Jurisdiction: civil
Date: 2016-01-26 00:00:00

Позивач звернувся із позовом, де вказав що 03.08.2014 у місті Житомирі на перехресті вулиць Київська Східна сталася дорожньо-транспортна пригода, в наслідок якої зітнулися керований [PERSON] автомобіль ВМW ХІ, державний номерний знак [NUMBER] та належний [PERSON] автомобіль ЗАЗ-110308, державний номерний знак [NUMBER], під його керуванням. Автомобіль ЗАЗ-110308, державний номерний знак [NUMBER] отримав механічні пошкодження. Винним у даній ДТП був визнаний [PERSON], цивільно-правова відповідальність якого була застрахована у ПрАТ «УТСК». У звязку з викладеним позивач просив: «Стягнути з ПАТ «Українська транспортна страхова компанія» на користь [PERSON] матеріальний збиток у розмірі 36 780 грн. завданий внаслідок ДТП. Стягнути солідарно з [PERSON] та [PERSON] на користь [PERSON] моральну шкоду у розмірі 3 220 грн. завдану внаслідок ДТП.» Сторони у судове засідання не зявилися, про причини неявки суд не повідомили. Представник позивача до суду надіслав заяву про розгляд справи за його відсутності, в якій позов свого довірителя підтримав. Відповідач [PERSON] та третя особа [PERSON] надіслали заяви про розгляд справи за їх відсутності, в яких позовні вимог визнали. Відповідачі [PERSON] та представник відповідача ПАТ «Українська транспортна страхова компанія» у судове засідання не зявились, заяв про розгляд справи за їх відсутності не надали та не повідомили про поважні причини неявки, хоча про час та місце розгляду справи повідомлялися належним чином. За таких обставин, відповідно до ч.1 ст.224 ЦПК України, суд має можливість ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів. Дослідивши матеріали справи, суд задовольняє позов частково виходячи з наступного. Спірні правовідносини регулюються ст.1194 ЦК України, відповідно до якої особа, яка застрахувала свою цивільну відповідальність, у разі недостатності страхової виплати (страхового відшкодування) для повного відшкодування завданої нею шкоди зобовязана сплатити потерпілому різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням). У судовому засіданні встановлено, що 03.08.2014 у місті Житомирі на перехресті вулиць Київська Східна сталася дорожньо-транспортна пригода, в наслідок якої зітнулися керований [PERSON] автомобіль ВМW ХІ, державний номерний знак [NUMBER] та належний [PERSON] автомобіль ЗАЗ-110308, державний номерний знак [NUMBER], під керуванням [PERSON] Автомобіль ЗАЗ-110308, державний номерний знак [NUMBER] отримав механічні пошкодження. Постановою Андрушівського районного суду м. Житомира від 18.02.2015 року винним у даній ДТП був визнаний [PERSON] (а. с. 5). Згідно з висновком експертного автотоварознавчого дослідження № 3790 від 12.08.2014, матеріальний збиток, заподіяний власнику автомобіля ЗАЗ-110308, державний номерний знак [NUMBER] в результаті його пошкодження при ДТП, складає 36 780 грн. (а. с. 9-18). Судом також встановлено, що [PERSON] керував належним [PERSON] автомобілем ЗАЗ-110308, державний номерний знак [NUMBER] на відповідній правовій підставі, відповідно до п.2.2 ПДР, отримавши вказаний транспортний засіб та реєстраційний документ на нього від власника [PERSON] Відповідно до положень статей 386, 395, 396 ЦК України, положення щодо захисту права власності поширюються також на осіб, які хоч і не є власниками, але володіють майном на праві господарського відання, оперативного управління або іншій підставі, передбаченій законом чи договором (речове право), такі особи мають право вимагати відшкодування шкоди, завданої цьому майну. Таким чином, судом встановлено, що відповідно до статті 1166 ЦК України, є підстави для настання цивільно-правової відповідальності відповідача [PERSON] перед позивачем [PERSON] Разом з тим, судом встановлено, що відповідно до полісу обовязкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів № АС/443652 від 12.10.2013, громадянином [PERSON] було застраховано в ПАТ «Українська транспортна страхова компанія» свою цивільно-правову відповідальність на випадок заподіяння шкоди третім особам під час дорожньо-транспортної пригоди, яка сталася за участю забезпеченого транспортного засобу - ВМW ХІ, державний номерний знак [NUMBER]. Термін дії договору з 12.10.2013 по 11.10.2014 (а. с. 19). Відповідності до ч.ч.20/1.1 та 20/1.2 ст.20/1 ЗУ «Про обовязкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», у разі зміни власника забезпеченого транспортного засобу договір страхування зберігає чинність до закінчення його дії. У разі відчуження забезпеченого транспортного засобу права та обовязки страхувальника переходять до особи, яка прийняла такий транспортний засіб у свою власність. Таким чином, оскільки [PERSON] керував автомобілем ВМW ХІ, державний номерний знак [NUMBER] на законних підставах (доказів протилежного суду не надано), суд дійшов до висновку про те, що права та обовязки за полісом обовязкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів № АС/443652 від 12.10.2013 перейшли до нього. У звязку з викладеним, відповідно до положень статті 1194 ЦК України, суд дійшов до висновку про те, що шкода заподіяна в наслідок ДТП позивачу [PERSON] підлягає відшкодуванню з ПАТ «Українська транспортна страхова компанія» за виключенням франшизи 1000 гривень, оскільки сума відшкодування не перевищує розмір страхової суми по договору 50 000 гривень. Також, суд вважає обґрунтованою і вимогу позивача про відшкодування моральної шкоди, оскільки така шкода діями відповідача [PERSON] була йому заподіяна і полягала в тому, що він зазнав душевних переживань з приводу пошкодження переданого йому майна, був вимушений докладати додаткових зусиль для організації свого життя, витрачання часу та зусиль на ремонт автомобіля, подачу та підтримання позову тощо. Суд вважає, що розмір відшкодування, яке просить стягнути з відповідача на свою користь позивач є дещо завищеним, а тому, враховуючи характер та тривалість моральних страждань, ступінь їх доведеності в суді, суд стягує з відповідача на користь позивача 500 гривень на відшкодування такої шкоди. Суд відмовляє в задоволенні позову в частині стягнення коштів на відшкодування моральної шкоди з [PERSON], оскільки відповідно до статті 1167 ЦК України, моральна шкода, завдана фізичній особі неправомірними діями відшкодовується особою, яка її завдала, в даному випадку [PERSON] Крім того, відповідно до ст.88 ЦПК України, суд, пропорційно до розміру задоволених позовних вимог, стягує з відповідачів ПАТ «Українська транспортна страхова компанія» та [PERSON]В на користь позивача понесені ним судові витрати. На підставі викладеного,

Outcome: partial