Jurisdiction: civil
Date: 2016-12-20 00:00:00

Позивач звернулась в суд із вказаним позовом, в якому просить позбавити [PERSON], та [PERSON] права користування житлом у будинку за адресою: по вул. Д.Галицького, 11 в с. Три Копці, Рівненського р-ну, Рівненської області, також зняти з реєстрації місця проживання за вказаною адресою зазначених осіб. В обґрунтування предявлених вимог вказано, що за позивачем зареєстровано право власності на вказаний будинок. У зазначеному будинку за вказаною адресою зареєстровано місце проживання відповідачів. Із 2009 року відповідачі у вказаному будинку не проживають. Позивач покликаючись на положення ст. 72 ЖК України, ч. 1 ст. 319, ч. 3 ст. 405 ЦК України, ЗУ «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживанняв Україні», просила позов задовольнити. В судове засідання позивач не з'явилася, про час та місце розгляду справи повідомлена належним чином. Подано до суду заяви позивача та її представника адвоката [PERSON] про розгляд справи у їх відсутності, на підставі доказів, наявних в матеріалах справи, пред'явлені вимоги підтримала повністю. Відповідачі в судове засідання не з'явились, про час та місце розгляду справи повідомлялись належним чином, та відповідно до ст. 74 ЦПК України. Заяви про причини неявки відповідачів та про розгляд справи у їх відсутності до суду не надійшли. Відповідно до\~ст. 224 ЦПК України\~суд ухвалює заочне рішення на підставі наявних у справі доказів. Матеріалами справи встановлено, що право власності на житловий будинок за адресою вул. Д. Галицького, 11 в с. Три Копці, Рівненського р-ну, Рівненської області зареєстровано із 04.02.2008 року зареєстровано за [PERSON] (а.с. 5). Місце проживання [PERSON] та [PERSON] зареєстровано в будинку за вказаною адресою. (а.с. 4). Згідно акту обстеження від 08.09.2015 року [PERSON] та [PERSON] не проживають у зазначеному більше п'яти років, їх речі там відсутні. (а.с.3) Відповідно до ч. 1 ст. 319 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Згідно із ч. 1 ст. 321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. При цьому відповідно до ст. 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном. За змістом ч. 1 ст. 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Стаття 16 ЦК України передбачає способи захисту цивільних прав і інтересів осіб. Виходячи з загальних положень права власності, власнику належить права володіння, користування та розпорядження своїм майном. Захист права власності регулюється нормами Цивільного кодексу України. Аналіз наведених вище норм цивільного законодавства України дає підстави для висновку про те, що у разі будь-яких обмежень у здійсненні права користування та розпорядження своїм майном власник має право вимагати усунення відповідних перешкод, у тому числі шляхом звернення до суду за захистом свого майнового права, зокрема, із позовом про усунення перешкод у користуванні власністю. Зміст ст. 405 ЦК України передбачає, що члени сімї власника житла, які проживають разом з ним, мають право користування цим житлом. Право користування житлом втрачає член сімї власника у разі відсутності без поважних причин понад один рік. Цивільне законодавство не передбачає збереження права користування житлом за громадянами, які хоча і правомірно вселилися у спірну квартиру власника, але на час розгляду справи не є членом його сімї. Тому в даному в випадку суд, захищаючи права власності громадян, усуває перешкоди у користуванні цією власністю шляхом визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням.. Із урахуванням наведеного у сукупності, суд приходить до висновку, що за вказаних обставин наявне порушення прав позивача як власника будинку, а тому позовні вимоги про визнання відповідачів такими, що втратили право користування житловим приміщенням у згаданому будинку підлягає до задоволення. Пред'явлення вимог про зняття з реєстрації суд вважає передчасним, оскільки відповідно до вимог ст. 7 ЗУ «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» від 11.12.2003 року № 1382- IV зняття з реєстрації місця проживання здійснюється протягом семи днів на підставі заяви особи, остаточного рішення суду. Тому в задоволенні такої частини вимог слід відмовити.

Outcome: partial