Jurisdiction: civil
Date: 2020-12-01 00:00:00

Позивач звернулась до суду з позовом до [PERSON] про визнання недійсним свідоцтва про право на спадщину за законом, видане нотаріусом на ім`я [PERSON] на земельну ділянку площею 1.8637 кадастровий номер 0525683200:02:002:0246, для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, яка розташована на території Клембівської сільської ради Ямпільського району Вінницької області та на підставі Державного акта на право власності на земельну ділянку серії ВН №207135 виданого 16.10.2006 року до дня смерті належала [PERSON] , померлому [INFO] в с.Клембівка Ямпільського району Вінницької області та скасувати державну реєстрацію право власності [PERSON] на зазначену вище земельну ділянку. Обґрунтовуючи підстави звернення до суду, позивач посилається на наступне, що [INFO] в її будинку в с.Клембівка Ямпільського району Вінницької області помер її рідний брат [PERSON] . Починаючи з 2012 року і по день смерті, її брат [PERSON] постійно проживав разом з її сім`єю, а саме з нею та її чоловіком. Після смерті брата вона несла витрати на його поховання та встановлення пам`ятнику. Після смерті брата [PERSON] відкрилась спадщина, яка складається із земельної ділянки, площею 1.8637 га, кадастровий номер 0525683200:02:002:0246 для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, яка розташована на території Клембівської сільської ради Ямпільського району Вінницької області. Враховуючи, що її брат постійно проживав із нею на час відкриття спадщини в будинку по [ADDRESS] , вона за правилами ч.3 ст.1268 ЦК України вважається такою, що прийняла спадщину після смерті брата. 23 червня 2020 року рішенням Ямпільського районного суду Вінницької області її позов задоволено. Встановлено факт її постійного проживання разом із братом [PERSON] .. Визнано за нею право на спадкування за законом після смерті брата [PERSON] , який помер [INFO] , разом із спадкоємцем першої черги за законом [PERSON] . З урахуванням вищевикладеного, вона вважається такою, що фактично прийняла спадщину після смерті рідного брата та вважається спадкоємцем першої черги за законом та за правилами ст..1261 ЦК України нарівні з відповідачем , тобто також має право успадкувати порівну із відповідачем по Ѕ частці земельної ділянки площею 1.8637 га, кадастровий номер 0525683200:02:002:0246 для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, яка розташована на території Клембівської сільської ради Ямпільського району Вінницької області та на день смерті належала спадкодавцю [PERSON] .. Позивачу відомо, що на ім`я відповідача приватний нотаріус Бешинська Г.А. видала свідоцтво про право на спадщину за законом на цілу спадкову земельну ділянку кадастровий номер 0525683200:02:002:0246, яка до дня смерті належала спадкодавцю [PERSON] .. З метою поновлення свого порушеного права на Ѕ частку у спадщині, вона змушена звернутися до суду з даним позовом, оскільки і порушене право підлягає захисту виключно в судовому порядку. Представник позивача [PERSON] в судовому засіданні позовні вимоги підтримує в повному обсязі, просить їх задоволити . Відповідач [PERSON] в судовому засіданні заперечував щодо задоволення позову. Вважає, що успадкувати спадщину, яка належала спадкодавцю [PERSON] має він, як його син. Суд, вивчивши матеріали справи, дослідивши письмові докази, оцінивши докази кожен окремо та в їх сукупності, повно, об`єктивно та всебічно з`ясувавши обставини справи, приходить до наступного висновку. Судом встановлено, що\~[INFO] в селі Клембівка Ямпільського району Вінницької області помер [PERSON] (копія свідоцтва про смерть серії [NUMBER] (а.с.8). З копії свідоцтва про народження серії [NUMBER] встановлено, що [INFO] народилась [PERSON] , батьками якої є [PERSON] та [PERSON] (а.с.5). З копії свідоцтва про укладення шлюбу серії [NUMBER] встановлено, що [PERSON] після реєстрації шлюбу змінила своє прізвище [PERSON] на прізвище чоловіка [PERSON] (а.с.6). З копії свідоцтва про народження серії [NUMBER] встановлено, що [INFO] народився [PERSON] , батьками якого є [PERSON] та [PERSON] (а.с.7). З копії державного акта на право власності на земельну ділянку серії ВН №207135 встановлено, що [PERSON] є власником земельної ділянки площею 1,8637 га, кадастровий номер 0525683200:02:002:0246, цільове призначення для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, яка розташована на території Клембівської сільської ради Ямпільського району Вінницької області (а.с.12). З копії рішення Ямпільського районного суду Вінницької області від 23 червня 2020 року, справа № 153/1891/19 встановлено, що позовні вимоги [PERSON] задоволено в повному обсязі. Встановлено факт постійного проживання [PERSON] разом із спадкодавцем - рідним братом [PERSON] , який помер [INFO] в с.Клембівка Ямпільського району Вінницької області. Визнано за [PERSON] право на спадкування за законом після смерті брата [PERSON] , який помер [INFO] в с.Клембівка Ямпільського району Вінницької області, разом із спадкоємцем першої черги за законом [PERSON] (а.с.9-11). Відповідно до ч. 4 ст.82 ЦПК України, обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, відносно якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено Законом. З копії свідоцтва про право на спадщину за законом від 26 лютого 2020 року встановлено, що [PERSON] прийняв спадщину після смерті батька [PERSON] , яка складається з земельної ділянки площею 1.8637 га, кадастровий номер 0525683200:02:002:0246 для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, яка розташована на території Клембівської сільської ради Ямпільського району Вінницької області (а.с.36). Надаючи правову оцінку викладеним обставинам, суд зазначає наступне. Відповідно до\~статті 1216 Цивільного кодексу України, спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). До складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті (стаття 1218 Цивільного кодексу України). Статтею 1261 Цивільного кодексу України встановлено, що у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. Відповідно до ч. 1 ст.1267 Цивільного кодексу України, частки у спадщині кожного із спадкоємців за законом є рівними. Згідно з частинами 1, 3, 5 статті 1268 Цивільного кодексу України, спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Спадкоємець, який постійно проживав із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого ст. 1270 цього Кодексу він не заявив про відмову від неї. Згідно з ч.ч.2,3 ст.1296 Цивільного кодексу України, якщо спадщину прийняло кілька спадкоємців, свідоцтво про право на спадщину видається кожному з них із визначенням імені та часток у спадщині інших спадкоємців. Відсутність свідоцтва про право на спадщину не позбавляє спадкоємця права на спадщину. Статтею 328 Цивільного кодексу України передбачено, що право власності набувається на підставах, що не заборонені законом. При цьому право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Відповідно до ст.1301 Цивільного кодексу України свідоцтво про право на спадщину визнається недійсним за рішенням суду, якщо буде встановлено, що особа, якій воно видане, не мала права на спадкування, а також в інших випадках, встановлених законом. Пунктом 27 Постанови Пленуму Верховного Суду України №7 від 30.05.2008 р. «Про судову практику у справах про спадкування», роз`яснено, що відповідно до статті 1301 ЦК свідоцтво про право на спадщину може бути визнано недійсним не лише тоді, коли особа, якій воно видане, не мала права на спадкування, але й за інших підстав, встановлених законом. Іншими підставами можуть бути: визнання заповіту недійсним, визнання відмови від спадщини недійсною, визнання шлюбу недійсним, порушення у зв`язку з видачею свідоцтва про право на спадщину прав інших осіб тощо. Відповідно до висновку, викладеного у постанові Верховного Суду від 14 листопада 2018 року у справі № 2-1316/2227/11, у статті 1301 ЦК України, як підставу визнання свідоцтва недійсним, прямо вказано лише відсутність права спадкування в особи, на ім`я якої було видане свідоцтво. Це має місце, зокрема, у разі, якщо ця особа була усунена від спадкування; відсутні юридичні факти, що давали б їй підстави набути право на спадкування - утримання, спорідненість, заповіт; у випадку, коли спадкодавець, оголошений у судовому порядку померлим, виявився насправді живим і судове рішення про оголошення його померлим скасоване. Іншими підставами визнання свідоцтва недійсним можуть бути: визнання заповіту недійсним, визнання відмови від спадщини недійсною, визнання шлюбу недійсним, порушення у зв`язку з видачею свідоцтва про право на спадщину прав інших осіб, включення до свідоцтва майна, яке не належало спадкодавцю на момент відкриття спадщини тощо. У постанові від 11 грудня 2019 року у справі № 414/811/17 Верховний Суд дійшов висновку про те, що порушення у зв`язку з видачею свідоцтва про право на спадщину прав інших заінтересованих осіб є самостійною підставою для визнання свідоцтва про право на спадщину за законом недійсним. Так, судом встановлено, що свідоцтво про право на спадщину за законом після смерті [PERSON] було видано на цілу земельну ділянки площею 1.8637 га, кадастровий номер 0525683200:02:002:0246 для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, яка розташована на території Клембівської сільської ради Ямпільського району Вінницької області, відповідачу [PERSON] , як спадкоємцю першої черги після смерті батька. При цьому, за позивачем [PERSON] рішенням суду було визнано право на спадкування за законом після смерті брата [PERSON] , який помер [INFO] , разом із спадкоємцем першої черги за законом [PERSON] . Позивач вважається такою, що фактично прийняла спадщину після смерті рідного брата та вважається спадкоємцем першої черги за законом і за правилами ст.1261 ЦК України нарівні з відповідачем, тобто також має право успадкувати порівну із відповідачем по Ѕ частці земельної ділянки площею 1.8637 га, кадастровий номер 0525683200:02:002:0246 для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, яка розташована на території Клембівської сільської ради Ямпільського району Вінницької області та на день смерті належала спадкодавцю [PERSON] має право на успадкування Ѕ частки земельної ділянки площею 1.8637 га, кадастровий номер 0525683200:02:002:0246, яка розташована на території Клембівської сільської ради Ямпільського району Вінницької області, після смерті [PERSON] . Враховуючи наведене, суд доходить висновку про наявність достатніх підстав для визнання недійсними свідоцтва про право на спадщину посвідченого 26 лютого 2020 року приватним нотаріусом Ямпільського районного нотаріального округу, за реєстром №226. Крім того, оскільки свідоцтво є недійсним, то запис про державну реєстрацію права власності в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно земельну ділянку площею 1.8637 га, кадастровий номер 0525683200:02:002:0246, яка розташована на території Клембівської сільської ради Ямпільського району Вінницької області, внесений на підставі свідоцтва про право на спадщину за законом, виданого 26 лютого 2020 року приватним нотаріусом Ямпільського районного нотаріального округу, за реєстром №226, підлягає скасуванню. Відповідно до ст.ст.12, 81 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Таким чином, розглянувши справу в межах заявлених позовних вимог, дослідивши всебічно, повно, безпосередньо та об`єктивно наявні у справі докази, оцінивши їх належність, допустимість, достовірність, достатність і взаємний зв`язок у сукупності, з`ясувавши усі обставини справи, на які сторони посилалися як на підставу своїх вимог і заперечень, суд дійшов висновку, що позовні вимоги [PERSON] до [PERSON] про визнання недійсним свідоцтва про право на спадщину за законом, підлягають задоволенню. Відповідно до ч. ч.1,2 ст.133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом. Відповідно до ч.1 ст.141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Оскільки позовні вимоги позивача задоволені повністю, судові витрати,\~понесені позивачем\~і документально\~підтверджені,\~за правилами\~ч.1\~ст.141\~ЦПК України\~покладаються на\~відповідача у\~сумі 840\~(вісімсот\~сорок)\~гривень 80\~копійок.

Outcome: approved