Jurisdiction: civil
Date: 2018-10-09 00:00:00

Позивач звернулась до суду з даним позовом 17.05.2018 року мотивуючи тим, що 31.03.2017 року близько 12 год.05 хв. гр. [PERSON], керуючи автомобілем марки OPEL VECTRA, номерний знак [NUMBER] в м. Біла Церква по вул.. Толстого не був уважним, не стежив за дорожньою обстановкою, виконуючи маневр обгону на перехресті виїхав на зустрічну смугу руху та допустив зіткнення з автомобілем RENAULT CLIO SYMВОL, державний номерний знак [NUMBER], яким керувала вона, [PERSON]. Своїми діями гр. [PERSON] порушив п.2.3. ( б), п.10.1., п.14.6 ( а) Правил дорожнього руху України та скоїв правопорушення, передбачене ст. 124 КУпАП. Оскільки внаслідок ДТП вона отримала серйозні тілесні ушкодження і з місця аварії була направлена каретою швидкої допомоги до КЗБМР «Білоцерківська міська лікарня № 2, по даному факту було внесено відомості до ЄРДР з попередньою кваліфікацією дій [PERSON] за ст. 286 ч.1 КК України. В подальшому кримінальне провадження було закрито, а на [PERSON] було складено протокол про адміністративне правопорушення за ст. 124 КУпАП та 31.08.2017 року [PERSON] постановою суду було визнано винним у скоєнні вказаного адміністративного правопорушення. Внаслідок ДТП її здоров'ю було завдано шкоду і на лікування було витрачено 6765,30 грн. 15.05.2017 року вона передала оригінали чеків із аптек та лікувальних закладів відповідачу та 15.09.2017 року під опис - Додаток до Повідомлення про ДТП. Також, внаслідок ДТП було пошкоджено її автомобіль RENAULT CLIO SYMВОL, державний номерний знак [NUMBER], тому з метою визначення розміру збитків звернулась до суб'єкта оціночної діяльності та отримала відповідний звіт № 174 згідно із яким розмір збитків складає 135 070,00 грн. Згідно поліса № АК 3292563, на час ДТП цивільно - правова відповідальність [PERSON] за шкоду, заподіяну життю, здоров'ю та майну третіх осіб під час експлуатації наземного транспортного засобу була застрахована у ПрАТ «Європейський страховий союз», тому вона 11.05.2017 року та 15.05.2017 року подала до даної страхової компанії повідомлення про ДТП, 20.07.2017 року звернулась з клопотанням про надання інформації щодо належної до виплати суми страхового відшкодування, 15.09.2017 року та 18.09.2017 року звернулась із заявами про виплату страхового відшкодування, однак станом на 17.05.2018 року не отримала від відповідача належну суму страхового відшкодування і жодного листа у відповідь на звернення. Тому, просила в судовому порядку стягнути з відповідача на свою користь в рахунок страхового відшкодування матеріальні збитки в розмірі 135070,00 грн., шкоду заподіяну здоров'ю в розмірі 6765,30 грн. та судові витрати у справі. В судовому засіданні позивач [PERSON] обставини зазначені в позові підтримала та просила задовольнити позов в повному обсязі. Представник відповідача, Приватного акціонерного товариства «Європейський страховий союз» та третя особа: [PERSON], в судове засідання не з'явились, про дату, час та місце судового засідання повідомлені належним чином, причини неявки суд не повідомили, відзив на позов та заяви про розгляд справи без їх участі до суду не подали. В порядку ст. 280 ЦПК України, враховуючи думку позивача, суд ухвалив вирішити справу на підставі наявних у ній даних і доказів та постановити заочне рішення у справі. Суд, заслухавши позивача, дослідивши матеріали справи, встановив наступні обставини та відповідні їм правовідносини. Відповідно до ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Одним із принципів цивільного судочинства є диспозитивність, який полягає у тому, що суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявленою нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим кодексом випадках. Учасник справи, розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд (ст. 13 ЦПК України). Ст. 12 ЦПК України передбачено, що учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов'язків, передбачених законом та кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Згідно ст. 76 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Згідно вимог ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Відповідно до ст. 77 ЦПК України предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Відповідно до ч.4 ст. 82 ЦПК України, обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом. Відповідно до ст. 15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Згідно ст. 16 ЦК України одним із способів захисту цивільних прав є відшкодування збитків та інші способи відшкодування майнової шкоди. У відповідності до положень ст. 22 ЦК України особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Збитками, зокрема, є втрати, яких особа зазнала у зв'язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки). Відповідно до ст. 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної чи юридичної особи, відшкодовуються в повному обсязі особою, яка її завдала. Відповідно до ст. 6 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», страховим випадком є дорожньо-транспортна пригода, що сталася за участю забезпеченого транспортного засобу, внаслідок якої настає цивільно-правова відповідальність особи, відповідальність якої застрахована, за шкоду, заподіяну життю, здоров'ю та/або майну потерпілого. Встановлено, що позивач [PERSON], [INFO], РНОКПП: [NUMBER], зареєстрована та проживає за адресою: [ADDRESS] являється власником автомобіля марки RENAULT CLIO SYMВОL, державний номерний знак [NUMBER], що підтверджено матеріалами справи ( а.с. 4-10, 49). З матеріалів справи ( а.с. 11-13) вбачається, що 31.03.2017 року близько 12 год. 05 хв. гр. [PERSON], керуючи автомобілем марки OPEL VECTRA, номерний знак [NUMBER] в м. Біла Церква по вул. Толстого не був уважним, не стежив за дорожньою обстановкою, виконуючи маневр обгону на перехресті виїхав на зустрічну смугу руху та допустив зіткнення з автомобілем RENAULT CLIO SYMВОL, державний номерний знак [NUMBER], яким керувала [PERSON]. Своїми діями гр. [PERSON] порушив п.2.3. ( б), п.10.1., п.14.6 ( а) Правил дорожнього руху України та скоїв правопорушення, передбачене ст. 124 КУпАП. В результаті ДТП автомобіль RENAULT CLIO SYMВОL, державний номерний знак [NUMBER] отримав механічні пошкодження, а водій [PERSON] отримала тілесні ушкодження у вигляді струсу мозку та дисторсії шийного відділу хребта. 14.07.2017 року слідчим Білоцерківського відділу поліції Голвного управління Національної поліції в Київській області було винесено постанову про закриття кримінального провадження № 12017110030001714 від 01.04.2017 року, за відсутністю в діяннях водія [PERSON], складу кримінального правопорушення передбаченого ст. 286 КК України, та направлено копію постанови до сектору превенції Білоцерківського відділу поліції для притягнення водія [PERSON] до адміністративної відповідальності за порушення ПДР. Постановою Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 31.08.2017 року [PERSON] було визнано винним в скоєнні адміністративного правопорушення передбаченого ст.124 КУпАП, та закрито провадження по адміністративній справі в зв'язку із закінченням на момент розгляду справи про адміністративне правопорушення строків. Отже, протиправна поведінка [PERSON], його вина та причинний зв'язок між протиправною поведінкою та настанням наслідків у виді збитків доведена судом. Згідно із довідкою про ДТП ( а.с.4), автомобіль марки OPEL VECTRA, номерний знак [NUMBER], яким керував [PERSON], належить [PERSON]. Відповідно до ст. 11 Закон України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» від 01.07.2004 року № 1961 - ІV, інформацію про укладені та достроково припинені договори обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності страховик подає до централізованої бази даних у порядку, встановленому у положенні про централізовану базу даних щодо обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності, яке затверджується Уповноваженим органом за поданням МТСБУ. Згідно відомостей, розміщених на сайті МТСБУ, станом на 31.03.2017 року цивільно - правова відповідальність страхувальника за шкоду заподіяну здоров'ю та майну потерпілих при експлуатації транспортного засобу OPEL VECTRA, номерний знак [NUMBER], була застрахована, згідно Поліса № АК3292563, в Приватному акціонерному товаристві «Європейський страховий союз». Відповідно до Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» від 01.07.2004 року № 1961 - ІV, в редакції Закону, який набрав чинності 04.02.2013 року, згідно Закону України «Про внесення змін до деяких законів України щодо обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» від 05.07.2012 року № 5090- VІ, і яка діяла на момент укладення договору страхування ( далі - Закон № 1961 - ІV): п. 21.1 - на території України забороняється експлуатація транспортного засобу (за винятком транспортних засобів, щодо яких не встановлено коригуючий коефіцієнт в залежності від типу транспортного засобу) без поліса обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності, чинного на території України, або поліса (сертифіката) обов'язкового страхування цивільно - правової відповідальності, укладеного в іншій країні з уповноваженою організацією із страхування цивільно - правової відповідальності, з якою МТ СБУ уклало угоду про взаємне визнання договорів такого страхування. п. 22.1 - у разі настання страхового випадку страховик у межах страхових сум, зазначених у страховому полісі, відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров'ю, майну третьої особи. п. 23.1 - шкодою, заподіяною життю та здоров'ю потерпілого внаслідок дорожньо - транспортної пригоди, є: шкода, пов'язана з лікуванням потерпілого; … шкода, пов'язана із стійкою втратою працездатності потерпілим; моральна шкода, що полягає у фізичному болю та стражданнях, яких потерпілий - фізична особа зазнав у зв'язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров'я. п. 24.1- у зв'язку з лікуванням потерпілого відшкодовуються обґрунтовані витрати, пов'язані з доставкою, розміщенням, утриманням, діагностикою, лікуванням, протезуванням та реабілітацією потерпілого у відповідному закладі охорони здоров'я, медичним піклуванням, лікуванням у домашніх умовах та придбанням лікарських засобів. п. 24.2 - мінімальний розмір страхового відшкодування (регламентної виплати) за шкоду, пов'язану з лікуванням потерпілого, становить 1/30 розміру мінімальної заробітної плати у місячному розмірі, встановленої законом на дату настання страхового випадку, за кожний день лікування, підтверджений відповідним закладом охорони здоров'я, але не більше 120 днів. п. 24.3 - якщо страховику не надані документи, що підтверджують розмір витрат, зазначених у пункті 24.1 цієї статті, або їх документально підтверджений розмір є меншим, ніж мінімальний розмір, визначений відповідно до пункту 24.2 цієї статті, страховик (МТСБУ) здійснює відшкодування у розмірі, визначеному в пункті 24.2 цієї статті. Відповідно до п. 33 Закону № 1961 - ІV, у разі настання дорожньо-транспортної пригоди, яка може бути підставою для здійснення страхового відшкодування (регламентної виплати), водій транспортного засобу, причетний до такої пригоди, зобов'язаний невідкладно, але не пізніше трьох робочих днів з дня настання дорожньо-транспортної пригоди, письмово надати страховику, з яким укладено договір обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності (у випадках, передбачених статтею 41 цього Закону, - МТСБУ), повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду встановленого МТСБУ зразка, а також відомості про місцезнаходження свого транспортного засобу та пошкодженого майна, контактний телефон та свою адресу. Якщо водій транспортного засобу з поважних причин не мав змоги виконати зазначений обов'язок, він має підтвердити це документально. Відповідно до ст. 9 Закону № 1961 - ІV, страхова сума - це грошова сума, у межах якої страховик зобов'язаний здійснити виплату страхового відшкодування відповідно до умов договору страхування. Розмір страхової суми за шкоду, заподіяну майну потерпілих, становить 50 тисяч гривень на одного потерпілого. У разі якщо загальний розмір шкоди за одним страховим випадком перевищує п'ятикратну страхову суму, відшкодування кожному потерпілому пропорційно зменшується. Розмір страхової суми за шкоду, заподіяну життю та здоров'ю потерпілих, становить 100 тисяч гривень на одного потерпілого. Страхові виплати за договорами обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності обмежуються страховими сумами, які діяли на дату укладення договору та зазначені в договорі страхування. Розміри страхових сум переглядаються Уповноваженим органом відповідно до рівня інфляції та індексу споживчих цін. Розпорядженням Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сфері ринків фінансових послуг від 29.12.2015 року № 3470, зареєстроване в Міністерстві юстиції України 27.01.2016 року за № 145/28275, були встановлені розміри страхових сум за договорами обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, укладеними після набрання чинності цим розпорядженням : за шкоду, заподіяну майну потерпілих, у розмірі 100000 грн. на одного потерпілого; за шкоду, заподіяну життю та здоров'ю потерпілих, у розмірі 200000 грн. на одного потерпілого. Як вбачається з матеріалів справи ( а.с. 36-48), страховику було подано 11.05.2017 року та 15.05.2017 року повідомлення потерпілої особи, [PERSON], про ДТП встановленого зразка з відомостями про місцезнаходження пошкодженого майна, контактний телефон, адресу та документальне підтвердження про неможливість повідомлення протягом трьох робочих днів з дня настання ДТП , в тому числі обґрунтовані витрати, пов'язані з діагностикою та лікуванням у закладах охорони здоров'я і придбанням лікарських засобів. Згідно виписки з історії хвороби № 4098, позивач [PERSON] перебувала на стаціонарному лікуванні з 31.03.2017 року по 10.04.2017 року в Білоцерківській міській лікарні № 2 та згідно із наданих квитанцій з оплати за медичні препарати та проведену діагностику встановлено, що позивачем витрачено кошти в розмірі 6765,30 грн. Відповідно до ст.8 Закону України «Про Державний бюджет України на 2017 рік» мінімальна заробітна плата, станом на дату настання страхового випадку, становила - 3200,00 грн. Мінімальний розмір страхового відшкодування (регламентної виплати) за шкоду, пов'язану з лікуванням потерпілого становить 1173,33 грн. = 106,66 грн. (1/30 розміру мінімальної заробітної плати) * 11 днів (лікування, підтверджене відповідним закладом охорони здоров'я). Отже, враховуючи зазначені обставини та норми Закону, суд приходить до висновку, що позивач має право на відшкодування шкоди, пов'язаної з її лікуванням в розмірі 6765,30 грн., оскільки страховику були надані документи, що підтверджують розмір витрат, зазначених у пункті 24.1, і даний розмір не перевищує ліміт відповідальності за шкоду заподіяну здоров'ю потерпілого (200 000 грн.). Згідно із Звітом № 174, складеного ФОП [PERSON] ( а.с. 14-32), вартість матеріального збитку, завданого власнику транспортного засобу RENAULT CLIO SYMВОL, державний номерний знак [NUMBER], складає 135070,00 грн. Згідно Договору № 174 від 17.05.2017 року, укладеного між ФОП [PERSON] та [PERSON] ( а.с. 33), акта виконаних робіт від 09.10.2017 року вартість робіт щодо складення Звіту про оцінку вартості матеріального збитку, завданого власнику транспортного засобу, складає 1500,00 грн., які сплачені позивачем на користь ФОП [PERSON] згідно квитанції від 09.10.2018 року ( а.с. 35). Таким чином, розмір матеріальних збитків завданих власнику транспортного засобу RENAULT CLIO SYMВОL, державний номерний знак [NUMBER], становить 136570,00 грн., однак враховуючи, що ліміт відповідальності за шкоду, заподіяну майну потерпілих встановлений в розмірі 100000 грн. на одного потерпілого, суд приходить до висновку, що позивач має право на страхове відшкодування в межах даного ліміту, та має право на відшкодування різниці між фактичним розміром шкоди та страховою виплатою, в розмірі 36570,00 грн., за рахунок винної у ДТП особи - [PERSON] відповідно до ст. 1194 ЦК України. Для отримання страхового відшкодування потерпілий чи інша особа, яка має право на отримання відшкодування, протягом 30 днів з дня подання повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду подає страховику (у випадках, передбачених статтею 41 цього Закону, - МТСБУ) заяву про страхове відшкодування. ( п. 35.1 Закону № 1961 - ІV). Згідно із п. 36.1 Закону № 1961 - ІV, страховик (у випадках, передбачених статтею 41 цього Закону, - МТСБУ),

Outcome: partial