Jurisdiction: civil
Date: 2015-10-28 00:00:00

Позивач, звернувшись з даним позовом до Вільховецької сільської ради Богуславського району Київської області, просить суд визнати за нею право власності на земельну ділянку площею 2,3714 га для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, розташовану на території Вільховецької сільської ради Богуславського району Київської області, посилаючись на те, що 02 листопада 2014 року помер її чоловік [PERSON]. На даний час після його смерті відкрилася спадщина, спадкоємцем якої вона являється та фактично за законом прийняла у своє володіння вказану спадщину і користуються нею, а коли звернулась до Богуславської районної державної нотаріальної контори із заявою оформити спадщину, то їй було відмовлено, оскільки в державному акті на право власності на земельну ділянку невірно зазначений кадастровий номер земельної ділянки, що і явилось підставою для звернення до суду. Представник позивача [PERSON] в попереднє судове засідання не зявився, але письмово повідомив суд про розгляд справи без його участі, без застосування технічних засобів, позовні вимоги [PERSON] підтримав та просив їх задовольнити. Представник відповідача Вільховецької сільської ради Богуславського району Київської області в попереднє судове засідання не зявився, але письмово повідомив суд про розгляд справи без його участі, позов визнав та не заперечував проти його задоволення. Представник третьої особи в попереднє судове засідання не зявився, але письмово повідомив суд про розгляд справи без його участі, позов визнав та не заперечував проти його задоволення. Виходячи з наведеного, суд вважає, що рішення у справі можливо постановити при проведенні попереднього судового засідання. Відповідно до ч.4 ст.130 ЦПК України при визнанні позову ухвалюється судове рішення в порядку, встановленому ст.174 цього ж Кодексу. Згідно з ч.4 ст.174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Із доданих до позовної заяви доказів видно, що [PERSON] являється дружиною померлого та спадкоємцем на спадщину за законом після смерті чоловіка [PERSON], який помер 02 листопада 2014 року у віці 52 років в м. Біла Церква Київської області, що підтверджується копією свідоцтва про шлюб та копією свідоцтва про смерть. Із копії державного акту на право власності на земельну ділянку серії КВ №108675 від 13 квітня 2005 року видно, що [PERSON] являється власником земельної ділянки площею 2,37 га ( кадастровий номер 32 206 85301), розташованої на території Вільховецької сільської ради Богуславського району, цільове призначення: для ведення товарного сільськогосподарського виробництва. Із копії постанови про відмову у вчиненні нотаріальної дії від 21 липня 2015 року державного нотаріуса Другої Білоцерківської міської державної нотаріальної контори Київської області вбачається, що [PERSON] відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на нерухоме майно (земельну ділянку) після смерті спадкодавця [PERSON], який помер 02 листопада 2014 року, оскільки в правовстановлюючому документі (Державний акт на право власності на земельну ділянку) невірно зазначено кадастровий номер земельної ділянки. Із ч.1 ст.1261 ЦК України видно, що у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. Таким чином, визнання відповідачем предявленого позову не суперечить закону, не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, а тому є підстави для задоволення заявленого позову. На підставі ст.1261 ЦК України,

Outcome: approved