Jurisdiction: civil
Date: 2021-02-21 00:00:00

Позивач звернулась до суду з вказаним позовом, мотивуючи заявлені вимоги тим, що [INFO] помер [PERSON] , після смерті якого відкрилась спадщина, до складу якої входить земельна ділянка, яка внаслідок винесення меж в натурі на місцевість та виготовлення технічної документації розділена на дві ділянки, за критерієм призначення: товарного сільськогосподарського виробництва та сіножать, що мають кадастрові номери: 1821180200:04:002:0301 та 1821180200:04:001:0217, розташовані на території Хорошівської селищної ради, Хорошівського району Житомирської області. Спадкоємцем зазначеної земельної ділянки булла його дружина та мати позивача - [PERSON] , яка на момент своєї смерті, а саме 24.02.2007 спадщину фактично прийняла, але не встигла оформити своїх спадкових прав. За життя [PERSON] та [PERSON] перебували у законному шлюбу, проживали разом аж до смерті першого та вели спільне господарство, у зв`язку з чим, остання вважається такою, що фактично прийняла спадщину після смерті свого чоловіка. Проте, фактично прийнявши отримане спадкове нерухоме майно, [PERSON] за своє життя не встигла отримати свідоцтво про право на спадщину, а також не здійснила реєстрацію свого права власності у повному обсязі та у порядку, передбаченому законодавством. Позивач є спадкоємцем після смерті своєї матері. Звернувшись до нотаріуса для видачі свідоцтва про право на спадщину за законом, [PERSON] отримала відмову, оскільки відповідно до повного витягу з Державного реєстру актів цивільного стану громадян щодо актового запису про шлюб від 20.04.2019 року №00022677275 відомості про громадян, які уклали шлюб це [PERSON] та [PERSON] , а в свідоцтві про смерть зазначено [PERSON] та [PERSON] . Позивач просить суд визнати за нею право власності на земельні ділянки, які розташовані на території Хорошівської селищної ради Хорошівського району Житомирської області, кадастровий номер 1821180200:04:002:0301 та 1821180200:04:001:0217 у порядку спадкування після смерті [PERSON] , які остання фактично прийняла у спадщину після смерті [PERSON] . Ухвалою судді Володарсько-Волинського районного суду Житомирської області від 05 жовтня 2020 року відкрито провадження в цивільній справі та призначено підготовче судове засідання. У судове засідання представник позивача не з`явився, надіславши до суду заяву про розгляд справи без його участі, позовні вимоги підтримує в повному обсязі. Представник відповідача, Хорошівської селищної ради, в судове засідання не з`явився, селищний голова подав до суду заяву про проведення судового засідання за відсутності представника селищної ради, зазначив що проти задоволення позову не заперечує. Відповідно до ч. 3, 4 ст. 200 ЦПК України за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Ухвалення в підготовчому засіданні судового рішення у разі відмови від позову, визнання позову, укладення мирової угоди проводиться в порядку, встановленому статтями 206, 207 цього Кодексу. Відповідно до частини 4 ст. 206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Виходячи з наведеного, суд вважає, що рішення у справі можливо постановити при проведенні підготовчого судового засідання. Дослідивши письмові докази надані позивачем, суд вважає за необхідне позов задовольнити з наступних підстав. Судом встановлені такі факти та відповідні їм правовідносини. [INFO] помер [PERSON] , що підтверджується копією свідоцтва про смерть серії [NUMBER] , виданого 13.01.2004 року відділом реєстрації актів цивільного стану Подільського районного управління юстиції м. Києва (а.сп.21). Відповідно до копії державного акту на право приватної власності на землю серії ІІ-ЖТ №042650 від 23.08.2002 року та технічної документації із землеустрою щодо встановлення (відновлення) меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) гр.. [PERSON] належать земельні ділянки за кадастровими номерами 1821180200:04:002:0301 та 1821180200:04:001:0217 площею 2.1968 га в тому числі для ведення товарного сільськогосподарського (1,9799 га - рілля та 0,2169 га - сіножать) розташовані на території Хорошівської селищної ради, Хорошівського району Житомирської області (а.сп.29-45). [INFO] померла [PERSON] , що підтверджується копією свідоцтва про смерть серії [NUMBER] , виданого 26.02.2007 року виконкомом Березівської сільської ради Володарсько-Волинського району Житомирської області (а.сп.23). Позивач зверталась до державного нотаріуса з метою отримання свідоцтва про право на спадщину на земельні ділянки, що належали [PERSON] , який помер [INFO] , спадкоємцем якого була його дружина [PERSON] , яка померла [INFO] , фактично прийняла спадщину, однак не оформила своїх спадкових прав. Постановою державного нотаріуса Сьомої Київської державної нотаріальної контори від 25.04.2019 року №13336/02-31 [PERSON] відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом, оскільки відповідно до повного витягу з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про шлюб від 20.04.2019 року №00022677275, шлюб укладено між [PERSON] та [PERSON] , а в свідоцтві про смерть зазначено [PERSON] та [PERSON] (а.сп.8). Відповідно до копії витягу з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про шлюб щодо підтвердження дошлюбного прізвища від 20.04.2019 року №00022677275, 11.05.1948 року, під номером 11, виконавчим комітетом Березівської сільської ради Володарсько-Волинського району Житомирської області зареєстровано шлюб між [PERSON] та [PERSON] (а.сп.24). Згідно з довідкою виданою виконкомом Хорошівської селищної ради №116 від 28.02.2019 року, на день смерті [PERSON] , [INFO] , який помер [INFO] та шість місяців по тому, за адресою [ADDRESS] була зареєстрована та проживала із спадкоємцем його дружина [PERSON] , 1930 р.н. (а.сп.25). Також, згідно з дослідженою копією військового квитка серії [NUMBER] , виданого на ім`я [PERSON] , в графі сімейне становище зазначено «одружений [PERSON] » (а.сп.20). Таким чином, враховуючи всі вищезазначені докази в їх сукупності, суд приходить до висновку, що під час складання актового запису про шлюб №11 від 11.05.1948 року, уповноваженими особами виконавчого комітету, допущено помилки, оскільки правильними прізвища, імена та по батькові осіб, які зареєстрували шлюб, відповідно до вищезазначеного актового запису є [PERSON] та [PERSON] . Позивач є спадкоємцем померлих батьків [PERSON] та [PERSON] за законом, оскільки є їхньою дочкою. Вказана обставина підтверджується даними свідоцтва про народження серії [NUMBER] , виданого 12.11.1949, та свідоцтва про одруження серії [NUMBER] , виданого 13.11.1971 (а.с.16,17). Згідно інформаційної довідки зі спадкового реєстру №63647574 від 22.02.2021 року в спадковому реєстрі відсутня інформація про заведення спадкової справи після смерті [PERSON] . Крім того, згідно данних зі спадкової справи №891/2007 до майна померлої [INFO] [PERSON] , єдиним спадкоємцем, який звернувся за отриманням свідоцтва про право на спадщину, є [PERSON] . Інший спадкоємець, [PERSON] , від належної йому частки спадщини, що залишилась після смерті [PERSON] , відмовився на користь [PERSON] . Вказане свідчить про те, що інші особи не звертались за видачею свідоцтва про прийняття спадщини даного спадкодавця. Згідно ст. 1216 ЦК України спадкування є перехід прав і обов`язків від фізичної особи, яка померла (спадкодавця) до інших осіб (спадкоємців). Відповідно до ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинялися внаслідок його смерті. Згідно ст. 1217 ЦК України спадкування здійснюється за законом або заповітом. Відповідно до ст. 1261 ЦК України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. На підставі ст. 1225 ЦК України право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців на загальних підставах, із збереженням її цільового призначення. Згідно ст. 1220 ЦК України часом відкриття спадщини визнається день смерті спадкодавця. Як убачається з ч. 5 ст. 1268 ЦК незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. Право власності на нерухоме майно виникає у спадкоємця лише з моменту державної реєстрації цього майна (ч. 2 ст. 1299 ЦК України). Відповідно до вимог ст. 1297 ЦК України спадкоємець, який прийняв спадщину, у складі якої є нерухоме майно, зобов`язаний звернутись до нотаріуса за видачею йому свідоцтва про право на спадщину на нерухоме майно, тобто зміна власника майна, що підлягає державній реєстрації, неможлива без перереєстрації права власності. Тому свідоцтво про право на спадщину є обов`язковим, коли об`єктом спадкування є нерухоме майно, що підлягає обов`язковій державній реєстрації. В силу ст.116 ЗК України громадяни набувають право власності на земельні ділянки із земель державної або комунальної власності за рішенням органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування в межах їх повноважень. Відповідно до ст.125 ЗК України право власності на земельну ділянку, а також право постійного користування та право оренди земельної ділянки виникають із моменту державної реєстрації цих прав. Право власності на земельну ділянку посвідчується державним актом (ст.126 ЗК України). Статті 81,131 ЗК України передбачають, що громадяни мають право набувати у власність земельні ділянки на підставі прийняття спадщини, міни, дарування, успадкування та інших цивільно-правових угод. Набуття права власності на земельну ділянку та перехід права власності на земельну ділянку в порядку спадкування має місце за наявності наступних юридичних фактів: ухвалення рішення компетентного органу про передачу у власність земельної ділянки спадкодавцю, укладення спадкодавцем правочинів щодо набуття права власності на земельні ділянки; виготовлення технічної документації на земельні ділянки; визначення меж земельної ділянки в натурі; погодження із суміжними землевласниками та землекористувачами; одержання у встановленому порядку Державного акта на землю; реєстрація права власності на земельну ділянку. В судовому засіданні встановлено, що позивач, як спадкоємець першої черги за законом фактично прийняла спадщину після смерті своїх померлих батьків [PERSON] та [PERSON] . Державний акт, виданий на імя спадкодавця [PERSON] , свідчить про набуття ним права власності на земельну ділянку. Наявність помилок в актовому записі про шлюб між особами, які є батьками позивача, перешкоджає останній реалізувати право спадкування земельної ділянки і отримати свідоцтво про право на спадщину. Відповідно до статті 1 першого Протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (далі - Конвенції) кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права. Відповідно до практики Європейського суду з прав людини під майном також розуміються майнові права. Згідно зі ст. 8 Конвенції, кожен має право на повагу до свого приватного та сімейного життя, до свого житла та кореспонденції. Органи державної влади не можуть втручатись у здійснення цього права, за винятком випадків, коли втручання здійснюється згідно із законом і є необхідним у демократичному суспільстві в інтересах національної та громадської безпеки чи економічного добробуту країни, для запобігання заворушенням чи злочинам, для захисту здоров`я чи моралі або для захисту прав і свобод інших осіб. Наявність помилок в актовому записі про шлюб між особами, які є батьками позивача, що перешкоджає реалізувати право спадкування має розцінюватися як невиправдане втручання в приватну сферу особи, є порушенням її прав, які потребують захисту в судовому порядку, а тому за наявності правовстановлюючого документу на земельну ділянку спадкодавця, ефективним способом захисту, який є адекватним змісту порушеного права і не суперечить закону (ст. 5 ЦПК України), є саме визнання права власності на спірну земельну ділянку за позивачем в порядку спадкування за законом. Як спадкоємець, що прийняв спадщину, позивач має право на оформлення спадкових прав, тому позовні вимоги підлягають до задоволення, порушене право позивача підлягає судовому захисту. Визнання права власності за позивачем на вказану земельні ділянки буде відповідати принципу пропорційності в питанні захисту права власності позивача, як спадкоємця. На підставі викладеного,

Outcome: approved