Jurisdiction: civil
Date: 2020-05-26 00:00:00

Позивач звернулась в суд із позовом до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини, мотивуючи тим, у шлюбі у сторін народилась дочка [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] . Шлюб між сторонами розірвано 12 жовтня 2005 року. Відповідач в добровільному порядку не надає матеріальну допомогу на утримання неповнолітньої дочки. Софія навчається в 11 класі природничо-математичного ліцею, це випускний клас і потрібні кошти для підготовки до ЗНО. Позивачка працює та отримує мінімальну заробітну плату. Відповідач офіційно не працює, але є працездатною особою та отримує доходи, а тому має можливість сплачувати аліменти на дочку [PERSON] в розмірі 2800 гривень на місяць. Позивач у судовому засіданні позовні вимоги підтримала в повному обсязі, просила позов задовольнити. Відповідач в судове засідання не з`явився, про час та місце судового засідання повідомлявся шляхом направлення судових повісток та інших процесуальних документів засобами поштового зв`язку, а також оголошенням про його виклик на офіційному веб-порталі судової влади України. Про причини неявки суд не повідомив, жодних заяв від нього не надходило. У строк встановлений судом відповідач відзив на позов не подав, будь-яких інших клопотань та заяв від відповідача подано до суду не було, відтак у відповідності до ч. 8 ст. 178 ЦПК України, суд вважає за можливе провести розгляд справи за наявними у справі матеріалами. З урахуванням положень ст. 280 ЦПК України суд ухвалив провести заочний розгляд справи. Заслухавши пояснення позивача, дослідивши матеріали справи, судом встановлено наступне. [PERSON] та [PERSON] перебували у зареєстрованому шлюбі з 15 лютого 1994 року, який відділом реєстрації актів цивільного стану Івано-Франківського міського управління юстиції розірвано 12 жовтня 2005 року (а.с.4,6). Відповідно до свідоцтва про народження серії [NUMBER] від 13 травня 2003 року [PERSON] є матір`ю, а [PERSON] - батьком [PERSON] , [INFO] (а.с.5). Неповнолітня [PERSON] проживає з матір`ю, що підтверджується довідкою № 02-02/00601 від 23 січня 2020 року КП «Теплий дім». [PERSON] працює на посаді термообробника у ПрАТ «Івано-Франківське виробничо-торгівельне швейне підприємство «Галичина». За даними довідки про доходи її заробіток за 2019 рік (з вирахуванням ПДФО) склав 49 190 грн. 37 коп. (а.с.8). Інформації про свої доходи відповідач суду не надав. Положеннями ст. 180 Сімейного кодексу України визначено, що батьки зобов`язані утримувати своїх неповнолітніх дітей до досягнення ними повноліття. Відповідно до ст. 1, 2 Закону України «Про охорону дитинства» батьки зобов`язані забезпечити дітям умови для достатнього фізичного, духовного та культурного розвитку. В силу дії ч. 3 ст. 181 Сімейного кодексу України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. За приписами ч. 2 ст. 182 цього кодексу мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, за винятком випадків, передбачених статтею 184 цього Кодексу. Відповідно до частин 1, 2 статті 27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована постановою Верховної Ради України № 789-ХІІ від 27 лютого 1991 року та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Статтею 182 СК України, встановлено, що при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Відповідно до статті 7 Закону України «Про державний бюджет України на 2020 рік» прожитковий мінімум для дітей віком від 6 до 18 років становить: з 1 січня 2020 року - 2218 гривень, з 1 липня - 2318 гривень, з 1 грудня - 2395 гривень. При визначенні розміру аліментів суд відповідно до ст. 182 Сімейного кодексу України враховує рівень доходів позивача, потреби дитини щодо належного утримання, вік батьків та дитини. Враховуючи, що обов`язок утримувати дитину є рівною мірою обов`язком як матері, так і батька, інтереси дитини при визначенні розміру аліментів, виходячи з принципів розумності та справедливості, суд дійшов висновку, що позов слід задовольнити частково та стягувати з відповідача на користь позивача аліменти на утримання дочки [PERSON] у твердій грошовій сумі в розмірі 1 500 (одна тисяча п`ятсот) гривень щомісячно до досягнення дитиною повноліття. В процесі розгляду справи позивачем не доведено можливість [PERSON] сплачувати аліменти у розмірі 2800 гривень на місяць. Відповідно до вимог ст. 191 Сімейного кодексу України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову. Тому стягнення аліментів слід розпочати з дня коли позивач звернулась із позовом до суду - 28 січня 2020 року. Згідно із ч. 6 ст. 141 ЦПК України якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, які їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог. Тому з відповідача слід стягнути 840 (вісімсот сорок) гривень 80 копійок судового збору на користь держави. На підставі ст. 180-182, 190, 191 СК України, ст. 1, 2 Закону України «Про охорону дитинства»,

Outcome: partial