Jurisdiction: civil
Date: 2017-10-04 00:00:00

Позивач звернулась до суду з позовом, де просить розірвати шлюб з відповідачем. Позов мотивує тим, що 10.09.2013 року зареєстрували шлюб. Від спільного життя мають неповнолітню доньку [PERSON], [INFO], яка після розірвання шлюбу буде проживати з нею. Зазначає, що їх спільне життя не склалося через те, що відповідач має стосунки з іншою жінкою, відносини з якою не приховує та не заперечує. Вони більше 7 місяців не проживають разом, є чужими людьми, з різними поглядами та уподобаннями. Фактично шлюбні відносини між ними припинено, сім'ї не існує, єдине що їх пов'язує це наявність спільної дитини. Питання щодо місця проживання дитини і розподіл спільного майна між ними вирішене. Позивач та відповідач про день, час та місце розгляду справи повідомлялись належним чином. Позивач подала заяву про розгляд справи без її участі, де вказала, що позовні вимоги підтримує в повному обсязі, спір про місце проживання дитини та поділ майна відсутній, строк на примирення не потребує; відповідач також подав заяву, де просить суд розглянути справу без його участі, позовні вимоги визнає в повному обсязі, спір про місце проживання дитини та поділ майна відсутній. Суд ухвалив провести розгляд справи у відсутність вищевказаних осіб та ухвалити рішення на підставі наявних в справі доказів. За таких обставин, згідно ч.2 ст.197 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню. Відповідно до ч. 1 ст.24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Дані правовідносини регулюються ст., ст.110, 112 Сімейного кодексу України. При розгляді справ про розірвання шлюбу, суд за правилами 112 Сімейного кодексу України з'ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя. Суд ухвалює рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення Судом з позовної заяви та матеріалів справи встановлено наступне. Сторони перебувають в зареєстрованому шлюбі з 10 вересня 2013 року, що підтверджується свідоцтвом про шлюб (а.с.4). Від спільного життя мають неповнолітню доньку [PERSON], [INFO] (а.с.5). З позовної заяви вбачається, що підставою припинення сімейних відносин між сторонами стало те, що відповідач має стосунки з іншою жінкою, тому фактично шлюбні відносини між ними припинено 7 місяців тому, сім'ї не існує, єдине що їх пов'язує це наявність спільної дитини. Відповідач подав заяву, де вказав, що позов визнає, а згідно ч.4 ст.174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Питання щодо місця проживання дитини і розподіл спільного майна між сторонами вирішене добровільно. Сторони просять заходів щодо збереження шлюбу не вживати, зазначаючи, що подальше спільне проживання та збереження шлюбу не можливі. Суд також не вбачає підстав для застосування ст.111 СК України, так як сторони фактично припинили сімейні відносини, тривалий час проживають окремо. Суд вважає, що при даних обставинах шлюб носить формальний характер, подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу, суперечить інтересам сторін.

Outcome: approved