Jurisdiction: civil
Date: 2015-12-06 00:00:00

Позивач звернулась до суду з зазначеним позовом, посилаючись на те, що з відповідачем перебувала в зареєстрованому шлюбі з 14.02.2009 р., від якого мають двох доньок: [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO], які проживають з нею і знаходиться на її утриманні. Відповідач, після розірвання шлюбу, залишив сімю та в добровільному порядку не надає матеріальної допомоги на утримання дітей, хоча працює та має таку можливість. Враховуючи, що згоди про добровільну сплату коштів між сторонами не досягнуто, позивач просить стягнути з відповідача аліменти на дітей в розмірі 1/3 частки від всіх видів його доходу ( заробітку) до досягнення дітьми повноліття. Позивач в судове засідання не зявилась, про день, час і місце слухання справи судом повідомлена належно, до суду подала заяву про розгляд справи у її відсутності, позовні вимоги підтримує, просить їх задовольнити, не заперечує проти постановлення у справі заочного рішення. Відповідач в судове засідання не зявився, про день, час і місце слухання справи судом повідомлявся належним чином, про що свідчить поштове повідомлення, направлене за фактичним місцем проживання, з викликом останнього в судове засідання, призначене на 06.10.2015 р. з відміткою «адресат за зазначеною адресою не проживає» (а.с.16). Крім того, до суду повернулося поштове повідомлення з викликом останнього в судове засідання, призначене на 10.11.2015 р. за адресою його місця проживання, зареєстрованого у встановленому законом порядку (а.с.19), а тому відповідно до положень ч. 5 ст. 74 ЦПК України суд вважає, що судовий виклик вручений відповідачу належним чином. За таких обставин суд вважає за можливе ухвалити заочне рішення, враховуючи, що позивач проти цього не заперечує. Судом встановлено, що сторони з 14.02.2009 р. перебували в зареєстрованому шлюбі, який рішенням Васильківського міськрайонного суду Київської області від 21.03.2014 р. було розірвано (а.с.6-7). Від даного шлюбу сторони мають двох дітей: дочку [PERSON], [INFO], та дочку [PERSON], [INFO], які проживають з позивачем та перебувають на його утриманні. (а.с.3-5). Домовленості між сторонами відносно розміру аліментів на неповнолітніх дітей не досягнуто. Відповідач ухиляється від утримання дітей, добровільної матеріальної допомоги не надає, участі у їх вихованні не приймає. Позивачу самій складно матеріально утримувати дітей та забезпечувати їх всім необхідним. Дослідивши письмові матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Відповідно до ч.1 ст. 180 СК України, батьки зобовязані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Визначаючи розмір аліментів, суд враховує матеріальне становище дітей, які перебувають на утриманні матері, яка на даний час не має доходів, оскільки перебуває у декретній відпустці по догляду за дитиною та матеріальне становище платника аліментів, а тому вважає, що розмір аліментів, які підлягають стягненню з відповідача, має бути визначений в розмірі 1\\3 частки від всіх видів його доходу (заробітку) щомісячно, але не менше 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з дня подачі позовної заяви до суду та до досягнення дітьми повноліття. Згідно ст. 191 СК України встановлено, що аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня предявлення позову, а тому суд присуджує аліменти з часу подання позовної заяви до суду, тобто з 15.09.2015 р. Оскільки позивачка звільнена від сплати судового збору, обовязок по його сплаті слід покласти на відповідача відповідно до положень ст.ст. 81, 88 ЦПК України.

Outcome: approved