Jurisdiction: civil
Date: 2014-07-20 00:00:00

Позивач звернулась до суду з вказаним позовом, посилаючись на те, що має на утриманні двох синів - [PERSON],[INFO] та [PERSON], [INFO]. Батько дитини, відповідач по справі, ухиляється від їх утримання, добровільно матеріальної допомоги не надає. В даний час вона не працює так як знаходиться в декретній відпустці по догляду за дитиною до трьох років, тому потребує матеріальної допомоги на особисте утримання та утримання синів. Позивач просить суд стягнути з відповідача на свою користь аліменти на утримання сина [PERSON],[INFO] та [PERSON], [INFO] в розмірі 1/3 частини з усіх видів його заробітку до досягнення дітьми повноліття, але не менше 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку та 1/6 частини з всіх видів заробітку щомісячно на особисте утримання до досягнення сином трьох річного віку. Позивач в судове засідання не з'явилася, надала до суду заяву про розгляд справи за її відсутності, позов підтримала та просила його задовольнити. Відповідач в судове засідання не з'явився, надав до суду заяву про розгляд справи за його відсутності, позов визнав. За ч. 4 ст. 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Дослідивши матеріали справи, суд прийшов до висновку, що позов обґрунтований і підлягає задоволенню з наступних підстав. Згідно ст. 180 Сімейного Кодексу України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Судом встановлено, що батьками малолітніх синів - [PERSON],[INFO] та [PERSON], [INFO] є сторони по справі. Діти проживають разом з позивачкою та знаходиться на її повному утриманні, батько дитини добровільно матеріальної допомоги на утримання не надає. Відповідно до ст. 75 Сімейного кодексу України дружина, чоловік повинні матеріально підтримувати один одного. Право на утримання (аліменти) має той із подружжя, який є непрацездатним, потребує матеріальної допомоги, за умови, що другий із подружжя може надавати матеріальну допомогу. Один із подружжя є таким, що потребує матеріальної допомоги, якщо заробітна плата, пенсія, доходи від використання його майна, інші доходи не забезпечують йому прожиткового мінімуму, встановленого законом. Згідно ч. 2 ст. 84 Сімейного кодексу України, дружина, з якою проживає дитина, має право на утримання від чоловіка - батька дитини до досягнення дитиною трьох років. Судом встановлено, що позивачка не працює, здійснює утримання малолітньої дитини до 3-х років і потребує матеріальної допомоги, відповідач добровільно дружину не утримує, хоча має таку можливість, проти стягнення з нього коштів на особисте утримання не заперечує. Визначаючи розмір стягуваних аліментів, суд врахував, що позивачка утримує сина одноособово, не працює, відповідач є працездатним, проти стягнення з нього аліментів на утримання дитини та коштів на утримання позивачки не заперечує. Суд вважає за можливе стягнути з відповідача на користь позивача аліменти на утримання сина [PERSON],[INFO] та [PERSON], [INFO] в розмірі 1/3 частини з усіх видів його заробітку до досягнення дитиною повноліття, але не менше 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку та 1/6 частини з всіх видів заробітку щомісячно на особисте утримання до досягнення сином трьох річного віку, а також згідно ст. 88 ЦПК України судовий збір в розмірі 243 грн. 60 коп. на користь держави. На підставі викладеного,

Outcome: approved