано 1 таблетку із блістера з 50 таблеток, які містились в упаковці (т.1 а.с.189). Згідно інструкції для медичного застосування препарату морфін-зн вбачається, що він застосовується при больових синдромах сильної інтенсивності, у т.ч. при злоякісних новоутвореннях, тяжких травмах, інфаркті міокарда, у післяопераційному періоді (т.1 а.с.137), який сертифіковано серії - 11751117 (т. 1 а.с.185). З карти виїзду швидкої медичної допомоги № 25060 від 04.05.2018 року за місцем проживання [PERSON] , оригінал якого оглянуто в судовому засіданні, вбачається час прибуття на місце 16.51. Попередній діагноз: С-r простати ТзNоМо, стан після комбінованого лікування, пролонгація хвороби. Стадія IV, кл. гр. VI. Від медичної допомоги, запропонованої медичним персоналом, відмовився за підписом свідка. Зазначено, що «Хронічно хворий. Скарги на нестерпні болі над лобком, вище виведеного постійного катетера. На сьогодні є виклик уролога, який повинен прийти в 18.30. Сеча через катетер відходить, але мало. Хворий дуже мало їсть, п`є. Свідомість ясна, поведінка неспокійна, положення вимушене сидяче, мова збережена. Введено: sol. analgini 50% - 2.0, sol. dimedroh 1,0 - в/м, sol. (нерозбірливо) 5% - 2,0 в/м. При посиленні болей повторно морфін. Загальний стан попередній» (копія т.1 а.с.59). Також, згідно карти виїзду швидкої медичної допомоги № 25200 від 05.05.2018 року за місцем проживання [PERSON] , оригінал якого оглянуто в судовому засідання, вбачається час прибуття на місце 1243. Попередній діагноз: С-r простати, пролонгація хвороби. ІХС. П/інф. кардіосклероз ДП. ХНН ХНК II А. Скарг не подає. Зі слів жінки та із стац. виписок: є С-r простати IV, постійний уретр, катетер. Після ІМ постійно ФП, шл. екстрасистолія Прогресують набряки. Вчора оглянутий урологом на дому. Анамнез: ГХС+, ГХ+,ГМ+, ГІМ в 1996. Онко+. Алергії-. Ввечері звертались на 103, призначено морфін. Сьогодні жінка викликала 103 через тремор та анорексію. Загальний стан середній, температура 38,6, свідомість приглушена, поведінка спокійна, положення вимушене лежаче, зів чистий, мова збережена, ковтання вільне. У графі, де повинен дати згоду на внесення персональних даних до локальної інформації зазначено «хворий підписатись не може», введено: sol. asparcami 10.0 в/в, sol. No-spani 2% 2,0 в/в., sol. analgini 50% - 2.0 в/в., sol. Dimedroli 2% 1.0 в/в. Загальний стан середній, t 38°. AT 140/80 мм.рт.ст. P 92/хв. аритмічний, ЧД 14» (копія т.1 а.с.60). З карти виїзду швидкої медичної допомоги № 25357 від 06.05.2018 року за місцем проживання [PERSON] , оригінал якого оглянуто в судовому засіданні, вбачається час прибуття на місце 10.43. Попередній діагноз: С-r простати. Стадія IV, кл.гр.VI. Дав згоду на внесення персональних даних до локальної інформаційної системи за підписом - « [PERSON] ». Дав згоду на запропоноване лікування також підпис « [PERSON] ». В подальшому зазначено: «Скарги на слабкість, головокружіння, зменшення кількості сечі. Погіршення стану 3-й день. 04.05.18 р. оглянутий урологом (на дому). Свідомість ясна, положення вимушене лежаче, загальний стан дуже важкий. Температура тіла 36°. Свідомість ясна. Поведінка спокійна. Введено: sol. dexcametasoni 2,0 - в/м. Загальний стан покращення. АТ 120/80 мм.рт.ст. Р 86/хв. аритм. ЧД 18» (копія т.1 а.с.61). Згідно ст. 1233 ЦК України заповітом є особисте розпорядження фізичної особи на випадок своєї смерті. Статтею 1234 ЦК України передбачено, що право на заповіт має фізична особа з повною цивільною дієздатністю. Відповідно до частини другої статті 1247 ЦК України заповіт має бути особисто підписаний заповідачем. Якщо особа не може особисто підписати заповіт, він підписується відповідно до частини четвертої статті 207 цього Кодексу. Частиною четвертою статті 207 ЦК України встановлено, що у разі якщо фізична особа у зв`язку з хворобою або фізичною вадою не може підписатися власноручно, за її дорученням текст правочину у її присутності підписує інша особа. Підпис іншої особи на тексті правочину, що посвідчується нотаріально, засвідчується нотаріусом або посадовою особою, яка має право на вчинення такої нотаріальної дії, із зазначенням причин, з яких текст правочину не може бути підписаний особою, яка його вчиняє. Нотаріус, відповідно до статті 1248 ЦК України, посвідчує заповіт, який написаний заповідачем власноручно або за допомогою загальноприйнятих технічних засобів. Нотаріус може на прохання особи записати заповіт з її слів власноручно або за допомогою загальноприйнятих технічних засобів. У цьому разі заповіт має бути вголос прочитаний заповідачем і підписаний ним. Якщо заповідач через фізичні вади не може сам прочитати заповіт, посвідчення заповіту має відбуватися при свідках (стаття 1253 цього Кодексу). У випадках, встановлених абзацом третім частини другої статті 1248 і статтею 1252 цього Кодексу, присутність не менш як двох свідків при посвідченні заповіту є обов`язковою (частина друга статті 1253 ЦК України). Свідки, при яких посвідчено заповіт, зачитують його вголос та ставлять свої підписи на ньому. У текст заповіту заносяться відомості про особу свідків (частини п`ята і шоста статті 1253 ЦК України). За змістом пункту 1.11 Інструкції про порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженої наказом Міністерства юстиції України 22 лютого 2012 року № 296/5 (у редакції на момент посвідчення спірного заповіту, далі - Інструкція) на бажання заповідача, а також у випадках, якщо заповідач через фізичні вади не може сам прочитати заповіт, посвідчення заповіту має відбуватись не менше ніж при двох свідках. Текст заповіту має містити відомості про особи свідків, а саме: прізвище, ім`я, по батькові кожного з них, дату народження, місце проживання, реквізити паспорта чи іншого документа, на підставі якого було встановлено особу свідка. Свідки, при яких посвідчено заповіт, зачитують його вголос та ставлять свої підписи на ньому. Як вбачається із копії заповіту від 08.05.2018 року, посвідченого приватним нотаріусом Івано-Франківського міського нотаріального округу Юрчак О.В., [PERSON] заповів все належне йому майно з чого б воно не складалось, та де б воно не знаходилось і взагалі, на що він за законом матиме право і що буде належати йому на момент смерті [PERSON] . В зв`язку з хворобою текст заповіту прочитано в присутності свідків: [PERSON] та [PERSON] , підписано гр. [PERSON] . Із наведеного заповіту вбачається, що на прохання [PERSON] цей заповіт складено о тринадцятій годині 40 хвилин з його слів приватним нотаріусом Івано-Франківського міського нотаріального округу Юрчаком О.В., та записано за допомогою загальноприйнятих технічних засобів, за його дорученням, у зв`язку з хворобою, заповіт йому прочитано вголос свідками [PERSON] , [PERSON] . У зв`язку з хворобою заповідача заповіт посвідчено о чотирнадцятій годині 00 хвилин за місцем проживання заповідача: [ADDRESS] у двох примірниках, один з яких призначено для зберігання у справах приватного нотаріуса Івано-Франківського міського нотаріального округу Юрчака О.В. (місто Івано-Франківськ, вул. Січових Стрільців, 16/17), а другий викладений на бланку нотаріальних документів, - у заповідача. У зв`язку з хворобою, на його прохання та за його дорученням, в його присутності та в присутності нотаріуса та свідків, текст заповіту підписано гр. [PERSON] , зареєстрована за адресою: [ADDRESS] . Свідки ствердили, що стан здоров`я заповідача не викликає сумніву в тому, що адекватно сприймає посвідчення заповіту на користь обумовленого ним спадкоємця і робить це вільно. У зв`язку з хворобою заповідача, заповіт посвідчено за місце проживання заповідача: [ADDRESS] . Також у зазначеному заповіті зазначено, що у зв`язку з хворобою [PERSON] не може особисто прочитати уголос та підписати текст заповіту, за його дорученням у його та нотаріуса присутності текст заповіту до його підписання зачитаний уголос запрошеними ним свідками [PERSON] , що проживає за адресою: [ADDRESS] та [PERSON] [ADDRESS] , та підписаний [PERSON] . Нотаріусом посвідчено справжність підпису [PERSON] . Відповідно до ч.2 ст. 1257 ЦК України за позовом заінтересованої особи суд визнає заповіт недійсним, якщо буде встановлено, що волевиявлення заповідача не було вільним і не відповідало його волі. Крім того, згідно ст. 203 ЦК України особа, яка вчиняє правочин, повинна мати необхідний обсяг цивільної дієздатності. Волевиявлення учасника правочину має бути вільним і відповідати його внутрішній волі. Відповідно до частини першої статті 225 ЦК України правочин, який дієздатна фізична особа вчинила у момент, коли вона не усвідомлювала значення своїх дій та (або) не могла керувати ними, може бути визнаний судом недійсним за позовом цієї особи, а в разі її смерті - за позовом інших осіб, чиї цивільні права або інтереси порушені. Згідно виписки із медичної карти амбулаторного (стаціонарного) хворого [PERSON] , лікарем [PERSON] 10.05.2018 року надано направлення до ХОСПІС, в графі лікувальні рекомендації зазначено: з 04.05.2018року хворому з метою адекватного знеболення назначено морфін кожні 4 години (копія т.1 а.с.16). З медичної карти стаціонарного хворого № 104 ОКЦПД, оригінал якої оглянуто в судовому засіданні, вбачається, що [PERSON] поступив в ОКЦПД 10.05.18р. о 12 год. 30хв.; хворий направлений МП№3 в планову порядку, з діагнозом С-r Ст. IV, кл. гр. VI простати, ускладнення основного: ракова інтоксикація. [INFO] о 17год 45 хв. помер» (копія в матеріалах справи т.2 а.с.102). причина смерті ракова інтоксикація, рак простати Ст. IV, кл. гр. VI (копія т.2 а.с.160). З первинного огляду хворого, оригінал якого оглянуто в судовому засіданні, вбачається, що «Стан хворого крайнє важкий. Свідомість спутана. Мовному контакту не доступний. Реагує на біль при транспортуванні стоном. Зі слів дружини: Хворіє протягом 3-х місяців. Обстежувався, лікувався в ООД. Дві неділі тому перестав їсти, говорити, самостійно рухатись. Для симптоматичного лікування і загального догляду поступив у ХОСПІС. Об`єктивні дані при поступленні: Загальний стан хворого важкий крайнє, хворий агонуючий. Свідомість - сопор. Будова тіла правильна. Задовільного відживлення. Щитовидна залоза не збільшена. Наявні набряки на нижніх кінцівках. Периферичні вузли: збільшені - пахові. Молочні залози - пухлини не пальпуються. Шкіра обличчя з синюшним відтінком, риси обличчя загострені. Язик вологий, обкладений налетом. Склери іктеричні. Органи дихання - Дихання затруднене, переривчасте. Аускультативно послаблене. Хрипи сухі, вологі з обох боків. Перкуторно-ясний легеневий звук вкорочений. Тони серця зниженої звучності, аритмічні. АТ 110/60 мм.рт.ст. Пульс 88/уд. Шлунково-кишковий тракт - апетит відсутній, живіт симетричний, збільшений, приймає участь в диханні. При пальпації розмита болючість. Вени живота не розширені, відсутні. Кишківник болючий. Печінка у краю реберної дуги. Жовчевий міхур болючий. Селезінка не збільшена. Асцит відсутній. Нирки не пальпуються. Симптом Пастернацького від`ємний. Стілець - закреп, не було уже 7-8 днів. Сечопуск - мимов. через катетер, Пряма кишка не турбує. Клінічний діагноз: С-r простати. Ст. IV, кл. гр. VI. Інтоксикація. ІХС. Кардіосклероз дифузний. СН II А-Б. ФК III. Щоденники: [INFO] . 18 год. 00 хв. При наростанні явищ ракової інтоксикації серцево-легеневої недостатності хворий помер. Виписано свідоцтво про смерть № 34. а) Ракова інтоксикація, б) рак простати ст. IV, кл. гр. VI (копія т.2 а.с.104). [PERSON] призначено симптоматичне лікування, що підтверджується листком лікарських призначень стаціонарного хворого, оригінал якого оглянуто в судовому засіданні (копія т.2 а.с.106). Згідно посмертного епікризу №104 від 10.05.2018 року [PERSON] , [INFO] , поступив під спостереження ОКЦПД 10.05.2018 р. Направлений - згідно виписки з амб. карти МЛ № 3. Клінічний діагноз - Рак простати ст. IV, кл. гр. VI. Ракова інтоксикація. Хр. Затримка сечі. ІХС. Кардіосклероз дифузний СН II А-Б. ФК III. Симптоматичне лікування проводилося згідно скарг: S аналгін 50 % 2,0, S дімедрол 1% 1,0, кр. Піколакс. Обробка стом, ран, ін`єкції - профілактика пролежнів, догляд за сечовим катетером. Психологічна допомога - надавалась родичам. Соціальна допомога - надавалась родичам при організації ритуальних послуг. Пацієнт помер [INFO] , у стаціонарі. Виписано свідоцтво про смерть № 34. Заключний діагноз - Ракова інтоксикація. Рак простати ст. IV, кл. гр. VI. [INFO] [PERSON] , [INFO] , помер, що підтверджується копією свідоцтва про смерть Серії [NUMBER] , виданого повторно 24.07.2018 року (т.1 а.с.5). Після його смерті відкрилася спадщина. Позивач [PERSON] є рідною сестрою померлого [PERSON] , дані обставини сторонами не оспорюються, відтак доказуванню не підлягають. Згідно витягу про реєстрацію в Спадковому реєстрі від 19.07.2018 року 19.07.2018 року Першою Івано-Франківською нотаріальною конторою заведена спадкова справа після смерті [PERSON] №6272613 (т.1 а.с.7). Згідно інформаційної довідки із Спадкового реєстру від 19.07.2018 року вбачається, що приватним нотаріусом Івано-Франківського міського нотаріального округу Юрчак О.О. 08.05.2018 року посвідчено заповіт, номер в реєстрі нотаріальних дій №675 заповідача [PERSON] , [INFO] (т.1 а.с.8). Як вбачається з листа в.о.головного лікаря Андріїшин Л.І. від 30.08.2018 року [PERSON] , [INFO] , госпіталізований в ХОСПІС 10 травня 2018 року в 12 год. 30 хв., номер медичної карти 104, лікуючий лікар [PERSON] . Підставою для госпіталізації був діагноз: рак простати ст 1У кл.гр.1У. Ракова інтоксикація. Хронічна затримка сечі. ІХС, кардіосклероз дифузний СН ІІА ФК III Гіпертонічна хвороба II ст, ступінь 2, ризик 1У про що вказано у виписці з медичної карти амбулаторного хворого, наданої МП №3, лікар [PERSON] . Стан пацієнта при поступленні був крайнє важкий, зумовлений прогресуванням основного захворювання та супутніми хворобами. Призначена дезінтоксикаційна терапія, підтримуюча терапія вітальних функцій, загальний фізичний догляд, проте, при наростанні серцево-легеневої недостатності та явищ інтоксикації пацієнт помер [INFO] в 17год 45 хв. Із записів в медичній карті стаціонарного хворого відомо, що пацієнтом під час госпіталізації та його тілом після смерті опікувалася дружина [PERSON] . Як вбачається із відповіді на запит №12/8 від 11.09.2018р. адвокату Павликівській Г.М. КНП «Центр медичної і консультативно-діагностичної допомоги Івано-Франківської МР» від 17.09.2018р. № 177/21-68, амбулаторна карта [PERSON] [INFO] у структурному підрозділі «Міська поліклініка №3» КНП «ЦПМКДЦ» відсутня оскільки даний громадянин вилучив карточку для консультації лікарем-урологом та до закладу її не повернув (т.1 а.с.14). Як вбачається з листа директора Івано-Франківського територіального центру соціального обслуговування від 18.09.2018 року [PERSON] перебував на обслуговуванні у відділенні соціальної допомоги вдома у період з 15.11.2011 року по 11.05.2018 року. Як вбачається з листа головного лікаря КЗ «Прикарпатський клінічно-онкологічний центр» від 18.09.2018 року, [PERSON] , [INFO] , знаходився на «Д» обліку з 03.05.2012 року по причині раку простати Т2NoM1 кл.гр.ІІ. Останній огляд в диспансерному відділенні КЗ «Прикарпатський клінічно-онкологічний центр», згідно амбулаторної карти 17.07.2017 року. Знеболення наркотичними середниками в умовах стаціонару та поліклініки КЗ «Прикарпатський клінічний онкологічний центр» пацієнту не проводилось (т.1а.с.11). 20.09.2018 року на запит адвоката Павликівської Г.М. головним лікарем Обласного клінічного центру паліативної допомоги Слугоцькою І.В. надано копію документа з історії хвороби, а саме з виписки з медичної картки амбулаторного хворого [PERSON] , 1929 року народження (.т.1 а.с.15). Як вбачається з відповіді на запит адвоката Лопатіна Г.В. від 15.11.2018 року №233/01-22/03 КЗ «Івано-Франківська станція ШМД» 15.11.2018 року надано відповідь про те, що з 01 по 10 травня 2018 року до [PERSON] , за адресою: [ADDRESS] бригадами екстреної медичної допомоги здійснено 4 виїзди, інформація, про особу, яка здійснювала виклики, звукозапис даних викликів відсутні. Дати виклику 04.05.18 16:45, 05.05.18 12:34, 06.05.18 10:35 та 10.05.18 11:29 (за адресою Незалежності 152) Госпіталізація вказана 10.05.18 у травмпункт МКЛ №1 (т.1 а.с.58). З наказу Директора КНП «Центр первинної медичної і консультативно-діагностичної допомоги» Савчук О.В. від 17.10.2018 року №117 вбачається, що згідно наданих пояснень (в т.ч., письмових) начальника СП «МП №3» [PERSON] та лікаря - терапевта дільничного СП «МП №3» [PERSON] , 04.05.2018р. було видано карту амбулаторного пацієнта (ф. 025/о) [PERSON] його дружині (зі слів жінки, яка забирала амбулаторну картку) [PERSON] для консультації в інших спеціалістів. Карта амбулаторного пацієнта в заклад повернута не була. Згідно наданих пояснень, на телефонні дзвінки гр. [PERSON] не відповідала і не відповідає по даний час. В ході розслідування також встановлено, що факт видачі карти амбулаторного пацієнта в медичних документах не зафіксовано відповідним чином: відсутня заява на ім`я керівника закладу про видачу амбулаторної карти та відсутня розписка в журналі видачі амбулаторних карт реєстратури, що свідчить про безконтрольність відповідальних осіб (т.1 а.с.70-71). Як вбачається із листа Управління охорони здоров`я Івано-Франківської міської ради від 18.10.2018 року, яке адресовано [PERSON] вбачається, що в ході проведення службового розслідування, встановлено, що картка амбулаторного хворого [PERSON] в КНП «Центр первинної медичної і консультативно-діагностичної допомоги Івано-Франківської міської ради» повернута не була (т.1 67-69). Згідно листа директора Івано-Франківського територіального центру соціального обслуговування (Надання соціальних послуг) від 29.11.2018 року №490/01-17 [PERSON] отримував соціальні послуги у період з 15.11.20211 року по 10.05.2018 року, надання соціальних постуг [PERSON] припинено, у зв`язку з його смертю (т.1 а.с.139). [PERSON] подала до суду заяву, яку посвідчено приватним нотаріусом Васильківського районного нотаріального округу Київської області Соломатіна О.П., від 23.01.2019 року, зареєстровано в реєстрі 81, з якої вбачається, що протягом останніх 35 років вона та [PERSON] були знайомі, тривалий час спільно проживали однією сім`єю, вели спільне господарство, піклувались одне про одного і проживали за адресою [ADDRESS] . Звичних родинних братерських стосунків між [PERSON] та її братом [PERSON] не було, здоров`ям його позивач не цікавилась. 04 травня 2018 року [PERSON] прописано морфін-гідрохлорид та визначено дозування досягнення знеболюючого ефекту. Зокрема, згідно рекомендацій лікаря для знеболення було рекомендовано приймати 10 мг. препарату кожні 4 години. [PERSON] одноразово 04.05.2018р. прийняв 1 таблетку морфіну (10 мг), від чого його самопочуття погіршилось, тому відмовився від подальшого прийому зазначеного препарату. У зв`язку з погіршенням стану здоров`я [PERSON] прийняв рішення скласти заповіт, що було виконано 08 травня 2018 року, після декількох візитів нотаріуса за місцем проживання, роз`яснення нотаріусом процедури посвідчення заповіту вдома, та при свідках. [PERSON] в даній заяві заперечує наявність в неї медичної документації та вилучення нею медичної карти. (т.1 а.с.126-127). В матеріалах справи (т.2 а.с. 116-130) містяться копії протоколу допиту свідка [PERSON] від 28.01.2019р., яку опитав адвокат [PERSON] , з якого вбачається, що [PERSON] знала приблизно з 1970 року, а [PERSON] з 1980-х років, коли вона почала проживати з [PERSON] . З [PERSON] не знайома та не бачила її ніколи. [PERSON] їй зателефонував та попросив виступити свідком при посвідчені заповіту. 08.05.2018 року прийшовши у квартиру [PERSON] , вона побачила його, [PERSON] , [PERSON] , Юрчака О.В. також з нею прийшла [PERSON] . [PERSON] привітався та запросив сісти. [PERSON] зробив їй комплімент. Нотаріус зачитав присутнім заповіт, потім його текст вголос зачитала вона та [PERSON] , після чого [PERSON] підтвердив, що погоджується з прочитаним та попросив [PERSON] його підписати. Також і [PERSON] підписала заповіт. При посвідченні заповіту були присутні: сам [PERSON] , який лежав у ліжку та спілкувався з ними, нотаріус Юрчак О.В. , вона та [PERSON] , яких закликав [PERSON] , свідки: [PERSON] , як особу [PERSON] попросив підписати замість нього заповіт, а також [PERSON] , яка проживала з [PERSON] . При посвідченні заповіту нормально спілкувався. Зазначає, що переконана, що [PERSON] зробив заповіт, якого сам бажав, і при цьому був у здоровій свідомості і правильно реагував на оточуючих, навколишні події, чітко і ясно відповідав на запитання (т.2 а.с.116-120). Із протоколу допиту свідка [PERSON] від 28.01.2019 року, яку опитав адвокат [PERSON] , вбачається, що вона дала аналогічні свічення свідку [PERSON] (т.2 а.с.121-125), при цьому зазначила, що [PERSON] просив її, щоб вона покликала до нього священника. Із протоколу допиту свідка [PERSON] від 25.01.2019 року, яку опитав адвокат [PERSON] , вбачається, що вона з [PERSON] була знайома більше 30 років, а саме - з середини 1980х років, коли її мати [PERSON] почала з ним спільно проживати. Наприкінці квітня - початку травня 2018 року на прохання її матері [PERSON] вона приїхала в м. Івано-Франківськ допомогти їй по господарству та догляду за [PERSON] у зв`язку із погіршенням його здоров`я, відповідно була поруч та спілкувалась із [PERSON] до дня його смерті [INFO] 3 [PERSON] знайома дуже поверхньо. Вона доводилась [PERSON] рідною сестрою, однак відносин із [PERSON] вона, наскільки їй відомо, не підтримувала. Вона була присутня при підписанні заповіту у зв`язку з проханням [PERSON] поставити підпис за заповіті замість нього, через його фізичну слабкість. Так в травні 2018 року [PERSON] вирішив скласти заповіт, про що повідомив її матері [PERSON] та попросив з`ясувати чи можливо посвідчити заповіт нотаріально в квартирі, а не у нотаріуса в офісі. Нотаріус Юрчак О.В. з 6 по 8 травня 2018 року декілька разів приходив до [PERSON] , спілкувався з ним, та пояснив йому і [PERSON] про необхідність посвідчення заповіту при свідках, оскільки сам [PERSON] не має фізичних сил прийти до нотаріуса в офіс та власноруч підписати заповіт. З цього приводу [PERSON] попросив її поставити замість нього підпис на заповіті, а в якості свідків обрав своїх давніх знайомих та сусідок - [PERSON] та [PERSON] 08 травня 2018 року в квартирі [PERSON] [ADDRESS] нотаріус Юрчак О.В. на підставі висловленого [PERSON] побажання щодо змісту заповіту, надав його текст [PERSON] та. [PERSON] , - які прочитали в голос текст заповіту [PERSON] , після чого [PERSON] розпорядився, щоб вона підписала текст заповіту замість нього, що і було виконано. Окрім неї при підписанні вказаного заповіту, були присутні сам [PERSON] , нотаріус Юрчак О.В., її мати [PERSON] та закликані [PERSON] свідки - [PERSON] та [PERSON] . На початку травня 2018 року мати неодноразово викликала швидку медичну допомогу, та дільничного лікаря до [PERSON] , який скаржився на болі через онкологічне захворювання. 3 [PERSON] спілкувалась з приводу його здоров`я. Стан фізичного здоров`я [PERSON] був хворобливий, але він вів адекватне спілкування. Зазначає, що [PERSON] приймав 1 таблетку морфіну гідрохлориду 04.05.2018 року, в подальшому відмовився від приймання через нудоту та загальну слабкість. Зазначає, що на підставі тривалого перебування біля [PERSON] в його останні дні життя вона бачила його фізичну слабкість так само як бачила і тверезе адекватне мислення, переконана у його реальному вільному волевиявленні (т.2 а.с.126-170). Частиною першою статті 103 ЦПК України передбачено, що для з`ясування обставин, що мають значення для справи, необхідні спеціальні знання у сфері іншій, ніж право, без яких встановити відповідні обставини неможливо суд призначає експертизу. Висновком судово-психіатричного експерта №305/219 від 30.12.2019 року складеного судово-психіатричним експертом вищої кваліфікаційної категорії 2-го кваліфікаційного класу (свідоцтво №97 дійсне до 18.02.2024 року) КНП «Прикарпатський обласний клінічний центр психічного здоров`я» [PERSON] встановлено, що підекспертний [PERSON] станом на 08 травня 2018 року страждав психічним розладом - органічним розладом особистості і поведінки, зумовленим дисфункцією головного мозку у формі глибокої астенії, що згідно МКХ-10, Р07.8. [PERSON] не усвідомлював значення своїх дій та не міг керувати ними на час складання заповіту 08 травня 2018 року. Чи вживання хворим призначених медикаментів (зокрема таблеток морфіну та трамадолу) впливало на психічний стан [PERSON] в період з 04.05.2018 року по 10.05.2018 року визначити не вдається (т.2 а.с.220-227). Відповідно до частини шостої статті 110 ЦПК України висновок експерта для суду не має заздалегідь встановленої сили і оцінюється судом разом із іншими доказами за правилами, встановленими статтею 89 цього Кодексу. Відхилення судом висновку експерта повинно бути мотивоване в судовому рішенні. У постанові Верховного Суду України від 29 лютого 2012 року в справі № 6-9цс12 зазначено, що висновок про тимчасову недієздатність учасника правочину слід робити, перш за все, на основі доказів, які свідчать про внутрішній, психічний стан особи в момент вчинення правочину. Хоча висновок експертизи в такій справі є лише одним із доказів у справі і йому слід надавати належну оцінку в сукупності з іншими доказами, будь-які зовнішні обставини (показання свідків про поведінку особи тощо) мають лише побічне значення для встановлення того, чи була здатною особа в конкретний момент вчинення правочину розуміти значення своїх дій та (або) керувати ними. Експертиза проведена кваліфікованим судовим експертом, яка попереджена про кримінальну відповідальність, на підставі наданої медичної документації [PERSON] . Висновок судово-психіатричного експерта №305/219 від 30.12.2019 року містить обгрунтування та пояснення даних про психічний стан [PERSON] . Так, в п.22 Висновку зазначено, що як слідує з матеріалів цивільної справи та наданої медичної документації підекспертний [PERSON] протягом життя страждав ішемічною хворобою серця, гіпертонічною хворобою, стенокардією напруги, переніс інфаркт міокарду в 1996 році. В 2012 діагностований рак, з приводу чого отримав хірургічне та консервативне лікування. В 2018 році діагностовано рак простати в термінальній стадії захворювання, ракова інтоксикація, що свідчить про виражену токсичну дію (інтоксикацію) на організм в тому числі і на головний мозок, та спричинює стан глибокої астенії, який є найбільш типовим розладом психіки у хворих при важких соматичних станах і виражається в ослабленні уваги, притупленні сприйняття і пам`яті, уповільненні асоціативних процесів, зниженні критичного ставлення до себе, до своєї хвороби і оточуючого, загальною млявістю, байдужістю, безініціативністю, при чому втрачається розуміння особою характеру і змісту угоди, можливість керувати своїми поступками та правильно розпоряджатись майном. Про наявність зазначеного розладу в під експертного свідчить сукупність наступних симптомів: дуже важкий загальний стан, головокружіння, крайнє виражена загальна слабкість, тремор, неможливість здійснення активних рухів, вимушене положення тіла (сидяче, лежаче), анорексія. Глибина зазначеного розладу (крайнє виражена клінічна симптоматика) в першу чергу визначається наявними розладами свідомості (оглушення, сплутаність) відміченими вперше в [PERSON] лікарями швидкої медичної допомоги 05.05.2018р. (свідомість неясна оглушення). При цьому хворий швидко виснажується, впадає в сонливий стан, стає психічно неконтактним, несвідомим, хоча при зовнішніх подразненнях відкриває очі та може здебільшого однослівно відповідати на запитання. Цей стан переходить в сопорозний та згодом в коматозний стан і як правило закінчується летальним результатом. Зазначені симптоми спостерігались в під експертного [PERSON] із відповідною несприятливою динамікою (06.05.2018р. стан зазначався як «дуже важкий», з головокружінням в лежачому положенні, низьким артеріальним тиском та слабким пульсом, а [INFO] підекспертний помер), тому виключає зворотній розвиток симптоматики та хоча б тимчасового відновлення психічних функцій, що також підтверджується станом при первинному огляді лікаря 10.05.2018р. в ОКЦПД, де вказано, що стан хворого крайнє важкий, свідомість спутана, сопор, мовному контакту не доступний. Також наявна інформація «зі слів дружини», де вказано, що підекспертний хворіє протягом 3-х місяців, його стан поступово погіршувався, «місяць тому перестав мочитись, поставлено катетер, дві неділі тому перестав їсти, говорити, самостійно рухатись». Підстав ставити під сумнів даний висновок у суду не має. Крім того, суд враховує, що психічний стан особи в момент вчинення правочину неможливо встановити без необхідних спеціальних знань в області медицини. Як вбачається з відповіді Генерального директора КП Некомерційне підприємство Мулика М. на запит адвоката Шипова К.Ю. від 25.03.2020 року №2793 [PERSON] в КНП «Прикарпатський обласний клінічний центр психологічного здоров`я Івано-Франківської обласної ради» за амбулаторною/або психіатричною медичною допомогою не звертався і на обліку не перебував. Із протоколу опитування адвокатом [PERSON] особи [PERSON] від 26.10.2020 року, яку опитала адвокат [PERSON] , вбачається, що вона була лікуючим лікарем [PERSON] , 04.05.2018 року, з метою знеболення було призначено морфін гідрохлорид 10 мг кожні 4 год. Рецепт було видано особі яка його доглядала (медику [PERSON] ) 08 або 09 травня [PERSON] передзвонила їй і сказала, що йому стало ще гірше і [PERSON] порадила госпіталізувати в хоспіс. 10.05.2018 року вона дала виписку для пред`явлення в хоспіс. Медичну картку [PERSON] забрала самовільно, на її прохання повернути амбулаторну картку в медичну установу - не реагувала (т.3 а.с.140-142). Із протоколу опитування адвокатом [PERSON] особи [PERSON] від 26.10.2020 року, яку опитала адвокат [PERSON] , вбачається, що до неї прийшла [PERSON] і попросила, щоб вона була присутня при складенні заповіту. До неї зайшла сусідка [PERSON] , яку теж попросили, вони разом зайшли в квартиру [PERSON] . При цьому були присутні [PERSON] , нотаріус, дочка [PERSON] - [PERSON] . Нотаріус запитав чи ми згідні підписати заповіт, як свідки і зачитав його зміст. Вони з [PERSON] підписали його, а чи хтось крім них підписав - не пам`ятає, але, здається підписував сам [PERSON] (т.3 а.с.143-145). Як вбачається із протоколу опитування адвокатом [PERSON] особи [PERSON] за її згодою від 26.10.2020 року, остання відмовилась надавати пояснення щодо підписання заповіту від імені [PERSON] (т.3 а.с.147). Згідно заяви [PERSON] , яка посвідчена приватним нотаріусом Івано-Франківського міського нотаріального округу Михайляк М.Б. від 25.11.2020 року вбачається, що з [PERSON] вона знайома з початком 1970х років. З [PERSON] вони познайомились в середині 1980х років, відколи вона з [PERSON] почала спільно проживати в його квартирі. Їхні відносини також нормальні добросусідські. Сестру [PERSON] - [PERSON] вона ніколи не бачила і не знала, що у [PERSON] є сестра. Вона була присутня свідком при підписанні заповіту 08.05.2018р. в квартирі [PERSON] . За кілька днів до цього він просив її в телефонній розмові бути свідком при підписанні заповіту, оскільки сил піти до нотаріуса він не має, а при посвідченні заповіту на дому нотаріус вимагає свідків. Також [PERSON] закликав свідком [PERSON] , їхню сусідку з квартири [ADDRESS] .В день підписання заповіту вона з [PERSON] прийшли у квартиру до [PERSON] який тоді щось обговорював з нотаріусом, [PERSON] , [PERSON] . Вони з присутніми привітались, а [PERSON] за звичаєм запросив їх сідати. Нотаріус зачитав заповіт вголос, після чого вона з [PERSON] також прочитали текст заповіту вголос, після чого [PERSON] сказав, що погоджується з таким текстом та попросив підписати його [PERSON] замість нього, бо йому лежачи було незручно писати. Після її підпису заповіт підписав нотаріус та вона з [PERSON] . Підстав вважати [PERSON] психічно нездоровим вона ніколи не мала, і він був тактовним, інтелігентним, з широким світоглядом, вони часто спілкувались на різні теми. При посвідченні заповіту [PERSON] правильно реагував на оточуючих, події, чітко і ясно відповідав на питання, спілкувався нормально, в день підписання заповіту він був у ліжку і не міг вставати, проте жодних незвичних рис його поведінки чи мови вона не помітила. Впевнена, що він посвідчив саме такий заповіт, який сам бажав (т.3 а.с.167-168). Згідно заяви [PERSON] , яка посвідчена приватним нотаріусом Івано-Франківського міського нотаріального округу Михайляк М.Б. від 25.11.2020 року вбачається, що вона була знайома з [PERSON] приблизно 1968 року. З [PERSON] вона знайома і нормально спілкувались приблизно з середини 1980х років, через [PERSON] , коли вони почали жити разом по [ADDRESS] . З [PERSON] , сестрою [PERSON] вона не знайома, але про неї знала, оскільки один раз чула про неї від самого [PERSON] . На початку травня 2018 року він занедужав і телефоном попросив її бути свідком при складанні заповіту на ім`я [PERSON] . Про намір скласти такий заповіт він і раніше говорив у їхніх розмовах, чемно характеризував [PERSON] , вважав її вірним другом та своєю сім`єю. Вона погодилась бути свідком і через 2 дні після цього відбулось підписання. На виконання прохання [PERSON] вона була присутня при підписанні заповіту 08.05.18р. в його квартирі [ADDRESS] , куди прийшла з сусідкою [PERSON] , теж запрошеною, як свідка. В день підписання, зайшовши в квартиру до неї привіталась [PERSON] та [PERSON] , який запросив їх присісти. [PERSON] був хоч і слабкий фізично, але в доброму настрої, лежав в чистому ліжку, спілкувався з присутніми - нотаріусом Юрчаком О.В. , [PERSON] , [PERSON] . При цьому вони з [PERSON] жартували одне до одної з приводу того що він не встає в присутності гостей. Нотаріус роз`яснив мету їхньої зустрічі та процедуру підписання заповіту. Після цього Нотаріус зачитав заповіт вголос, потім вона і [PERSON] вголос прочитали [PERSON] текст заповіту,після чого [PERSON] підтвердив правильність тексту та розпорядився до [PERSON] поставити від його імені підпис на заповіті, після чого свої підписи на ньому поставив нотаріус та ми з [PERSON] . Щодо питань психічного здоров`я [PERSON] - впевнена в його нормальному стані, і при підписанні заповіту у неї не було думки проте, що [PERSON] не може усвідомлювати його значення, чи значення своїх дій. Про перебування [PERSON] в здоровому глузді також вказує і те, що напередодні підписання заповіту він попросив її закликати священника для сповіді, і вона виконала це прохання (т.3 а.с.170-171). Як вбачається з консультативного висновку №1 щодо психічного стану громадянина [PERSON] , [INFO] на час складання заповіту 08.05.2018 року, який зроблено лікарем-психіатром вищої кваліфікаційної категорії, доктором медичних наук, професором [PERSON] аналізуючи надану медичну документацію [PERSON] лікар-психіатр приходить до висновку, що у [PERSON] до та на час складання ним заповіту 08.05.2018 року мала місце онкологічна патологія у термінальній стадії. Загальновідомо, що у подібних випадках має місце ракова інтоксикація, яка супроводжується рядом соматичних психічних розладів. Однак глибина психічних розладів в даному випадку не вивчалась спеціалістами в області психіатрії чи психології. Тому в даному випадку, зазначає, що можна зробити висновок, що [PERSON] [INFO] до та на час складання ним заповіту 08.05.2018 року виявляв ознаки астенічних проявів (загальна слабкість, головокружіння та ін.). В той же час зробити висновок, що глибина наявних у нього психічних розладів була настільки вираженою, що позбавляла його здатності розуміти значення своїх дій та керувати ними із наданої медичної документації неможливо. Малоймовірно, що на психічний стан [PERSON] мали суттєвий вплив призначені йому в останні дні життя медикаменти (т.3 а.с.177-180). Відповідно до ч.ч.1,5,6 ст.82 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Суд не приймає до уваги показання свідків [PERSON] та [PERSON] свідчення яких були надані свідками суду у нотаріальній конторі та були посвідченими нотаріусами, оскільки такого порядку надання показань свідків цивільно-процесуальним законодавством України не передбачено. Зокрема, ст.ст. 90-93 ЦПК України встановлює спеціальний порядок допиту свідків, що передбачає виклик свідків у судове засідання з наданням права задати питання свідкам усім учасникам справи. Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 43 ЦПК України учасники справи мають право подавати докази; брати участь у судових засіданнях, якщо інше не визначено законом; брати участь у дослідженні доказів; ставити питання іншим учасникам справи, а також свідкам, експертам, спеціалістам. Надання показів свідків, шляхом посвідчення їх показань нотаріусом, не сприяє всебічному забезпеченню права учасників справи на задання питань свідкам стосовно обставин справи. Дослідивши надані докази, суд приходить до висновку, що заповіт складений [PERSON] 08.05.2018 року на ім`я [PERSON] , посвідчений приватним нотаріусом Івано-Франківського нотаріального округу Юрчак О.В. слід визнати недійсним, оскільки висновком судово-психіатричного експерта №305/219 від 30.12.2019 року та дослідженими письмовими доказами підтверджено недієздатність учасника правочину [PERSON] та його внутрішній, психічний стан саме в момент вчинення правочину - складання заповіту. Суд критично відноситься до показань свідків [PERSON] , [PERSON] , які були опитані адвокатами та показів свідка [PERSON] , оскільки вказані показання спростовуються зазначенням у заповіті про те, що [PERSON] особисто не може особисто прочитати у голос та підписати текст заповіту, висновком посмертної судово-психіатричного експерта №305/219 від 30.12.2019 року, первинним оглядом хворого [PERSON] ОКЦПД 10.05.18р., з якого вбачається, що стан хворого крайнє важкий, свідомість спутана, а тому суд приходить до переконання, що при посвідченні приватним нотаріусом Івано-Франківського нотаріального округу Юрчак О.В. заповіту від 08.05.2018 року [PERSON] не міг розуміти значення своїх дій та керувати ними. Суд також не приймає до уваги консультативний висновок №1 щодо психічного стану громадянина [PERSON] , [INFO] на час складання заповіту 08.05.2018 року, який зроблено лікарем-психіатром вищої кваліфікаційної категорії, доктором медичних наук, професором Винник М.І., оскільки він суперечить висновку посмертної судово-психіатричного експерта №305/219 від 30.12.2019 року, та містить висновки консультативного характеру.

Outcome: approved