Jurisdiction: civil
Date: 2018-08-21 00:00:00

Позивач звернулась до суду з позовом, в якому просить визнати відповідачів втратившими право користування квартирою [ADDRESS], посилаючись на те, що вона є власником зазначеного житла, відповідач [PERSON], який є її сином, у вказаній квартирі не проживає з 2016 року, мешкає в іншому місті. Відповідачі [PERSON], [PERSON], не проживають у вказаній квартирі з 2014 року, тому позивач просить суд визнати їх такими, що втратили право користування житловим приміщенням. Матеріали справи містять заяву позивача про розгляд справи за її відсутності та наполяганні на задоволенні позову у повному обсязі. Відповідачі у відкрите судове засідання не з'явилися, повідомлялися судом про розгляд даної цивільної справи, причини неявки суду не відомі, проте від них надішли заяви про визнання позову у повному обсязі та розгляд справи у відсутність. Вивчивши наявні матеріали справи у їх сукупності, прийнявши до уваги пояснення позивача за суттю спору і підставами звернення в суд та визнання позову відповідачами, надавши належну юридичну оцінку правовідносинам, що виникли між сторонами по справі, прийнявши суд доходить висновку, що заявлені позовні вимоги підлягають задоволенню - виходячи з наступного. Так, у судовому засіданні встановлено, що квартира [ADDRESS] належить [PERSON] на праві власності на підставі свідоцтва про право власності, виданого 20.09.2010 року Виконавчим комітетом Одеської міської ради. Відповідно до ч.1 ст.82 ЦПК України, обставини, які визнаються учасниками справи, не підлягають доказуванню, якщо суд не має обґрунтованого сумніву щодо достовірності цих обставин або добровільності їх визнання, Обставини, які визнаються учасниками справи, зазначаються в заявах по суті справи, поясненнях учасників справи, їхніх представників. Так, реєстрація відповідачів перешкоджає позивачу у здійсненні права власності в повному обсязі, вона вимушена нести додаткові витрати по сплаті комунальних послуг, що обчислюються відповідно до кількості зареєстрованих осіб. На зазначені обставини посилалася позивач у позовній заяві та вони не спростовані відповідачем жодним належним і допустимим доказом. Відповідно до ст.29 ЦК України, місцем проживання фізичної особи є житловий будинок, квартира, інше приміщення, придатне для проживання в ньому (гуртожиток, готель тощо), у відповідному населеному пункті, в якому фізична особа проживає постійно, переважно або тимчасово. Згідно вимог ч.2 ст.405 ЦК України, член сім'ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім'ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом. У відповідності зі ст.7 Закону України „ Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні від 11 грудня 2003 року, який відповідно до Конституції України регулює відносини, пов'язані зі свободою пересування та вільним вибором місця проживання в Україні, зняття з реєстрації місця проживання особи здійснюється на підставі: заяви особи або її законного представника; судового рішення, яке набрало законної сили, про позбавлення права власності на житлове приміщення або права користування житловим приміщенням, про виселення, про визнання особи безвісно відсутньою або оголошення її померлою. Згідно ст.317 ЦК України, власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном. На зміст права власності не впливають місце проживання власника та місцезнаходження майна. Згідно вимог ст.319 ЦК України, власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Ст.391 ЦК України передбачає, що власник майна може вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном. За таких обставин суд вважає, що позовні вимоги правомірні та обґрунтовані, регулюються нормами ст.ст.29, 317, 391, 405 ЦК України та Закону України „Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні і підлягають задоволенню, оскільки вказана квартира належить позивачам на праві власності на законних підставах, відповідачі не проживають у квартирі понад рік та втратили право користування зазначеним житлом.

Outcome: approved