Jurisdiction: civil
Date: 2016-07-24 00:00:00

Позивач звернулась в суд з даним позовом обґрунтування якого виклала в позовній заяві та просить суд визнати за нею право власності за набувальною давністю на 1/2 частини житлового будинку по вул. Садова 8 в смт. Хорошів Хорошівського району Житомирської області. Позивач в судовому засіданні позов підтримала та пояснила, що вона народилась в даному будинку та з 1992 року постійно проживає в ньому та після смерті в 1994 році дядька [PERSON] вона займає весь будинок до даного часу, зробила в ньому ремонт. Представник відповідача в судовому засіданні позов визнала та пояснила, що позивач добросовісно володіє вказаним майном, ніхто до даного часу не прийняв та не оформив спадщину. Заслухавши позивача, представника відповідача, допитавши свідків, дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню із слідуючих підстав. Відповідно до\~ч.1 ст. 344 ЦК\~України особа, яка добросовісно заволоділа чужим майном і продовжує відкрито, безперервно володіти нерухомим майном протягом десяти років або рухомим майном - протягом п'яти років, набуває право власності на це майно (набувальна давність), якщо інше не встановлено цим Кодексом. Відповідно до п.9 постанови пленуми Вищого спеціалізованого суду України з розгляду кримінальних та цивільних справ від 07.02.2014 року №5 «Про судову практику в справах про захист права власності та інших речових прав» при вирішенні спорів, пов'язаних із набуттям права власності за набувальною давністю, суди повинні враховувати, зокрема, таке: - володіння є добросовісним, якщо особа при заволодінні чужим майном не знала і не могла знати про відсутність у неї підстав для набуття права власності; - володіння визнається відкритим, якщо особа не приховувала факт знаходження майна в її володінні. Вжиття звичайних заходів щодо забезпечення охорони майна не свідчить про приховування цього майна; - володіння визнається безперервним, якщо воно не переривалось протягом всього строку набувальної давності. Відповідно до п.8 Прикінцевих та перехідних положень ЦК України правила статті 344 ЦК України про набувальну давність поширюються також на випадки, коли володіння майном почалося за три роки до набрання чинності цим Кодексом. В судовому засіданні встановлено, що позивач починаючи з 18 березня 1992 року по даний час безперервно проживає та зареєстрована в [INFO] (а.с.14-16, 17). Відповідно до довідки про наявність (відсутність) зареєстрованого майна комунального підприємства «Житомирське обласне міжміське бюро технічної інвентаризації» від 15.01.2016 року за №11 право власності на нерухоме майно зареєстровано за гр. [PERSON] на підставі свідоцтва про право на спадщину по закону виданого Черняхівською державною нотаріальною конторою 27.05.1988 року за №645 (а.с.10). [PERSON] був власником будинку по вул. Жданова (Садова) 8, смт. Володарськ-Волинський, на підставі свідоцтва про право на спадщину по закону виданого Черняхівською державною нотаріальною конторою 27.05.1988 року за реєстрованим №645. Після смерті [PERSON], який помер 30.01.1994 року, спадщину прийняли його брат - [PERSON], який у встановленому законом строк подав заяву про - 2 - прийняття спадщини до Володарсько-Волинської державної нотаріальної контори та його сестра - [PERSON], як така, що на момент смерті проживала разом із спадкодавцем та фактично вступила в управління та володіння спадковим майном. В подальшому спадкоємці за законом [PERSON] та [PERSON] після смерті [PERSON] не отримали в нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину на житловий будинку по вул. Жданова (Садова) 8 смт. Володарськ-Волинський Житомирської області. Спадкоємець [PERSON] помер 26.08.2004 року і після його смерті спадкова справа не заводилась, тобто ніхто не прийняв спадщину та не оформив її. 21.08.2012 року [PERSON] померла і після смерті спадщину прийняла її дочка [PERSON], так як проживала на день смерті з спадкодавцем і нотаріусом до майна померлої [PERSON] було заведено спадкову справу № 14/2013 року. При зверненні до нотаріальної контори для оформлення спадщини на 1/2 частки житлового будинку по вул. Садовій 8 смт. Хорошів позивачу було відмовлено у звязку з тим, що за життя спадкодавцю не було видано правовстановлюючі документи на вказаний житловий будинок та право власності на нерухоме майно не зареєстровано згідно чинного законодавства. 15 червня 2016 року рішенням Володарсько-Волинського районного суду за позивачем було визнано право власності на спадкове майно 1/2 частину житлового будинку №8 по вул. Садова в смт. Хорошів Хорошівського району Житомирської області, яке залишилося після смерті матері [PERSON], яка померла 21.08.2012 року. Після смерті 30.01.1994 року [PERSON] позивач постійно користується 1/2 частиною його будинку. Допитані в судовому засіданні свідки [PERSON] та [PERSON] підтвердили, що позивач після смерті свого дядька постійно користується всім будинком по вул. Садовій 8 смт. Хорошів. З 18 березня 1992 року, відповідно до довідки виконавчого комітету Володарсько-Волинської селищної ради від 04.07.2016 року № 2033-1, позивач постійно проживає та зареєстрована в усьому будинку, в ньому проведено ремонт, обробляється земельна ділянка, за будинком постійно здійснюється догляд (а.с.18). На даний час позивач продовжує проживати у вказаному будинку, в тому числі і в 1/2 частині будинку, яка їй не належить та на яку вона претендує відповідно до даного позову. За таких обставин суд вважає, що наявні всі правові підстави для задоволення позову, оскільки позивач добросовісно, безперервно, відкрито володіє та користується 1/2 частиною будинку, доглядає за усім будинком та утримує його, постійно робить в ньому поточні та капітальні ремонти, користуюся земельною присадибною ділянкою, а також більше двадцяти років зареєстрована та проживає в ньому.

Outcome: approved