Jurisdiction: civil
Date: 2020-08-25 00:00:00

Позивач звернулась до Деснянського районного суду м. Києва з вищевказаним позовом, посилаючись на те, що 09.06.2007 року вона з Відповідачем уклала шлюб, який зареєстровано Відділом реєстрації актів цивільного стану Дарницького районного управління юстиції у м. Києві, актовий запис №449. У шлюбі народилось двоє дітей: [PERSON] , 2009 р.н., та [PERSON] , 2014 р.н. Спору про місце проживання дітей немає. Позов мотивовано тим, що спільне життя з відповідачем не склалось через відсутність порозуміння, різні погляди на вирішення сімейних проблем. Вказує, що тривалий час, понад два роки, не підтримує з Відповідачем сімейно шлюбні відносини, не ведуть спільне господарство, не мають спільного бюджету, не живуть разом. На підставі викладеного позивач просить суд розірвати шлюб з Відповідачем. Ухвалою Деснянського районного суду м. Києва від 23 червня 2020 року відкрито провадження по справі, постановлено здійснювати розгляд справи в порядку спрощеного позовного провадження з викликом сторін, призначено судове засідання. Позивач до початку судового засідання, подала до суду заяву про можливість розгляду справи за її відсутності, вимоги позову підтримала в повному обсязі. Відповідач до початку судового засідання подав до суду заяву, відповідно до якої вимоги позову про розірвання шлюбу визнав у повному обсязі, просить слухати справу у його відсутності. Дослідивши та всебічно проаналізувавши обставини справи в їх сукупності, оцінивши зібрані по справі докази виходячи зі свого внутрішнього переконання, яке ґрунтується на повному та всебічному дослідженні обставин справи, суд приходить до наступного. Сторони перебувають у шлюбі, зареєстрованому 09 червня 2007 року у Відділі реєстрації актів цивільного стану Дарницького районного управління юстиції м. Києва, актовий запис № 449 (а.с.3). Від спільного подружнього життя мають двох дітей: [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] (а.с.4,5). Причиною припинення шлюбно-сімейних відносин являється те, що спільне життя Позивача з Відповідачем не склалося. Подальше спільне життя та збереження шлюбу суперечить інтересам позивача і дане відповідачем не спростовано, при цьому зберегти сім`ю та відновити свої стосунки позивач не бажає. Згідно ст. 21 СК України, шлюбом є сімейний союз жінки та чоловіка, зареєстрований у органі державної реєстрації актів цивільного стану. Так, відповідно до ст.51 Конституції України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки і чоловіка. Кожен із подружжя має рівні права і обов`язки у шлюбі та сім`ї. Шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається (ч.1 ст.24 СК України). Частинами 3, 4 ст.56 СК України передбачено право кожного з подружжя припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження, в тому числі примушування до статевого зв`язку за допомогою фізичного або психічного насильства, є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканність і може мати наслідки, встановлені законом. Позивач скористалась даним правом та звернулась до суду з цим позовом, наполягає на розірванні шлюбу. Відповідно до ст. 112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Приймаючи до уваги, що сторони шлюбних стосунків не підтримують, почуття любові та взаємоповаги втрачені, враховуючи той факт, що шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка, суд вважає, що позов підлягає задоволенню. Враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку, що позовні вимоги про розірвання шлюбу є обґрунтованими та такими, що підлягають до задоволення. Задовольняючи позов про розірвання шлюбу, суд враховує те, що сторонам відомі норми чинного законодавства про наслідки розірвання шлюбу судом, а саме: -згідно ч.2 ст.114 СК України, в разі розірвання шлюбу судом, шлюб припиняється в день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу. -частиною 3 статті 115 Сімейного кодексу України передбачено, що документом, який засвідчує факт розірвання шлюбу судом, є рішення суду про розірвання шлюбу, що набрало законної сили. В зв`язку з тим, що позивач не заявляє вимог про стягнення з відповідача на її користь судових витрат, суд,

Outcome: approved