Jurisdiction: civil
Date: 2014-11-23 00:00:00

Позивач звернулась до суду з даним позовом, в якому просила зняти [PERSON] з реєстраційного обліку в квартирі [ADDRESS] у зв'язку з тим, що він втратив право користування вказаною квартирою. В обґрунтування вимог позивач вказує, що вона, [PERSON], [PERSON] та відповідач є власниками в рівних частках вказаної квартири, в якій зареєстрована вона та її онук [PERSON]. Як зазначає позивач, відповідач [PERSON] з 2000 року не проживає у квартирі, хоча жодних перешкод у цьому йому не створюється, а отже відповідно до ч. 1 ст. 71 та ст. 72 ЖК України, відповідач є таким, що втратив право користування квартирою, у зв'язку з чим позивач і звернулась до суду з даним позовом. В судове засідання позивач не з'явився, направив до суду заяву про розгляд справи у їх відсутність, в якій позовні вимоги підтримав та просив про задоволення позову, посилаючись на обставини та підстави, вказані в позові. Проти заочного розгляду справи не заперечував. Відповідач у судове засідання не з'явився, про час, день та місце розгляду справи повідомлявся у встановленому законом порядку, а тому суд у відповідності до статті 224 Цивільного процесуального кодексу України, за згодою позивача, ухвалив провести заочний розгляд справи. Треті особи в судове засідання не з'явились, направивши заяви про розгляд справи у їх відсутність. Суд, дослідивши матеріали справи, приходить до наступного висновку. Встановлено, що позивач [PERSON], [PERSON], [PERSON] та відповідач є власниками в рівних частках квартири [ADDRESS], в якій зареєстрована вона та її онук [PERSON]. Як зазначає позивач, відповідач [PERSON] з 2000 року не проживає у квартирі, хоча жодних перешкод у цьому йому не створюється, а отже відповідно до ч. 1 ст. 71 та ст. 72 ЖК України, відповідач є таким, що втратив право користування квартирою, у зв'язку з чим позивач і звернулась до суду з даним позовом.. Позивач в обґрунтування власних позовних вимог посилається на положення ч. 1 ст. 71 ЖК України, ст. 72 ЖК України та ст. 7 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні». Відповідно до вимог ч. 1, ч. 2 ст.ст. 71, 72 ЖК України при тимчасовій відсутності наймача або членів його сім'ї за ними зберігається жиле приміщення протягом шести місяців. Якщо наймач або члени його сім'ї були відсутні з поважних причин понад шість місяців, цей строк за заявою відсутнього може бути продовжено наймодавцем, а в разі спору судом. Визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням внаслідок відсутності цієї особи понад встановлені строки, провадиться в судовому порядку. Як вбачається з вказаних статей ЖК України, їх положення розповсюджується на правові відносини існуючі між сторонами в даному спорі. Відповідно до вимог статті 214 ЦПК під час ухвалення рішення суд вирішує, чи мали місце обставини, якими обґрунтовувалися вимоги та заперечення, та якими доказами вони підтверджуються; чи є інші фактичні дані, які мають значення для вирішення справи; які правовідносини сторін випливають із встановлених обставин. Як вбачається з матеріалів справи, факт непроживання відповідача [PERSON] в квартирі [ADDRESS] з 2000 року, підтверджується відповідними актами, що є в матеріалах справи. Відповідно до ст. 7 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» зняття з реєстрації місця проживання здійснюється протягом 7 днів на підставі заяви особи, запиту органу реєстрації за новим місцем проживання особи, остаточного рішення суду (про позбавлення права на житлове приміщення або права користування житловим приміщенням, визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням, визнання особи безвісно відсутньою або померлою). Таким чином, суд вважає позовні вимоги обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню. На підставі викладеного та

Outcome: approved