Jurisdiction: civil
Date: 2020-01-26 00:00:00

Позивач звернулась до суду з позовом до відповідача про стягнення аліментів. На підтвердження позовних вимог в заяві вказала, що сторони мають неповнолітніх дітей - [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] . Діти проживають разом із позивачем, знаходяться на її утриманні. З відповідачем проживають окремо, він надає допомогу на утримання дітей ,проте не систематично і в недостатньому обсязі. С тан здоров`я відповідача добрий, він працездатний, тому він має змогу утримувати дітей. В судове засідання позивачка не з`явилася, від неї надійшла заява про слухання справи у її відсутність, позовні вимоги просить задовольнити. Відповідач до суду не з`явився, телефонограмою повідомив про визнання позовних вимог та розгляд справи у його відсутність. Дослідивши письмові докази в матеріалах справи, суд встановив: -згідно свідоцтва про народження, сторони мають неповнолітніх дітей - [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] . Частинами 7, 8 СК України встановлено, що при вирішенні будь-яких питань щодо дітей суд повинен виходити з якнайкращого забезпечення інтересів дітей і, тим більш, при захисті одного з основних прав дитини - права на утримання, яке кореспондується з конституційним обов`язком батьків утримувати дітей до їх повноліття. Статтею 180 Сімейного кодексу України передбачено обов`язок батьків утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно статті 182 Сімейного кодексу України при визначенні розміру аліментів судом враховуються наступні обставини: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Суд виходить з того, що відповідач є особою працездатного віку, не має на утриманні інших осіб, має нормальний стан здоров`я і має об`єктивну можливість виплачувати аліменти на утримання дитини. Будь-яких доказів, які б це спростовували, відповідачем не надано. У позовній заяві позивач просить стягнути з відповідача на утримання однієї дитини аліменти у розмірі 1/3 частини заробітку (доходу), на іншу дитину в рзмірі 1/4 починаючи з 01.02.2019р. Разом з тим, даний розмір аліментів перевищуватиме допустимий розмір аліментів, що може стягуватися з платника аліментів. Достатнім, та таким, що відповідатиме інтересам дитини і не поставить у скрутне становище платника аліментів є розмір аліментів - 1/3 частина заробітку (доходу) відповідача на утримання однієї дитини починаючи з дня подачі позову до суду. Таким чином, суд вважає, що з відповідача слід стягнути аліменти на утримання неповнолітніх дітей у розмірі 1/3 частини доходу (заробітку) відповідача, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Відповідно до ч.6 ст.141 ЦПК України якщо позивача, на користь якого ухвалено рішення, звільнено від сплати судового збору, він стягується з відповідача в дохід держави пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог. У зв`язку з тим, що позивач була звільнена від сплати судового збору та позов в частині вимог про стягнення аліментів на утримання малолітньої дитини задоволено, то з відповідача підлягає стягненню судовий збір у сумі 768,40 грн. в дохід держави.

Outcome: partial