Jurisdiction: civil
Date: 2019-06-11 00:00:00

Позивач звернулась до суду з позовом до відповідача про розірвання шлюбу та стягнення аліментів на утримання неповнолітнього сина, посилаючись на те, що 12.02.2007 року між нею та відповідачем був зареєстрований шлюб. Від даного шлюбу сторони мають неповнолітню дитину сина [PERSON] , [INFO] , який у теперішній час мешкає із позивачкою та перебуває на її утриманні. Позивач вказує, що подружнє життя у них з відповідачем не склалося, спільне господарство вони не ведуть та разом не мешкають з початку січня 2019 року. Зазначила, що відповідач добровільно матеріальної допомоги на утримання дитини не надає. Тому вона просить суд розірвати шлюб, укладений 12.02.2007 року між нею та відповідачем, та стягнути з відповідача на її користь аліментів на утримання дитини у розмірі 1/4 частини з усіх видів заробітку, але не менше 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно починаючи з дня звернення до суду із вказаним позовом і до повноліття дитини. У судове засідання позивач не з`явилася, але від неї надійшла заява з проханням слухати справу за її відсутності, проти ухвалення заочного рішення не заперечує. Відповідач у судове засідання не з`явився, але від нього на адресу суду надійшла заява з проханням слухати справу без його участі, позовні вимоги визнає в повному обсязі. Відповідно до ч.2 ст. 247 ЦПК України, в зв`язку з неявкою всіх учасників справи в судове засідання, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Вивчивши матеріали справи, суд вважає, що позов обґрунтований і підлягає повному задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що сторони перебувають у шлюбі, зареєстрованому 12 лютого 2007 року Семенівською сільською радою Мелітопольського району Запорізької області, актовий запис № 03, про що свідчить копія свідоцтва про шлюб (а.с.7). Від даного шлюбу сторони мають неповнолітню дитину: сина [PERSON] , [INFO] , що підтверджується копією свідоцтва про народження (а.с. 8). Згідно з наданою до матеріалів справи довідкою № 0220 про реєстрацію місця проживання особи від 29.01.2019 року, неповнолітній [PERSON] проживає разом із позивачкою за адресою: [ADDRESS] . Судом встановлено, що сторони разом не мешкають з початку січня 2019 року і відповідач у добровільному порядку матеріальної допомоги на утримання сина не надає. Відповідно до ч. 1 ст.110 СК України позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. Згідно ч. 2 ст.112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Враховуючи викладене, суд вважає, що подальше спільне життя і збереження шлюбу між сторонами неможливо, суперечить інтересам сторін, тому вважає необхідним розірвати шлюб. Згідно до вимог ст. 180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Способи виконання батьками обов`язку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними або визначаються судом. Відповідно до ч.3 ст. 181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Згідно з вимогами ст. 182 Сімейного Кодексу України при визначення розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 4) інші обставини, що мають істотне значення. Відповідно до ч. 2 ст.182 СК України розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Частиною першою ст. 183 СК України передбачено, що частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Згідно ч.1ст.191СКУкраїни аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду з дня пред`явлення позову. За таких обставин, враховуючи наявність передбачених законом підстав, суд вважає за можливе стягнути з відповідача на користь позивача аліменти на утримання сина у заявленому позивачем розмірі. Відповідно до п. 3 ч. 1ст. 5 Закону України «Про судовий збір» від 08 липня 2011 року № 3674-VІ, від сплати судового збору звільняються позивачі за подання позовів про стягнення аліментів. Згідно ч. 6 ст. 141 ЦПК України якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, які їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог, а інша частина компенсується за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. Оскільки позивач звільнена від сплати судового збору при подачі позову про стягнення аліментів і позовні вимоги задоволено в повному обсязі, тому суд вважає необхідним стягнути з відповідача на користь держави судовий збір в сумі 768 грн. 40 коп. Крім того, у відповідності до ст. 141 ЦПК України, стягненню з відповідача на користь позивача підлягають витрати по сплаті судового збору за оплату вимоги про розірвання шлюбу в розмірі 768 грн. 40 коп. На підставі вищевикладеного та

Outcome: approved