Jurisdiction: civil
Date: 2021-09-06 00:00:00

Позивач звернулась до суду з позовом до відповідача про стягнення аліментів на утримання дружини. В обґрунтування позовних вимог зазначила, що 23.07.2011 року між позивачем та відповідачем було зареєстровано шлюб. Від шлюбу мають малолітніх дітей: сина [PERSON] , [INFO] та доньку [PERSON] , [INFO] , які проживають біля позивачки. Спільне життя з відповідачем не склалося. На даний час шлюбні відносини припинені. Відповідач добровільно матеріальної допомоги не надає, позивачка не працює, оскільки здійснює догляд за малолітньою донькою. Тому позивач звернулась з даним позовом до суду та просить стягнути з відповідача аліменти на її утримання в розмірі 2000 грн до досягнення донькою [PERSON] трирічного віку. Ухвалою судді від 10.06.2021 року відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін. Позивач про розгляд справи повідомлена належним чином. У відповідності до ст. 128 ЦПК України відповідачу було направлено ухвалу про відкриття провадження та копію позовної заяви з додатками, які відповідач отримав 17.07.2021 року, що підтверджується підписом в поштовому повідомленні. Відзив до суду не подав, з клопотаннями та заявами про відкладення до суду не звертався. Заперечення проти розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження від сторін у справі не надходили. Відповідно положень ч. 2 ст. 191 та ч. 8 ст. 178 ЦПК України, у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами. Дослідивши повно та всебічно обставини справи в їх сукупності, оцінивши зібрані по справі докази, виходячи зі свого внутрішнього переконання, суд дійшов висновку, що позов підлягає частковому задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що позивач [PERSON] та відповідач [PERSON] перебувають у зареєстрованому шлюбі, що вбачається з копії свідоцтва про шлюб серії [NUMBER] (а.с. 6). Згідно копії свідоцтва про народження дітей позивач та відповідач є батьками малолітніх дітей: сина [PERSON] , [INFO] та доньки [PERSON] , [INFO] ( а.с. 4-5). З копії довідки № 111 від 30.03.2021 року виданої Рівнянської сільської ради Новоукраїнського району вбачається, що малолітні діти [PERSON] та [PERSON] проживає разом із матір`ю [PERSON] (а.с.7) Відповідач матеріальну допомогу у розмірі необхідному та достатньому для забезпечення гармонійного розвитку дітей добровільно не надає. Угоди про добровільну сплату аліментів між сторонами не досягнуто. Згідно ст.75 СК України дружина, чоловік повинні матеріально підтримувати один одного. Право на утримання (аліменти) має той із подружжя, який є непрацездатним, потребує матеріальної допомоги за умови, що другий із подружжя може надавати матеріальну допомогу. Один із подружжя є таким, що потребує матеріальної допомоги, якщо заробітна плата, пенсія , доходи від використання його майна, інші доходи не забезпечують йому прожиткового мінімуму встановленого законом. Згідно статті 84 СК України «Право дружини на утримання під час вагітності та у разі проживання з нею дитини», ч.1 - дружина має право на утримання від чоловіка під час вагітності; ч.2 - дружина, з якою проживає дитина, має право на утримання від чоловіка - батька дитини до досягнення дитиною трьох років; ч.3 - якщо дитина має вади фізичного або психічного розвитку, дружина, з якою проживає дитина, має право на утримання від чоловіка до досягнення дитиною шести років; ч.4 - право на утримання вагітна дружина, а також дружина, з якою проживає дитина, має незалежно від того чи вона працює та незалежно від її матеріального становища, за умови, що чоловік може надавати матеріальну допомогу; ч.5 - аліменти, присуджені дружині під час вагітності, сплачуються після народження дитини без додаткового рішення суду; ч.6 - право на утримання вагітна дружина, а також дружина, з якою проживає дитина, має і в разі розірвання шлюбу. Дружина з якою проживає дитина, має право на утримання від чоловіка - батька дитини до досягнення дитиною трьох років. Стаття 85 СК України регулює правовідносини з припинення права дружини на утримання. Частина 4 статті 84 СК України регламентує умову виникнення права дружини на утримання під час вагітності та у разі проживання з нею дитини - чоловік може надавати матеріальну допомогу. Принципове положення законодавця полягає у тому, що право на утримання вагітна дружина, а також дружина, з якою проживає дитина, має незалежно від того чи вона працює та незалежно від її матеріального становища, і в разі розірвання шлюбу. Не перешкоджатиме виникненню цього права і застування інституту недійсності шлюбу у випадках, коли дружина не знала і не могла знати про перешкоди до реєстрації шлюбу. Таким чином, сімейним законодавством передбачено право дружини-матері на утримання чоловіком-батьком до досягнення дитиною трирічного віку незалежно від того чи вона працює та незалежно від її матеріального становища, за умови, що чоловік може надавати матеріальну допомогу. Суд, вирішуючи питання про стягнення аліментів керується загальними принципами, за якими стягнення аліментів не повинно погіршувати становище іншого порівняно із становищем одержувача аліментів. Враховуючи викладене, суд вважає, що вимога позивача про стягнення аліментів на своє утримання до досягнення донькою [PERSON] трирічного віку слід задовольнити частково. Позивачем не надано будь-яких належних, допустимих, достатніх та достовірних доказів перебування її у декретній відпустці по догляду за дитиною до трьох років, а також можливості надання відповідачем матеріальної допомоги на утримання дружини в розмірі 2000 грн. щомісячно. Крім того, з автоматизованої програми документообігу суду, судом встановлено, що 09.04.2021 року видано судовий наказ за яким з відповідача стягуються аліменти на користь позивачки на утримання малолітніх дітей [PERSON] та [PERSON] у розмірі 1/3 заробітку (доходу) платника аліментів, але не менше 50% прожиткового мінімуму встановленого для дитини відповідного віку, щомісячно, однак даний судовий наказ позивачем не долучено до справи та не зазначено в позові. Враховуючи наведене, суд вважає за можливе стягувати з відповідача на користь позивача аліменти на її утримання в розмірі 1500 грн, а тому позов підлягає до часткового задоволення. Згідно п. 1 ч. 1 ст. 430 ЦПК України суд допускає негайне виконання рішень у справах про стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць. Відповідно до ст. 141 ЦПК України з відповідача підлягає стягненню на користь держави судовий збір в розмірі 908.00 грн.

Outcome: partial