Jurisdiction: civil
Date: 2017-02-27 00:00:00

Позивач звернувся з позовом про стягнення страхового відшкодування. Свої вимоги мотивує тим, що 20.05.2015 року між ним та ПАТ «ХДІ Страхування» було укладено договір добровільного страхування наземного транспорту №-06-004707-90, за яким застраховано автомобіль Ford Focus, д.н. [NUMBER]. 12.12.2015 року сталася дорожньо-транспортна пригода за участю застрахованого автомобіля Ford Focus, д.н. [NUMBER] під керуванням [PERSON] та автомобілем Geely СК, д.н. [NUMBER]. 06.01.2016 року [PERSON] звернувся до ПАТ «ХДІ Страхування» із заявою про настання страхового випадку та надав всі передбачені договором страхування документи, а відповідачем було прийняте рішення про виплату страхового відшкодування в розмірі 37219 грн 17 коп. Не погоджуючись із сумою страхового відшкодування, він 29.02.2016 року звернувся до відповідача з претензією про перегляд суми страхового відшкодування. Страховиком було прийняте рішення про доплату в сумі 9982 грн 30 коп. Всього відповідачем було сплачено страхове відшкодування в сумі 47201 грн 47 коп. Проте розмір сплаченого відповідачем страхового відшкодування не відповідає дійсній вартості відновлювального ремонту автомобіля та умовам договору страхування, так як для визначення розміру збитку за основу розрахунку взято вартість деталей та ціни з невідомих джерел, що суперечить Методиці товарознавчої експертизи та оцінки колісних транспортних засобів, затвердженій наказом Міністерства юстиції України та Фонду державного майна України від 24.11.2003 року №142/5/2092 та п.10.3 договору страхування, згідно якого виплата страхового відшкодування здійснюється на підставі розрахунку «Audatex», складеного страховиком або експертом-автотоварознавцем, з вирахуванням ПДВ. З метою об'єктивного визначення вартості відновлювального ремонту застрахованого автомобіля він звернувся до суб'єкта оціночної діяльності ФОП [PERSON] Згідно звіту №1231 від 18.02.2016 року вартість відновлювального ремонту автомобіля Ford Focus, д.н. [NUMBER] складає 95880 грн 68 коп. Позивач за власні кошти провів відновлювальний ремонт автомобіля, вартість якого згідно акту виконаних робіт ФОП [PERSON] № Сч-Ш-1504 від 22.03.2016 року склала 92291 грн. Враховуючи, що відповідач виплатив йому страхове відшкодування в сумі 47201 грн 47 коп, просить стягнути з нього різницю між розміром фактично понесених витрат на ремонт автомобіля та виплаченим страховим відшкодуванням, що становить суму 45089 грн 53 коп. В судовому засіданні представники позивача підтримали позовні вимоги і просили їх задовольнити. Представник відповідача проти позову заперечував та пояснив, що розмір страхового відшкодування позивачу визначався на підставі акту авто товарознавчої експертизи, згідно якого вартість відновлювального ремонту автомобіля позивача становить 44127 грн. 03.02.2016 року відповідач перерахував на банківський рахунок позивача суму страхового відшкодування в розмірі 37219 грн 17 коп за вирахуванням франшизи в сумі 1100 грн та ПДВ на деталі автомобіля, що підлягають заміні, в розмірі 5807 грн 83 коп. Внаслідок проведення детального огляду в умовах СТО представником відповідача було зафіксовано додаткові пошкодження автомобіля позивача, які не могли бути виявлені при первинному огляді. За результатами повторного огляду відповідачем було прийняте рішення про здійснення доплати страхового відшкодування в розмірі 9982 грн 30 коп. Загальний розмір страхового відшкодування склав 47201 грн 47 коп. Таким чином, відповідачем в повному обсязі та у строки, передбачені договором, було здійснене страхове відшкодування. Щодо вимог позивача про стягнення невиплаченої суми страхового відшкодування з урахуванням вартості відновлювального ремонту автомобіля, то на вимогу відповідача про надання для огляду транспортного засобу, відновленого після страхового випадку, з метою підтвердження факту усунення механічних пошкоджень позивач відновлений транспортний засіб не надав, чим порушив умови договору страхування. Крім того позивачем не було узгоджено з відповідачем СТО для проведення ремонтних робіт. В зв`язку з цим підстав для доплати страхового відшкодування у відповідача не було. Просить в задоволенні позовних вимог відмовити. Суд, заслухавши представників сторін, експерта та, дослідивши матеріали справи, приходить до висновку, що позовні вимоги задоволенню не підлягають з наступних підстав. Матеріалами справи встановлено, що 20.05.2015 року між сторонами було укладено договір добровільного страхування наземного транспорту №06-004707-90, предметом якого є майнові інтереси позивача, пов'язані з володінням, користуванням і розпорядженням транспортним засобом Ford Focus, д.н. [NUMBER]. 14.12.2015 року водій застрахованого автомобіля Ford Focus, д.н. [NUMBER] [PERSON] звернувся до відповідача із заявою про подію, що може бути визнана страховою. На підставі огляду пошкодженого транспортного засобу, проведеного 18.12.2015 року, суб'єктом оціночної діяльності ФОП [PERSON] було складено звіт №235/01/16Б про оцінку вартості (розміру) майнової шкоди, завданої власнику колісного транспортного засобу, відповідно до якого вартість відновлювального ремонту автомобіля склала 44127 грн. 06.01.2016 року позивач звернувся до відповідача із заявою про виплату страхового відшкодування, яке просив перерахувати на його банківський рахунок в ПАТ КБ «Приватбанк». 03.02.2016 року відповідачем перераховано на рахунок позивача грошові кошти в сумі 37219 грн 17 коп, що підтверджується копією платіжного доручення №4079 від 03.02.2016 року. На підставі повторного огляду автомобіля відповідачем було складено страховий акт №061.1-06/16-90 від 01.04.2016 року та здійснено доплату страхового відшкодування в розмірі 9982 грн 30 коп, що підтверджується копією платіжного доручення №4980 від 01.04.2016 року. Згідно звіту про визначення вартості матеріального збитку №1231, складеного 18.02.2016 року оцінювачем ФОП [PERSON] на замовлення позивача, вартість відновлювального ремонту автомобіля Ford Focus, д.н. [NUMBER] станом на 18.02.2016 року становить 95880 грн 68 коп. 29.02.2016 року позивач звернувся до відповідача з претензією про перегляд розміру страхового відшкодування відповідно до звіту №1231 від 18.02.2016 року, а 04.05.2016 року - з вимогою про доплату страхового відшкодування. 25.05.2016 року відповідачем на адресу позивача направлено лист, в якому для підтвердження факту усунення наслідків страхового випадку запропоновано надати для огляду відновлений транспортний засіб. Допитаний в судовому засіданні в якості експерта оцінювач [PERSON] пояснив, що у звіті №1231 від 18.02.1016 року про визначення матеріального збитку, завданого власнику автомобіля Ford Focus, д.н. [NUMBER], вартість запчастин, що підлягають заміні була визначена ним на підставі цін дилера заводу-виробника. Оцінювач [PERSON] у своєму звіті, виконаному на замовлення відповідача, зазначав альтернативні ціни, які застосовуються лише в тому випадку, якщо в країні немає дилера. Згідно ст.6 Закону України «Про страхування» добровільне страхування - це страхування, яке здійснюється на основі договору між страхувальником і страховиком. Відповідно до ст.979 ЦК України за договором страхування одна сторона (страховик) зобов'язується у разі настання певної події (страхового випадку) виплатити другій стороні (страхувальникові) або іншій особі, визначеній у договорі, грошову суму (страхову виплату), а страхувальник зобов'язується сплачувати страхові платежі та виконувати інші умови договору. Ст.982 ЦК України передбачено, що істотними умовами договору страхування є предмет договору страхування, страховий випадок, розмір грошової суми, в межах якої страховик зобов'язаний провести виплату у разі настання страхового випадку (страхова сума), розмір страхового платежу і строки його сплати, строк договору та інші умови, визначені актами цивільного законодавства. Згідно п.10.3 Умов добровільного страхування наземного транспорту, що є невід`ємним додатком до договору страхування, у випадку виплати страхового відшкодування безпосередньо страхувальнику (вигодо набувачу, в тому числі в рахунок сплати кредитної заборгованості) або у випадку зарахування в рахунок сплати кредитної заборгованості) або у випадку зарахування в рахунок неоплаченої частини страхової премії, а не шляхом перерахування коштів на банківський рахунок підприємства, що здійснює ремонт транспортного засобу, виплата страхового відшкодування здійснюється на підставі розрахунку «Audatex», складеного страховиком або експертом-автотоварознавцем, з вирахуванням розміру ПДВ. Відповідно до п.7.3.4 Умов страхування страхувальник зобов'язаний при укладенні договору, а також у випадку, обумовленому в п.5.4 розділу 5 цього додатку до договору надати застрахований транспортний засіб, який підлягає страхуванню, для огляду представнику страховика і бути присутнім під час такого огляду, а також надавати відновлений після страхового випадку застрахований транспортний засіб з метою підтвердження факту усунення наслідків страхового випадку. П.7.4.1 Умов страхування передбачено, що страховик має право перевіряти інформацію, надану страхувальником, здійснити огляд застрахованого транспортного засобу під час укладення цього договору, до початку ремонтно-відновлювальних робіт та після закінчення відновлювального ремонту, а також перевіряти виконання страхувальником вимог і умов договору та умов цього додатку до договору. Згідно п.7.4.12 Умов страхування страховик має право вимагати пред'явлення відновленого після страхового випадку застрахованого транспортного засобу страхувальника з метою підтвердження факту усунення наслідків страхового випадку. Відповідно до п.10.6 Умов страхування вибір СТО для проведення ремонтних робіт, в тому числі авторизованої СТО (наприклад, якщо гарантійні зобов'язання підтримують декілька дилерів виробника застрахованого транспортного засобу) або неавторизованої СТО, страхувальник узгоджує письмово із страховиком. П.10.11.9 Умов страхування передбачено, що страховик має безумовне право перевірки та узгодження з ремонтним підприємством обсягів, видів і цін стосовно складових (деталей) застрахованого транспортного засобу, відновлювальних робіт та необхідних матеріалів. До моменту повного узгодження витрат на відновлювальний ремонт розмір прямого збитку вважається невизначеним. Згідно п.10.3 Умов страхування, якщо страхувальник здійснив відновлювальний ремонт на СТО, не погодженій із страховиком, останній звільняється від обов'язку здійснити доплату різниці страхового відшкодування. Відповідно до п.11.1.6 Умов страхування страховик має право відмовити у виплаті страхового відшкодування у випадку невиконання або неналежного виконання страхувальником обов'язків, обумовлених договором та цим додатком до договору. Як встановлено судом та підтверджується копією квитанції до прибуткового касового ордера від 22.03.2016 року, позивачем на рахунок ФОП [PERSON] було сплачено 92291 грн згідно акту виконаних робіт №Сч-Ш-104 від 22.03.2016 року. Разом з тим, позивачем в порушення умов договору страхування не було письмово узгоджено з відповідачем станції технічного обслуговування, на якій планувалося проведення відновлювальних робіт, та після їх проведення не надано для огляду відповідачу відновлений автомобіль, внаслідок чого останній був позбавлений можливості перевірити обсяги проведених робіт, та, в разі необхідності, здійснити відповідні виплати. Щодо правильності розрахунку суми страхового відшкодування, то суд вважає правильним розрахунок суми страхового відшкодування, здійснений відповідачем на підставі звіту №235/01/16Б, складеного суб'єктом оціночної діяльності ФОП [PERSON] з урахуванням розміру франшизи в сумі 1100 грн, передбаченої п.6.3 договору страхування, та ПДВ на складники (деталі) автомобіля, що підлягають заміні в розмірі 5807 грн 83коп, а також на підставі додаткового огляду автомобіля Ford Focus, д.н. [NUMBER]. Доводи представників позивача щодо невідповідності зазначеного звіту Методиці товарознавчої експертизи та оцінки колісних транспортних засобів не знайшли свого підтвердження в судовому засіданні. Від проведення судової автотоварознавчої експертизи представники позивача відмовились. За таких обставин суд в задоволенні позовних вимог відмовляє. Враховуючи наведене та

Outcome: dismissed