Jurisdiction: civil
Date: 2014-06-04 00:00:00

Позивач звернулась до суду з позовом до [PERSON], яка діє в своїх інтересах та інтересах малолітнього [PERSON] з даним позовом посилаючись на те, що з 12.10.1974 року по 02.08.1983 року вона перебувала у шлюбі з [PERSON]. У шлюбі народився син [PERSON], [INFO]. [INFO] р. [PERSON] помер. Після його смерті залишилось наступне спадкове майно: квартира [ADDRESS], земельна ділянка загальною площею 0,050 га, яка знаходиться у [ADDRESS], садовий будинок [ADDRESS]. Як вказано у позові, рішенням Оболонського р/с м. Києва від 21.01.2014 р. по справі № 2/756/2924/14 також визнано спадковим майном, яке залишилось після померлого [PERSON] [ADDRESS] та гаражний бокс [ADDRESS]. Єдиним спадкоємцем після померлого [PERSON] був його син [PERSON]. Проте, прийняти спадщину він не встиг, оскільки сам помер [INFO] р. Як вказує представник, у відповідності до вимог ч. 1 ст. 1276 ЦК України в порядку спадкової трансмісії спадкоємцями [PERSON] є позивач [PERSON], відповідач [PERSON], з якою він перебував у шлюбі на момент смерті, та їх неповнолітній син [PERSON], [INFO] До нотаріальної контори із заявами про прийняття спадщини звернулись позивач та відповідач [PERSON] в своїх інтересах та інтересах неповнолітнього сина. На час звернення до суду свідоцтва про право на спадщину сторони не отримали. Тому вважає, що відповідно до норм чинного цивільного законодавства всі сторони мають право на 1/3 частину спадкового майна, а тому заявила позовну вимогу про визнання спадкового майна спільною частковою власністю в рівних частках по 1/3 частині за кожним зі спадкоємців, поділ спадкового майна, про виділення в натурі її частки у спадковому майні та визнання за нею права власності на [ADDRESS] та просять виділити відповідачу [PERSON] та неповнолітньому [PERSON] та визнати за ними право спільної власності на [ADDRESS], земельну ділянку загальною площею 0,050 га, яка знаходиться у [ADDRESS], садовий будинок [ADDRESS], гаражний бокс [ADDRESS]. Припинити право власності [PERSON] на 1/3 частину [ADDRESS], припинити право власності неповнолітнього [PERSON] на 1/3 частину квартиру [ADDRESS], припинити її право власності на 1/3 частину [ADDRESS], 1/3 частину земельної ділянки загальною площею 0,050 га, яка знаходиться у [ADDRESS], 1/3 частину садового будинку [ADDRESS], 1/3 частину гаражного боксу [ADDRESS] та стягнути з позивача на користь [PERSON] грошову компенсацію різниці вартості спадкового майна у сумі 39793 грн. 54 коп.. а судовий збір стягнути із відповідача на користь позивача. У судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримала посилаючись на обставини викладені у позовній заяві. В судовому засіданні відповідачка в своїх інтересах та інтересах неповнолітнього сина, проти позовних вимог заперечувала у повному об'ємі. Вважає, що [ADDRESS] повинна належати тільки її сину [PERSON] [INFO] (при цьому, що в матеріалах справи усе вказує на те, що дана дитина народилась у [INFO]) Представник відповідача у судовому засіданні проти позову заперечив у повному об'ємі та зазначив, що у матеріалах справи є рішення судді Оболонського р/с м. Києва від 21.01.2013 р., яким вже було вирішено дані позовні вимоги та у них частково було відмовлено. Представник 3 особи - Головного управління юстиції у м. Києві в судове засідання не з'явився, подав заяву про розгляд справи у його відсутність. Представник 3 особи - служби у справах дітей Подільської районної у м. Києві державної адміністрації в судове засідання не з'явився. Суд, заслухавши пояснення сторін та їх представників, дослідивши письмові докази по справі, встановив наступне. З 12.10.1974 р. по 02.08.1983 р. позивач [PERSON] перебувала у зареєстрованому шлюбі із [PERSON] Від цього шлюбу у них народився син [PERSON], [INFO] [INFO] р. [PERSON] помер. Після його смерті залишилось наступне спадкове майно: [ADDRESS], що підтверджується договором купівлі-продажу від 19.12.2000 р., посвідченим приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу [PERSON], реєстровий номер К9651, земельна ділянка загальною площею 0,050 га, яка знаходиться у [ADDRESS], що підтверджується державним актом на право власності на земельну ділянку серії ЯБ № 284612 від 24.02.2005 року, садовий будинок [ADDRESS]., що підтверджується свідоцтвом про право власності на нерухоме майно № 2852 від 10.06.2009 р., виданим Гнідинською сільською радою на підставі рішення виконкому Бориспільської міської ради Київської обл. № 71 від 28.04.2009 р. Як з'ясував суд, дійсно рішенням Оболонського р/с м. Києва від 21.01.2013 р. також визнано спадковим майном, яке залишилось після померлого [PERSON] [ADDRESS], загальною площею 51,54 кв. м., житловою площею 30,7 кв. м. та гаражний бокс [ADDRESS]. Згідно до ч. 3 ст. 61 ЦПК України обставини, встановлені судовим рішенням у цивільній, господарській або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини. Як вбачається із матеріалів справи та не заперечується сторонами, спадкоємцем після померлого [PERSON] був його син [PERSON] Проте, прийняти спадщину він не встиг, оскільки сам помер [INFO] р. Згідно до ч. 1 ст. 1276 ЦК України якщо спадкоємець за заповітом або за законом помер після відкриття спадщини і не встиг її прийняти, право на прийняття належної йому частки спадщини, крім права на прийняття обов'язкової частки у спадщині, переходить до його спадкоємців (спадкова трансмісія). Як з'ясовано судом, спадкоємцями [PERSON] є позивач [PERSON], а також відповідач [PERSON], з якою він перебував у шлюбі на момент смерті, та його неповнолітній син [PERSON] [INFO] (інших даних щодо дитини суду не було надано). 08.01.2013 р. позивач [PERSON] звернулась до 11-ї Київської державної нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини після померлого сина [PERSON], який не встиг оформити своїх спадкових прав після смерті батька [PERSON] З аналогічною заявою до нотаріальної контори також звернулась відповідач [PERSON] в своїх інтересах та інтересах неповнолітнього сина. Дані обставини підтверджуються копією спадкової справи заведеної в 14-й та 11-й нотаріальних конторах. На час розгляду даної справи, спадщина спадкоємцями прийнята, свідоцтво про право власності на спадкове майно не видавалось. У відповідності до положень ст. 1261 ЦК України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. Частки кожного спадкоємця у спадщині є рівними, якщо спадкодавець у заповіті сам не розподілив спадщину між ними (ч. 1 ст. 1278 ЦК України). При успадкуванні спадщини кількома особами на спадкове майно поширюється правовий режим спільної часткової власності відповідно до гл. 26 ЦК. Правовий режим спільної часткової власності визначається гл. 26 ЦК з урахуванням інтересів усіх її учасників. Володіння, користування і розпорядження частковою власністю здійснюється за згодою всіх співвласників, а за відсутності згоди спір вирішується судом. Оскільки свідоцтва про право власності на спадкове майно сторонами не отримувались, позивач просить визнати спадкове майно спільною частковою власністю в рівних частках по 1/3 частині за кожним зі спадкоємців. Суд враховуючи положення ст. 1278 та гл. 26 ЦК України вважає за можливе визнати за сторонами - [PERSON], [PERSON] та [PERSON] право спільної часткової власності в рівних частках по 1/3 частині за кожним на спадкове майно, яке залишилось після померлого [PERSON], який не встиг оформити своїх спадкових прав після смерті свого батька [PERSON], а саме: [ADDRESS], [ADDRESS], земельну ділянку загальною площею 0,050 га, яка знаходиться у [ADDRESS], садовий будинок [ADDRESS], гаражний бокс [ADDRESS]. Згідно до ч. 2 ст. 1278 ЦК України кожен із спадкоємців має право на виділ його частки в натурі. Положеннями ст. ст. 364, 367 ЦК України передбачено, що кожен із співвласників має право на виділ його частки майна, що є у спільній частковій власності, в натурі або його поділ з дотриманням вимог ст. 183 ЦК України. З урахуванням наведеного, виділ спадкоємцю його частки в спадщині в натурі проводиться з огляду на сукупність (кількість) об'єктів, що складають спадщину, їх вартість та з урахуванням можливості виділу в натурі такої частки. Правочин про поділ спадщини здійснюється за згодою спадкоємців, що прийняли спадщину, і оформляється договором між ними, у якій зазначаються належні їм реальні частки у спадщині. Даний договір може стосуватися як поділу усього спадкового майна, так і виділу частки одного чи кількох спадкоємців. При цьому допускається грошова компенсація, якщо вартість майна є різною. При недосягненні згоди поділ здійснюється у судовому порядку відповідно до часток, належних кожному із спадкоємців. У останньому випадку поділ спадкового майна оформляється судовим рішенням (п. 230 Інструкції про порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами України). Як з'ясовано судом, загальна вартість спадкового майна становить 1544803,04 грн., що складається з: [ADDRESS] - 554727,89 грн., [ADDRESS] - 531754,15 грн., гаражний бокс [ADDRESS] - 79543 грн., садовий будинок та земельна ділянка, розташовані за адресою: [ADDRESS] - 378778 грн., тобто 1/3 частина спадкового майна становить 514934,35 грн. У судовому засіданні встановлено, що позивач [PERSON] проживає разом зі своїм сином [PERSON], невісткою [PERSON] та малолітнім онуком [PERSON] у житловому приміщенні загальною площею 33,7 кв.м., яке складається з однієї кімнати площею 13,1 кв.м., іншого житла позивач не має. У відповідності до ст. 365 ЦК України право особи на частку у спільному майні може бути припинене за рішенням суду на підставі позову інших співвласників, якщо: частка є незначною і не може бути виділена в натурі; річ є неподільною; спільне володіння і користування майном є неможливим; таке припинення не завдасть істотної шкоди інтересам співвласника та членам його сім'ї. При цьому позов може бути пред'явлено з підстав п. п. 1-3 ч. 1 ст. 365 ЦК України за умови, що це не завдасть істотної шкоди інтересам співвласника та членам його сім'ї (п. 4 ч. 1 ст. 365 ЦК України). Нормою ст. 365 ЦК України передбачено можливість за позовом інших співвласників припинити право особи на частку у спільному майні. При цьому, згоди особи, право якої на частку у спільному майні припиняється, на отримання компенсації за його частку не потрібно (позивачу лише необхідно внести вартість частки, право на яку припиняється, на депозитний рахунок суду та довести визначені законом умови для припинення права власності). Враховуючи ту обставину, що спільне проживання сторін неможливе, частка відповідач та її малолітнього [PERSON] у [ADDRESS] є незначною і не може бути виділена в натурі, у відповідача є інше нерухоме майно, суд приходить до висновку, що право власності відповідача [PERSON] та її малолітнього сина [PERSON] на [ADDRESS] повинно бути припинено із виплатою відповідачу грошової компенсації та наступним поділом спадкового майна, а саме: [PERSON] виділити та визнати за нею право власності на [ADDRESS]; [PERSON] та неповнолітньому [PERSON] виділити та визнати за ними право спільної власності на [ADDRESS], земельну ділянку загальною площею 0,050 га, яка знаходиться у [ADDRESS], садовий будинок [ADDRESS], гаражний бокс [ADDRESS].

Outcome: approved