Jurisdiction: civil
Date: 2021-12-29 00:00:00

Позивач звернулась до суду з позовом, в якому зазначила, що в 24.12.2020 року між нею та відповідачем [PERSON] укладено договори позики, згідно якого [PERSON] як позикодавець надала, а [PERSON] , що виступила позичальником, отримала грошові кошти в сумі 6000,00 доларів США з умовами остаточного стоку повернення до 10.03.2021 року та сплатою відсотків за користування коштами на рівні 10 % від запозиченої суми щомісячно. Відповідач ухиляється від повернення отриманих коштів, позасудові шляхи врегулювання ігнорує. Посилаючись на вказані обставини, позивач просить стягнути з відповідача 6000,00 доларів США, що еквівалентні 158 109,00 грн., відшкодувати судові витрати. Ухвалою суду від 15.11.2021 року по справі відкрите спрощене позовне провадження без повідомлення (виклику) учасників. Судом встановлено наступні обставини. Між позивачем [PERSON] та відповідачем [PERSON] 24.12.2020 року укладено договір позики, згідно якого [PERSON] як позичальник отримала грошові кошти в сумі 6000,00 доларів США. Умовами договору сторони встановили обов`язок позичальника сплати відсотки за користування коштами на рівні 10 % від суми щомісячно. Строк повернення погоджено учасниками 10.03.2021 року. Стаття 1046 ЦК України визначає, що за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов`язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками. У відповідності до ч. 1 ст. 1049 позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Згідно зі ст. 526 ЦК України, зобов`язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог Цивільного кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. За наслідком встановлення характеру правовідносин, які виникли між сторонами, судом з`ясовано строк та порядок повернення отриманих відповідачем за договорами позики грошових коштів, підтверджено неналежне виконання боржником взятих на себе зобов`язань. Відповідно до ч.3 ст. 545 ЦК України наявність боргового документа у боржника підтверджує виконання ним свого обов`язку. У постанові Великої Палати Верховного Суду від 16 січня 2019 року по справі № 373/2054/16-ц зазначено, що суд має право ухвалити рішення про стягнення грошової суми в іноземній валюті, при цьому з огляду на положення частини першої статті 1046 ЦК України, а також частини першої статті 1049 ЦК України належним виконанням зобов`язання з боку позичальника є повернення коштів у строки, у розмірі та саме у тій валюті, яка визначена договором позики, а не в усіх випадках та безумовно в національній валюті України. Приймаючи до уваги, що права позивача як кредитора є порушеними, суд вважає необхідним задовольнити позов, стягнути з відповідача 6000,00 доларів США як грошової суми, отриманої за договорами позики від 24.12.2020 року. Одночасне зазначення еквівалента грошової суми в національній валюті не узгоджується із порядком виконання рішення суду, а тому не наводиться в резолютивній частині рішення. Відповідно до ч.1 ст. 141 ЦПК України суд стягує з відповідача суму судового збору.

Outcome: approved