Jurisdiction: civil
Date: 2021-09-09 00:00:00

Позивач звернулась до суду з позовом до [PERSON] про визнання його таким, що втратив право користування житловим приміщенням, в обґрунтування позову зазначає, що з жовтня 2009 року по лютий 2016 року сторони проживали разом однією сім`єю без укладення шлюбу в квартирі [ADDRESS] . [INFO] в них народився син [PERSON] , відповідач записаний батьком дитини в свідоцтві про народження. Вказана квартира належить позивачу та її малолітньому сину на підставі свідоцтва про право власності на житло. Відповідач зареєстрований в квартирі [ADDRESS] , однак з лютого 2016 року він покинув родину, з сином не спілкується, його речей в квартирі немає. Реєстрація відповідача в їх квартирі перешкоджає позивачу у розпорядженні своєю власністю. Сплату за комунальні послуги відповідач не здійснює, добровільно знятися з реєстрації не бажає, у зв`язку з чим, позивач просить визнати його таким, що втратив право користування вказаним житловим приміщенням. Позивач та її представник [PERSON] в судове засідання не з`явились, про дату та час розгляду справи повідомлені належним чином. Від представника позивача надійшла заява про розгляд справи за його відсутності та за відсутності позивача, позовні вимоги підтримує та просить їх задовольнити. Не заперечує проти заочного розгляду справи, заяву про виклик свідків не підтримує за недоцільністю. При винесенні рішення просить врахувати відсутність заперечень щодо позову з боку відповідача. Відповідач у судове засідання не з`явився, про причини неявки суд не повідомив, хоча про дату, час та місце слухання справи сповіщений належним чином, шляхом направлення судової повістки про виклик до суду за зареєстрованим місцем його проживання, а також шляхом оголошення на офіційному вебсайті Інгулецького районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області, при цьому, будь - яких заяв про розгляд справи за його відсутності, відзиву на позов не надав. На підставі наявних у справі доказів, зі згоди представника позивача, суд постановляє заочне рішення, що відповідає положенням ст. 280 ЦПК України. Відповідно до ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Ухвалою Інгулецького районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області від 28 липня 2021 року відкрито провадження у даній справі та постановлено про розгляд справи у порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін. Дослідивши письмові матеріали справи, суд вважає встановленими такі обставини. Сторони є батьками [PERSON] , [INFO] (а.с.7). Квартира за адресою: [ADDRESS] належить на праві приватної спільної сумісної часткової власності [PERSON] та [PERSON] по 1/2 часткі, що підтверджується свідоцтвом про право власності на житло № 92 від 03.10.2012 року (а.с.18). Відповідач [PERSON] значиться зареєстрованим у вказаній квартирі з 23 травня 2013 року (а.с. 26). Відповідно до акту від 14 липня 2021 року, складеного мешканцями будинку [ADDRESS] та завіреного головою ОСББ «Ярославська 7», [PERSON] з лютого 2016 року за місцем реєстрації не проживає (а.с.21). Викладеним обставинам відповідають правовідносини, які регулюються ЦК України. На підставі ст. ст. 12, 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках, кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом, кожна сторона також несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи не вчиненням нею процесуальних дій. Конституція України у ст. 41 проголошує, що «кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності. Право приватної власності є непорушним. За ст. 316 ЦК України, правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб. Згідно змісту ст. 317 Цивільного кодексу України власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном. Статтею 319 Цивільного кодексу України визначено, що саме власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Встановлено, що власником спірної квартири [ADDRESS] є позивач [PERSON] та малолітній син сторін. Тому, з огляду на викладене, позивач як співвласник спірної квартири та законний представник дитини може здійснювати право власності на власний розсуд. Частиною 1 ст. 321 ЦК України передбачено, що право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Гарантуючи захист права власності, закон надає власнику право вимагати усунення будь-яких порушень його права, хоч би ці порушення і не були поєднані з позбавленням володіння. Відповідно до ч.1 ст.383 ЦК України власник житлового будинку, квартири має право використовувати помешкання для власного проживання, проживання членів своєї сім`ї, інших осіб. Згідно зі ст. 391 Цивільного кодексу України, власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядженням своїм майном. Відповідно до ст. 15 Цивільного кодексу України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Таким чином, у разі будь-яких обмежень у здійсненні права користування та розпорядження своїм майном, власник має право вимагати усунення відповідних перешкод, у тому числі шляхом звернення до суду за захистом свого майнового права. Відповідно до ч.1 ст. 7 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні», зняття з реєстрації місця проживання особи здійснюється на підставі заяви особи або її законного представника; судового рішення, яке набрало законної сили, про позбавлення права власності на житлове приміщення або права користування житловим приміщенням, про виселення, про визнання особи безвісно відсутньою або оголошення її померлою. Відповідно до положень норм статтей 16, 391, 386 ЦК України власник вправі звернутися до суду з вимогою про захист порушеного права будь-яким способом, що є адекватним змісту порушеного права, який ураховує характер порушення та дає можливість захистити порушене право. Також відповідно до ч.2 ст. 405 ЦК України член сім`ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім`ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом. Частиною 2 ст. 167 ЖК України передбачено, що у разі вибуття наймача та членів його сім`ї на постійне проживання до іншого населеного пункту або в інше жиле приміщення в тому ж населеному пункті договір найму жилого приміщення вважається розірваним з дня вибуття. Якщо з жилого приміщення вибуває не вся сім`я, то договір найму жилого приміщення не розривається, а член сім`ї, який вибув, втрачає право користування цим жилим приміщенням з дня вибуття. Встановлено, що відповідач не є членом сім?ї позивача, в спірній квартирі він не проживає більше п`яти років, а саме з лютого 2016 року, його речі в квартирі відсутні. Внаслідок створених відповідачем перешкод, а саме реєстрації в спірній квартирі, власником якої він не являється, позивач позбавлена охоронюваного законом права розпорядження власністю на свій розсуд. Відповідно до ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. У силу ст. 76 ЦПК України, доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Відповідно до ст. 263 ЦПК України, судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Судове рішення має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом. При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні. Таким чином, судом встановлено, що відповідач відсутній без поважних причин понад рік за місцем реєстрації, житлом не користується, знаходження його на реєстраційному обліку порушує законні права позивача. Крім того, відповідач відзиву на позов не подав, в судове засідання не з`явився, доказів на спростування позовних вимог не надав, тому суд вважає, що позовні вимоги обґрунтовані та підлягають задоволенню. Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України у зв?язку із задоволенням позовних вимог підлягають стягненню з відповідача на користь позивача понесені нею витрати по сплаті судового збору в сумі 908,00 грн.

Outcome: approved