Jurisdiction: civil
Date: 2015-03-04 00:00:00

позивач звернувся із позовом до відповідача про відшкодування шкоди, заподіяної внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, в розмірі 4320 грн. 75 коп., судових витрат. Свої вимоги мотивує тим, що на підставі заяви [PERSON], як потерпілої особи внаслідок пошкодження його майна, транспортного засобу «Шкода», д.н.з. [NUMBER], в результаті дорожньо-транспортної пригоди вчиненої 25.10.2011 року з вини [PERSON], цивільно-правова відповідальність якого була застрахована на момент пригоди згідно полісу від 21.07.2011 року №АА/752939, ними було виплачено страхове відшкодування в розмірі 4320 грн. 75 коп. Однак страхувальник про подію дорожньо-транспортної пригоди повідомив їх, як страховика в порушення положень Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», лише 01.11.2011 року, а тому у відповідності до ст.38.1.1 Закону до них перейшло право регресної вимоги про відшкодування за рахунок страхувальника понесених витрат на виплату страхового відшкодування потерпілій особі внаслідок ДТП. Просить позов задоволити. В судове засідання представник позивача не з'явився, про час та місце розгляду справи був повідомлений у встановленому законом порядку, подав до суду заяву про слухання справи у його відсутності, позовні вимоги підтримав у повному розмірі. Відповідач в судове засідання не з'явилася повторно, причин неявки суду не повідомив, судові повістки про виклик в судове засідання, що направлялися відповідачу за зареєстрованим місцем проживання, суду були повернуті поштовим відділенням за закінченням терміну зберігання. Зважаючи на те, що позивач не заперечує проти заочного розгляду справи, а повідомлений у встановленому законом порядку про розгляд справи відповідач в судове засідання не з'явився повторно, суд вважає, що відповідно до ст.224 ЦПК України, справу слід розглянути у його відсутності, постановивши заочне рішення. Оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності, дослідивши та перевіривши усі обставини справи, суд позов задовольняє з таких підстав. Судом встановлено, що 25.10.2014 року о 08.10 год. по вул. Винниченка-Кривоноса в м. Львові відбулася дорожньо-транспортна пригода за участі автомобілів марки ВАЗ 2101, д.н.з. [NUMBER], під керуванням [PERSON] та автомобілем марки Skoda Oktavia, д.н.з. [NUMBER], що належить на праві власності [PERSON] на підставі свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу (а.с.29). Постановою Личаківського районного суду м. Львова від 07.12.2011 року [PERSON] визнано винним у скоєнні адміністративного правопорушення передбаченого ст. 124 КпАП України, зокрема у тому що внаслідок його винних дій відбулася зазначена дорожньо-транспортна пригода. Як вбачається із полісу обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів від 21.07.2011 року №АА/0752939 (а.с.14), на момент дорожньо-транспортної пригоди, цивільно-правова відповідальність [PERSON] була застрахована у ПрАТ «Страхова компанія «Українська страхова група». Судом встановлено, що після звернення потерпілої особи внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, страховиком було прийнято рішення про виплату страхового відшкодування [PERSON] та на підставі страхового акту від 03.01.2012 року №ЗСЦВ-229 (а.с.38) було узгоджено розмір страхової виплати в сумі 4320 грн. 75 коп. Згідно з платіжним дорученням №24 (а.с.43), вказана сума страхового відшкодування була виплачена [PERSON] 04.01.2012 року. В той же час пп.33.1.2 п. 33.1 ст.33 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» визначено, що у разі настання дорожньо-транспортної пригоди, яка може бути підставою для здійснення страхового відшкодування (регламентної виплати), водій транспортного засобу, причетний до такої пригоди, зобов'язаний невідкладно, але не пізніше трьох робочих днів з дня настання дорожньо-транспортної пригоди, письмово надати страховику, з яким укладено договір обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності (у випадках, передбачених статтею 41 цього Закону, - МТСБУ), повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду встановленого МТСБУ зразка, а також відомості про місцезнаходження свого транспортного засобу та пошкодженого майна, контактний телефон та свою адресу. Якщо водій транспортного засобу з поважних причин не мав змоги виконати зазначений обов'язок, він має підтвердити це документально. При цьому, положеннями п.п. «г» п.38.1.1 ст.38 Закону передбачено право страховика після виплати страхового відшкодування подати регресний позов до страхувальника або водія забезпеченого транспортного засобу, який спричинив дорожньо-транспортну пригоду якщо він не повідомив страховика у строки і за умов, визначених у підпункті 33.1.2 пункту 33.1 статті 33 цього Закону. Як вбачається із заяви [PERSON] (а.с.34-35), страхувальник про настання страхового випадку повідомив страховика лише 01.11.2011 року. Таким чином, оскільки [PERSON] в порушення вимог закону несвоєчасно надав страховику повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду встановленого МТСБУ зразка, а також відомості про місцезнаходження свого транспортного засобу та пошкодженого майна, контактний телефон та свою адресу, при цьому жодного документального підтвердження поважності причин не виконання вимоги закону ні страховику, ні суду не подав, а тому суд вважає, що ПрАТ «Страхова компанія «Українська страхова група» набула право регресної вимоги до страхувальника, який спричинив дорожньо-транспортну пригоду. А тому позов слід задоволити.

Outcome: approved