Jurisdiction: civil
Date: 2014-09-30 00:00:00

позивач звернулась до суду з даним позовом і в попередньому судовому засіданні, уточнивши свої позовні вимоги, просила розірвати шлюб з відповідачем та стягнути з нього аліменти на утримання неповнолітньої дочки [PERSON], [INFO], в розмірі 1000 грн. щомісячно до досягнення дочкою повноліття та повнолітньої дочки [PERSON], [INFO], в розмірі 500 грн. щомісячно, яка до 30 травня 2015 р. навчається у технологічно-промисловому коледжі Вінницького Національного аграрного університету. В судовому засіданні повністю підтримала свій позов і пояснила, що відповідач на протязі двох останніх років постійно конфліктує в сім'ї, б'є її та дітей, однак вони нікуди з цього приводу не звертались. Також принизливо ставиться до членів сім'ї, обзиває та ображає їх. Після попереднього судового засідання відповідач уїхав в Росію. Позавчора зателефонував позивачу та виявив байдужість до вирішення даної справи. Відповідач в попередньому судовому засіданні позов визнав частково і не заперечував сплачувати аліменти на користь позивача на утримання неповнолітньої дочки [PERSON] в розмірі 1000 грн. щомісячно та повнолітньої дочки [PERSON] в розмірі 500 грн. щомісячно. Щодо розірвання шлюбу заперечував. В судове засідання двічі не з'явився, хоча належним чином був повідомлений про дату, час та місце розгляду справи. Заяви про відкладення розгляду справи чи про розгляд справи у його відсутність не подавав, про причини неявки суд не повідомив. Згідно ч.4 ст.169 ЦПК України, якщо немає відомостей про причину неявки відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних в ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення). Відповідно до ч.1 ст.224 цього ж Кодексу у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло повідомлення про причини неявки, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Позивач просила розглянути справу заочно і винести рішення по суті. Підстав не брати до уваги її пояснення щодо байдужого ставлення відповідача до вирішення справи у суду немає. Заслухавши позивача та дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає повному задоволенню з таких підстав. Згідно свідоцтва про шлюб, сторони у шлюбі з 17 березня 1995 р. (а.с.12). Від шлюбу мають дочку [PERSON], [INFO] (а.с.11), та дочку [PERSON], [INFO] (а.с.13), які проживають з позивачем та знаходяться на її утриманні (а.с.14). Дочка [PERSON] навчається у технологічно-промисловому коледжі Вінницького Національного аграрного університету, термін навчання до 30 травня 2015 р. (а.с.15). Згідно ст.105 СК України, шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до статті 110 цього Кодексу. Позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя (ст.110 СК України). Суд, відповідно до ст.111 СК України, намагався вжити заходів щодо примирення подружжя, однак не зміг в зв'язку з неявкою відповідача, яку суд розцінює як намагання затягнути розгляд справи та байдужість до збереження подружнього життя. Тому суд взяв до уваги вимоги позивача, яка наполягала на розірванні шлюбу. Суд з'ясував фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову, взяв до уваги обставини життя подружжя, та прийшов до висновку, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу буде суперечити інтересам сторін та їх дітей. Відповідно до ст.180 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно ст.184 цього ж Кодексу, якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, частину доходу одержує в натурі, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення, суд за заявою платника або одержувача може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Згідно ст.199 СК України, якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв'язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов'язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Що стосується позову в частині стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини та повнолітньої дитини, яка продовжує навчання, то в цій частині суд виходить з повного визнання позову, яке є безумовним і яке не порушує нічиїх інтересів та відповідає інтересам дітей.

Outcome: approved