Jurisdiction: civil
Date: 2020-07-27 00:00:00

Позивач звернулась до Лисичанського міського суду Луганської області із вказаною позовною заявою, посилаючись на те, що з 23.01.2003 р. перебуває у зареєстрованому шлюбі із відповідачем. Від даного шлюбу сторони мають трьох неповнолітніх дітей [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] . В обґрунтування своїх позовних вимог посилається на те, що протягом останніх декількох років стосунки з чоловіком розладились, зникло взаєморозуміння, стали частими сварки. Вже тривалий час кожен з подружжя живе окремим життям та своїми інтересами. Фактично сім`я припинила своє існування. На даний час сімейного життя не ведуть, шлюбних стосунків не підтримують. Збереження шлюбу та подальше спільне проживання суперечить інтересам сторін та унеможливлює примирення між сторонами. В судове засідання позивач не з`явилась, надала до суду заяву про розгляд справи за її відсутності, позовні вимоги підтримує у повному обсязі та просить суд їх задовольнити. Відповідач в судове засідання не з`явився, надав до суду заяву про розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги визнає. Враховуючи вищевикладене, відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Суд, дослідивши матеріали справи, оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що [PERSON] та [PERSON] [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про одруження від 23.01.2003 серії [NUMBER] (а.с.13). Від даного шлюбу сторони мають спільних дітей [PERSON] , [INFO] , що підтверджується копією свідоцтва про народження від 19.02.2003 р. серії [NUMBER] , [PERSON] , [INFO] , що підтверджується копією свідоцтва про народження від 30.09.2008 р. серії [NUMBER] , [PERSON] , [INFO] , що підтверджується копією свідоцтва про народження від 03.01.2015 р. серії [NUMBER] , які на даний час проживають із позивачем (а.с.7). Як зазначає позивач у позовній заяві, вони з відповідачем не проживають разом як подружжя, спільного господарства не ведуть. Позивач проживає окремо, сім`я існує формально, що і змусило звернутися позивача до суду. Збереження шлюбу та подальше спільне проживання суперечить інтересам сторін та унеможливлює примирення між ними. Позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя (ст. 110 СК України). Оскільки позивач наполягає на розірванні шлюбу, відповідач позов визнав у повному обсязі, то відмова в розірванні шлюбу буде примушенням до шлюбу та шлюбним відносинам, що є неприпустимим. Згідно ч. 2 ст. 112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Згідно з ч. 3 ст. 115 СК України документом, що засвідчує факт розірвання шлюбу судом, є рішення суду про розірвання шлюбу, яке набрало законної сили. Положеннями статті 160 СК України передбачено, що місце проживання дитини, яка не досягла десяти років, визначається за згодою батьків. Місце проживання дитини, яка досягла десяти років, визначається за спільною згодою батьків та самої дитини. Спору про поділ спільного майна подружжя між сторонами на час розгляду даної справи немає. Таким чином, суд вважає встановленим, що позовна заява про розірвання шлюбу відповідає дійсній волі дружини і що після розірвання шлюбу не будуть порушені особисті та майнові права сторін, а тому шлюб між сторонами необхідно припинити шляхом його розірвання. Питання судових витрат суд вирішує на підставі ст. 141 ЦПК України. Враховуючи викладене та на підставі ст.ст. 24, 112, 115, 160 СК України,

Outcome: approved