Jurisdiction: civil
Date: 2016-01-18 00:00:00

Позивач звернулась до суду з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання малолітньої дитини. В обґрунтування свого позову зазначила, що з 08 листопада 2003 року перебувала у зареєстрованому шлюбі з відповідачем. Від шлюбу у них народилася донька - [PERSON], [INFO]. 04 червня 2015 року шлюб між сторонами було розірвано. Позивачка с з донькою мешкають окремо. Відповідач маючи дитину, матеріально не допомагає, участі у вихованні дитини не приймає, внаслідок чого позивачка не має можливості сама утримувати малолітню дочку. Оскільки відповідач відмовляється вирішувати питання, щодо сплати аліментів, в добровільному порядку, позивачка вважає необхідним стягнути з відповідача аліменти на утримання дитини в примусовому порядку, у зв'язку з чим вимушена була звернутися із даною заявою до суду. Позивач у судове засідання не з'явилась. Подала до суду заяву про розгляд справи без її участі, просила позовні вимоги задовольнити в повному обсязі. Відповідач у судове засідання не з'явився. Про слухання справи повідомлений належним чином. Причини неявки суду не повідомив. Суд, дослідивши письмові докази, які містяться в матеріалах справи, приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. З 08 листопада 2003 року сторони перебували у зареєстрованому шлюбі з відповідачем. Від шлюбу у них народилася донька - [PERSON], [INFO]. (свідоцтво про народження видане Ленінським відділом державної реєстрації актів цивільного стану по місту Харкову реєстраційної служби Харківського міського управління юстиції, актовий запис № 667.) Сторони разом не проживають, малолітня донька проживає та знаходиться на утриманні позивача. 04 червня 2015 року шлюб між сторонами було розірвано. Відповідно до ст. 180 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно ст. 183 СК України, частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом, який вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь позивачки аліменти щомісячно в розмірі 1/4 частини з усіх видів заробітку, але не менше 30 відсотків прожиткового мінімуму на утримання дитини відповідного віку з 06 листопада 2015 року і до досягнення дитиною повноліття. Приймаючи рішення про стягнення аліментів у зазначеному розмірі, суд в першу чергу виходить з інтересів неповнолітньої дитини, якій потрібна батьківська увага і турбота. На виконання пункту 22 постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 р. N 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів», відповідно до ч. 4 ст. 10 ЦПК України суд роз'яснює відповідачеві відповідальність за прострочення сплати аліментів: відповідально до статті 196 СК України при виникненні заборгованості з вини особи, яка зобов'язана сплачувати аліменти за рішенням суду, одержувач аліментів має право на стягнення неустойки (пені) у розмірі одного відсотка від суми несплачених аліментів за кожен день прострочення. Відповідно до ст. 367 ч.1 ЦПК України суд допускає негайне виконання рішень у справах про стягнення аліментів - у межах суми платежу за один місяць. Відповідно до ст. 88 Цивільного процесуального кодексу України, суд присуджує стягнути з [PERSON] на користь держави судовий збір в розмірі 551грн.20 коп.

Outcome: approved