Jurisdiction: civil
Date: 2021-04-11 00:00:00

Позивач звернулась в суд з позовом до [PERSON] про збільшення розміру аліментів на утримання неповнолітньої дитини. Позовні вимоги обґрунтовує тим, що з відповідачем вона перебувала у зареєстрованому шлюбі, який на даний час розірваний. Від спільного подружнього життя у них народилася дочка [PERSON] , [INFO] . На підставі судового наказу Володимир-Волинського міського суду Волинської області від 01.08.2014 року відповідач зобов`язаний виплачувати аліменти на користь позивача на утримання дитини у розмірі по 500 грн. щомісячно до досягнення дитиною повноліття. Оскільки на сьогоднішній день визначена сума стягуваних аліментів на утримання неповнолітньої дитини є недостатньою, тому позивач просить змінити розмір аліментів та стягувати з [PERSON] на її користь аліменти на утримання неповнолітньої дитини в розмірі по 2000 грн. щомісячно і до досягнення дитиною повноліття. Позивач на судовий розгляд справи подала заяву в якій зазначила, що позовні вимоги змінює та просить стягувати з [PERSON] в її користь аліменти на утримання неповнолітньої дитини в розмірі 1300 грн. щомісячно і до досягнення дитиною повноліття, змінені позовні вимоги підтримує в повному обсязі, просить проводити розгляд справи у її відсутності. Відповідач в судове засідання подав заяву в якій зазначив, що змінені позовні вимоги в розмірі 1300 грн. щомісячно на дитину визнає повністю, просить проводити розгляд справи у його відсутності. Враховуючи те, що в судове засідання сторони не з`явились, тому згідно з ч.2 ст. 247 ЦПК України розгляд справи здійснюється без фіксування технічними засобами. Відповідно до ч. 4 ст. 206 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав, ухвалює рішення про задоволення позову. Суд приймає визнання позову відповідачем, оскільки таке визнання відповідає вимогам Сімейного кодексу України, відповідає інтересам сторін по справі та не суперечить правам та інтересам інших осіб. Судом встановлено, що сторони перебували у зареєстрованому шлюбі, котрий на даний час розірвано. Свідоцтвом про народження серії [NUMBER] підтверджується, що сторони у справі є батьками неповнолітньої [PERSON] , [INFO] . Судом встановлено, що на підставі рішення Володимир-Волинського міського суду Волинської області від 01.08.2014 року справа №2/154/574/14 провадження 154/1992/14-ц з [PERSON] стягуються аліменти в користь [PERSON] на утримання неповнолітньої дитини [PERSON] , [INFO] , в розмірі 500 грн. щомісячно до досягнення дитиною повноліття. Відповідно до ч.1 ст. 192 Сімейного кодексу України, розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Згідно з ч.2 ст. 182 СК України розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Відповідно до ч.3 ст. 181 СК України, за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Водночас, згідно з ч. 1 ст. 3 Конвенції про права дитини, ч.ч. 7, 8 ст. 7 СК України при вирішенні будь-яких питань щодо дітей суд повинен виходити з якнайкращого забезпечення інтересів дітей і, тим більше, при захисті одного із основних прав дитини - права на утримання, яке кореспондується з конституційним обов`язком батьків утримувати дітей до їх повноліття. Вирішуючи питання про розмір аліментів, які необхідно стягувати з відповідача, суд виходить з того, що розмір аліментів в сумі 500 грн. є значно нижчим від мінімального розміру аліментів, що встановлений ч.2 ст. 182 СК України та не є достатнім з точки зору звичайних потреб неповнолітньої дитини. Враховуючи те, що після визначення судом аліментів значно збільшились витрати на утримання дитини і даний розмір аліментів не забезпечує звичайних потреб дитини та її гармонійний розвиток, внаслідок збільшення витрат на дитину змінився також матеріальний стан позивача, а також визнання відповідачем позову, тому суд прийшов до висновку, що позовні вимоги є обґрунтованими, законними і підлягають до задоволення.

Outcome: approved