Jurisdiction: civil
Date: 2016-03-27 00:00:00

Позивач звернулась до суду з позовом, а в якому просить позбавити батьківських прав [PERSON] відносно його малолітньої дитини - доньки [PERSON], [INFO], а також стягнути на її користь судові витрати, зазначивши, що батько дитини ухиляється від виконання своїх батьківських обов'язків по її вихованню та утриманню, долею дитини не цікавиться, матеріальної допомоги не надає, про фізичний, духовний та розумовий розвиток дитини не піклується. В судове засідання позивач не з'явилась, від неї надійшла заява з проханням слухати справу за її відсутності, позовні вимоги підтримала в повному обсязі, просила їх задовольнити. Відповідач в судове засідання не з'явився, про час і дату судового засідання був повідомлений належним чином, заяви про відкладення розгляду справи та про розгляд справи за його відсутності від відповідача не надходило, тому суд визнає його неявку неповажною та вважає можливим розглянути справу за його відсутності, ухваливши заочне рішення на підставі наявних у справі доказів. Згідно листа Верховного Суду України від 27.09.2010 року, направленого на ім'я голів Апеляційного суду АРК, областей міст Києва та Севастополя, ч.1 ст. 224 ЦК України урегульовує питання ухвалення заочного рішення. При цьому, якщо відповідач належним чином повідомлений про дату судового засідання не з'явився до суду та від нього не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності або повідомлені ним причини визнані неповажними, незалежно від того це його перша чи повторна неявка, суд має право на ухвалення заочного рішення, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Представник третьої особи - органу опіки та піклування - виконавчий комітет Мелітопольської міської ради Запорізької області в судове засідання не з'явилась, від неї надійшла заява про розгляд справи за її відсутністю, позовні вимоги підтримує в повному обсязі. Відповідно до ч.2 ст. 197 ЦПК України, з урахуванням заяв позивача, представника третьої особи про слухання справи за їх відсутності, та в зв'язку з неявкою відповідача фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши матеріали цивільної справи, суд вважає, що позов підлягає повному задоволенню за наступними підставами. Судом встановлено, що з 2012 року сторони перебували у фактичних шлюбних відносинах. Згідно копії свідоцтва про народження, відповідач є батьком [PERSON], [INFO], що підтверджується копією свідоцтва про народження /а.с.13/. З січня 2014 року фактичні шлюбні відносини між сторонами було припинено. Судом встановлено, що дитина проживає разом з матір'ю, яка займається її вихованням та утриманням, батько дитини не виконує своїх батьківських обов'язків по вихованню та утриманню малолітньої доньки. Як вбачається з довідки ОСББ «Квітень-48» № 147 від 21 січня 2016 року [PERSON] зареєстрована та мешкає за адресою: [ADDRESS], разом з дітьми донькою [PERSON], [INFO], донькою [PERSON], [INFO] /а.с.14/. Згідно довідки, виданої 11 січня 2016 року дошкільним навчальним закладом № 24 «Ластівка» комбінованого типу м. Мелітополь Запорізької області, [PERSON] є вихованкою вказаного закладу. В дошкільний заклад дитину приводила та забирала бабуся або мама. Вони відвідують батьківські збори, приймають активну участь у виховних закладах групи. Мама завжди цікавиться досягненням доньки. Батько дівчинки у дошкільний заклад не з'являвся /а.с.15/. Відповідно до довідки Громадської організації «Сімейний консультаційний центр «Бажана дитини» від 22 січня 2016 року дитина [PERSON], [INFO], з вересня 2014 року по червень 2015 року відвідувала та займалась у закладі «Бажана дитина». На заняттях приймала активну участь разом з мамою. Діана завжди доглянута та охайна. Батько дівчинки жодного разу до закладу не приходив. Досягненнями доньки не цікавиться /а.с.16/. Згідно довідки Комунальної установи «Центр первинної медико-санітарної допомоги № 1» Мелітопольської міської ради Запорізької області від 21 січня 2016 року за період спостерігання в установі амбулаторії № 3 дитини, її батько при зверненні за медичною допомогою участі в лікуванні дитини не брав. На прийом до лікаря дитину приводили мама та бабуся /а.с.17/. Також, відповідач хоча і сплачує аліменти на утримання дитини, однак нерегулярно та не в повному обсязі, внаслідок чого має заборгованість, яка відповідно до розрахунку заборгованості по аліментам, виданого 29 січня 2016 року ВДВС Мелітопольського міськрайонного управління юстиції Запорізької області, складає 5 595,00 грн. /а.с.18,19/. Також, 24 березня 2016 року рішенням виконавчого комітету Мелітопольської міської ради Запорізької області № 46/7 затверджено висновок органу опіки та піклування - виконавчого комітету Мелітопольської міської ради щодо позбавлення батьківських прав [PERSON] по відношенню до доньки [PERSON], [INFO], яким встановлено, що відповідач ухиляється від виховання доньки, не цікавиться її життям і здоров'ям, не турбується про її розумовий, фізичний, розумовий, духовний розвиток, не спілкується з дитиною в обсязі, необхідному для її самоусвідомлення, а тому відповідно до п.2 ч.1 ст. 164 Сімейного кодексу України, орган опіки та піклування - виконавчий комітет Мелітопольської міської ради Запорізької області вважає, що на сьогоднішній день є підстави для позбавлення батьківських прав [PERSON], [INFO], по відношенню до доньки [PERSON], [INFO]. Відповідно до принципу 6 Декларації прав дитини, дитина для повного і гармонійного розвитку своєї особистості потребує любові і розуміння, вона повинна рости під опікою і відповідальністю своїх батьків в атмосфері любові і моральної та матеріальної забезпеченості. Згідно із ч.ч. 1, 2 ст. 27 Конвенції ООН про права дитини, схваленої Генеральною Асамблеєю ООН 20.11.1989 року, і ратифікованої Верховною Радою України 27.02.1991 року, кожна дитина має право на рівень життя, необхідний для її фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку. Батьки несуть основну відповідальність за забезпечення умов життя, необхідних для розвитку дитини. Згідно із ч. 1 ст. 19 Конвенції ООН про права дитини, схваленої Генеральною Асамблеєю ООН 20.11.1989 року, і ратифікованої Верховною Радою України 27.02.1991 року, держава вживає усіх необхідних заходів з метою захисту дитини від відсутності піклування або недбалого ставлення до неї з боку батьків. Згідно із ч. 1 ст. 19 Конвенції ООН про права дитини, схваленої Генеральною Асамблеєю ООН 20.11.1989 року, і ратифікованої Верховною Радою України 27.02.1991 року, держава вживає усіх необхідних заходів з метою захисту дитини від відсутності піклування або недбалого ставлення до неї з боку батьків. У відповідності до ст. 150 Сімейного кодексу України батьки зобов'язані поважати дитину, виховувати її, піклуватись про її здоров'я, фізичний, духовний та моральний розвиток. Відповідно до пункту 2 ст. 164 Сімейного кодексу України, мати та батько можуть бути позбавленні судом батьківських прав, якщо вони ухиляються від своїх обов'язків по вихованню дитини. Під час судового розгляду справи встановлено, що [PERSON] систематично і навмисно ухиляється від виконання своїх батьківських обов'язків протягом тривалого часу: не виявляє інтересу до існування своєї дитини, не спілкується з дитиною у обсязі необхідному для її нормального самоусвідомлення, не цікавиться долею дитини, матеріальної допомоги не надає, про його фізичний, духовний та розумовий розвиток не піклується. За таких обставин суд вважає можливим позбавити відповідача [PERSON] батьківських прав відносно його малолітньої дитини, а також з урахуванням ст. 88 ЦПК України стягнути з відповідача на користь позивача витрати по сплаті судового збору в розмірі 551,20 грн.

Outcome: approved