Jurisdiction: civil
Date: 2018-06-14 00:00:00

Позивач звернулась до суду з зазначеним позовом, в якому просить визнати відповідача [PERSON] такою, що втратила право користування житловим приміщенням, а саме будинком № 68 по вулиці Київській в селі Ксаверівка Васильківського району Київської області. В обґрунтування своїх вимог позивач зазначила, що вона є власником спірного будинку. Відповідач є колишньою дружиною її рідного брата. 3 2010 року вона забрала всі свої речі й переїхала на інше місце проживання, а в 2011 році її брат [PERSON] та відповідач [PERSON] розлучились. Відповідач не сплачує комунальні послуги. Не отримує кореспонденцію за даною адресою, не здійснює догляд за будинком та ним не користується. Реєстрація в будинку відповідачки не дає їй можливості в повній мірі користуватись своїми правами як власник будинку, в тому числі, оформити субсидію в органах соціального захисту. Позивач до суду не зявилась, надала заяву, в якій просить проводити розгляд справи у її відсутності, підтримала позовні вимоги та проти заочного розгляду справи не заперечила. Відповідач, яка була повідомлена про місце, день і час розгляду справи належним чином в порядку статей 128, 130 ЦПК України, в судове засідання не прибула, про причини свого неприбуття суд не повідомила. Враховуючи, що існують умови, передбачені статтею 280 ЦПК України, суд ухвалює заочне рішення на підставі наявних у справі доказів. Дослідивши письмові докази по справі у їх сукупності, суд приходить до наступних висновків. Як вбачається зі свідоцтва про право на спадщину за законом від 23.10.2012 року, витягу про реєстрацію в Спадковому реєстрі та витягу про державну реєстрацію прав [PERSON] є власником 2/3 частин житлового будинку № 68 по вулиці Київській в селі Ксаверівка Васильківського району Київської області. Вказане право власності зареєстровано в електронному Реєстрі прав власності на нерухоме майно 15.11.2012 року (а.с. 5-7). Також, з договору купівлі-продажу частини житлового будинку вбачається, що [PERSON] придбала у [PERSON] 1/6 частину вказаного будинку, про що внесено відомості до Державного реєстру правочинів 21.12.2012 року (а.с. 8-10). Як вбачається з довідки, виданої Ксаверівською сільською радою Васильківського району від 18.01.2018 р. за № 201, [PERSON] зареєстрована у спірному будинку з 20.04.2010 року (а.с. 12). Як вбачається з довідки, виданої Ксаверівською сільською радою Васильківського району від 18.01.2018 р. за № 19 [PERSON] зареєстрована, однак з 2010 року не проживає в [INFO] (а.с. 11). За таких обставин, з 2010 року відповідач [PERSON] перестала бути членом сім'ї позивача в розумінні\~ст. 3 СК України. Згідно з ч. 1\~ст. 319 ЦК України, власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Згідно з ч. 1\~ст. 321 ЦК України\~право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. При цьому власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном (ст.391 ЦК України). За змістом ч. 1\~ст. 16 ЦК України\~кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. До спірних правовідносин підлягають застосуванню норми статей\~71,72 ЖК УРСР, оскільки відповідач перестав бути членом сімї власника житла. Відповідно до ст.ст.\~71,72 ЖК України\~при тимчасовій відсутності наймача або членів його сім'ї за ними зберігається жиле приміщення протягом шести місяців. Визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням внаслідок відсутності цієї особи понад встановлені строки, провадиться в судовому порядку. З системного аналізу зазначених статей\~ЖК Української РСР\~в сукупності із\~ст. 29 ЦК України\~та нормами\~ЗУ «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні»\~можна зробити висновок, що право на зайняття наймачем та членами його сімї житлового приміщення наявне у них до тих пір доки воно (житлове приміщення) є їх місцем постійного і реального проживання, яке зареєстроване у встановленому порядку. Пленум Верховного суду України в своїй\~Постанові «Про деякі питання, що виникли в практиці застосування судами Житлового кодексу України» № 2 від 12.04.1985 р., роз'яснив, що судовому розгляду підлягають спори пов'язанні з договором найму житлового приміщення, і зокрема, про визнання і втрату права на жиле приміщення… У справах про визнання наймача або члена його сім'ї таким, що втратив право користування жилим приміщенням (ст. 71 Житлового кодексу України), необхідно з'ясовувати причини відсутності відповідача понад встановлені строки. В разі їх поважності (перебування у відрядженні, у осіб, які потребують догляду, внаслідок неправомірної поведінки інших членів сім'ї тощо) суд може продовжити пропущений строк. Аналізуючи встановлені по справі обставини в їх сукупності, суд приходить до висновку про те, що відповідач не проживає\~\~на спірній житловій площі більш як шість місяців без поважних причин, ним не цікавиться, залишив його добровільно, перешкод в користуванні\~\~йому ніхто не чинив, а тому втратив право користування зазначеним\~\~житловим приміщенням. На підставі викладеного,

Outcome: approved