Jurisdiction: civil
Date: 2018-09-02 00:00:00

Позивач звернулась до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. Позовні вимоги обгрунтовує тим, що вони перебувають у шлюбі, який зареєстровано 06 вересня 2003 року Зарічанською сільською радою Володимир-Волинського району Волинської області, про що зроблено актовий запис №17. Від спільного подружнього проживання у них народилося троє дітей: син [PERSON], [INFO], син [PERSON], [INFO], син [PERSON], [INFO]. Зазначає, що одруження з відповідачем виявилось невдалим через непорозуміння, різні погляди на ведення спільного господарства, побуту, виховання дітей. Постійні сварки в сім'ї негативно впливають на психологічний стан дітей. Позивач просить розірвати шлюб з відповідачем та стягнути з нього витрати на правову допомогу, після розірвання шлюбу залишити за нею прізвище «[PERSON]». Позивач в судове засідання подала заяву, в якій зазначає що позовні вимоги підтримує повністю та просить проводити розгляд справи у її відсутності. Спір про встановлення місце проживання дітей та поділу спільного майна подружжя між ними відсутній. Відповідач в судове засідання подав заяву в якій зазначив, що позов визнає повністю, просить проводити розгляд справи у його відсутності. Спір про встановлення місце проживання дітей та поділу спільного майна подружжя між ними відсутній. Враховуючи те, що в судове засідання сторони не з'явились, тому згідно ч.2 ст. 247 ЦПК України розгляд справи здійснюється без фіксування технічними засобами. Відповідно до ч. 4 ст. 206 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав, ухвалює рішення про задоволення позову. Суд приймає визнання позову відповідачем, оскільки таке визнання відповідає вимогам Сімейного кодексу України, відповідає інтересам сторін по справі та не суперечить правам та інтересам інших осіб. Згідно з ч.1 ст. 110 Сімейного кодексу України, позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя. З наданого суду свідоцтва про шлюб [NUMBER] встановлено, що [PERSON] та [PERSON] перебувають у зареєстрованому шлюбі з 06 вересня 2003 року, актовий запис № 17. З наданих суду свідоцтв про народження [NUMBER], [NUMBER], [NUMBER] встановлено, що сторони у справі є батьками неповнолітніх [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO]. В ході розгляду справи встановлено, що причиною розірвання шлюбу є непорозуміння, постійні сварки котрі виникають між подружжям, різні погляди щодо виховання дітей. Сторони примирюватись та зберігати шлюб не бажають. Враховуючи наведене вище, суд прийшов до висновку, що між сторонами виникли відносини, які не сприяють збереженню їх сім'ї. Відповідно до ст. 112 Сімейного Кодексу України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить інтересам одного з них. Оцінивши всі докази в сукупності, суд прийшов до висновку, що збереження шлюбу суперечить інтересам сторін, оскільки сім'я розпалась і надалі її зберігати недоцільно, а шлюб слід розірвати. Оскільки, відповідно до п.9 ч.1 ст. 5 ЗУ «Про судовий збір» позивачка звільнена від сплати судового збору, судовий звір в розмірі 704 грн. 80 коп. слід стягнути з відповідача в користь держави.

Outcome: approved