Jurisdiction: civil
Date: 2019-06-06 00:00:00

позивач звернулась до Голосіївського районного суду м.Києва з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів на її користь на утримання дитини: доньки [PERSON] , [INFO] , в розмірі 1\\4 частки з усіх видів заробітку (доходів) відповідача щомісячно, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, та аліментів на її утримання до досягнення дитиною трирічного віку в розмірі 1\\4 частки з усіх видів заробітку (доходів) відповідача щомісячно. Свої позовні вимоги вона обґрунтовувала тим, що з 19 жовтня 2013 року по 21 квітня 2017 року перебувала з відповідачем у шлюбі. Від даного шлюбу у них народилася донька - [PERSON] , 2014 р.народження, яка на даний час проживає з матір`ю та перебуває на її утриманні. У зв`язку з тим, що донька не досягла трирічного віку, [PERSON] перебуває у відпустці по догляду за дитиною. Інших доходів, крім державної допомоги, позивач не має. Батько дитини не приймає участі у вихованні та утриманні доньки, не надає добровільно матеріальну допомогу на утримання позивача, в зв`язку з чим остання просить стягнути аліменти в судовому порядку. В ході розгляду справи позивач та її представник подали заяву про зміну розміру позовних вимог, відповідно до якої просили суд стягнути з відповідача аліменти на користь [PERSON] на утримання доньки в розмірі 1\\3 частки з усіх видів заробітку (доходів) відповідача щомісячно, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, та аліментів на її утримання в розмірі 1\\4 частки з усіх видів заробітку (доходів) відповідача щомісячно, оскільки позивач перебуває у важкому матеріальному становищі, а відповідач є особою працездатного віку, а тому може надавати допомогу на утримання дружини. Відповідач та його представник позовні вимоги визнали частково, не заперечували проти стягнення з [PERSON] аліментів на утримання дитини, однак заперечили проти пред`явленого до стягнення позивачем розміру аліментів. Крім того, відповідач та його представник при ухваленні рішення просили суд врахувати відсутність у дружини права на отримання аліментів на її утримання, оскільки на день розгляду справи їхня з відповідачем донька досягла 3-річного віку. Вислухавши сторони та їх представників, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає частковому задоволенню з наступних підстав. В судовому засіданні достовірно встановлено, що з 19 жовтня 2013 р. сторони перебували в шлюбі, який зареєстровано Святошинським районним у м.Києві відділом реєстрації актів цивільного стану Голосіївського районного управління юстиції у м.Києві, про що складено актовий запис № 1597. Від даного шлюбу сторони мають дитину - доньку [PERSON] , [INFO] . На час розгляду судом справи дитина проживає з матір`ю. Суду не надано доказів того, що відповідач, який проживає окремо, надає регулярну допомогу на утримання доньки. В силу положень ст..141 СК України мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини. Відповідно до ст.180 Сімейного кодексу України, батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Мінімальний розмір аліментів в силу положень ст.182 СК України (в редакції Закону № 2037-УШ від 17.05.2017 р., яка чинна на час вирішення спору і покращує становище дитини в порівнянні з редакцією даної норми, яка діяла на момент звернення до суду) на одну дитину не може бути меншим, ніж 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Згідно з ст.182 Сімейного кодексу України, при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів. При визначенні розміру аліментів на утримання дитини суд враховує матеріальне становище позивача, розмір витрат, які необхідно здійснити на неповнолітню дитину відповідного віку щомісяця, а також те, що відповідач є особою працездатного віку і повинен нести обов`язок по утриманню дитини. Суд враховує матеріальне становище платника, який працює, не має інших аліментних зобов`язань, а також те, що на його утриманні не перебувають інші особи, оскільки доказів на спростування зазначених обставин суду не надано. Відповідно до вимог чинного законодавства, що регулює даний вид правовідносин, утримання неповнолітніх дітей є обов`язком обох батьків, і він не може бути покладений лише на батька або матір в частині повного забезпечення життєдіяльності неповнолітньої дитини. Беручи до уваги викладені обставини, аналізуючи всі зібрані у справі докази, суд вважає за необхідне визначити аліменти на утримання дитини в розмірі 1\\4 частина від усіх видів його заробітку, щомісячно, оскільки, на думку суду, саме такий розмір аліментів зможе забезпечити нормальний рівень життєдіяльності неповнолітньої. З боку позивача суду не надано доказів на підтвердженнязаявлених вимог в частині стягнення аліментів на утримання дитини в розмірі 1/3 частина усіх видів заробітку відповідача, з огляду на що суд виходить при визначенні розміру необхідних витрат на дитину із законодавчо встановленого розміру прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку. Не підлягають задоволенню вимоги позивача про стягнення аліментів на її утримання, виходячи з наступного. Статтею 84 Сімейного кодексу України передбачено право дружини, якою проживає дитина, на утримання від чоловіка - батька дитини до досягнення дитиною трьох років. Дружина, з якою проживає дитина, має право на утримання незалежно від того, чи вона працює, та незалежно від її матеріального становища, за умови, що чоловік може надавати матеріальну допомогу. Разом з цим, відповідно до ч.4 ст. 84 СК України право на таке утримання має дружина за умови, що чоловік може надавати матеріальну допомогу. Тобто, наявність у дружини права на отримання аліментів до досягнення дитиною трьох років, кореспондується з наявністю можливості у відповідача надавати таку матеріальну допомогу. Будь-яких доказів в ході розгляду справи щодо розміру доходів відповідача, наявності у нього інших грошових зобов`язань, наявності у нього у власності нерухомого або рухомого майна суду не надано, а отже суд позбавлений можливості надати оцінку даним обставинам та прийти до обгрунтованого висновку про можливість надання відповідачем допомоги на утримання дружини до досягнення дитиною трьох років. Враховуючи викладене, позовні вимоги підлягають частковому задоволенню. Відповідно до ст. 191 Сімейного кодексу України, аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду з дня пред`явлення позову. Відповідно до ст.88 ЦПК України, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача судові витрати в доход держави.

Outcome: partial