Jurisdiction: civil
Date: 2018-11-18 00:00:00

Позивач звернулась в суд з позовом до [PERSON] про зміну способу стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини. Позовні вимоги обґрунтовує тим, що з відповідачем вона перебувала у зареєстрованому шлюбі, який розірваний рішенням Володимир-Волинського міського суду Волинської області від 09.12.2010 року. Від спільного подружнього життя у них народився син [PERSON], [INFO] На підставі рішення Володимир-Волинського міського суду Волинської області відповідач виплачує аліменти на користь позивача на утримання дитини у розмірі по 300 грн. щомісячно починаючи з 06.11.2009 р. і до досягнення дитиною повноліття. Зазначає, що на сьогоднішній день визначена сума аліментів на утримання дитини є недостатньою, дитина навчається, у звязку з чим зросли витрати на її утримання, просить змінити спосіб стягнення аліментів та стягувати з [PERSON] аліменти в її користь на утримання неповнолітнього сина [PERSON], [INFO] в розмірі 1/3 частини усіх видів його доходу (заробітку) щомісячно і до досягнення дитиною повноліття. Позивач [PERSON] в судовому засіданні позовні вимоги підтримала повністю з підстав викладених у позові. Додатково пояснила, що на даний час уклала новий шлюб, має малолітню дитину, є не працюючою та особою, яка має інвалідність третьої групи із протипоказанням щодо роботи із шкідливими та небезпечними умовами праці, у звязку з чим змінився її сімейний та матеріальний стан. Також зазначила, що дитина [PERSON] хворіє та знаходиться на обліку у лікаря отоларинголога, а також зросли витрати на утримання неповнолітньої дитини, а тому аліменти у розмірі 300 грн. є недостатніми для утримання дитини. Відповідач в судовому засіданні позов визнав частково. Зазначив, що на даний час уклав новий шлюб та від спільного подружнього проживання у нього народилося двоє дітей: [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO] Також на його утриманні перебуває дитина дружини від попереднього шлюбу - [PERSON], [INFO], а тому не має змоги надавати аліменти у розмірі 1/3 частини від свого доходу. Просить стягувати аліменти у розмірі 1/6 частини від доходу. Заслухавши пояснення сторін, дослідивши та оцінивши докази по справі в їх сукупності, суд приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення частково з наступних підстав. З дослідженого свідоцтва про народження серії 1-ЕГ № 1004487 встановлено, що сторони є батьками неповнолітнього [PERSON], [INFO] Судом встановлено, що на підставі рішення Володимир-Волинського міського суду Волинської області від 29.12.2009 року, з [PERSON] стягуються аліменти в користь [PERSON] на утримання неповнолітньої дитини [PERSON] [INFO], в розмірі по 300 гривень щомісячно, починаючи з 06.11.2009 року і до досягнення дитиною повноліття. Відповідно до ч.1 ст. 192 Сімейного кодексу України, розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров'я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Згідно з\~ч.\~2\~ст.\~182\~СК України\~розмір аліментів\~має бути\~необхідним та\~достатнім для\~забезпечення гармонійного\~розвитку дитини.\~Мінімальний розмір\~аліментів на\~одну дитину\~не може\~бути меншим,\~ніж 50\~відсотків прожиткового\~мінімуму для\~дитини відповідного\~віку. Відповідно до ч.3 ст. 181 СК України, за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Суд вважає доведеним, що у зв'язку з підвищенням цін на всі групи продовольчих та непродовольчих товарів, у зв»язку з чим було підвищено прожитковий мінімум на дітей відповідного віку, матеріальний стан позивача погіршився, розмір аліментів, що стягуються з відповідача, не відповідає звичайним потребам неповнолітньої дитини. Задовольняючи позов частково, суд бере до уваги, що [PERSON] сплачує аліменти в розмірі 300 грн. на дитину щомісячно, котрий згідно з вищенаведеної норми та з урахуванням Закону України «Про державний бюджет України на 2018 р» не є мінімальним, оскільки є значно меншим 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини до 18 років, а також не є достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Згідно з положень ч. 1 ст. 3 Конвенції про права дитини, ч.ч. 7, 8 ст.\~7\~СК України при вирішенні будь-яких питань щодо дітей суд повинен виходити з якнайкращого забезпечення інтересів дітей і, тим більше, при захисті одного із основних прав дитини - права на утримання, яке кореспондується з конституційним обов'язком батьків утримувати дітей до їх повноліття. На судовий розгляд справи відповідач не надав суду доказів, котрі б підтверджували незадовільний стан здоровя, сплату аліментів на інших дітей. Однак суд враховує, що на утриманні відповідача перебувають діти від іншого шлюбу, що впливає на його можливість сплачувати аліменти у визначеному позивачем розмірі. Визначаючи розмір аліментів суд також бере до уваги, що обовязок утримувати дітей є рівною мірою обовязком як батька, так і матері, тому приходить до висновку, що позов слід задовольнити частково та змінити спосіб стягнення та розмір аліментів до 1/5 частини усіх видів доходу (заробітку) щомісячно і до досягнення дитиною повноліття. Даний розмір аліментів жодним чином не є надмірним з точки зору звичайних і необхідних потреб неповнолітньої дитини. Визначення аліментів у меншому розмірі порушить конституційні права, гарантії дитини та не забезпечить звичайних потреб та її достатній рівень життя, який їй гарантовано Законом України «Про охорону дитинства» та Конвенцією про права дитини від 20.11.1989 р.

Outcome: partial