Jurisdiction: civil
Date: 2018-10-18 00:00:00

Позивач звернулась до суду з позовом, в якому просить визнати відповідача таким, що втратив право користування житловим приміщенням в квартирі № 15 в будинку № 53 по пр. 50-річчя Перемоги в м. Мелітополь Запорізької області, зазначивши, що відповідач є її членом сімї - онук, та був зареєстрований у належній їй квартирі. Однак, відповідач не проживає у належній їй квартирі з 2000 року, претензій щодо проживання в квартирі не має, його речей в квартирі не має, тому він може бути визнаний таким, що втратив право користування житловим приміщенням. В судове засідання позивач не зявилась, від неї надійшла заява, в якій вона просить розглядати справу за її відсутності, наполягає на задоволенні позовних вимог. Проти винесення заочного рішення не заперечує. Відповідач у судове засідання не зявився, не повідомив суд про причини неявки, про час і дату судового засідання був повідомлений належним чином, заяви про відкладення розгляду справи, про розгляд справи за його відсутності, а також відзив на позов від нього не надходило, тому суд визнає його неявку неповажною, та вважає можливим ухвалити заочне рішення за його відсутності на підставі наявних у справі доказів. Представник третьої особи в судове засідання не зявилась, від неї надійшла заява про розгляд справи за її відсутності, просить прийняти рішення на розгляд суду. Відповідно до ч.1 ст. 280 ЦПК України, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: 1) відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; 2) відповідач не зявився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; 3) відповідач не подав відзив; 4) позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Відповідно до ч.2 ст. 247 ЦПК України, в звязку з неявкою всіх учасників справи в судове засідання, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши матеріали цивільної справи, суд вважає, що позов підлягає повному задоволенню за наступними підставами. Як вбачається з матеріалів справи, право власності на квартиру № 15 в будинку № 53 по пр. 50-річчя Перемоги в м. Мелітополь Запорізької області зареєстровано за [PERSON] на підставі свідоцтва про право власності на житло від 23 лютого 1993 року /а.с.10/. Згідно довідок старшої по будинку № 53 по пр. 50-річчя Перемоги в м. Мелітополь Запорізької області, посвідченої КП «Житломасив» від 20 липня 2018 року, [PERSON] за адресою: Запорізька область, м. Мелітополь, пр. 50-річчя Перемоги[ADDRESS], зареєстрований,однак не проживає з 2000 року /а.с.11,12/. Відповідно до ч.2 ст. 405 ЦК України член сімї власника житла втрачає право користування цим житлом у разі відсутності члена сімї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом. Таким чином, у ході судового розгляду встановлено, що відповідач [PERSON] більше одного року в квартирі № 15 в будинку № 53 по пр. 50-річчя Перемоги в м. Мелітополь Запорізької області не проживає, його речей та іншого майна в квартирі немає, вимог щодо проживання у вказаній квартирі відповідач не предявляв. Відповідно до ч. 1 ст. 319 ЦК України, власник на свій розсуд володіє, користується і розпоряджається належним йому майном. Відповідно до ч. 1 ст. 321 ЦК України, право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Відповідно до ч.1 ст. 383 ЦК України, власник квартири /будинку/ має право використовувати помешкання для власного проживання та проживання членів своєї сімї. На підставі викладеного, аналізуючи зібрані у справі докази, кожний окремо та всі в сукупності, суд вважає можливим визнати відповідача таким, що втратив право користування вищевказаним житловим приміщенням.

Outcome: approved