Jurisdiction: civil
Date: 2014-03-02 00:00:00

Позивач звернувся з позовом про стягнення заборгованості за кредитним договором. Свої вимоги мотивує тим, що 01.04.2008 року між ВАТ «Універсал Банк», правонаступником якого є позивач, та відповідачем було укладено кредитний договір № BL 2630, відповідно до якого банк надав відповідачу кредит в сумі 74000 грн, а відповідач зобов'язалась повернути отриманий кредит не пізніше 01.04.2015 року, сплатити відсотки за користування кредитом і виконати свої зобов'язання згідно з договором у повному обсязі. Відповідач належним чином зобов'язання за кредитним договором не виконує, внаслідок чого станом на 20.08.2013 року утворилась заборгованість в сумі 119908 грн 42 коп, яка складається із заборгованості по кредиту в сумі 65076 грн 55 коп; відсотків за користування кредитом в сумі 49793 грн 59 коп та підвищених відсотків в сумі 5038 грн 28 коп. Просить стягнути з відповідача на його користь заборгованість за кредитним договором в сумі 119908 грн 42 коп та сплачений за подання позовної заяви судовий збір. В судовому засіданні представник позивача підтримала позовні вимоги і просить їх задовільнити в повному обсязі. Представник відповідача з позовом не згідна і пояснила, що рішенням Голосіївського районного суду м.Києва від 20.12.2011 року з відповідача стягнуто на користь позивача заборгованість по кредитному договору в сумі 127054 грн 22 коп, після чого сторонами було підписано пропозицію по врегулюванню заборгованості на 36 місяців, відповідно до якої відповідач, починаючи з 01.04.2012 року регулярно сплачувала на рахунок позивача 1411 грн 84 коп на місяць. Вважає, що позивачем безпідставно нараховується заборгованість по кредитному договору, так як відповідач добросовісно виконує свої зобов'язання відповідно до укладеної між сторонами угоди. Просить в задоволенні позовних вимог відмовити. Суд, заслухавши представників сторін та, дослідивши матеріали справи, приходить до висновку, що позов задоволенню не підлягає з наступних підстав. Матеріалами справи встановлено, що 01.04.2008 року між ВАТ «Універсал Банк», правонаступником якого є позивач, та відповідачем було укладено кредитний договір № BL 2630, відповідно до якого банк надав відповідачу кредит в сумі 74000 грн, а відповідач зобов'язалась повернути отриманий кредит не пізніше 01.04.2015 року, сплатити відсотки за користування кредитом і виконати свої зобов'язання згідно з договором у повному обсязі. Заочним рішенням Голосіївського районного суду м.Києва від 20.12.2011 року з відповідача стягнуто на користь позивача заборгованість по кредитному договору в сумі 127054 грн 22 коп, витрати по сплаті держмита та витрати на інформаційно-технічне забезпечення в сумі 1390 грн 54 коп - всього 128444 грн 76 коп. З матеріалів оглянутої в судовому засіданні циільної справи № 2-4928/11 за позовом ПАТ «Універсал Банк» до [PERSON] про стягнення заборгованості вбачається, що зазначена сума заборгованості утворилась в період з 01.04.2008 року по 01.03.2011 року. В подальшому позивач звернувся до відповідача з пропозицією по врегулюванню заборгованості за кредитним договором, в якій запропонував з метою уникнення виконання рішення суду про стягнення з неї заборгованості в розмірі 127054 грн 21 коп в примусовому порядку, сплатити в строк до 01.03.2015 року суму 50821 грн 69 коп рівними платежами , що становлять 1411 грн 71 коп на місяць, після чого з урахуванням вже внесеної 22.03.2012 року суми в розмірі 25410 грн 84 коп та судових витрат в сумі 1857 грн 21 коп решта заборгованості за кредитним договором буде вважатись врегульованою. Зазначена пропозиція була підписана сторонами, і, починаючи з 01.04.2012 року позивач почала сплачувати зазначену у пропозиції суму заборгованості в розмірі 50821 грн 69 коп, вносячи на рахунок позивача щомісячно 1411 грн 71 коп згідно встановленого графіку, що підтверджується копіями заяв на переказ готівки. Крім того, 22.03.2012 року відповідачем сплачено на рахунок позивача судові витрати в сумі 1857 грн 21 коп, що підтверджується копією заяви на переказ готівки №048В601120820063 та 25410 грн 84 коп в рахунок погашення кредиту, що підтверджується копією заяви на переказ готівки №048В601120820065. Незважаючи на добровільне виконання відповідачем рішення суду, позивач в період з 01.03.2011 року безпідставно продовжував нараховувати останній заборгованість, яка відповідно до наданого ним розрахунку станом на 20.08.2013 року склала 119908 грн 42 коп. Відповідно до ст.1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти ( кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Відповідно до ст.509 ЦК України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони ( кредитора) певну дію ( передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Згідно зі ст.526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Судом встановлено, що на підставі рішення Голосіївського районного суду м.Києва з відповідача стягнуто на користь позивача заборгованість за кредитним договором за період з 01.04.2008 року по 01.03.2011 року в сумі 127054 грн 22 коп, Шляхом пропозиції позивача щодо врегулювання заборгованості та її прийняття відповідачем сторони погодили порядок і строки сплати заборгованості за рішенням суду. Відповідачем рішення суду виконується в добровільному порядку відповідно до умов угоди щодо врегулювання заборгованості . За таких обставин суд вважає вимоги позивача необгрунтованими, в зв'язку з чим в задоволенні позову відмовляє. Враховуючи наведене та,

Outcome: dismissed