Jurisdiction: civil
Date: 2019-12-09 00:00:00

Позивач звернулась до суду з вказаним позовом до відповідача, в якому просить розірвати шлюб, укладений між ними 04.06.1994, посилаючись на те, що спільне життя між сторонами не склалось, через розбіжності в поглядах на сімейне життя та подружні обов`язки, шлюбні відносини між сторонами припинено у серпні 1995 року. Позивач стверджує, що після припинення між сторонами шлюбних відносин відповідач (за його словами) поїхав жити до себе на батьківщину в с. Краснопіль, Чуднівського району, Житомирської області, відтоді вони не спілкувались і не підтримували ніяких відносин. Незважаючи на те, що позивач і відповідач живуть своїм особистим життям, юридично вони вважаються подружжям, а це має певні негативні наслідки у вигляді позбавлення права на отримання державної допомоги (субсидії). За даних обставин для звільнення від взаємних шлюбних обов`язків, передбачених Сімейним кодексом України, незважаючи на свій поважний вік і відстань позивач змушена вирішувати це питання в судовому порядку. Позивач просить не надавати термін на примирення, посилаючись на те, що їхній з відповідачем шлюб припинив існувати понад 23 роки тому. Спільних дітей від шлюбу сторони не мають. Спору між подружжям про поділ майна на даний час не існує. Позивач у судове засідання не з`явилась. Від позивача до суду надійшла заява, в якій вона просить справу розглядати без її участі, позов підтримує повністю та проти заочного розгляду справи не заперечує. Відповідач в судове засідання не з`явився, про день, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином шляхом направленням йому судових повісток про виклик у судові засідання засобами поштового зв`язку та публікації оголошення про виклик відповідача на офіційному веб-сайті Чуднівського районного суду Житомирської області, про причини нез`явлення відповідач не повідомив, у встановлений судом строк відзив не наддав. На підставі статей 211, 223, 280 Цивільного процесуального кодексу України (надалі по тексту ЦПК України) суд вважає можливим розглядати справу за відсутності учасників справи та ухвалити заочне рішення у справі на підставі наявних в ній доказів, оскільки позивач не заперечує проти заочного вирішення справи Суд, дослідивши матеріали справи, приходить до наступного висновку. Сторони перебувають у шлюбі, який було зареєстровано 04.06.1994, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER] , виданим відділом реєстрації актів цивільного стану Ніжинського міськрайонного управління юстиції Чернігівської області, про що зроблено актовий запис №07 (а.с.9). Сторони тривалий час не спілкуються і позивачу невідома думка відповідача щодо розірвання шлюбу. Від спільного шлюбу неповнолітніх дітей у сторін немає. Спору між подружжям про поділ майна на даний час не існує. Відповідно до ч. 2 ст. 104 Сімейного кодексу України шлюб припиняється внаслідок його розірвання. Відповідно до ч. 3 ст. 105 Сімейного кодексу України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до статті 110 цього Кодексу. Відповідно до ч. 1 ст. 110 Сімейного кодексу України позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. Відповідно до ч. 2 ст. 112 Сімейного кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхньої дитини, що мають істотне значення. Відповідно до ч. 2 ст. 114 Сімейного кодексу України у разі розірвання шлюбу судом шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу. Таким чином, виходячи з наведеного вище, суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають повному задоволенню, оскільки шлюб між сторонами носить формальний характер, збереження їх сім`ї є неможливим, а тому є усі підстави для розірвання шлюбу, оскільки подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу буде суперечити їхнім інтересам, а також положенням статті 51 Конституції України, відповідно до яких шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки і чоловіка. Судові витрати суд розподіляє відповідно до вимог ст.141 ЦПК України. На підставі наведеного вище та

Outcome: approved