Jurisdiction: civil
Date: 2021-07-13 00:00:00

Позивач звернувся із позовом до відповідача про стягнення заборгованості, в обґрунтування якого покликався на те що 28 травня 2019 року між товариством з обмеженою відповідальністю «Інтеркеш Україна» та [PERSON] укладено кредитний договір № 25021-2880809640 про надання коштів у позику, в тому числі і на умовах фінансового кредиту, за яким відповідач отримала кредит в розмірі 5 000 грн. зі сплатою 127,75 % річних з кінцевим терміном повернення 27 травня 2020 року.Однак, відповідач не виконала умови договору, у зв`язку із чим за нею обліковується заборгованість в загальному розмірі 24 727 грн. 31 коп. Представник позивача у судове засідання не з`явився, подав суду клопотання про розгляд справи за його відсутності. Відповідач в судове засідання не з`явилась, про дату, час та місце розгляду справи повідомлялась належним чином. Причину неявки суду не повідомила. У строк встановлений судом відповідач відзив на позов не подала, будь-яких інших клопотань та заяв від відповідача подано до суду не було, відтак у відповідності до ч. 8 ст. 178 ЦПК України, суд вважає за можливе провести розгляд справи за наявними у справі матеріалами. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. З урахуванням положень ст. 280 ЦПК України суд ухвалив провести заочний розгляд справи. Відповідно до ч. 5 ст. 268 ЦПК України, датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, є дата складення повного судового рішення Дослідивши письмові матеріали справи, судом встановлено, що спір між сторонами виник з приводу порушення права на належне виконання умов кредитного договору внаслідок чого фінансова установа позивається про його відновлення шляхом стягнення з заборгованості за кредитним договором з позичальника. Відповідно до частини 1 статті 1054 Цивільного кодексу України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. 28 травня 2019 року між товариством з обмеженою відповідальністю «Інтеркеш Україна» та [PERSON] укладено кредитний договір № 25021-2880809640 про надання коштів у позику, в тому числі і на умовах фінансового кредиту, за умовами якого [PERSON] отримала кредит у розмірі 5 000 гривень зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 127,75 % річних з кінцевим терміном повернення 27 травня 2020 року. Відповідач зобов`язання за вказаним договором не виконала, а саме, не повернула кредит у строк встановлений договором, порушивши умови кредитного договору та статтей 525, 526, 530, 1054 ЦК України. У зв`язку із порушенням договірного зобов`язання у відповідача, станом на 21 січня 2021 року, наявна заборгованість у розмірі 24 727 грн. 31 коп., яку складає: заборгованість за тілом кредиту в розмірі 4 428 грн. 02 коп., відсотки за користування кредитом в розмірі 8 614 грн. 30 коп., пеня в розмірі 11 248 грн. 60 коп., інфляційні втрати в розмірі 201 грн. 26 коп., три проценти річних згідно ст. 625 ЦК України в розмірі 235 грн. 13 коп. Відповідно до частини 1 статті 629 ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами. Загальні умови виконання зобов`язань визначено статтею 526 ЦК України. Так, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Боржник зобов`язаний виконати свій обов`язок, а кредитор прийняти виконання особисто, якщо інше не встановлено договором або законом, не випливає із суті зобов`язання чи звичаїв ділового обороту (частина 1 статті 527 ЦК України). Згідно з частиною 1 статті 530 ЦК України якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Частиною 1 статті 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Відповідно до статті 611 ЦК України у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема сплата неустойки. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом (ч. 2 ст. 625 ЦК України). Доказів, які б спростовували проведений позивачем розрахунок заборгованості за вищевказаним договором відповідачем суду не надано, як і не надано доказів виконання зобов`язань за кредитним договором належним чином та у встановлені строки. Проаналізувавши матеріали справи, умови договору, враховуючи вимоги чинного законодавства України, суд дійшов висновку про те, що вимога позивача про стягнення із [PERSON] заборгованості за кредитним договором № 25021-2880809640 про надання коштів у позику, в тому числі і на умовах фінансового кредиту від 28 травня 2019 року, є обґрунтованою та такою, що підлягає задоволенню, оскільки наявні в матеріалах справи докази підтверджують наявність заборгованості. Відповідно до ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідно до ст. 141 ЦПК України, стягненню з відповідача також підлягає судовий збір в розмірі 2 270 грн. На підставі викладеного, відповідно до ст. ст. 524, 526, 527 ч.1, 530, 546 ч.1, 611, 612, 1054 ч. 2, 16, 20 Цивільного Кодексу України, ст.ст.12, 13, 141, 259, 263-265, 268, 280-282 ЦПК України, суд, -

Outcome: approved