Jurisdiction: civil
Date: 2021-06-07 00:00:00

Позивач звернувся із вказаним позовом до суду та просить суд визнати дійсним договір купівлі-продажу нерухомого майна № 17820 від 05 грудня 1996 року, а саме квартири за адресою: [ADDRESS] , та визначити частки у спільній сумісній власності. При цьому позивач мотивує свої позовні вимоги тим, що 05 грудня 1996 року між [PERSON] , [PERSON] , які виступали у якості продавців та [PERSON] і [PERSON] був укладений Договір № 17820 купівлі-продажу нерухомого майна, а саме, двокімнатної квартири [ADDRESS] , яке було зареєстроване на Одеській товарній біржі в Журналі реєстрації біржових операцій з нерухомістю. 11 грудня 1996 року право власності на вищенаведену квартиру було зареєстровано в Одеському міжміському бюро технічної інвентаризації, про що був зроблений відповідний запис в книзі 209 пр.- стор. 18-реєстр. № 163. Позивач по справі [PERSON] під час укладання договору купівлі-продажу знаходився в зареєстрованому шлюбі з [PERSON] , що підтверджено копією свідоцтва про одруження від 13 березня 1966 року серії [NUMBER] , видане Приморським районним відділом РАЦС м. Одеси. При укладанні Договору № 17820 від 05 грудня 1996 року купівлі-продажу квартири розмір часток подружжя не виділявся (не визначався). Після укладання договору у 1996 році Позивач разом зі своєю дружиною виконали всі істотні умови договору купівлі-продажу нерухомого майна, а саме, прийняли майно та сплатили за нього відповідачам належну за договором грошову суму. [INFO] померла дружина позивача [PERSON] , що підтверджено свідоцтвом про смерть, виданим 03 вересня 2013 року серія [NUMBER] . Позивач вважає, що укладений між позивачем та відповідачами, а саме між [PERSON] , покійною нині [PERSON] та [PERSON] , [PERSON] правочин є дійсним, оскільки укладено правомочними на те особами, що досягли згоди за всіх істотних умов договору, у встановленому законом порядку і у встановленій формі. За заявою Позивача про прийняття спадщини від 23.11.2020 року, приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округу - Агакішевою Т.А. була відкрита Спадкова справа № 05/2020, зареєстрована у спадковому реєстрі за № 66800672, що підтверджується витягом про реєстрацію у Спадковому реєстрі № 62576511 від 23.11.2020 р. Після смерті [PERSON] відкривалась спадщина на нерухоме майно, а саме на частину двокімнатної квартири загальною площею 43,5 кв.м, житловою площею 25,9 кв.м, яка складається з коридору - 6,8 кв.м, вбудована шафа - 0,5 кв.м, ванна - 0,8 кв.м, туалет - 2,0 кв.м, кухня - 6,8 в.м, житлова - 10,3 кв.м, житлова 15,6.кв.м, балкону - 0,7, розташовану за адресою [ADDRESS] , квартира [ADDRESS] . 16 листопада 2020 року представник позивача за довіреністю [PERSON] звернулась із заявою до приватного нотаріуса Одеського міського нотаріального округу - Агакішевої Т.А., яка відкрила спадкову справу, з проханням роз`яснити можливість оформлення спадкових прав за законом на частину квартири, яка залишилась після смерті дружини Позивача. 16 січня 2021 року приватний нотаріус надала письмові Роз`яснення де вказано, що оформлення спадкових прав не можливо у зв`язку з тим, що не виділена (Визначена) частка Спадкодавця у спільному майні, а також договір купівлі-продажу, зареєстрований на Одеській товарній біржі не відповідає вимогам чинного законодавства. Відповідно до п. 3.1 Інструкції щодо проведення поділу, виділу та розрахунку часток об`єктів нерухомого майна, затвердженої наказом Міністерства з питань житлово-комунального господарства України від 18 червня 2007 року № 55, розрахунок часток у спільній власності на об`єкти нерухомого майна виконуються за заявами всіх співвласників об`єктів нерухомого майна. Провести розрахунок часток у спільній власності на даний момент не є можливим, оскільки для цього необхідно подати заяви всіх співвласників. Чинне законодавство не надає нотаріусу права здійснювати виділ частки. Таким чином, у разі смерті одного з учасників права спільної сумісної власності, передусім необхідно визначити частку померлого у спільному майні, яка і буде об`єктом спадкування. Оскільки іншим чином, окрім як звернення до суду, визначити частки у праві спільної сумісної власності на квартиру неможливо, а також з метою забезпечення належної реалізації права власності співвласника у спільному сумісному майні, позивач [PERSON] звернувся до суду за захистом своїх прав та інтересів. Ухвалою Суворовського районного суду м.Одеси від 05 лютого 2021 року було відкрито спрощене провадження по справі з викликом сторін по справі та надано відповідачам строк\~для подання клопотання про розгляд справи в загальному порядку. Окрім того відповідачам було надано строк для подання\~відзиву на позовну заяву. (а.с. 27,28). Ухвалою Суворовського районного суду м.Одеси від 12 березня 2021 року витребувано від приватного нотаріуса Одеського міського нотаріального округу Агакішевої Тетяни Анатоліївни ( [ADDRESS] ), завірену належним чином копію спадкової справи №05/2020, зареєстровану в спадковому реєстрі за №66800672, що відкрилась після смерті [PERSON] , котра померла [INFO] . (а.с. 34,35). Завірені належним чином копії спадкової справи надійшли на адресу суду 05 квітня 2021 року. (а.с. 57). Ухвалою Суворовського районного суду м.Одеси від 15 березня 2021 року витребувано від Департаменту надання адміністративних послуг Одеської обласної ради відомості про місце реєстрації [PERSON] , [INFO] , РНОКПП [NUMBER] , паспорт [NUMBER] , виданий Суворовським РВ ОМУ УМВС України в Одеській області 15 лютого 1997 року в період часу з 1990 по 2000 роки. (а.с. 47,48). Відповідь надійшла на адресу суду 06 квітня 2021 року. (а.с. 125). Представник позивача-адвокат Жердецька Л. В. надала на адресу суду письмове клопотання про розгляд справи у її відсутності та відсутності позивача, позовні вимоги підтримала в повному обсязі та наполягала на їх задоволенні. (а.с. 130). Відповідачі в судове засідання не прибули, про розгляд справи повідомлялись належним чином, причин неявки суду не сповістили та з заявою про відкладення розгляду справи до суду не звертались. Окрім того відповідачі про розгляд справи повідомлялись на офіційному веб-сайті суду. (а.с. 50,51,127,128). Враховуючи вимоги\~ст. 223 ЦПК України\~та ст.6 Конвенції\~Про захист прав людини та основних свобод, ратифікованої Законом України 17.07.1997 року, з метою недопущення затягування розгляду справи, суд вважає за необхідне розгляд справи провести за відсутності відповідачів. З`ясував обставини справи, дослідив та проаналізував матеріали справи, суд приходить до висновку про задоволення позовних вимог в повному обсязі. Так, судом встановлено, що 05 грудня 1996 року між [PERSON] , [PERSON] , які виступали у якості продавців та [PERSON] і [PERSON] був укладений Договір № 17820 купівлі-продажу нерухомого майна, а саме, двокімнатної квартири [ADDRESS] , яке було зареєстроване на Одеській товарній біржі в Журналі реєстрації біржових операцій з нерухомістю. (а.с. 9,10). 11 грудня 1996 року право власності на вищенаведену квартиру було зареєстровано в Одеському міжміському бюро технічної інвентаризації, про що був зроблений відповідний запис в книзі 209 пр.- стор. 18-реєстр. № 163. (а.с. 10 на звороті). Під час укладення договору між сторонами було досягнуто згоди і виконані суттєві умови договору. Квартира продана за 7856 грн., які отримали продавці до підписання договору. Реєстрація договору купівлі-продажу на товарній біржі була обрана сторонами угоди, оскільки такий спосіб оформлення відповідав як нормам чинного на той час законодавства, так і існуючій практиці укладення договорів відчуження нерухомого майна, що підтверджується реєстрацією БТІ за позивачами права власності на квартиру на підставі такого договору. Правочин обома сторонами повністю виконаний, відповідачами була звільнена квартира, передані ключі, вони знялась з реєстрації за вказаною адресою. Ні заперечень, ні зауважень ніхто із сторін по правочину не заявляв. При вчиненні правочину всі дії сторін були спрямовані на встановлення цивільних прав та обов`язків, перехід права власності, всі сторони мали необхідний обсяг цивільної дієздатності, мали вільне волевиявлення, що відповідало внутрішній волі на досягнення наслідків, а саме купівлі-продажу квартири, правочини були реальними і вчинені у формі, дозволенній чинним законодавством України в 1996 році. При таких обставинах суд вважає, що позовні вимоги позивача правомірні, основані на нормах\~ст. 47 ч.2 ЦК України\~в редакції 1963 року, що регулювала дані правовідносини на час укладення договору купівлі-продажу і підлягають задоволенню. Оскільки позивач разом з покійною нині [PERSON] придбали вказану вище квартиру у свою власність у відповідачів, виконавши взяті на себе зобов`язання за договором купівлі - продажу. А відповідачі виконали зобов`язання по передачі квартири позивачу та [PERSON] та виїхали з неї. [INFO] померла дружина позивача [PERSON] , що підтверджено свідоцтвом про смерть, виданим 03 вересня 2013 року серія [NUMBER] . (а.с. 16). За заявою Позивача про прийняття спадщини від 23.11.2020 року, приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округу - Агакішевою Т.А. була відкрита Спадкова справа № 05/2020, зареєстрована у спадковому реєстрі за № 66800672, що підтверджується витягом про реєстрацію у Спадковому реєстрі № 62576511 від 23.11.2020 р. Після смерті [PERSON] відкривалась спадщина на нерухоме майно, а саме на частину двокімнатної квартири загальною площею 43,5 кв.м, житловою площею 25,9 кв.м, яка складається з коридору - 6,8 кв.м, вбудована шафа - 0,5 кв.м, ванна - 0,8 кв.м, туалет - 2,0 кв.м, кухня - 6,8 в.м, житлова - 10,3 кв.м, житлова 15,6.кв.м, балкону - 0,7, розташовану за адресою [ADDRESS] , квартира [ADDRESS] . 16 листопада 2020 року представник позивача за довіреністю [PERSON] звернувся із заявою до приватного нотаріуса Одеського міського нотаріального округу - Агакішевої Т.А., яка відкрила спадкову справу, з проханням роз`яснити можливість оформлення спадкових прав за законом на частину квартири, яка залишилась після смерті дружини Позивача. 16 січня 2021 року приватний нотаріус надала письмові Роз`яснення де вказано, що оформлення спадкових прав не можливо у зв`язку з тим, що не виділена (Визначена) частка Спадкодавця у спільному майні, а також договір купівлі-продажу, зареєстрований на Одеській товарній біржі не відповідає вимогам чинного законодавства. Згідно положень Цивільного кодексу України, спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою (ч. 1 ст. 1220 ЦК України). При цьому, до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті, що передбачено ст.1218 ЦК України. Відповідно до ст.1226\~ЦК України частка у праві спільної сумісної власності спадкується на загальних підставах. Суб`єкт права спільної сумісної власності має право заповідати свою частку у праві спільної сумісної власності до її визначення та виділу в натурі. Згідно п. 5 постанови Пленуму Верховного суду України від 22.12.1995 р. №20 «Про судову практику у справах за позовами про захист права приватної власності», частка учасника спільної сумісної власності визначається при поділі майна, виділі частки з спільного майна, зверненні стягнення на майно учасника спільної власності за його боргами, відкритті після нього спадщини. Відповідно до ст. 1220 ЦК України, часом відкриття спадщини є день смерті особи або день, з якого вона оголошується померлою. Таким чином, заявити вимогу про визначення частки померлого у праві спільної сумісної власності можливо одразу після відкриття спадщини. Відповідно до зазначеної Постанови, при відсутності доказів про те, що участь когось з учасників спільної сумісної власності (крім сумісної власності подружжя) у надбанні майна була більшою або меншою - частки визначаються рівними. На момент подання цієї позовної заяви не існує обставин, які б могли бути підставою для збільшення або зменшення часток співвласників квартири. Зі змісту ст. 370 ЦК України вбачається, що у разі виділу частки із майна, що є в спільній сумісній власності, частки кожного із співвласників у праві спільної сумісної власності вважаються рівними, якщо інше не встановлено домовленістю між ними, законом або рішенням суду. Згідно із положеннями ст. 372 ЦК України майно, що є у спільній сумісній власності, може бути поділене між співвласниками за домовленістю між ними. У разі поділу майна, що є у спільній сумісній власності, вважається, що частки співвласників у праві спільної сумісної власності є рівними, якщо інше не встановлено між ними або законом. Відповідно до п.12 постанови Пленуму Верховного Суду України від 30 травня 2008 року № 7 «Про судову практику у справах про спадкування», у разі смерті співвласника приватизованого будинку (квартири), частки кожного із співвласників у праві спільної власності є рівними, якщо інше не було встановлено договором між ними. Частка померлого співвласника не може бути змінена за рішенням суду. Таким чином, діючим законодавством встановлюється презумпція рівності часток співвласників у праві спільної сумісної власності. За життя Спадкодавця між співвласниками не виникало спору щодо часток у праві спільної сумісної власності, а також не було укладено договору про встановлення часток, отже частки ніжного співвласника у спільній сумісній власності на квартиру слід вважати рівними та такими, що становлять по 1/2 частці. Згідно ч. 1 ст. 1226 ЦК України частка у праві спільної сумісної власності спадкується за загальних підставах. Відповідно до ч. 5 ст. 1268 ЦК України незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцю з часу відкриття спадщини. Згідно ч. З ст. 1296 ЦК України відсутність свідоцтва про право на спадщину не позбавляє спадкоємця права на спадщину. Відповідно до ст. 1216 ЦК України, спадкуванням є перехід права та обов`язків спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Згідно ч. 1 ст. 1218 ЦК України, до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Відповідно до ст.41 Конституції України кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю. За приписами ст.321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Таким чином, у зв`язку з тим, що співвласник квартири помер, будь-якої домовленості між співвласниками за життя Спадкодавця щодо визначення розміру часток не було, враховуючи презумпцію рівності часток, та те, що частка учасника спільної сумісної власності може визначатися при відкритті після нього спадщини, зважаючи на ту обставину, що нотаріусом надано роз`яснення про неможливість оформлення спадщини, суд вважає що позовні вимоги [PERSON] є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню в повному обсязі.

Outcome: approved