Jurisdiction: civil
Date: 2019-07-07 00:00:00

Позивач звернулась до суду з вказаним вище позовом, який мотивовано тим, що вона є власниками будинку [ADDRESS] . Також у вказаному будинку зареєстрований, однак не проживає більше року, онука позивача [PERSON] . Враховуючи той факт, що відповідач не проживає у вказаному вище житлі більше року, не приймає участі у ведені спільного домашнього господарства, не приймає участі в оплаті необхідних платежів по утриманню домоволодіння, позивач просить суд визнати відповідача такою, що втратив право користування вказаним вище житлом та зобов`язати Могилів-Подільський районний сектор управління державної імміграційної служби України у Вінницькій області зняти з реєстрації [PERSON] за адресою: [ADDRESS] . Ухвалою Могилів-Подільського міськрайонного суду Вінницької області від 26.06.2019 замінено третю особу, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору з Могилів-Подільського районного сектору управління державної міграційної служби України у Вінницькій області на Могилів-Подільську міську раду. В судове засідання сторони спору не з`явились. Позивач надала суду заяву про розгляд справи за її відсутності, в якій також зазначила, що позовні вимоги підтримує та не заперечує проти заочного розгляду справи. Відповідач в судове засідання не з`явилась, про час та місце розгляду справи повідомлена завчасно та належним чином за місцем реєстрації, адресою, яка вказана, як адреса фактичного проживання та шляхом публікації оголошення на офіційному сайті суду. Враховуючи зазначені обставини суд, зважаючи на зміст заяви позивача, ухвалою від 08.07.2019 вирішив провести заочний розгляд справи на підставі наявних в справі доказів, відповідно до положень ст. 280-281 ЦПК України. Представник третьої особи в судове засідання не з`явилась. Подала до суду клопотання про розгляд справи без її участі, при вирішенні позову поклалась на розсуд суду. Розглянувши позов, дослідивши матеріали справи, оцінивши докази, суд приходить до висновку про наявність підстав для часткового задоволення позовних вимог, враховуючи таке. Позивач є власником будинку [ADDRESS] , що підтверджується свідоцтвом про право власності на житловий об`єкт нерухомого майна № 2030 від 16.10.2006. Дана обставина також підтверджується Витягом про реєстрацію права власності на нерухоме майно № 12299735 від 26.10.2006 (а.с.7,8). Згідно відомості (довідки) № 453 від 22.01.2019 виданої адміністратором відділу надання адміністративних послуг Могилів-Подільської міської ради за адресою: [ADDRESS], крім позивача також зареєстрована [PERSON] (а.с.6). З наданої суду довідки від 22.01.2019 виданої Головою квартального комітету № 2 «Вокзальний», [PERSON] зареєстрована за адресою: [ADDRESS] , але не проживає, проживає в м. Мурманськ (а.с.6). Статтею 41 Конституції України та ст. 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, до якої Україна приєдналася 17.07.97 відповідно до Закону № 475/97-ВР від 17.07.97 «Про ратифікацію Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, Першого протоколу та протоколів № 2, 4, 7 та 11 до Конвенції» закріплено принцип непорушності права приватної власності, який означає право особи на безперешкодне користування своїм майном та закріплює право власника володіти, користуватися і розпоряджатися належним йому майном, на власний розсуд учиняти щодо свого майна будь-які угоди, відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб. Частиною 1 статті 319 ЦК України передбачено право власника володіти, користуватись та розпоряджатись своїм майном на власний розсуд. Статтею 150 ЖК Української РСР визначено, що громадяни, які мають у приватній власності будинок (частину будинку), квартиру, користуються нею для особистого проживання і проживання членів їх сімей. Відповідно до ч.4 ст.156 ЖК Української РСР до членів сім`ї власника будинку (квартири) належать особи, зазначені в частині другій статті 64 цього Кодексу. Припинення сімейних відносин з власником будинку (квартири) не позбавляє їх права користування займаним приміщенням. У разі відсутності угоди між власником будинку (квартири) і колишнім членом його сім`ї про безоплатне користування жилим приміщенням до цих відносин застосовуються правила, встановлені статтею 162 цього Кодексу. Відповідно до ст. 405 ЦК України право члена сім`ї власника будинку, який не є його співвласником, на користування цим будинком обумовлено наявністю сімейних відносин із власником і спільним із ним проживанням у цьому будинку. Член сім`ї власника житла втрачає право на користування житлом у разі відсутності його без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником будинку або законом. Згідно ст. 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном. Доказів, які б спростовували факт відсутності відповідача за адресою місця реєстрації менше ніж 1 рік в матеріалах справи не має. Враховуючи викладене суд, вирішуючи спір за наявними у справі доказами, приходить до переконання, що право позивача підлягає захисту в судовому порядку. При вирішенні даного спору суд також зважає на те, що відповідно до п.2 ч.1 ст. 7 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» зняття з реєстрації місця проживання особи здійснюється на підставі судового рішення, яке набрало законної сили, про позбавлення права власності на житлове приміщення або права користування житловим приміщенням, про виселення, про визнання особи безвісно відсутньою або оголошення її померлою. Зважаючи на зміст положень вказаних вище норм, а також встановлені обставини, зокрема те, що відповідач, яка є членом сім`ї власника, не проживає у вказаному вище будинку, як зазначено позивачем і такий строк перевищує 1 рік, суд вважає, що позов підлягає частково задоволенню. Враховуючи викладене та

Outcome: partial