Jurisdiction: civil
Date: 2018-12-18 00:00:00

Позивач звернулась до суду з вищевказаним позовом, який підтримала, надавши до суду заяву про розгляд справи у її відсутність. В обґрунтування позовних вимог посилається на те, що шлюб між батьком та матір'ю дитини, укладений в 2002 році, 06 травня 2008 року розірваний, про що видано свідоцтво [NUMBER] від 09.05.2011 року. За рішенням Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровська області від 10.03.2006 року на її користь з відповідача стягнуто аліменти на утримання спільної дитини - [PERSON], [INFO] . Проте, через невиконання рішення суду від 10.03.2006 року, 01.10.2009 року Новомосковським міськрайонним судом Дніпропетровської області відповідач притягнутий до кримінальної відповідальності з призначенням покарання у вигляді 1 року обмеження волі. З моменту народження дитини [PERSON] ухиляється від виховання та утримання дитини, з сином не зустрічається, вважає його тягарем, не бажає в майбутньому приймати участь у вихованні. Відповідач до суду надав нотаріально засвідчену згоду з позовними вимогами, відповідно якої просив суд позов задовольнити, розглянувши справу у його відсутність. Представник третьої особи в судове засідання надала заяву про розгляд справи у її відсутність, не заперечувала проти задоволення позову. Дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з'ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об'єктивно оцінивши докази у сукупності з нормами чинного законодавства України, суд дійшов висновку про задоволення позовних вимог у повному обсязі, виходячи з наступного. Як встановлено судом та підтверджено матеріалами справи, 06.05.2008 року за номером актового запису 104 Відділу державної реєстрації актів цивільного стану м.Дніпропетровська шлюб між [PERSON] та [PERSON] розірвано. [INFO] від шлюбу сторін народився [PERSON], про що видано свідоцтво [NUMBER]. Відповідно довідки КП «Житлове господарство Кіровського району» ДМР від 24.06.2014 року, [PERSON], [INFO], мешкає разом з матір'ю за адресою: [ADDRESS] Вироком Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 01.10.2009 року ЛялінаОлексія Валерійовича, [INFO] засуджено за скоєння злочину, передбаченого ч.1 ст.164 КК України, а саме: злісне ухилення від сплати аліментів на користь [PERSON] на утримання сина [PERSON], [INFO], до одного року обмеження волі. Вирок суду набрав законної сили 16.10.2009 року. Згідно з п. 2 ч. 1 ст. 164 СК України мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вони ухиляються від виконання своїх обов'язків по вихованню дитини. Відповідно до ст. 9 Конвенції про права дитини, дитина не повинна розлучатися з батьками всупереч їх бажанню, за винятком випадків, коли компетентні органи згідно з судовим рішенням визначають, що таке розлучення необхідне в якнайкращих інтересах дитини. Як роз'яснив Пленум Верховного Суду України в п.16 постанови №3 від 30 березня 2007 року «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» (з послідуючими змінами та доповненнями), ухилення батьків від виконання своїх обов'язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов'язками. Згідно зі ст.164 Сімейного кодексу України батьки можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вони ухиляються від виконання своїх обов'язків по вихованню дитини. Відповідно до ст.165 Сімейного кодексу України право на звернення до суду з позовом про позбавлення батьківських прав мають один з батьків, опікун, піклувальник, особа, в сім'ї якої проживає дитина, заклад охорони здоров'я, навчальний або інший дитячий заклад, в якому вона перебуває, орган опіки та піклування, прокурор, а також сама дитина, яка досягла чотирнадцяти років. За таких обставин, суд приходить до висновку про позбавлення батьківських прав [PERSON], який проти того не заперечував, а зібрані по справі докази свідчать про невиконання ним батьківських обов'язків та обґрунтованість тверджень позивача. Відповідно до ст.88 ЦПК України судовий збір слід покласти на відповідача. Враховуючи викладене та

Outcome: approved