overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2016-10-19 00:00:00

Позивач звернулась до суду з позовом до відповідача про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням, посилаючись на те, що разом з нею в квартирі зареєстрована відповідач по справі за адресою: Харківська область, місто Первомайський, 1/2 мікрорайон[ADDRESS]. Фактично відповідач в квартирі не проживає, її речі в квартирі відсутні, житлом не цікавиться, комунальні рахунки не сплачує, тому позивач змушена сплачувати комунальні послуги сама, таким чином всі обовязки, що випливають з утримання будинку відповідачами не виконуються, відповідачі знятися з місця реєстрації у добровільному порядку не бажає. Все викладене вище і змусило [PERSON] звернутися до суду з даним позовом. Позивач у судове засідання не зявилась, проте надала суду заяву про розгляд справи без її участі, на позовних вимогах наполягає, не заперечують проти ухвалення заочного рішення. Відповідач та третя особа у судове засідання не зявилися, про час та місце розгляду справи повідомлялась належним чином, про причини своєї неявки у судове засідання не повідомили, за таких обставин суд не має відомостей про причини їх неявки, тому, суд, отримавши згоду позивача, ухвалив розглянути справу заочно, тобто у відсутності відповідача на підставі наявних у справі доказів, що не суперечить вимогам ст. 224 ЦПК України. Враховуючи, неявку належно повідомлених про час, місце та дату розгляду справи сторін, суд приймає рішення за наявними у справі доказами, без фіксування судового засідання технічним засобом з підстав визначених ч. 2 ст. 197 ЦПК України. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав: [PERSON] є власницею квартири розташованої за адресою : Харківська область, місто Первомайський, 1/2 мікрорайон[ADDRESS]. З довідки № 2054 від 31.08.2016 року виданої виконавчим комітетом Первомайської міської ради Харківської області вбачається, що відповідач по справі дійсно зареєстрована за адресою: [INFO], 1/2 мікрорайон[ADDRESS] (а.с. 10). Згідно акта № 1472 від 31.08.2016 року відповідач по справі за зазначеною вище адресою не мешкає з 2009 року (а.с. 11). Як вбачається з матеріалів справи, причиною звернення до суду є те, що позивач вимушена безпідставно сплачувати поточні комунальні послуги за відповідача, оскільки вона не мешкає в спірному будинку більш одного року, але з реєстраційного обліку не знялася, що ставить позивача у скрутне матеріальне становище. Відповідно до вимог ст. 383 ЦК України, власник квартири має право використовувати помешкання для власного проживання та проживання членів своєї сімї, а згідно до ст. 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном. Ст. 405 ЦК України особа втрачає право на користування житлом у разі відсутності без поважних причин понад один рік. Беручи до уваги викладене вище, суд дійшов висновку, що відповідач не проживає в спірному будинку понад рік, без поважних причин, тому її можна визнати такою, що втратила право користування житловим приміщенням. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-10-02 00:00:00

Позивач звернулась до суду з позовом до відповідача про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням. У позовній заяві позивач вказує, що йому на праві власності належить квартира [ADDRESS]. В даній квартирі зареєстрований родич колишнього власника квартири [PERSON], який з січня 2015 року за місцем своєї реєстрації не мешкає. Його особистих речей в квартирі не має. Теперішнє місце проживання відповідача позивачу невідомо. Позивач вказує, що в добровільному порядку він не має можливості виписати відповідача з даної квартири, тому він просить суд визнати відповідача таким, що втратив право користування житловим будинком, що розташований за адресою: Запорізька область, м. Мелітополь, 1-й провулок Ломоносова, буд.14. Сторони в судове засідання не зявились. Від представника позивача до суду надійшла заява, в якій вона просить розглядати справу у її відсутність, задовольнити позовну заяву в повному обсязі. Відповідач в судове засідання не зявився, про час та місце слухання справи був повідомлений належним чином. Від третьої особи КП «Житломасив» до суду надійшла заява про розгляд справи за відсутності представника за наявними матеріалами справи. Через неявку відповідача у судове засідання з невідомих причин, на підставі заяви позивача, у відповідності зі ст. 224 ЦПК України, суд вважає за необхідне ухвалити по справі заочне рішення. Відповідно до ч. 2 ст. 197 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд, вивчивши і дослідивши матеріали справи, вважає, що позов обґрунтований і підлягає повному задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що позивачу на праві власності належить квартира [ADDRESS], що підтверджується копією договору купівлі-продажу квартири від 11.07.2016 року та інформаційною довідкою з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно від 14.07.2016 року \\а.с.4-6\\. Відповідно до довідки КП «Житломасив» від 20.07.2016 року [PERSON], [INFO], з січня 2015 року не мешкає за адресою: [ADDRESS] \\а.с.9\\. Згідно довідки відділу реєстрації виконавчого комітету ММР Запорізької області про реєстрацію місця проживання від 08.07.2016 року, [PERSON], [INFO], зареєстрований за адресою: [INFO] \\а.с.10\\. Реєстрація відповідача у квартирі, власником якого є позивач, приводить до порушення його прав власності та перешкоджає йому належним чином розпоряджатися своєю власністю. Відповідно до вимог ч.1 ст. 71 ЖК України при тимчасовій відсутності наймача або членів його сім'ї за ними зберігається жиле приміщення протягом шести місяців. Відповідно до ст. 72 ЖК України визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням внаслідок відсутності цієї особи понад встановлені строки, провадиться в судовому порядку. Оскільки в \~судовому засіданні було встановлено, що відповідач не проживає \~в квартирі без поважних причин понад шість місяців, є підстави для визнання його таким, що втратив право користування жилим приміщенням. \~ На підставі вищевикладеного та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2020-02-25 00:00:00

Позивач звернулась до суду з позовом до відповідача, про визнання особи такою, що втратила право на користування житловим приміщенням, посилаючись на те, що вона є власницею квартири, в якій зареєстрована її колішня невістка, відповідач у справі. Враховуючи те, що відповідач протягом останніх двох з половиною років не проживає у квартирі без поважних причин та не знялась добровільно з реєстраційного обліку, позивач була вимушена звернутися до суду з даним позовом, оскільки подальша реєстрація відповідача перешкоджає позивачу повною мірою розпоряджатися своєю власністю. В судове засідання сторони не з`явились, позивач надала заяву про розгляд справи у її відсутність, позов підтримала. Відповідач будучи належним чином повідомленою про час та місце розгляду справи, повторно не з`явилась в судове засідання, про поважність причин неявка суд не повідомила, заяв, клопотань, відзиву до суду не направляла. Враховуючи зазначене, суд вважає причини неявки відповідача не поважними і за можливе розглянути справу у відсутність відповідача та ухвалити у справі заочне рішення. Згідно ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши матеріали справи, суд вважає встановленими наступні факти та відповідні їм правовідносини. Позивач є власником квартири [ADDRESS] на підставі договору купівлі - продажу /а.с. 7-9/. Згідно довідки ОСББ «Добробут» відповідач (невістка позовача) зареєстрована у квартирі позивача /а.с. 10/. Позивач зазначає, що відповідач не проживає у її квартирі більше двох з половиною років без поважних причин, проте позивач несе витрати за утримання квартири з розрахунку зареєстрованих осіб, що порушує право власності останньої. Згідно ч. 2 ст. 405 ЦК України, член сім`ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім`ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом. Враховуючи наведене, суд вважає позовні вимоги в частині обґрунтованими і такими, що підлягають задоволенню у повному обсязі, оскільки відповідач не проживає у квартирі належній позивачу більше одного року без поважних причин, отже втратила право на користування останньою, що тягне за собою скасування реєстрації іздійснюється відповідним органом на підставі судового рішення, а тому в частині позовних вимог щодо зняття з реєстрації слід відмовити.

Outcome: partial
Jurisdiction: civil
Date: 2020-04-20 00:00:00

Позивач звернулась до суду з позовом до відповідача, про визнання особи такою, що втратила право на користування житловим приміщенням, посилаючись на те, що вона є власницею квартири, в якій зареєстрований її колишній чоловік, відповідач у справі. Враховуючи те, що відповідач протягом останніх восьми років не проживає у квартирі без поважних причин та не знявся добровільно з реєстраційного обліку, позивач була вимушена звернутися до суду з даним позовом, оскільки подальша реєстрація відповідача перешкоджає позивачу повною мірою розпоряджатися своєю власністю. В судове засідання сторони не з`явились, представник позивача надав заяву про розгляд справи у його відсутність, позов підтримав. Відповідач будучи належним чином повідомленим про час та місце розгляду справи, повторно не з`явився в судове засідання, про поважність причин неявка суд не повідомив, заяв, клопотань, відзиву до суду не направляв. Враховуючи зазначене, суд вважає причини неявки відповідача не поважними і за можливе розглянути справу у відсутність відповідача та ухвалити у справі заочне рішення. Згідно ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши матеріали справи, суд вважає встановленими наступні факти та відповідні їм правовідносини. Позивач є власником квартири [ADDRESS] на підставі договору дарування та свідоцтва про право власності на житло /а.с. 8-9/. Згідно акту ЖУД -201 відповідач (колишній чоловік позивача) зареєстрований у квартирі позивача, /а.с. 14/. Позивач зазначає, що відповідач не проживає у її квартирі більше восьми років без поважних причин, проте позивач несе витрати за утримання квартири з розрахунку зареєстрованих осіб, що порушує право власності останньої. Крім того, факт непроживання відповідача підтверджується актом ЖЕД-201 складеним в присутності сусідів, відповідно до якого вбачається, що відповідач не проживає в квартирі з 2009 року /а.с. 14/. Згідно ч. 2 ст. 405 ЦК України, член сім`ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім`ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом. Враховуючи наведене, суд вважає позовні вимоги в частині обґрунтованими і такими, що підлягають задоволенню у повному обсязі, оскільки відповідач не проживає у квартирі належній позивачу більше восьми років без поважних причин, отже втратив право на користування останньою.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2021-12-01 00:00:00

Позивач звернулась до суду з позовом до відповідача, про визнання особи такою, що втратила право на користування житловим приміщенням, посилаючись на те, що вона є власницею квартири, в якій зареєстрований її колишній чоловік, відповідач у справі. Враховуючи те, що відповідач протягом останніх двох років не проживає у квартирі без поважних причин та не знявся добровільно з реєстраційного обліку, позивач була вимушена звернутися до суду з даним позовом, оскільки подальша реєстрація відповідача перешкоджає позивачу повною мірою розпоряджатися своєю власністю. В судове засідання сторони не з`явились, представник позивача надав заяву про розгляд справи у його відсутність, позов підтримав. Відповідач будучи належним чином повідомленим про час та місце розгляду справи, повторно не з`явився в судове засідання, про поважність причин неявки суду не повідомив, заяв, клопотань, відзиву до суду не направляв. Враховуючи зазначене, суд вважає причини неявки відповідача не поважними і за можливе розглянути справу у відсутність відповідача та ухвалити у справі заочне рішення. Згідно ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши матеріали справи, суд вважає встановленими наступні факти та відповідні їм правовідносини. Сторони перебували в зареєстрованому шлюбі, який 17.06.2020 було розірвано /а.с. 13/. Позивач є власником квартири [ADDRESS] на підставі договору купівлі - продажу /а.с. 14-15/. В квартирі зареєстровано двоє осіб, в тому числі і відповідач. Згідно акту ОСББ «Лілея» від 31.05.2021, відповідач не проживає в квартирі з червня 2020 року /а.с.16/. Позивач зазначає, що відповідач не проживає у її квартирі протягом двох років без поважних причин, проте позивач несе витрати за утримання квартири з розрахунку зареєстрованих осіб, що порушує право власності останньої. Згідно ч. 2 ст. 405 ЦК України, член сім`ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім`ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом. Враховуючи наведене, суд вважає позовні вимоги законними, обґрунтованими і такими, що підлягають задоволенню у повному обсязі.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-04-13 00:00:00

Позивач звернулась до суду з позовом до відповідача про визнання останнього таким, що втратив право користування житловим приміщенням, а саме квартирою [ADDRESS], посилаючись на те, що відповідач не проживає в зазначеній квартирі з 2009 р. без поважної причини, не несе витрат на утримання житла та оплату житлово - комунальних послуг. В судовому засіданні позивач позовні вимоги підтримала, з обставин, що викладені у позовній заяві. Відповідач в судове засідання повторно не з'явився, про час та місце розгляду справи повідомлявся шляхом розміщення оголошення у пресі. Представник 3-ї особи в судове засідання не з'явився, надав заяву в якій просив розглядати справу без його участі. Вислухавши пояснення позивача, суд приходить до висновку про те, що позовні вимоги підлягають задоволенню, виходячи з наступного. Судом встановлено та вбачається з матеріалів справи, що позивач є власником квартири [ADDRESS] (а.с.6 ). Згідно довідки форми № 3 ЖБК « Спартак» від 30.01.2015р. вбачається, що в спірній квартирі зареєстровані три особи: позивач [PERSON], відповідач [PERSON] та онук позивача [PERSON], 1995 року народження ( а.с. 7 ). Відповідач був колишнім чоловіком доньки позивача - [PERSON] Згідно свідоцтва про смерть від 07.12.2007 року остання - померла (а.с. 8). З Актів затверджених головою правління ЖБК « Спартак» від 18.12.2013р., 12.06.2014р., 15.12.2014 р. вбачається, що [PERSON] з 2009 р. не проживає в квартирі [ADDRESS]. Відповідно до ч. 1 ст. 319 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Згідно з ч. 1 ст. 321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. При цьому власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном ( ст. 391 ЦК України ). За змістом ч. 1 ст. 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Статтею 383 ЦК України встановлено, що власник житлового будинку має право використовувати помешкання для власного проживання, проживання членів своєї сім'ї, інших осіб. Відповідно до ч.2 ст. 405 ЦК України член сім'ї власника житла втрачає право користування цим житлом у разі відсутності без поважних причин понад один рік. Аналізуючи встановлені по справі обставини в їх сукупності, суд приходить до висновку про те, що відповідач не проживає на спірній житловій площі понад рік, а саме з 2009 р. без поважних причин, а тому останній втратив право користування зазначеним житловим приміщенням з підстав ч.2 ст. 405 ЦК України. Відповідно до ст. 88 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягають стягненню витрати по сплаті судового збору у розмірі 243 грн. 60 коп. На підставі викладеного ,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-12-20 00:00:00

Позивач звернулась до суду з позовом до відповідача про визнання останнього таким , що втратив право користування житловим приміщенням , а саме квартирою [ADDRESS] , посилаючись на те , що відповідач не проживає в зазначеній квартирі понад один рік . В судовому засіданні позивач заявлені позовні вимоги підтримала , з обставини , що викладені у позовній заяві . Відповідач в судове засідання повторно не з»явився , про час та місце розгляду справи повідомлявся шляхом розміщення оголошення у пресі . Вислухавши пояснення позивача , дослідивши матеріали справи , суд вважає, що позов підлягає задоволенню , виходячи з наступного . З матеріалів справи вбачається , що позивач є власником квартири [ADDRESS] (а.с.4). 17.09.2004 р. шлюб між позивачем та відповідачем розірвано ( а.с. 7) . Згідно довідки форми № 3 від 27.05.2015 р. вбачається , що відповідач зареєстрований у вищезазначеній квартирі з 16.05.2002 р. ( а.с.6 ) . Відповідно до ч. 1 ст. 319 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Згідно із ч. 1 ст. 321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. При цьому власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном ( ст.391 ЦК України). За змістом ч. 1 ст. 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Статтею 383 ЦК України встановлено ,що власник житлового будинку має право використовувати помешкання для власного проживання, проживання членів своєї сім'ї, інших осіб. До спірних правовідносин підлягають застосуванню норми глави 32 ЦК України. Відповідно до ч.2 ст.405 ЦК України член сім'ї власника житла втрачає право користування цим житлом у разі відсутності без поважних причин понад один рік. Із затверджених актів ЖЕК 317 м. Києва від 27.11.2014 р. , 04.02.2015 р. . 13.05.2015 р. вбачається , що відповідач не проживає в квартирі [ADDRESS] з 2010 р. ( а.с.8-10) . Згідно довідки ЖЕД -317 м. Києва від 17.09.2015 р. вбачається , що заяв від [PERSON] до адміністрації ЖЕД -317 за адресою : [ADDRESS] не надходило ( а.с. 28 ) . Згідно довідки КНП « Консультативно-діагностичний центр» Деснянського району м. Києва від 23.09.2015 р. вбачається , що згідно даних [PERSON] в період з 01.01.2014 р. до зазначеного Центру за медичною допомогою не звертався ( а.с. 29 ) . Згідно довідки Деснянського РУ ГУ МВС України у м. Києві від 17.09.2015 р. вбачається , що в Деснянському РУ ГУ МВС України у м. Києві відсутні будь-які заяви чи повідомлення щодо неможливості проживання або створення перешкод у користуванні квартирою [ADDRESS] [PERSON] ( а.с.30) . Матеріали справи не містять доказів , які б свідчили про поважність причини не проживання відповідача у вищезазначеному житловому приміщенні понад один рік . Аналізуючи встановлені по справі обставини в їх сукупності , суд приходить до висновку про обґрунтованість вимог позову . На підставі викладеного ,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-07-10 00:00:00

Позивач звернулась до суду з позовом до відповідача про визнання права власності на 1/2 частину житлового будинку з побутовими та господарськими спорудами в порядку спадкування за законом. 04 липня 2014 року провадження по справі відкрито. Позов обгрунтовано тим, що [INFO] помер чоловік позивача [PERSON]. Після його смерті відкрилась спадщина за законом на все належне йому майно, в тому числі і на 1/2 частину житлового будинку з побутовими та господарськими спорудами по [ADDRESS]. Зазначена частина будинку належала померлому чоловіку позивача на підставі договору купівлі - продажу посвідченого секретарем виконкому Івашківської сільської ради Городнянського районну Чернігівської області 28 січня 1992 року, реєстраційний № 30. При зверненні позивача до нотаріальної контори для оформлення 1/2 частини домоволодіння, що належала померлому чоловіку позивача на підставі договору купівлі - продажу виявилось, що зазначений договір не зареєстрований в органах державної реєстрації, що є перепоною для прийняття спадщини. Представник позивача в судове засідання не з'явився, але надав письмову заяву згідно якої, просив розглянути справу в його відсутність, позовні вимоги підтримав в повному обсязі. Представник відповідача у судове засідання не з'явився, згідно листа Івашківської сільської ради Городнянського району Чернігівської області просить справу розглянути без участі представника, позовні вимоги визнають. Визнання відповідачем позову не суперечить закону і не порушує права, свободи і інтереси інших осіб. Відповідно до вимог частини 4 статті 174 ЦПК України у разі визнання позову відповідачем, суд за наявності підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Суд, дослідивши в судовому засіданні всі наявні матеріали справи та докази, прийшов до наступного: Відповідно до вимог ст. 392 ЦК України власник майна може пред'явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою. Вивчивши матеріали справи суд вважає, що позов підлягає задоволенню. Позовні вимоги підтверджуються: свідоцтвом про шлюб (а.с.6) свідоцтвом про смерть [PERSON] (а.с.7), копією договору купівлі-продажу будинку (а.с.11), та іншими матеріалами справи. На підставі викладеного,

Outcome: approved