Jurisdiction: civil
Date: 2015-04-20 00:00:00

Позивач звернулась до суду з позовом, в якому вказала, що вона з 31.07.1999 року з відповідачем по справі перебували в шлюбі, який був розірваний рішенням Хмельницького міськрайонного суду від 21.07.2014 року. Від шлюбу вони мають двох дітей - [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO]. На даний час діти проживають разом із нею і перебувають на її утриманні. Відповідач ухиляється від виконання своїх батьківських обов'язків, матеріальної допомоги на утримання дітей в добровільному порядку не надає. Станом на 01.01.2015 року розмір прожиткового мінімуму на дітей віком від 6 до 18 років становить 1286 грн.. Тому просить позов задоволити та стягнути з відповідача на її користь на утримання дітей 1286 грн. щомісячно і до повноліття дітей, з яких 643 грн. на утримання сина [PERSON] та 643 гривні на утримання доньки [PERSON]. В судовому засіданні позивач позовні вимоги підтримала, пояснила, що діти на даний час проживають з нею і перебувають на її утриманні, відповідач добровільно матеріальної допомоги на їх утримання не надає, працює не офіційно, а тому просить стягнути з відповідача аліменти в твердій грошовій сумі на утримання дітей по 643 гривні на кожну дитину, а всього 1286 гривень. Відповідач в судове засідання не з'явився, про час та місце слухання справи повідомлений у встановленому законом порядку. Відповідно до ст.224 ч.1 ЦПК України у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності або якщо зазначені ним причини неявки визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. За таких обставин суд вважає за можливе справу розглядати по суті за відсутності відповідача, на підставі наявних в справі доказів з ухваленням заочного рішення, враховуючи, що позивачка не заперечує проти такого вирішення справи. Вислухавши пояснення позивача, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що 31.07.1999 року сторони зареєстрували шлюб, а 21.07.2014 року шлюб був розірваний рішенням Хмельницького міськрайонного суду. Від шлюбу в них народилось двоє дітей - [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO], батьком яких є [PERSON], а матір'ю - [PERSON], що підтверджується свідоцтвами про народження дітей серії [NUMBER], [NUMBER]. Діти проживають з позивачкою, що підтверджується довідкою ЖЕКу №1 №1155 від 21.04.2015 року, та перебувають на її утриманні. Відповідно до ст.180 Сімейного кодексу України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно із ч.3 ст.181 Сімейного кодексу України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Статтею 184 Сімейного кодексу України передбачено підстави визначення аліментів у твердій грошовій сумі, зокрема, якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, частину доходу одержує в натурі, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення. Розмір аліментів, визначений судом у твердій грошовій сумі, підлягає індексації відповідно до закону. Враховуючи наведене, суд приходить до висновку, що виходячи з мінімальних потреб дітей та їх належного забезпечення, з [PERSON] слід стягнути на користь [PERSON] аліменти на утримання дітей [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO] по 643 гривні на кожну дитину, щомісячно до їх повноліття, а всього 1286 гривень. На підставі наведеного, ст.ст. 180-182, 184 СК України,

Outcome: approved