Jurisdiction: civil
Date: 2018-05-13 00:00:00

Позивач звернулась до суду з позовом до [PERSON], в якому просить стягнути з [PERSON] аліменти на користь [PERSON] на утримання неповнолітнього сина [PERSON], [INFO] у розмірі Ѕ частини від усіх видів заробітку (доходу), але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісяця, починаючи стягнення з дня предявлення позову до суду і до досягнення дитиною повноліття. В обґрунтування своїх позовних вимог позивач зазначила, що з 20.05.2006 року по 18.09.2009 рік перебувала у шлюбі з відповідачем, від шлюбу мають дитину [PERSON], [INFO], який проживає з позивачем. Відповідач є особою не працездатною, коштів на утримання дитини не надає, на утриманні інших осіб не має. Позивач в судове засідання не зявилася, відповідно до наданої суду заяви позов підтримала. Відповідач в судове засідання не зявився, надав до суду заяву, відповідно до якої просив розглянути справу за його відсутності, відзив на позов не надав, позов визнав. Відповідно до вимог ч.2 ст.247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд, зясувавши обставини справи та перевіривши їх доказами вважає, що позов підлягає задоволенню. Судом встановлено, щоз 20.05.2006 року по 18.09.2009 рік перебувала у шлюбі з відповідачем, що підтверджується копією свідоцтва про шлюб 1-ЖС № 063000, виданим Відділом реєстрації актів цивільного стану Токмацького районного управління юстиції Запорізької області 18.09.2009 року актовий запис № 60. Від шлюбу сторони мають дитину [PERSON], [INFO], що підтверджується копією свідоцтва про народження серії 1-ЖС №13049 виданим Новопрокопівською сільською радою Токмацького району Запорізької області 12.01.2010 року, актовий запис № 01, відповідно до якого батьком записаний [PERSON] відповідач по справі, що відповідачем не оспорюється Ураховуючи положення ч. 1 ст. 3 Конвенції про права дитини, ч. ч. 7, 8 ст. 7 СК України при вирішенні будь-яких питань щодо дітей, суд повинен виходити з якнайкращого забезпечення інтересів дитини. Обов'язок батьків по утримуванню дітей до досягнення ними повноліття закріплений ч.2 ст.51 Конституції України та ст. 180 Сімейного кодексу України. У випадку ухилення батьків від виконання цього обов'язку, за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються в частині від доходу його матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі (ч. 3 ст.181 Сімейного кодексу України). На підставі ч.1 ст.182 Сімейного кодексу України при визначенні розміру аліментів суд враховує стан здоров'я та матеріальне становище дитини і платника аліментів, наявність у останнього інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина, інші обставини, що мають істотне значення. Відповідно до ч.ч.1, 2 ст.183 Сімейного кодексу України частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Згідно з ч.2 ст.182 Сімейного кодексу України, мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Частиною 1 статті 191 Сімейного кодексу України встановлено, що аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову. Суд приймає до уваги матеріальне становище відповідача, який офіційно не працює, регулярного заробітку не має, відсутні відомості про можливість здійснювати оплату на утримання дитини в розмірі Ѕ частини від усіх видів заробітку (доходу), але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Таким чином, з відповідача необхідно стягнути на користь позивача аліменти на утримання дітини в розмірі ј частини від усіх видів заробітку (доходу), але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісяця, починаючи стягнення з дня предявлення позову до суду і до досягнення дитиною повноліття. В силу вимог п. 1 ч. 1 ст. 430 ЦПК України, рішення суду допускається до негайного виконання у межах суми розміру аліментів за один місяць. Судові витрати, оскільки позивач звільнена від сплати судового збору, на підставі ч. 6 ст.141 ЦПК України підлягають стягненню з відповідача в дохід держави в розмірі 704,80 гривень. На підставі викладеного,

Outcome: partial