Jurisdiction: civil
Date: 2015-07-16 00:00:00

Позивач звернулась до суду з позовом до відповідача, в якому просить надати їй дозвіл на оформлення документів для виїзду та виїзду неповнолітніх дітей [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO], за межі України без згоди та супроводу батька дітей (відповідача) до досягнення дітьми 16-річного віку. Позивач в судове засідання не зявилась, надала суду заяву про розгляд справи за її відсутності, позовні вимоги підтримала у повному обсязі, просила позов задовольнити, у разі відсутності відповідача проти заочного розгляду справи не заперечує. Відповідач в судове засідання не зявився, про день та час розгляду справи був повідомлений належним чином, причину неявки суду не повідомив, заперечень проти позову суду не надав. Ухвалою суду справа розглянута за відсутності сторін в порядку заочного провадження, оскільки в справі достатньо даних про права та взаємини сторін. Дослідивши письмові докази, судом встановлені наступні факти та відповідні ним правовідносини. Як вбачається із матеріалів справи, сторони знаходились у зареєстрованому шлюбі, від якого вони мають неповнолітніх дітей: [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO]. З моменту розірвання шлюбу діти проживають разом з відповідачем та знаходяться на її утриманні, відповідач від виконання батьківських обовязків відмовляється, матеріальної допомоги позивачу не надає. Згідно наданої суду довідки №113 від 03.02.2015 року та довідки №114 від 03.02.2015 року, наданими Іллічівською загальноосвітньою школою з профільним навчанням І-ІІІ ступенів №7, батько дітьми не цікавиться, батьківські збори не відвідує, з вчителем школи не спілкується. Відповідно до акту обстеження житлово-побутових умов, складеного 23.02.2015 року, діти мешкають разом з позивачем, всім необхідним для належного розвитку забезпечені. Факт неналежного виконання відповідачем своїх батьківських обовязків підтверджується також розрахунком заборгованості щодо сплати аліментів. Так, станом на 01.02.2015 року заборгованість складає 16000,00 грн. Позивач має намір в літній період вивезти дітей за кордон з метою культурного розвитку та фізичного оздоровлення. Враховуючи той факт, що відповідач ухиляється від надання дозволу на виїзд дітей за кордон, з необєктивних причин, позивач змушена була звернутись до суду з вказаним позовом для захисту прав дітей. Вищевикладені обставини дійсно свідчать про небажання відповідача батька дітей виконувати свої батьківські обовязки, більш того, перешкоджаючи наміру позивача сприяти розвитку та оздоровленню дітей, відповідач проявляє своє недбайливе ставлення до дітей. Так, відповідно до ст. 313 ЦК України фізична особа\~має право на свободу пересування. Фізична особа, яка не досягла шістнадцяти років, має право на виїзд за межі України лише за згодою батьків (усиновлювачів),\~піклувальників\~та в їхньому супроводі або в супроводі осіб, які уповноважені ними.\~Фізична особа\~може бути обмежена у здійсненні права на пересування лише у випадках, встановлених законом. Згідно ч. 2 ст. 150 СК України батьки зобовязані піклуватись по здоровя дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток. Відповідно до ст. 12 ЗУ «Про охорону дитинства» від 26.04.2001 року №2402-ІІІ, виховання в сім'ї є першоосновою розвитку особистості дитини. На кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки або особи, які їх замінюють, мають право і зобов'язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров'я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці. Виховання дитини має спрямовуватися на розвиток її особистості, поваги до прав, свобод людини і громадянина, мови, національних історичних і культурних цінностей українського та інших народів, підготовку дитини до свідомого життя у суспільстві в дусі взаєморозуміння, миру, милосердя, забезпечення рівноправності всіх членів суспільства, злагоди та дружби між народами, етнічними, національними, релігійними групами. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за порушення прав і обмеження законних інтересів дитини на охорону здоров'я, фізичний і духовний розвиток, навчання, невиконання та ухилення від виконання батьківських обов'язків відповідно до закону. Згідно ст. 4 ЗУ «Про порядок виїзду з України і вїзду в Україну громадян України» оформлення проїзного документу дитини провадиться на підставі нотаріально засвідченого клопотання батьків або законних представників батьків чи дітей у разі потреби самостійного виїзду неповнолітнього за кордон. За відсутності згоди одного з батьків виїзд неповнолітнього громадянина України за кордон може бути дозволено на підставі рішення суду. Відповідно до п. 4 Правил перетинання державного кордону громадянами України, затвердженого постановою КМУ від 27.01.1995 року №57, виїзд з України громадян, які не досягли 16-річного віку, в супроводі одного з батьків або інших осіб, уповноваженим одним з батьків за нотаріально посвідченою згодою, здійснюється за нотаріально посвідченою згодою другого з батьків із зазначенням у ній держави прямування та відповідного часового проміжку перебування у цій державі, якщо другий з батьків відсутній у пункті пропуску. У разі відсутності згоди одного з батьків такий виїзд можливий у разі предявлення рішення суду пор надання дозволу на виїзд з України громадянину, який не досяг 16-річного віку, без згоди та супроводу другого з батьків. На підставі вищевикладеного, суд дійшов висновку, що вимоги позовної заяви обґрунтовані та підлягають задоволенню.

Outcome: approved