Jurisdiction: civil
Date: 2018-10-16 00:00:00

Позивач звернулась до Мелітопольського міськрайонного суду з позовом до [PERSON], в якому просить розірвати шлюб, укладений 29.06.2011 року між нею та відповідачем, посилаючись на те, що спільне життя з відповідачем у них не склалось, вони не зійшлися характерами, у них різний погляд на сімейне життя, що призвело до втрати почуття любові та довіри. Шлюбні відносини між ними припинені, однією сім'єю не проживають та не ведуть сумісне господарство. Від даного шлюбу неповнолітніх дітей не мають, проте відповідач ухилявся від розірвання шлюбу в органах РАЦС. Сторони у судове засідання не з'явилися. Від позивача на адресу суду надійшла заява про розгляд справи за її відсутності, позовні вимоги підтримує. Від відповідача надійшла заява з проханням слухати справу за його відсутністю, позовні вимоги визнає в повному обсязі. Згідно ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд, вивчивши матеріали справи та всебічно проаналізувавши обставини в їх сукупності, дав оцінку зібраним по справі доказам, виходячи зі свого внутрішнього переконання, яке ґрунтується на повному, об'єктивному та всебічному з'ясування обставин справи, прийшов до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Відповідно до ч. 1 ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому у цим Кодексом, звернутися до суду за захистом свої порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Відповідно до ст.ст. 12, 81 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень. Згідно до ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи в межах заявлених вимог і на підставі доказів сторін, при цьому кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень. Відповідно до ст. 76 цього Кодексу доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються на підставі письмових, речових та електронних доказів, висновків експертів та показаннями свідків. Відповідно до ч.ч. 1, 5, 6 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Відповідно до ч. 3 ст. 200 ЦПК України, за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Судом встановлено, що сторони уклали шлюб, який зареєстровано 29 червня 2011 року Мелітопольським міським відділом державної реєстрації акті цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Запорізькій області, актовий запис №46, про що свідчить копія свідоцтва про укладання шлюбу серії [NUMBER] /а.с.5/. Від даного шлюбу неповнолітніх дітей сторони не мають. Як встановлено судом, причиною розпаду сім'ї стало те, що сторони мають різні погляди на сімейне життя, що призвело до втрати взаєморозуміння, взаємоповаги та припинення шлюбних відносин між ним та відповідачкою, однією сім'єю не проживають, не ведуть сумісне господарство. Намірів до відновлення шлюбних відносин сторони не мають. Таким чином, судом встановлено, що подальше спільне життя чоловіка та жінки і збереження родини стали неможливими. Згідно ч.3 ст. 105 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до статті 110 СК України. У відповідності до ч.1 ст.110 СК України позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя. Згідно ст. 112 Сімейного Кодексу України, позов може бути задоволено, якщо судом буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить інтересам одного з них, що мають істотне значення. На підставі викладеного, аналізуючи зібрані у справі докази, кожний окремо та всі в сукупності, суд вважає, що подальше спільне життя подружжя та збереження родини є неможливим, а тому позовні вимоги позивача до відповідача про розірвання шлюбу є такими, що підлягають задоволенню.

Outcome: approved