Jurisdiction: civil
Date: 2016-03-24 00:00:00

Позивач звернулась в суд із позовом до [PERSON] сільської ради про визнання права власності на спадкове майно, посилаючись на те, що матері [PERSON] належала земельна ділянка на території [PERSON] сільської ради, площею 1,1821\~га., на підставі державного акта. 26 грудня 2005 року померла [PERSON], заповіту не залишила. Інших спадкоємців за законом після смерті [PERSON] немає. Державний акт на право власності на земельну ділянку втрачено, підтверджується оголошенням в газеті «Свобода». [PERSON] звернулась до нотаріуса для оформлення права власності на спадкове майно, їй відмовлено у звязку з відсутністю правовстановлюючих документів. Просить визнати за нею право власності на земельну ділянку, площею 1,1821\~га. на території [PERSON] сільської ради Козівського району, належала [PERSON] на підставі державного акта. В судове засідання позивач не з'явилася, подала заяву, згідно якої просить справу розглядати за її відсутності. Відповідач [PERSON] сільська рада в судове засідання подала відзив на позов, згідно якого позовні вимоги [PERSON] визнає, не заперечує проти задоволення, просить справу розглядати за їх відсутності. Суд, приймаючи до уваги заяву позивача, відзив на позов відповідача, перевіривши матеріали справи та дослідивши зібрані по справі докази, прийшов до наступного. Судом встановлено такі факти та відповідні їм правовідносини. Судом встановлено, що [PERSON] належала земельна ділянка на території [PERSON] сільської ради, площею 1,1821\~га., кадастровий номер 6123088800:01:001:0206 на підставі державного акта серії ТР №009112 від 09 вересня 2004 року, підтверджується витягом з державного земельного кадастру про земельну ділянку №НВ-6102198722016 від 12 лютого 2016 року (а.с.6) 26 грудня 2005 року [PERSON] померла, підтверджується копією свідоцтва про смерть серії 1-ИД №017110 (а.с.3). Відповідно ч. 2 ст. 1223 ЦК України у разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі неохоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261-1265 цього Кодексу. Згідно довідки [PERSON] сільської ради №24 від 01 лютого 2016 року, з [PERSON] на час смерті проживали її чоловік [PERSON], син [PERSON], дочка [PERSON], дочка [PERSON] (а.с.10). Спадкоємці за законом [PERSON], [PERSON], [PERSON] від прийняття спадщини після смерті [PERSON] відмовляються на користь [PERSON], підтверджується заявами від 24 березня 2016 року. Державний акт серії ТР №009112 від 09 вересня 2004 року втрачено, підтверджується оголошенням в газеті «Свобода» №13 від 17 лютого 2016 року (а.с.4). [PERSON] звернулась до нотаріуса з метою оформлення спадщини після смерті [PERSON], їй відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину у звязку з відсутністю правовстановлюючих документів на земельну ділянку, підтверджується відмовою нотаріуса №84/01-16 від 25 лютого 2016 року (а.с.5). Згідно ч. 1 ст. 1225 ЦК України право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців на загальних підставах, із збереженням її цільового призначення. Відповідно ст. 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема, із правочинів. Згідно ст. 1268 ЦК України, спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Оскільки визнання позову не суперечить вимогам закону, не порушує права, свободи та інтереси інших осіб, суд вважає, що позовні вимоги [PERSON] про визнання права власності на спадкове майно слід задовольнити.

Outcome: approved