Jurisdiction: civil
Date: 2019-05-27 00:00:00

Позивач звернувся у суд із позовом до [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] про визначення часток у колгоспному дворі та визнання права власності на них. В обґрунтування позовних вимог вказав, що згідно свідоцтва про право власності на будинковолодіння від 13.04.1989 р., виданого на підставі рішення виконкому Снятинської районної ради Івано-Франківської області від 12.04.1989р., батькові позивачки [PERSON] , належав житловий будинок з господарськими спорудами за адресою В [ADDRESS] . Дане господарство відносилось до суспільної групи «колгоспний двір», головою якого був останній. Станом на 15.04.1991 р. в даному колгоспному дворі зареєстровані та проживали: [PERSON] , 1938 р.н.- помер [INFO] , [PERSON] , 1934 р.н. мати, померла [INFO] , [PERSON] , 1968 р.н., дочка, [PERSON] , 1964 р.н., зять, помер [INFO] , [PERSON] , 1966 р.н.- позивачка, [PERSON] , 1987 р.н., - онука, [PERSON] , 1988 р.н., -онука. Кожний із зареєстрованих в даному колгоспному дворі мав 1/7 частки в даному колгоспному дворі. [INFO] померла мати позивачки [PERSON] , після смерті якої відкрилася спадщина на її частку у колгоспному дворі. Після смерті останньої спадкоємцями стали чоловік померлої [PERSON] та її рідна сестра [PERSON] , частки яких після її смерті становили: [PERSON] - 4/21 частки, [PERSON] - 4/21 частки, [PERSON] . -4/21 частки, [PERSON] , [PERSON] по 1/7 частки. Після смерті [PERSON] , який помер [INFO] відкрилася спадщина на його частку у майні колоспного двору, а тому частка його дружини [PERSON] , яка прийняла спадщину після смерті становить 6/24 частки колгоспного двору. [INFO] \~помер батько\~позивачки [PERSON] ,\~після смерті\~якого відкрилася\~спадщина у\~майні колгоспного\~двору,\~яку успадкувала\~позивачка та\~її рідна\~сестра [PERSON] ,\~після чого\~частка позивачки\~у майні\~колгоспного двору\~становить 6/21,\~частка сестри\~позивачки \~відповідачки по\~справі \~9/21,\~частки [PERSON] \~та [PERSON] ,\~по 1/7\~частці в\~колгоспному дворі.\~Позивачка звернулась\~до приватного\~нотаріуса Снятинського\~районного нотаріального\~округу з\~заявою про\~видачу їй\~свідоцтва про\~право на\~спадщину за\~заповітом, однак в зв`язку з тим, що господарство відносилось до суспільної групи «колгоспний двір» та частки в свідоцтві на право особистої власності не визначені, приватним нотаріусом позивачці було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину на житловий будинок, а тому позивачка вимушена звернутися до суду з даним позовом. Представник позивачки подав до суду заяву, якою позовні вимоги підтримав у повному обсязі, позов просив задоволити, а справу просила розглядати за його відсутності. Відповідачка [PERSON] в судове засідання не з`явилася, подала до суду заяву, в якій просила справу розглядати за її відсутності, позовні вимоги визнала повністю. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явився, подав до суду заяву, в якій просив справу розглядати за його відсутності, позовні вимоги визнав повністю. Відповідачка [PERSON] в судове засідання не з`явилася. Відповідно до ч.2 ст.197 ЦПК України фіксування судового засідання технічними засобами не проводилось. Суд, перевіривши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. З довідки від 14.03.2018 р., №489/01-25, виданої Тулуківською сільською радою Снятинського району, Івано-Франківської області, слідує, що станом на 15.04.1991 р. в колгоспному дврі за адресою в [ADDRESS] [PERSON] , 1938 р.н., помер [INFO] , [PERSON] , 1934 р.н., померла [INFO] , [PERSON] , 1968 р.н. -дочка, [PERSON] , 1964 р.н. - зять, помер [INFO] , [PERSON] , 1987 р.н.- онука, [PERSON] , 1988 р.н. онук. Постановою приватного нотаріуса Снятинського районного нотаріального округу відмовлено [PERSON] у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом, оскільки частки в колгоспному дворі не виділені. З свідоцтва про право особистої власності на будинковолодіння від 13.04.1989 р., слідує, що житловий будинок, господарські будівлі та споруди в [ADDRESS] , дійсно належить колгоспному двору, головою якого є [PERSON] З свідоцтва про право на спадщину за заповітом від 13.03.2018 р. вбачається, що спадкоємцем зазначеного в заповіті майна [PERSON] , 1938 р.н., який помер [INFO] , є його дочка [PERSON] , [INFO] Спадщина, на яку видано це свідоцтво, складається з: земельної ділянки для ведення товарного сільськогосподарського вирпобництва площею 0,0840 га., що розташована на території Тулуківської сільської ради Снятинського району Івано-Франківської області, кадастровий номер земельної ділянки [NUMBER] . Земельна ділянка належала померлому на підставі Державного акту на право приватної власності на землю серії [NUMBER] , виданого Тулуківською сільською радою Снятинського району, Івано-Франківської області 04.07.2001 р. на підставі рішення сесії цієї ж ради від 02.07.2001 р. та зареєстрованого в Книзі записів державних актів на право приватної власності на землю за №178. Свідоцтво про право на спадщину зареєстровано в спадковому реєстрі. З свідоцтва про шлюб Серія [NUMBER] , вбачається, що 11.06.2011 р. [PERSON] та [PERSON] зареєстрували шлюб. Після одруження « [PERSON] » присвоєно прізвище « [PERSON] ». Згідно інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження обєктів нерухомого майна щодо обєкта нерухомого майна, відсутні відомості щодо реєстрації права власності, інші речові права, іпотеки, обтяження на нерухоме майно, що знаходиться в [ADDRESS] . З довідки від 15.04.2019 р. виданої приватним нотаріусом Снятинського районного нотаріального округу Григорець М.Ф., слідує, що спадкоємицею після смерті [PERSON] , [INFO] , який помер [INFO] , є його дочка [PERSON] , [INFO] , що зареєстрована за адресою: [ADDRESS] , на підставі заповіту посвідченого Ухач У.В., секретарем виконавчого комітету Тулуківської сільської ради Снятинського району, Івано-Франківської області, 08.06.2004 р. за №47.Після смерті [PERSON] , яка померла [INFO] . приватним нотаріусом Григорець М.Ф. спадкова справа не заводилась. З заповіту від 08.06.2004 р., посвідченого секретарем Тулуківської сільської ради слідує, що [PERSON] заповів все своє майно на користь дочки [PERSON] Відповідно до постанови Пленуму Верховного Суду України Про судову практику, у справах за позовами про захист права приватної власності від 22.12.1995 року № 20 із змінами і доповненнями, щодо роз`яснення ст.ст. 17, 18 ЗУ Про власність вбачається, що право власності на майно, яке належало колгоспному двору збереглося після припинення його існування, мають ті члени двору, котрі до 15 квітня 1991 року не втратили права на частку в його майні. Розмір частки члена двору визначається виходячи з рівності часток усіх його членів, включаючи неповнолітніх та непрацездатних. Відповідно до ст. 1261 ЦК України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. Із ч.1 ст. 1268 ЦК України вбачається, що спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її, а з ч.3 ст.1268 ЦК України слідує, що спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Згідно ст. 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Згідно ст. 392 ЦК України власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Відповідно до ч.1 ст.15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Згідно п.1 ч.2 ст.16 ЦК України, способами захисту цивільних прав та інтересів можуть бути, зокрема визнання права. За наведених обставин суд вважає, що не визначеність часток в майні колишнього колгоспного двору не є підставою відмови у захисті права позивачки, а тому на підставі вищенаведеного, суд вважає, що позивачка, набула право власності на 6/21 частки житлового будинку відповідною частиною господарських будівель та споруд, що знаходиться по [ADDRESS] . На підставі наведеного, та ст. ст. 15, 16, 328, 392, 1218, 1233, 1261, 1268 ЦК України,

Outcome: approved