Jurisdiction: civil
Date: 2015-10-05 00:00:00

Позивач звернулась до суду з позовом до відповідача про визнання права власності на земельну ділянку в порядку спадкування за заповітом. 13 серпня 2015 року \~провадження по справі відкрито. Позов обгрунтовано тим, що 10 листопада 1994 року померла мати позивача [PERSON]. Після її смерті відкрилась спадщина за заповітом, яким вона заповіла позивачу все належне їй майно, в т.ч. земельну ділянку, площею 0,39 га., із яких 0,25 га. для обслуговування житлового будинку і господарських будівель і 0,14 га для ведення особистого господарства, розташовану на території Пекурівської сільської ради Городнянського району Чернігівської області, що підтверджується відповідним Державним актом на право приватної власності на землю серії ЧН № 108. У встановлений законом строк позивачем була подана заява до Городнянської районної державної нотаріальної контори Чернігівської області про прийняття спадщини. Перед зверненням до нотаріуса, позивачем було прийнято рішення успадковувати тільки земельну ділянку для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд, площею 0,25 га. Під час виготовлення документації із землеустрою щодо встановлення меж земельної ділянки в натурі було встановлено, що її фактична площа складає не 0,2500 га., а 0,2280 га. В лютому 2015 року позивач звернулася до нотаріуса за консультацією щодо оформлення спадщини на земельну ділянку. Під час огляду представлених позивачем документів, нотаріус встановила, що Державний акт на право приватної власності на землю серії ЧН № 108 є таким, що не відповідає вимогам законодавства. В зазначеному державному акті відсутня печатка органу, що його видавав. В порушення вимог чинного законодавства, державний акт матері позивача [PERSON] був виданий після її смерті. Мати позивача померла 10 листопада 1994 року, а державний акт був виданий, датованим 15 грудня 1995 року. Окрім цього, в державному акті відсутня печатка органу, що його видавав. Відповідно до п.1 глави 8 «Вимоги до документів, що подаються для вчинення нотаріальної дії» Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 22.02.2012 року № 296/5 з відповідними змінами та доповненнями, нотаріуси не приймають для вчинення нотаріальних дій документи, які не відповідають вимогам законодавства. Відповідно до п.4.11 Інструкції про заповнення бланків державних актів на право власності на земельну ділянку і право постійного користування земельною ділянкою, затвердженого наказом Державного комітету України із земельних ресурсів від 22.06.2009 року № 325, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 06 серпня 2009 року № 735/16751, та яка була чинною на час видачі вищезазначеного державного акту, надавав право нотаріусу на запит до відповідної служби Держкомзему та отримання нового державного акту (на імя спадкодавця) взамін зіпсованого, втраченого (пошкодженого). Однак, вищезазначена інструкція втратила свою чинність на підставі наказу Міністерства аграрної політики та продовольства № 537 від 09.09.2013 року. З 01.01.2013 року замість державного акту про право власності на земельну ділянку державною реєстраційною службою видається свідоцтво про право власності на нерухоме майно та витяг про його реєстрацію у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно. Дана обставина є перепоною для прийняття спадщини. Позивач у судове засідання не з'явилась, але надав письмову заяву згідно якої, просив розглянути справу в її відсуності, підтримала заявлені позовні вимоги та просила суд їх задовольнити. Відповідач по справі Пекурівська сільська рада\~Городнянського районну Чернігівської області про дату, час та місце судового розгляду справи була повідомлена належним чином, представник відповідача в судове засідання не зявився. Сільський голова надав до суду письмову заяву з проханням розглянути справу за відсутності їх представника, проти позову не заперечує. Представники третіх осіб на стороні відповідача, яка не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору в судове засідання не зявились, про дату, час та місце судового розгляду справи треті особи повідомлялись належним чином. Надали суду письмові заяви з проханням розглянути справу за позовом позивача без участі їх представників. Неявка в судове засідання представника третьої особи відповідно до положень ст. 169 ЦПК України не є перешкодою для розгляду справи. Визнання відповідачем позову не суперечить закону і не порушує права, свободи і інтереси інших осіб. Відповідно до вимог частини 4 статті 174 ЦПК України у разі визнання позову відповідачем, суд за наявності підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Суд, дослідивши в судовому засіданні всі наявні матеріали справи та докази, прийшов до наступного: Відповідно до вимог ст.392 ЦК України власник майна може предявити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою. Вивчивши матеріали справи суд вважає, що позов підлягає задоволенню. Позовні вимоги підтверджуються: свідоцтвом про смерть [PERSON] (а.с.7), заповітом (а.с.8), Державним актом на право приватної власності на землю (а.с.9), витягом з технічної документації з нормативно грошової оцінки (а.с.18) та іншими матеріалами справи. На підставі викладеного,

Outcome: approved