Jurisdiction: civil
Date: 2015-01-18 00:00:00

Позивач звернувся із позовом до відповідача, яким просить суд визнати право власності на земельну ділянку, загальною площею 0,1035 га., яка розташована на території Фонтанської сільської ради Комінтернівського району Одеської області, [ADDRESS], в порядку спадкування за законом, після смерті [PERSON], померлої [INFO] року. В судовому засіданні позивач позовні вимоги підтримав, просив їх задовольнити в повному обсязі з підстав, викладених у позові. Представники Фонтанської сільської ради Комінтернівського району Одеської області, в судове засідання повторно не з'явився, був сповіщений належним чином про дату, час та місце проведення судового засідання. Дослідивши матеріали справи, заслухавши думку позивача, оцінивши зібрані по справі докази на предмет їх належності, допустимості, достовірності кожного доказу окремо, а також достатність та взаємний зв'язок доказів у їх сукупності, суд дійшов висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню виходячи з наступного: За життя [PERSON] на підставі договору купівлі- продажу земельної ділянки, посвідченого 17.11.1997 року державним нотаріусом Комінтернівської районної державної нотаріальної контори Одеської області, належала земельна ділянка, загальною площею 0,1035 га, цільове призначення «для будівництва і обслуговування житлового будинку (присадибна ділянка)», яка розташована на території Фонтанської сільської ради Комінтернівського району Одеської області, [ADDRESS] Після смерті [PERSON], яка померла [INFO] року, відкрилась спадщина у вигляді вказаної земельної ділянки. Рішенням Комінтернівського районного суду Одеської області від 15.06.2010 року встановлено, що [PERSON] є матір'ю [PERSON] Позивач є єдиним спадкоємцем, що прийняв спадщину, що залишилась після смерті [PERSON] Зі змісту постанови від 13 травня 2013 року державним нотаріусом Першої київської державної нотаріальної контори відмовлено [PERSON] у видачі свідоцтва про право на спадщину до майна [PERSON], а саме на спірну земельну ділянку, за відсутності правовстановлюючого документа на ім'я спадкодавця. Відповідно до ст. 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Відповідно до ст. 1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Відповідно до ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинились внаслідок його смерті. Відповідно до ст. 1220 ЦК України спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою. У відповідності до ст. 6 Земельного Кодексу України 1990 року громадяни набувають право власності на земельні ділянки у разі одержання їх у спадщину. Згідно із ч. 1 ст. 22 Земельного Кодексу України 1990 року право власності на землю або право користування наданою земельною ділянкою виникає після встановлення землевпорядними організаціями меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) і одержання документа, що посвідчує це право. Документи, що посвідчують право на земельну ділянку, визначені ст. 23 Земельного Кодексу України 1990 року. Проте суд враховує, що дію ст. 23 Земельного Кодексу України 1990 року зупинено відносно власників земельних ділянок, визначених Декретом Кабінету Міністрів України від 26 грудня 1992 року № 15-92 «Про приватизацію земельних ділянок» (далі Декрет). Пунктом 3 Декрету встановлено, що право приватної власності громадян на земельні ділянки, передані їм для цілей, передбачених ст. 1 цього Декрету, а саме: ведення особистого підсобного господарства, будівництва і обслуговування жилого будинку і господарських будівель (присадибна ділянка), садівництва, дачного і гаражного будівництва, посвідчується відповідною Радою народних депутатів, про що робиться запис у земельно-кадастрових документах, з наступною видачею державного акта на право приватної власності на землю. Отже, суд дійшов висновку, що п. 3 Декрету визначено порядок посвідчення права приватної власності громадян на земельні ділянки та документи, що посвідчують право на земельну ділянку. Таким документом може бути відповідний запис у земельно-кадастрових документах. Згідно з п. 7 Перехідних положень Земельного Кодексу України 2001 року громадяни, що одержали у власність земельні ділянки у розмірах, що були передбачені раніше діючим законодавством, зберігають права на ці ділянки. Згідно відповіді Держкомзему у Комінтернівському районі Одеської області від 16.01.2015 року в управлінні відсутня земельно- шнурова книга за 1997 рік Фонтанської сільської ради. Згідно відповіді Фонтанської сільської ради Комінтернівського району Одеської області від 14.01.2015 року земельно- шнурова книга за 1997 рік у сільській раді відсутня. Згідно довідки Державного архіву у Комінтернівському районі Одеської області від 15.01.2015 року дія земельно- шнурової книги Фонтанської сільської ради Комінтернівського району Одеської області (колишній радгосп 50-річчя Великого Жовтня) припинена у 1992 році. Згідно п.п.4.14, 4.18 Глави 10 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, видача свідоцтва про право на спадщину на майно, яке підлягає реєстрації, проводиться нотаріусом, після подання правовстановлюючих документів щодо належності цього майна спадкодавцеві, якщо до спадкового майна входить нерухоме майно, що підлягає державній реєстрації. Якщо таких документів у спадкоємців немає, нотаріус відмовляє їм у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом, та пропонує за вирішенням цього питання звернутися до суду. Оскільки Законом України «Про нотаріат» не передбачена можливість видачі спадкоємцям свідоцтва про право на спадщину за законом чи за заповітом за відсутності правовстановлюючого документу, суд вважає, що тільки в судовому порядку позивач має можливість захисту свого права та законного інтересу. Відсутність свідоцтва про право на спадщину не позбавляє спадкоємця права на спадщину. Приймаючи до уваги, що іншим (крім судового) шляхом захистити майнові права позивача не можливо, суд вважає можливим визнати за ним право на власності на спірну земельну ділянку. При таких обставинах, суд дійшов висновку, що позовні вимоги позивача обгрунтовані, в зв'язку із чим підлягають задоволенню. На підставі наведеного,

Outcome: approved