Jurisdiction: civil
Date: 2017-01-09 00:00:00

Позивач звернулась до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, посилаючись на те, що 17 листопада 2012 року між нею та відповідачем зареєстрований шлюб у Центральному відділі державної реєстрації актів цивільного Полтавського міського управління юстиції Полтавської області, актовий запис № 1452. В шлюбі у подружжя народився син [PERSON], [INFO]. Сімейне життя не склалося через відсутність взаєморозуміння між ними, розходження поглядів на сімейні відносини та обовязки, стали чужими людьми. На даний час проживають окремо, вважає що подальше спільне життя та збереження шлюбу не можливо. В судовому засіданні позивач та її представник суду позовну заяву підтримали з викладених в ній підстав. Крім того, пояснили суду, що шлюбні відносини з відповідачем припинені з лютого 2016 року через постійні сварки, також відповідач декілька разів йшов з дому. В квартиру подружжя заселилось у 2013 році під час шлюбу, квартира на час заселення була облаштована всім необхідним для проживання, під час шлюбу коштовних речей та побутову техніку не придбавали. Спільного майна в квартирі не має. Спільна дитина сторін розуміє що батьки проживають окремо, позивач не чинитиме перешкод відповідачу у спілкуванні з дитиною. Відповідач аліменти сплачує, приймає участь у вихованні дитини. Позивач наполягала на розірванні шлюбу без надання строку для примирення, оскільки примирення між сторонами неможливо. Відповідач та його представник суду проти задоволення позову не заперечували. Крім того пояснили, що вони не дійшли згоди щодо поділу спільного майна та відповідач можливо в подальшому буде порушувати це питання. Також в своїх поясненнях відповідач зазначив, що бажає більше часу проводити зі своєю дитиною. В той же час вважав неможливим подальше збереження шлюбу і просив суд розірвати шлюб без надання строку для примирення. Суд, заслухавши сторони та їх представників, дослідивши письмові докази, що є в матеріалах справи, повно з'ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, проаналізувавши надані докази, вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що 17 листопада 2012 року між [PERSON] та [PERSON] зареєстрований шлюб у Центральному відділі державної реєстрації актів цивільного Полтавського міського управління юстиції Полтавської області, актовий запис № 1452 (а.с.3). 23.05.2013 року в подружжя [PERSON] та [PERSON] народився син [PERSON], що підтверджується копією свідоцтва про народження (а.с. 4). Відповідно до положення ст.112 СК України суд зясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхньої дитини, що має істотне значення. Суд враховує зміст позовної заяви про те, що [PERSON] та [PERSON] не підтримують шлюбних відносин і проживають окремо з лютого 2016 року, спільного господарства не ведуть, позицію відповідача, який в судовому засіданні визнав позов в повному обсязі, та приходить до висновку, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу між подружжям суперечить інтересам позивача, а тому шлюб між сторонами необхідно розірвати. На підставі викладеного,

Outcome: approved