Jurisdiction: civil
Date: 2014-09-21 00:00:00

Позивач звернулась до суду з вказаним позовом, мотивуючи тим, що вона працює у Ковельському професійному ліцеї (далі - ліцей, відповідач) на посаді секретаря. 14.07.14 р. по ліцею було видано наказ № 54 - к/тр про утримання з її зарплати без її згоди грошових коштів в сумі 402 грн. 48 коп., що були нараховані за результатами ревізії, на підставі ст. ст. 127, 130 - 138 КЗпП України. З таким наказом про притягнення її до матеріальної відповідальності вона не погоджується. 12.08.14 р. їй стало відомо про порушення її прав. Оспорюваний наказ вважає незаконним і таким що підлягає скасуванню, так як він виданий у порушення ст. ст. 127, 233 КЗпП України, ст. 1 215 ЦК України при відсутності на це: її згоди, недобросовісності з її боку, що призвела б до безпідставного нарахування їй переплати зарплати; з безпідставним посиланням на ст. ст. 130 - 138 КЗпП України. Просить позов задовольнити, визнати оспорюваний наказ протиправним, скасувати в частині утримання з неї вищезазначеної суми. Позивач в судовому засіданні позов підтримала, обґрунтувавши його вищенаведеними доводами, додатково суду пояснила, що ревізією було виявлено більшу суму переплати, проведеної, у т. ч., і їй. Частину суми було вирахувано з її зарплати раніше за її згоди. Проти вирахування іншої, зазначеної у оспорюваному наказі, частини суми з її зарплати, вона заперечує. Зазначає, що, не оспорюючи того, що нарахування було зайвим, воно, як і сама фактична переплата, не є наслідком зловживання з її боку і проведене не нею, а бухгалтерією. Просить позов задовольнити. Представник відповідача в судовому засіданні позову не визнала, суду пояснила, що при проведенні ревізії діяльності ліцею було виявлено ряд переплат, у т. ч. - позивачеві. Тому по ліцею було видано наказ про стягнення цих сум з працівників. Не заперечує, що нарахування та виплата були зайвими, але зазнчає, що вони не стали є наслідком зловживання з боку позивача, проведені бухгалтерією. Просить у задоволенні позову відмовити. Письмового заперечення проти позову відповідачем до суду не подано. Суд, заслухавши пояснення позивача, представника відповідача, дослідивши докази, зібрані у справі, приходить до висновку, що позов підставний та підлягає до повного задоволення. Судом встановлено наступні факти та відповідні їм правовідносини. Та обставина, що позивач працює у ліцеї на посаді секретаря, стверджується копією її трудової книжки серії [NUMBER], що заповнена 25.10.94 р., представником відповідача не оспорюється. Як вбачається з копії оспорюваного наказу № 54 - к/тр від 14.07.14 р. «Про виконання вимоги по результатах ревізії», виданого по Ковельському професійному ліцею, у ньому, з посланням на акт ревізії від 25.02.14 р. Ковельської ОДПІ фінансово - господарської діяльності ліцею за період з 01.06.11 р. по 01.12.13 р., Наказ № 2 - Д від 16.04.14 р., постанову Волинського окружного адмінсуду, наказано гол. бухгалтеру провести утримання різних сум із зарплат, серед інших, і позивача - в сумі 402 грн. 48 коп.. Позивач ознайомлена з вказаним наказом під розпис 22.08.14 р.. За змістом ст. 127 КЗпП України, повернення підприємству зайво виплачених коштів можливо для повернення авансу, виданого в рахунок заробітної плати; для повернення сум, зайво виплачених унаслідок рахункових помилок; для погашення невитраченого і своєчасно не поверненого авансу, виданого на службове відрядження або переведення до іншої місцевості; на господарські потреби, якщо працівник не оспорює підстав і розміру відрахування, при звільненні працівника до закінчення того робочого року, в рахунок якого він вже одержав відпустку, за невідроблені дні відпустки; при відшкодуванні шкоди, завданої з вини працівника підприємству, установі, організації (ст. 136 КЗпП України). Також ст. 1 212 ЦК України зобов'язує особу, яка набула майно або зберегла його в себе за рахунок іншої особи (потерпілого) без достатньої правової підстави (безпідставно набуте майно), повернути потерпілому це майно. При цьому ст. 1 215 ЦК України встановлює, що не підлягають поверненню безпідставно набуті зарплата і платежі, що прирівнюються до неї, пенсії, допомоги, стипендії, відшкодування шкоди, завданої каліцтвом, іншим ушкодженням здоров'я або смертю, аліменти й інші грошові суми, надані фізичній особі як засіб до існування, якщо їх виплата проведена фізичною або юридичною особою добровільно, за відсутності рахункової помилки з її боку і недобросовісності з боку набувача. Як слідує з копії аркушів акта № 820 - 13/02 від 25.02.14 р. ревізії фінансово - господарської діяльності Ковельського професійного ліцею за період з 01.06.11 р. по 01.12.13 р., складеного Ковельською ОДПІ, ревізією виявлено порушення положень ст. 6 Закону України «Про відпустки», коли 15 - ти працівникам ліцею було проведено нарахування та виплату щорічних основних відпусток тривалістю 28, а не 24 календарних днів, виплачено додаткові відпустки терміном від 4 до 7 календарних днів, що передбачено умовами Колдоговору і це призвело до зайвої виплати відпускних в сумі 8 216 грн. 76 коп.. Таким чином, в судовому засіданні достовірно встановлено, що позивач є працівницею ліцею, однак, не працює у бухгалтерії і стосунку до проведеного як зайвого нарахування і виплати зарплати, як собі, так і іншим особам - працівникам ліцею, не має. Зайво виплачена позивачеві сума, про яку йдеться у оспорюваному наказі, є складовою зарплати, не є авансом, виданим позивачеві в рахунок зарплати; не є зайво виплаченою позивачеві унаслідок рахункових помилок; не є сумою для погашення невитраченого і своєчасно не поверненого позивачем авансу, виданого на службове відрядження або переведення до іншої місцевості; на господарські потреби; не є сумою, що підлягає поверненню при звільненні працівника до закінчення того робочого року, в рахунок якого він вже одержав відпустку, за невідроблені дні відпустки; не є шкодою, завданою з вини позивача як працівника ліцею (ст. 136 КЗпП України). Крім того, позивачем оспорюється підстава відрахування з її зарплати, зазначена у оспорюваному наказі. Так, тієї обставини, що актом ревізії встановлено, що сума, зазначена як така, що підлягає відрахуванню з її зарплати за оспорюваним наказом, є такою, що набута нею без достатньої правової підстави (безпідставно набуте майно), позивач не заперечує, однак, повернути її добровільно наміру не має. Заперечує, що положення ст. ст. 127, 128 130 - 138 КЗпП України, що врегульовують питання: обмеження відрахувань і розміру відрахувань із зарплати; заборони відрахувань з вихідної допомоги, компенсаційних та інших виплат; підстав і умови матеріальної відповідальності працівників; обов'язків власника або уповноваженого ним органу та працівників по збереженню майна; матеріальної відповідальності у межах середнього місячного заробітку; випадків обмеженої та повної матеріальної відповідальності працівників; меж матеріальної відповідальності у випадках, коли фактичний розмір шкоди перевищує її номінальний розмір, укладення письмових договорів про повну матеріальну відповідальність, колективної (бригадної) матеріальної відповідальності, визначення розміру шкоди; порядку покриття шкоди, заподіяної працівником; визначення обставини, які підлягають врахуванню при визначенні розміру відшкодування; обов'язку доказування наявності умов для покладення матеріальної відповідальності на працівника, можуть бути законню підставою для проведення відрахувань з її зарплати за оспорюваним наказом. Представником відповідача не доведено в суді тієї обставини, що грошова сума, зазначена у оспорюваному наказі як така, що підлягає вирахуванню із зарплати позивача, належить до тих, що наведені у ст. 127 КЗпП України, або не є зарплатою, чи нарахування та зайва виплата мала місце з вини позивача, чи за відсутності рахункової помилки, чи у зв»язку з недобросовісністю позивача як набувача, або положення ст. ст. 128 130 - 138 КЗпП України стосуються правовідносин сторін, що відображені у оспорюваному наказі А тому суд приходить до висновку, що оспорюваний наказ в частині, що стосується позивача, є протиправним та підлягає скасуванню. Обговорюючи питання розподілу судових витрат, суд вважає, що судовий збір має бути покладений на відповідача у розмірі, передбаченому чинним законодавством. На підставі наведеного,

Outcome: approved