Jurisdiction: civil
Date: 2018-02-25 00:00:00

Позивач звернулась до суду з позовом до [PERSON] (далі - відповідач) про стягнення пені за прострочення сплати аліментів. Обґрунтовуючи заявлені вимоги позивач зазначила, що з 21.10.2008 року по 28.07.2010 року перебувала у зареєстрованому шлюбі з [PERSON], який є батьком [PERSON] ([INFO]). Відповідач зобов'язаний сплачувати аліменти позивачу на утримання дочки [PERSON] в розмірі ? частини його заробітку (доходу), але не менше 30% прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку до повноліття дитини згідно рішення Липовецького районного суду Вінницької області від 30.10.2009 року по справі № 2-593/2009. На підставі вказаного рішення видано виконавчий лист, який перебуває на примусовому виконанні Липовецького районного відділу ДВС Головного територіального управління юстиції у Вінницькій області. З жовтня 2010 року по даний час відповідач аліментів не сплачує, внаслідок чого утворилась заборгованість, яка станом на 01.09.2017 року становить 52 677 грн. У зв'язку з цим позивач просить стягнути з відповідача пеню за несплачені аліменти за період з жовтня 2010 року по жовтень 2017 року в сумі 16 340,03 грн. Відповідач відзив до суду не подав. Враховуючи зазначене, суд вважає за можливе ухвалити рішення в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, при цьому фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Судом встановлено, що [INFO] року народилась [PERSON], батьками якої в Свідоцтві про народження записані сторони спору. Рішенням Липовецького районного суду Вінницької області від 30.10.2009 року по справі № 2-593/2009 зобов'язано [PERSON] сплачувати аліменти позивачу на утримання дочки [PERSON] в розмірі ? частини його заробітку (доходу), але не менше 30% прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку до повноліття дитини. 01.12.2009 року позивач отримала виконавчий лист (а.с. 7), який звернула до примусового виконання в державну виконавчу службу. З жовтня 2010 року по даний час відповідач аліментів не сплачує (а.с. 8-10), внаслідок чого утворилась заборгованість, яка станом на 01.09.2017 року становить 52 677 грн. Згідно із частиною першою статті 196 СК України при виникненні заборгованості з вини особи, яка зобов'язана сплачувати аліменти за рішенням суду, одержувач аліментів має право на стягнення неустойки (пені) у розмірі одного відсотка від суми несплачених аліментів за кожен день прострочення. З урахуванням правої природи пені як дієвого стимулу належного виконання обов'язку та виходячи з того, що аліменти призначаються та виплачуються (стягуються) щомісячно, за змістом статті 196 СК України пеня нараховується на суму заборгованості за той місяць, за який не сплачено аліменти. При цьому сума заборгованості зі сплати аліментів за попередні місяці не додається до заборгованості за наступні місяці, а кількість днів прострочення обчислюється виходячи з того місяця, в якому аліменти не сплачувались. Тобто неустойка (пеня) за один місяць обчислюється так: заборгованість зі сплати аліментів за місяць помножена на 1 % пені і помножена на кількість днів місяця, в якому виникла заборгованість. Загальна сума неустойки (пені) визначається шляхом додавання нарахованої пені за кожен з прострочених платежів (за кожен місяць). Такий висновок суду узгоджується з правовою позицією Верховного Суду України у справі у справі №6-1477цс15. Враховуючи те, що в період з жовтня 2010 року по жовтень 2017 року [PERSON] не сплачував аліменти, одержувач аліментів має право на стягнення з нього неустойки (пені) у розмірі одного відсотка від суми несплачених аліментів за кожен день прострочення, що становить 16 340,03 грн. Встановлені судом обставини свідчать про обґрунтованість позовних вимог, у зв'язку з чим позов слід задовольнити. Розподіл судових витрат здійснити відповідно до Глави 8 ЦПК України.

Outcome: approved