Jurisdiction: civil
Date: 2020-01-20 00:00:00

Позивач звернулась в суд з позовом до відповідача про розірвання шлюбу та стягнення аліментів на утримання дітей. Позов мотивує тим, що з 06.05.2006 року вони перебувають в зареєстрованому шлюбі. Від шлюбу мають дітей: сина [PERSON] , [INFO] та доньку [PERSON] , [INFO] . Спільне життя з відповідачем не склалось і вони перестали вести спільне господарство і проживати однією сім`єю з літа 2018 року. Примирення вважає не можливим, спори вирішеними, просить шлюб розірвати, в зв`язку з тим, що діти проживають з нею просить стягнути з відповідача аліменти на їх утримання в розмірі 1/3 частини всіх видів заробітку відповідача, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку до повноліття сина, а потім продовжувати стягнення в розмірі 1/4 частини всіх видів заробітку відповідача, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку до повноліття доньки. В судове засідання позивач не з`явилась, про час та місце слухання справи повідомлена, надала суду заяву про розгляд справи у її відсутності, позов підтримала. Відповідач в судове засідання не з`явився, повідомлений про час та місце розгляду справи через оголошення на офіційному веб-порталі судової влади України в порядку ч.11 ст.128 ЦПК України. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги обгрунтовані та підлягають задоволенню. В судовому засіданні встановлено, що дійсно 06.05.2006 року між сторонами укладений шлюб. Сторони мають дітей: сина [PERSON] , [INFO] та доньку [PERSON] , [INFO] , батьком яких є відповідач і які проживають з позивачкою. Враховуючи те, що подружжя проживає окремо, шлюбні відносини припинені з літа 2018 року, суд вважає, що шлюб підлягає розірванню, так як подальше проживання подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам кожного з них. Відповідно до ч. 2 ст.112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Відповідно до ст.180 Сімейного Кодексу України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до вимог ст. 182 Сімейного Кодексу України мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. При визначенні розміру аліментів судом враховуються положення статті 182 Сімейного Кодексу України та те, що відповідач працездатна особа, не має виплат по іншим виконавчим документам. Згідно ч.1 ст.183 Сімейного Кодексу України передбачено, що частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Вказане також кореспондується частинами 1,2 ст. 27 Конвенції ООН про права дитини від 20.11.1089 року, яка ратифікована постановою Верховної Ради України № 789 ХІІ (78912) від 27.02.1991 року та набула чинності для України 27.09.1991 року, якаю держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, моральної і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Таким чином, суд приходить до висновку щодо задоволення позовних вимог в повному обсязі. Частиною 1 ст. 191 СК України, передбачено, аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову, а в разі подання заяви про видачу судового наказу - із дня подання такої заяви. Пунктом 1 ч. 1 ст. 430 ЦПК України рішення суду в частині стягнення аліментів підлягає негайному виконанню в частині суми платежу за один місяць. Відповідно до вимог статті 141 ЦПК України у разі задоволення позову судові витрати покладаються на відповідача, а тому стягненню на користь держави з відповідача підлягають судові витрати в сумі 768,40 грн. в частині позовних вимог щодо стягнення аліментів та в частині судових витрат щодо вимоги про розірвання шлюбу в сумі 768,40 грн., враховуючи те, що позивач є інвалідом 2-ої групи та звільнена від сплати судових витрат. На підставі викладеного і ст.ст. 112, 180, 181 - 183, 191 СК України,

Outcome: approved