Jurisdiction: civil
Date: 2021-02-09 00:00:00

Позивач звернулась до Дарницького районного суду м. Києва з позовом до відповідача, в якому просила стягнути з [PERSON] на користь [PERSON] , аліменти на утримання неповнолітніх дітей - [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , у розмірі 1/4 частки від заробітку (доходу) щомісячно з усіх його видів заробітку, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дітей відповідного віку на кожну дитину, до досягнення найстаршою дитиною повноліття. В обґрунтування позову позивач посилається на те, що вона з 16.08.2003 перебуває у зареєстрованому шлюбі з [PERSON] , у шлюбі у сторін народилось двоє дітей - [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , які проживають з позивачем. Позивачу одній важко утримувати дітей, так як відповідач у справі матеріальної допомоги на утримання спільних дітей не надає. У зв`язку з тим, що між сторонами не досягнуто домовленості щодо утримання дітей, позивач змушена звернутись до суду з даним позовом. Ухвалою Дарницького районного суду м.Києва від 18.09.2020 у справі відкрито провадження та справу призначено до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження з викликом сторін. Позивач у судове засідання не з`явилась, надала до суду заяву у якій позовні вимоги підтримала у повному обсязі, просила суд їх задовольнити, проти ухвалення заочного рішення не заперечувала. Відповідач у судове засідання не з`явився, про день та час розгляду справи повідомлявся у встановленому законом порядку, причини не явки суду не повідомив, відзив на позовну заяву суду не надавав. Таким чином, суд вважає за можливе розглянути справу в порядку спрощеного судового провадження за наявними у справі матеріалами. За згодою позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи на підставі наявних у справі доказів, що відповідає положенням ст. 280 ЦПК України. З урахуванням позиції позивача, дослідивши та оцінивши письмові докази у справі у їх сукупності, суд вважає позов таким, що підлягає задоволенню частково з наступних підстав. Судом встановлено, що [PERSON] та [PERSON] перебували у зареєстрованому шлюбі з 16.08.2003, який рішенням Дарницького районного суду м. Києва від 12.07.2018 розірвано. Після розірвання шлюбу позивач змінила прізвище з « [PERSON] » на « [PERSON] ». Від вказаного шлюбу сторони мають двох дітей: [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , що також підтверджується відповідними свідоцтвами про народження дітей. Відповідно до статей 3, 27 Конвенції про права дитини від 20.11.1989, діючої в Україні з 27.09.1991, в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Держави-учасники визнають право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки несуть основну відповідальність за забезпечення умов життя, необхідних для розвитку дитини, в межах своїх здібностей і фінансових можливостей. Обов`язок батьків щодо утримання своїх дітей, передбачений ч. 2 ст. 51 Конституції України є одним з головних конституційних обов`язків. Такий обов`язок послідовно визначений в сімейному законодавстві. Відповідно до ст. 180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно ч. 1 ст. 181 СК України способи виконання батьками обов`язку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними. Згідно ч. 3 цієї ж статті за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Відповідно до ч. 1 ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, інші обставини, що мають істотне значення. При визначенні розміру аліментів суд враховує рівність сторін щодо участі в утриманні дітей, розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Відповідно до частини 2 ст. 182 Сімейного кодексу України, розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів. Згідно ч. 2 ст. 183 СК України, якщо стягуються аліменти на двох і більше дітей, суд визначає єдину частку від заробітку (доходу) матері, батька на їх утримання, яка буде стягуватися до досягнення найстаршою дитиною повноліття. Згідно процесуального законодавства (ч. 1 ст. 161 ЦПК України), а також усталеної судової практики, частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається на одну дитину в розмірі 1/4 частки заробітку, на двох дітей - 1/3, двох і більше - 1/2 частки заробітку. У позовній заяві позивач просить стягнути з відповідача аліменти на утримання двох неповнолітніх дітей у розмірі 1/4 з усіх видів його заробітку (доходу) на кожну дитину, проте в обгрунтування вказаних вимог не зазначила належних доказів та вагомих обгрунтувань того, чому саме в такому розмірі слід стягувати аліменти з відповідача. Відповідач також відзиву на позов не надав. Статтями 12, 81 ЦПК України передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Таким чином, з огляду на вищевказані норми Сімейного кодексу України, зважаючи на встановлені обставини справи, суд вважає доведеним обов`язок відповідача, який є батьком неповнолітніх дітей, сплачувати аліменти на їх утримання, приймаючи до уваги, що домовленості між сторонами про способи виконання обов`язку утримувати дітей між сторонами не досягнуто, суд приходить до висновку про часткове задоволення позову та присудженню стягнення аліментів на утримання двох дітей у розмірі 1/3 частки від заробітку (доходу) відповідача, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно починаючи з дня пред`явлення позову до досягнення найстаршою дитиною повноліття. При вирішенні питання про розподіл судових витрат, суд виходить із наступного. Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір» від сплати судового збору під час розгляду справи в усіх судових інстанціях звільняються позивачі у справах про стягнення аліментів. Тому, за правилами ст. 141 ЦПК України при винесенні рішення з відповідача належить стягнути судові витрати на користь держави. Відповідно до положень ст. 430 ЦПК України суд допускає рішення до негайного виконання в межах суми аліментів за один місяць.

Outcome: partial