Jurisdiction: civil
Date: 2017-10-01 00:00:00

Позивач звернулась до суду з позовом, в обґрунтування якого вказала, що вони з відповідачем з 11.03.2011 року перебувають у зареєстрованому шлюбі. Від шлюбу мають малолітню дитину - [PERSON], [INFO]. Шлюбні відносини між сторонами фактично припинені з вересня 2016 року через те, що під час спільного проживання між ними не склалися відносини, з'явилися сварки, внаслідок чого подальше спільне життя і збереження шлюбу стало суперечити її інтересам. Миритися та жити з відповідачем не бажає, у зв'язку з чим, просить суд шлюб, зареєстрований 11.03.2011року відділом реєстрації актів цивільного стану Солом'янського районного управління юстиції у м. Києві, актовий запис 295, - розірвати. Після розірвання шлюбу залишити їй прізвище - [PERSON]. В судове засідання позивач не з'явилась, надала через канцелярію суду письмову заяву, в якій зазначила, що позовні вимоги підтримує та просить розглянути справу без її участі, не заперечує проти заочного розгляду справи. Відповідач у судове засідання 30.08.2017 року та 02.10.2017 року не з'явився, причину неявки суду не повідомив, про місце та час розгляду справи повідомлявся судом належним чином, відповідно до рекомендованих листів, повідомлення про виклик до судового засідання повернулися з відміткою «за закінченням встановленого строку зберігання». Заяви про розгляд справи за його відсутність від відповідача не надходило. Відповідно до ч. 4 ст. 169, 224 ЦПК України у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. За таких обставин, суд вважає можливим розглянути справу у відсутності сторін, на підставі доказів, які додані до справи, та постановити заочне рішення. 02.10.2017 року згідно ст. 225 ЦПК України постановлено ухвалу про заочний розгляд справи. Суд, розглянувши справу в межах заявлених вимог, оцінивши докази, які містяться в матеріалах справи, вважає позовні вимоги такими, що підлягають задоволенню за наступних підстав. Згідно ч. 2 ст. 110 ЦПК України позови про розірвання шлюбу можуть пред'являтися за зареєстрованим місцем проживання чи перебування позивача також у разі, якщо на його утриманні є малолітні або неповнолітні діти або якщо він не може за станом здоров'я чи з інших поважних причин виїхати до місця проживання відповідача. За домовленістю подружжя справа може розглядатися за зареєстрованим місцем проживання чи перебування будь-кого з них. Судом встановлено, що [PERSON], [INFO], зареєстрована за адресою: [ADDRESS], що підтверджується копією паспорту (а.с.5-6). Згідно відомостей відділу реєстрації місця проживання/перебування фізичних осіб Соло'янської районної в м. Києві державної адміністрації, [PERSON], [INFO], зареєстрований за адресою: [ADDRESS] (а.с.11). Відповідно свідоцтва про шлюб, виданого відділом реєстрації актів цивільного стану Солом'янського районного управління юстиції у м. Києві, [PERSON] та [PERSON] перебувають у зареєстрованому шлюбі з 11.03.2011 року, про що складено відповідний актовий запис № 295 (а.с.7). Від шлюбу сторони мають неповнолітню дитину - [PERSON], [INFO], що підтверджується копією свідоцтва про народження, виданого 23.03.2011 року відділом реєстрації актів цивільного стану Солом'янського районного управління юстиції у м. Києві, актовий запис 893 (а.с.4). Відповідно до ч. 2 ст.112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них чи інтересам їхніх дітей. За наявності зазначених вище обставин суд вважає, що збереження цього шлюбу буде суперечити інтересам позивача, тому надалі є недоцільним. Також суд вважає за необхідне задовольнити вимоги позивача та залишити їй після розірвання шлюбу прізвище « Кияновська», оскільки згідно зі ст. 113 СК України особа, яка змінила своє прізвище у зв'язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Відповідно до ч. 1 ст. 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати.

Outcome: approved