Jurisdiction: civil
Date: 2015-09-24 00:00:00

Позивач звернулась до суду з зазначеним позовом, який мотивує тим, що між нею [PERSON] та Публічним акціонерним товариством Комерційний банк «ПриватБанк» 30.01.2008 року укладено кредитний договір №К3JWGК15006722 згідно з яким відповідачем було надано позивачу через касу банку грошові кошти у розмірі 28700 дол. США з терміном повернення до 30.01.2028 року. В подальшому листом від 29.09.2008 року №20.1.3.2/6-22855/2527 в односторонньому порядку було збільшено процентну ставку за користування кредитними коштами, а саме 15,12% на рік, а листом від 31.12.2008 року №20.1.3.2/6-51423 Відповідачем було збільшено процентну станку за користування кредитними коштами до 17,52% на рік. Вважає, що при односторонній зміні договору відповідач грубо порушив права позивача як споживача, оскільки в п. п. 8.1. Договору, чітко зазначено, що щомісяця в період сплати Позичальник повинен надавати Банку кошти (щомісячний платіж) у сумі 263,80 долл. США згідно Графіку погашення кредиту (Додаток 2 до Кредитного договору) для погашення заборгованості за Кредитним договором, що складається із заборгованості по кредиту відсоткам, винагороди, комісії. Після односторонньої зміни договору відповідач не надав позивачу нового графіку платежів та не повідомив яку суму необхідно щомісячно сплачувати. Такі дії відповідача суперечать вимогам ст. 11, 15 Закону України «Про захист прав споживачів» які передбачають, що кредитодавець зобовязаний повідомити споживача у письмовій формі зокрема про кредитні умови, які складаються у тому числі з орієнтованої сукупної вартості кредиту (в процентному значенні та грошовому виразі) з урахуванням відсоткової ставки за кредитом та вартості всіх послуг (реєстратора, нотаріуса, страховика, оцінювача тощо), пов'язаних з одержанням кредиту та укладенням договору про надання споживчого кредиту, переваги та недоліки пропонованих схем кредитування. Просить суд визнати не дійсними дії відповідача щодо підвищення відсоткової ставки за кредитним договором від 30.01.2008 року №К3JWGК15006722, згідно листа від 29.09.2008 року №20.1.3.2/6-22855/2527 та згідно листа від 31.12.2008 року №20.1.3.2/6-51423, зобов'язати відповідача знизити відсоткову ставку за кредитним договором від 30.01.2008 року №К3JWGК15006722 до 12% річних, та зробити перерахунок кредитної заборгованості за даною процентною ставкою В судове засідання позивач [PERSON] не зявилась, представник позивача [PERSON] в судовому засіданні позов підтримав в повному обсязі та просить його задовільнити. Представник відповідача [PERSON] в судовому засіданні проти заявленого позову заперечив, та заявив клопотання про застосування строків позовної давності, оскільки оспорюванні зміни до договору були внесені в 2008 році, позивач знав про них, та на протязі тривалого часу дані зміни визнавались та виконувались позивачем. Заслухавши пояснення представників сторін, дослідивши матеріали справи суд вважає заявлений позов немотивованим та таким, що не підлягає до задоволення з наступних підстав. В судовому засіданні встановлено, що між [PERSON] та Публічним акціонерним товариством Комерційний банк «ПриватБанк» 30.01.2008 року укладено кредитний договір №К3JWGК15006722 згідно з яким відповідачем було надано позивачу через касу банку грошові кошти у розмірі 28700 дол. США з терміном повернення до 30.01.2028 року. В подальшому листом від 29.09.2008 року №20.1.3.2/6-22855/2527 в односторонньому порядку було збільшено процентну ставку за користування кредитними коштами, а саме 15,12% на рік, а листом від 31.12.2008 року №20.1.3.2/6-51423 Відповідачем було збільшено процентну станку за користування кредитними коштами до 17,52% на рік. Суд не приймає до уваги доводи представника позивача про те, що строк позовної давності необхідно вираховувати з моменту винесення судового рішення, яким з позивача стягнуто борг по кредитним зобовязанням, оскільки сам представник виступаючи в судовому засіданні пояснив, що банк порушив права позивача, як споживача коли направив позивачу листи-повідомлення про зміну процентної ставки, не направивши при цьому нового графіку погашення кредиту та не повідомивши про новий розмір щомісячного платежу. Тобто представник позивача сам визнав, що порушення права позивача відбулося з моменту отримання ним повідомлень про збільшення процентної ставки. Відповідно до ст.257 ЦК України загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки. З моменту укладення договору минуло вже майже 7 років. Норми ч. 3 ст.267 ЦК України зазначають, що позовна давність застосовується судом лише за заявою сторони у спорі, зробленою до винесення ним рішення. Як зазначалось раніше представник відповідача [PERSON] заявив клопотання про застосування позовної давності. Позивачем та його представником не заявлялось клопотання про поновлення строків позовної давності Вимоги заявлені позивачем не підпадають під виключення зазначені в ст. 268 ЦК України. За таких обставин вимога представника відповідача підлягає до задоволення. На підставі вищевикладеного та

Outcome: dismissed