Jurisdiction: civil
Date: 2015-06-08 00:00:00

Позивач звернулась до Дніпропетровського районного суду Дніпропетровської області з зазначеною позовною заявою в якій просила визнати за її малолітнім сином, [PERSON], право власності в порядку спадкування за законом після смерті батька [PERSON], померлого [INFO] на 2/3 частини домоволодіння, яке розташоване за адресою: [ADDRESS] та права на земельну ділянку (пай) площею 3,32 умовних кадастрових гектарів без визначення меж цієї частки в натурі. В обґрунтування свої вимог у позовній заяві зазначено, що [PERSON] з 27 вересня 1997 року по 16 грудня 2008 року перебувала у зареєстрованому шлюб з [PERSON], що був зареєстрований у виконавчому комітеті Балівської сільської Ради Дніпропетровського району та області, актовий запис про шлюб за № 09. Від спільного подружнього життя 04 квітня 2003 року в них народився син, [PERSON] актовий запис № 03, що підтверджується свідоцтвом про народження дитини від 08.05.2003 року № 171085 [PERSON], помер [INFO]. Заповіт він не залишив. Після його смерті єдиним спадкоємцем залишився його син [PERSON] [INFO], який відповідно до положень ст. 1261 ЦК України є спадкоємцем першої черги за законом. Після смерті його батька відкрилась спадщина, до складу якої входить таке спадкове майно: 2/3 частини домоволодіння, яке розташоване за адресою: [ADDRESS], загальна площа будинку якого складає 56,7 кв.м., житлова площа складає 28,3 кв.м., та права на земельну ділянку (пай) площею 3,32 умовних кадастрових гектарів без визначення меж цієї частки в натурі на яку було видано сертифікат на право на земельну частку (пай) серія [NUMBER] від 30 травня 1997 року. Від імені малолітнього [PERSON] до Дніпропетровської районної державної нотаріальної контори з заявою про прийняття спадщини після, [PERSON], який є батьком малолітнього, [PERSON], звернулася [PERSON], але їй було відмовлено в видачі свідоцтва про право на спадщину що підтверджується постановою про відмову у вчиненні нотаріальної дії, винесеної 28.08.2014 року нотаріусом Дніпропетровської районної державної нотаріальної контори Кобрусєвою Л.В. (а.с. 60), тому вона вимушена звернутись до суду з даним позовом. Позивач в судове засідання не з'явилась, на адресу суду надійшла заява щодо розгляду цивільної справи без її участі, в якій вона підтримала позовні вимоги та просила їх задовольнити в повному обсязі. Представник відповідача - Територіальної громади в особі Балівської сільської Ради Дніпропетровського району Дніпропетровської області в судове засідання не з'явився, на адресу суду від відповідача надійшла заява щодо розгляду цивільної справи без участі їхнього представника, просили ухвалити рішення суду згідно з чинним законодавством (а.с. 40). Розгляд справи проводиться в порядку ч. 2 ст. 197 ЦПК України за відсутністю осіб, які беруть участь у справі без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу. Суд, дослідивши матеріали справи, оцінивши надані сторонами докази та наведені ними доводи, вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Згідно ст. 1216, 1217 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців) та спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Відповідно до ст. 1261 ЦК України, у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. В судовому засіданні встановлено, що [INFO] помер батько [PERSON], [PERSON] - спадкодавець, що підтверджується свідоцтвом про смерть серії [NUMBER] від 16 січня 2014 року виданим відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Дніпропетровського районного управління юстиції у Дніпропетровській області (а.с. 13). Як вбачається із матеріалів спадкової справи після смерті [PERSON] заповіту спадкодавець не складав, спадкоємці, які б мали обов'язкову частку в спадковому майні відсутні, жодні особи окрім [PERSON] з заявою про прийняття спадщини до нотаріальної контори не зверталися. Згідно із довідкою виконкому Балівської сільської Ради Дніпропетровського району Дніпропетровської області № 517 від 25.06.2014 року на день смерті разом з [PERSON] у домоволодінні за адресою: [ADDRESS] ніхто не зареєстрований. Згідно постанови Пленуму Верховного Суду України від 30.05.2008 року № 7 «Про судову практику у справах про спадкування», за наявності умов для одержання в нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину вимоги про визнання права на спадщину судовому розгляду не підлягають. У разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження. [PERSON] у встановлений законом строк звернулася до державного нотаріуса Дніпропетровської районної державної нотаріальної контори від імені малолітнього [PERSON] з заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину за законом. Але, у зв'язку з тим, що відсутні правовстановлюючі документи на спадковий будинок, державним нотаріусом було відмовлено в видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на будинок та рекомендовано звернутися до суду, що підтверджується постаново про відмову у вчинені нотаріальної дії від 28.08.2014 року (а.с. 60). Відповідно до роз'яснень ВССУ, наданих в п. ЗЛ Інформаційного листа за № 24-753/0/4-13 від 16.05.2013 року «Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування», належність правовстановлюючих документів встановлюється судом відповідно до законодавства, яке було чинним на час набуття права власності на житловий будинок, споруду, зокрема, відповідно до Переліку правовстановлюючих документів, на підставі яких провадиться реєстрація будинків та домоволодінь у містах і селищах міського типу Української PCP, затвердженого Міністерством комунального господарства УРСР 31 січня 1966 року та погодженого з Верховним Судом УРСР 15 січня 1966 року, який втратив чинність згідно з наказом Державного комітету України по житлово-комунальному господарству від 13 грудня 1995 року, та інших нормативно-правових актів. Після смерті [PERSON], померлого [INFO], відкрилася спадщина на земельну ділянку (пай) площею 3,32 умовних кадастрових гектарів без визначення меж цієї частки в натурі на яку було видано сертифікат на право на земельну частку (пай) серія [NUMBER] від 30 травня 1997 року та на 2/3 частини домоволодіння, яке розташоване за адресою: [ADDRESS]. 1/3 частина вищевказаного домоволодіння належала спадкодавцю на праві спільної сумісної власності, на підставі свідоцтва про право власності від 20.03.2001 року виданого згідно з розпорядженням за № 593 СВК «Перемога» від 28.08.2000 року, зареєстрованого в БТІ 20.03.2001 року за № 745-3. 1/3 частина вищевказаного домоволодіння належала [PERSON] який був батьком [PERSON] на праві спільної сумісної власності, на підставі свідоцтва про право власності від 20.03.2001 року виданого згідно з розпорядженням за № 593 СВК «Перемога» від 28.08.2000 року, зареєстрованого в БТІ 20.03.2001 року за № 745-3. 20 червня 2005 року помер [PERSON] на день його смерті він був зареєстрований у домоволодіння [ADDRESS] разом з ним був зареєстрований і його син, [PERSON]. Як вбачається із відповіді Дніпропетровської районної державної нотаріальної контори спадкова справа після смерті [PERSON] відсутня. Відповідно до ч. 3 ст. 1268 ЦК України спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 ЦК України, він не заявив про відмову від неї, отже [PERSON] прийняв 1/3 частину після смерті свого батька [PERSON]. В судовому засіданні встановлено, що домоволодіння яке розташоване за адресою: [ADDRESS] має загальну площу 56,7 кв.м., житлову площу 28,3 кв.м., до складу якого входять будинок А-ІЖ, який складається з: 1- тамбур пл. 7,3 кв.м., 11-комора пл. 5,1 кв.м., 1-коридор пл. 7,3 кв.м., 2-кухня пл. 8,7 кв.м., 3-житлова кімната пл. 13,0 кв.м., 4-житлова кімната пл. 15,3 кв.м. та таких господарчих та інших споруд: літня кухня Б пл. 5,4 кв.м., сарай В пл. 9,0 кв.м., вбиральня Г, сарай Д пл. 5,8 кв.м., сарай Е пл. 11,5 кв.м., сарай Ж пл.. 4,9 кв.м., гараж З пл. 9,6 кв.м., колодязь К, ворота № 1, Хвіртка № 2, Огорожа № 3, огорожа № 4, що підтверджується технічним паспортом на житловий будинок [ADDRESS] (а.с. 16-18). Мати спадкодавця - [PERSON] мала сертифікат на право на земельну ділянку (пай) площею 3,32 умовних кадастрових гектарів без визначення меж цієї частки в натурі на яку було видано сертифікат на право на земельну частку (пай) серія [NUMBER] від 30 травня 1997 року (а.с. 28), який було їй видано на підставі рішення Дніпропетровської районної державної адміністрації від 27 травня 1997 року., за № 393/3, як члену КСП «Перемога» Дніпропетровського району, Дніпропетровської області. [INFO] померла [PERSON] після її смерті відкрилася спадщина яка складається з земельної ділянки (пай) площею 3,32 умовних кадастрових гектарів без визначення меж цієї частки в натурі на яку було видано сертифікат на право на земельну частку (пай) серія [NUMBER] від 30 травня 1997 року. Відповідно до ст. 529 ЦК УРСР при спадкоємстві за законом спадкоємцями першої черги є, в рівних частках, діти (у тому числі усиновлені), дружина і батьки (усиновителі) померлого. До числа спадкоємців першої черги належить також дитина померлого, яка народилася після його смерті. Відповідно до ст. 549 ЦК УРСР Визнається, що спадкоємець прийняв спадщину:1) якщо він фактично вступив в управління або володіння спадковим майном; На день її смерті разом з нею проживали її чоловік та син, а отже так як вони проживали у даному домоволодіння то фактично вступили в управління та володіння спадковим майном. Тому [PERSON] та [PERSON] прийняли по ? частині земельної ділянки (пай) площею 3,32 умовних кадастрових гектарів. Так як [PERSON] прийняв спадщину після смерті свого батька [PERSON] відповідно до положень ч. 3 ст. 1268 ЦК України, а отже йому належить земельна ділянка (пай) площею 3,32 умовних кадастрових гектарів в цілому, ? в порядку спадкування за законом після смерті матері, [PERSON], та ? частина в порядку спадкування за законом після смерті батька [PERSON]. Тому [PERSON] романович має право успадкувати право на земельну ділянку (пай) площею 3,32 умовних кадастрових гектарів на яку було видано сертифікат на право на земельну частку (пай) серія [NUMBER] від 30 травня 1997 року. Судом встановлено, що спадщина не перейшла до держави, не визнана відумерлою, позивач вчасно подав заяву про прийняття спадщини, право власності спадкодавця [PERSON] не припинено відповідно до ст. 346 ЦК України, а відповідно до ст. 1296 ЦК України відсутність свідоцтва на право власності не позбавляє спадкоємців права на спадщину, а згідно із ст. 16 ЦК України способом захисту свого права є визнання права. За таких обставин суд задовольняє позовні вимоги, оскільки судом встановлені всі обставини, які дають позивачу право на визнання її права власності на спадкове майно в порядку спадкування. На підставі викладеного,

Outcome: approved