Jurisdiction: civil
Date: 2015-02-11 00:00:00

Позивач звернулась до суду з позовом до [PERSON], [PERSON] про визнання недійсним договору дарування коштів. Позовні вимоги обґрунтовує тим, що вона перебуває в зареєстрованому шлюбі з [PERSON] який вони уклали 28 серпня 1983 року. Відповідачка [PERSON] являється їхньою спільною донькою. Їй стало відомо, що 29.06.2007 року її чоловік [PERSON] подарував доньці грошові кошти в розмірі 40000 доларів США, за які остання придбала автомобіль. Про дарування коштів, чоловік їй говорив, та їй було відомо, що за подаровані кошти їх донькою було придбано автомобіль, однак, вона не надавала нотаріальної згоди на укладення договору дарування валютних цінностей, а тому просить визнати недійсним відповідний договір дарування. В судовому засіданні представник позивачки позовні вимоги підтримав та дав пояснення аналогічні позовній заяві. Представник відповідачки проти позовних вимог заперечив та пояснив, що дійсно [PERSON] являється донькою позивачки та відповідача. В 2007 році батько сказав, що вони спільно з матір'ю вирішили зробити їй подарунок в зв'язку з одруженням, а саме вирішили подарувати автомобіль, а саме заплатити вартість такого. Також, батьком було вказано, що вона може вибрати собі автомобіль вартістю до 40000 доларів США. Після того, як батько їй це сказав вона почала пошуки автомобіля. Влітку 2007 року, вона вибрала автомобіль це був автомобіль марки HONDA ACCORD червоного кольору. Вона повідомила батька, і він погодився оплатити їй даний автомобіль. Після погодження батька вона пішла в автосалон та уклала з ними договір купівлі-продажу автомобіля та оплатила його вартість. Вартість автомобіля становила 163 000 грн., що в доларовому еквіваленті становило 32 000 доларів США. При укладенні договору вона оплатила 100 грн., а решта суми вона повинна була оплатити після поставки автомобіля. Грошові кошти батько давав не в доларах США, а в гривнях, оскільки і ціна автомобіля і розрахунки проводились в національній валюті. Також, з подарованих коштів вона придбала аксесуари для автомобіля, зимову резину, заплатила за постановку автомобіля на облік та страхування. Також, згідно домовленості з батьком вона вписала його та брата в технічний паспорт. Матері було відомо про те, що автомобіль було придбано за подаровані кошти, які їй подарував батько. Крім того, про придбання автомобіля та дарування коштів вона розмовляла спільно і з мамою та батьком, також при виборі автомобіля вона радилась і з мамою, але це стосувалось здебільшого кольору і тоді мама не заперечувала проти цього. Також, після придбання автомобіля вона неодноразово підвозила маму, і матері добре було відомо, що автомобіль було придбано за подаровані батьком кошти. Просить в задоволенні позову відмовити та застосувати позовну давність. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з'явився, скерував на адресу суду заперечення в якому просив в задоволенні позовних вимог відмовити та застосувати строк позовної давності. Проаналізувавши доводи сторін та матеріали справи, дослідивши докази у їх сукупності суд встановив наступне: З свідоцтва про одруження серії [NUMBER] виданого Львівським палацом урочистих подій 28 серпня 1983 року вбачається, що 28.08.1983 року було зареєстровано шлюб між [PERSON] та [PERSON] про що було зроблено а/з № 2937. Судом встановлено, що [PERSON] 14.02.1985 року являється донькою позивачки та відповідача [PERSON] З розписки від 29.06.2007 року вбачається, що між [PERSON] та [PERSON] було укладено договір дарування грошових коштів в сумі 40 000 доларів США, що в гривневому еквіваленті становить 202 000 грн.. З пояснень [PERSON] та заперечень [PERSON] судом встановлено, що грошові кошти передавались в національній валюті, однак в договорі позики сторони лише виразили суму в доларах США.. Ч. 2 ст. 65 СК України визначає, що при укладенні договорів одним із подружжя вважається, що він діє за згодою другого з подружжя. Дружина, чоловік має право на звернення до суду з позовом про визнання договору недійсним як такого, що укладений другим із подружжя без її, його згоди, якщо цей договір виходить за межі дрібного побутового. Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 31 ЦК України правочин вважається дрібним побутовим, якщо він задовольняє побутові потреби особи, відповідає її фізичному, духовному чи соціальному розвитку та стосується предмета, який має невисоку вартість. А отже, як вбачається з наведеного та оспорюваного договору такий укладений на суму 202000 грн., та не відноситься до дрібного побутового правочину. Згідно ч. 3 ст. 65 СК України для укладення одним із подружжя договорів, які потребують нотаріального посвідчення і (або) державної реєстрації, а також договорів стосовно цінного майна, згода другого з подружжя має бути подана письмово. Судом встановлено, що позивачці було відомо про укладення договору дарування грошових коштів її чоловіком їхній доньці, а також і те, що за подаровані кошти [PERSON] було придбано автомобіль HONDA ACCORD, вона неодноразово їздила у придбаному автомобілі, а також, [PERSON] радилась з позивачкою щодо того який автомобіль придбати, як і позивачка була присутня при розмовах щодо дарування грошей, а також приймала в них участь. А отже, суд приходить до висновку, що позивачка своїми діями та поведінкою схвалила вчинення спірного правочину, тим самим надала згоду на його укладення, а тому, її покликання на те, що вказаний договір дарування вчинено без її згоди судом до уваги не приймаються. Таким чином, наведеними доказами в їх сукупності, суд приходить до висновку, що позивачкою не наведено достатньо вагомих доказів, що б підтверджували обставини на які вона покликається в позовній заяві на підтвердження свої доводів, а тому в задоволенні позову слід відмовити.

Outcome: dismissed