Jurisdiction: civil
Date: 2019-10-06 00:00:00

Позивач звернулась до відповідачів з позовною заявою, в якій, з урахуванням уточнених позовних вимог, просила визнати їх такими, що втратили право користування житловим приміщенням за адресою: [ADDRESS] . В обґрунтування позовних вимог зазначила, що вона є власником вищезазначеної квартири, де також зареєстровані відповідачі, які протягом 10 років за даною адресою не проживають, фактичне місце їх знаходження позивачу не відоме. Вказує, що особові рахунки на сплату житлово-комунальних послуг оформлені на позивача, тому в неї виникають складнощі зі сплатою надмірних сум за комунальні послуги. Враховуючи викладене, позивач звернулася до суду з даним позовом. Ухвалою Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровська від 26 липня 2019 року відкрито провадження у даній справі за правилами спрощеного позовного провадження з викликом сторін. Позивач у судовому засіданні підтримала позовні вимоги та просила їх задовольнити. Додатково зазначила, що відповідача [PERSON] вона колись по дружньому прописала в квартирі, але він там ніколи не проживав та де він зараз проживає їй не відомо. Відповідачі [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] є її колишньою невісткою та онуками, але де вони проживають їй також не відомо. \~ \~ \~ \~ Відповідачі у судове засідання не з`явилися, про дату, час і місце розгляду справи були повідомлені належним чином, причини неявки суду не повідомили, клопотань про відкладення розгляду справи чи про розгляд справи у їх відсутність, а також відзив не подавали, у зв`язку із чим, суд, враховуючи згоду позивача, ухвалив відповідно до ст. 280 ЦПК України проводити заочний розгляд справи з ухваленням заочного рішення суду. Представник третьої\~особи Департаменту\~адміністративних послуг\~та дозвільних\~процедур Дніпровської\~міської ради,\~у судове\~засідання не\~з`явився,\~про час\~і місце\~судового розгляду\~повідомлений належним\~чином,\~до початку\~судового засідання\~подав клопотання\~про слухання\~справи без\~його участі\~та просив\~ухвалити рішення\~відповідно до\~вимог чинного\~законодавства України. Вислухавши позивача, свідків [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] , а також дослідивши докази в їх сукупності, судом встановлені наступні фактичні обставини. Позивач є власником квартири [ADDRESS] (а.с.6,18). За вищевказаною адресою, крім позивача та її сина, також зареєстровані відповідач [PERSON] з 01 листопада 2011 року, відповідачі [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] з 18 березня 2010 року (а.с.11,14-17,35). Згідно із частиною 1 статті 383 ЦК України, власник житлового будинку, квартири має право використовувати помешкання для власного проживання, проживання членів своєї сім`ї, інших осіб. Відповідно до статті 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном. Згідно зі статтею 156 ЖК України члени сім`ї власника жилого будинку (квартири), які проживають разом із ним у будинку (квартирі), що йому належить користуються жилим приміщенням нарівні з власником будинку (квартири), якщо при їх вселенні не було іншої угоди про порядок користування цим приміщенням. Аналогічну норму містить також стаття 405 ЦК України. Допитаний у судовому засідання в якості свідка [PERSON] пояснив, що він є сином позивача, а відповідач [PERSON] є його колишньою дружиною, відповідачі [PERSON] та [PERSON] дітьми. Після розлучення він з дружиною та дітьми вже близько 8 років не спілкується та в спірній квартирі вони ніколи не проживали, під час спільного проживання в них було інше житло. Де відповідачі знаходяться зараз йому не відомо. Щодо відповідача [PERSON] зазначив, що його не знає, ніколи за вказаною адресою останній також не проживав. Свідок [PERSON] повідомив суду, що знайомий з позивачем та її сином свідком [PERSON] близько 2-3 років та протягом 2018-2019 років тричі був у квартирі позивача, де були лише її речі, чужих речей там не бачив. Допитаний у судовому засіданні свідок [PERSON] вказав, що він є сусідом позивача близько 10 років, знає, що за спірною адресою проживає лише позивач. Актами про не проживання від 07 жовтня 2019 року встановлено, що в квартирі [ADDRESS] відповідачі не мешкають більше 8 років, їх особистих речей в квартирі немає (а.с.52,53). Дослідженими в судовому засіданні доказами поважні причини відсутності відповідачів за місцем реєстрації не встановлені. Таким чином, виходячи з вищевикладеного, суд приходить до висновку про те, що відповідачі не проживають в спірній квартирі понад один рік без поважних причин, спроб вселитися не робили і ніхто не перешкоджав їх проживанню або вселенню до неї, а тому вимоги позивача щодо визнання осіб такими, що втратили право користування жилим приміщенням є законними та обґрунтованими. Згідно зі ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог, а тому з відповідачів на користь позивача підлягає стягненню сума судового збору у розмірі у розмірі по 768,40 грн з кожного.

Outcome: approved