Jurisdiction: civil
Date: 2016-02-17 00:00:00

Позивач звернулась в суд з позовом до відповідача про поділ спільно нажитого майна подружжя, в якому просить виділити їй житловий будинок [ADDRESS] вартістю 30537 грн., а за відповідачем залишити наступне майно: шафу для одягу, посуд, чайний сервіз, чайник, кухонні меблі, стіл гостинний зі стільцями, два килими настінні, два килими для підлоги, карнизи, штори, тюлі, письмовий стіл, ліжко полуторне, ліжко дитяче, витяжку кухонну, дві люстри, газовий лічильник мембранний, дитячий велосипед «Салют», телевізор Діджитал, мікрохвильову піч, холодильник Сінайдж, газовий котел на 100 кв.м. «Проскурів», газову плиту з духовкою Грета, DVD, телефон Панасонік, пральну машину Альпарі, вісім нових вікон, всього загальною вартістю 30220 грн. Позов мотивований тим, що відповідач за час шлюбу з позивачем придбав житловий будинок за договором купівлі-продажу, а також сторони спільно набули рухоме майно - речі домашнього вжитку; відносини в сім'ї не склались і сторони припинили спільне проживання та розірвали шлюб, спільна неповнолітня дитина сторін проживає з позивачем; однак відповідач почав заперечувати право позивача на придбаний в шлюбі з ним будинок, який є їх спільною сумісною власністю; крім того, внаслідок зловживання відповідачем спиртними напоями з будинку зникли всі спільно нажиті речі домашнього вжитку загальною вартістю 30220 грн., а тому позивач у якості компенсації їх вартості просить виділити їй у власність цілий житловий будинок загальною вартістю 30547 грн., натомість ці речі залишити за відповідачем. Від імені відповідача надійшла заява про визнання позову та розгляд справи без його участі, із застереженням, що така заява написано ним власноручно. Ухвалою суду від 02.02.2016 року розгляд справи відкладався на 18.02.2016 року та явка відповідача в судове засідання для дачі особистих пояснень з приводу процесуальної дії визнання позову та розуміння її наслідків визнавалась обов'язковою. В судовому засіданні 18.02.2016 року відповідач підтвердив, що дійсно він визнає позов повністю та писав про це заяву суду, розуміє наслідки вчинення відповідної процесуальної дії, просив позов задоволити повністю відповідно до заявлених позовних вимог, повідомив, що в спірному будинку, що по вул.Перемоги, 46 в с.Підруддя не проживає, а проживає іншому житлі в м.Овруч. В судовому засіданні 18.02.2016 року позивач та її представник вимоги та доводи позовної заяви підтримали, просили її задоволити, з мотивів у ній наведених. В судовому засіданні 18.02.2016 року оголошувалась перерва до 17.00 год. цього ж дня. Після перерви сторони не прибули, натомість через канцелярію суду подали заяви про розгляд справи за їх відсутності. Заслухавши думку сторін, перевіривши законність визнання позову відповідачем, дослідивши та оцінивши докази у справі, суд дійшов наступних висновків. Як вбачається з матеріалів справи, рішенням Овруцького районного суду Житомирської області від 28.10.2010 року у справі № 2-2630/10, яке набрало законної сили 08.11.2010 року, розірвано шлюб, зареєстрований 12.10.2002 року виконкомом Левковицької сільської ради Овруцького району Житомирської області між [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO]. Внаслідок реєстрації 10.12.2010 року наступного шлюбу з [PERSON], [PERSON] змінила прізвище на [PERSON], що стверджується копією її паспорта [NUMBER] та копію свідоцтва про шлюб серії [NUMBER]. Тобто сторони у справі перебували в шлюбі з 12.10.2002 року по 08.11.2010 року. Під час шлюбу відповідач на підставі договору купівлі-продажу житлового будинку від 16.11.2005 року, ВСЕ № 681267, посвідченого приватним нотаріусом Овруцького районного нотаріального округу Кушнерчук О.М., зареєстрованого в реєстрі за № 1109, придбав у власність нерухоме майно - житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами по вул.Перемоги, 46 в с.Підруддя Овруцького району Житомирської області, що підтверджуються копіями цього договору та витягу з державного реєстру правочинів № 1740367 від 16.11.2005 року. Крім того, як стверджує позивач, сторонами в шлюбі було придбано рухоме майно - речі домашнього вжитку: шафу для одягу, посуд, чайний сервіз, чайник, кухонні меблі, стіл гостинний зі стільцями, два килими настінні, два килими для підлоги, карнизи, штори, тюлі, письмовий стіл, ліжко полуторне, ліжко дитяче, витяжку кухонну, дві люстри, газовий лічильник мембранний, дитячий велосипед «Салют», телевізор Діджитал, мікрохвильову піч, холодильник Сінайдж, газовий котел на 100 кв.м. «Проскурів», газову плиту з духовкою Грета, DVD, телефон Панасонік, пральну машину Альпарі, вісім нових вікон. Згідно з ч.3 ст.368 Цивільного кодексу України майно, набуте подружжям за час шлюбу, є їхньою спільною сумісною власністю, якщо інше не встановлено договором або законом. Відповідно до у ст.60 Сімейного кодексу України, майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності незалежно від того, що один з них не мав з поважної причини (навчання, ведення домашнього господарства, догляд за дітьми, хвороба тощо) самостійного заробітку (доходу). Вважається, що кожна річ, набута за час шлюбу, крім речей індивідуального користування, є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя. Відтак, набуті за час шлюбу об'єкти рухомого та нерухомого майна, в тому числі житловий будинок [ADDRESS], належать сторонам на праві спільної сумісної власності. Згідно з ст.63 СК України дружина та чоловік мають рівні права на володіння, користування і розпоряджання майном, що належить їм на праві спільної сумісної власності, якщо інше не встановлено домовленістю між ними. У відповідності до ст.68 СК України розірвання шлюбу не припиняє права спільної сумісної власності на майно, набуте за час шлюбу; розпоряджання майном, що є об'єктом права спільної сумісної власності, після розірвання шлюбу здійснюється співвласниками виключно за взаємною згодою, відповідно до Цивільного кодексу України. Із статті 69 СК України випливає, що дружина і чоловік мають право на поділ майна, що належить їм на праві спільної сумісної власності, незалежно від розірвання шлюбу. За змістом ч.1 ст.70 СК України, у разі поділу майна, що є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя, частки майна дружини та чоловіка є рівними, якщо інше не визначено домовленістю між ними. Статтею 71 СК України передбачено, що майно, яке є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя, ділиться між ними в натурі. Якщо дружина та чоловік не домовилися про порядок поділу майна, спір може бути вирішений судом. В пунктах постанови 22, 23 постанови Пленуму Верховного суду України № 11 від 21.12.2007 року «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя» законодавець роз'яснив, що вартість майна, що підлягає поділу, визначається за погодженням подружжя, а при не досягненні згоди - виходячи з дійсної його вартості на час розгляду справи. Необхідно встановлювати обсяг спільно нажитого майна, наявного на час припинення спільного ведення господарства, з'ясовувати джерело і час його придбання. Спільною сумісною власністю подружжя, що підлягає поділу (статті 60, 69 СК, ч.3 ст.368 ЦК України), відповідно до ч.ч.2,3 ст.325 ЦК України можуть бути будь-які види майна, за винятком тих, які згідно із законом не можуть їм належати (виключені з цивільного обороту), незалежно від того, на ім'я кого з подружжя вони були придбані чи внесені грошовими коштами, якщо інше не встановлено шлюбним договором або законом. Нормами, закріпленими в ст.60 ЦПК України, передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог і заперечень. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. У підтвердження обсягу та вартості спільно нажитого рухомого майна позивачем долучено акт опису та оцінки спільно нажитого майна подружжя від 18.12.2015 року на загальну вартість 30220 грн., який визнаний відповідачем та підписаний обома сторонами. Згідно з цим актом сторони в шлюбі набули: шафу для одягу - 700 грн., каструлі, посуд, два чайні сервізи, чайник - 1130 грн., кухонні меблі - 1400 грн., стіл гостинний зі стільцями -650 грн., два килими настінні - по 450 грн. кожний, два килими для підлоги - 300 грн. кожний, карнизи, штори, тюлі - 650 грн., письмовий стіл - 350 грн., ліжко полуторне - 700 грн., ліжко дитяче - 500 грн., витяжку кухонну - 720 грн., дві люстри - по 300 грн. кожний, газовий лічильник мембранний - 1300 грн., дитячий велосипед «Салют» - 1300 грн., телевізор «Діджитал» - 2700 грн., мікрохвильову піч - 870 грн., холодильник «Сінайдж» - 4700 грн., газовий котел на 100 кв.м. «Проскурів» із комплектуючими деталями - 3500 грн., газову плиту з духовкою «Грета» - 2100 грн., DVD - 1350 грн., телефон «Панасонік» - 450 грн., пральну машину «Альпарі» - 850 грн., вісім нових вікон - 3200 грн. У підтвердження вартості спільно нажитого нерухомого майна, позивачем надано Звіт про оцінку майна - житлового будинку по вул.Перемоги, 46, в с.Підруддя Овруцького району Житомирської області та Висновок про його вартість, складений КП «Коростенське МБТІ», згідно з якими вартість цього будинку складає 30537 грн. У позовній заяві позивач просить поділити майно подружжя наступним чином: позивачу виділити житловий будинок [ADDRESS] вартістю 30537 грн., а за відповідачем залишити наступне майно: шафу для одягу, посуд, чайний сервіз, чайник, кухонні меблі, стіл гостинний зі стільцями, два килими настінні, два килими для підлоги, карнизи, штори, тюлі, письмовий стіл, ліжко полуторне, ліжко дитяче, витяжку кухонну, дві люстри, газовий лічильник мембранний, дитячий велосипед «Салют», телевізор Діджитал, мікрохвильову піч, холодильник Сінайдж, газовий котел на 100 кв.м. «Проскурів», газову плиту з духовкою Грета, DVD, телефон Панасонік, пральну машину Альпарі, вісім нових вікон, всього загальною вартістю 30220 грн. Тобто фактично позивач просить суд відступити від принципу рівності часток подружжя в спільній власності. Згідно з ч.ч.2, 3 ст.70 СК України при вирішенні спору про поділ майна суд може відступити від засади рівності часток подружжя за обставин, що мають істотне значення, зокрема якщо один із них не дбав про матеріальне забезпечення сім'ї, приховав, знищив чи пошкодив спільне майно, витрачав його на шкоду інтересам сім'ї; за рішенням суду частка майна дружини, чоловіка може бути збільшена, якщо з нею, ним проживають діти, а також непрацездатні повнолітні син, дочка, за умови, що розмір аліментів, які вони одержують, недостатній для забезпечення їхнього фізичного, духовного розвитку та лікування. В позовній заяві позивач стверджує, що відповідач внаслідок зловживання спиртними напоями витратив спільне майно на шкоду інтересам сім'ї. Відповідач в судовому засіданні повністю визнав позов, і таке визнання позову не суперечить закону та не порушує прав інших осіб. Судом відповідно до ст.10 ЦПК України було роз'яснено відповідачу наслідки вчинення ним відповідної процесуальної дії. Відтак, з огляду на викладене в сукупності, позовні вимоги підлягають задоволенню. Позивачем сплачено судовий збір в сумі 487,20 грн. Тому

Outcome: approved