Jurisdiction: civil
Date: 2015-12-10 00:00:00

позивач звернувся із позовом до відповідача про стягнення заборгованості за договором позики від 13.05.2014 року в розмірі 1368510 грн., що складається з заборгованості по поверненні основного боргу в сумі 1131000 грн. та відсотків за користування позикою в сумі 237\~510 грн., судові витрати. Свої вимоги обґрунтовує тим, що 13.05.2014 року між ним та відповідачем було укладеного договір позики на суму 582332 грн. 89 коп. та визначено грошовий еквівалент вказаної суми по курсу НБ України станом на день укладення договору позики в розмірі 50000 доларів США. Згідно умов договору відповідач зобовязався повернути позику до 30.11.2014 року, а також сплачувати проценти за користування чужими грошовими коштами в розмірі 3% в місяць, що становить 17469 грн. 98 коп., що за курсом НБ України станом на 13.05.2014 року еквівалентно 1500 доларів США. Однак відповідач взяті на себе зобовязання не виконав, отриману позику в обумовлені договором строки не повернув, проценти не сплатив. На його вимогу в добровільному порядку відповідач умови договору відмовляється виконувати, а тому просить позов задоволити. В судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримав у повному обємі, дав пояснення аналогічні вище наведеним. Відповідач у судове засідання не зявився повторно, причин неявки суду не повідомив, заперечення проти позову не подав. Про дату, час та місце судового розгляду повідомлявся у встановленому ч.9 ст. 74 ЦПК України порядку через оголошення в пресі, оскільки за зареєстрованим місцем проживання судова кореспонденція поштовим відділенням поверталася на адресу суду у звязку із закінченням терміну зберігання. А тому суд вважає, що відповідно до ст.224 ЦПК України, оскільки позивач не заперечує проти такого вирішення справи, слід розглянути справу у відсутності відповідача, постановивши заочне рішення. Заслухавши пояснення представника позивача, дослідивши письмові докази у справі та оцінивши у їх сукупності, суд позовні вимоги задовольняє з таких підстав. Судом встановлено, що 13.05.2014 року між [PERSON] та [PERSON] було укладено письмовий договір позики (а.с.6-7), відповідно до умов якого [PERSON] передав [PERSON] грошові кошти в сумі 582332 грн. 89 коп., що за курсом Національного Банку України станом на 13.05.2014 року еквівалентно 50000 доларів США, на строк до 30.11.2014 року зі сплатою 3,0% щомісячно. При цьому п.3 договору позики сторонами визначено, що позичальник зобовязується щомісячно до 05 числа наступного місяця сплачувати позикодавцеві відсотки - суму 17469 грн. 98 коп., що за курсом НБ України станом на 13.05.2014 року еквівалентно 1500 доларів США. Відповідно до ч.1 ст.1046 ЦК України за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов'язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. У відповідності до ч.1 та ч.2 ст. 1049 ЦК України позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Відповідно до ст.526 ЦК України, зобовязання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог ЦК України, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Згідно з ст.525 ЦК України, одностороння відмова від зобовязання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Відповідно до ч.1 ст.530 ЦК України, якщо у зобовязанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Відповідно до частини другої статті 533 ЦК України, якщо в зобовязанні визначено грошовий еквівалент в іноземній валюті, сума, що підлягає сплаті в гривнях, визначається за офіційним курсом відповідної валюти на день платежу, якщо інший порядок її визначення не встановлений договором або законом чи іншим нормативно-правовим актом. Однак, як встановлено в судовому засіданні відповідач взяті на себе зобовязання у встановлений договором строк не виконав, основну суму позики не повернув, проценти не сплатив, чим порушив майнові права позивача. А тому суд приходить до висновку, що такі підлягають відновленню шляхом стягнення заборгованості за договором позики з відповідача на користь позивача. При цьому, оскільки сторонами визначено грошовий еквівалент позики в іноземній валюті, а відтак суд приходить до висновку про те, що заборгованість підлягає стягненню в національній валюті по перерахунку до офіційного курсу долара США, що становить 1368510 грн., яка складається з 131000 грн. основного боргу та 237510 грн. відсотків за користування позикою. А тому позов слід задоволити, судові витрати покласти на відповідача.

Outcome: approved