Jurisdiction: civil
Date: 2019-01-31 00:00:00

Позивач звернулась до суду з зазначеним позовом в якому просила стягнути з [PERSON] на її користь в рахунок відшкодування матеріальної шкоди 35755,00 грн., 10\~000 грн. - моральної шкоди, 3\~000 грн. відшкодування за проведення оцінки визначення вартості матеріальних збитків, 4\~500 грн. витрат на правову допомогу та 1409,60 грн. витрат по сплаті судового збору. Свій позов мотивує тим, що 26.12.2017 оку о 22 год. 00 хв. в с. Плесецьке по вул. Садова, 22, [PERSON] керував автомобілем Opel Astra, д.н.з. AI 7059 СХ, не врахував дорожньої обстановки, не вибрав безпечної швидкості руху, не впорався з керуванням та, при виникненні небезпеки в русі, скоїв наїзд на паркан та господарську будівлю. При ДТП автомобіль отримав механічні пошкодження з матеріальними збитками. Своїми діями [PERSON] порушив вимогу п. 12.1, 12.3 ПДР України та вчинив правопорушення, передбачене ст. 124 КУпАП. А Постановою Васильківського міськрайонного суду Київської області від 23.01.2018 року [PERSON] визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, відповідальність за яке передбачена ст. 124 КУпАП і накладено на нього адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі двадцять неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 340 гривень 00 копійок. В наслідок ДТП було пошкоджено домоволодіння [PERSON], а саме паркан та господарську будівлю за адресою: Київська область, Васильківський район, с. Плесецьке по вул. Садова, 22, що належить позивачу на праві приватної власності. Згідно зі звітом про незалежну оцінку вартості майна від 07 листопада 2018 року, ринкова вартість індивідуально визначених будівельно-ремонтних робіт, їх обємів, а також необхідних будівельних матеріалів для відновлення будівлі сараю, що належить гр. [PERSON] та знаходиться на території домоволодіння за адресою: Київська область, Васильківський район, с. Плесецьке, вул. Садова 22, на виконання рекомендацій щодо усунення недоліків (дефектів, пошкоджень) для подальшої безпечної експлуатації обєкту станом на 07 листопада 2018 року складає 35755 грн.00 коп. Позивач в судове засідання не зявилась, подавши до суду письмову заяву про слухання справи за її відсутності, позов підтримує, просить його задовольнити, проти винесення заочного рішення не заперечує. Відповідачу судом надсилалася копія позовної заяви з копіями доданих документів, повістка про час та місце розгляду справи та роз'яснено право подати в зазначений строк письмові пояснення з приводу визнання позовних вимог чи заперечення проти позовних вимог з посиланням на докази, якими вони обґрунтовуються. Відповідач з поясненнями чи запереченнями щодо позовних вимог до суду не звертався, клопотань про розгляд справи в судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін та заперечень щодо розгляду справи в порядку спрощеного провадження не подав, тому суд вважає ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів. На підставі ст. 280 ЦПК України, враховуючи думку позивача, суд ухвалив провести заочний розгляд справи. Враховуючи, що сторони по справі в судове засідання не зявились, відповідно до ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. \~\~\~\~ \~ \~ \~ \~ Суд, дослідивши письмові докази по справі у їх сукупності, приходить до наступних висновків. Згідно з положеннями ч.3 ст.12 та ч.1 ст.81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. У відповідності до вимог статей 2 та 4 ЦПК України, завданням цивільного судочинства є розгляд і вирішення цивільних справ з метою захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод\~ чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, за захистом яких кожна особа має право звернутися до суду. Частиною 1\~ст. 22 ЦК України\~встановлено, що особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Відповідно до п. 1 ч. 1\~ст. 22 ЦК України\~збитками є втрати, яких особа зазнала у зв'язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права. Відповідно до змісту\~ст. 1166 ЦК України\~майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної особи, а також шкода завдана майну фізичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. У відповідності до положень ч. 2\~ст. 1187 ЦК України\~шкода, завдана джерелом підвищеною небезпеки, відшкодовується особою, яка на правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним\~\~засобом, механізмом, іншим об'єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку. Шкода, завдана внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки, відшкодовується на загальних підставах, зокрема, шкода, завдана одній особі з вини іншої особи, відшкодовується винною особою (пункт 1 частини першої статті 1188 ЦК України). Статтею 1192 ЦК України\~визначено, що\~з урахуванням обставин справи суд за вибором потерпілого може зобов'язати особу, яка завдала шкоди майну, відшкодувати її в натурі (передати річ того ж роду і такої ж якості, полагодити пошкоджену річ тощо) або відшкодувати завдані збитки у повному обсязі. Розмір збитків, що підлягають відшкодуванню потерпілому, визначається відповідно до реальної вартості втраченого майна на момент розгляду справи або виконання робіт, необхідних для відновлення пошкодженої речі.\~За ч. 2, ч. 5 вказаної статті, шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об'єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку. Особа, яка здійснює діяльність, що є джерелом підвищеної небезпеки, відповідає за завдану шкоду, якщо вона не доведе, що шкоди було завдано внаслідок непереборної сили або умислу потерпілого. Аналіз зазначених норм свідчить про те, що право особи на відшкодування заподіяної шкоди за рахунок особи з вини якої її завдано є безумовним й може бути обмежено лише у випадках прямо передбачених законом. Відповідно до розяснень постанови Пленуму Верховного Суду України в п. 2 від 27 березня 1992 р. № 6, розглядаючи позови про відшкодування шкоди, суд бере до уваги, що шкода, заподіяна особі і майну громадянина або заподіяна майну юридичної особи, підлягає відшкодуванню в повному обсязі особою, яка її заподіяла, за умови, що дії останньої були неправомірними, між ними і шкодою є безпосередній причинний зв`язок. За п. 4 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ № 4 від 01.03.2014 року «Про деякі питання застосування судами законодавства при вирішенні спорів про відшкодування шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки», розглядаючи позови про відшкодування шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки, суди повинні мати на увазі, що відповідно до статей\~1166,\~1187 ЦК України, шкода, завдана особі чи майну фізичної або юридичної особи, підлягає відшкодуванню в повному обсязі особою, яка її завдала. Обов'язок відшкодувати завдану шкоду виникає у її завдавача за умови, що дії останнього були неправомірними, між ними і шкодою є безпосередній причинний зв'язок та є вина зазначеної особи, а коли це було наслідком дії джерела підвищеної небезпеки, - незалежно від наявності вини. Відповідно до норми ч. 1 ст.1167 ЦК України моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини, крім випадків, встановлених частиною другою цієї статті. Відповідно до ст.23 ЦК України моральна шкода полягає у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа, зазнала у зв'язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров'я, у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв'язку з протиправною поведінкою щодо неї самої. За змістом п.п. 5, 9\~Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» № 4 від 31.03.1995 року\~(зі змінами й доповненнями) - відповідно до загальних підстав цивільно-правової відповідальності обов'язковому з'ясуванню при вирішенні спору про відшкодування моральної (немайнової) шкоди підлягають: наявність такої шкоди, протиправність діяння її заподіювача, наявність причинного зв'язку між шкодою і протиправним діянням заподіювача та вини останнього в її заподіянні. Розмір відшкодування моральної (немайнової) шкоди суд визначає залежно від характеру та обсягу страждань (фізичних, душевних, психічних тощо), яких зазнав позивач, характеру немайнових втрат (їх тривалості, можливості відновлення тощо) та з урахуванням інших обставин. Зокрема, враховується стан здоров'я потерпілого, тяжкість вимушених змін у його життєвих і виробничих стосунках, ступінь зниження престижу, ділової репутації, час та зусилля, необхідні для відновлення попереднього стану тощо. При цьому суд має виходити із засад розумності, виваженості та справедливості. Судом встановлено, що 26.12.2017 оку о 22 год. 00 хв. в с. Плесецьке по вул. Садова, 22, [PERSON] керував автомобілем Opel Astra, д.н.з. AI 7059 СХ, не врахував дорожньої обстановки, не вибрав безпечної швидкості руху, не впорався з керуванням та, при виникненні небезпеки в русі, скоїв наїзд на паркан та господарську будівлю. При ДТП автомобіль отримав механічні пошкодження з матеріальними збитками. Своїми діями [PERSON] порушив вимогу п. 12.1, 12.3 ПДР України та вчинив правопорушення, передбачене ст. 124 КУпАП. Постановою Васильківського міськрайонного суду Київської області від 23.01.2018 року [PERSON] визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, відповідальність за яке передбачена ст. 124 КУпАП і накладено на нього адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі двадцять неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 340 гривень 00 копійок (а.с. 14). В наслідок ДТП було пошкоджено домоволодіння [PERSON], а саме паркан та господарську будівлю за адресою: Київська область, Васильківський район, с. Плесецьке по вул. Садова, 22, що належить позивачу на праві приватної власності (а.с. 13). Згідно зі звітом про незалежну оцінку вартості майна від 07 листопада 2018 року, ринкова вартість індивідуально визначених будівельно-ремонтних робіт, їх обємів, а також необхідних будівельних матеріалів для відновлення будівлі сараю, що належить гр. [PERSON] та знаходиться на території домоволодіння за адресою: Київська область, Васильківський район, с. Плесецьке, вул. Садова 22, на виконання рекомендацій щодо усунення недоліків (дефектів, пошкоджень) для подальшої безпечної експлуатації обєкту станом на 07 листопада 2018 року складає 35755 грн.00 коп. (а.с. 25-86). Відповідно до Рахунку-фактури №11/01 від 07 листопада 2018 року ПП «Актив Інвест» позивач сплатила за вищевказаний виконаний Звіт про незалежну оцінку 3\~000 грн. (а.с. 17), про що також свідчить Квитанція від 09.11.2018 року (а.с. 24). Згідно Додатку до Договору про надання правової допомоги від 09.11.2018 року та Квитанції Приват Банку від 09.11.2018 року, позивач сплатила, а адвокат отримав 4500 грн. на правову допомогу (а.с. 21, 24). Відповідно до ст. 141 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Згідно ст.. 133 ЦПК України з відповідача підлягають стягненню на користь позивача понесені ним витрати на професійну правничу допомогу. Враховуючи, що у судовому засіданні на підставі зібраних по справі доказів установлено, що винним у ДТП, яке сталося 26 грудня 2017 року з вини [PERSON], внаслідок якого позивачу нанесено матеріальні та моральні збитки, суд дійшов висновку про задоволення позову в повному обсязі.

Outcome: approved