Jurisdiction: civil
Date: 2017-12-13 00:00:00

Позивач звернулась до суду з позовом до [PERSON] про стягнення аліментних платежів на утримання дитини та на утримання дружини. В обґрунтування позовних вимог посилається на те, що з 13.06.2015 року перебуває з відповідачем у шлюбі. Від шлюбу сторони мають дитину [PERSON], [INFO]. Зазначає, що з відповідачем проживає окремо. Спільний син проживає та перебуває на утриманні позивача. Вказує на те, що вона не працює, знаходиться у відпустці по догляду за дитиною. Тому просить суд стягнути з відповідача аліменти на її користь на утримання дитини в розмірі 1/4 частини з усіх видів заробітку, та на своє утримання в розмірі 1/5 частини від усіх видів заробітку. Позивач до початку судового засідання надала до суду заяву про можливість розгляду справи за її відсутності та без фіксування технічними засобам, позовні вимоги підтримує в повному обсязі, просить їх задовольнити. У разі неявки відповідача не заперечує проти винесення заочного рішення. Відповідач в жодне судове засідання не з'явився, в силу ч. 5 ст. 74 ЦПК України про день, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином за зареєстрованим у встановленому порядку місцем проживання, про що свідчать матеріали справи, причину неявки суду не повідомив, заяви про розгляд справи за його відсутності не надавав. Суд вважає за необхідне ухвалити заочне рішення у відсутності відповідача на підставі наявних у справі доказів, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України. Враховуючи викладене, суд вважає, що судове засідання можливо провести без участі сторін, на підставі наявних у справі доказів, без фіксування судового засідання технічними засобами, що буде відповідати вимогам ст.197 ЦПК України. Вивчивши матеріали цивільної справи суд дійшов наступного. Судом встановлено, що сторони по справі з 13.06.2015 року перебувають у зареєстрованому Центрально-Міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Криворізького міського управління юстиції у Дніпропетровській області, актовий запис №407 (а.с. 6). Від спільного шлюбу народилась дитина [PERSON], [INFO], в свідоцтві про народження якого, [PERSON] вказаний батьком, а [PERSON] матірю (а.с. 7). [PERSON] від 28.08.2017 року дитина [PERSON], [INFO] постійно проживає разом з мамою [PERSON] за адресою: м. Кривий Ріг, вул. Нахімова, 32/3 (а.с. 14) Відповідно до ст. 180 СК України, батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. [PERSON] ч.ч. 1-3 ст. 181 та ст.183 СК України способи виконання батьками обов'язку утримувати дітей визначаються за домовленістю між ними в грошовій або натуральній формі, а в разі недосягнення між ними згоди - за рішенням суду кошти (аліменти) на утримання дітей присуджується в частині від доходу її батька, матері або у твердій грошовій сумі. Розмір частки заробітку (доходу) батька, матері, яка буде стягуватися як аліменти на дітей, визначається судом. При цьому, відповідно до ст. 182 СК України, при визначені розміру аліментів, суд враховує стан здоров'я та матеріальне становище дітей, стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів, наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина, та інші обставини, що мають істотне значення. Відповідно ч. 2 ст. 182 СК України (частина друга статті 182 СКУ із змінами згідно ЗУ № 2037-VIII від 17.05.2017\~року) мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Крім того, відповідно до ч.2 ст.84 СК України, дружина, з якою проживає дитина, має право на утримання від чоловіка батька дитини, до досягнення дитиною трьох років. З матеріалів справи встановлено, що матеріальне становище відповідача задовільне, він не є платником аліментів на інших дітей, непрацездатних членів сім'ї та інших осіб, яких він зобов'язаний утримувати, є особою працездатного віку. На підставі викладеного вище, аналізуючи наявні у справі докази, суд доходить висновку про повне задоволення вимог позивачки. Статтею 191 СК України передбачено, що аліменти присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову. Також, відповідно до п.1 ч.1 ст.367 ЦПК України, суд допускає негайне виконання рішення в частині стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць. Враховуючи положення ст. 88 ЦПК України з відповідача підлягає стягненню на користь держави судовий збір. На підставі викладеного, та

Outcome: approved