Jurisdiction: civil
Date: 2016-10-09 00:00:00

Позивач звернулась до суду з позовною заявою до відповідача про визначення додаткового строку для написання заяви в нотаріальну контору про прийняття спадщини за законом після смерті матері [PERSON], яка померла [INFO]. В позові позивач обґрунтовує свої вимоги тим, що після смерті матері відкрилась спадщина за законом. Позивач вважає, що шестимісячний строк для прийняття спадщини вона пропустила з поважних причин, оскільки протягом встановленого законодавством строку для прийняття спадщини перебувала на амбулаторному лікуванні, що й позбавило її можливості своєчасно звернутись в органи нотаріату із заявою про прийняття спадщини. В судове засідання позивач не з'явилась, однак надала суду заяву про розгляд справи без її участі, в якій позовні вимоги підтримала, просила суд їх задовольнити. Представник відповідача в судове засідання також не з'явився, однак в адресованій суду заяві вказав про визнання позовних вимог, просив розглянути справу без його участі. У відповідності до ч.2 ст.158 ЦПК України, особа, яка бере участь у справі, має право заявити клопотання про розгляд справи за її відсутності. З огляду на викладене суд не вбачає підстав для відкладення розгляду справи, тому здійснює його в даному судовому засіданні на підставі зібраних у справі доказів, в загальному порядку, при цьому не здійснює фіксування судового засідання технічними засобами. Суд, вивчивши та дослідивши матеріали цивільної справи, оцінивши усі зібрані у справі докази, яким дав належну оцінку, дійшов висновку про таке. [INFO] в селі Стара Прилука померла [PERSON], яка доводилась позивачці матір'ю, в підтвердження чому є свідоцтво про смерть (а.с.6), свідоцтво про народження позивача; копія витягу з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про шлюб позивача, яка мала до реєстрації шлюбу прізвище - Штойко; свідоцтво про шлюб спадкодавця [PERSON] із покійним [PERSON], а.с. 8). Після її смерті залишилось спадкове майно, яке позивач має намір успадкувати. Протягом шести місяців з дня смерті спадкодавця, позивач заяви до нотаріальної контори про прийняття спадщини, як того вимагають ст.ст.1269,1270 ЦК України, з перехідними положеннями, (2004 року) - не подала, оскільки перебувала на амбулаторному лікуванні, про що засвідчує довідка, видана комунальним закладом «Центром первинної медико-санітарної допомоги» Липовецької районної ради Вінницької області. У відповідності до ст.1268 ЦК України, спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Згідно ч.1 та ч.3 ст.1272 ЦК України, якщо спадкоємець протягом строку, встановленого ст. 1270 ЦК України (протягом шести місяців з часу відкриття спадщини) не подав заяву про прийняття спадщини, він вважається таким, що не прийняв її. За позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини. Відповідно до п. 24 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 30 травня 2008 року №7 «Про судову практику у справах про спадкування», вирішуючи питання про визначення особі додаткового строку, суд досліджує поважність причини пропуску строку для прийняття спадщини. При цьому потрібно виходити з того, що поважними є причини, пов'язані з об'єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій. Відповідно до повідомлення Липовецької державної нотаріальної контори, спадкова справа до майна померлої [INFO] [PERSON] - не заведена, що свідчить про відсутність інших спадкоємців, які б прийняли спадщину. Враховуючи надані суду докази та встановлені обставини, суд дійшов до переконання, що причини на які посилається позивач пов'язані були для неї з об'єктивними, непереборними, істотними труднощами на вчинення цих дій, оскільки були повязані із хворобою та перебуванням на лікуванні. Відповідач надав суду заяву про визнання позову. На підставі ст.174 ч.4 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову, суд, за наявності для того законних підстав, ухвалює рішення про задоволення позову. Суд вважає, що визнання відповідачем позовних вимог - не суперечить закону та не порушує права, свободи чи інтереси третіх осіб, тому приймає визнання відповідачем позову та виносить рішення про задоволення позову. На підставі ч.3 ст.1272 ЦК України,

Outcome: approved