Jurisdiction: civil
Date: 2016-11-29 00:00:00

Позивач звернулась до Новопсковського районного суду Луганської області з позовом до відповідача, в якому просить розірвати шлюб з відповідачем, зареєстрований 19 жовтня 2007 року Відділом реєстрації актів цивільного стану Новопсковського районного управління юстиції у Луганській області, актовий запис №87. В обґрунтування своїх вимог позивач зазначила, що 19 жовтня 2007 року Відділом реєстрації актів цивільного стану Новопсковського районного управління юстиції Луганської області зареєстровано шлюб між нею та відповідачем [PERSON] За час спільного проживання у них народилось двоє дітей [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO]. Спільне життя з відповідачем не склалося, тому що у них різні погляди на сімейне життя та обов'язки. На підставі чого в сім'ї відбувалися сварки, які поступово призвели до того, що вони стали зовсім чужими людьми. Можливості зберегти сім'ю немає. Подружні відносини між ними фактично припинилися. Спільне господарство не ведеться, спору про спільне майно немає. Діти [PERSON] та [PERSON] будуть проживати з позивачем. Подальше спільне життя та збереження шлюбу суперечить її інтересам та інтересам дітей. Час на примирення просить не надавати, та вважаю, що необхідно розірвати шлюб. Після розірвання шлюбу просить залишити їй прізвище чоловіка «[PERSON]». Позивач в судове засідання не з'явилась, до суду надала заяву про розгляд справи без її участі, на задоволенні позовних вимог наполягає. Відповідач в судове засідання не з'явився, про дату та місце судового засідання повідомлений належним чином, до суду надав заяву про розгляд справи без його участі, з позовними вимогами згоден. Суд вважає за можливе розглянути справу за відсутності сторін на підставі наявних у справі доказів. Розглянувши матеріали справи, дослідивши наявні у справі докази, суд виходить з такого. Відповідно до ст. 21 Сімейного кодексу України шлюбом є сімейний союз жінки та чоловіка, зареєстрований у органі державної реєстрації актів цивільного стану. Згідно ч. 1 ст. 24 Сімейного кодексу України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Частинами 3, 4 ст. 56 Сімейного кодексу України передбачено право кожного з подружжя припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканність і може мати наслідки, встановлені законом. Матеріалами справи встановлено, що починаючи з 19.10.2007 року сторони перебувають у шлюбі, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER], виданим Відділом реєстрації актів цивільного стану Новопсковського районного управлянні юстиції Луганської області, актовий запис № 87. Відповідно до свідоцтв про народження виданих Відділом реєстрації актів цивільного стану Новопсковського районного управління юстиції Луганської області [PERSON] та [PERSON] є батьками [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO]. Статтею 105 Сімейного кодексу України визначено, що однією з підстав для припинення шлюбу є його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду відповідно до ст.110 СК України. Судом встановлено, що позивач наполягає на розірванні шлюбу, з часу знаходження позовної заяви в суді примирення між сторонами не відбулося, розірвання шлюбу відповідає дійсній волі позивача, а тому суд дійшов висновку, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу є неможливим. Відповідно до ч. 2 ст. 112 Сімейного кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить інтересам одного з них. Вивчивши матеріали справи, приймаючи до уваги, що збереження шлюбу суперечить інтересам позивача, суд приходить до висновку, що шлюб необхідно розірвати. Відповідно до ч. 2 ст. 115 Сімейного кодексу України рішення суду про розірвання шлюбу після набрання ним законної сили надсилається судом до органу державної реєстрації актів цивільного стану за місцем ухвалення рішення для внесення відомостей до Державного реєстру актів цивільного стану громадян та проставлення відмітки в актовому записі про шлюб. Згідно з п. 2 ч. 3 ст. 115 Сімейного кодексу України документом, що засвідчує факт розірвання шлюбу судом, є рішення суду про розірвання шлюбу, яке набрало законної сили. Відповідно до ст. 113 Сімейного кодексу України, особа, яка змінила своє прізвище у зв'язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище.

Outcome: approved