Jurisdiction: civil
Date: 2017-12-19 00:00:00

Позивач звернулась до суду з позовом до [PERSON] про з збільшення розміру аліментів, в якому просила суд стягнути з відповідача аліменти на утримання їх малолітньої дитини [PERSON], [INFO], у твердій грошовій сумі у розмірі 1300 гривень щомісячно, але не менше 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. \~\~\~\~ В обґрунтування позову [PERSON] послалася на те, що з відповідачем вона перебувала у шлюбі з 23 листопада 2002 року. Від шлюбу 28 травня 2005 року народилася донька [PERSON]. Рішенням суду від 12 вересня 2011 року шлюб між ними було розірвано. Рішенням Харківського районного суду Харківської області від 02 квітня 2014 року з відповідача на утримання дитини були стягнуті аліменти у твердій грошовій сумі у розмірі 600,00 грн. на місяць. Позивач вважає, що дана сума аліментів замала, є не достатньою для того, щоб задовольнити потреби дитини. Вищевикладені обставини вимусили позивача звернутися до суду з даним позовом. Позивач у судове засідання не зявилася, надала заяву про слухання справи у її відсутність, заявлений позов підтримала, просила задовольнити позов, не заперечувала проти ухвалення судом заочного рішення. Відповідач в судове засідання не з'явився, про день, час та місце слухання справи повідомлений належним чином через оголошення в газетах «Слобідський край» та «Урядовий кур'єр», причина неявки суду не відома. Клопотання про відкладення справи до суду не надходили. У звязку з цим, суд, згідно вимогам ч. 4 ст. 169 та ст. ст. 224-225 ЦПК України, вважає можливим провести заочний розгляд справи. Дослідивши надані позивачем і долучені до матеріалів справи письмові докази, суд приходить до висновку про обґрунтованість позовних вимог та необхідність їх задоволення, виходячи з наступних обставин. Відповідно до вимог ст. 10, ч. 1 ст. 60 ЦПК України, кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. Відповідно до ч. 3 ст. 61 ЦПК України обставини, встановлені судовим рішенням у цивільній, господарській або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини. Так, в судовому засіданні встановлено, що [PERSON] до [PERSON] перебували у шлюбі з 23 листопада 2002 року . Від шлюбу 28 травня 2005 року народилася донька [PERSON], що підтверджується копією свідоцтва про народження серія 1-ВЛ № 011984, виданого Пісочинською селищною радою Харківського району Харківської області. Шлюб між [PERSON] та [PERSON] розірвано 12 вересня 2011 року, що підтверджується копією свідоцтва про розірвання шлюбу серія 1-ВЛ № 131774 від 28.03.2012 року. Згідно рішення Харківського районного суду м. Харкова від 02 квітня 2014 року з відповідача на утримання дитини були стягнуті аліменти у твердій грошовій сумі у розмірі 600,00 грн. на місяць. Позивач зазначає, що дана сума аліментів замала та є недостатньою для задоволення потреб дитини. Батьки зобовязані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. ( стаття 180 СК України) Відповідно до ч.3 ст. 181 СК України, за рішення суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Частина 1 ст. 184 СК України передбачає, якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, частину доходу одержує в натурі, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення, суд за заявою платника або одержувача може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Спосіб стягнення аліментів, визначений рішенням суду, змінюється за рішенням суду за позовом одержувача аліментів. Відповідно до ст. 192 СК України, розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров'я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Згідно ст. 182 СК України, при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров'я та матеріальне становище дитини; стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. В судовому засіданні було встановлено, що відповідач [PERSON] інших дітей на своєму утриманні не має, будь-які стягнення за виконавчими листами з нього не здійснюються. Суд при розгляді вимог позивача про збільшення розміру аліментів, враховує те, що після ухвалення попереднього рішення суду про стягнення аліментів, матеріальний стан позивача у цій справі не поліпшився, а визначений розмір аліментів не можна вважати достатнім для належного утримання доньки сторін. Відповідно до п. 17 постанови пленуму Верховного Суду України від 15.05.2006 року №3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів», суд, вирішуючи питання щодо розміру аліментів, повинен ураховувати стан здоровя, матеріальне становище дитини і платника аліментів; наявність в останнього інших неповнолітніх дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, повнолітніх дочки, сина, інші обставини, що мають істотне значення. \~\~\~\~ Відтак, суд, враховуючи матеріальне становище позивача та платника аліментів, а також відсутність у відповідача інших осіб, яких він також зобовязаний утримувати, приходить до висновку, що розмір аліментів на утримання [PERSON] має складати 1300 грн. на місяць, але не менше ніж 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, на місяць. Згідно ст. 7 Закону України «Про Державний бюджет України на 2017 рік» прожитковий мінімум на дітей віком від 6 до 18 років з 1 грудня 2016 року встановлено - 1860 грн. Як роз'яснено в п. 23 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» № 3 від 15.05.2006 року, у новому розмірі аліменти сплачуються з дня набрання рішенням законної сили. Враховуючи наведені роз'яснення суд вважає за необхідне стягнути аліменти у збільшеному розмірі з дня набрання рішенням суду законної сили. Згідно зі ст. 367 ЦПК України рішення суду в частині стягнення аліментів підлягає негайному виконанню у межах суми платежу за один місяць. Враховуючи те, що позивач за подання позову, відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір», звільнений від сплати судового збору, суд вважає за необхідне стягнути дані витрати з відповідача по справі на користь держави. На підставі викладеного та

Outcome: approved