Jurisdiction: civil
Date: 2019-11-24 00:00:00

Позивач звернувся із позовом про скасування арешту накладеного на підставі постанови державного виконавця Центрального відділу державної виконавчої служби міста Маріуполя Головного територіального управління юстиції у Донецькій області від 21.10.2011 року в рамках виконавчого провадження №29400601 за виконавчим листом №2-917, виданого 22 лютого 2010 року Жовтневим районним судом міста Маріуполя Донецької області, у зв`язку із закінченням виконавчого провадження. Позивач надав суду письмову заяву про підтримання позовних вимог та розгляд справи у його відсутність. Представник відповідача надав суду заяву про розгляд справи у його відсутність та на розсуд суду. Третя особа [PERSON] надала суду письмову заяву про розгляд справи у її відсутність, проти задоволення вимог [PERSON] не заперечує, у зв`язку із повним погашенням ним боргу за виконавчим листом. Відповідно до поданих сторонами заяв суд розглянув справу у їх відсутності. Фіксація судового процесу технічними засобами не велась у відповідності до ч.2 ст.247 ЦПК України, у зв`язку із розглядом справи за відсутності осіб, які беруть участь у справі. Дослідивши матеріали справи суд вважає, що позов підлягає задоволенню. Заочним рішенням Жовтневого районного суду міста Маріуполя Донецької області від 22 лютого 2010 року, з [PERSON] на користь [PERSON] матеріальний збиток:6495,26 гривень, 120 гривень інформаційно-технічного збору, 145 гривень держмита, 15001 гривень за юридичні послуги, а всього 8260,26 гривень, а також моральну шкоду у розмірі 1000 гривень. Ухвалою Жовтневого районного суду міста Маріуполя Донецької області від 23 грудня 2011 року, заяву [PERSON] про перегляд заочного рішення, залишено без задоволення. Ухвалою Апеляційного суду Донецької області від 13 березня 2012 року, рішення Жовтневого районного суду міста Маріуполя Донецької області від 22 лютого 2010 року, залишено без змін. Відповідно до інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо суб`єкту, на все нерухоме майно [PERSON] накладено арешт (реєстраційний номер 11754757). Згідно постанови державного виконавця Центрального відділу державної виконавчої служби міста Маріуполя Головного територіального управління юстиції у Донецькій області від 28.11.2017 року, виконавче провадження №55244100 за постановою №2940601 закінчено. Згідно квитанції витрати виконавчого провадження та виконавчий збір сплачений в повному обсязі. Борг з виконавчим документом №2-917 від 22.02.2010 року сплачений частково. Дослідивши матеріали справи суд вважає, що заява підлягає задоволенню. Статтею 81 ЦПК України передбачено, що кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених ст.81 ЦПК України. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Згідно ч.1, 2\~ст.60 Закону України «Про виконавче провадження», особа, яка вважає, що майно, на яке накладено арешт, належить їй, а не боржникові, може звернутися до суду\~\~з позовом про визнання права власності на це майно і про зняття з нього арешту. У разі прийняття судом рішення про зняття арешту з майна\~\~арешт з майна знімається за постановою державного виконавця\~не пізніше наступного дня, коли йому стало відомо про такі обставини. Відповідно до ст.56 вказаного Закону арешт майна (коштів) боржника застосовується для забезпечення реального виконання рішення. Арешт на майно (кошти) боржника накладається виконавцем шляхом винесення постанови про арешт майна (коштів) боржника або про опис та арешт майна (коштів) боржника. Виходячи з положень ст.59 Закону України «Про виконавче провадження» у випадках не передбачених вказаною статтею, арешт може бути знятий за рішенням суду. У відповідності із\~ст.319 ЦК України\~власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Відповідно до ч.1\~ст.321 ЦК України, право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Згідно із\~ст.391 ЦК України, власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном. Оцінивши в сукупності всі зібрані по справі докази, враховуючи те, що арешт майна був заходом виконання рішення суду, а виконавче провадження на даний час закінчено, заборгованість [PERSON] сплачена у повному обсязі, однак державним виконавцем не вчинено дій щодо скасування даних заходів, що обмежує права позивача як власника даного майна на володіння, користування та розпорядження ним, суд вважає правильним здійснити захист прав позивача як власника майна шляхом звільнення його з-під арешту. З огляду на викладене, позовні вимоги підлягають задоволенню в повному обсязі. На підставі викладеного,

Outcome: approved