overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2015-02-23 00:00:00

Позивач звернулась до суду з вищезазначеним позовом, в обґрунтування якого зазначила, що 28.08.1993 року зареєструвала шлюб з відповідачем. Від шлюбу є повнолітній син - [PERSON], [INFO] Шлюбні стосунки з відповідачем припинено з грудня 2011 року. З цього часу вони проживають окремо, спільного господарства не ведуть, мають окремий бюджет. Причиною розпаду сім'ї стала психологічна несумісність, яка негативно вплинула на подружні стосунки, призвела до непорозумінь. До теперішнього часу поліпшення в стосунках не відбулось та кожен з них продовжує проживати окремим життям. Вважає подальше збереження шлюбу неможливим та просила суд розірвати шлюб з відповідачем. В наданій заяві позивач просила провести розгляд справи за її відсутності та задовольнити позов. Відповідач в наданій заяві також просив провести розгляд справи без його участі, зазначивши про визнання позову. З урахуванням зазначеного та положень ст.ст.158,197 ЦПК України, суд вважає за можливе провести розгляд справи у відсутності сторін та без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу. Перевіривши викладені в позовній заяві доводи, дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного. Судом встановлено, що сторони перебувають у шлюбі, зареєстрованому 28 серпня 1993 року Кіровським відділом ЗАГС м.Дніпропетровська, актовий запис №538. Від шлюбу неповнолітніх дітей не мають. Відповідно до ч.2 ст.3 СК України сім'ю складають особи, які спільно проживають, пов'язані спільним побутом, мають взаємні права та обов'язки. Відповідно до ч.3 ст.56 СК України кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Відповідно до ст.112 СК України шлюб може бути розірвано, якщо подальше спільне життя подружжя та збереження шлюбу є неможливим та протирічить інтересам одного з них, або інтересам їхніх дітей. З урахуванням зазначених вище положень закону, враховуючи, що відповідач згідно його заяви визнав позов та не заперечував проти розірвання шлюбу з позивачкою, той факт, що сторони з грудня 2011 року припинили шлюбні відносини, проживають окремо, спільного господарства не ведуть, примирення між ними за цей час не відбулось, суд приходить до висновку, що подальше спільне життя подружжя та збереження шлюбу між сторонами є неможливим, а тому позовні вимоги підлягають задоволенню та слід розірвати шлюб між останніми. Відповідно до ст.4 Закону України «Про судовий збір», ст.88 ЦПК України, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь позивачки судовий збір в сумі 243 грн. 60 коп. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-04-24 00:00:00

Позивач звернулась до суду з вищезазначеним позовом, в обґрунтування якого зазначила, що 29.10.1994 року Огіївським сільським ЗАГС Сахновщинського району Харківської області було зареєстровано шлюб між нею та відповідачем. Від шлюбу подружжя має спільну дитину [PERSON], [INFO]. Сумісне життя у подружжя не склалося, у зв'язку з чим з 01.09.2013 року вони проживають окремо, не ведуть спільне господарство та взагалі припинили подружні стосунки. Належним чином повідомлена про час та місце слухання справи позивач в судове засідання не з'явилась, подавши при цьому заяву, якою підтримала вказану позовну заяву та просила проводити судове засідання за її відсутності. Проти заочного порядку розгляду справи не заперечувала. Відповідач, для забезпечення явки якого суд вживав своєчасні та передбачені законом заходи, не з'явився в судове засідання, про причини неявки суду не повідомив, заперечень на позов не подав. За таких обставин суд розглядає справу у заочному порядку згідно зі ст.224 ЦПК України та без фіксування судового засідання звукозаписувальним технічним засобом, що відповідає вимогам ч.2 ст.197 ЦПК України. З'ясувавши обставини справи та перевіривши їх доказами, суд встановив наступні факти та відповідні ним правовідносини. Судом встановлено, що 29.10.1994 р. позивач, [PERSON], уклала шлюб з відповідачем, [PERSON], зареєстрований Огіївським сільським ЗАГС Сахновщинського району Харківської області, про що зроблено відповідний актовий запис №10. Після реєстрації шлюбу дружина змінила прізвище на «[PERSON]». Ці обставини підтверджуються свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER] (а.с.5). Згідно з ч.3 ст.105 Сімейного кодексу України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до статті 110 цього Кодексу. Частиною 1 статті 110 СК України передбачено, що позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення (ч.2 ст.112 СК України). У судовому засіданні встановлено, що шлюб між позивачем та відповідачем розпався та існує лише формально, спільного господарства подружжя не веде, фактичних шлюбно-сімейних відносин не підтримують з вересня 2013 року. Згідно вимог Закону України «Про судовий збір», ст. 88 ЦПК України, з урахуванням результату розгляду справи судові витрати підлягають стягненню з відповідача. На підставі вищенаведеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2019-11-11 00:00:00

Позивач звернулась до суду з вищезазначеним позовом, в обґрунтування якого посилався на те, що з 24.08.1991 року перебуває у зареєстрованому шлюбі з відповідачем. Неповнолітніх дітей від шлюбу не мають. Посилаючись на те, що спільне життя з відповідачкою не склалось через різні погляди на життя та обов`язки, припинення проживання однією сім?єю та ведення спільного господарства з 2000 року, позивач просив розірвати шлюб з відповідачкою. В наданій письмовій заяві позивач просив провести розгляд справи за його відсутності, зазначивши про підтримання позову. Відповідачка в наданій заяві також просила провести розгляд справи за її відсутності, зазначивши про визнання позову. В разі розірвання шлюбу просила залишити прізвище [PERSON] . Враховуючи подані сторонами заяви та визнання позову відповідачкою, відповідно до положень ч.3 ст.200, ч.3 ст.211, ч.2 ст.247 ЦПК України, суд вважає за можливе провести розгляд справи по суті за відсутності учасників справи, без фіксації судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу та ухвалити рішення у підготовчому судовому засіданні. Перевіривши викладені в позовній заяві доводи, дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного. Судом встановлено, що сторони перебувають у шлюбі, зареєстрованому 24 серпня 1991 року Кіровським відділом ЗАГС м.Дніпропетровська, актовий запис №608. Від шлюбу неповнолітніх дітей не мають. Відповідно до ч.2 ст.3 СК України сім`ю складають особи, які спільно проживають, пов`язані спільним побутом, мають взаємні права та обов`язки. Відповідно до ч.3 ст.56 СК України кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Відповідно до ст.112 СК України шлюб може бути розірвано, якщо подальше спільне життя подружжя та збереження шлюбу є неможливим та протирічить інтересам одного з них, або інтересам їхніх дітей. З урахуванням зазначених вище положень закону, враховуючи подану позивачем заяву про підтримання позову та заяву відповідачки про визнання позову, припинення між сторонами шлюбних відносин та ведення спільного господарства на протязі тривалого часу, суд приходить до висновку, що подальше спільне життя подружжя та збереження шлюбу між сторонами, який може будуватись лише на паритетних засадах, є неможливим та протирічить їх інтересам, а тому позовні вимоги підлягають задоволенню та слід розірвати шлюб між останніми. Відповідно до ст.113 СК України та заяви відповідачка після розірвання шлюбу прізвище останньої слід залишити - [PERSON] . Враховуючи визнання позову відповідачкою та положення ст.141, ч.1 ст.142 ЦПК України, ч.3 ст.7 Закону України «Про судовий збір» з відповідачки на користь позивача слід стягнути судовий збір в сумі 384 грн. 20 коп., а також повернути позивачу з державного бюджету 50% судового збору, сплаченого при поданні позову, тобто судовий збір в сумі 384 грн. 20 коп. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-01-11 00:00:00

Позивач звернулась до суду з вищезазначеним позовом, в обґрунтування якого посилалась на те, що 12.06.2009 року зареєструвала шлюб з відповідачем. Від шлюбу мають малолітню дитину - доньку [PERSON], [INFO] Спільне життя з відповідачем не склалось через протилежні погляди на сімейне життя. З січня 2014 року подружні стосунки між ними припинено, спільне господарство не ведеться. Зберегти сім'ю не бажає та наполягає на розірванні шлюбу. Майнових спорів з відповідачем не має. Також досягнуто згоди, що після розірвання шлюбу житина буде проживати з матір'ю. В зв'язку з викладеним просив розірвати шлюб з відповідачем. В наданій заяві позивач просила провести розгляд справи у її відсутності, зазначивши, що позов підтримує в повному обсязі. Відповідач в наданій заяві також просив провести розгляд справи без його участі, зазначивши, що визнає позов. З урахуванням поданих сторонами заяв та положень ст.ст.158,197 ЦПК України, суд вважає за можливе провести розгляд справи у відсутності сторін та без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу. Перевіривши викладені в позовній заяві доводи, дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного. Судом встановлено, що сторони перебувають у шлюбі, зареєстрованому 12 червня 2009 року Красногвардійським відділом реєстрації актів цивільного стану Дніпропетровського міського управління юстиції, актовий запис №324. Від шлюбу мають малолітню дитину - доньку [PERSON], [INFO] Відповідно до ч.2 ст.3 СК України сім'ю складають особи, які спільно проживають, пов'язані спільним побутом, мають взаємні права та обов'язки. Відповідно до ч.3 ст.56 СК України кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Відповідно до ст.112 СК України шлюб може бути розірвано, якщо подальше спільне життя подружжя та збереження шлюбу є неможливим та протирічить інтересам одного з них, або інтересам їхніх дітей. З урахуванням зазначених вище положень закону, враховуючи, що відповідач згідно його заяви визнав позов та не заперечував проти розірвання шлюбу з позивачем, той факт, що з січня 2014 року подружні стосунки між сторонами припинено та вони проживають окремо, спільного господарства не ведуть, примирення за цей час не відбулось, спорів про поділ спільного майна та щодо місця проживання дитини не має, суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню та слід розірвати шлюб між сторонами. Відповідно до ст.4 Закону України «Про судовий збір», ст.88 ЦПК України, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь позивача судовий збір в сумі 243 грн. 60 коп. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-01-29 00:00:00

Позивач звернулась до суду з вищезазначеним позовом, в обґрунтування якого посилалась на те, що 20.10.2012 року зареєструвала шлюб з відповідачем. Від шлюбу мають малолітню дитину - доньку [PERSON], [INFO] Посилаючись на те, що спільне життя з відповідачем не склалось через несумісність характерів, різні погляди на життя та сімейні стосунки, неможливість подальшого примирення та збереження шлюбу, позивач просила суд розірвати шлюб з відповідачем. В наданій заяві позивач просила провести розгляд справи за її відсутності, зазначивши про підтримання заявленого позову. Відповідач в наданому клопотанні не заперечував проти заявленого позову та просив провести розгляд справи без його участі. З урахуванням зазначеного та положень ст.ст.158,197 ЦПК України, суд вважає за можливе провести розгляд справи у відсутності сторін та без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу. Перевіривши викладені в позовній заяві доводи, дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного. Судом встановлено, що сторони перебувають у шлюбі, зареєстрованому 20 жовтня 2012 року Красногвардійським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Дніпропетровського міського управління юстиції, актовий запис №1451. Від шлюбу мають малолітню дитину - доньку [PERSON], [INFO] Відповідно до ч.2 ст.3 СК України сім'ю складають особи, які спільно проживають, пов'язані спільним побутом, мають взаємні права та обов'язки. Відповідно до ч.3 ст.56 СК України кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Відповідно до ст.112 СК України шлюб може бути розірвано, якщо подальше спільне життя подружжя та збереження шлюбу є неможливим та протирічить інтересам одного з них, або інтересам їхніх дітей. З урахуванням зазначених вище положень закону, враховуючи, що відповідач згідно його клопотання визнав позов та не заперечував проти розірвання шлюбу з позивачкою, визнавши факт припинення шлюбних відносин, ведення спільного господарства та спільного проживання з січня 2016 року, суд приходить до висновку, що подальше спільне життя подружжя та збереження шлюбу між сторонами є неможливим, протирічить їх інтересам, а тому позовні вимоги підлягають задоволенню та слід розірвати шлюб між останніми. Згідно заяви позивачки та положень ст.113 СК України після розірвання шлюбу прізвище останньої слід залишити [PERSON]. Відповідно до ст.4 Закону України «Про судовий збір», ст.88 ЦПК України, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь позивачки судовий збір в сумі 551 грн. 20 коп. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2020-02-04 00:00:00

Позивач звернулась до суду з вищезазначеним позовом, в якому вказує, що 03 вересня 2007 року вона уклала шлюб з відповідачем, про що в книзі реєстрації шлюбів Великознам`янською сільською радою Кам`янсько-Дніпровського району Запорізької області був зроблений відповідний актовий запис № 10. Від шлюбу мають двох неповнолітніх дітей: сина [PERSON] , [INFO] та сина [PERSON] , [INFO] . Подружжя на сьогоднішній день живе кожен своїм життям, майже не спілкуються, шлюбні стосунки не підтримують, спільне господарство не ведуть. Шлюб носить формальний характер. Просить суд ухвалити рішення, яким розірвати шлюб.\~\~\~ В судове засідання позивач не з`явилась, надала письмову заяву про розгляд справи за її відсутності, позовні вимоги підтримує у повному обсязі та просить їх задовольнити. В судове засідання відповідач не з`явився, надав письмову заяву про розгляд справи без його участі, позовні вимоги визнає. Дослідивши матеріали справи суд приходить до наступного висновку. Сторони знаходяться в зареєстрованому шлюбі з 03 вересня 2007 року, що підтверджується копією свідоцтва про шлюб. Від шлюбу мають двох неповнолітніх дітей: сина [PERSON] , [INFO] та сина [PERSON] , [INFO] , на підтвердження свідчать наявні в матеріалах справи копії свідоцтв про народження дітей. Згідно зі ст. 24 Сімейного кодексу України, шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Стаття 55 Сімейного кодексу України проголошує, що дружина та чоловік зобов`язані спільно піклуватися про побудову сімейних відносин між собою та іншими членами сім`ї на почуттях взаємної любові, поваги, дружби, взаємодопомоги. Чоловік зобов`язаний утверджувати в сім`ї повагу до матері. Дружина зобов`язана утверджувати в сім`ї повагу до батька. Дружина та чоловік відповідальні один перед одним, перед іншими членами сім`ї за свою поведінку в ній. Відповідно до ч.ч. 3,4 ст. 56 Сімейного кодексу України, кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування їх збереження, в тому числі примушування до статевого зв`язку за допомогою фізичного або психічного насильства, є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканість і може мати наслідки, встановлені законом. В силу ч. 2 ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Таким чином, суд приходить до висновку, що позов обґрунтований та підлягає задоволенню, при тих відносинах, що склалися між сторонами збереження шлюбу неможливо.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2020-01-12 00:00:00

Позивач звернулась до суду з вищезазначеним позовом, в якому вказує, що 04 жовтня 2008 року вона уклала шлюб з відповідачем, про що в книзі реєстрації шлюбів Відділом реєстрації актів цивільного стану Кам`янсько-Дніпровського районного управління юстиції Запорізької області був зроблений відповідний актовий запис № 87. Від шлюбу мають малолітню дитину: сина [PERSON] , [INFO] . Шлюбні стосунки між сторонами припинені, спільне господарство не ведуть. Шлюб носить формальний характер. Просить суд ухвалити рішення, яким розірвати шлюб. В судове засідання позивач не з`явився, надав письмову заяву про розгляд справи у його відсутність, позовні вимоги підтримує у повному обсязі та просить їх задовольнити. В судове засідання відповідач не з`явилась, надала письмову заяву про розгляд справи у її відсутність, позовні вимоги визнає в повному обсязі. Дослідивши матеріали справи суд приходить до наступного висновку. Судом встановлено, що сторони знаходяться в зареєстрованому шлюбі з 04 жовтня 2008 року, що підтверджується копією свідоцтва про шлюб. Від шлюбу мають малолітню дитину: сина [PERSON] , [INFO] , на підтвердження свідчить наявна в матеріалах справи копія свідоцтва про народження дитини. Згідно зі ст. 24 Сімейного кодексу України, шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Стаття 55 Сімейного кодексу України проголошує, що дружина та чоловік зобов`язані спільно піклуватися про побудову сімейних відносин між собою та іншими членами сім`ї на почуттях взаємної любові, поваги, дружби, взаємодопомоги. Чоловік зобов`язаний утверджувати в сім`ї повагу до матері. Дружина зобов`язана утверджувати в сім`ї повагу до батька. Дружина та чоловік відповідальні один перед одним, перед іншими членами сім`ї за свою поведінку в ній. Відповідно до ч.ч. 3,4 ст. 56 Сімейного кодексу України, кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування їх збереження, в тому числі примушування до статевого зв`язку за допомогою фізичного або психічного насильства, є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканість і може мати наслідки, встановлені законом. В силу ч. 2 ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Таким чином, суд приходить до висновку, що позов обґрунтований та підлягає задоволенню, при тих відносинах, що склалися між сторонами збереження шлюбу неможливо.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2020-02-09 00:00:00

Позивач звернулась до суду з вищезазначеним позовом, в якому вказує, що 05 грудня 2017 року вона уклала шлюб з відповідачем, про що в книзі реєстрації шлюбів Енергодарським міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Запорізькій області був зроблений відповідний актовий запис № 438. Від шлюбу мають малолітню дитину: доньку [PERSON] , [INFO] . Шлюбні стосунки між сторонами припинені, спільне господарство не ведуть приблизно з лютого 2019 року. Шлюб носить формальний характер, примирення з відповідачем неможливе. Просить суд ухвалити рішення, яким розірвати шлюб.\~\~\~ В судове засідання позивач не з`явилась, надала письмову заяву про розгляд справи за її відсутності, позовні вимоги підтримує у повному обсязі та просить їх задовольнити. В судове засідання відповідач не з`явився, надав письмову заяву про розгляд справи без його участі, позовні вимоги визнає. Дослідивши матеріали справи суд приходить до наступного висновку. Судом встановлено, що сторони знаходяться в зареєстрованому шлюбі з 05 грудня 2017 року, що підтверджується копією свідоцтва про шлюб. Від шлюбу мають малолітню дитину: доньку [PERSON] , [INFO] , на підтвердження свідчить наявна в матеріалах справи копія свідоцтва про народження дитини. Згідно зі ст. 24 Сімейного кодексу України, шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Стаття 55 Сімейного кодексу України проголошує, що дружина та чоловік зобов`язані спільно піклуватися про побудову сімейних відносин між собою та іншими членами сім`ї на почуттях взаємної любові, поваги, дружби, взаємодопомоги. Чоловік зобов`язаний утверджувати в сім`ї повагу до матері. Дружина зобов`язана утверджувати в сім`ї повагу до батька. Дружина та чоловік відповідальні один перед одним, перед іншими членами сім`ї за свою поведінку в ній. Відповідно до ч.ч. 3,4 ст. 56 Сімейного кодексу України, кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування їх збереження, в тому числі примушування до статевого зв`язку за допомогою фізичного або психічного насильства, є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканість і може мати наслідки, встановлені законом. В силу ч. 2 ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Таким чином, суд приходить до висновку, що позов обґрунтований та підлягає задоволенню, при тих відносинах, що склалися між сторонами збереження шлюбу неможливо.

Outcome: approved