Jurisdiction: civil
Date: 2014-06-30 00:00:00

Позивач звернулась до суду з позовною заявою до відповідачів, уточнивши який, зазначила, що є власником земельної ділянки площею 0,124 га в [ADDRESS]. Дана земельна ділянка межує з земельної ділянкою [PERSON], на якій розміщено будинок власником якого є [PERSON] Як вказує позивач, на межі між земельними ділянками та на земельній ділянці позивача, відповідачами були посаджені зелені насадження - туї, які розрослися та затінюють території та унеможливлюють будування огорожі на межі між земельними ділянками. Крім того, огорожа, яка була побудована між земельними ділянками сторін відповідачем [PERSON] розташована на земельній ділянці позивача. Таким чином, позивач вказує, що дані обставини та дії відповідачів порушують її право на належне користування земельної ділянкою, тому просить зобов'язати [PERSON] та [PERSON] знести огорожу, що встановлена між земельними ділянками сторін, ліквідувати зелені насадження - туї, що ростуть на межі, шляхом їх повної вирубки, та не чинити перешкоди у відновленні меж згідно земельно-кадастрової документації, шляхом встановлення огорожі. В судовому засіданні позивач та її представник [PERSON] уточнений позов підтримали в повному обсязі, пояснили, що туї посаджені на межі між земельними ділянками, що було встановлено даними технічної документації земельної ділянки [PERSON], перевіркою прокуратури Київської області та іншим документами, що містяться в матеріалах справи. Також даними доказами підтверджується, що огорожа, яка була встановлена відповідачем [PERSON] розташована на земельній ділянці позивача. Щодо висновку експерта, то вважають даний доказ неналежним, оскільки, експертом не досліджувалась технічна документація, яка міститься в матеріалах справи, в висновку містяться посилання на документи, які не досліджувались експертами, зокрема державний акт [PERSON] та технічна документація. Крім того, висновок експерта суперечить висновкам інженера землевпорядника, та іншим матеріалам справи. В судому засіданні відповідач [PERSON], яка є представником відповідача [PERSON], проти позову заперечила в повному обсязі, зазначила, що туї ростуть на земельній ділянці відповідачів та жодним чином не порушують права позивача. Щодо огорожі, то вона розташована на межі між земельними ділянками сторін, що підтверджується відповідними матеріалами справи. Щодо висновку експерта з приводу виявленого часткового зміщення огорожі, то вказує, що дане розмір даного зміщення підпадає під похибку, яка існує в межах смт. Козин, а тому висновок в даній частині не може братися до уваги. Заслухавши пояснення сторін та їх представників, перевіривши матеріали справи, суд вважає позов таким, що не підлягає до задоволення з наступних підстав. [PERSON] на підставі державного акту на право власності на землю серії ІІ-КВ № 028942, від 08.04.1999 року, згідно рішення Козинської селищної ради від 26.11.1998 року, від 25.02.1999 року, та договору купівлі-продажу від 07.04.1998 року належить земельна ділянка площею 0.124 га, що розташована на території [ADDRESS], для будівництва та обслуговування житлового будинку. (т.1 а.с.4) [PERSON] на підставі державного акту на право власності на землю, серії ЯА № 946568, від 04.10.2005 року, згідно свідоцтва про право власності за заповітом від 01.07.2005 року, належить земельна ділянка площею 0,1510 га, що розташована [ADDRESS], для будівництва та обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд. (т.1 а.с.5) Відповідно до технічної документації по перенесенню в натуру меж земельних ділянок, що знаходяться у власності [PERSON] в [ADDRESS], виготовленої ТОВ «НВК «Горизонт» в схемі перенесення меж в натуру та в пояснювальній записці, вказано, що при обстеженні земельних ділянок в присутності представників селищної ради, представника ТОВ «НВК «Горизонт» та суміжних землевласників було встановлено, що земельна ділянка гр. [PERSON], накладається на 40 см, на земельну ділянку площею 0,1244 га. (т.1. а.с. 37-51) 21.09.2011 року землевпорядником Козинської селищної ради, представником ФОП [PERSON], головою Козинської селищної ради та суміжні землекористувачі склали акт про встановлення в натурі то погодження зовнішньої межі земельної ділянки та передачу на зберігання встановлених межових знаків гр. [PERSON] за адресою [ADDRESS], де було вказано, що ніяких претензій з боку суміжників при встановлені в натурі зовнішньої межі не заявлено. (т.1 а.с.60) 05.05.2014 року ТОВ «Незалежний інститут судових експертиз» було винесено, на виконання ухвали Обухівського районного суду Київської області» експертний висновок № 8100. Об'єктом дослідження де були: земельна ділянка за адресою: [ADDRESS], загальною площею 0,1244 га та матеріали цивільної справи 2-31/14 ( 1 том на 206 аркушах). За результатами проведеної експертизи були встановлено, що на земельній ділянці площею 0,1244 га, належній [PERSON] на підставі державного акту серії ІІ-КВ № 028942, кадастровий номер 3223155400:05:100:0024, що розташована за адресою: [ADDRESS], відсутні хвойні дерева - туї. На спірній межі між ділянками кадастровий номер 3223155400:05:100:0024 та 3223155400:05:100:0009, власниками яких, відповідно є [PERSON] та [PERSON], позначеному на державному акті серії ІІ-КВ № 028942 літерами «Б»-«В» та літерами «В»-«Г» в державному акті серії ЯА № 946568, загальною площею 7,20 м наявне часткове зміщення металевої градчастої огорожі (довжиною 3,73 м) в сторону ділянки належної [PERSON] та довжиною 3,46 м. в сторону ділянки [PERSON] В результаті чого площа земельної ділянки, якою користується [PERSON] збільшилась, а відповідно,[PERSON] зменшилась на 0,06 (шість сотих) кв.м. (0,39 кв.м. - 0,33 кв.м.). (т.1. а.с. 214-236) Таким чином, в судовому засіданні встановлено, що між сторонами виник спір з приводу встановлення меж земельних ділянок що їм належать, добросусідства та усунення перешкод в здійсненні права на користування та розпорядженням своїм майном. Як встановлено в судовому засіданні, сторони є власниками суміжних земельних ділянок, згідно державних актів на право власності на землю. Межі земельних ділянок були визначені в натурі та спору, щодо накладення земельних ділянок сторін в даному судовому розгляді не проводилося. Згідно ст. 391 ЦК України, власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном. Згідно ч.1 ст.107 ЗК України, основою для відновлення меж є дані земельно-кадастрової документації. Згідно ч.2 ст. 59 ЦПК України, обставини справи, які за законом мають бути підтвердженні певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування. Згідно ст.60 ЦПК України, кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Згідно ст.66 ЦПК України, висновок експерта - докладний опис проведених експертом досліджень, зроблені у результаті них висновки та обґрунтовані відповіді на питання, задані судом. Згідно ч.6,7 ЦПК України, висновок експерта для суду не є обов'язковим і оцінюється судом за правилами, встановленими статтею 212 цього Кодексу. Незгода суду в висновком експерта повинна бути вмотивована. Суд не вбачає підстав для незгоди з висновками експертизи, яка була проведена за клопотанням позивача, оскільки була проведена на підставі матеріалів справи, з виїздом на місцевість, особою яка мала право її проводити та відповідно до матеріалів експертизи, в судового експерта, було достатньо матеріалів, для надання відповіді на поставленні питання. Як вбачається з матеріалів справи, позивачем не надано належних та допустимих доказів, щодо розміщення зелених насаджень туй, на земельній ділянці позивача, що підтверджується висновком експерта. Щодо технічної документації по перенесенню в натуру меж земельних ділянок [PERSON] виконаного ТОВ «НВК «Горизонт», то там вказано лише про накладення земельних ділянок сторін одна на одну, проте не вказано, про наявність насаджень інших землевласників. Таким чином, вимога щодо знесення зелених насаджень -туй, що належать відповідачам, не підлягає до задоволення. Крім того, згідно ст.105 ЗК України, позивач має право самостійно усувати порушення її права землекористування у випадку проникнення гілок від вказаних насаджень на її земельну ділянку. Щодо позовної вимоги про знесення огорожі, що встановлена між земельними ділянками сторін, то суд виходить з наступного. Як вбачається з висновку експерта, вбачається, що металева градчаста огорода між ділянками сторін на відрізку довжиною 13,00 м відповідає межі між даними ділянками, а огорожа на відрізку довжиною 7,20 м. зміщена відносно межі, в результаті чого, площа земельної ділянки, якою користується [PERSON] зменшилась на 0,06 кв.м., тобто на 6 кв.см. Враховуючи несуттєвий розмір, яким металева огорожа накладається на земельну ділянку позивача, відсутність уточнення позову, в якому саме місці потрібно зносити огорожу та на яку відстань, згідно висновку експерта, суд не вбачає підстав для задоволення позову в цій частині, оскільки не встановлено наявності перешкод в користуванні позивачем земельною ділянкою. Щодо технічної документації по перенесенню в натуру меж земельних ділянок [PERSON] виконаного ТОВ «НВК «Горизонт», то там вказано лише про накладення земельних ділянок сторін одна на одну, проте не вказано, про порушення меж землевласників. Інші докази, на які посилається позивач та які досліджувались в ході судового засідання, висновок по матеріалах заяви Обухівського РВ ГУМВС України в Київській області від 05.12.2012 року (т.1 а.с.6), лист Козинської селищної ради від 20.12.2012 року (т.1. а.с.9), технічна документація по земельно-кадастровій документація та узгодженню зовнішніх меж землекористування [PERSON], від 20.06.2008 року (т.1. а.с.93-104), акт перевірки дотримання вимог земельного законодавства складеного від 20.09.2011 року (т.1.а.с.105-107), кадастровий план земельної ділянки [PERSON] від 2011 року, висновок Бюро судових експертиз від 16.02.2006 року, не містять даних та спростовують докази позивача про обставини, що встановлена огорожа та зелені насадження - туї відповідачів знаходиться на земельній ділянці [PERSON], та не спростовують висновків експертизи. Крім того, не підлягає до задоволення вимога, про не чинити перешкоди у відновленні межі, шляхом встановлення огорожі, оскільки в судовому засіданні позивачем не надано належних доказів про те, що відповідачі чинять будь-які перешкоди в користуванні позивачем належною їй земельної ділянкою. Таким чином, позов не підлягає до задоволення. Щодо застосування строку позовної давності, то суд не вбачає підстав для його застосування, оскільки п.36 постанови Пленуму ВССУ «Про судову практику в справах про захист права власності та інших речових прав» від 07.02.2014 року, вказано, що за змістом статті 391 ЦК позовна давність не поширюється на вимоги власника чи іншого володільця про усунення перешкод у здійсненні ним права користування чи розпорядження своїм майном, що не пов'язані з позбавленням володіння, оскільки правопорушення є таким, що триває у часі.

Outcome: dismissed