Jurisdiction: civil
Date: 2018-06-20 00:00:00

Позивач звернулась до суду з позовом до відповідача про стягнення аліментів на її користь на утримання двох неповнолітніх дітей у розмірі ? частки з усіх видів його доходу щомісячно, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з дня подачі в суд позовної заяви і до досягнення дітьми повноліття. В обґрунтування своїх позовних вимог зазначила, що з відповідачем [PERSON] вона перебувала у шлюбі, який був зареєстрований 10 жовтня 2009 року у відділі реєстрації актів цивільного стану Тернівського міського управління юстиції у Дніпропетровській області, актовий запис № 206. Шлюб розірваний 01 грудня 2016 року, згідно рішення Тернівського міського суду Дніпропетровської області від 01 грудня 2016 року. Від цього шлюбу сторони мають двох дітей: [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO]. Відповідач добровільно виплачував позивачці аліменти у розмірі ? частки від його доходу, а з 01 квітня 2018 року вона отримала аліменти в значно меншій сумі, та у звязку з тим, що вона проживає з дітьми одна, працює медсестрою у Тернівській міській лікарні, заробітна плата є мінімальною, додаткового доходу вона не має, а відповідач працює в ПрАТ ДТЕК «Павлоградвугілля», має постійних дохід, здоровий, працездатний, а тому була змушена звернутись до суду за захистом своїх та дітей прав та законних інтересів. Відповідач у відзиві на позовну заяву погодився з позовними вимогами частково. Вважає заявлений розмір аліментів в розмірі ? частки від його заробітку таким, що не відповідає вимогам ч. 3 ст. 185 Сімейного Кодексу України, відповідно до яких позивач має право на стягнення аліментів на утримання двох неповнолітніх дітей у розмірі 1/3 частини від його доходу. У звязку з тим, що позивач вже отримала аліменти за квітень у розмірі 5531,64 грн., не погоджується з позовною вимогою щодо початку стягнення аліментів з дня подачі позову та вважає вірним стягнення аліментів на користь позивача на утримання двох його неповнолітніх дітей у розмірі 1/3 частини від його заробітку, починаючи з 01 травня 2018 року. В судовому засіданні позивач свої позовні вимоги підтримала, з підстав, викладених в позовній заяві та погодилась з доводами відповідача щодо стягнення аліментів на її користь, а саме: з 01 травня 2018 року, оскільки за квітень місяць 2018 року нею вже отримані аліменти. Відповідач та його представник в судовому засіданні підтримали свою позицію у справі та не заперечували проти стягнення аліментів на користь позивача на утримання двох неповнолітніх дітей у розмірі 1/3 частки від його заробітку. Суд, вислухавши пояснення позивача, відповідача та його представника, дослідивши матеріали справи, дійшов висновку про часткове задоволення позовних вимог, з огляду на таке. У відповідності до ст. 2 ЦПК України завданнями цивільного судочинства є справедливий та неупереджений розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Відповідно до ст.ст. 12, 13, 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Суд розглядає справи не інакше, як за зверненням особи в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбаченому цим Кодексом випадках. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Судом встановлено, що шлюб, укладений між [PERSON] та [PERSON], укладений 10 жовтня 2009 року у відділі реєстрації актів цивільного стану Тернівського міського управління юстиції у Дніпропетровській області, актовий запис № 206 розірваний, у відповідності до рішення Тернівського міського суду Дніпропетровської області від 01 грудня 2016 року (а.с.10). Від шлюбу сторони мають дітей: [PERSON], [INFO], свідоцтво про народження серії 1-КИ № 292057 від 19 червня 2010 року та [PERSON], [INFO], свідоцтво про народження серії 1-КИ № 531865 від 10 лютого 2015 року (а.с. 5, 6). Згідно довідки про склад сімї, позивач [PERSON] зареєстрована та мешкає разом з дітьми за адресою: Дніпропетровська область, м. Тернівка, вул. Вознесенська, буд. № 236 (а.с. 4). Відповідач [PERSON] працює у ВСП ШУ «Павлоградське» ПрАТ «ДТЕК Павлоградвугілля» електрослюсарем підземним, його нарахований дохід за період з лютого 2018 року по квітень 2018 року за винятком аліментів становить 40960,01 грн., що підтверджується відповідною довідкою № 3778 від 24 травня 2018 року, яка міститься в матеріалах справи (а.с. 26). У відповідності до вищенаведеної довідки № 3778 від 24 травня 2018 року, відповідач сплатив аліменти на користь [PERSON] за період з лютого по квітень 2018 року у розмірі 14946,82 грн., про що також свідчать розрахункові листи (табуляграми) з місця роботи [PERSON] (а.с. 27). Надаючи правову кваліфікацію спірним правовідносинам, суд зазначає наступне. Згідно ст. 51 Конституції України сімя, дитинство, материнство і батьківство охороняється державою. Батьки зобовязані утримувати дітей до їх повноліття. Статтею 180 СК України передбачений обовязок батьків утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до\~ст.\~182\~СК України\~при визначенні\~розміру аліментів\~суд враховує\~стан\~здоров'я\~та матеріальне\~становище дитини; стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів;\~ наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина;\~ наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення. Ураховуючи положення ч.1 ст. 3 Конвенції про права дитини, ч. 7\~ст. 7 СК України\~при вирішенні будь-яких питань щодо дітей суд повинен виходити з якнайкращого забезпечення інтересів дітей. В статті 8 Закону України «Про охорону дитинства» зазначено, що кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного та соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України. В частині першій статті 12 вищевказаного Закону: батьки або особи, які їх замінюють, мають право і зобовязані виховувати дитину, піклуватися про її здоровя, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обовязків щодо дитини. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Відповідно до ч. 1, ч. 2, ч. 3\~ст. 183 СК України, частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. При стягненні аліментів на двох і більше дітей, суд визначає єдину частку від заробітку (доходу) матері, батька на їх утримання, яка буде стягуватися до досягнення найстаршою дитиною повноліття. Якщо після досягнення повноліття найстаршою дитиною ніхто з батьків не звернувся до суду з позовом про визначення розміру аліментів на інших дітей, аліменти стягуються за вирахуванням тієї рівної частки, що припадала на дитину, яка досягла повноліття. Враховуючи викладене, суд приходить до висновку про обов'язок відповідача надавати матеріальну допомогу на утримання дитини. При визначенні розміру аліментів суд враховує рівність сторін щодо обов'язку утримувати дітей, недоведеність позивачем обставин щодо заявленого розміру аліментів, а тому з огляду на вищенаведене, суд вважає позов частково обґрунтованим та вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь позивача єдину частку аліментів на утримання двох неповнолітніх дітей, як це передбачено в ч. 2\~ст. 183 СК України, в розмірі 1/3 частини всіх видів його заробітку (доходу) щомісячно, але не менше 50% прожиткового мінімуму для однієї дитини відповідного віку. Такий розмір аліментів буде відповідати інтересам дітей та обох батьків. В судовому засіданні було встановлено, що відповідачем були сплачені аліменти за квітень місяць 2018 року, а тому суд за погодженням сторін стягує аліменти з відповідача на користь позивача, саме з 01 травня 2018 року. Статтею 430 ЦПК України передбачено негайне виконання судового рішення у справах про стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць. Оскільки відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 5\~Закону України «Про судовий збір» позивач звільнена від сплати судового збору за вимогу про стягнення аліментів, він підлягає стягненню з відповідача в дохід держави в розмірі 704,80 грн. На підставі вищевикладеного,

Outcome: partial