Jurisdiction: civil
Date: 2018-11-05 00:00:00

Позивач звернулась в суд з вказаним позовом. В позові посилається на те, що вона перебувала у зареєстрованому шлюбі з відповідачем. На даний час шлюб між ними розірвано. Від шлюбу з відповідачем вона має трьох дітей. Рішенням Бабушкінського районного суду м.Дніпропетровська від 01.11.2016 року з [PERSON] на її користь стягнуто аліменти на утримання неповнолітніх дітей у розмірі ? частини заробітку (доходу) щомісячно. Відповідно до розрахунку боргу за виконавчим листом у відповідача [PERSON] склалася заборгованість за 2016 рік 7951,20 грн. Зважаючи на те, що відповідач рішення суду не виконує, від своїх батьківських обовязків ухиляється позивач вважає, що з відповідача на її користь необхідно стягнути неустойку (пеню) за прострочення сплати аліментів в розмірі 29021,15 грн. по заборгованості за період 2016 року 7951,00 грн., за несплату аліментів за 2016 рік нараховується пеня за період з 01 вересня 2016 року по 01 вересня 2017 року 365 днів. Позивач просить суд стягнути з [PERSON] на її користь заборгованість по аліментам (за період з 01.09.2016 року по 31.12.2016 року) в сумі 7951,20 грн. та неустойку (пеню) за прострочення сплати аліментів в розмірі 29021,15 грн. з 01 вересня 2016 року по 01 вересня 2017 року. Ухвалою Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська від 23.04.2018 року позов прийнято до розгляду та відкрито провадження в порядку спрощеного провадження. Відповідач правом на подання відзиву на позовну заяву не скористався. Відповідно до ч.5\~ст.279 ЦПК України, суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше. Дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку, що позов не підлягає задоволенню. Відповідно до ст.ст.\~15,\~16 ЦК України, кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Відповідно до\~ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього\~Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Правилами\~ст. 12 ЦПК України\~визначено, що кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Відповідно до ч.1\~ст. 76 ЦПК України\~доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Відповідно до ч. 5\~ст. 81 ЦПК України, докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Судом встановлено, що сторони по справі є батьками [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO], які проживають разом з матірю. Рішенням Бабушкінського районного суду м.Дніпропетровська від 01.11.2016 року стягнуто з [PERSON] на користь [PERSON] на утримання дітей аліменти в розмірі ? частини від заробітку щомісячно. 27.11.2017 року державним виконавцем Шевченківського відділу ДВС міста Дніпра Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області [PERSON] відкрито виконавче провадження №55156795 з примусового виконання виконавчого листа №200/15899/16ц від 13.01.2017 року, виданого Бабушкінським районним судом м.Дніпропетровська. Відповідно до розрахунку боргу, виконаного державним виконавцем Абдуллаєвою С.З. станом на 01.02.2018 року, сума заборгованості по аліментам за 2018 рік складає 3 071,00 грн. Позивачем у позовній заяві зазначено, що сума заборгованості по аліментам за 2016 рік складає 7951,20 грн. Разом з цим, позивачем не надано доказів наявності заборгованості по аліментам за 2016 рік у розмірі 7951,20 грн., оскільки довідка державного виконавця складена лише за 2018 рік. Окрім цього, пеня по аліментам нараховується на кожний щомісячний платіж у межах строку спеціальної позовної давності, відповідно до ст.196 СК України. Так, відповідно ч.1\~ст.196 СК України,\~\~у разі виникнення заборгованості з вини особи, яка зобов'язана сплачувати аліменти за рішенням суду або за домовленістю між батьками, одержувач аліментів має право на стягнення неустойки (пені) у розмірі одного відсотка суми несплачених аліментів за кожен день прострочення від дня прострочення сплати аліментів до дня їх повного погашення або до дня ухвалення судом рішення про стягнення пені, але не більше 100 відсотків заборгованості.. Тобто, згідно з ч.1\~ст.196 СК України, правило про стягнення неустойки (пені) в розмірі одного відсотка від суми несплачених аліментів за кожен день прострочення полягає в тому, що при обчисленні загальної суми пені за прострочення сплати аліментів ураховується сума несплачених аліментів та кількість днів прострочення. Оскільки аліменти нараховуються щомісячно, то строк виконання цього обов'язку буде різним, а тому кількість днів прострочення сплати аліментів за кожен місяць також буде різною. Отже, пеня за прострочення зі сплати аліментів нараховується за кожним періодичним платежем окремо з дня порушення платником аліментів свого обов'язку щодо їх сплати до дня ухвалення судом рішення, після чого розмір нарахованої пені за кожним щомісячним платежем підсумовується та визначається загальна сума пені за порушення аліментних зобов'язань. Виходячи з того, що аліменти призначаються та виплачуються (стягуються) щомісячно, то за змістом\~статті 196 СК України\~пеня нараховується на всю суму заборгованості, а її нарахування обмежується лише сумою несплачених аліментів за той місяць, в якому не проводилось стягнення аліментів. При цьому, сума заборгованості по аліментам за попередні місяці не додається до заборгованості за наступні місяці, а кількість днів прострочення обчислюється, виходячи з того місяця, в якому аліменти не сплачувались. Тобто, неустойка (пеня) за один місяць рахується наступним чином: заборгованість по аліментам за місяць помножена на 1 % пені і на кількість днів місяця, в якому виникла заборгованість, а загальна сума неустойки (пені) визначається шляхом додавання нарахованої пені за кожен із прострочених платежів (за кожен місяць). Такого правового висновку дійшов Верховний Суд України, зокрема, в постановах від 16.03.2016 року (Справа №6-2589), від 16.09.2016 року (Справа №6-300цс16). Однак, позивач здійснила нарахування пені по аліментам на суму 7951 грн., що на думку позивача є сумою заборгованості по аліментам за 2016 рік, тобто не на суму щомісячного платежу. Беручи до уваги, що позивачем не надано належних доказів заборгованості відповідача за 2016 рік, довідки про розмір доходів відповідача за 2016 рік, з якої можливо встановити помісячний розмір аліментів, в задоволенні вимоги про стягнення пені за прострочення сплати аліментів слід відмовити. Що стосується стягнення боргу по аліментам у розмірі 7951,20 грн., суд зазначає, що присуджені до стягнення з відповідача аліменти підлягають стягненню у випадку відсутності добровільного виконання рішення суду, в примусовому порядку державним виконавцем, відповідно до принципу обовязковості судових рішень та Закону України «Про виконавче провадження» та не можуть бути стягнуті судом повторно, у звязку з невиконанням зобовязання боржником. Відповідно до ч.3 ст.194 СК України заборгованість по аліментам, які стягуються відповідно до ст.187 СК України, погашаються за заявою платника шляхом відрахувань з його заробітної плати, пенсії, стипендії, за місцем їх одержання або стягується за рішенням суду. Враховуючи, що чинним законодавством передбачене стягнуто за рішенням суду заборгованості по аліментам тільки у порядку ст.194 СК України, коли вказана заборгованість виникла в результаті несплати аліментів, які відраховуються за ініціативою платника, та враховуючи, що зазначена позивачем заборгованість виникла на стадії примусового виконання судового рішення про стягнення аліментів та така сума підлягає стягненню саме у виконавчому провадженні, вимога позивача про стягнення заборгованості по аліментам не підлягає задоволенню. Отже, в задоволенні позову слід відмовити у повному обсязі. Відповідно до ст. 141 ЦПК України, судовий збір слід віднести за рахунок держави. З урахуванням викладеного,

Outcome: dismissed