Jurisdiction: civil
Date: 2014-06-25 00:00:00

Позивач звернулась до суду з вказаним позовом, мотивуючи його тим, що [INFO] помер її чоловік [PERSON], після його смерті відкрилась спадщина у вигляді житлового будинку з господарськими будівлями [ADDRESS], який належав померлому на праві власності на підставі свідоцтва про право на спадщину від 03.10.1990р. Вона є єдиним спадкоємцем першої черги як дружина померлого і в установлений законом строк звернулась до нотаріуса з заявою про прийняття спадщини, але нотаріусом їй відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом у зв'язку з тим, що спадкодавцем було здійснено самовільну реконструкцію житлового будинку. Для узаконення права власності на самочинно зведені об'єкти та введення реконструйованого житлового будинку в експлуатацію вона звернулась до Інспекції ДАБК в Донецькій області, де їй повідомили, що станом на 2014 р. законом не продовжені повноваження Інспекції щодо прийняття в експлуатацію самовільно зведених житлових будівель, в зв'язку з чим вона змушена звернутися до суду, оскільки вказані обставини об'єктивно перешкоджають їй у оформленні права на спадщину у встановленому законодавством порядку. Просить визнати за нею право власності в порядку спадкування на вказаний житловий будинок з господарськими будівлями. Представник позивача в судове засідання не прибула, надала заяву про розгляд справи без її участі, позов підтримує повністю. Представник відповідача в судове засідання не прибула, надала заяву про розгляд справи без її участі, просять прийняти рішення на розсуд суду відповідно до закону. Суд вважає можливим провести розгляд справи у відсутність сторін та їх представників за наявними у справі доказами. Суд, дослідивши матеріали справи, знаходить позов обґрунтованим та таким, що підлягає повному задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що [INFO] помер [PERSON], з яким позивачка на день його смерті знаходилась в зареєстрованому шлюбі (арк.. 7-8) Після його смерті відкрилась спадщина у вигляді житлового будинку з господарськими будівлями [ADDRESS], який належав померлому на праві власності на підставі свідоцтва про право на спадщину за законом, посвідченим державним нотаріусом Першої харцизької державної нотаріальної контори 03.10.1990р. (арк..9) Право власності на вказаний будинок за померлим було зареєстровано у встановленому законом порядку, що підтверджується реєстровим написом на свідоцтві про право на спадщину за законом, довідкою ХКП «БТІ» від 25.04.2014р. та інформаційною довідкою з Реєстру прав власності на нерухоме майно від 19.06.2014р. При цьому, вказаний будинок в іпотеці, під арештом та іншою забороною не знаходиться (арк.. 9,14,22-23). Згідно технічного паспорту на житловий будинок [ADDRESS], виданого 05.12.2012р., його загальна площа становить 146,2 кв.м., житлова площа - 68,2 кв.м., будинок відмічений на плані літ.А2. На земельній ділянці також знаходяться господарські споруди - кухня (літ.Б), сарай (літ.В), сарай (літ.Д), уборна (літ.Е). Відповідно до довідки ХКП «БТІ» від 25.04.2014р. станом на 28.05.2013 р. виявлено самочинне перепланування, реконструкція та добудова вказаного житлового будинку, здійснене у 1993р. та 2012р. Будинок до експлуатації не зданий, свідоцтво про право власності на перепланований, реконструйований будинок не отримано. Згідно відповіді Першої харцизької державної нотаріальної контори від 24.06.2014р. із заявою про прийняття спадщини після смерті [PERSON] 22.07.2011р. звернулась його дружина [PERSON] - позивач у даній справі. Син померлого [PERSON] 22.07.2011р. звернувся із заявою про відмову від спадщини на користь [PERSON] (арк.. 24) Згідно інформаційної довідки зі Спадкового реєстру від 23.06.2014р. на підставі вказаної заяви [PERSON] заведена спадкова справа №51466342 після смерті [PERSON], яка на даний час є чинною, свідоцтва про право на спадщину не видавались (арк..25). Згідно з постановою державного нотаріуса Першої харцизької державної нотаріальної контори Берзінь-Усової І.А. від 28.04.2014 р. [PERSON] відмовлено в видачі свідоцтва про право на спадщину за законом після смерті [PERSON] на житловий будинок [ADDRESS] у зв'язку з відсутністю правоустановчого документу на перепланований, реконструйований житловий будинок. Згідно ст. 3 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Згідно ст.4 ЦПК України здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законами України. Відповідно до ст. 16 ЦК України визнання права є одним із способів захисту цивільних прав. Згідно ст. 316 ЦК України правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб. Згідно ст. 317 ЦК України власникові належать права володіння, користування та розпорядження своїм майном. Згідно ст. 326 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Згідно зі ст. 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Відповідно до ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті, в тому числі право власності. Відповідно до ст. 1261 ЦК України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, той з подружжя, який його пережив, та батьки. Згідно з ч.5 ст. 1268 ЦК України незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. Зі змісту глави 89 ЦК України вбачається, що оформлення спадщини здійснюється шляхом видачі нотаріусом спадкоємцям свідоцтва про право на спадщину після спливу шести місяців з часу відкриття спадщини. В п. 23 Постанови Пленуму ВСУ від 30.05.2008 р. № 7 «Про судову практику у справах про спадкування» вказано, що свідоцтво про право на спадщину видається за письмовою заявою спадкоємців, які прийняли спадщину в порядку, встановленому цивільним законодавством. За наявності умов для одержання в нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину вимоги про визнання права на спадщину судовому розглядові не підлягають. У разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження. З аналізу вищевикладених норм діючого законодавства вбачається, що законом визначений нотаріальний порядок оформлення права на спадщину, що відповідає сукупності функцій, притаманних юрисдикційній діяльності судів та нотаріусів. Визнання права власності на спадкове майно в судовому порядку є винятковим способом захисту, що має застосовуватися, якщо існують перешкоди для оформлення спадкових прав у нотаріальному порядку. Оцінивши обставини справи, надані сторонами докази в їх сукупності за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів, суд вважає встановленим та доведеним, що позивач, будучи спадкоємицею першої черги після смерті свого чоловіка [PERSON] і маючи право на спадщину від дня його смерті, в установлений законом строк звернувшись до нотаріуса із заявою про прийняття спадщини, в установленому діючим законодавством нотаріальному порядку не може оформити своє право на спадщину, оскільки відсутній правоустановчий документ на житловий будинок, який був реконструйований та переобладнаний її померлим чоловіком, у зв'язку з чим їй нотаріусом було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом після смерті чоловіка. Іншим чином оформити свої права вона немає можливості. Вказані обставини суд вважає об'єктивними, непереборними перешкодами для оформлення права власності на спадкове майно в поза судовому порядку, у зв'язку з чим вважає необхідним відповідно до ст.. 4 ЦПК України, ст.16 ЦК України захистити права позивача шляхом визнання за нею права власності на спадкове майно. При цьому, суд враховує, що право власності померлого [PERSON] на вказаний житловий будинок було зареєстровано у встановленому порядку і він за життя здійснював свої правомочності власника. Інші особи на це майно після його смерті не претендують і чиї-небудь права в результаті визнання за позивачем права власності не порушуються. На підставі вищевикладеного, позов слід задовольнити повністю.

Outcome: approved