Jurisdiction: civil
Date: 2015-01-18 00:00:00

Позивач звернувся із позовом до відповідача, про стягнення заборгованості, в якому зазначив, що 12.12.2007 року між АКІБ «УкрСиббанк», правонаступником якого є позивач та відповідачем було укладено кредитний договір №11276445000, відповідно до умов якого відповідачу було надано кредит в сумі 117 974,00 грн. зі сплатою 14% річних. Відповідач свої зобов'язання за договором не виконує, не здійснює платежів в рахунок погашення суми кредиту та нарахованих процентів, у зв'язку з чим утворилась заборгованість, яка станом на 14.10.2014 року складає 263 930,88 грн. Просить стягнути з відповідача вказану суму заборгованості, а також судові витрати по справі. Представник позивача у судове засідання не з'явився, звернувся до суду з заявою, в якій просив розглядати справу за його відсутності, вказав, що позовні вимоги підтримує в повному обсязі та не заперечує проти заочного розгляду справи. Відповідач в судове засідання не з'явилась, про час та місце розгляду справи повідомлялась належним чином шляхом надання оголошення через засоби масової інформації. Заперечень проти позову не надала, явку представника не забезпечила. Відповідно до ст. 224 ЦПК України суд вважає за можливе ухвалити заочне рішення. Дослідивши матеріали справи, суд вважає встановленими наступні обставини та відповідні їм правовідносини. Як вбачається з матеріалів справи, 12.12.2007 року між АКІБ «УкрСиббанк», правонаступником якого є позивач та відповідачем було укладено кредитний договір №11276445000, відповідно до умов якого відповідачу було надано кредит в сумі 117 974,00 грн. зі сплатою 14% річних. Відповідно до п.8.1 кредитного договору у разі порушення зобов'язання позичальником в частині не сплати чергового ануїтетного платежу в установлений день сплати такого платежу чи сплати у розмірі меншому, ніж передбачено цим договором: на прострочену суму основного боргу банк нараховує підвищені проценти в розмірі діючої процентної ставки на момент виникнення такої простроченої суми основного боргу. Нарахування підвищеної процентної ставки на прострочену суму основного боргу починається з дня виникнення простроченої суми основного боргу (дня сплати ануїтетного платежу); на суму прострочених процентів, банк може нараховувати пеню, починаючи з 32 (тридцять другого) календарного дня, якщо рахувати з дати виникнення прострочених процентів. Згідно з п.8.6 кредитного договору відповідно до вимог ст.611 ЦК України позичальник зобов'язаний сплатити банку неустойку за порушення своїх зобов'язань (в тому числі і за порушення термінів виконання зобов'язань), встановлених п.п.4.5, 4.6, 4.7, 4.9 цього договору. З матеріалів справи вбачається, що позивач свої зобов'язання виконав належним чином, надавши відповідачу передбачену кредитним договором суму кредиту. Позивачем на адресу відповідача 10.09.2014 року було направлено досудову вимогу про погашення заборгованості за кредитним договором. Однак дана вимога відповідачем виконана не була. Після укладення договору, відповідач своїх зобов'язань за вказаним договором не виконувала, не здійснювала платежів в рахунок погашення суми кредиту та нарахованих процентів, у зв'язку з чим у відповідача утворилась заборгованість за вказаним договором, яка станом 14.10.2014 року становить 263 390,88 грн. та складається з: 103 205,93 грн. - заборгованість за кредитом; 123 364,57 грн. - заборгованість по процентам; 17 764,22 грн. - пеня за несвоєчасне погашення заборгованості за кредитом; 19 056,16 грн. - пеня за несвоєчасне погашення заборгованості по процентам. На момент розгляду справи відповідач не сплатила зазначену суму заборгованості. Відповідно до ч.1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа зобов'язується надати грошові кошти позичальнику у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Згідно із ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Статтею 610 ЦК України передбачено, що порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання. Договір є обов'язковим для виконання сторонами (ст. 629 ЦК України). У відповідності до ч.1 ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання. Згідно ст.530 ЦК України якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). У разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом (ст.611 ЦК України). Таким чином, виходячи із вищенаведеного суд прийшов до висновку про те, що позивач виконав всі умови кредитного договору належним чином, а відповідач ухиляється від виконання взятих на себе договором зобов'язань, що є порушенням норм чинного законодавства України та умов вказаного договору. Зважаючи на наявні в матеріалах справи докази, розрахунок розміру заборгованості, суд вважає, що відомості, які вони містять відповідають дійсним обставинам справи. Отже, зважаючи на наведене вище, суд вважає, що позов є законним, таким що відповідає вимогам чинного законодавства України та підлягає задоволенню в повному обсязі. Відповідно до ст.88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. На підставі викладеного,

Outcome: approved