Jurisdiction: civil
Date: 2019-08-14 00:00:00

Позивач звернулась до суду з позовом, в якому просить стягувати з [PERSON] , [INFO] , аліменти на користь [PERSON] , [INFO] на утримання доньки [PERSON] , [INFO] , у розмірі % всіх видів доходів його заробітку щомісячно, але не менше 100% прожиткового мінімуму до повноліття дитини починаючи з дня подачі даного позову; стягувати з [PERSON] , [INFO] ,аліменти на утримання [PERSON] , [INFO] , яка проживає з донькою [PERSON] , яка не може обходитися без постійного стороннього догляду, у твердій грошовій сумі 2000 грн. щомісяця до досягнення дитиною трьох років починаючи з дня подачі даного позову. В обґрунтування вказала, що з відповідачем перебуває в шлюбі, який зареєстрований 29.04.2017 року Житомирським міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Житомирській області про що зроблено відповідний актовий запис № 631. Відповідач є батьком малолітньої дитини [PERSON] , [INFO] . Дитина проживає разом з позивачем та знаходиться на її утриманні. На сьогоднішній день потребує постійного догляду, тому позивач позбавлена можливості працювати та забезпечувати себе та свою дитину належним чином. Відповідач допомагає матеріально дитині, але даних коштів, не вистачає, щоб в повній мірі забезпечити гармонійний розвиток дитині. Угоди про добровільну сплату аліментів не досягнуто. Ухвалою суду від 01.08.2019 року відкрито провадження та призначено до розгляду в порядку спрощеного провадження з викликом сторін. 14.08.2019 року від відповідача до суду надійшов відзив на позовну заяву, в обґрунтування якого вказав, що визнає позов частково, а саме погоджуюся сплачувати аліменти на утримання доньки [PERSON] у розмірі 1/4 частини заробітку (доходу), але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку до досягнення дитиною повноліття. Щодо стягнення аліментів на [PERSON] , то кошти на її утримання у мене відсутні через хворобу. Крім того, на утриманні має хвору матір, яка є інвалідом. Інвалідність матері викликана частими астматичними приступами. Позивач в судовому засіданні позовні вимоги підтримала повністю, просила їх задовольнити. Відповідач та його представника в судовому засіданні позовні вимоги визнали частково. Заслухавши позиції сторін, дослідивши матеріали справи, оцінюючи докази в їх сукупності за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному та об`єктивному розгляді справи в судовому процесі на засадах змагальності, як того вимагає ст. 12 ЦПК України, та у відповідності з ч. 1 ст. 81 ЦПК України, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню, виходячи з наступного. Відповідно до ст.17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини», ч.1 ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, право особи на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку кореспондується з обов`язком добросовісно користуватися наданими законом процесуальними правами, утримуватись від дій, що зумовлюють затягування судового процесу, та вживати надані процесуальним законом заходи для скорочення періоду судового провадження (п.35 рішення від 07.07.1989р. Європейського суду з прав людини у справі «Юніон Еліментарія Сандерс проти Іспанії» (AlimentariaSandersS.A. v. Spain). Обов`язок швидкого здійснення правосуддя покладається, в першу чергу, на відповідні державні судові органи. Розумність тривалості судового провадження оцінюється в залежності від обставин справи та з огляду на складність справи, поведінки сторін, предмету спору. Нездатність суду ефективно протидіяти недобросовісно створюваним учасниками справи перепонам для руху справи є порушенням ч.1 ст.6 даної Конвенції (§ 66 - 69 рішення Європейського суду з прав людини від 08.11.2005 р. у справі «Смірнова проти України»). Судом встановлено, що сторони зареєстровану шлюб 29.04.2017 року Житомирським міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Житомирській області про що зроблено відповідний актовий запис № 631. Від спільного життя мають малолітню доньку [PERSON] , [INFO] , що підтверджується копією свідоцтва про народження. Таким чином між сторонами виник спір, який витікає зі шлюбно-сімейних відносин щодо надання утримання матері дитини до досягнення нею трирічного віку. Згідно копії свідоцтва про хворобу № 26/3-і від 07.03.2019 року, Статтею 75 СК України, передбачено, що дружина, чоловік повинні матеріально підтримувати один одного. Право на утримання (аліменти) має той із подружжя, який є непрацездатним, потребує матеріальної допомоги, за умови, що другий із подружжя може надавати матеріальну допомогу. Відповідно до ч. 1 ст. 76 СК України, розірвання шлюбу не припиняє права особи на утримання, яке виникло у неї за час шлюбу. Статтею 84 СК України, передбачено право дружини на утримання під час вагітності та у разі проживання з нею дитини: дружина, з якою проживає дитина, має право на утримання від чоловіка - батька дитини до досягнення дитиною трьох років; право на утримання вагітна дружина, а також дружина, з якою проживає дитина, має незалежно від того, чи вона працює, та незалежно від її матеріального становища, за умови, що чоловік може надавати матеріальну допомогу; аліменти, присуджені дружині під час вагітності, сплачуються після народження дитини без додаткового рішення суду . Відповідно до ст. 180 СК України, батьки зобов`язані утримувати своїх неповнолітніх дітей. Відповідно до ч. 1 ст. 182 Сімейного Кодексу України при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 4) інші обставини, що мають істотне значення. Ч. 3 ст. 181 СК України передбачає, що спосіб стягнення аліментів, визначений рішенням суду змінюється за рішенням суду за позовом одержувача аліментів. Відповідно до ч. 2 ст. 182 СК України слідує, що розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Відповідно до ч. 1 ст. 182 Сімейного Кодексу України при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 4) інші обставини, що мають істотне значення. Відповідно до ч. 1 ст. 184 СК України якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, частину доходу одержує в натурі, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення, суд за заявою платника або одержувача може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Законом України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо посилення захисту права дитини на належне утримання шляхом вдосконалення порядку стягнення аліментів» від 17.05.2017 № 2037-VIII, який набрав чинності 08.07.2017 року , внесено зміни до ч. 2 ст. 182 СК України, відповідно до якої мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Згідно п. 17 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства. Материнства та стягнення аліментів» № 3 від 15.05.2006 року зазначено, що при вирішенні питання щодо розміру аліментів, суд повинен ураховувати: стан здоров`я, матеріальне становище дитини і платника аліментів; наявність в останнього інших неповнолітніх дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, повнолітніх дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. Сторони, будучи батьками дитини, зобов`язані здійснювати її утримання до досягнення ними повноліття, що відповідає положенням ст. 51 Конституції України та ст. 180 СК України. Статтею 7 Закону України «Про Державний бюджет України на 2019 рік» № 2629-VІІI від 23.11.2018 року передбачено, що прожитковий мінімум для дітей віком до 6 років: дітей віком до 6 років: з 1 січня 2019 року - 1626 гривень, з 1 липня - 1699 гривень, з 1 грудня - 1779 гривень. Оскільки відповідач є батьком дитини, то нарівні з матір`ю зобов`язаний утримувати її до досягнення нею повноліття. При визначенні розміру аліментів суд враховує, що відповідач є працездатним, фізично здоровим, за станом здоров`я може надавати допомогу на утримання дитини, враховуючи заявлені позовні, суд присуджує аліменти, які підлягають стягненню з відповідача, на утримання малолітнього доньки розмірі ј частини всіх видів його заробітку (доходу) щомісяця, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Ст. 191 ч. 1 СК України, передбачено, що аліменти присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову. Відповідно до ч. 1 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Суд, дослідивши надані по справі докази, давши оцінку законності заявлених позовних вимог, прийшов до висновку про задоволення позову. Суд вважає, що у позивача виникло право на отримання від відповідача аліментів, так як позивачка виховує малолітню дитину віком до трьох років, батьком якої є відповідач і право на це утримання вона має до 01.11.2020 року. На підставі ст.141 ЦПК України з відповідача підлягає стягненню на користь держави судовий збір в сумі 768,40 грн., так як позивач звільнений від сплати судового збору на підставі п. 3 ч. 1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір». На підставі ст.ст.75, 76, 84 Сімейного кодексу України,

Outcome: partial