Jurisdiction: civil
Date: 2021-04-20 00:00:00

Позивач звернулась до суду з вказаним позовом, мотивуючи заявлені вимоги тим, що [INFO] померла її мати [PERSON] . Після її смерті відкрилась спадщина до складу якої входить нерухоме майно, а саме квартира [ADDRESS] . Звернувшись до приватного нотаріуса Хорошівського районного нотаріального округу з заявою про прийняття спадщини, позивач отримала відмову по причині відсутності правовстановлюючих документів та державної реєстрації права власності на спадкове майно. Позивач просить суд визнати за нею право власності на спадкове майно за заповітом після померлої [PERSON] , а саме на квартиру [ADDRESS] . Ухвалою судді Володарсько-Волинського районного суду Житомирської області від 27 жовтня 2020 року позовну заяву залишено без руху та надано позивачу строк для усунення недоліків протягом десяти днів з дня отримання копії ухвали. Ухвалою судді Володарсько-Волинського районного суду Житомирської області від 03 грудня 2020 року відкрито провадження в справі та призначено підготовче судове засідання. У судове засідання позивач не з`явилась, надіславши до суду заяву в якій просила справу розглянути в підготовчому судовому засіданні без її участі, позовні вимоги підтримує в повному обсязі. Представник відповідача, Новоборівської селищної ради, в судове засідання не з`явився, селищний голова подав до суду клопотання про проведення судового засідання за відсутності представника селищної ради, зазначив, що позовні вимоги визнає. Відповідно до ч. 3, 4 ст. 200 ЦПК України за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Ухвалення в підготовчому засіданні судового рішення у разі відмови від позову, визнання позову, укладення мирової угоди проводиться в порядку, встановленому статтями 206, 207 цього Кодексу. Відповідно до частини 4 ст. 206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Виходячи з наведеного, суд вважає, що рішення у справі можливо постановити при проведенні підготовчого судового засідання. Дослідивши письмові докази надані позивачем, суд вважає за необхідне позов задовольнити з наступних підстав. Судом встановлені такі факти та відповідні їм правовідносини. Згідно з копією договору купівлі-продажу від 23.05.1968 року, посвідченого виконавчим комітетом Новоборівської селищної ради 21.02.1983 року, громадянка [PERSON] придбала 38/100 частки жилого будинку [ADDRESS] (а.сп.24). Згідно з копією заповіту від 17.07.1985 року, посвідченого державним нотаріусом другої Житомирської державної нотаріальної контори, зареєстрованого в реєстрі за №2-3671, [PERSON] на випадок своєї смерті належну їй частину житлового будинку [ADDRESS] заповіла [PERSON] (а.сп.23). Відповідно до копії виписки з рішення Новоборівської селищної ради Володарсько-Волинського району Житомирської області від 30.06.2015 року за №702, вулицю Калініна в смт. Нова Борова перейменовано на вулицю Привокзальна (а.сп.15). Відповідно до довідки КП «Житомирське обласне міжміське бюро технічної інвентаризації» Житомирської обласної ради №210 від 27.10.2015, згідно наявних даних, що знаходяться в матеріалах інвентаризаційної справи №75, станом на 31.12.2012 року за адресою: [ADDRESS] , право власності на нерухоме майно, не зареєстровано (а.сп.49). Відповідно до копії технічного паспорту, виготовленого КП «Житомирське обласне міжміське бюро технічної інвентаризації» Житомирської обласної ради, інвентаризаційна справа №75, замовником якого є [PERSON] , загальна площа приміщень по квартирі [ADDRESS] складає 43,8 кв.м. (а.сп.25-26). Відповідно до довідки КП «Житомирське обласне міжміське бюро технічної інвентаризації» Житомирської обласної ради №642 від 19.10.2015, інвентаризаційна вартість квартири за адресою: [ADDRESS] складає 27876 грн (а.сп.21). Згідно з копією свідоцтва про смерть серії [NUMBER] , виданого 29.05.2008 року виконавчим комітетом Новоборівської селищної ради Хорошівського району Житомирської області, [PERSON] померла [INFO] (а.сп.11). Відповідно до довідки, виданої виконавчим комітетом Новоборівської селищної ради №1318 від 29.02.2016 року, [PERSON] , [INFO] , яка померла [INFO] , на день смерті була зареєстрована та постійно проживала за адресою: [ADDRESS] (а.сп.18). Рішенням Володарсько-Волинського районного суду Житомирської області від 19.04.2017 року в цивільній справі №276/76/17, встановлено факт, що [PERSON] , [INFO] , на момент смерті [PERSON] , тобто на [INFO] , постійно проживала за адресою: [ADDRESS] (а.сп.13). Згідно з копією заповіту від 16.05.1996 року, посвідченого секретарем Новоборівської селищної ради, зареєстрованого в реєстрі за №150, [PERSON] на випадок своєї смерті все своє майно з чого б воно не складалося, заповіла [PERSON] (а.сп.22). Звернувшись до приватного нотаріуса Хорошівського районного нотаріального округу Толстіхіної Н.Д. для видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом, [PERSON] постановою від 07.08.2020 року за №252/02-31, отримала відмову, оскільки право власності на спадкову квартиру не зареєстровано (а.сп.16). Згідно інформаційної довідки зі Спадкового реєстру №64391871 від 16.04.2021 в спадковому реєстрі відсутня інформація про заведення спадкової справи після смерті [PERSON] . Згідно ст. 1216 ЦК України спадкування є перехід прав і обов`язків від фізичної особи, яка померла (спадкодавця) до інших осіб (спадкоємців). Відповідно до ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинялися внаслідок його смерті. Згідно ст. 1217 ЦК України спадкування здійснюється за законом або заповітом. Згідно ст. 1220 ЦК України часом відкриття спадщини визнається день смерті спадкодавця. Як убачається з ч. 5 ст. 1268 ЦК незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. Право власності на нерухоме майно виникає у спадкоємця лише з моменту державної реєстрації цього майна (ч. 2 ст. 1299 ЦК України). Право власності на нерухоме майно може бути оформлене на ім`я особи, яка померла у разі наявності документів, які б підтвердили право власності на майно цієї особи. У випадку відсутності таких документів порушене питання вирішується у судовому порядку. Відповідно до вимог ст. 1297 ЦК України спадкоємець, який прийняв спадщину, у складі якої є нерухоме майно, зобов`язаний звернутись до нотаріуса за видачею йому свідоцтва про право на спадщину на нерухоме майно, тобто зміна власника майна, що підлягає державній реєстрації, неможлива без перереєстрації права власності. Тому свідоцтво про право на спадщину є обов`язковим, коли об`єктом спадкування є нерухоме майно, що підлягає обов`язковій державній реєстрації. В судовому засіданні встановлено, що позивач, як спадкоємець за заповітом, через відсутність правовстановлюючого документу на нерухоме майно, не може реалізувати своє право на спадкування після померлої [PERSON] . Відповідно до статті 1 першого Протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (далі - Конвенції) кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права. Відповідно до практики Європейського суду з прав людини під майном також розуміються майнові права. Згідно зі ст. 8 Конвенції, кожен має право на повагу до свого приватного та сімейного життя, до свого житла та кореспонденції. Органи державної влади не можуть втручатись у здійснення цього права, за винятком випадків, коли втручання здійснюється згідно із законом і є необхідним у демократичному суспільстві в інтересах національної та громадської безпеки чи економічного добробуту країни, для запобігання заворушенням чи злочинам, для захисту здоров`я чи моралі або для захисту прав і свобод інших осіб. Відсутність належним чином оформлених майнових прав за спадкодавцем, та як наслідок, неможливість їх успадкування має розцінюватися як невиправдане втручання в приватну сферу особи, є порушенням її прав, які потребують захисту в судовому порядку, а тому ефективним способом захисту, який є адекватним змісту порушеного права і не суперечить закону (ст. 5 ЦПК України), є саме визнання права власності на спірне нерухоме майно за позивачем в порядку спадкування за заповітом. Як спадкоємець, що прийняв спадщину, позивач має право на оформлення спадкових прав, тому позовні вимоги підлягають до задоволення, порушене право позивача підлягає судовому захисту. Визнання права власності за позивачем на нерухоме майно буде відповідати принципу пропорційності в питанні захисту права власності позивача, як спадкоємця. На підставі викладеного,

Outcome: approved