Jurisdiction: civil
Date: 2015-10-07 00:00:00

Позивач звернулась до суду з позовною заявою про стягнення з відповідача компенсації втрати частини заробітної плати у звязку з порушенням строків її виплати, суми індексації та компенсації моральної шкоди. Позовні вимоги обґрунтовує тим, що при звільненні 31.12.2004р. з нею не було проведено повного розрахунку по заборгованій заробітній платі. 31.08.2007р.судовим наказом Світловодського міськрайонного суду Кіровоградської області по справі № 2-н-164/2007 присуджено стягнути з Державного підприємства «Світловодський завод «Калькулятор» на користь [PERSON] 8436 грн. 81 коп. нарахованої, але не виплаченої заробітної плати. 20.04.2015р. на її картковий рахунок Державним підприємством «Світловодський завод «Калькулятор» було перераховано лише частину заборгованої заробітної плати в сумі 682 грн. 13 коп., яка зазначена Ухвалою господарського суду Кіровоградської області від 06.03.2008р. по справі №10/17, де визначено грошові вимоги кредиторів та затверджено реєстр вимог кредиторів боржника Державного підприємства «Світловодський завод «Калькулятор» в сумах та в черговості задоволення вимог. На виплачену суму заборгованої заробітної плати відповідачем не було нараховано суми індексації та компенсації втрати частини заробітної плати у звязку з порушенням строків її виплати. У звязку з вказаним позивачка зазначає, що затримка у виплаті призвела до втрати її частини заробітної плати внаслідок інфляційних процесів у сумі 3555 грн. 98 коп. та 809 грн. 84 коп., які просить стягнути з відповідача. На судове засідання не зявився представник позивача,надавши заяву про розгляд справи без її участі, проти заочного порядку розгляду справи не заперечує, позовні вимоги підтримує в повному обсязі та просила суд задовольнити позов з підстав, передбачених Законом України «Про оплату праці», Законом України «Про індексацію грошових доходів населення»,Законом України «Про компенсацію громадянам втрати частини доходів у звязку з порушенням строків їх виплати» (а.с. 72). Представник відповідача в судове засідання не зявився, про час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином, що підтверджується повідомленням про вручення поштового відправлення (а.с. 41,42,44,69,70,71). Відповідно до\~ст. 224 ЦПК України\~у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності або якщо повідомлені ним причини неявки визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. \~\~\~\~\~\~\~Відповідно до\~ст.197 ЦПК України\~у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі якщо відповідно до положень цього\~Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного висновку. Судом встановлено, що позивачка двічі перебувала у трудових відносинах з Державним підприємством «Світловодський завод «Калькулятор» з 10.02.1976р. по 26.08.1976р. та з 05.06.1980 р. по 31.12.2004р. та була звільнена по ст. 40 п.1 КЗпП України за скороченням штатів, що підтверджується відповідними записами в трудовій книжці (а.с. 15-18). Судовим наказом від 31.08.2007р.Світловодського міськрайонного суду Кіровоградської області прийнято рішення стягнути з Державного підприємства «Світловодський завод «Калькулятор» на користь [PERSON] 8436 грн. 81 коп. нарахованої, але не виплаченої заробітної плати (а.с.12 ). Ухвалою Господарського суду Кіровоградської області від 06.03.2008р. по справі №10/17визначено грошові вимоги кредиторів та затверджено реєстр вимог кредиторів боржника Державного підприємства «Світловодський завод «Калькулятор» в сумах та в черговості задоволення вимог станом на 01.03.2004р., де одним із кредиторів за номером 69 є [PERSON] з зазначенням 682,13 грн. - перша черга та 2546,99грн. друга черга ( а.с. 19-30 ). Довідка філії «Кіровоградського регіонального управління» ПАТКБ «Приватбанк» зазначає, що кошти на рахунок [PERSON] було зараховано 20.04.2015р. в сумі 682 грн. 13 коп. ( а.с.11 ). Структуру заробітної плати визначено ст. 2 Закону України «Про оплату праці», якою передбачено існування основної заробітної плати, додаткової заробітної плати та інших заохочувальних та компенсаційних виплат. Додаткова заробітна плата, зокрема, це винагорода за працю понад установлені норми, за трудові успіхи та винахідливість і за особливі умови праці, яка включає доплати, надбавки, гарантійні та компенсаційні виплати, передбачені чинним законодавством. Суми виплат, повязані з індексацією заробітної плати працівників, входять до складу фонду додаткової заробітної плати згідно з п.п. 2.2.7 «Інструкції зі статистики заробітної плати», затвердженої наказом Державного комітету статистики України від 13 січня 2004р. №5. Таким чином, суми індексації заробітної плати та компенсація втрати частини доходів у звязку з порушенням строків виплати є складовими частинами заробітної плати (додатковою заробітною платою). Частиною 2 ст.233 КЗпП України передбачено, що в разі порушення законодавства про оплату праці працівник має право звернутися до суду з позовом про стягнення належної йому заробітної плати без обмеження будь-яким строком. Рішенням Конституційного Суду України від 15 жовтня 2013р. №9рп/2013 визначено, що положення ч.2 ст.233 КЗпП України слід розуміти так, що у разі порушення законодавства про оплату праці працівник має право звернутись до суду з позовом про стягнення сум індексації заробітної плати та компенсація втрати частини заробітної плати у звязку з порушенням строків її виплати, саме як складових належної працівнику заробітної плати, без обмеження будь-яким строком незалежно від того, чи були такі суми нараховані роботодавцем. Відповідно до норм Закону України «Про індексацію грошових доходів населення» встановлено, зокрема ст.2, індексації підлягають грошові доходи громадян, одержані ними в гривнях на території України і які не мають разового характеру. Індексації підлягають грошові доходи населення у межах прожиткового мінімуму, встановленого для відповідних соціальних і демографічних груп населення. Відповідно до ст. 4Закону України «Про індексацію грошових доходів населення» індексація грошових доходів населення проводиться в разі, коли величина індексу споживчих цін перевищила поріг індексації, який установлюється в розмірі 101 відсотка. Обчислення індексу споживчих цін для індексації грошових доходів населення провадиться наростаючим підсумком, починаючи з місяця введення в дію цього Закону. Підвищення грошових доходів населення у зв'язку з індексацією здійснюється з першого числа місяця, що настає за місяцем, у якому опубліковано індекс споживчих цін. Відповідно до ст. 16 Закону України «Про індексацію грошових доходів населення» спори, що виникають з питань індексації грошових доходів населення, вирішуються у судовому порядку. Позивачем було надано суду розрахунок суми індексації заробітної плати на суму, яка була виплачена ( 682 грн. 13 коп.) в сумі 809 грн. 84 коп. (а.с. 50-52). Перевіривши правильність розрахунку суд погоджується з вказаною сумою. На підставі викладеного, суд приходить до висновку, що позивачці не було нараховано суму індексації щодо виплаченої 20.04.2015р. заробітної плати в сумі 682 грн. 13 коп., а тому індексація заробітної плати в сумі 809 грн. 84 коп. підлягає стягненню з відповідача в судовому порядку. Відповідно ст. 34 Закону України «Про оплату праці» передбачається компенсація втрати частини заробітної плати у звязку з порушенням строків її виплати, нарахування проводиться відповідно індексу зростання цін на споживчі товари і послуги згідно закону. Відповідно до ст.2 Закону України «Про компенсацію громадянам втрати частини доходів у звязку з порушенням строків їх виплати», компенсація громадянам втрати частини доходів у звязку з порушенням строків їх виплати проводиться у разі затримки на один і більше календарних місяців виплати доходів, нарахованих громадянам за період починаючи з дня набрання чинності цим Законом. Відповідно до ст. 3 Закону України «Про компенсацію громадянам втрати частини доходів у звязку з порушенням строків їх виплати» сума компенсації обчислюється шляхом множення суми нарахованого,але не виплаченого доходу на індекс інфляції за період невиплати. Ст. 4 вказаного Закону встановлено, що виплата громадянам суми компенсації проводиться у тому ж місяці, у якому здійснюється виплата заборгованості за відповідний місяць. Позивачем було надано суду розрахунок втрати частини заробітної плати у звязку з порушенням строків її виплати на суму, яка була виплачена ( 682 грн. 13 коп.) в сумі 3555 грн. 98 коп. Перевіривши правильність розрахунку суд погоджується з вказаною сумою. На підставі викладеного, суд приходить до висновку, що позивачці не було нараховано компенсацію втрати частини заробітної плати у звязку з порушенням строків її виплати щодо виплаченої 20.04.2015р. заробітної плати в сумі 682 грн. 13 коп., а тому компенсація втрати частини заробітної плати в сумі 3555 грн. 98 коп. підлягає стягненню з відповідача в судовому порядку. Представник відповідача та арбітражний керуючий проти позову не заперечували, доказів на спростування позовних вимог не надали. Таким чином, у судовому засіданні знайшло підтвердження ствердження позивача щодо не проведення з ним повного розрахунку відповідачем, під час його звільнення, не нарахування сум індексації та суми компенсації втрати частини заробітної плати у звязку з порушенням строків її виплати на виплачену 20.04.2015р. суму заробітної плати, а тому позовні вимоги щодо стягнення компенсації втрати частини заробітної плати у звязку з порушенням строків її виплати та суми індексації підлягають задоволенню. Згідно ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобовязана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків встановлених ст. 61 ЦПК України. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторони виникає спір. Відповідно до ст.237-1 КЗпП України передбачено, що відшкодування власником або уповноваженим ним органом моральної шкоди працівнику провадиться у разi, якщо порушення його законних прав призвели до моральних страждань, втрати нормальних життєвих зв'язкiв i вимагають вiд нього додаткових зусиль для організації свого життя. В судовому зсіданні було встановлено, що позивачку було звільнено 31.12.2004р. за скороченням штатів та з нею не було проведено повного розрахунку під час її звільнення та не нарахування сум індексації та суми компенсації втрати частини заробітної плати у звязку з порушенням строків її виплати на виплачену суму заробітної плати . Зазначені обставини обумовлюють настання моральних страждань на час звільнення працівника та після його звільнення, в звязку з невиплатою боргу із заробітної плати, що вимагає від звільненого працівника додаткових зусиль для організації свого життя. Проте позивачкою не був доведений заявлений нею розрахунок матеріального еквіваленту відшкодування моральної шкоди, в сумі 3000,0 грн., а тому суд вважає за можливе задовольнити позовні вимоги в частині відшкодування заподіяної порушенням трудових прав позивачки моральної шкоди, частково, в сумі 1000,0 грн. Питання про судові витрати суд вирішує на підставі ст.88 ЦПК України та у звязку з задоволенням позовних вимог судовий збір підлягає стягненню з відповідача. Враховуючи вищенаведене

Outcome: partial