Jurisdiction: civil
Date: 2016-10-04 00:00:00

Позивач звернулась до суду з позовною заявою про стягнення аліментів на неповнолітніх дітей. В позовній заяві посилається на те, що з відповідачем мають дочку ЛІЛІЮ, [INFO] та сина [PERSON] , [INFO] . Відповідач в добровільному порядку не надає ніякої матеріальної допомоги. Тому просить стягувати з відповідача аліменти на утримання неповнолітніх дітей у розмірі 1/2 частини всіх видів його заробітку (доходів) щомісяця. В судовому засіданні позивачка позовні вимоги підтримала, просила стягувати аліменти з відповідача у розмірі 1/2 частини всіх видів його заробітку (доходів) щомісяця на утримання неповнолітніх дітей, при цьому розмір аліментів які вимагала з відповідача не змогла обґрунтувати. Відповідач в судовому засіданні позовні вимоги визнав частково, надав письмові заперечення, вважав, що з урахуванням розміру його заробітної плати, аліментів у розмірі 1/3частини від його заробітної плати буде достатньо для утримання дітей. В судовому засіданні було встановлено, що сторони мають неповнолітніх дітей: дочку ЛІЛІЮ, [INFO] та сина [PERSON] , [INFO] які на даний час проживають разом із матір`ю. Батьком неповнолітніх дітей в свідоцтві про народження записаний відповідач. Враховуючи положення ст.ст.8 - 11 ЦПК України, при вирішенні спору в межах заявлених вимог та відповідно до встановлених обставин справи на підставі доказів сторін суд застосовує Закони України, міжнародні договори, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України. Як зазначено у ст.3 Конвенції про права дитини від 20 листопада 1989 року, ратифікованої Постановою Верховної Ради України № 789-12 від 27.02.1991 року, в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питанням соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється як найкращому забезпеченню інтересів дитини. Згідно ч.1 ст.7 цієї Конвенції дитина реєструється зразу ж після народження і з моменту народження має право на ім`я і набуття громадянства, а також, наскільки це можливо, право знати своїх батьків і право на їх піклування. Відповідно до вимог ст.12 Закону України «Про охорону дитинства» виховання в сім`ї є першоосновою розвитку особистості дитини. На кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки або особи, які їх замінюють, мають право і зобов`язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров`я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці. Виховання дитини має спрямовуватися на розвиток її особистості, поваги до прав, свобод людини і громадянина, мови, національних історичних і культурних цінностей українського та інших народів, підготовку дитини до свідомого життя у суспільстві в дусі взаєморозуміння, миру, милосердя, забезпечення рівноправності всіх членів суспільства, злагоди та дружби між народами, етнічними, національними, релігійними групами. Згідно ч.1 ст.150 СК України батьки зобов`язані виховувати дитину в дусі поваги до прав та свобод інших людей, любові до своєї сім`ї та родини, свого народу, своєї Батьківщини. Батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток(ч.2). Батьки зобов`язані забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя(ч.3). Батьки зобов`язані поважати дитину(ч.4). Відповідно до вимог ст.180 Сімейного кодексу України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно ст. 181 СК України способи виконання батьками обов`язку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними. В разі виникненні спору між батьками щодо способів виконання ними обов`язку по утриманню дитини, він вирішується в судовому порядку. При вирішенні питання щодо участі батька у матеріальному забезпеченні своїх дітей суд повинен враховувати обставини, передбачені ст. 182 Сімейного кодексу України: 1)стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2)стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3)наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини,батьків, дочки, сина; 4)інші обставини, що мають істотне значення. Відповідно довідки, копія якої долучена до матеріалів справи, відповідач проходить службу у військовій частині [NUMBER] , середньо місячне грошове забезпечення за останні шість місяців складає 14931,54 гривень. Позивачка на даний час не працює . Згідно ст. 183 Сімейного кодексу України частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Суд, заслухавши пояснення сторін, які беруть участь у справі, проаналізувавши надані сторонами докази на обґрунтування позовних вимог і заперечень на позовну заяву, суд бере до уваги рівність обов`язку обох батьків по утриманню дітей, їх матеріальне становище, стан здоров`я дітей, нормальний стан здоров`я відповідача, оскільки доказів іншого не надано, відсутність відомостей про неможливість відповідача за станом здоров`я чи з інших об`єктивних причин брати участь в належному утриманні дітей. В той же час суд бере до уваги, що на утриманні відповідача знаходиться матір, яка має онкологічне захворювання, а це потребує значних фінансових витрат з боку відповідача, мати відповідача є пенсіонером. Тому з урахуванням наведеного, суд вважає, що позивач не довела в судовому засіданні розмір аліментів у розмірі ? частини, тому суд вважає, що аліменти у розмірі 1/3 частини всіх видів доходів відповідача щомісяця, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, є достатнім і необхідним та забезпечать належну участь батька в утриманні дітей. Відповідно до вимог ст.10,60 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. За таких обставин суд дійшов висновку, що оскільки позивач суду не надав доказів на обґрунтування розміру аліментів, то позовні вимоги підлягають частковому задоволенню. Згідно ч.1 ст. 191 СК України аліменти на дитину за рішенням суду присуджуються від дня пред`явлення позову. Відповідно до ст. 88 ЦПК України та п.п.1 п.1 ст.4 Закону України «Про судовий збір» з відповідача підлягає стягненню судовий збір на користь держави.

Outcome: partial