Jurisdiction: civil
Date: 2018-10-18 00:00:00

Позивач звернулась в суд з позовом до відповідача про збільшення розміру аліментів на утримання малолітньої дитини, мотивуючи свої вимоги тим, що перебуваючи з відповідачем у зареєстрованому шлюбі з 2010 по 2015 роки, в них народився син: [PERSON], [INFO]. Рішенням Косівського районного суду Івано-Франківської області від 16.11.2012 року присуджено з відповідача на її користь аліменти на утримання дитини в розмірі по 600 гривень щомісячно до досягнення дитиною повноліття. Однак, на даний час, потреби сина виросли, і вона одна не може забезпечити належний рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку, а відповідач, як батько малолітньої дитини, також зобов'язаний брати участь у його матеріальному забезпеченні та вихованні. Позивач подала до суду заяву в якій просить справу розглянути у її відсутності, позовні вимоги підтримала в повному обсязі та не заперечує щодо заочного розгляду справи. Відповідач про час і місце судового засідання повідомлявся належним чином, причину неявки суду не повідомив. При викладених обставинах, суд прийшов до висновку, що відповідач був повідомлений про розгляд справи належним чином, а тому, суд вважає можливим ухвалити заочне рішення, на підставі наявних у справі доказів, відповідно до статті 280 ЦПК України. Відповідно до ст.281 ЦПК України, Косівським районним судом Івано-Франківської області була постановлена ухвала від 19.10.2018 року про заочний розгляд справи. Фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється у відповідності до ч.2 ст.247 ЦПК України, у зв'язку з розглядом справи за відсутності учасників справи. Суд, вивчивши матеріали справи вважає, що позов слід задоволити з наступних підстав. Відповідно із ст.180 СК України, батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно ст. 141 СК України мати, батько мають рівні права та обов'язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов'язків щодо дитини. Як встановлено в судовому засіданні, за час перебування сторін в шлюбі в них народився син: [PERSON], [INFO]. Копією свідоцтва про народження, стверджується той факт, що відповідач по справі [PERSON] є батьком малолітньої дитини (а.с.7). Рішенням Косівського районного суду Івано-Франківської області від 16.11.2012 року по цивільній справі № 0910/2490/2012 (а.с.8), вирішено стягувати з [PERSON] аліменти на користь [PERSON] на утримання неповнолітньої дитини - [PERSON], [INFO] в твердій грошовій сумі в розмірі 600грн. щомісячно до досягнення ним повноліття. Факт проживання малолітньої дитини з матір'ю [PERSON] підтверджується також довідкою про склад сім'ї виданою Яворівською сільською радою Косівського району Івано-Франківської області від 25.09.2018 року № 875 (а.с.9) та актом обстеження матеріально-побутових умов сім'ї виданим Яворівською сільською радою Косівського району Івано-Франківської області від 25.09.2018 року № 421 (а.с.10). Проте, як встановлено в судовому засіданні, матеріальне становище позивача [PERSON] на даний час змінилося та аліменти, які визначені до сплати за рішенням суду від 16.11.2012 року є недостатніми для нормального забезпечення утримання малолітнього сина. Відповідно до вимог ч.1 ст.192 СК України розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров'я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Згідно із ст.182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров'я та матеріальне становище дитини; стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення. Частиною 1 ст.184 СК України визначено, що суд за заявою одержувача визначає розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Таким чином, враховуючи наведені обставини, суд приходить до висновку, що слід збільшити розмір аліментів та стягувати з [PERSON] аліменти на користь [PERSON] на утримання малолітньої дитини, в твердій грошовій сумі по 1000 грн. щомісячно і до досягнення дитиною повноліття. Відповідно до постанови пленуму Верховного Суду України №3 від 15.05.2006р. «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів», у новому розмірі аліменти сплачуються з дня набрання рішенням законної сили. Крім цього, враховуючи норми ст.141 ЦПК України, з відповідача слід стягнути судовий збір. На підставі наведеного, ст.ст.141, 180-185, 192 СК України та

Outcome: approved