Jurisdiction: civil
Date: 2016-04-26 00:00:00

Позивач, звернувшись до суду із даним позовом, просить визнати відповідача [PERSON] таким, що втратив право на користування житловим будинком №76 по вул. Самарка в с. Шупики Богуславського району Київської області, посилаючись на те, що вона являється власником вказаного житлового будинку, в якому зареєстрований відповідача по справі, який не проживає в ньому з січня 2006 року та по даний час. Відповідач в добровільному порядку зніматися з реєстрації не бажає, а оскільки [PERSON] не проживає в даному будинку без поважних причин, то його необхідно визнати таким, що втратив право на користування житловим приміщенням, тому вона і змушена звернутися до суду з відповідним позовом. Позивач [PERSON] та її представник [PERSON] в судовому засіданні свої позовні вимоги підтримали, просили суд їх задовольнити та не заперечували проти винесення заочного рішення. Відповідач [PERSON] в судове засідання не зявився та не повідомив суд про причину своєї неявки та не надав суду заяву про розгляд справи без його участі, хоча був повідомлений про час розгляду справи. Свідки [PERSON] та [PERSON] в судовому засіданні підтвердили той факт, що відповідач [PERSON] не проживав в житловому будинку №76 по вул. Самарка в с. Шупики Богуславського району з 2006 року та по даний час. Зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи відповідно до ст.224 ЦПК України. Суд, заслухавши пояснення позивача, свідків та дослідивши письмові докази по справі, вважає з необхідне позов задовольнити з наступних підстав. В судовому засіданні встановлено, що позивач [PERSON] являється власником житлового будинку №76 по вул. Самарка в с.Шупики Богуславського району Київської області, що підтверджується копією договору купівлі-продажу житлового будинку від 24.10.2007 року та витягом про реєстрацію права власності на нерухоме майно від 24.11.2007 року. Із довідки Шупиківської сільської ради Богуславського району Київської області від 23 лютого 2016 року вбачається, що [PERSON],[INFO] дійсно зареєстрований за адресою: [INFO], але в даному будинку не проживає. Згідно акту обстеження житлово-побутових умов проживання від 26 лютого 2016 року видно, що відповідач [PERSON] на момент огляду житлового будинку №76 по вул. Самарка в с.Шупики Богуславського району Київської області, не проживає та зі слів власника будинку не проживає з січня 2006 року. Із фототаблиць будинковолодіння, розташованого по вул. Самарка №76 в с. Шупики Богуславського району Київської області видно, що в житловому будинку відсутні меблі, які необхідні для постійного проживання в ньому. Із копії особової картки споживача (особовий рахунок:200250190) вбачається, що з 2014 року споживач [PERSON] не використовує електричну енергію в житловому будинку №76 по вул. Самарка в с. Шупики Богуславського району Київської області. Відповідно до ч.2 ст.405 ЦК України, член сімї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сімї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом. Із ст.72 ЖК України вбачається, що визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням внаслідок відсутності цієї особи понад встановлені строки, провадиться в судовому порядку. Відповідно до п.10 Постанови Пленуму Верховного Суду України №2 від12.04.1985 року «Про деякі питання, що виникли в практиці застосування судами Житлового Кодексу України», у справах про визнання наймача або члена його сімї таким, що втратив право користування жилим приміщенням (ст.71 ЖК), необхідно зясувати причини відсутності відповідача понад встановлені строки. В даному випадку, суд вважає, що оскільки в судовому засіданні встановлено, що відповідач по справі дійсно не проживає з січня 2006 року без поважних причин в житловому будинку позивача, тому є підстави для задоволення заявленого позову. Крім того, відповідно до ч.1 ст.88 ЦПК України, стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Із наданого суду розрахунку витрат на правову допомогу від 29 лютого 2016 року видно, що загальна кількість витрачених годин адвокатом, повязаних з вчиненням ним процесуальних дій на стороні позивача під час підготовки до розгляду та при судовому розгляду даної цивільної справи складає 07 годин, що відповідно до методики розрахунку витрат на правову допомогу адвоката становить 551 грн.20 коп. на одну годину роботи. Із журналів судових засідань Богуславського районного суду вбачається, що загальна кількість часу, проведеного адвокатом (представником позивача) під час судових засідань по даній справі, становить 40 хвилин. Крім того, суд вважає, що слід врахувати роботу адвоката (представника позивача) під час підготовки цивільного позову та його неодноразового уточнення під час розгляду справи та визначає час його роботи у кількості 3 годин. Відповідно до Методики розрахунку витрат на правову допомогу адвоката (одна хвилина роботи становить 551 грн.20 коп. : 60 хвилин = 9 грн.19 коп.) З урахуванням цього, суд вважає, що загальна сума судових витрат на правову допомогу адвоката буде становити 2000 грн. і ця сума підлягає стягненню з відповідача на користь позивача. Крім того, позивач поніс витрати за сплату судового збору в розмірі 551 грн.20 коп., які також слід стягнути з відповідача. На підставі ст.ст.71, 72 Житлового кодексу України, ст.405 ЦК України, Постанови Пленуму Верховного Суду України №2 від 12.04.1985 року «Про деякі питання, що виникли в практиці застосування судами Житлового Кодексу України»,

Outcome: approved