Jurisdiction: civil
Date: 2016-09-08 00:00:00

Позивач звернулась до суду з даним позовом 11.08.2016 року мотивуючи тим, що перебуває з відповідачем в зареєстрованому шлюбі з 28.10.1989 року, від шлюбу мають вже повнолітню доньку. Причиною звернення до суду з даним позовом є те, що сімейне життя не склалось, понад два роки не підтримують шлюбні стосунки і не ведуть спільного господарства, втратили почуття любові, поваги та взаєморозуміння, шлюб існує формально і його збереження є неможливим, тому просить шлюб розірвати. Позивач [PERSON] в судове засідання не зявилась, про день, час та місце проведення судового засідання повідомлена належним чином, до суду надала заяву про розгляд справи у її відсутності, позовні вимоги підтримує в повному обсязі, на примирення не згодна, після розірвання шлюбу просить залишити прізвище «Мельник» та залишити судові витрати за нею. Відповідач [PERSON] в судове засідання не зявився, про день, час та місце проведення судового засідання повідомлений належним чином, до суду надійшла заява про розгляд справи у його відсутності, позовні вимоги визнає в повному обсязі, на примирення не згоден, просить шлюб розірвати. За ч. 4 ст. 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Дослідивши матеріали справи, суд прийшов до висновку, що позов обґрунтований і підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що сторони зареєстрували шлюб 28.10.1989 року у відділі РАГС Білоцерківського міськвиконкому Київської області, актовий запис № 1752, від шлюбу мають повнолітню доньку, понад два роки сімейно шлюбні стосунки не підтримують, не ведуть спільного господарства, сімя розпалась остаточно і подальше перебування сторін у шлюбі суперечить їх інтересам. Дані обставини визнаються відповідачем, що не суперечить закону і не порушує права, свободи та інтереси інших осіб. Згідно ч. 1 ст. 24 Сімейного кодексу України, шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушення жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Згідно ч. 3 ст. 105 Сімейного кодексу України, шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до статті 110 цього Кодексу. Згідно до ст. 110 Сімейного кодексу України, позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя. Відповідно до ст. 112 СК України, суд з'ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Відповідно до ст. 113 СК України, особа, яка змінила своє прізвище у зв'язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Відповідно до ч. 2 ст. 114 СК України, у разі розірвання шлюбу судом шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу. На підставі вище викладеного суд приходить до висновку, що позов [PERSON] до [PERSON], про розірвання шлюбу, підлягає до задоволення. Згідно ст. 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Позивач при подачі позову до суду сплатила судовий збір в розмірі 551,20 грн. ( а.с.1), однак просить залишити судові витрати за нею.

Outcome: approved