Jurisdiction: civil
Date: 2016-10-17 00:00:00

Позивач звернулась до суду з позовом, в якому просить суд стягнути з відповідача - [PERSON], на свою користь аліменти на утримання неповнолітніх дітей - [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO], в твердій грошовій сумі, а саме, у розмірі 500 (п'ятисот) гривень на кожну дитину щомісячно з урахуванням індексу інфляції, починаючи з дня подачі позовної заяви та до досягнення дітьми повноліття. В обґрунтування своїх вимог позивач зазначила, що згідно з рішенням Харківського районного суду Харківської області від 22 лютого 2014 року позивач з відповідачем розірвали укладений між ними шлюб. Від даного шлюбу сторони мають двох дітей: [PERSON], [INFO], і [PERSON], [INFO]. Діти знаходяться на утриманні позивача, відповідач матеріальну допомогу не надає. Відповідач має нерегулярний дохід, так як працює на тимчасових роботах. У зв'язку з цим, позивач змушена звернутися до суду з відповідною заявою. Позивач у судове засідання не з'явилась, про час, дату та місце розгляду справи була повідомлена. Надала до суду заяву, в якій вказала, що позовні вимоги підтримує та просить суд розглядати справу за її відсутності. Відповідач у судове засідання не з'явився, про час, дату та місце розгляду справи був повідомлений належним чином. Надав до суду заяву, в якій зазначив, що позов визнає в повному обсязі та не заперечує проти його задоволення, а також просить суд розглядати справу за його відсутності. У зв'язку з неявкою в судове засідання сторін, відповідно до ч. 2 ст. 197 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд, дослідивши матеріали справи та надані докази у їх сукупності, вважає позовну заяву такою, що підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що сторони у справі перебували у шлюбі, який було розірвано на підставі рішення Харківського районного суду Харківської області від 22.02.2014. Від даного шлюбу сторони мають двох неповнолітніх дітей - [PERSON], [INFO] (підтверджується копією свідоцтва про народження серії [NUMBER], виданого виконавчим комітетом Липецької сільської ради Харківського району Харківської області 10 травня 2012 року на підставі актового запису №15), і [PERSON], [INFO] (підтверджується копією свідоцтва про народження серії [NUMBER], виданого Проходівською сільською радою Дергачівського району Харківської області 04 березня 2009 року на підставі актового запису №01). Як вбачається із матеріалів справи, діти проживають разом з позивачем за адресою: [ADDRESS], що підтверджено довідкою №495 від 05.08.2016 про склад сім'ї, виданою Проходівською сільською радою Харківського району Харківської області, та актом депутатів від 05.08.2016. Згідно зі ст.180 Сімейного Кодексу України, батьки повинні утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до ст. 181 Сімейного Кодексу України у разі відсутності домовленості між сторонами щодо обрання способу виконання обов'язку утримувати дитину, питання щодо стягнення аліментів і визначення їх розміру вирішується судом. Аналогічна правова позиція викладена у п. 17 постанови Пленуму Верховного суду України № 3 від 15.05.2006 року «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів», відповідно до якого, за відсутності домовленості між батьками про сплату аліментів на дитину той із них, з ким вона проживає, вправі звернутися до суду з відповідним позовом. З матеріалів справи встановлено, що відповідач нерегулярно приймає участь в утриманні дитини, до суду не надано доказів на підтвердження обставин, які б вплинули на розмір аліментів. Згідно з ч. 3 ст. 181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Згідно зі ст.184 Сімейного Кодексу України, якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий доход, частину доходу одержує в натурі, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення, суд за заявою платника або одержувача може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі. При визначенні розміру аліментів, суд враховує матеріальний стан сторін, стан здоров'я дітей, наявність на утриманні у платника аліментів інших неповнолітніх дітей та непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, повнолітніх дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. Відповідно до ч. 1, 2 ст. 27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України № 789ХІІ (78912) від 27 лютого 1991 року та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Згідно ч. ч. 1, 2 ст. 141 Сімейного Кодексу України, мати, батько мають рівні права та обов'язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов'язків щодо дитини. Враховуючи всі вищевикладені обставини, а також прожитковий мінімум встановлений Законом України «Про Державний бюджет України на 2016 рік» на дитини відповідного віку (для дітей віком до 6 років - 1167 гривень, а для дітей віком від 6 до 18 років - 1455 гривень), суд приходить до висновку про задоволення позовної заяви. Відповідно до ч. 2 ст. 184 СК України, розмір аліментів, визначений судом у твердій грошовій сумі підлягає індексації відповідно до закону. Питання про розподіл судових витрат суд вирішує відповідно до вимог ст. 88 ЦПК України, а саме - судовий збір у сумі 551,20 гривень, суд стягує з відповідача. Згідно зі ст. 367 ЦПК України суд допускає негайне виконання рішення в межах суми виплати за один місяць. На підставі викладеного,

Outcome: approved