Jurisdiction: civil
Date: 2015-03-02 00:00:00

Позивач звернулась до суду з даним позовом 08.12.2014 року мотивуючи тим, що з 03.06.2006 року перебувала у зареєстрованому шлюбі з відповідачем у справі [PERSON]. Від шлюбу у них народилась донька - [PERSON],[INFO].07.05.2008 року шлюб було розірвано та фактично шлюбні стосунки було припинено. Дитина проживає разом з нею та знаходить на повному її утриманні. Відповідач за цей час життям дитини не цікавився, не телефонував, не виявляв бажання спілкуватись із дитиною та приймати участь у її вихованні. На сьогодні дитині вже виповнилось 8 років, вона батька непам'ятає, не має до нього ніяких почуттів, оскільки за всі свої роки життя його ніколи не бачила, та у спілкуванні з нею ніколи про батька не запитувала та не цікавилась. З травня 2011 року вона з донькою проживає у батьків у приватному будинку, дитині забезпеченні всі умови проживання та гармонійна атмосфера оточення, доброзичливі стосунки, що сприяє належному вихованню дитини, її повноцінному світосприйманню життя та оточуючих людей. Наглядом за станом здоров'я дитини з моменту її народження і по сьогодні здійснює вона, [PERSON], батько участі у цій сфері життя участі не приймає. В порядку ст.164 СК України позивач просить позбавити батьківських прав [PERSON], [INFO] відносно його доньки [PERSON], [INFO]. Позивач [PERSON] в судовому засіданні обставини зазначені у позові підтримала, просила позбавити батьківських прав [PERSON], [INFO] відносно його доньки [PERSON], [INFO], судові витрати по справі залишити за нею та пояснила, що перебувала у зареєстрованому шлюбі з відповідачем фактично два тижні, розлучились лише після того як дитині виповнився рік. Відповідач доньку бачив один раз коли їй був 1 місяць, протягом її життя відповідач ніяких дій щодо спілкування з дитиною не вчиняв. В 2007 році подала позов про стягнення з відповідача аліментів, він не сплачував кошти і утворилась значна сума заборгованості, він до державного виконавця не з'являвся, квартиру [ADDRESS], його батьки продали, він виїхав з неї не повідомивши нове місце перебування чи місце роботи, тому державний виконавець звернувся до суду з подання про оголошення [PERSON] в розшук. Місце проживання було встановлено у Миронівському районі, а потім знову передали виконавчий лист до м.Біла Церква та оголосили його в розшук. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з'явився, про розгляд справи був повідомлений в порядку ч.9 ст.74 ЦПК України, через оголошення у пресі. Представник третьої особи, Служби у справах дітей Білоцерківської міської ради Київській області, за довіреністю у справі [PERSON] в судовому засіданні позов підтримав та зазначив, що рішенням виконавчого комітету Білоцерківської міської ради від 25.11.2014 року за № 441 вирішено вважати доцільним позбавлення батьківських прав [PERSON], [INFO] відносно його доньки [PERSON], [INFO]. Згідно ст.224-226 ЦПК України суд ухвалив провести заочний розгляд даної справи. Заслухавши осіб, які приймають участь у справі, думку прокурора, дослідивши матеріали справи, судом встановлено наступні обставини та відповідні їм правовідносини. Згідно свідоцтва про народження [NUMBER]( а.с.8) батьками [PERSON], [INFO], являються позивач - [PERSON] та відповідач - [PERSON]. Малолітня [PERSON], [INFO], зареєстрована за адресою: [ADDRESS], проживає разом з мамою за адресою: [ADDRESS], у приватному будинку, який складається з 5 кімнат та належить [PERSON] Для проживання дитини створені усі належні умови. Дитина проживає з мамою в окремій кімнаті, яка умебльована, наявні побутові прилади, в будинку охайно, затишно чисто. ( акт обстеження умов проживання - а.с.10). Позивач [PERSON],[INFO], займається вихованням та матеріальним утриманням доньки [PERSON], [INFO], приймає участь у її суспільному житті, займається розвитком здібностей, турбується про стан здоров'я, тобто належним чином виконує свої батьківські обов'язки, 20.10.2014 року звернулась до Служби у справах дітей Білоцерківської міської ради з заявою про позбавлення батьківських прав [PERSON], [INFO] відносно його доньки [PERSON], [INFO], що підтверджено матеріалами справи ( а.с. 15,16,17) . Відповідач [PERSON], [INFO], за відомостями адресно - довідкового підрозділу по м. Києву та Київській області місце проживання не зареєстровано, згідно ухвали Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 14.02.2013 року перебуває у розшуку, відомості з останнього місця проживання за адресою: [ADDRESS] відсутні. Протягом всього життя дитини не спілкується з нею, не піклується про фізичний і духовний її розвиток, не спілкується з нею в обсязі необхідному для її нормального самоусвідомлення, не виявляє інтересу до її внутрішнього світу, не забезпечує необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що підтверджено матеріалами справи ( а.с. 12,13,15,16,17). Рішенням Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 27.02.2007 року з [PERSON], [INFO] на користь [PERSON], [INFO] на доньку [PERSON], [INFO], стягнуто аліменти в розмірі 1/4 частина з усіх видів його доходу ( заробітку) починаючи з 28.12.2006 року до повноліття дитини. Станом на 01.09.2014 року заборгованість по сплаті аліментів становить 33212,96 грн. З довідки - розрахунку ДВС від 29.09.2014 року за № 439 вбачається, що відповідачем аліменти з моменту стягнення не сплачувались, що підтверджено матеріалами справи ( а.с.11,13,14). Відповідно до рішення виконавчого комітету Білоцерківської міської ради від 25.11.2014 року за № 441 ( а.с.17) виконавчий комітет вважає доцільним позбавлення батьківських прав [PERSON], [INFO] відносно його доньки [PERSON], [INFO]. Відповідно до ст.150 Сімейного Кодексу України, батьки зобов'язані виховувати дитину в дусі поваги до прав та свобод інших людей, любові до своєї сім'ї та родини, свого народу, своєї Батьківщини; зобов'язані піклуватись про здоров'я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток; зобов'язані забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя; зобов'язані поважати дитину; передача дитини на виховання іншим особам не звільняє батьків від обов'язку батьківського піклування щодо неї. Батьки мають переважне право перед іншими особами на особисте виховання дитини ( ст..151 СК України). Відповідно до п.2 ч.1 ст.164 Сімейного Кодексу України, мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він: ухиляються від виконання своїх батьківських обов'язків по вихованню дитини. Відповідно до ст.165 Сімейного Кодексу України, право на звернення до суду з позовом про позбавлення батьківських прав мають один з батьків, опікун, піклувальник, особа, в сім'ї якої проживає дитина, заклад охорони здоров'я, навчальний або інший дитячий заклад, в якому вона перебуває, орган опіки та піклування, прокурор, а також сама дитина, яка досягла чотирнадцяти років. Відповідно до п. 16 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 30.03.2007 № 3 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлен¬ня і про позбавлення та поновлення батьківських прав» ухилення батьків від виконання своїх обов'язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов'язками. Судом встановлено, що відповідач [PERSON], [INFO] свідомо самоусунувся від виконання своїх батьківських обов'язків в повній мірі щодо виховання доньки - [PERSON], [INFO], протягом її життя не піклується про фізичний і духовний розвиток, її навчання, підготовку до самостійного життя, не турбується про харчування, медичний догляд, лікування дитини, не спілкується з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надає дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяє засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляє інтересу до її внутрішнього світу; не створює умов для отримання нею освіти. З матеріалів справи та пояснень сторін вбачається, що вихованням, навчанням, підготовкою до самостійного життя [PERSON], [INFO] займається її мати [PERSON],[INFO], яка забезпечує доньку харчуванням, лікуванням, виявляє інтерес до внутрішнього світу дитини, створює умови для отримання нею освіти, піклується про фізичний розвиток, саме мама створила умови для розвитку особистості дитини, її самоусвідомлення та поглядів на життя. Суд, даючи оцінку встановленим обставинам та зібраним по справі доказам в їх сукупності, враховуючи думку прокурора, яка зазначила про доцільність позбавлення відповідача батьківських прав, рішення виконавчого комітету Білоцерківської міської ради від 25.11.2014 року за № 441, приходить до висновку про позбавлення батьківських прав [PERSON], [INFO] відносно його доньки [PERSON], [INFO]. Відповідно до ст. 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Позивач сплатила при подачі позову судовий збір в розмірі 243 грн. 60 коп. (а.с.1), однак просить залишити судові витрати за нею.

Outcome: approved