overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2015-03-24 00:00:00

Позивач звернулась до суду з вищевказаним позовом посилаючись на те, що з відповідачем спільне життя не склалось через різні характери та погляди на життя, із-за чого в сім'ї часто виникають сварки та непорозуміння, що призвело до втрати почуттів один до одного. Подружні стосунки сторони припинили у вересні 2014 року, спільного господарства не ведуть. В судовому засіданні позивачка позов підтримала, суду пояснила, що існують проблеми побутового та матеріального характеру, що не дають можливості сумісного проживання та перебування у шлюбних відносинах. Відповідач позов не визнав та заперечував проти його задоволення. Суд, вислухавши позиції сторін, вивчивши письмові матеріали справи, вважає, що позов не підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що сторони зареєстрували шлюб 04.04.2014 року у відділі РАЦС Фастівського міськрайонного управління юстиції Київської області, про що зроблено актовий запис № 82, що підтверджується копією свідоцтва про шлюб (а.с.3). Від даного шлюбу, відповідно до копій свідоцтва про народження, сторони мають малолітнього сина [PERSON], [INFO] (а.с.4). Сторони шлюбні стосунки не підтримують, спільне господарство не ведуть, проживають окремо з вересня 2014 року. При таких обставинах спільне життя і збереження шлюбу, на думку позивачки, є не можливим. Згідно ст.56 Сімейного Кодексу України примушування до збереження шлюбних відносин є порушенням права чоловіка, дружини на особисту свободу. Проте, суд враховуює ту важливу обставину, що малолітній син сторін, який народився [INFO], не досяг однорічного віку, насильницький дій з боку відповідача відносно позивачки не вчинялось, про що остання сама заявила, документальних доказів на підтвердження протиправної поведінки відповідача щодо дружини чи дитини, до суду не надавалось. Відповідно до ст..110 СК України, позов про розірвання шлюбу не може бути пред'явлений протягом вагітності дружини та протягом одного року після народження дитини, крім випадків, коли один із подружжя вчинив протиправну поведінку, яка містить ознаки злочину, щодо другого з подружжя або дитини. Частина 4 цієї ж статті передбачає що, чоловік, дружина мають право пред'явити позов про розірвання шлюбу до досягнення дитиною одного року, якщо батьківство щодо неї визнане іншою особою або за рішенням суду відомості про чоловіка як батька дитини виключено із актового запису про народження дитини. Доказів на підтвердження таких обставин суду сторонами не надавались. Враховуючи викладене, суд вважає позовні вимоги є недоведеними та необґрунтованими, а тому не можуть бути задоволені.

Outcome: dismissed
Jurisdiction: civil
Date: 2014-04-22 00:00:00

Позивач звернулась до суду з вищевказаним позовом, посилаючись на те, що з відповідачем спільне життя не склалося через різні характери та погляди на життя, із-за чого в сім'ї часто виникають сварки та непорозуміння, що призвело до втрати почуттів один до одного. В судове засідання позивачка не з'явилась, про день слухання справи повідомлена вчасно та належним чином, в телефонному режимі просила розглянути справу в її відсутність, позовну заяву підтримує. Відповідач в судове засідання не з'явився, про день слухання справи повідомлений вчасно та належним чином, про що в матеріалах справи є зворотнє повідомлення про вручення. Суд, вивчивши письмові матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що 09 жовтня 2010 року сторони зареєстрували шлюб Виконкомом Вишневої міської ради Києво-Святошинського району Київської області, про що зроблено актовий запис №301, що підтверджується копією свідоцтва про укладення шлюбу (а.с.3). Від даного шлюбу сторони мають двох малолітніх дітей: доньку [PERSON], [INFO], та сина [PERSON], [INFO], що підтверджується копіями свідоцтв про народження (а.с.4-5). Спільне життя у сторін не склалося через різні характери та погляди на життя, із-за чого в них постійно виникали непорозуміння, що призвело до втрати почуттів один до одного. Сторони шлюбні стосунки не підтримують, проживають окремо, спільне господарство не ведуть. При таких обставинах спільне життя і збереження шлюбу не можливе та суперечить інтересам дітей. Згідно ст.56 Сімейного Кодексу України примушування до збереження шлюбних відносин є порушенням права чоловіка, дружини на особисту свободу.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-04-22 00:00:00

Позивач звернулась до суду з вищевказаним позовом, посилаючись на те, що з відповідачем спільне життя не склалося через різні характери та погляди на життя, із-за чого в сім'ї часто виникають сварки та непорозуміння, що призвело до втрати почуттів один до одного. В судове засідання позивачка не з'явилась, про день слухання справи повідомлена вчасно та належним чином, надала до суду письмову заяву з проханням розглянути справу в її відсутність, озовні вимоги підтримує. Відповідач в судове засідання не з'явився, про день слухання справи повідомлений вчасно та належним чином, в телефонному режимі просив розглянути справу в його відсутність, позов визнає. Суд, вивчивши письмові матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що 20 січня 2010 року сторони зареєстрували шлюб Відділом реєстрації актів цивільного стану Білоцерківського міськрайонного управління юстиції Київської області, про що зроблено актовий запис №34, що підтверджується копією свідоцтва про укладення шлюбу (а.с.4). Від даного шлюбу сторони мають малолітню доньку [PERSON], [INFO], що підтверджується копією свідоцтва про народження (а.с.5). Спільне життя у сторін не склалося через різні характери та погляди на життя, із-за чого в них постійно виникали непорозуміння, що призвело до втрати почуттів один до одного. Сторони шлюбні стосунки не підтримують, проживають окремо, спільне господарство не ведуть. При таких обставинах спільне життя і збереження шлюбу не можливе та суперечить інтересам дитини. Згідно ст.56 Сімейного Кодексу України примушування до збереження шлюбних відносин є порушенням права чоловіка, дружини на особисту свободу.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-02-19 00:00:00

Позивач звернулась до суду з вищевказаним позовом, посилаючись на те, що з відповідачем спільне життя не склалося через різні характери та погляди на життя, із-за чого в сім'ї часто виникають сварки та непорозуміння, що призвело до втрати почуттів один до одного. В судове засідання позивачка не з'явилась, про день слухання справи повідомлена вчасно та належним чином, надала до суду письмову заяву з проханням розглянути справу в її відсутність, позовну заяву підтримує. Відповідач в судове засідання не з'явився, про день слухання справи повідомлений вчасно та належним чином, про що в матеріалах справи є розписка. Суд, вивчивши письмові матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що 29 листопада 2008 року сторони зареєстрували шлюб відділом реєстрації актів цивільного стану Фастівського міськрайонного управління юстиції Київської області, про що зроблено актовий запис №387, що підтверджується копією свідоцтва про укладення шлюбу (а.с.3). Від даного шлюбу сторони мають малолітнього сина [PERSON], [INFO], що підтверджуєть копією свідоцтва про народження (а.с.4). Спільне життя у сторін не склалося через різні характери та погляди на життя, із-за чого в них постійно виникали непорозуміння, що призвело до втрати почуттів один до одного. Сторони шлюбні стосунки не підтримують, проживають окремо, спільне господарство не ведуть. Згідно ст.56 Сімейного Кодексу України примушування до збереження шлюбних відносин є порушенням права чоловіка, дружини на особисту свободу.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-03-02 00:00:00

Позивач звернулась до суду з вищевказаним позовом, посилаючись на те, що з відповідачем спільне життя не склалося через різні характери та погляди на життя, із-за чого в сім'ї часто виникають сварки та непорозуміння, що призвело до втрати почуттів один до одного. В судове засідання позивачка не з'явилась, про день слухання справи повідомлена вчасно та належним чином, надала до суду письмову заяву з проханням розглянути справу в її відсутності, позовну заяву підтримує. Відповідач в судове засідання не з'явився, про день слухання справи повідомлений вчасно та належним чином, надав до суду письмову заяву з проханням розглянути справу в його відсутність, позов про розірвання шлюбу визнає. Суд, вивчивши письмові матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що 17 травня 2003 року сторони зареєстрували шлюб відділом реєстрації актів громадянського стану Фастівського міського управління юстиції Київської області, про що зроблено актовий запис №116, що підтверджується копією свідоцтва про одруження (а.с.6). Від даного шлюбу сторони мають малолітніх доньок: [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO], що підтверджується копіями свідоцтв про народження (а.с.6-7). Спільне життя у сторін не склалося через різні характери та погляди на життя, із-за чого в них постійно виникали непорозуміння, що призвело до втрати почуттів один до одного. Сторони шлюбні стосунки не підтримують, сім»я носить лише формальний характер, спільне господарство не ведуть. Згідно ст.56 Сімейного Кодексу України примушування до збереження шлюбних відносин є порушенням права чоловіка, дружини на особисту свободу.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-02-12 00:00:00

Позивач звернулась до суду з вищевказаним позовом, посилаючись на те, що з відповідачем спільне життя не склалося через різні характери та погляди на життя, із-за чого в сім'ї часто виникають сварки та непорозуміння, що призвело до втрати почуттів один до одного. В судове засідання позивач не з»явилась, про день слухання справи повідомлена вчасно та належним чином, надала до суду письмову заяву з проханням розглянути справу в її відсутність, позовну заяву підтримує. Прізвище просить залишити «[PERSON]». Відповідач в судове засідання не з»явився, про день слухання справи повідомлений вчасно та належним чином, в телефонному режимі повідомив, що на розлучення згоден. Суд, вивчивши письмові матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що 26 липня 2013 року сторони зареєстрували шлюб Відділом державної реєстрації актів цивільного стану Фастівського міськрайонного управління юстиції у Київській області, про що зроблено актовий запис №183, що підтверджується копією свідоцтва про укладення шлюбу (а.с.5). Від даного шлюбу сторони мають малолітнього сина [PERSON], [INFO]. Спільне життя у сторін не склалося через різні характери та погляди на життя, із-за чого в них постійно виникали непорозуміння, що призвело до втрати почуттів один до одного. З грудня 2013 року сторони шлюбні стосунки не підтримують, проживають окремо, спільне господарство не ведуть. Згідно ст.56 Сімейного Кодексу України примушування до збереження шлюбних відносин є порушенням права чоловіка, дружини на особисту свободу.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-05-29 00:00:00

Позивач звернулась до суду з вищевказаним позовом, посилаючись на те, що з відповідачем спільне життя не склалося через різні характери та погляди на життя, із-за чого в сім'ї часто виникають сварки та непорозуміння, що призвело до втрати почуттів один до одного. В судове засідання сторони не з'явились, про день слухання справи повідомлені вчасно та належним чином, надали до суду письмові заяви з проханням розглянути справу в їх відсутність, позивач підтримує позовні вимоги, відповідач згоден на розірвання шлюбу. Суд, вивчивши письмові матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що 19 липня 2002 року сторони зареєстрували шлюб відділом реєстрації актів громадянського стану Фастівського міського управління юстиції Київської області, про що зроблено актовий запис №178, що підтверджується копією свідоцтва про укладення шлюбу (а.с.4). Від даного шлюбу сторони мають малолітню доньку [PERSON], [INFO], що підтверджується копією свідоцтва про народження (а.с.4). Спільне життя у сторін не склалося через різні характери та погляди на життя, із-за чого в них постійно виникали непорозуміння, що призвело до втрати почуттів один до одного. Сторони шлюбні стосунки не підтримують, проживають окремо більше 3 років, спільне господарство не ведуть. При таких обставинах спільне життя і збереження шлюбу не можливе та суперечить інтересам дитини. Згідно ст.56 Сімейного Кодексу України примушування до збереження шлюбних відносин є порушенням права чоловіка, дружини на особисту свободу.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-02-13 00:00:00

Позивач звернулась до суду з вищевказаним позовом, посилаючись на те, що з відповідачем спільне життя не склалося через різні характери та погляди на життя, із-за чого в сім'ї часто виникають сварки та непорозуміння, що призвело до втрати почуттів один до одного. В судовому засіданні позивач підтримала позовні вимоги, просила шлюб розірвати, прізвище залишити «[PERSON]». Відповідач в судове засідання не з»явився, про день слухання справи повідомлений вчасно та належним чином, надав до суду письмову заяву, в якій зазначив, що на розлучення згоден. Суд, вислухавши пояснення позивача, вивчивши письмові матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що 11 листопада 2000 року сторони зареєстрували шлюб Відділом реєстрації актів громадянського стану Фастівського міськвиконкому Київській області, про що зроблено актовий запис №283, що підтверджується копією свідоцтва про укладення шлюбу (а.с.9). Від даного шлюбу сторони мають малолітнього сина [PERSON], [INFO]. Спільне життя у сторін не склалося через різні характери та погляди на життя, із-за чого в них постійно виникали непорозуміння, що призвело до втрати почуттів один до одного. Вже півтора роки тому сторони припинили шлюбні стосунки, проживають окремо, спільне господарство не ведуть. Згідно ст.56 Сімейного Кодексу України примушування до збереження шлюбних відносин є порушенням права чоловіка, дружини на особисту свободу.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2020-04-05 00:00:00

Позивач звернулась до суду з вищевказаним позовом посилаючись на те, що у них з відповідачем спільне життя не склалось через різні характери та погляди на життя, із-за чого в сім`ї часто виникають сварки та непорозуміння, що призвело до втрати почуттів один до одного. Подружні стосунки сторони припинили, спільного господарства не ведуть, примирення не можливе. Ухвалою Фастівського міськрайонного суду Київської області від 11 березня 2020 року відкрито провадження у даній справі в порядку спрощеного позовного провадження та призначено до судового засідання. В судове засідання сторони не з`явились, про день слухання справи повідомлені судом належним чином, через канцелярію суду подали письмові заяви з проханням розглянути справу в їх відсутність, позивач підтримала вимоги позову, просила його задовольнити, прізвище не змінювати, відповідач позов визнав. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України в разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд, вивчивши письмові матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що сторони зареєстрували шлюб 14 липня 2006 року Ачинським територіальним відділом агентства запису актів цивільного стану адміністрації Красноярського краю, про що зроблено актовий запис №446, що підтверджується копією свідоцтва про укладення шлюбу Серії [NUMBER] (а.с.7). Від даного шлюбу сторони мають неповнолітнього сина [PERSON] , [INFO] , що підтверджується копією свідоцтва про народження серії [NUMBER] (а.с.6). Частиною третьою статті 105 Сімейного кодексу України визначено, що шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до статті 110 цього Кодексу. Відповідно до частини другої статті 112 Сімейного кодексу України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Як вбачається з позовної заяви, сторони не підтримують шлюбних відносин, примирення не бажають, заперечують проти подальшого збереження шлюбу. Суд дійшов висновку, що шлюб між сторонами носить формальний характер, збереження їх сім`ї є неможливим, подальше спільне життя подружжя буде суперечити їхнім інтересам, а тому є усі підстави для розірвання шлюбу та задоволення позову. Згідно частиною другою статті 114 Сімейного кодексу України, у разі розірвання шлюбу судом шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу. Відповідно до статті 113 Сімейного кодексу України, особа, яка змінила своє прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Позивач просила після розірвання шлюбу залишити їй шлюбне прізвище « [PERSON] ».

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2019-10-29 00:00:00

Позивач звернулась до суду з вищевказаним позовом посилаючись на те, що у них з відповідачем спільне життя не склалось через різні характери та погляди на життя, із-за чого в сім`ї часто виникають сварки та непорозуміння, що призвело до втрати почуттів один до одного. Подружні стосунки сторони припинили, спільного господарства не ведуть, примирення не можливе. Ухвалою Фастівського міськрайонного суду Київської області від 24 вересня 2019 року відкрито провадження у даній справі в порядку загального провадження та призначено до підготовчого засідання. В підготовчому засіданні позивач [PERSON] вимоги позову підтримала, просила шлюб розірвати, прізвище не змінювати. Відповідач [PERSON] визнав позов, згоден на розірвання шлюбу. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України в разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Відповідно до частини 3 статті 200 ЦПК України за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Суд, вивчивши письмові матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що сторони зареєстрували 22 грудня 2008 року Виконкомом Борівської селищної ради Фастівського району Київської області, про що зроблено актовий запис №57, що підтверджується копією свідоцтва про шлюб Серії [NUMBER] (а.с.4). Від даного шлюбу сторони мають трьох неповнолітніх дітей: доньку [PERSON] , [INFO] , сина [PERSON] , [INFO] , та доньку [PERSON] , [INFO] (а.с.5-7). Частиною третьою статті 105 Сімейного кодексу України визначено, що шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до статті 110 цього Кодексу. Відповідно до частини другої статті 112 Сімейного кодексу України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Як вбачається з позовної заяви, сторони не підтримують шлюбних відносин, примирення не бажають, заперечують проти подальшого збереження шлюбу. Суд дійшов висновку, що шлюб між сторонами носить формальний характер, збереження їх сім`ї є неможливим, подальше спільне життя подружжя буде суперечити їхнім інтересам, а тому є усі підстави для розірвання шлюбу та задоволення позову. Згідно частиною другою статті 114 Сімейного кодексу України, у разі розірвання шлюбу судом шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу. Відповідно до статті 113 Сімейного кодексу України, особа, яка змінила своє прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Позивач просила надалі іменуватися прізвищем «[PERSON]».

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2020-05-05 00:00:00

Позивач звернулась до суду з вищевказаним позовом посилаючись на те, що у них з відповідачем спільне життя не склалось через різні характери та погляди на життя, із-за чого в сім`ї часто виникають сварки та непорозуміння, що призвело до втрати почуттів один до одного. Подружні стосунки сторони припинили, спільного господарства не ведуть, примирення не можливе. Ухвалою Фастівського міськрайонного суду Київської області від 30 березня 2020 року відкрито провадження у даній справі в порядку спрощеного позовного провадження та призначено до судового засідання. В судове засідання сторони не з`явились, про день слухання справи повідомлені судом належним чином, через канцелярію суду подали письмові заяви з проханням розглянути справу в їх відсутність, позивач підтримала вимоги позову, просила його задовольнити, прізвище просила не змінювати, відповідач позов визнав. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України в разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд, вивчивши письмові матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що сторони зареєстрували шлюб 21 листопада 2017 року Фастівським міськрайонним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Київській області, про що зроблено актовий запис №341, що підтверджується копією свідоцтва про шлюб Серії [NUMBER] (а.с.5). Від даного шлюбу сторони мають двох неповнолітніх синів: [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] , що підтверджується долученими копіями свідоцтв про народження (а.с.6-7). Частиною третьою статті 105 Сімейного кодексу України визначено, що шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до статті 110 цього Кодексу. Відповідно до частини другої статті 112 Сімейного кодексу України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Як вбачається з позовної заяви, сторони не підтримують шлюбних відносин, примирення не бажають, заперечують проти подальшого збереження шлюбу. Суд дійшов висновку, що шлюб між сторонами носить формальний характер, збереження їх сім`ї є неможливим, подальше спільне життя подружжя буде суперечити їхнім інтересам, а тому є усі підстави для розірвання шлюбу та задоволення позову. Згідно частиною другою статті 114 Сімейного кодексу України, у разі розірвання шлюбу судом шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу. Відповідно до статті 113 Сімейного кодексу України, особа, яка змінила своє прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Позивач просила після розірвання шлюбу залишити їй шлюбне прізвище « [PERSON] ».

Outcome: approved