Jurisdiction: civil
Date: 2018-05-15 00:00:00

Позивач звернулась до суду з позовом, де просить розірвати шлюб з відповідачем. Позов мотивує тим, що 11.03.2016 року зареєстрували шлюб. Неповнолітніх дітей не мають, але відповідач відмовляється від розірвання шлюбу в органах ДРАЦС. Зазначає, що їх спільне життя не склалося через відсутність взаєморозуміння з питань ведення домашнього господарства, що призвело до втрати взаєморозуміння та з липня 2017 року шлюбні відносини між ними припинені. Спільне господарство не ведуть. Вважає, що подальше спільне життя та збереження шлюбу неможливі. Спору про поділ майна немає. Позивач та відповідач про день, час та місце розгляду справи повідомлялись належним чином. Позивач подала заяву про розгляд справи без її участі, де вказала, що на позовних вимогах наполягає, примирення вважає неможливим. Відповідач про розгляд справи був повідомлений належним чином, про причини неявки суд не повідомив, відзиву на позов не подав. Суд з урахуванням того, що всі учасники про розгляд справи повідомлені належним чином та з урахуванням думки позивача, ухвалив провести заочний розгляд справи та постановити заочне рішення відповідно вимог ст., ст. 280 284 ЦПК України. Відповідно до ч. 2 ст.247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Судом встановлено, що сторони уклали шлюб, який був зареєстрований11 березня 2016 року в відділі державної реєстрації актів цивільного стану по місту [PERSON] міськрайонного управління юстиції у Кіровоградській області, що підтверджується свідоцтвом про шлюб (а.с.4). З матеріалів справи та позовної заяви вбачається, що сторони від спільного життя неповнолітніх дітей не мають. Подати до органу ДРАЦС спільну заяву про розірвання шлюбу у порядку встановленому ст. 106 СК України, позивач не має можливості, так як відповідач відмовляється від розірвання шлюбу в органах ДРАЦС, а тому вона звернулась з даним позовом до суду. Підставою припинення сімейних відносин між сторонами стало те, що між ними відсутнє взаєморозуміння, в звязку з чим з липня 2017 року шлюбні відносини припинені. Спору щодо розподілу спільного майна немає. Дані правовідносини регулюються ст. ст.110, 112 Сімейного кодексу України. . Відповідно до ст.105 , 110 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду. Оскільки позивач наполягає на розірванні шлюбу, то відповідно відмова в розірванні шлюбу буде примушенням до шлюбу та шлюбних відносин, що є неприпустимим. У відповідності до ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, так як з липня 2017 року сторони проживають окремо, подальше збереження шлюбу суперечить інтересам позивача. Згідно ч.2 ст.114 СК України у разі розірвання шлюбу судом, шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу. Приписами ч. 3 ст. 115 Сімейного кодексу України встановлено, що документом, що засвідчує факт розірвання шлюбу судом, є рішення суду про розірвання шлюбу, яке набрало законної сили. Згідно ч.2 ст. 115 СК України, рішення суду про розірвання шлюбу після набрання ним законної сили надсилається судом до органу державної реєстрації актів цивільного стану за місцем ухвалення рішення для внесення відомостей до Державного реєстру актів цивільного стану громадян та проставлення відмітки в актовому записі про шлюб. Згідно вимог ст.141 ЦПК України суд стягує на користь позивача сплачений судовий збір з відповідача, пропорційно до задоволених вимог в розмірі 704,80 грн.

Outcome: approved