Jurisdiction: civil
Date: 2015-11-23 00:00:00

Позивач звернулась до суду з позовом до [PERSON], в якому просить стягнути аліменти з відповідача на свою користь на утримання малолітньої доньки [PERSON], [INFO], у розмірі ? частини з усіх видів його заробітку /доходів/, але не менше ніж 30% від прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно з дня подання позовної заяви і до досягнення донькою повноліття. На обґрунтування позову вказала, що 04.11.2014 року було розірвано шлюб між [PERSON] та [PERSON]. Від спільного проживання мають малолітню доньку [PERSON], [INFO], проте відповідач добровільно надавати матеріальну допомогу на утримання та розвиток дитини не бажає. В судовому засіданні позивач позовні вимоги підтримала у повному обсязі, посилаючись на обставини, викладені у позовній заяві, просила задовольнити. Відповідач в судовому засіданні позовні вимоги не визнав, зазначив, що не є батьком [PERSON], [INFO], так як за станом здоров»я не може мати дітей. Суд, заслухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, дійшов висновку, що позов підлягає повному задоволенню. Згідно принципу диспозитивності цивільного судочинства (ст. 11 ЦПК України) суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до норм ЦПК, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Обов'язок доказування і подання доказів процесуальним Законом (ст.60 ЦПК), покладено на сторони. Згідно ст.ст.10, 60 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Судом встановлено, що згідно копії свідоцтва про народження [PERSON], [INFO], в графі батько записаний [PERSON] /а. с. 4/. Частиною 1 ст. 122 Сімейного кодексу України передбачено, що дитина, яка зачата або народжена в шлюбі, походить від подружжя. Так, відповідно до ст.136 Сімейного кодексу України особа, яка записана батьком дитини відповідно до статей 122, 124, 126 і 127 цього Кодексу, має право оспорити своє батьківство, пред'явивши позов про виключення запису про нього як батька з актового запису про народження дитини. \~\~Оскільки на даний час батьком дитини зареєстрований саме відповідач, і це відповідає вимогам ст. 122 СКУ, і про дану обставину відповідачу було відомо,\~\~то при вирішенні даної справи, не вирішуючи питання щодо походження дитини, суд виходить з того, що на даний час відповідач є батьком дитини і тому має певні батьківські обов'язки у зв'язку з цим, в тому числі і обов'язок по утриманню дитини. Сам факт оспорювання батьківства не є підставою для відмови у позові про стягнення аліментів на час, коли запис про нього як про батька, ще не виключено. При захисті прав дитини суд виходить з офіційного статусу відповідача як батька вказаної дитини на даний час. Дана обставина не позбавляє відповідача права на оспорювання батьківства. Відповідачем доказів, що він не є батьком [PERSON], [INFO] до суду не надано. Відповідно до ст. 180 Сімейного Кодексу України батьки зобовязані утримувати дитину до досягнення нею повноліття, проте відповідач від виконання свого батьківського обовязку ухиляється і матеріальної допомоги на утримання доньки не надає. Як вбачається з матеріалів справи, 21 квітня 2015 року було укладено шлюб між [PERSON] та [PERSON] /а.с. 22/. Спільних дітей не мають. Визначаючи розмір аліментів, суд враховує положення ст. 182 СК України, при цьому суд виходить з відсутності доказів того, що відповідач має інших дітей чи непрацездатних осіб, які перебувають на його утриманні. Відповідно до ст. 184 СК України, якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, частину доходу отримує в натурі, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення, суд за заявою одержувача може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Суду не надано доказів про дохід відповідача, що він має мінливий характер, або про отримання ним доходу у натурі, а тому суд не має законних підстав вважати, що відповідач має нерегулярний дохід, і не вбачає підстав для стягнення аліментів у твердій грошовій сумі, а вважає необхідним стягнути з відповідача аліменти у частці від доходу згідно вимог ст. 183 СК України. Згідно ч. 1 ст. 183 Сімейного Кодексу України \~суд стягує з відповідача аліменти у розмірі ? частини з усіх видів його заробітку /доходів/, але не менше 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно. Відповідно до ст. 191 Сімейного кодексу України аліменти присуджуються від дня предявлення позову. П.14 Постанови Пленуму ВСУ від 15.05.2006р. №3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» звертає увагу судів на те, що відповідно до ст.140 СК стягнення за рішенням суду з особи, записаної батьком або матір'ю, аліментів на дитину не є перешкодою для звернення до суду з позовом про виключення відомостей про них як батька або матері з актового запису про народження цієї дитини. Задоволення судом зазначених вимог може бути підставою для перегляду рішення про стягнення аліментів у\~\~зв'язку з нововиявленими обставинами (п.1 ч.2 ст.361 ЦПК). Згідно ст.88 ЦПК України суд стягує з відповідача на користь держави судовий збір. Відповідно до п.1 ч.1 ст. 367 ЦПК України допускає негайне виконання рішення в межах суми платежу аліментів за один місяць. На підставі ст.ст. 180-183 Сімейного Кодексу України,

Outcome: approved