Jurisdiction: civil
Date: 2019-05-30 00:00:00

позивач звернулась до суду з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання повнолітньої дитини, яка продовжує навчання в розмірі 1\\6 від усіх видів заробітку. Позовні вимоги обґрунтовані тим, що у сторін у справі є донька - [PERSON] , [INFO] , яка навчається на 2 курсі денної форми навчання за спеціальністю «Харчові технології та управління якістю продукції АПК» в Національному університеті біоресурсів природокористування України. Позивач посилається на те, що незважаючи, що донька тимчасово зареєстрована та мешкає в гуртожитку за адресою: [ADDRESS] , вона в зв`язку з навчанням і за станом здоров`я не може працювати і забезпечувати себе самостійно. Стипендія їй не виплачується. Всі витрати по сплаті гуртожитку, за навчання, на харчування доньки, проїзд, зв`язок несе позивач, яка перебуває у відпустці по догляду за дитиною і отримує лише соціальну допомогу. Відповідач є працездатним, має достатній рівень доходів, має у власності нерухоме майно, однак не надає допомоги на утримання дитини. Оскільки обов`язок батьків утримувати дитину на час її навчання встановлений законом, посилаючись на положення ст.ст. 199. 200 Сімейного кодексу України, позивач просить стягнути з відповідача аліменти на утримання повнолітньої доньки [PERSON] , [INFO] в розмірі 1/6 частина з усіх видів доходу (заробітку). Відповідачем подано відзив на позовну заяву, відповідно до якого останній просить відмовити у задоволенні позову, зазначаючи на те, що [PERSON] не є належним позивачем у даній справі, оскільки повнолітня донька не проживає з нею, а право на отримання аліментів має той з батьків, з ким проживає дитина. Крім того, відповідач в обґрунтування своїх заперечень посилається на те, що на його утриманні ще знаходиться двоє неповнолітніх дітей та дружина, яка є інвалідом 3 групи, і його рівень доходів не є достатнім для утримання повнолітньої доньки. На підставі положень ст..ст. 274-279 ЦПК України справа розглядається в порядку спрощеного позовного провадження без участі сторін у справі. Вислухавши відповідача, дослідивши матеріали цивільної справи, суд вважає, що позов не підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що [PERSON] та [PERSON] перебували у шлюбі, зареєстрованому 12.11.1999 р. , від якого у них народилось двоє дітей: донька- [PERSON] , [INFO] , син - [PERSON] [INFO] . Згідно з рішенням Ставищенського районного суду Київської області від 08.08.2013 р. з [PERSON] на користь [PERSON] стягнуто аліменти на утримання неповнолітніх дітей: [PERSON] та [PERSON] в розмірі 1/3 частина його доходу (заробітку), але не менше ніж 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, до повноліття дітей. 18.10.2018 р. [PERSON] досягла повноліття і стягнення аліментів на її користь припинено. Відповідно до ст.199 СК України батьки зобов`язані утримувати дочку, сина, які продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, до досягнення ними двадцяти трьох років, за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Право на утримання припиняється у разі припинення навчання. Право на звернення до суду з позовзом про стягнення аліментів має той з батьків, з ким проживає дочка, син, а також самі дочка, син, які продовжують навчання. Відповідно до довідки № 168 від 17.10.2018 р. [PERSON] є студенткою факультету харчових технологій та управління якістю продукції АПК Національного університету біоресурсів і природокористування України, денної форми навчання. Рік закінчення навчання 30.06.2021 р. Крім того, згідно довідки № 57 від 17.10.2018 р. [PERSON] тимчасово зареєстрована і проживає в студентському гуртожитку [ADDRESS] . Для задоволення позову про стягнення аліментів на утримання повнолітньої дитини на час її навчання, повинно існувати чотири умови, а саме: дитина повинна навчатись, потребувати матеріальної допомоги, її вік не повинен перевищувати 23 років, батьки повинні мати можливість надавати матеріальну допомогу. В силу положень ст.200 Сімейного кодексу України суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку (сина) у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у статті 182 цього Кодексу. При визначенні розміру аліментів з одного з батьків суд бере до уваги можливість надання утримання другим з батьків, своїми дружиною, чоловіком та повнолітніми дочкою, сином. Згідно з ст.182 Сімейного кодексу України, При визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Звертаючись до суду, позивач посилається на те, що вона самостійно несе витрати на оплату навчання повнолітньої [PERSON] , на оплату проживання, харчування, проїзду, зв`язку. Обов`язок доказування обґрунтованості пред`явлених позовних вимог законодавець покладає на сторони у справі. В порушення вимог ст. 81 ЦПК України позивачем не надано доказів того, що хоча повнолітня дитина і мешкає окремо, вона продовжує нести витрати на її утримання. Надані квитанції про оплату за навчання та проживання в гуртожитку підтверджують те, що платником є [PERSON] . Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може ґрунтуватись на припущеннях. З боку позивача суду не надано інших доказів, що вона несе витрати на утримання доньки, яка на час навчання не проживає з нею, а також про відсутність доходів безпосередньо у [PERSON] - дочки сторін, на підтвердження того, що на час навчання вона потребує допомоги. З огляду на викладене, суд вважає, що [PERSON] не є належним позивачем у спорі про стягнення аліментів на утримання повнолітньої дитини на час її навчання, оскільки в ході судового розгляду не доведено, що позивач, хоча і не проживає з повнолітньою донькою, але продовжує нести витрати на її утримання. Повнолітня донька сторін не позбавлена права самостійно звернутись до суду з позовом про стягнення аліментів з батьків на час її навчання, у разі доведеності обставин, що вона потребує такої допомоги. Крім того, при вирішенні даного спору суд враховує, що [PERSON] продовжує сплачувати аліменти на утримання сина - [PERSON] , 2002 р. народження, на його утриманні знаходиться неповнолітній син - [PERSON] , [INFO] , а також дружина - [PERSON] , яка є інвалідом по інвалідності. Суд приймає до уваги рівень доходів відповідача, який з вересня 2018 року зареєстрований як безробітний в Ставищанській районній філії київського обласного центру зайнятості і отримує допомогу в розмірі 7700 гривень. З врахуванням викладених судом обставин, оцінюючи всі досліджені докази в їх сукупності, суд приходить до висновку про те, що позивач в ході розгляду справи не довела обставини, які мають істотне значення при розгляді даного спору, а саме те, що [PERSON] потребує матеріальної допомоги в зв`язку з навчанням, що донька проживає з матір`ю і остання несе витрати на її утримання, а також можливість відповідача продовжувати сплачувати аліменти на час навчання доньки. З урахуванням викладеного суд вважає, що вимоги позивача про стягнення аліментів на утримання повнолітньої доньки на час її навчання не підлягають задоволенню. Питання щодо стягнення судових витрат суд вирішує на підставі положень ст.141 ЦПК України.

Outcome: dismissed