Jurisdiction: civil
Date: 2015-12-02 00:00:00

позивач звернулась до суду з позовом до [PERSON] про стягнення з відповідача коштів в розмірі 27482,41 гривень та судових витрат у справі. Позовні вимоги обгрунтовані тим, що 05.03.2015 р. між сторонами був укладений Договір купівлі-продажу № ТГ 0103, відповідно до умов якого позивач зобов»язалась надати відповідачу комплекс товарів та послуг по догляду за шкірою обличчя, а відповідач зобов»язалась прийняти цей комплекс по догляду згідно Акту приймання передачі Товару та сплатити за нього визначену в договорі суму, а саме 33700 гривень. Порядок оплати визначений п.5 Договору. Позивач посилається на те, що нею були виконані зобов»язання в повному обсязі, що підтверджується Актом приймання-передачі від 05.03.2015 р., однак відповідач належним чином взяті на себе зобов»язання не виконала і сплатила лише частково за надані послуги, суму коштів в розмірі 9000 гривень. В зв»язку з неналежним виконанням відповідачем своїх зобов»язань позивач просить стягнути з неї несплачену суму основного боргу за Договором купівлі-продажу в розмірі 24700 гривень, пеню, передбачену умовами договору в сумі 1881,42 гривні та застосувати положення ч.2 ст.625 ЦК України, стягнувши інфляційні втрати та 3% річних від несплаченої суми боргу. Позивач подала до суду заяву, відповідно до якої підтримала заявлений позов, надала свою згоду на ухвалення заочного рішення та просила слухати справу у її відсутність. Відповідач повторно в судове засідання не з»явилась, про місціе і час судового розгляду повідомлялась судом за місцем реєстрації. Судові повістки повернулись за закінченням встановленого терміну зберігання поштової кореспонденції. Відповідно до положень ст.ст. 74, 76 ЦПК України суд вважає, що відповідач належним чином повідомлена про місце і час судового розгляду. За згодою позивача, на підставі ст.224-226 ЦПК України, суд вважає за можливе провести заочний розгляд справи. Дослідивши матеріали цивільної справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що 05.03.2015 р. між фізичною особою-підприємцем [PERSON] та [PERSON] укладено Договір № ТГ 0103, предметом якого є надання комплексу послуг по догляду за шкірою обличчя. Згідно з п.1.1 Договору позивач зобов»язалась надати відповідачу комплекс товарів та послуг по догляду за шкірою обличчя, а відповідач, в свою чергу, зобов»язалась прийняти цей комплекс по догляду згідно Акту приймання-передачі та сплатити за нього визначену Договором грошову суму. Загальна вартість Комплексу по догляду за цим Договором складає 33700 гривень (п.5.1 Договору). Відповідно до п.п.5.2, 5.3, 5.4 Договору сторони погодили, що Клієнт може сплатити вартість Комплексу по догляду двома способами: одноразовим платежем на поточний рахунок, або сплатити частинами. При оплаті Комплексу по догляду частинами Клієнт в день підписання Договору вносить на поточний рахунок перший платіж в розмірі 9000 гривень, а іншу частину вартості послуг рівними платежами до 05 числа місяця протягом шести місяців в розмірі 4117 гривень. В силу положень ст.901 ЦК України за договором про надання послуг одна сторона (виконавець) зобов»язується за завданням другої сторони (замовинка) надати послугу, яка споживається в процесі вчинення певної дії або здійснення певної діяльності, а замовник зобов»язується оплатити виконавцеві зазначену послугу, якщо інше не встановлено договором. Згідно з ст.ст.525, 526 Цивільного кодексу України, зобов»язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору, одностороння відмова від зобов»язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Відповідно до ст.611 Цивільного кодексу України, у разі порушення зобовязання настають правові наслідки, встановлені договором або законом. Судом встановлено, що позивач надала відповідачу комплекс послуг по догляду за шкірою обличчя 05.03.2015 р., що підтверджується Катом приймання-передачі наданих послуг. Будь-яких зауважень від Клієнта на час складання даного Акту щодо якості послуг не надійшло. З матеріалів справи вбачається, що відповідач оплатила надані послуги частково, і внесла грошову суму в розмірі 9000 гривень. 13.05.2015 р. ФОП [PERSON] надіслала на адресу [PERSON] письмову претензію щодо сплати суму боргу за Договором від 05.03.2015 р. На момент розгляду справи будь-яких доказів зі сторони відповідача на підтвердження виконання нею своїх зобов»язань за Договором суду не надано. На підставі п. 6.2 Договору, укладеного між сторонами, за невиконання чи неналежне виконання умов п.5.4, 5.5 Договору Клієнт сплачує неустойку у вигляді пені в розмірі 0,5% від несплаченої суми за кожен день прострочення виконання зобов»язання. Відповідно до ч.2 ст.625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов»язання, на вимогу кредитора зобов»язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. При зверненні до суду позивач просить стягнути відповідача штрафні санкції на підставі п.6.2 Договору в розмірі 1881,42 гривні, 3% річних від суми невиконаного зобов»язання в розмірі 94,06 гривень та інфляційні втрати в сумі 806,93 гривні за період з 06.04.2015 р. по 29.07.2015 р. Проведений позивачем розрахунок розміру пені, інфляційних втрат та 3% річних відповідає умовам Договору та вимогам чинного законодавства. Враховуючи викладене, оцінюючи всі досліджені докази в їх сукупності, суд приходить до висновку про обґрунтованість і доведеність позовних вимог, в зв»язку з чим позов підлягає задоволенню в повному обсязі. Питання щодо судових витрат суд вирішує на підставі ст.88 ЦПК України і вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь позивача судові витрати у справі, понесені при зверненні до суду.

Outcome: approved