Jurisdiction: civil
Date: 2015-07-20 00:00:00

Позивач звернулась до суду з даними позовними вимогами зазначивши, що від проживання з відповідачем в незареєстрованому шлюбі має малолітню доньку- [PERSON], [INFO].Відповідач який являється батьком дитини в 2012 році залишив сім»ю ,пообіцявши не забувати про дитину ,тобто надавати їй матеріальну підтримку та став проживати окремо.Після цього відповідач ніколи не відвідував дочку, не хотів з нею зустрічатись та спілкуватись. Відповідач позбавив дитину будь-якої батьківської уваги, її вихованням не займається та ніколи не цікавиться здоров'ям дитини, морально та матеріально дитину не підтримує, як і не турбується про фізичний та духовний розвиток дитини. В січні 2014 року з відповідача ,на підставі судового рішення , стягнуто на утримання їх спільної дитини аліменти в розмірі -1500 гр.00 коп. щомісячно .до досягнення дитиною повноліття але відповідач ухиляється від виконання аліментних зобов»язань та жодного разу даних коштів на утримання дитини так і не надав.Дані обставини негативно впливають на розвиток дитини ,що спонукало позивача звернутися до суду з позовними вимогами щодо позбавлення відповідача батьківських прав.В судовому засіданні позивач підтримала заявлені неюпозовні вимоги та проситьсуд задовольнити позов ,стягнути з відповідача на її користь понесені при зверненні до суду судові витрати та враховуючи повторну неявку належним чином повідомленого про час та місце слухання справи відповідача -провести заочний розгляд справи.Судом встановлено, що позивач ще в грудні місяці 2014 року звернулась до Дніпровського районного суду м.Києва з даними позовними вимогами але після відкриття провадження по справі та призначення її до судового розгляду відповідачем який не з»являвся на виклики в судові засідання в березні місяці 2015 року було подано письмове клопотання з вимогою направити матеріали наявної в провадженні суду цивільної справи за підсудністю до Чорнобаївського районного суду Черкаської області ,тобто за його місцем реєстрації .Дане клопотання було задоволено судом ,а справу передано в червні місяці 2015 року за підсудністю до Чорнобаївського районного суду який прийняв справу до свого провадження та проводив її розгляд у відповідності з законом. Відповідач який наполягав на розгляді справи в Чорнобаївському районному суді тобто за місцем його реєстрації в [ADDRESS] ,на неодноразові виклики в судове засідання не з'явився, про час та місце слухання справи повідомлений належним чином, причини неявки суду не повідомив. Повторне овідомлення відповідача про час та місце судового розгляду ,здійснено через поміщення оголошення в газеті «Черкаський край» у відповідності до положень ст.ст. 74, 122 ЦПК України. Відповідно до ч. 1 ст. 224 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності або якщо повідомлені ним причини неявки визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи.Враховуючи зміст наведеної норми та викладені вище обставини, суд вважає за можливе провести заочний розгляд справи та ухвалити заочне рішення. Представник третьої особи органу опіки та піклування Шевченківської районної у місті Києві державної адміністрації звернувся до суду з заявою, в якій просить розглядати справу без їхньої участі та не заперечує щодо задоволення позову.. Суд, вислухавши пояснення позивача, дослідивши матеріали позову та оцінивши зібрані по справі докази у їх сукупності прийшов до висновку , що позовні вимоги підлягають до задоволення з наступних підстав. Судом встановлено, що позивач від проживання з відповідачем в незареєстрованому шлюбі має малолітню доньку-[PERSON] -[INFO],що підтверджено свідоцтвом про народження дитини [NUMBER]/ас.28/.Відповідач який являється батьком дитини в 2012 році залишив сім»ю та став проживати окремо.Дитина сторін залишилася на утриманні позивача .Відповідач ніколи не відвідував дочку та не хотів з нею зустрічатись і спілкуватись. Матеріальної підтримки дитині не надавав та позбавив дитину будь-якої батьківської уваги.ЇЇ вихованням ніколи не займався та не цікавився здоров'ям дочки ,яка хворіє та потребує лікування ,що стверджується витягом з історії хвороби дитини /ас.44-48/.В січні 2014 року з відповідача ,на підставі заочного судового рішення /ас.-40/, стягнуто на утримання їх спільної дитини аліменти в твердій грошовій сумі в розмірі -1500 гр.00 коп. щомісячно до досягнення дитиною повноліття але відповідач ухиляється від виконання аліментних зобов»язань та жодного разу даних коштів на утримання дитини так і не надав,що стверджується довідкою № 16709 /ас.42/державної виконавчої служби Дніпровського районного управління юстиції м.Києва та спонукало позивача звернутися до суду з позовними вимогами щодо позбавлення відповідача батьківських прав. Згідно довідки № 51 від 02.06.2014 року ,виданої міським житлово-будівельним кооперативом ,,Вимпел,, м.Київ ,дитина сторін постійно проживає разом із матір'ю -[PERSON],тобто позивачкою у справі/а.с-49/. За змістом довідки спеціалізованї школи-дитячий садок ,,Кияночка,, № 77 від 02.06.2014 року виданої завідуючим даного дошкільного навчального закладу , мати піклується про розвиток доньки, спонукає до навчання, завжди лише вона одна приводить та забирає дитину із садочка/ ас.-54/. З висновку органу опіки та піклування Шеченківської районної в м. Києві державної адміністрації щодо позбавлення батьківських прав № 109/02/40-2255 від 24.03.2015 року вбачається, що батько малолітньої дитини з донькою не проживає, вихованням та утриманням не займається, не цікавиться її життям та здоров`ям, матеріально не допомагає. Це засвідчує, що батько самоусунувся від виконання своїх батьківських обов`язків ,що суперечить принципам Конвенції ООН про права дитин та положенням закону України ,,Про охорону дитинства,,. Враховуючи рекомендації комісії з питань захисту прав дитини Шевченківської районної в місті Києві державної адміністрації, орган опіки та піклування вважає за можливе позбавити батьківських прав батька дитини -[PERSON] Відповідно до ч. 1 ст. 164 СК України, мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він: 1) не забрали дитину з пологового будинку або з іншого закладу охорони здоров'я без поважної причини і протягом шести місяців не виявляли щодо неї батьківського піклування; 2) ухиляються від виконання своїх обов'язків по вихованню дитини; 3) жорстоко поводяться з дитиною; 4) є хронічними алкоголіками або наркоманами; 5) вдаються до будь-яких видів експлуатації дитини, примушують її до жебракування та бродяжництва; 6) засуджені за вчинення умисного злочину щодо дитини. Постановою ПВСУ № 3 від 30 березня 2007 р. «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» п.16 роз'яснено, що ухилення батьків від виконання своїх обов'язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов'язками. Частиною 2 та 3 ст. 150 СК України передбачено, що батьки зобов»язані піклуватися про здоров»я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток; забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя. Згідно ч. 2 ст. 155 СК України, батьківські права не можуть здійснюватися всупереч інтересам дитини. Відповідно до ст. 10 ч.3 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Відповідач не тільки не з»явився в судове засідання але і не надав жодного доказу або ж своїх заперечень щодо недоцільності позбавлення його батьківських прав та відсутності його вини у невиконанні своїх батьківських обов'язків по вихованню дитини, тому суд, враховує лише ті докази, які містяться в матеріалах справи та вважає, що позивачем повністю доведено необхідність позбавлення відповідача батьківських прав щодо його малолітньої доньки у зв'язку з невиконанням ним своїх батьківських обов'язків,що являється підставою для задоволення позову в повному обсязі. На підставі викладеного,

Outcome: approved