Jurisdiction: civil
Date: 2019-01-29 00:00:00

Позивач звернулась до суду з даним позовом, обґрунтовуючи його тим, що [INFO] року померла свекруха позивача [PERSON]. Позивач зі своїм чоловіком [PERSON] проживала разом з 2008 року та зі свекрухою [PERSON] по день його смерті [INFO] року в [ADDRESS] Після смерті чоловіка позивач продовжувала проживати разом зі свекрухою в її житловому будинку в [ADDRESS]. [INFO] року [PERSON] померла. Після її смерті позивач звернулася до Державного нотаріуса з заявою про прийняття спадщини після смерті [PERSON], але їй нотаріусом було відмовлено та запропоновано звернутися до суду. Позивач проживала з [PERSON] однією сім'єю [ADDRESS] з 2008 року по [INFO] року по день її смерті і зараз продовжує проживати за цією адресою. Так, як після смерті [PERSON] залишилася спадщина - житловий будинок, на який позивач хоче визнати за собою право власності, то позивач вимушена звернутися до суду з даним позовом про встановлення факту проживання з [PERSON] однією сім'єю починаючи з 2008 року по день її смерті [INFO] року та визнання права власності на житловий будинок. Представник позивача у судове засідання не з'явився, але надав заяву про розгляд справи без його участі, на позовних вимогах наполягає (а.с. 70). Представник Граденицької сільської ради Біляївського району Одеської області у судове засідання не з'явився, але надав заяву про розгляд справи за його відсутністю, не заперечує проти задоволення позовних вимог (а.с. 63). [PERSON] у судове засідання не з'явилась, але надала заяву про розгляд справи за її відсутністю в якій зазначила, що ніяких родинних відносин з [PERSON] не має, з позовними вимогами згодна (а.с. 69). Частинами 3, 4 ст. 200 ЦПК України передбачено, що за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Ухвалення в підготовчому засіданні судового рішення у разі відмови від позову, визнання позову, укладення мирової угоди проводиться в порядку, встановленому статтями 206, 207 ЦПК України. Відповідно до ч. 4 ст. 206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши матеріали справи суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що позивач проживала та вела спільне господарство зі своїм чоловіком [PERSON] в [ADDRESS], разом з [PERSON] з 2008 року по день смерті чоловіка, який помер [INFO] року, що підтверджується свідоцтвом про смерть серії [NUMBER] видане відділом державної реєстрації актів цивільного стану у місті Одесі Одеського міського управління юстиції (а.с. 8). Після смерті чоловіка, позивач продовжила жити, вести спільне господарство разом з [PERSON] по день її смерті, що підтверджується довідкою виданою виконкомом Граденицької сільської ради Біляївського району Одеської області № 815 від 10.05.2018 року (а.с. 11). [INFO] року померла свекруха позивача [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про смерть серії [NUMBER] видане Біляївським міськрайонним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції в Одеській області (а.с. 9). Відповідно до довідки виданої виконкомом Граденицької сільської ради Біляївського району Одеської області № 1923 від 19.09.2018 року, за громадянкою [PERSON] (померла [INFO])згідно запису в погосподарській книзі під №01-0196-1 на стор. 12-13 за 2016-2020 роки, числиться житловий будинок, який належить померлій на підставі запису в погосподарській книзі, розташований за адресою [ADDRESS], при будинку числиться 0,25 га землі наданої для будівництва та обслуговування житлового будинку господарських будівель і споруд. Державний акт на земельну ділянку не видавався. Рішення про передачу земельної ділянки у власність приймалось (а.с. 12). Зазначений вище будинок побудований в 1946 році, що підтверджується Технічним паспортом від 20.09.2018 року, замовником якого є позивач (а.с. 13-15). Позивач звернулася до Державного нотаріуса з заявою про прийняття спадщини після смерті [PERSON], але їй було запропоновано звернутися до суду із заявою про встановлення факту проживання однією сім'єю з [PERSON], що підтверджується листом Біляївської районної державної нотаріальної контори Одеської області № 1559/02-14 від 24.04.2018 року (а.с. 10). Відповідно до ст. 392 ЦК України, власник майна може пред'явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Згідно ст. 1258 ЦК України спадкоємці за законом одержують право на спадкування почергово. Відповідно до ст. 1264 ЦК України у четверту чергу право на спадкування за законом мають особи, які проживали зі спадкодавцем однією сім'єю не менш як п'ять років до часу відкриття спадщини. Статтею 3 СК України встановлено, що сім'ю складають особи, які спільно проживають, пов'язані спільним побутом, мають взаємні права та обов'язки. Сім'я створюється на підставі шлюбу, кровного споріднення, усиновлення, а також на інших підставах, не заборонених законом і таких, що не суперечать моральним засадам суспільства. Відповідно до ч. 2 ст. 315 ЦПК України у судовому порядку можуть бути встановлені факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичної особи, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення. Відповідно до ст. 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Як передбачає ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Згідно ст. 1222 ЦК України спадкоємцями за заповітом і за законом можуть бути фізичні особи, які є живими на час відкриття спадщини, а також особи, які були зачаті за життя спадкодавця і народжені живими після відкриття спадщини. Відповідно до п. 21 постанови Пленуму Верховного Суду України від 30 травня 2008 року №7 «Про судову практику у справах про спадкування» При вирішенні спору про право на спадщину осіб, які проживали зі спадкодавцем однією сім'єю не менш як п'ять років до часу відкриття спадщини (четверта черга спадкоємців за законом), судам необхідно враховувати правила частини другої статті 3 СК ( 2947-14 ) про те, що сім'ю складають особи, які спільно проживають, пов'язані спільним побутом, мають взаємні права та обов'язки. Зазначений п'ятирічний строк повинен виповнитися на момент відкриття спадщини і його необхідно обчислювати з урахуванням часу спільного проживання зі спадкодавцем однією сім'єю до набрання чинності цим Кодексом. Відповідно до інформаційного листа Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 16 травня 2013 року № 24-753/0/4-13 «Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування», що право власності спадкоємця на спадкове майно підлягає захисту в судовому порядку шляхом його визнання у разі, якщо таке оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Згідно Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду з розгляду цивільних і кримінальних справ «Про узагальнення судової практики розгляду цивільних справ про спадкування від 01.03.2013р. № 6 на Пленумі було обговорено інформацію про узагальнення практики розгляду справ щодо підтвердження права власності житлових будинків з господарськими спорудами у сільській місцевості. За змістом Інформаційного листа Вищого спеціалізованого суду № 24-753/04013 та зазначених в ньому нормативних актів зроблено висновок, що підтвердженням володіння житловими будинками, які знаходяться у сільському населеному пункті можуть бути відповіді, довідки виконавчого комітету сільської ради, які видавались в тому числі на підставі запису у погосподарській книзі. Це стосується будинків, які побудовані до 1992 року, у цьому випадку житловий будинок побудований до 1992 року, про що свідчить Технічний паспорт який видано ПП Одеське БТІ Біляївського району, Одеської області станом на 20.09.2018 року. При таких обставинах позов є обґрунтованим, тому позовні вимоги підлягають задоволенню.

Outcome: approved