Jurisdiction: civil
Date: 2018-08-12 00:00:00

Позивач звернулась в суд з позовом, уточненим під час розгляду судом, до Володимир-Волинської міської ради про визнання права власності на спадкове майно. В своїй позовній заяві посилається на те, що 25 лютого 2016 року її батько [PERSON] склав заповіт, посвідчений державним нотаріусом Володимир-Волинської державної нотаріальної контори Волинської області Олійник А.П., і на випадок своєї смерті зробив заповітне розпорядження про те, що все своє майно, де б воно не знаходилось і з чого б воно не складалось, і на що він за законом матиме право, заповідає дочці [PERSON]. [INFO] [PERSON] помер і після його смерті відкрилась спадщина за заповітом на належне йому майно, в тому числі на гараж, загальною площею 24,7 кв.м., що знаходиться за адресою: [ADDRESS], земельну ділянку площею 33 м. кв., надану для будівництва індивідуального гаража, що знаходиться за тією ж адресою та гараж, площею 39,8 кв. м., [NUMBER], що знаходиться за адресою: [ADDRESS] Вона фактично прийняля спадщину після смерті батька, однак у видачі свідоцтва про право на спадщину на зазначене спадкове майно їй було відмовлено у зв'язку з відсутністю правовстановлюючих документів. Просить визнати за нею право власності на гараж, загальною площею 24,7 кв.м., що знаходиться за адресою: [ADDRESS], земельну ділянку площею 33 м. кв., надану для будівництва індивідуального гаража, що знаходиться в [ADDRESS], та гараж площею 39,8 кв. м., [NUMBER], що знаходиться за адресою: провулок Сосюри, м. Володимир-Волинський, яке вона успадкувала за заповітом після смерті батька [PERSON], який помер [INFO]. Ухвалою судді від 01.06.2018 року прийнято до розгляду позовну заяву та відкрито провадження у справі. Підготовче судове засідання призначено на 25.06.2018 року. Ухвалою суду від 18.07.2018 року замінено відповідачів [PERSON] та [PERSON] на належного відповідача Володимир-Волинську міську раду. Підготовче судове засідання відкладено на 27.07.2018 року. Ухвалою суду від 13.08.2018 року підготовче провадження у справі закрито та призначено до судового розгляду по суті. В судове засідання позивач не з'явилась, подала суду заяву, згідно якої заявлені позовні вимоги підтримує у повному обсязі, просить суд їх задовольнити з підстав, викладених у позовній заяві та слухати справу у її відсутності. Представник позивача в судовому засіданні [PERSON] позовні вимоги підтримала повністю, просила їх задовольнити з підстав, викладених в позовній заяві. Представник відповідача Володимир-Волинської міської ради в судове засідання не з'явилась, подала суду письмову заяву про визнаня позовних вимог [PERSON] та не заперечує щодо задоволення позову, просить розгляд справи проводити у її відсутності. Згідно ч.ч. 1,4 ст. 206 ЦПК України позивач може відмовитися від позову, а відповідач - визнати позов на будь-якій стадії провадження у справі, зазначивши про це в заяві по суті справи або в окремій письмовій заяві. У разі визнання відповідачем позову суд за заявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Враховуючи, що визнання відповідачем позову не суперечить закону не порушує їх права, а також свободи чи інтереси інших осіб, тому суд ухвалює рішення про задоволення позову. Відповідно до ст. 1217 ЦК України, спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Відповідно до ст. 346 ЦК України смерть власника є однією з підстав припинення права власності. Згідно до вимог ч. 1 ст. 1268 ЦК України, спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Як стверджується свідоцтвом про смерть серії 1-ЕГ № 184314, [INFO] помер [PERSON]. Відповідно до ст. 1218 ЦК України, до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинялись внаслідок його смерті. Як стверджується будівельним паспортом на забудову земельної ділянки виконавчим комітетом Володимир-Волинської міської ради, згідно рішення від 13.11.1986 року № 299, дозволено [PERSON] виділити земельну ділянку для будівництва гаража по [ADDRESS] Відповідно до рішення виконавчого комітету Володимир-Волинської міської ради від 14.11.1988 року № 330 земельну ділянку № 3 по пров. Західному, виділену рішенням МВК від 13.10.1988 року № 292, виділено [PERSON] Згідно довідки Управління містобудування і архітектури від 30.01.2018 року № 9 на підставі рішення виконавчого комітету міської ради № 28 від 21.01.1993 року провулок Західний в м. Володимир-Волинський перейменовано на провулок Сосюри. На підставі рішення Володимир-Волинської міської ради від 24.12.2015 року № 4/18 «Про затвердження технічних документацій із землеустрою та передачу земельних ділянок у власність, припинення договорів оренди землі» [PERSON] передано у власність земельну ділянку в [ADDRESS], кадастровий номер [NUMBER] для будівництва індивідуального гаража. Згідно свідоцтва про право власності на нерухоме майно індексний номер 50143753 від 17.12.2015 року гараж [ADDRESS], належить на праві приватної власності [PERSON] Хоча відсутня державна реєстрація, речових прав на гараж [ADDRESS] суд вважає, що власність спадкодавця на зазначене майно підтверджено. За життя спадкодавця [PERSON] реєстрація права власності на спірний гараж за адресою: [ADDRESS] не проводилась. Однак, в матеріалах справи наявне рішення виконавчого комітету Володимир-Волинської міської ради від 13.11.1986 року № 299, яким виділено [PERSON] земельну ділянку для будівництва гаража по провулку Західному. Відповідно до ч. 3 ст. 3 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» від 01.07.2004 року речові права на нерухоме майно та їх обтяження, що виникли до 01 січня 2013 року визнаються дійсними за наявності однією з таких умов, а саме, що на момент виникнення таких прав діяло законодавство, що не передбачало їх обов'язкової реєстрації. Отже, право власності на збудоване до набрання чинності ЗУ «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» нерухоме майно набувається в порядку, який існував на час його будівництва, а не виникає у зв'язку із здійсненням державної реєстрації права власності на нього в порядку, передбаченому цим законом, яка є лише офіційним визнанням державою такого права, а не підставою його виникнення. Згідно Інструкції про порядок реєстрації будинків та домоволодінь у містах і селищах міського типу Української РСР» реєстрації підлягали будинки та домоволодіння. А різні службові будівлі та споруди (сараї, літні кухні та інше) не можна реєструвати окремо від жилого будинку. Свідок [PERSON] підтвердив, що померлий [PERSON] з 1986 року користувався гаражем по провулку Західному в м. Володимир-Волинський. Як вбачається із заповіту, посвідченого 25.02.2016 року державним нотаріусом Володимир-Волинської державної нотаріальної контори Олейник А.П., на випадок своєї смерті [PERSON] зробив таке заповітне розпорядження, що все своє майно, де б воно не знаходилось і з чого б воно не складалось і на що він за законом матиме право заповідає дочці - [PERSON]. Згідно до вимог ч. 1 ст. 1268 ЦК України, спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Відповідно до ч. 3 ст.1268 ЦК України спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого ст. 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Як стверджується матеріалами спадкової справи № 202/2016 дійсно 22.06.2016 року [PERSON] подала до нотаріальної контори заяву про видачу свідоцтва про право на спадщину за заповітом, посвідченим Володимир-Волинською державною нотаріальною конторою 25.02.2016 року, після смерті батька [PERSON], зазначивши про відсутність інших спадкоємців. З постанови про відмову у вчиненні нотаріальної дії державного нотаріуса Володимир-Волинської державної нотаріальної контори Волинської області Билень Н.П. вбачається, що через відсутність правовстановлюючих документів на нерухоме майно видача свідоцтва про право на спадщину є неможливою. Згідно вимогст. 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. З підстав відсутності оригіналів правовстановлюючих документів, позивач [PERSON] не зміг отримати у нотаріуса свідоцтво про право на спадщину. У зв'язку із відсутністю правовстановлюючих документів у спадкодавця, право на спадщину в даному випадку може бути визнано лише в судовому порядку. Згідно до ч. 1 ст. 3 ЦПК України, кожна особа має право в порядку встановленому цим Кодексом звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. За положеннями статті 15 Цивільного кодексу України, кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Визнання позову відповідачем будь-чиїх прав та інтересів не порушує. Таким чином вимоги позивача про визнання права власності на спадкове майно в порядку спадкування за заповітом ґрунтуються на законі, та підлягають до задоволення. Судові витрати по справі суд покладає на позивача.

Outcome: approved