Jurisdiction: civil
Date: 2017-05-24 00:00:00

Позивач звернулась в суд з наведеним позовом, посилаючись на те, що перебувала в шлюбі з відповідачем до 2015, в якому у них народився син - [PERSON], [INFO] Після розірвання шлюбу 22.01.2015, дитина залишилась проживати з позивачем і на даний час проживає з останньою та її чоловіком - [PERSON], шлюб між якими зареєстровано 15.02.2016. Дитина часто хворіє простудними захворюваннями, а позивач піклується про стан здоров`я сина, його фізичний, духовний та моральний розвиток. В цьому році дитина піде в перший клас Новицької школи і позивач бажає, щоб перед навчальним роком син відпочив. Так як в Королівстві Іспанія проживає рідний брат позивача [PERSON], який запрошує відвідати його сім`ю, то [PERSON] бажає влітку 2017 та в грудні 2017 провідати брата з сином. В свою чергу, [PERSON] протягом перебування позивача з дитиною в Іспанії зобов'язується забезпечити останніх всім необхідним, про що зазначено в запрошенні. Поряд з цим, відповідач працює та проживає в Республіці Чехія та, безпідставно на думку позивача, не надає згоди на виїзд дитини закордон, на прохання позивача з цього приводу не реагує. [PERSON] вважає що позиція відповідача шкодить інтересам дитини, а тому звернулась до суду з вказаним позовом, в якому просить надати їй дозвіл на тимчасовий виїзд за межі України з малолітнім сином [PERSON], [INFO] до Королівства Іспанія, країн Європейського Союзу та країн Шенгенської угоди, у її супроводі без згоди та супроводу батька - [PERSON] в період з 01.05.2017 по 30.06.2017 включно, з 20.12.2017 по 29.12.2017 включно, а також стягнути з відповідача судові витрати по справі. 13.04.2017 позивач подала заяву про уточнення позовних вимог в якій просить суд постановити рішення, яким надати їй дозвіл на тимчасовий виїзд за межі України з малолітнім сином [PERSON], [INFO] до Королівства Іспанія, країн Європейського Союзу та країн Шенгенської угоди, у її супроводі без згоди та супроводу батька - [PERSON] в період з 20.06.2017 по 20.08.2017 включно, а також стягнути з відповідача судові витрати по справі (а.с. 68,69). В судове засідання позивач [PERSON] та її представник [PERSON] не з`явились, однак подали до суду заяви про те, що позовні вимоги підтримують в повному обсязі, позов просять задоволити, а справу слухати у їх відсутності, не заперечують проти заочного розгляду справи. Також представник позивача долучила квитанцію про оплату витрат за надання правової допомоги на суму 1500, 00 грн., які просить стягнути з відповідача на користь позивача. Відповідач [PERSON] та його представник - [PERSON] в судове засідання не з`явилися з невідомих суду причин, хоча про час та місце розгляду справи були повідомлені завчасно та належним чином. Також відповідач подав суду письмові заперечення на позовну заяву, зокрема вказав, що позивач перешкоджає йому спілкуватися з сином, не виконує рішення суду про усунення перешкод в спілкуванні з дитиною, як наслідок він побоюється, що [PERSON] має намір вивезти [PERSON] та залишитися проживати за кордоном. Вважає, що твердження позивача про стан здоров`я сина не відповідають дійсності, а тому просить в задоволенні позовної заяви [PERSON] відмовити. Представник третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог - служба у справах дітей Калуської РДА Івано-Франківської області в судове засідання не з`явилась, однак подала суду заяву про слухання справи у її відсутності, проти задоволення позову не заперечує. Суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України. Суд, проаналізувавши докази по справі вважає, що позов підлягає до задоволення, виходячи з наступних підстав: В судовому засіданні встановлено, що сторони по справі [PERSON] та [PERSON] є колишнім подружжям. Згідно рішення Калуського міськрайонного суду від 22.01.2015 шлюб між сторонами розірвано (а.с. 13). Відповідно до копії свідоцтва про народження серії [NUMBER], виданого 08.04.2015 відділом ДРАЦС по Калуському району реєстраційної служби Калуського міськрайонного управління юстиції в Івано-Франківській області сторони по справі є батьками малолітньої дитини [PERSON], [INFO] (а.с. 10). Підставою виїзду позивача та дитини за кордон на період з 20.12.2016 по 30.12.2017 включно є запрошення [PERSON], який зареєстрований [ADDRESS]. Відповідно до вказаного запрошення [PERSON] запрошує свою сестру [PERSON], її сина [PERSON] та чоловіка [PERSON] до себе в гості в Іспанію. Протягом їх перебування [PERSON] зобов'язується забезпечити запрошених всім необхідним, про що свідчить безпосередньо запрошення та його переклад (а.с. 14,15,16). Станом на 23.02.2017 [PERSON], [INFO] відвідує групу з короткотривалим перебуванням (4 год.) дошкільного навчального закладу Новицького НВК та з 01.09.2017 буде зарахований до 1 класу цього ж навчального закладу, про свідчить відповідна довідка (а.с. 44). Відповідно до довідки про структуру 2016-2017 н.р. Новицького НВК Калуської районної ради у вказаному навчальному закладі заплановані канікули з 29.10.2016 по 04.11.2016, з 01.01.2017 по 18.01.2017, з 27.03.2017 по 31.03.2017 та з 01.06.2017 по 31.08.2017 - оздоровчо-канікулярний період (а.с. 30). Згідно наявної в матеріалах справи довідки №4 від 24.01.2017 [PERSON], 2011 р.н. знаходиться на «Д» обліку з діагнозом рецидивуючий бронхіт (а.с. 11), яка вважається такою, що втратила чинність (а.с. 66). Однак, аналогічний діагноз (бронхіт) прописано в дитини згідно світлокопій довідок від 13.09.2016, 16.09.2016, 12.10.2016, 13.11.2016, 28.12.2016, 17.01.2017 (а.с. 65) та виписки №248 від 17.05.2017(а.с. 86) Окрім цього, в матеріалах справи наявний висновок про можливість надання дозволу на виїзд за кордон малолітнього [PERSON], [INFO] без згоди батька [PERSON] № 194/01-20/01 від 10.05.2017 згідно якого, з метою соціального захисту дитини вважають за можливе надати дозвіл на виїзд [PERSON], [INFO] до Королівства Іспанія, країн Європейського Союзу та країн Шенгенської угоди, у супроводі матері, [PERSON], без згоди та супроводу батька, [PERSON] в період з 20.06.2017 по 20.08.2017 (а.с. 77,78). Вказане рішення прийнято на підставі рішення комісії з питань захисту прав дитини Калуської райдержадміністрації від 28.04.2017 №12 (а.с. 79, 80). Відповідно до ст. 313 ч.ч. 1, 2 ЦК України фізична особа має право на свободу пересування. Фізична особа, яка не досягла чотирнадцяти років, має право пересуватися по території України лише за згодою батьків (усиновлювачів), опікунів та в їхньому супроводі або в супроводі осіб, які уповноважені ними. Згідно зі ст. 2 Закону України «Про порядок виїзду з України і в'їзду в Україну громадян України», документами, що дають право громадянину України на виїзд з України і в'їзд в Україну є паспорт громадянина України для виїзду за кордон; дипломатичний паспорт України; службовий паспорт України; посвідчення особи моряка; посвідчення члена екіпажу; посвідчення особи на повернення в Україну (дає право на в'їзд в Україну). У передбачених міжнародними договорами України випадках замість документів, зазначених у частині першій цієї статті, для виїзду з України і в'їзду в Україну можуть використовуватися інші документи. У відповідності до п. 4 Правил перетинання державного кордону громадянами України, затверджених Постановою Кабінету Міністрів України від 27.01.1995 року за № 57 визначено, що виїзд з України громадян, які не досягли 16-річного віку, в супроводі одного з батьків або інших осіб, уповноважених одним з батьків за нотаріально посвідченою згодою, здійснюється: 1) за нотаріально посвідченою згодою другого з батьків із зазначенням у ній держави прямування та відповідного часового проміжку перебування у цій державі, якщо другий з батьків відсутній у пункті пропуску; без нотаріально посвідченої згоди другого з батьків: якщо другий з батьків є іноземцем або особою без громадянства, що підтверджується записом про батька у свідоцтві про народження дитини, та який (яка) відсутній у пункті пропуску; якщо у паспорті громадянина України для виїзду за кордон, з яким перетинає державний кордон громадянин, який не досяг 16-річного віку, або проїзному документі дитини є запис про вибуття на постійне місце проживання за межі України чи відмітка про взяття на постійний консульський облік у дипломатичному представництві або консульській установі України за кордоном; у разі пред'явлення документів або їх нотаріально засвідчених копій: свідоцтва про смерть другого з батьків; рішення суду про позбавлення батьківських прав другого з батьків; рішення суду про визнання другого з батьків безвісно відсутнім; рішення суду про визнання другого з батьків недієздатним; рішення суду про надання дозволу на виїзд з України громадянину, який не досяг 16-річного віку, без згоди та супроводу другого з батьків; довідки про народження дитини, виданої відділом реєстрації актів цивільного стану, із зазначенням підстав внесення відомостей про батька відповідно до частини першої статті 135 Сімейного кодексу України (під час виїзду дитини за кордон у супроводі одинокої матері). Статтею 7 ЗУ «Про порядок виїзду з України і в'їзду в Україну громадян України» визначено, що правила оформлення і видачі паспортів, їх тимчасового затримання та вилучення визначаються відповідно до цього Закону Кабінетом Міністрів України і підлягають опублікуванню. Пунктом 17 Правил оформлення і видачі паспорта громадянина України для виїзду за кордон і проїзного документа дитини, їх тимчасового затримання та вилучення передбачено, що відомості про дітей, які їдуть за кордон разом з батьками (законними представниками), вписуються в паспорти батьків чи одного з батьків (законних представників) на підставі заяви громадянина, у чий паспорт вписуються діти. У разі потреби самостійного виїзду дитини, яка постійно проживає в Україні, за кордон оформляється проїзний документ, а у випадках, передбачених пунктом 4 цих Правил, - паспорт. Також відповідно до абз. 6 п. 5 Положення про паспорт громадянина України для виїзду за кордон, що затверджено постановою Верховної Ради України №719-V від 23.02.2007, друга - п'ята сторінки паспорта призначені для особливих відміток, зокрема для внесення відомостей про дітей, які виїжджають за кордон разом з пред'явником паспорта без відповідних документів, даних про місце проживання (за клопотанням громадянина може бути зазначено номер телефону, групу крові та резус-фактор). Таким чином, системний аналіз чинного законодавства щодо порядку виїзду дитини за кордон свідчить про те, що для виїзду за кордон дитини у супроводі одного з батьків необхідна нотаріально засвідчена згода іншого з батьків, у такому разі виготовлення окремого проїзного документа для дитини не передбачено, а виїзд здійснюється на підставі відмітки у паспорті громадянина України для виїзду за кордон про дітей, що виїжджають за кордон разом з пред'явником паспорта. Виїзд за межі України громадян, які не досягли 16-річного віку, у супроводі одного з батьків здійснюється у разі пред`явлення оригіналу або нотаріального посвідчення копії рішення суду про надання дозволу на виїзд за межі України громадянина, який не досяг 16-річного віку, без згоди та супроводу другого з батьків. В силу дії ст. 155 ч.ч. 1, 2 Сімейного кодексу України здійснення батьками своїх прав та виконання обов'язків мають ґрунтуватися на повазі до прав дитини та її людської гідності. Батьківські права не можуть здійснюватися всупереч інтересам дитини. Відповідач [PERSON] добровільно не надає згоди на виїзд неповнолітньої дитини за кордон. Позиція відповідача в спірних правовідносинах судом розцінюється такою, що не відповідає інтересам дитини. Тому такий дозвіл слід надати позивачу. Пунктом 5 Правил перетинання державного кордону громадянами України визначено, що виїзд з України громадян, які не досягли 16-річного віку, в супроводі осіб, які уповноважені обома батьками, здійснюється за нотаріально посвідченою згодою обох батьків із зазначенням держави прямування та відповідного часового проміжку перебування у цій державі. Позивач просить надати їй дозвіл на виїзд дитини за кордон без згоди батька в період з 20.06.2017 по 20.08.2017 включно. Суд вважає, що перебування дитини за межами України не створить істотних перешкод в отриманні дитиною освіти чи суттєво обмежить право на її отримання. Однак, такий термін подорожі є достатнім для повноцінного відпочинку та оздоровлення дитини, і ніяким чином не обмежить відповідача як батька в правах щодо дитини [PERSON] так як виїзд за кордон має тимчасовий характер, та не стосується питання визначення місця проживання дитини. Відповідно до ст.60 КПК України, кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Твердження відповідача про те, що позивач має наміри вивезти дитину на постійне місце проживання закордон суд вважає безпідставними, оскільки будь -яких доказів з цього приводу суду не надано. З приводу посилань відповідача про здійснення [PERSON] перешкод у його спілкуванні з дитиною [PERSON], як підстави у відмові позовних вимог про надання дозволу на тимчасовий виїзд малолітньої дитини за кордон, то вказане питання було предметом розгляду судів різних інстанцій і не стосується цивільного позову, що розглядається. Відповідно до ст.79 ЦПК України, судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов'язаних з розглядом справи. До витрат, пов'язаних з розглядом справи, зокрема належать витрати на правову допомогу. Відповідно до ч. 1 ст. 88 ЦПК України, стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Тому з відповідача також слід стягнути на користь позивача понесені нею судові витрати, що складаються з витрат по оплаті судового збору у розмірі 640,00 грн. (а.с.1) та 1500,00 грн. витрат на правову допомогу (квитанція №003848 від 06.03.2017 а.с. 87). З огляду на викладене, суд вважає, що позов слід задовольнити. На підставі вищенаведеного,

Outcome: approved