Jurisdiction: civil
Date: 2020-03-11 00:00:00

Позивач звернулась до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, зазначивши, що 26 квітня 2016 року між ними був зареєстрований шлюб у виконавчому комітеті Івковецької сільської ради Прилуцького району Чернігівської області, актовий запис за №01. Від подружнього життя сторони неповнолітніх дітей не мають. Позивач мотивує свої вимоги тим, що подружнє життя з відповідачем не склалося через несумісність характерів та різні погляди на життя. Спільне подружнє життя припинено з липня 2019 року і на примирення позивач не згодна. Позивач в судове засідання не з`явилась, проте згідно з адресованою до суду письмовою заявою заявлені позовні вимоги підтримала в повному обсязі, на примирення позивач не згодна, категорично наполягає на розлученні. Просила суд розглянути справу за її відсутності. Проти заочного вирішення справи не заперечує. Відповідач в судові засідання не з`являється, хоча про дату, час та місце судових засідань повідомлявся належним чином за адресою місця позбавлення волі, про що свідчать повідомлення Укрпошти про вручення рекомендованих поштових відправлень, а також не подав відзив на позовну заяву. Згідно довідки виконавчого комітету Івковецької сільської ради Прилуцького району Чернігівської області від 26 грудня 2019 року за №03-04/935, [PERSON] , [INFO] , зареєстрований за адресою: [ADDRESS] , але на даний час перебуває у місцях позбавлення волі. У зв`язку з цим суд на підставі ст. 280 ЦПК України вважає за можливе ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд, дослідивши наявні у справі докази, приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав: з Свідоцтва про шлюб серії [NUMBER] від 26 квітня 2016 року вбачається, що шлюб між [PERSON] та [PERSON] зареєстрований 26 квітня 2016 року виконавчим комітетом Івковецької сільської ради Прилуцького району Чернігівської області, актовий запис за №01 (а.с.4). З наведених у позові позивачем обставин вбачається, що сторони шлюбних стосунків не підтримують з липня 2019 року, спільного господарства не ведуть. Також відповідно до ст. 113 СК України особа, яка змінила своє прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Відповідно до ч. 8 ст.294 ЦПК України у рішенні суду про розірвання шлюбу зазначається про вибір прізвища тим з подружжя, який змінив прізвище під час державної реєстрації шлюбу, що розривається. Тому, суд вважає за можливе після розірвання шлюбу прізвище позивачу залишити « [PERSON] ». За таких обставин, з`ясувавши фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу та зважаючи на те, що згідно з письмовою заявою позивач наполягає на розлученні, а відповідач в судові засідання не з`являється, та від нього не надійшли письмові заперечення, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню, а шлюб - розірванню, оскільки подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить інтересам позивача. На підставі ст.ст. 110, 112, 113, ч.2 ст.114 Сімейного кодексу України та

Outcome: approved