Jurisdiction: civil
Date: 2019-11-03 00:00:00

Позивач звернулась до суду з вказаним позовом. Вимоги обґрунтовує тим, що 16.09.2001 року між нею та відповідачем було укладено шлюб, від шлюбу сторони по справі мають спільну дитину [PERSON] , [INFO] . 07 вересня 2005 року шлюб між сторонами по справі було розірвано. Дитина залишилась проживати з позивачем, відповідач з сім`єю не проживає з 2005 року. Після розірвання шлюбу між сторонами по справі, відповідач жодного разу не навідав сина та по сьогоднішній день відповідач зв`язку з сином не підтримує, ухиляється від виконання своїх батьківських обов`язків, не піклується про його фізичний та духовний розвиток, навчання, не забезпечує необхідним харчуванням, медичним оглядом, лікуванням, умов для отримання сином освіти не створює та не надає жодної матеріальної допомоги. Позивач звернулась до органу опіки та піклування із заявою про доцільність позбавлення батьківських прав відповідача та отримала висновок від органу опіки та піклування про доцільність позбавлення батьківських прав відповідача відносно сина [PERSON] . Дитина вважає своїм єдиним батьком [PERSON] , враховуючи вищевикладене позивач звернулась до суду для вирішення питання щодо позбавлення відповідача батьківських прав відносно сина [PERSON] . Позивач та його представник у судовому засіданні на позові наполягали та просили задовольнити позовні вимоги та не заперечували проти ухвалення заочного рішення по справі. Відповідач у судове засідання не з`явився, хоча належним чином був повідомлений про час та місце слухання справи (а.с. 38). Згідно ч.\~1\~ст.\~280\~ЦПК України,\~суд може\~ухвалити заочне\~рішення на\~підставі наявних\~у справі\~доказів за\~одночасного існування\~таких умов: відповідач\~належним чином\~повідомлений про\~дату,\~час і\~місце судового\~засідання; відповідач\~не з`явився\~в судове\~засідання без\~поважних причин\~або без\~повідомлення причин; відповідач\~не подав\~відзив; позивач не заперечує проти такого вирішення справи. У зв`язку з тим, що відповідач повідомлений належним чином про час та місце слухання справи, відповідач не з`явився в судове засідання без повідомлення причин, відповідач не подав відзив та враховуючи згоду позивача на заочний розгляд справи, суд вважає за необхідне ухвалити рішення про заочний розгляд справи. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що 07 вересня 2005 року шлюб між [PERSON] та [PERSON] було розірвано, що підтверджується свідоцтвом про розірвання шлюбу серії [NUMBER] , виданого Відділом реєстрації актів цивільного стану Біляївського районного управління юстиції Одеської області (а.с. 22). Від шлюбу сторони по справі мають спільного сина [PERSON] , [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] , зареєстрованого Великодальницькою сільською радою Біляївського району Одеської області, актовий запис № 14 (а.с. 9). 30.06.2006 року [PERSON] уклала шлюб з громадянином [PERSON] та змінила своє прізвище на [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER] , виданого Великодальницькою сільською радою Біляївського району Одеської області, актовий запис № 21 (а.с. 21). Згідно висновку органу опіки та піклування Біляївської районної державної адміністрації Одеської області № Н-159-20 від 12.04.2019 року вбачається, що орган опіки та піклування Біляївської районної державної адміністрації Одеської області вважає за доцільне позбавити батьківських прав [PERSON] , [INFO] , відносно неповнолітнього сина [PERSON] , [INFO] (а.с. 12-13). Згідно довідок (виписок з домової книги про склад сім`ї та прописки) виданих Хлібодарською селищною радою Біляївського району Одеської області № 947 від 15.05.2019 року та № 1457 від 12.08.2019 року, вбачається що [PERSON] зареєстрований та проживає разом з матір`ю та вітчимом (а.с. 14, 15). Як вбачається з характеристик наданих [PERSON] Хлібодарською селищною радою Біляївського району Одеської області № 314 від 15.02.2019 року, № 948 від 15.05.2019 року та № 1437 від 07.08.2019 року та характеристик наданих директором та класним керівником КУ «Рішельєвський ліцей» від 14.02.2019 року та 15.05.2019 року, [PERSON] проживає з матір`ю, вітчимом та братом, виховується доброзичливим, працелюбним та відповідальним. Матір та вітчим приділяють належну увагу вихованню дитини. За місцем проживання родина характеризується позитивно. Вітчим залучає [PERSON] до суспільно-корисних справ, прищеплює пасинку інтерес до спорту, активного відпочинку та спорту. Громадянин [PERSON] , який є біологічним батьком дитини, не проявляв зацікавленості та взагалі не брав участі в житті та вихованні дитини. Від виконання своїх батьківських обов`язків він самоусунувся (а.с. 16, 17, 18, 19, 20). В судовому засіданні неповнолітній [PERSON] висловився за позбавлення його біологічного батька прав відносно нього. Відповідно до ч. 8\~ст. 7 СК України\~регулювання сімейних відносин має здійснюватися з максимально важливим урахуванням інтересів дитини. Згідно статей\~9,\~18 Конвенції «Про права дитини», ратифікованої Постановою Верховної Ради України 27.02.1991 р., № 780-Х11 батьки несуть основну відповідальність за виховання дітей. Найважливіший обов`язок матері і батька це обов`язок виховувати, ростити дитину; батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дітей, їх фізичний, духовний та моральний розвиток, готувати до самостійного життя, забезпечити здобуття повної загальної освіти, держави-учасниці поважають право дитини, яка розлучається з одним чи обома батьками, підтримувати на регулярній основі особисті відносини і прямі контакти з обома батьками, за винятком випадків, коли це суперечить найкращим інтересам дитини. Приписами вказаної\~ Конвенції, Закону України «Про охорону дитинства», Європейської\~Конвенції «Про здійснення прав дітей», ратифікованої Україною 03.08.2006 р., Конвенції «Про юрисдикцію, право, яке признається, виконується та співробітництво стосовно батьківської відповідальності та міру захисту дітей», ратифікованої Україною 14.09.2006 р., гарантовано та забезпечено право дитини з боку усіх державних та приватних структур, а також з боку батьків на належне батьківське виховання та піклування, забезпечення дитини сімейним затишком, розвиток індивідуальності та захисту всіх прав дитини навіть від самих батьків, що не суперечить вимогам\~ст. 150 СК України. Відповідно до ст. 150 СК України батьки зобов`язані виховувати дітей в дусі поваги до прав та свобод інших людей, любові до своєї сім`ї та родини, свого народу, своєї Батьківщини. Батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дітей, їхній фізичний, духовний та моральний розвиток, забезпечити здобуття дітьми повної загальної середньої освіти, готувати їх до самостійного життя. Батьки зобов`язані поважати дітей. Згідно зі ст. 157 СК України питання виховання дітей вирішується батьками спільно. Той із батьків, хто проживає окремо від дітей, зобов`язаний брати участь у їхньому вихованні і має право на особисте спілкування з нею. Згідно ст. 164 Сімейного Кодексу України, батьки, які ухиляються від своїх обов`язків по вихованню дітей, можуть бути позбавлені судом батьківських прав. Позбавлення батьківських прав це захист інтересів дітей і санкція за протиправну поведінку батьків. У постанові Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківський прав» від 30 березня 2007 року зазначено, що ухилення батьків від виконання своїх батьківських обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема, не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Статтею 12 Закону України «Про охорону дитинства»\~передбачено, що на кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки, або особи, які їх замінюють, мають право і зобов`язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров`я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці. Вищевикладені обставини свідчать, про байдуже ставлення відповідача до виховання своєї дитини, так як жодного з обов`язків які передбачені національним та міжнародним законодавством, а також моральним сімейними цінностями відповідач не виконує, зухвало нехтує та проявляє батьківську бездіяльність. За таких обставин, суд вважає за необхідне позов задовольнити в повному обсязі. Крім того, статтею 169 СК України\~передбачено право батьків на поновлення\~\~у батьківських правах, тому відповідач не позбавлений цієї можливості, якщо змінить своє відношення до дитини, проявить турботу та піклування щодо сина.

Outcome: approved