Jurisdiction: civil
Date: 2021-09-12 00:00:00

Позивач звернулась до суду з даним позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, в якому просила розірвати шлюб між нею та [PERSON] , який зареєстрований 14 грудня 2013 року, Відділом державної реєстрації актів цивільного стану Шевченківського районного управління юстиції у м. Києві, актовий запис № 1724. В обґрунтування позову вказала, що 14 грудня 2013 року Відділом державної реєстрації актів цивільного стану Шевченківського районного управління юстиції у м. Києві було зареєстровано шлюб між нею та [PERSON] . Від шлюбу у сторін є неповнолітній син - [PERSON] , [INFO] . Спільне життя у сторін не склалося, шлюбні відносини між сторонами були припинені в квітні 2015 року. На даний момент ведення між сторонами спільного господарства та сумісне проживання припинено та за переконанням позивача, подальшого сенсу підтримувати сімейні відносини немає. Таким чином, сторони припинили шлюбні відносини, перестали проживати разом та вести спільне господарство, проявляти турботу один до одного, внаслідок чого їх спільне подальше життя та збереження шлюбу суперечить інтересам сторін. Також позивач просить визначити місце проживання дитини [PERSON] , [INFO] разом з нею. На підставі викладеного, [PERSON] змушена звернутися до суду з вказаним позовом. Відповідно до вимог ст. 274 ЦПК України справа розглядається за правилами спрощеного позовного провадження. Ухвалою Вишгородського районного суду Київської області від 02.06.2021 року по справі відкрито провадження за правилами спрощеного позовного провадження. Позивач у судове засідання не з`явилась, надала заяву, в якій просила проводити розгляд справи без її участі, позовні вимоги підтримала та просила їх задовольнити, проти заочного розгляду справи не заперечувала. Відповідач у судове засідання не з`явився, про місце, час та дату розгляду справи був повідомлений належним чином, заяви про розгляд справи за його відсутністю до суду не надходило, а тому суд, відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 280 ЦПК України, вважає можливим вирішити справу на підставі наявних доказів без участі відповідача. 13 вересня 2021 року відповідно до ч. 1 ст. 281 ЦПК України постановлено ухвалу про заочний розгляд справи. Суд, розглянувши справу в межах заявлених позовних вимог, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов заявлений обґрунтовано і підлягає задоволенню з наступних підстав. Як вбачається з матеріалів справи, сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі з 14.12.2013 року, що підтверджується свідоцтвом про укладення шлюбу серії [NUMBER] . Від шлюбу у [PERSON] та [PERSON] є неповнолітній син - [PERSON] , [INFO] , в свідоцтві про народження дитини, сторони записані її батьками. Судом встановлено, що сторонни однією родиною не проживають, миритися наміру не мають. Спільне господарство не ведуть. Подружні відносини не збереглись. Надання строку на примирення не дасть позитивних результатів, оскільки між сторонами вже багато років відсутні будь-які відносини. З огляду на встановлені обставини судом зазначається наступне. Порядок припинення шлюбу врегульовано главою 11 СК України. Відповідно до пункту 2 статті 104 СК України розірвання шлюбу є однією із законодавчо визначених підстав його припинення. Право на розірвання шлюбу ґрунтується нормами статей 105-114 СК України. Відповідно до ч. 2 ст. 112 Сімейного Кодексу України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. За роз`ясненням Пленуму Верховного Суду України в постанові № 11 від 21.12.2007 року «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя», розірвання шлюбу судом відбувається: за наявності в подружжя спільних неповнолітніх дітей; за відсутності згоди одного з подружжя на розірвання шлюбу, крім випадків, передбачених ст. 107 СК; за спільною заявою подружжя, яке має дітей, відповідно до ст. 109 СК; за позовом одного з подружжя відповідно до ст. 110 СК (п.3). Положеннями статті 160 СК України передбачено, що місце проживання дитини, яка не досягла десяти років, визначається за згодою батьків. Місце проживання дитини, яка досягла десяти років, визначається за спільною згодою батьків та самої дитини. Враховуючи те, що позивач просить місцем проживання неповнолітньої дитини визначити з матір`ю та те, що відповідач заперечень з приводу визначення місця проживання їх спільної дитини з матір`ю не надав, тому суд вважає, що місцем проживання неповнолітньої дитини [PERSON] , [INFO] , слід визначити місце проживання його матері. З огляду на викладене, суд вважає за необхідне задовольнити позовні вимоги [PERSON] та розірвати шлюб між сторонами, який зареєстровано 14 грудня 2013 року, Відділом державної реєстрації актів цивільного стану Шевченківського районного управління юстиції у м. Києві, актовий запис № 1724. Крім того, позовні вимоги в частині визначення місця проживання дитини також підлягають задоволенню.

Outcome: approved