Jurisdiction: civil
Date: 2016-04-14 00:00:00

позивач звернулась до суду з позовом, в якому просить стягувати з відповідача в свою користь на утримання неповнолітньої дитини - [PERSON], [INFO], аліменти в розмірі 1/3 частки усіх видів його заробітку, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи з дня подачі позовної заяви і до досягнення дитиною повноліття. В обгрунтування позову покликається на те, що починаючи з 10.11.2007р. перебувала з відповідачем у зареєстрованому шлюбі, від якого у них [INFO] народився син [PERSON], який проживає з нею та перебуває на її утриманні. Відповідач проживає окремо та не надає постійної та належної матеріальної допомоги на утримання дитини, хоча зобов'язаний її надавати, в зв'язку із чим вона перебуває у скрутному матеріальному становищі. В зв'язку із наведеним, та за відсутності можливістю на сьогоднішній день самостійно здійснювати утримання дитини, просить позов задоволити. Позивач подала до суду заяву за змістом якої позов та подані до нього уточнення позовних вимог підтримує в повному обсязі, просить позов задоволити, а розгляд справи здійснювати у її відсутності. Відповідач подав до суду заяву в якій зазначив, що проти позову не заперечує, повністю визнає свій обов'язок по утриманню дитини та погоджується сплачувати аліменти в заявленому позивачем розмірі, при цьому просить розгляд справи проводити у його відсутності. У зв'язку з неявкою сторін в судове засідання та з врахуванням поданих ними заяв, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється відповідно до ч.2 ст.197 ЦПК України. З'ясувавши дійсні обставини справи та перевіривши їх доказами, суд приходить до висновку, що позов слід задоволити з наступних підстав. Відповідно до ст.180 Сімейного кодексу України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. При цьому, вказаний обов'язок утримання дитини покладений на обох батьків та є однаковим для них обох. Як вбачається із свідоцтва про народження серії [NUMBER] виданого 07.06.2012р. Міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану ЛМУЮ, відповідач [PERSON] являється батьком неповнолітньої дитини - [PERSON], [INFO], відтак, зобов'язаний утримувати його до досягнення ним повноліття. За змістом ч.3 ст.181 СК України, аліменти на дитину присуджуються в частці від заробітку (доходу) її матері, батька (ст.183 СК) або в твердій грошовій сумі (ст.184 СК) і виплачуються щомісячно. Відповідно до ст.61 ЦПК України обставини визнані сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі не підлягають доказуванню, а згідно ч.4 ст.174 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Враховуючи відсутність домовленості сторін щодо виконання відповідачем обов'язку по утриманню дитини, суд приходить до висновку, що з нього слід стягувати аліменти на її утримання до досягнення дитиною повноліття. При визначенні розміру аліментів, суд враховує стан здоров'я дитини, матеріальне становище дитини, вік та потреби на її утримання, матеріальне становище платника аліментів, стан його здоров'я та вид діяльності, відсутність на його утриманні інших утриманців, а також визнання ним позову в повному обсязі, та приходить до висновку, що з відповідача в користь позивача на утримання неповнолітньої дитини слід щомісячно стягувати аліменти в розмірі 1/3 частки із всіх видів доходу, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 03.03.2016р. (дати звернення до суду з відповідним позовом) і до досягнення дитиною повноліття.

Outcome: approved