Jurisdiction: civil
Date: 2014-02-17 00:00:00

Позивач звернулась до суду з вказаним позовом до відповідача, в якому просить стягувати з відповідача на її користь аліменти на утримання двох неповнолітніх дітей - дочки [PERSON], [INFO], та сина [PERSON], [INFO], у розмірі 1/3 частини усіх видів його заробітку (доходу), але не менше 30% прожиткового мінімуму на кожну дитину відповідного віку, починаючи з дня подачі заяви і до досягнення дітьми повноліття. Свої вимоги позивач обґрунтовує тим, що відповідач подав до суду позов про розірвання шлюбу і позивач не може бути впевнена у тому, що він буде добровільно щомісяця надавати їй кошти на утримання двох неповнолітніх дітей. Сторони у судове засідання не з'явились. Позивач до суду подала заяву про розгляд справи за її відсутності, у якій також зазначила про те, що позов підтримує повністю. Відповідач до суду подав заяву про розгляд справи за його відсутності, у якій також зазначив про те, що позов визнає повністю. На підставі статей 158, 169 ЦПК України суд вважає можливим розглядати справу за відсутності сторін та ухвалити рішення у справі на підставі наявних в ній доказів. Суд, дослідивши матеріали справи, приходить до наступного висновку. В судовому засіданні встановлено, сторони перебувають у шлюбі з 09.12.2007 року, що підтверджується свідоцтвом про шлюб (повторним) серії [NUMBER], виданим 27.11.2013 року виконавчим комітетом Миропільської селищної ради Романівського району Житомирської області (а.с. 4). Від шлюбу сторони мають двох неповнолітніх дітей - дочку [PERSON], [INFO], що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER], виданим 10.02.2009 року виконавчим комітетом Малокозарської сільської ради Романівського району Житомирської області (а.с. 5), та сина [PERSON], [INFO], що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER], виданим 22.06.2011 року виконавчим комітетом Малокозарської сільської ради Романівського району Житомирської області (а.с. 6). Відповідно до довідки № 3184, виданої 25.12.2013 року виконавчим комітетом Миропільської селищної ради Романівського району Житомирської області, діти - дочка [PERSON], [INFO], та син [PERSON], [INFO], проживають в смт. Миропіль Романівського району разом зі своєю матір'ю - позивачем у справі, та знаходяться на її утриманні. Відповідно до ст.180 Сімейного кодексу України, батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Так, згідно з ч.1 ст.182 Сімейного кодексу України при визначенні розміру аліментів суд враховує стан здоров'я та матеріальне становище дитини, стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів, наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка дружини, батьків, дітей та інші обставини, що мають істотне значення. Відповідно до ст.191 Сімейного кодексу України, аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову. Відповідно до ч.2 ст.27 Конвенції про захист прав дитини, батько (-ки) або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Враховуючи фактичну можливість відповідача приймати участь в утриманні своїх неповнолітніх дітей, та повне визнання відповідачем позовних вимог, суд вважає можливим, не порушуючи права сторін, стягнути з відповідача на користь позивача на утримання їх неповнолітніх дітей аліменти у розмірі 1/3 частини усіх видів заробітку (доходу), але не менше 30% прожиткового мінімуму на кожну дитину відповідного віку, починаючи з дня подачі заяви і до досягнення найстаршою дитиною повноліття. Відповідно до вимог ч.3 ст.88 ЦПК України, якщо позивача, на користь якого ухвалено рішення, звільнено від сплати судового збору, він стягується з відповідача в дохід держави пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог, тому суд вважає за необхідне стягнути з відповідача в дохід держави судовий збір у розмірі 243,60 грн. На підставі наведеного та

Outcome: approved