Jurisdiction: civil
Date: 2016-07-19 00:00:00

Позивач, звернувшись в суд із даним позовом, посилається на те, що будинковолодіння № 11 по вул. І.Франка в с. Пилипи, Коломийського району належало на праві власності колгоспному двору, головою якого була [PERSON], яка померла 15.12.2000 року. Крім неї були інші члени колгоспного двору, частки яких в майні не виділені до дня смерті [PERSON]. Він проживав у вказаному будинковолодінні без реєстрації на день смерті останнього з членів колгоспного двору. Прийнявши спадщину та вступивши в управління спадковим майном не може оформити спадщину, так як право власності зареєстровано на лише на голову колгоспного двору. Просить суд, в звязку із виниклими обставинами, встановити факт його постійного проживання із спадкодавцем на час відкриття спадщини та визнати за ним право власності на вказане будинковолодіння, а справу розглянути у його відсутності. Відповідач в судове засідання свого представника не направив. Подав до суду письмову заяву, в якій просить справу розглядати без участі представника, позовні вимоги визнають, проти задоволення позову не заперечують. Вивчивши матеріали справи, суд вважає позовні вимоги обгрунтованими, а тому підлягаючими задоволенню виходячи із наступного. У відповідності до ст. 197 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Судом встановлено, що будинковолодіння № 11 по вул. І.Франка в с. Пилипи, Коломийського району відносилось до суспільної групи колгоспний двір, головою якого була [PERSON], про що їй було видано свідоцтво про право особистої власності на жилий будинок відповідно до рішення виконкому Коломийської районної ради № 76 від 08.04.1987 року. Будинок зареєстрований в Коломийському МБТІ 05.12.1987 року за реєстровим № 152. Станом на 01 липня 1990 року в житловому будинку були зареєстровані та проживали : [PERSON]. [PERSON] та [PERSON]., що підтверджується довідкою Пилипівської сільської ради за № 83 від 27.01.2016 року. 15 грудня 2000 року померла [PERSON]. Після її смерті прийняла спадщину та вступила в управління спадковим майном дочка померлої [PERSON]. 11 березня 2011 року [PERSON] померла, про що в книзі реєстрації смертей 15 березня 2011 року зроблено відповідний актовий запис за № 8. Після її смерті прийняв спадщину, вступивши в управління спадковим майном син померлої [PERSON]. 18 грудня 2015 року помер батько позивача, [PERSON], про що в книзі реєстрації смертей 18 грудня 2015 року зроблено відповідний актовий запис за № 16. Після смерті [PERSON] в будинку проживав син померлого, [PERSON] без реєстрації, який прийняв спадщину та вступив в управління спадковим майном. Наведене стверджується довідкою Пилипівської сільської ради № 83 від 17 січня 2016 року. З метою оформлення спадщини після смерті батька, позивач звернувся до нотаріуса із заявою про прийняття спадщини, однак отримав відмову, так як свідоцтво про право власності на будинковолодіння видане лише на голову колгоспного двору, а крім нього були ще інші члени колгоспного двору, частки яких в майні не виділені до дня смерті [PERSON] Виходячи з вимог ст.ст. 346 ЦК України право власності припиняється з моменту смерті власника, що унеможливлює оформлення позивачем права власності на спадкове майно. Крім того у свідоцтві про народження позивача батьком записаний [PERSON], а не [PERSON]. Однак, відповідно до рішення народного суду Коломийського району від 12 вересня 1975 року [PERSON] було визнано батьком дитини, яку народила [PERSON]. Факт постійного проживання позивача разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини підтверджується довідкою виконкому Пилипівської сільської ради № 83 від 21 січня 2016 року. У відповідності з п. 1 ч. 1 ст. 256 ЦПК України суд вправі розглядати справу про встановлення факту родинних відносин, коли цей факт безпосередньо породжує юридичні наслідки. Таким чином, подані позивачем докази дають підстави вважати що він вправі успадкувати майно померлого [PERSON], так як постійно проживав із ним на час відкриття спадщини. Враховуючи наведене, суд вважає за можливе задовольнити вимоги позивача. На підставі ст.ст. 16, 328, 346, 347, 375, 392, 1222, 1268 ЦК України, Постанови Пленуму Верховного Суду України за № 5 від 31.03.1995 року Про судову практику в справах встановлення фактів, що мають юридичне значення,

Outcome: approved