Jurisdiction: civil
Date: 2020-05-26 00:00:00

Позивач звернулась до Приморського районного суду м. Одеси з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання малолітньої дитини та аліментів на утримання дружини. Позовні вимоги мотивовані тим, що з 04.04.2017 року сторони знаходяться в зареєстрованому шлюбі. Від шлюбу сторони мають неповнолітню дитину - [PERSON] , [INFO] . Як зазначає, позивач подружнє життя з відповідачем не склалось у зв`язку з несумісністю характерів, різними поглядами на шлюб, сім`ю та плани на майбутнє. Сімейні стосунки постійно погіршувались, між ними постійно виникали конфлікти. В результаті вищевказаного вони втратили почуття любові, дружби та взаємоповаги. На даний час дитина проживає разом з позивачем та перебуває на її утриманні, відповідач матеріальної допомоги на утримання дитини не надає в необхідному обсязі, в житті дитини та її вихованні участі не приймає. Ухвалою суду від 27 листопада 2019 року провадження по справі відкрито та призначено розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження з викликом осіб у судове засідання на 23 січня 2020 року. У судове засіданні 23 січня 2020 року з`явився представник позивача. Від відповідача до суду надійшла заява про розгляд справи без його особистої участі. Судом проголошено перерву на 25 лютого 2020 року. 20 лютого 2020 року до суду надійшов відзив на позовну заяву в котрому відповідач проти задоволення позовних вимог заперечував, визнав позовні вимог в частині ј від усіх видів заробітку щомісяця. У судове засіданні 25 лютого 2020 року з`явився представник позивача та представник відповідача, надали суду пояснення щодо позовних вимог. Судом проголошено перерву на 01 квітня 2020 року. 11 березня 2020 року до суду надійшла відповідь на відзив від представника позивача, в котрому він не погодився з зазначеними у відзиві на позов обставинами, додатково надав обґрунтування позовних вимог, позов підтримав у повному обсязі. У судове засіданні 01 квітня 2020 року належним чином сповіщені учасники справи не з`явились, від представника позивача надійшла заява про відкладення слуханням справи. Судом проголошено перерву на 25 травня 2020 року. У судове засідання 25 травня 2020 року з`явився представник позивача та представник відповідача. Після заслуховування сторін та дослідження доказів по справі суд перейшов до судових дебатів. Заслухавши промову представника позивача, в котрій позовні вимоги підтримав у повному обсязі, у судових дебатах, судом проголошено перерву на 27 травня 2020 року. У судове засідання 27 травня 2020 року з`явився представник позивача та представник відповідача. Представник відповідача у судових дебатах виступив з промовою, в котрій позовні вимог визнав частково. Дослідивши матеріали справи, оцінивши докази у їх сукупності, суд вважає, що позовні вимоги [PERSON] підлягають частковому задоволенню, виходячи з наступного. Судом встановлено, що між [PERSON] та [PERSON] 04.04.2017 року Приморським районним у м. Одесі відділом державної реєстрації актів цивільного стану ГТУЮ в Одеській області, актовий запис №307, був укладений шлюб що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER] . Подружнє життя позивача з відповідачем не склалось у зв`язку з несумісністю характерів. Сімейні стосунки постійно погіршувались, між ними постійно виникали конфлікти. В результаті вищевказаного вони втратили почуття любові, дружби та взаємоповаги. Кожен з них живе своїм життям, не турбуючись проблемами один одного. Від шлюбу сторони мають неповнолітню дитину - [PERSON] , [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] . Дитина, на даний час проживає з матір`ю. Відповідач на утримання дитини матеріальної допомоги не надає, не піклується про моральний, фізичний та психічний розвиток дитини. Позивач самостійно утримувати дитину належним чином не в змозі. Відповідно до ст. 180 СК України, батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. В контексті даної статті батько і мати мають рівні права та обов`язки щодо своїх дитину. Предметом основної турботи та основним обов`язком батьків є забезпечення інтересів своєї дитини. Матеріальне утримання дитину це обов`язок батьків. Згідно ст. 8 Закону України «Про охорону дитинства», кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України. Відповідно до статті 182 СК України, при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитину; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дитину, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим ніж 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Представником відповідача до суду було надано довідку від 15 січня місяця 2020 року за вих. № 015/20 з 15 січня місяця 2019 року по грудень місяць 2019 року. З якої вбачається, що відповідач працює у ТОВ ФК «ПРОІНВЕСТО» на посаді директора, з посадовим окладом 4200 грн., заробітна плата за останні дванадцять місяців складає 50 400 грн. Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 27 Конвенції ООН «Про права дитини» від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України № 789 Х11(78912) від 27 лютого 1991 року та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, держава визнає правом кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. За змістом ст. 180 СК України, батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. 17 травня 2017 року Верховна Рада України прийняла Закон № 2037-У111 «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо посилення захисту права дитини на належне утримання шляхом вдосконалення порядку стягнення аліментів». Закон набрав чинності 08.07.2017 року. Відповідно до частини 3 ст. 181 СК України (у редакції зі змінами від 08.07.2017 року), за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Позивач просить стягнути з відповідача аліменти на утримання дитини [PERSON] в розмірі 13 000 грн., але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісяця. Відповідно до ст. 7 Закону України « Про Державний Бюджет на 2020 рік» передбачено, що у 2020 році прожитковий мінімум для дітей віком з 6 років до 18 років : з 1 січня 2020 року - 1 778 грн ( 50 відсотків - 889 грн.) Відповідно до частини 2 ст.182 СК України, розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим ніж 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Відповідно до ч. 1 ст. 183 СК України, частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Згідно до ч. 1 ст. 191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову. Наведені норми імперативно закріплюють обов`язок батьків утримувати дитину до досягнення ними повноліття. Сторони не можуть домовитися про розмір аліментів на утримання дитини, а тому кошти на утримання дитини (аліменти) підлягають присудженню за рішенням суду. Таким чином, суд приходить до висновку про доцільність часткового задоволення позовних вимог щодо стягнення з [PERSON] аліментів на утримання [PERSON] в розмірі 1500 грн., щомісяця, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Окрім того позивачкою пред`явлені вимог щодо стягнення з відповідача на її користь аліменти на утримання позивачки у розмірі 5000 гривень 00 коп. до досягнення дитиною трирічного віку. Відповідно до ч. ч. 2, 4 ст.84 СК України дружина, з якою проживає дитина, має право на утримання від чоловіка - батька дитини до досягнення дитиною трьох років. Право на утримання вагітна дружина, а також дружина, з якою проживає дитина, має незалежно від того, чи вона працює, та незалежно від її матеріального становища, за умови, що чоловік може надавати матеріальну допомогу. Згідно зі ст. 182 Сімейного кодексу України, при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дитину, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення. Визначаючи розмір аліментів на утримання дружини, суд виходячи з принципу справедливості та розумності та з урахуванням потреб жінки з якою проживає дитина, яка недосягла трирічного віку, можливостей відповідача суд приходить до висновку про необхідність стягнення аліментів в розмірі 500 грн. з відповідача на утримання дружини. Відповідно до ч.1 ст. 191 СК України аліменти за рішенням суду присуджуються від дня пред`явлення позову.

Outcome: partial