overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2017-10-18 00:00:00

Позивач звернулась до Дарницького районного суду м. Києва з позовом до відповідача, про стягнення аліментів на утримання дочки [PERSON] [INFO]. Позивач зазначає, що проживає із дітиною, яка знаходяться на її утриманні. В судове засідання позивач не з'явилась, надала заяву, де просила розглядати справу у її відсутність, позовні вимоги підтримала /а.с.21/. Відповідач в судове засідання не з'явився, про час та місце розгляду справи був неодноразово повідомлений належним чином, про поважність причин неявки суд не повідомив та не просив розглянути справу в його відсутність, тому суд вважає за можливе розглянути справу у відсутність відповідача та за згодою представника позивача ухвалити у справі заочне рішення, відповідно до вимог ст. 224 ЦПК України. Дослідивши матеріали справи, суд вважає встановленими наступні факти та відповідні їм правовідносини. Сторони перебувають в зареєстрованому шлюбі з 2011 року. Від шлюбу у сторін народилась дочка [PERSON], [INFO] /а.с. 5/. Позивач проживає разом з дитиною. Відповідно до ст. 18 Конвенції про захист прав дитини (далі - Конвенція), суд повинен докласти всіх можливих зусиль для того, щоб забезпечити визнання принципу загальної та однакової відповідальності обох батьків за виховання і розвиток дитини. Батьки несуть основну відповідальність за виховання та розвиток дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування. Відповідно до ст. 27 Конвенції про захист прав дитини, батько(- ки) або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Відповідно до ч. 8 ст. 7 СК України регулювання сімейних відносин має здійснюватися з максимально важливим урахуванням інтересів дитини. Згідно ст. 180 СК України, батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття, а обов'язок з утримання дитини покладається рівною мірою на обох батьків. Згідно ст. 182 СК України, при визначенні розміру аліментів судом враховується стан здоров'я та матеріальне становище дитини; стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 367 ЦПК України суд допускає негайне виконання рішень у справах про стягнення аліментів - у межах суми платежу за один місяць. Оцінюючи належність та допустимість доказів окремо, а також достатність і взаємозв'язок доказів у їх сукупності, суд дійшов висновку про те, що вимоги позивача є законними, обґрунтованими і такими, що підлягають задоволенню у повному обсязі. На підставі викладеного та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-05-22 00:00:00

Позивач звернулась до Дарницького районного суду м. Києва з позовом до відповідача, про стягнення аліментів на утримання дочки [PERSON] [INFO]. Позивач зазначає, що проживає із дітиною, яка знаходяться на її утриманні. В судове засідання позивач не з'явилась, надала заяву, де просила розглядати справу у її відсутність, позовні вимоги підтримала /а.с.25/. Відповідач в судове засідання не з'явився, до початку розгляду справи надав заяву, про розгляд справи в його відсутність, в якій просив винести рішення відповідно до вимог чинного законодавства /а.с.12-13/. Дослідивши матеріали справи, суд вважає встановленими наступні факти та відповідні їм правовідносини. Сторони перебувають в зареєстрованому шлюбі з 2005 року. Від шлюбу у сторін народилась дочка [PERSON], [INFO] /а.с. 5/. Позивач проживає разом з дитиною. Відповідно до ст. 18 Конвенції про захист прав дитини (далі - Конвенція), суд повинен докласти всіх можливих зусиль для того, щоб забезпечити визнання принципу загальної та однакової відповідальності обох батьків за виховання і розвиток дитини. Батьки несуть основну відповідальність за виховання та розвиток дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування. Відповідно до ст. 27 Конвенції про захист прав дитини, батько(- ки) або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Відповідно до ч. 8 ст. 7 СК України регулювання сімейних відносин має здійснюватися з максимально важливим урахуванням інтересів дитини. Згідно ст. 180 СК України, батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття, а обов'язок з утримання дитини покладається рівною мірою на обох батьків. Згідно ст. 182 СК України, при визначенні розміру аліментів судом враховується стан здоров'я та матеріальне становище дитини; стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 367 ЦПК України суд допускає негайне виконання рішень у справах про стягнення аліментів - у межах суми платежу за один місяць. Оцінюючи належність та допустимість доказів окремо, а також достатність і взаємозв'язок доказів у їх сукупності, суд дійшов висновку про те, що вимоги позивача є законними, обґрунтованими і такими, що підлягають задоволенню у повному обсязі. На підставі викладеного та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-01-09 00:00:00

Позивач звернулась до Дарницького районного суду м. Києва з позовом до відповідача, про стягнення аліментів на утримання повнолітньої дитини, яка продовжує навчання, посилаючись на те, що від шлюбу у сторін єдонька, яка навчається у коледжі на денній формі навчання і у зв'язку з чим потребує матеріальної допомоги, оскільки позивачу не вистачає грошових коштів для допомоги доньці, позивач була вимушена звернутися до суду з відповідним позовом. В судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримала та просила їх задовольнити. Відповідач в судове засідання не з'явився, просив розглянути справу у його відсутність, у задоволенні позову відмовити, оскільки він має на утриманні трьох малолітніх дітей, на користь яких з останнього стягуються аліменти за рішенням суду. Вислухавши пояснення позивача, дослідивши матеріали справи, суд вважає встановленими наступні факти та відповідні їм правовідносини. Сторони перебували у зареєстрованому шлюбі від якого у них є донька, яка на даний час є повнолітньою і навчається на третьому курсі денного відділення у Київському коледжі міського господарства /а.с. 3, 4, 9/. У зв'язку із навчанням позивач особисто оплачує донці витрати /а.с. 38-45/. Згідно рішення Гребінківського районного суду Полтавської області від 28.11.2016 року з відповідач на утримання трьох дітей стягуються аліменти в розмірі ? частини з усіх видів доходу заробітку /а.с. 19 - 24/. Згідно довідки з ДФСУ ГУ ДВС у Полтавській області у відповідача дохід відсутній /а.с. 35 - 36/. Згідно ст.199 Сімейного Кодексу України, якщо повнолітня дочка, син продовжують навчання і у зв'язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов'язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Відповідно до абз.1 п. 20 ППВСУ № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» від 15.05.2006 року, обов'язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина які продовжують навчатися після досягнення повноліття, незалежно від форми навчання, виникає за обов'язкової сукупності таких юридичних фактів як досягнення дочкою, сином віку, який перевищує 18 року але є меншим 23 років; продовження ними навчання; потреба у зв'язку з цим у матеріальній допомозі; наявність у батьків можливості надавати таку допомогу. Оцінюючи належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності, суд приходить до висновку про те, що позовні вимоги задоволенню не підлягають, оскільки у відповідача відсутнє джерело доходу, на утриманні є три малолітні дитини, аліментні зобов'язання у розмірі ? частини доходу відповідача і за сукупності усіх вказаних обставин унеможливлює надання ним матеріальної допомоги повнолітній донці. На підставі викладеного та

Outcome: dismissed
Jurisdiction: civil
Date: 2018-02-22 00:00:00

Позивач звернулась до Дарницького районного суду м. Києва з позовом до відповідача, про стягнення аліментів на утримання сина [PERSON] [INFO]. Позивач зазначає, що проживає із дитиною, яка знаходяться на її утриманні. В судове засідання позивач не з'явилась, надала заяву, де просила розглядати справу у її відсутність, позовні вимоги підтримала /а.с.22/. Відповідач в судове засідання не з'явився, про час та місце розгляду справи був неодноразово повідомлений належним чином, про поважність причин неявки суд не повідомив та не просив розглянути справу в його відсутність, тому суд вважає за можливе розглянути справу у відсутність відповідача та за згодою представника позивача ухвалити у справі заочне рішення, відповідно до вимог ст. 280 ЦПК України. Дослідивши матеріали справи, суд вважає встановленими наступні факти та відповідні їм правовідносини. Сторони перебували в зареєстрованому шлюбі, який рішенням Дарницького районного суду м. Києва 22.09.2015 року було розірвано /а.с. 4/. За час подружнього життя у сторін народився син [PERSON], [INFO] /а.с. 5/. Позивач проживає разом з дитиною. Відповідно до ст. 18 Конвенції про захист прав дитини (далі - Конвенція), суд повинен докласти всіх можливих зусиль для того, щоб забезпечити визнання принципу загальної та однакової відповідальності обох батьків за виховання і розвиток дитини. Батьки несуть основну відповідальність за виховання та розвиток дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування. Відповідно до ст. 27 Конвенції про захист прав дитини, батько(- ки) або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Відповідно до ч. 8 ст. 7 СК України регулювання сімейних відносин має здійснюватися з максимально важливим урахуванням інтересів дитини. Згідно ст. 180 СК України, батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття, а обов'язок з утримання дитини покладається рівною мірою на обох батьків. Згідно ст. 182 СК України, при визначенні розміру аліментів судом враховується стан здоров'я та матеріальне становище дитини; стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 367 ЦПК України суд допускає негайне виконання рішень у справах про стягнення аліментів - у межах суми платежу за один місяць. Оцінюючи належність та допустимість доказів окремо, а також достатність і взаємозв'язок доказів у їх сукупності, суд дійшов висновку про те, що вимоги позивача є законними, обґрунтованими і такими, що підлягають задоволенню у повному обсязі. На підставі викладеного та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2018-03-01 00:00:00

Позивач звернулась до Дарницького районного суду м. Києва з позовом до відповідача, про стягнення аліментів на утримання сина [PERSON] [INFO]. Позивач зазначає, що проживає із дітиною, яка знаходяться на її утриманні. В судове засідання позивач не з'явилась, надала заяву, де просила розглядати справу у її відсутність, позовні вимоги підтримала /а.с.28/. Відповідач в судове засідання не з'явився, про час та місце розгляду справи був неодноразово повідомлений належним чином, про поважність причин неявки суд не повідомив та не просив розглянути справу в його відсутність, тому суд вважає за можливе розглянути справу у відсутність відповідача та за згодою представника позивача ухвалити у справі заочне рішення, відповідно до вимог ст. 280 ЦПК України. Дослідивши матеріали справи, суд вважає встановленими наступні факти та відповідні їм правовідносини. Сторони перебували в зареєстрованому шлюбі, який рішенням Дарницького районного суду м. Києва 30.03.2016 року було розірвано /а.с. 7/. За час подружнього життя у сторін народився син [PERSON], [INFO] /а.с. 5/. Позивач проживає разом з дитиною. Відповідно до ст. 18 Конвенції про захист прав дитини (далі - Конвенція), суд повинен докласти всіх можливих зусиль для того, щоб забезпечити визнання принципу загальної та однакової відповідальності обох батьків за виховання і розвиток дитини. Батьки несуть основну відповідальність за виховання та розвиток дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування. Відповідно до ст. 27 Конвенції про захист прав дитини, батько(- ки) або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Відповідно до ч. 8 ст. 7 СК України регулювання сімейних відносин має здійснюватися з максимально важливим урахуванням інтересів дитини. Згідно ст. 180 СК України, батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття, а обов'язок з утримання дитини покладається рівною мірою на обох батьків. Згідно ст. 182 СК України, при визначенні розміру аліментів судом враховується стан здоров'я та матеріальне становище дитини; стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 367 ЦПК України суд допускає негайне виконання рішень у справах про стягнення аліментів - у межах суми платежу за один місяць. Оцінюючи належність та допустимість доказів окремо, а також достатність і взаємозв'язок доказів у їх сукупності, суд дійшов висновку про те, що вимоги позивача є законними, обґрунтованими і такими, що підлягають задоволенню у повному обсязі. На підставі викладеного та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-06-15 00:00:00

Позивач звернулась до Дарницького районного суду м. Києва з позовом про визнання особи такою, що втратила право на користування житловим приміщенням, посилаючись на те, що відповідач, колишній чоловік її доньки не проживає в квартирі, наймачем якої є позивач, з січня2006 року без поважних причин, не несе витрат по її утриманню, а тому має бути визнаний таким, що втратив право на користування житловим приміщенням. В судове засідання позивач не з'явилась, надала суду заяву де позовні вимоги підтримала та просила їх задовольнити, справу слухати без її участі та ухвалити у справі заочне рішення. Відповідач до суду не з'явився, про час та місце розгляду справи був потворно повідомлений належним чином про поважність причин неявки суд не повідомив та не просив розглянути справу в його відсутність, тому суд вважає за можливе розглянути справу в його відсутність та за згодою позивача ухвалити у справі заочне рішення. Представник третьої особи до суду не з'явився, від третьої особи надійшла заяву про розгляд справи у відсутність представника останньої. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, встановленими наступні факти та відповідні їм правовідносини. Згідно ордеру на житлове приміщення від 11.02.1988 року позивачу на сім'ю з чотирьох осіб була надана квартира № [ADDRESS] (далі - квартира) /а.с. 4/. Згідно довідки форми № 3 у квартирі зареєстровані позивач, її чоловік, дві доньки, п'ять онуків та колишній чолові одної з доньок, відповідач у справі /а.с. 5/. Згідно рішення суду від 16.01.2012 року шлюб між донькою позивача [PERSON] та відповідачем було розірвано /а.с. 7/. Крім того, у рішенні суду встановлено, що донька позивача та відповідач проживають окремо з 2005 року, що відповідно до ч. 3 ст. 61 ЦПК України не потребує доказуванню. Таким чином, відповідач не проживає у квартирі з 2005 року без поважних причин. Згідно ст. 71 ЖК УРСР, особа може бути визнана такою, що втратила право на користування житловим приміщенням, в разі не проживання в ньому без поважних причин протягом шести місяців. Згідно ст. 72 ЖК УРСР визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням, внаслідок відсутності цієї особи понад встановлені строки, провадиться в судовому порядку. Враховуючи наведене, суд приходить до висновку про те, що вимоги позивачав частині визнання відповідача таким, що втратив право на користування житловим приміщенням є законними, обґрунтованими і таким, що підлягають задоволенню, оскільки в судовому засіданні достовірно встановлено, що відповідач не проживає у квартирі більше шестимісяців без поважних причин, і будь які домовленості між сторонами з приводу проживання у вищевказанійквартирі відсутні. Разом з тим, суд відмовляє у задоволенні позовних вимог, щодо зобов'язання третю особу зняти відповідача з реєстраційного обліку, оскільки ця вимога є способом виконання рішення суду про визнання особи такою, що втратила право на користування житловим приміщенням і зняття відповідача з реєстраційного обліку має здійснено третьою особою після набранням рішенням суду законної сили. Враховуючи вище наведене та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-08-05 00:00:00

Позивач звернулась до Деснянсмького районного суду м.Києва суду з позовною заявою до [PERSON] про визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням. Свої позовні вимоги позивач обґрунтовує тим, що 31.10.2007 року на підставі розпорядження Деснянської районної у м.Києві державної адміністрації № 1594 у зв»язку зі смертю [PERSON], позивачу було дозволено змінити договір найму квартири, у зв»язку з чим вона стала власником особового рахунку квартири [ADDRESS], у складі сім»ї: позивача [PERSON], її чоловікака- [PERSON]., брата -[PERSON], сина - [PERSON], доньки - [PERSON] На сьогоднішній день квартира не приватизована. Шлюб між сторонами розірваний. В вищевказаній квартирі відповідач не проживає більше року, однак залишився зареєстрованими за даною адресою. Посилаючись на викладене позивач просить позов задовольнити. В судовому засіданні позивач та треті особи позов підтримали в повному обсязі, просили його задовольнити. В судові засідання відповідач не з'являвся, про час та місце проведення судового засідання повідомлявся належним чином, про поважність причин неявки суд не повідомляв. Враховуючи інтереси позивача, третіх осіб, суд вважає, за можливим вирішити справу на підставі наявних у ній матеріалів та постановити заочне рішення, проти чого не заперечує позивач та треті особи, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України. Всебічно проаналізувавши обставини справи в їх сукупності, оцінивши за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на повному і об'єктивному розгляді справи, зібрані по справі докази,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-10-19 00:00:00

Позивач звернулась до Деснянського районного суду м. Києва з позовною заявою до [PERSON] про визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням. Свої позовні вимоги позивач обґрунтовує тим, що на підставі свідоцтва про право на спадщину за законом, посвідченого державним нотаріусом Третьої КДНК 14 грудня 2007 року, реєстраційний № 4-1792, квартира [ADDRESS] належить на праві приватної власності [PERSON] Відповідно до довідки ЖБК «Хімік-17» в квартирі [ADDRESS] з 04 лютого 2003 року зареєстрована відповідач [PERSON] Остання була зареєстрована в квартирі попереднім власником квартири в якості члена сім'ї власника квартири. В вищевказаній квартирі відповідач не проживає з червня 2014 року, однак залишилася зареєстрованою за даною адресою, на прохання позивача знятися з реєстрації у добровільному порядку відмовилася, в зв'язку з чим позивач вимушена звернутися до суду з вищезазначеним позовом. В судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримала у повному обсязі, просила їх задовольнити. Відповідач у судовому засіданні позовні вимоги не визнала, але факт не проживання у спірній квартири підтвердила. Вислухавши сторін, всебічно проаналізувавши обставини справи в їх сукупності, оцінивши за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на повному і об'єктивному розгляді справи, зібрані по справі докази,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-11-13 00:00:00

Позивач звернулась до Деснянського районного суду м. Києва з позовом до відповідача [PERSON] про розірвання шлюбу. Свої вимоги мотивує тим, що 07 серпня 2004 року між сторонами було укладено шлюб. Від шлюбу мають дочку - [PERSON], [INFO]. Однак, сімейне життя з відповідачем не склалося, у зв'язку з несумісністю характерів, протилежними поглядами на сімейне життя. Шлюбні стосунки із відповідачем фактично припинені, шлюбні відносини існують лише формально, в майбутньому не мають наміру проживати однією сім'єю. В даний час сім'я розпалась остаточно, спільних інтересів не мають. Позивач в судове засідання не з'явилась, подала заяву в якій просить розглядати справу у її відсутності, позовні вимоги підтримала у повному обсязі, проти заочного рішення не заперечує. Відповідач в судове засідання повторно не з'явився, про час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, причини неявки суду не повідомляв. Суд вважає, за можливим вирішити справу на підставі наявних у ній матеріалів та постановити заочне рішення, проти чого не заперечує позивач, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України. Всебічно проаналізувавши обставини справи в їх сукупності, оцінивши за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на повному і об'єктивному розгляді справи, зібрані по справі докази,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-12-21 00:00:00

Позивач звернулась до Деснянського районного суду м. Києва з позовом до відповідача [PERSON] про розірвання шлюбу. Свої вимоги мотивує тим, що 22 грудня 2015 року між сторонами було укладено шлюб. Однак, сімейне життя з відповідачем не склалося, у зв'язку з протилежними поглядами на сімейне життя, різним відношенням до сім'ї та подружніх обов'язків. В даний час сім'я розпалась остаточно, спільне господарство не ведеться. Шлюбні відносини існують лише формально. Від шлюбу дітей не мають. Позивач до початку судового засідання надав до суду заяву про можливість розгляду справи за його відсутності, вимоги позову підтримав в повному обсязі. Відповідач в судове засідання двічі не з'являлася, про час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, причини неявки суду не повідомляв. Будь-яких заяв клопотань зі сторони відповідача на адресу Деснянського районного суду м. Києва не надходило. Всебічно проаналізувавши обставини справи в їх сукупності, оцінивши за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на повному і об'єктивному розгляді справи, зібрані по справі докази,

Outcome: approved