Jurisdiction: civil
Date: 2014-02-27 00:00:00

Позивач звернулась до суду з позовом до відповідача про стягнення аліментів на утримання малолітньої доньки [PERSON], [INFO], посилаючись на те, що з відповідачем вони перебували у зареєстрованому шлюбі з 12 червня 2009 року до 30 грудня 2011року. Враховуючи, що відповідач не приймає ніякої участі у вихованні своєї малолітньої доньки і не надає жодної матеріальної допомоги на її утримання, позивач змушена була звернутись до суду з позовом про стягнення аліментів на утримання дитини в розмірі 3000 (три тисячі) гривень на місяць до досягнення дитиною повноліття. В судовому засіданні позивач свої позовні вимоги підтримала, просила суд стягнути з відповідача на утримання неповнолітньої доньки [PERSON], [INFO], аліменти у розмірі 3000 (три тисячі) гривень на місяць до досягнення дитиною повноліття, посилаючись на той факт, що відповідач не приймає ніякої участі у вихованні своєї малолітньої доньки і не надає жодної матеріальної допомоги на її утримання, а самостійно утримувати доньку позивач не спроможна. Відповідач в судовому засіданні позовні вимоги визнав частково, зазначив суду, що він працює, однак, розмір його посадового окладу складає 2.250 грн., а тому він не неспроможний на даний час сплачувати аліменти у розмірі визначеному позивачем. Крім того, відповідач зазначив, що він, по мірі своєї можливості, протягом усього часу після розірвання шлюбу добровільно надавав матеріальну допомогу на утримання доньки. Заслухавши пояснення сторін, дослідивши письмові докази по справі, суд приходить до висновку, що позовні вимоги є частково обґрунтованими та підлягають частковому задоволенню з огляду на наступне. Судом встановлено, що [PERSON] та [PERSON] перебували у зареєстрованому шлюбі з 12.06.2009 року (а.с. 5). Згідно рішення Деснянського районного суду м. Києва від 19.12.2011 року, шлюб між подружжям розірвано (а.с.15). Від шлюбу подружжя має малолітню доньку [PERSON], [INFO], батьком якої є [PERSON] (а.с. 2). Відповідно до ч.2 ст.150 СК України батьки зобов'язані піклуватись про здоров'я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток. Згідно вимог ч.1, 2 ст.155 СК України, здійснення батьками своїх прав та виконання обов'язків мають ґрунтуватися на повазі до прав дитини та її людської гідності. Батьківські права не можуть здійснюватися всупереч інтересам дитини. Відповідно до ст. 180 СК України батьки зобов'язані утримувати дітей до досягнення ними повноліття. Відповідно до ч. 1 ст. 182 СК України, при визначенні розміру аліментів суд враховує стан здоров'я та матеріальне становище дитини, стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів, наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина, інші обставини, що мають істотне значення. Як зазначила позивач в судовому засіданні, відповідач матеріальну допомогу на утримання дитини у необхідному розмірі не надає, у зв'язку із чим позивач має намір вирішити питання про стягнення аліментів в судовому порядку, відповідно до вимог чинного законодавства. Відповідно до ч.3 ст.10 ЦК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Згідно вимог ст.60 ЦПК України, кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Відповідно до вимог ст. 183 СК України, частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом, який вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь позивачки аліменти щомісячно в розмірі ? частини з усіх видів заробітку на утримання малолітньої доньки [PERSON], [INFO]. Приймаючи рішення про стягнення аліментів у частці, судом враховується матеріальний стан сторін по справі, а також той факт, що відповідач працює і має сталий дохід - заробітну плату (а.с.26). При цьому, суд приймає до уваги той факт, що Відповідач частково визнав позовні вимоги та не заперечував проти стягнення з нього аліментів на утримання малолітньої доньки. Суд не вбачає підстав для визначення розміру аліментів у твердій грошовій сумі, як зазначав суду Позивач, оскільки, відповідно до вимог ст. 184 СК України, суд, за заявою платника або одержувача, може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі, однак за умови, якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, частину доходу одержує в натурі, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення. Як вбачається з доданих до матеріалів справи документів, [PERSON] працює, розмір його окладу за штатним розписом становить 2.250 грн. (а.с.26). За таких обставин, суд приходить до висновку, що твердження позивача, щодо мінливого доходу відповідача та отримання частини доходу в натурі, не знайшло свого обґрунтування та документального підтвердження в суді. Приймаючи рішення про часткове задоволення позову в даній частині, суд керується виключено інтересами малолітньої дитини, яка потребує регулярної батьківської матеріальної допомоги, а відповідач працює і має сталий дохід - заробітну плату. Відповідно до вимог п.1 ч.1 ст. 367 ЦПК України суд допускає негайне виконання рішення суду у межах суми платежу за один місяць. Відповідно до вимог ст. 88 ЦПК України, відшкодування судового збору у розмірі 243 грн. 60 коп. підлягає з відповідача. На підставі викладеного та

Outcome: partial