Jurisdiction: civil
Date: 2017-01-03 00:00:00

Позивач звернулась до суду з позовною заявою про стягнення з відповідача на її користь аліментів у розмірі 25 % заробітку (доходу), але не менше 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку на утримання дитини [PERSON], [INFO], починаючи з дня подачі позову. У судове засідання позивач не зявилась, натомість подала заяву, в якій повідомила, що позов підтримує в повному обсязі, справу просить розглянути без її участі. Також повідомила, що не заперечує проти заочного розгляду справи. Відповідач, належним чином повідомлений про розгляд справи, у судове засідання не зявився, про причини неявки не повідомив, заяви про розгляд справи без його участі не надав, надіслав заперечення, згідно з яким не заперечує платити аліменти в розмірі 25% його заробітку (доходу), але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Згідно з ч.1 ст.224 ЦПК України у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності або якщо повідомлені ним причини неявки визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Враховуючи обставини справи, вище викладене, а також відсутність заперечення з боку сторони позивача, щодо проведення заочного розгляду справи, суд, до початку розгляду справи по суті, визнав можливим її заочний розгляд, на підставі наявних у ній доказів. Згідно з викладеними в позовній заяві обставинами сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі. Від шлюбу мають дитину [PERSON], [INFO]. Сімейне життя не склалось, не зійшлись характерами. На даний час відповідач тривалий час проживає окремо і не виконує своїх обовязків по матеріальному забезпеченню дитини, відмовляється робити це добровільно. Дитина проживає з позивачем і знаходиться на її утриманні. Суд виходить з того, що права та обовязки сторін регулюються ч.2 ст. 51 Конституції України, відповідно до якої батьки зобовязані утримувати дітей до їх повноліття, ст.180, ч.3 ст.181-183 Сімейного кодексу України, щодо способів виконання батьками обовязку утримувати дитину, який визначається за домовленістю між сторонами, обставин, які при цьому враховуються судом при визначенні розміру аліментів, а саме: стан здоровя та матеріальне становище дитини, платника аліментів, наявність у нього інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина, а також інші обставини, що мають істотне значення. У судовому засіданні досліджені: копія паспорта та картки платника податків позивача [PERSON] (а.с.4); копія свідоцтва про народження [PERSON], 12 вересня 2015 року, батьками якої є [PERSON] та [PERSON] (а.с.3); довідка Лозівської сільської ради про те, що [PERSON] проживає в с. Лозова, її дитина [PERSON] знаходиться при матері та на її утриманні (а.с.4); копія свідоцтва про шлюб зареєстрований між сторонами 25 квітня 2015 року (а.с.5). Дослідивши матеріали справи, суд доходить висновку, що заявлений позов підлягає задоволенню, оскільки у судовому засіданні підтверджено як факт батьківства відповідача, так і невиконання ним свого обовязку по утриманню дитини, яка перебуває на утриманні позивача. Оскільки відповідач погодився сплачувати аліменти в розмірі 25% його заробітку (доходу), тобто визнав позов, суд виходить з того, що таке визнання не суперечить закону й не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, підстав для відмови у прийнятті цього визнання не вбачає, а тому, відповідно до ч.4 ст. 174 ЦПК України, вважає позов таким, що підлягає задоволенню. При визначенні виду та розміру стягуваних коштів, суд враховує, що вони визначені за домовленістю між сторонами. Відповідно до ч.3 ст. 88 ЦПК України, судові витрати у вигляді судового збору в розмірі 551 грн. 20 коп. підлягають стягненню з відповідача. На підставі п.1 ч.1 ст. 367 ЦПК України, суд вважає необхідним допустити негайне виконання цього рішення у частині стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць.

Outcome: approved