Jurisdiction: civil
Date: 2015-08-11 00:00:00

Позивач звернувся у червні 2015 року до суду з позовом до відповідача, в якому прохає визначити частки у домоволодінні, що знаходиться по вул. Першотравнева, 109, в м. Гадяч Полтавської області за [PERSON], нині померлим, та [PERSON], нині померлою, по 1/2 частині за кожним з них; визнати за [PERSON] право власності на спадкове майно у вигляді домоволодіння, яке складається з житлового будинку А-1, загальною площею 62,1 кв.м, житловою площею 36,4 кв.м, сараю Б, вбиральні В, сараю Г, гаража Д, погрібу вхідного Ж, воріт огорожі - №1, огорожі - №2, що знаходиться по вул. Першотравнева, 109, в м. Гадяч Полтавської області, земельної ділянки площею 0,06 га для обслуговування жилого будинку та господарських споруд, що розташована по вул. Першотравнева, 109, в м. Гадяч Полтавської області, та земельної ділянки площею 0,10 га для садівництва, що розташована на території с. Малі Будища Сарівської сільської ради Гадяцького району Полтавської області. У судове засідання позивач [PERSON] не з`явилася, надавши суду письмову заяву про розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги підтримує повністю. Представник відповідача Гадяцької міської ради Полтавської області судове засідання не з'явився, надавши письмову заяву про розгляд справи за відсутності представника, проти задоволення позовних вимог в частині визнання права власності на спадкове майно по вул. Першотравнева, 109, в м. Гадяч Полтавської області не заперечують, при винесенні рішення покладаються на розсуд суду. Представник відповідача територіальної громади Сарівської сільської ради Гадяцького району Полтавської області у судове засідання не з'явився, надавши письмову заяву про розгляд справи за відсутності представника, проти задоволення позовних вимог не заперечують. Третя особа - приватний нотаріус Гадяцького районного нотаріального округу Полтавської області [PERSON] у судове засідання не з'явилася, надавши суду письмову заяву про розгляд справи без її участі. При вирішенні справи покладається на розсуд суду. Відповідно до ч. 2 ст. 158 ЦПК України особа, яка бере участь у справі, має право заявити клопотання про розгляд справи за її відсутності. Згідно ч. 2 ст. 197 ЦПК України фіксування судового засідання технічним засобом здійснює секретар судового засідання або за розпорядженням головуючого інший працівник апарату суду. У разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Вивчивши матеріали справи, суд прийшов до висновку про задоволення позовних вимог, виходячи з наступного. Відповідно копії свідоцтва про одруження 21.08.1956 року у районному ЗАГС м. Гадяч Полтавської області було зареєстровано шлюб між [PERSON] та [PERSON], яка після реєстрації шлюбу своє прізвище [PERSON] змінила на прізвище чоловіка [PERSON] (а.с.10). 31.05.1967 року шлюб між [PERSON] та [PERSON] припинено. Після припинення шлюбу [PERSON] відновила своє дошлюбне прізвище [PERSON] (а.с. 11). 12.09.1967 року у Гадяцькому райбюро ЗАГС Полтавської області зареєстровано шлюб між [PERSON] та [PERSON], яка після реєстрації шлюбу своє прізвище [PERSON] змінила на прізвище чоловіка [PERSON], актовий запис № 95 (а.с. 12). Згідно копії свідоцтва про смерть серії І-КЕ № 255046 від 07.11.2013 року [PERSON] помер 06 листопада 2013 року (а.с. 13). Померлий [PERSON] був зареєстрований та проживав станом на 06.11.2013 року за адресою: м. Гадяч, вул. Першотравнева, 109. На день смерті [PERSON] разом з ним була зареєстрована дружина [PERSON] Інших зареєстрованих станом на 06.11.2013 року не значилось (а.с. 16). Судом встановлено, що відповідно копії свідоцтва про народження батьками [PERSON], [INFO], є [PERSON] та [PERSON] (а.с. 7). Із витягу Державного реєстру актів цивільного стану громадян про шлюб щодо підтвердження дошлюбного прізвища вбачається, що 01.05.1980 року у виконавчому комітеті Прудянської селищної ради Дергачівського району Харківської області було зареєстровано шлюб між [PERSON] та [PERSON], яка після реєстрації шлюбу своє прізвище [PERSON] змінила на прізвище чоловіка [PERSON], актовий запис № 7. 25.01.1991 року шлюб було розірвано (а.с. 8). 16.04.1996 року у відділі державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Гадяцького районного управління юстиції Полтавської області зареєстровано шлюб між [PERSON] та [PERSON], яка після реєстрації шлюбу своє прізвище [PERSON] змінила на прізвище чоловіка [PERSON], актовий запис № 27. 24.12.2002 року шлюб було розірвано (а.с. 9). [PERSON] померла 15 вересня 2014 року, що підтверджується копією свідоцтва про смерть серії І-КЕ 275422 від 15.09.2014 року (а.с. 14). Померла [PERSON] була зареєстрована та проживала станом на 15.09.2014 року за адресою: м. Гадяч, вул. Першотравнева, 109. Інших зареєстрованих станом на 15.09.2014 року не значилось (а.с. 17). Відповідно копії свідоцтва № 22 на право особистої власності на домоволодіння від 16.03.1990 року в цілому домоволодіння, яке розташоване в м. Гадяч по вул. Першотравневій за № 109 дійсно належить [PERSON] на праві особистої власності (а.с. 18). [PERSON]П було передано у приватну власність земельну ділянку площею 0,10 га, що розташована на території с. Малі Будища Сарської (наразі Сарівської) сільської ради для садівництва, що підтверджується копією державного акту на право приватної власності на землю серії ІПЛ № 023182 від 05.12.1996 року (а.с. 22, 25). Також йому було передано у приватну власність земельну ділянку площею 0,06 га, що розташована на території м. Гадяч, вул. Першотравнева, 109, для обслуговування житлового будинку та господарських споруд, що підтверджується копією державного акту на право приватної власності на землю серії IVПЛ № 036471 від 12.03.1998 року (а.с. 23). Із пояснень приватного нотаріуса Гадяцького районного нотаріального округу Полтавської області [PERSON] вбачається, що [PERSON] було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину на будинок та земельну ділянку, призначену для обслуговування житлового будинку та господарських споруд площею 0,06 га, яка знаходиться по вул. Першотравнева, № 109, м. Гадяч Полтавської області, а також на земельну ділянку, призначену для ведення садівництва площею 0,10 га, яка знаходиться на території с. Малі Будища Сарівської сільської ради Гадяцького району Полтавської області, після смерті 15 вересня 2014 року [PERSON] у звязку з відсутністю правовстановлювальних документів на вказаний будинок та земельні ділянки (а.с. 26-27). Згідно повідомлення приватного нотаріуса Гадяцького районного нотаріального округу Полтавської області [PERSON] [PERSON] було подана заява про прийняття спадщини після померлої 15.09.2014 року [PERSON], інші особи із заявами про прийняття чи відмову від спадщини не звертались. В Спадковому реєстрі наявна інформація про заповіт, посвідчений від імені [PERSON] приватним нотаріусом Гадяцького районного нотаріального округу Полтавської області [PERSON] 16.01.2004 року (а.с. 40). Відповідно повідомлення приватного нотаріуса Гадяцького районного нотаріального округу Полтавської області [PERSON] від імені [PERSON] посвідчено заповіт, яким вона заповіла все своє майно, де б воно не було і з чого б воно не складалось [PERSON] (а.с. 58). Із повідомлення приватного нотаріуса Гадяцького районного нотаріального округу Полтавської області [PERSON] 19.12.2013 року із заявою про відмову від прийняття спадщини звернувся [PERSON], внаслідок чого було заведено справу після померлого 06.11.2013 року [PERSON] Станом на 11.07.2015 року спадкоємці із заявами про прийняття спадщини не зверталися (а.с. 59). Відповідно ч. 1 ст. 392 ЦК України власник майна може пред'явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. У ч. 2 ст. 101ЦК Української РСР від 18.07.1963 року № 1540-VI зазначено, що у подружжя, яке проживає спільно, та його неповнолітніх дітей може бути тільки один жилий будинок (або частина його), що належить на праві особистої власності одному з них або є в їх спільній власності. Згідно ч. 1 ст. 22 Кодексу про шлюб та сім'ю України від 20.06.1969 № 2006-VII зазначено, що майно, нажите подружжям за час шлюбу, є його спільною сумісною власністю. Кожен з подружжя має рівні права володіння, користування і розпорядження цим майном. За правилами ст. 24 Кодексу про шлюб та сім'ю України майно, яке належало кожному з подружжя до одруження, а також одержане ним під час шлюбу в дар або в порядку успадкування, є власністю кожного з них. Роздільним майном кожного з подружжя є також речі індивідуального користування (одяг, взуття тощо), хоча б вони і були придбані під час шлюбу за рахунок спільних коштів подружжя, за винятком коштовностей та предметів розкоші. Кожний з подружжя самостійно володіє, користується і розпоряджається належним йому роздільним майном. Статтею 1218 ЦК України встановлено, що до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Частиною 1 ст. 1225 ЦК України право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців на загальних підставах, із збереженням її цільового призначення. За правилами ст. 1261 ЦК України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. Згідно ч. ч. 3, 5 ст. 1268 ЦК України спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. Відповідно ч. 1 ст. 1269 ЦК України спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини. У ч. 1 ст. 1270 ЦК України для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. Із ч. 1 ст. 1272 ЦК України вбачається, що якщо спадкоємець протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, не подав заяву про прийняття спадщини, він вважається таким, що не прийняв її. Також, згідно ч. 3 ст. 1296 ЦК України відсутність свідоцтва про право на спадщину не позбавляє спадкоємця права на спадщину. Отже, як вбачається із матеріалів справи, [PERSON] є дочкою [PERSON]. З 12.09.1967 року [PERSON] перебувала в шлюбі з [PERSON] За час шлюбу подружжям було нажито спільне майно у вигляді домоволодіння, розташованого за адресою: вул. Першотравнева, 109, м. Гадяч Полтавської області, тобто кожний з них мав по ? частини вказаного домоволодіння. Після смерті [PERSON] , який помер 06 листопада 2013 року, залишилось спадкове майно у вигляді вищезазначеного домоволодіння, земельної ділянки площею 0,06 га, що розташована на території м. Гадяч, вул. Першотравнева, 109, для обслуговування житлового будинку та господарських споруд, та земельної ділянки площею 0,10 га, що розташована на території с. Малі Будища Сарської сільської ради для садівництва, яке прийняла [PERSON], оскільки постійно проживала разом із спадкодавцем. [PERSON] відмовився від прийняття спадщини після [PERSON] 15.09.2014 року померла [PERSON] На випадок своєї смерті [PERSON] склала заповіт та призначила своїм спадкоємцем [PERSON] Проте ним в шестимісяний строк не було подано заяви про прийняття спадщини, тому він вважається таким, що не прийняв спадщину. [PERSON] прийняла спадщину за законом після своєї матері [PERSON] шляхом подачі нотаріусу відповідної заяви. Тому вбачається, що [PERSON] є єдиним спадкоємцем після смерті своєї матері [PERSON] Таким чином, суд приходить до висновку, що позовні вимоги повністю знайшли своє підтвердження належними доказами по справі, є законними та обґрунтованими, тому підлягають до задоволення.

Outcome: approved