Jurisdiction: civil
Date: 2014-08-10 00:00:00

Позивач звернулась до суду з вище вказаним позовом. Посилалась на те, що 27.12.2013 року між нею, як членом кредитної спілки та відповідачем було укладено договір № 1651/1 про залучення внеску (вкладу) члена кредитної спілки на депозитний рахунок, відповідно до умов якого вона внесла внесок (вклад) члена кредитної спілки в розмірі 80000, а відповідач в свою чергу прийняв внесок на умовах строковості, зворотності та платності з процентною ставкою за користування внеском 26 % строком до 27 січня 2015 року. Вказувала нате, що умовами договору передбачено її право на дострокове його розірвання за її ініціативою в порядку передбаченому п. 3.31 договору, та у такому випадку дія договору припиняється. У зв'язку з неналежним виконання кредитною спілкою умов договору, а саме не сплаті відсотків та повернення внеску, а також у зв'язку з потребою грошових коштів за сімейними обставинами вона звернулась 03.06.2014 року до відповідача з письмовою заявою про дострокове розірвання договору та повернення внеску і нарахованих, але не сплачених відсотків. Проте відповідач вказану заяву проігнорував та не повернув внесок і відсотки відповідно до умов договору. На підставі викладеного, посилаючись на норми матеріального права, просила розірвати укладений між нею та кредитною спілкою «Рідне Коло» договір №1651/1 про залучення внеску (вкладу) члена кредитної спілки на депозитний рахунок від 27.12.2013 року, стягнути з відповідача на її користь грошові кошти в розмірі 82599,46 грн., що складається з 80000 грн. -суми вкладу та 2599,46 грн. - нарахованих але не виплачених відсотків. Позивач в судове засідання не з'явилась, від неї до суду надійшла заява про розгляд справи у її відсутності, позовні вимоги підтримала в повному обсязі та не заперечувала проти винесення заочного рішення по справі. Відповідно до ч.2 ст. 158 ЦПК України особа, яка бере участь у справі, має право заявити клопотання про розгляд справи за її відсутності. Справа слухалась у відсутності відповідача, який не з'явився в судове засідання незважаючи на те, що належним чином двічі був повідомлений судом про час та місце розгляду, про причини своєї неявки суду не повідомив і не подав заяви про відкладення розгляду справи. Згідно із ч. 2 ст. 77 ЦПК сторони та інші особи, які беруть участь у справі, зобов'язані повідомляти суд про можливі причини неявки у судове засідання. У разі неповідомлення суду про причини неявки вважається, що сторони та інші особи, які беруть участь у справі, не з'явилися в судове засідання без поважних причин. У відповідності до вимог ч.4 ст. 169 ЦПК у разі повторної неявки в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення). Згідно ч.1 ст.224 ЦПК України у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності або якщо повідомлені ним причини неявки визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Оскільки позивач не заперечувала проти розгляду даної цивільної справи за відсутності відповідача, суд вважає, що по справі слід ухвалити заочне рішення. Суд, дослідивши письмові докази по справі, вважає, що позов обґрунтований і підлягає задоволенню, виходячи з наступного. Згідно ч.ч. 1-3 ст. 212 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жоден доказ не має для суду наперед встановленого значення. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності. Відповідно до ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень окрім випадків, встановлених ст.61 цього Кодексу. Згідно ч.1, 2 п.1 ст.11 ЦК України цивільні права та обов'язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, тощо. Підставами виникнення цивільних прав та обов'язків, зокрема, є договори та інші правочини. Судом встановлено, що 27 грудня 2013 року між позивачем та відповідачем було укладено договір №1605 про залучення внеску (вкладу) члена кредитної спілки на депозитний рахунок (а/с 5). Відповідно до вимог ст.7 Закону України «Про кредитні спілки» кредитна спілка діє на основі статуту, що не суперечить законодавству України. Згідно ст.ст. 1, 3 Закону України «Про фінансові послуги та Державне регулювання ринків фінансових послуг» кредитна спілка є фінансовою установою з надання фінансових послуг, а грошовий вклад є фінансовою послугою, що надається споживачам кредитної спілки. Згідно з абз.3 ст.21 цього Закону кредитна спілка відповідно до свого статуту залучає на договірних умовах внески (вклади) своїх членів на депозитні рахунки як у готівковій, так і в безготівковій формі. Виходячи з положень ст.ст. 626-629, 631 ЦК України, укладений між сторонами договір є цивільно-правовою угодою, в якій сторони на власний розсуд визначили зміст їх прав і обов'язків, які є обов'язковими до виконання сторонами протягом строку, визначеного договором. Відповідно до ст. 1058 ЦК України за договором банківського вкладу (депозиту) одна сторона (банк), що прийняла від другої сторони (вкладника) або для неї грошову суму (вклад), що надійшла, зобов'язується виплачувати вкладникові таку суму та проценти на неї або дохід в іншій формі на умовах та в порядку, встановлених договором. Так, як вбачається зі змісту договору член кредитної спілки [PERSON] внесла внесок на депозитний рахунок спілки, а спілка прийняла внесок на умовах строковості, зворотності та платності в сумі 80000 грн. на строк з 27 грудня 2013 року по 27 січня 2015 року зі сплатою 26 % річних. Факт отримання відповідачем грошових коштів від позивача підтверджується копією квитанції до прибуткового касового ордера від 27 грудня 2013 року (а/с 6). Згідно із вимогами ст. 1060 ЦК України договір банківського вкладу укладається на умовах видачі вкладу на першу вимогу (вклад на вимогу)або на умовах повернення вкладу зі спливом встановленого договором строку (строковий вклад). Частиною 7 ст.10 Закону України «Про кредитні спілки» передбачено, що повернення обов'язкового пайового та інших внесків, крім вступного внеску, провадиться в порядку, передбаченому статутом кредитної спілки, але не пізніше ніж через один місяць після прийняття загальними зборами або спостережною радою кредитної спілки відповідного рішення. Повернення вкладів провадиться за взаємною згодою сторін або не пізніше строку, передбаченого відповідним договором. Судом встановлено, що 03.06.2014 року позивач звернулась до відповідача з заявою про про повернення внеску члена кредитної спілки, проте на момент розгляду справи відповідач, порушивши умови договорів, на вимогу позивачки не повернув внесених коштів (а/с 7) Згідно ч.1 ст. 509 ЦК України зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку. Статтею 526 ЦК України передбачено, що зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору, вимог цього Кодексу та інших актів цивільного законодавства, тощо. У відповідності до ст. 610 ЦК України порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання). Відповідно до матеріалів справи, відповідач зобов'язаний повернути позивачу суму внеску (вкладу) в розмірі 80000 грн., не сплачені відсотки за період з 01.06.2014 року по 09.07.2014 року, а також травень 2014 в сумі 2599,46 грн. (а/с 4). Як вбачається з п.п. 3.3.1, 6.3, 7.2.3 спірного договору, член кредитної спілки має право в будь-який час достроково розірвати Договір, письмово попередивши про це Відповідача. Останній протягом 30 днів з моменту отримання письмового повідомлення повертає мені Внесок та здійснює всі необхідні розрахунки щодо сплати належних мені відсотків, нарахування відсотків за час фактичного користування внеском кредитною спілкою за ставкою 10 відсотків річних. Договір може бути розірваний за моєю ініціативою в порядку, визначеному п.3.3.1. Крім цього, пунктом 7.2.3. встановлено, що у випадку дострокового розірвання Договору з порядку, визначеному п.3.3.1., дія Договору припиняється. Відповідно до ч. 2 ст. 1060 ЦК України за договором банківського вкладу банк зобов'язаний видати вклад або його частину на першу вимогу вкладника. Судом встановлено, що позивач зверталась до відповідача з вимогою про повернення вкладу, проте відповідач належним чином на вказану вимогу не відреагував та вклад не повернув. Відповідно до ст. 651 Цивільного кодексу України, зміна або розірвання договору допускається лише за згодою сторін, якщо інше не встановлено договором або законом. Договір може бути змінено або розірвано за рішенням суду на вимогу однієї зі сторін у разі істотного порушення договору другою стороною та в інших випадках, встановлених договором або законом. Істотним є таке порушення стороною договору, коли внаслідок завданої цим шкоди друга сторона значною мірою позбавляється того, на що вона розраховувала при укладенні договору. У разі односторонньої відмови від договору у повному обсязі або частково, якщо право на таку відмову встановлено договором або законом, договір є відповідно розірваним чи зміненим. Так, судом встановлено, що відповідач допустив істотне порушення своїх зобов'язань, внаслідок чого позивач значною мірою позбавляється того, на що вона розраховувала при укладенні договору. За таких обставин позов обґрунтований та підлягає задоволенню. У відповідності до ч. 3 ст. 88 ЦПК України якщо позивача, на користь якого ухвалено рішення, звільнено від сплати судового збору, він стягується з відповідача в дохід держави пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог. Згідно п. 17 ч. 1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір» від сплати судового збору звільняються позивачі - за подання позовів про відшкодування збитків, завданих внаслідок неповернення у строки, передбачені договорами або установчими документами, грошових та майнових внесків, залучених до акціонерних товариств, банків, кредитних установ, довірчих товариств та інших юридичних осіб, які залучають кошти та майно громадян. За таких обставин судовий збір підлягає стягненню з відповідача на користь позивача. На підставі вище викладеного та

Outcome: approved