overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2015-04-02 00:00:00

Позивач, звернувшись до суду із даним позовом, просить визнати [PERSON], [PERSON] та [PERSON] такими, що втратили право на користування житловим будинком [ADDRESS], посилаючись на те, що її син [PERSON] являється власником вказаного житлового будинку, в якому зареєстровані відповідачі та які не проживають в ньому з листопада 2010 року, а оскільки вони не проживають в будинку без поважних причин, то їх необхідно визнати такими, що втратили право на користування житловим приміщенням, тому вона і змушена звернутися до суду з відповідним позовом. Позивач [PERSON] та її представник [PERSON] в попереднє судове засідання не з'явились, але позивач письмово повідомила суд про розгляд справи без її участі, свої позовні вимоги підтримала та просила суд їх задовольнити. Відповідачі [PERSON], [PERSON] та [PERSON] в попереднє судове засідання не з'явились, але письмово повідомили суду про розгляд справи без їх участі, позов визнали та не заперечували проти його задоволення. Виходячи з наведеного, суд вважає, що рішення у справі можливо постановити при проведенні попереднього судового засідання. Відповідно до ч.4 ст.130 ЦПК України при визнанні позову ухвалюється судове рішення в порядку, встановленому ст.174 цього ж Кодексу. Згідно з ч.4 ст.174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Із доданих до позовної заяви доказів вбачається, що позивач [PERSON] являється представником та матір'ю [PERSON], який являється власником житлового будинку [ADDRESS], що підтверджується копією договору дарування житлового будинку від 19 квітня 2007 року. Відповідно до ч.1 ст.72 ЖК України, при тимчасовій відсутності наймача або членів його сім'ї за ними зберігається жиле приміщення протягом шести місяців. Із ст.72 ЖК України вбачається, що визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням внаслідок відсутності цієї особи понад встановлені строки, провадиться в судовому порядку. Відповідно до ч.2 ст.405 ЦК України, член сім'ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім'ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом. Суд вважає, що оскільки в судовому засіданні встановлено, що відповідачі [PERSON], [PERSON] та [PERSON] дійсно не проживають з листопада 2010 року в житловому будинку [ADDRESS] без поважних причин,а сам факт визнання відповідачем пред'явленого позову не суперечить закону, не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, то є підстави для задоволення позову. На підставі ст.ст.71, 72 ЖК України, ст.405 ЦК України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-02-02 00:00:00

Позивач, звернувшись до суду із даним позовом, просить визнати [PERSON] таким, що втратив право на користування житловим будинком [ADDRESS], посилаючись на те, що він являється власником вказаного будинку, в якому зареєстрований відповідач та який не проживає в ньому з лютого 2007 року. На даний час відповідач в добровільному порядку не бажає виписуватися з його помешкання, тому він вважає, що оскільки відповідач не проживає в будинку без поважних причин, то його необхідно визнати таким, що втратив право на користування житловим приміщенням у відповідності до ст.71 ЖК України. Позивач [PERSON] в судове засідання не з'явився, але письмово повідомив суд про розгляд справи без його участі, не заперечував проти винесення заочного рішення, свої позовні вимоги підтримав та просив суд їх задовольнити. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з'явився та не повідомив суд про причину своєї неявки, хоча був повідомлений про час розгляду справи. Зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи відповідно до ст.224 ЦПК України. Суд, дослідивши письмові матеріали справи, вважає за необхідне позов задовольнити із наступних підстав. В судовому засіданні встановлено, що позивач [PERSON] являється співвласником житлового будинку [ADDRESS], що підтверджується копією витягу про реєстрацію права власності на нерухоме майно від 14 січня 2007 року. За відомостями адресно-довідкового підрозділу ГУДМС, УДМС України від 16 січня 2014 року вбачається, що [PERSON], [INFO] зареєстрований з 01 листопада 2006 року в с.Тептіївка Богуславського району Київської області. Згідно актів обстеження житлово-побутових умов проживання від 10 червня 2013 року, від 09 липня 2013 року, від 12 серпня 2013 року, від 08 січня 2014 року вбачається, що відповідач [PERSON] на момент огляду житлового будинку [ADDRESS], не проживає. Відповідно до ч.1 ст.72 ЖК України, при тимчасовій відсутності наймача або членів його сім'ї за ними зберігається жиле приміщення протягом шести місяців. Із ст.72 ЖК України вбачається, що визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням внаслідок відсутності цієї особи понад встановлені строки, провадиться в судовому порядку. Суд вважає, що оскільки в судовому засіданні встановлено, що відповідач [PERSON] дійсно не проживає з лютого 2007 року в житловому будинку позивача, тому є підстави для задоволення заявленого позову. На підставі ст.ст.71, 72 ЖК України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-01-10 00:00:00

Позивач, звернувшись до суду із даним позовом, просить визнати [PERSON] таким, що втратив право на користування житловим будинком [ADDRESS], посилаючись на те, що вона являється власником вказаного будинку, в якому зареєстрований відповідач та який не проживає в ньому з квітня 2009 року. На даний час відповідач в добровільному порядку не бажає виписуватися з її помешкання, тому вона вважає, що оскільки [PERSON] не проживає в будинку без поважних причин, то його необхідно визнати таким, що втратив право на користування житловим приміщенням у відповідності до ст.71 ЖК України. Позивач [PERSON] в судове засідання не з'явилась, але повідомила суд про розгляд справи без її участі, не заперечувала проти винесення заочного рішення, свої позовні вимоги підтримала та просила суд їх задовольнити. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з'явився та не повідомив суд про причину своєї неявки, хоча був повідомлений про час розгляду справи. Зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи відповідно до ст.224 ЦПК України. Суд, дослідивши письмові матеріали справи, вважає за необхідне позов задовольнити із наступних підстав. В судовому засіданні встановлено, що позивач [PERSON] являється власником житлового будинку [ADDRESS] на підставі договору дарування від 26.07.2008 року, що підтверджується копією витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності від 28 серпня 2008 року. За відомостями адресно-довідкового підрозділу ГУДМС, УДМС України від 25 грудня 2013 року вбачається, що [PERSON], [INFO] зареєстрований з 04 липня 2007 року в с.Саварка Богуславського району Київської області. Із акту про встановлення факту проживання фізичної особи від 03 грудня 2013 року видно, що відповідач [PERSON] на момент огляду житлового будинку [ADDRESS], не проживає та зі злів господаря фактично не проживає з квітня 2009 року по даний час. Відповідно до ч.1 ст.72 ЖК України, при тимчасовій відсутності наймача або членів його сім'ї за ними зберігається жиле приміщення протягом шести місяців. Із ст.72 ЖК України вбачається, що визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням внаслідок відсутності цієї особи понад встановлені строки, провадиться в судовому порядку. Відповідно до ч.2 ст.405 ЦК України, член сім'ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім'ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом. Суд вважає, що оскільки в судовому засіданні встановлено, що відповідач [PERSON] дійсно не проживає з квітня 2009 року в житловому будинку позивача, а тому є підстави для задоволення заявленого позову. На підставі ст.ст.71, 72 ЖК України, ст.405 ЦК України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-12-14 00:00:00

Позивач, звернувшись до суду із даним позовом, просить визнати [PERSON] таким, що втратив право на користування житловим будинком №167 по вул. Корсунській в м. Богуславі Київської області, посилаючись на те, що він являється власником вказаного житлового будинку, в якому зареєстрований відповідач по справі, який не проживає в ньому з 01 квітня 2015 року та по даний час. Він в добровільному порядку зніматися з реєстрації не бажає, а тому оскільки відповідач не проживає в даному будинку без поважних причин, то його необхідно визнати таким, що втратив право на користування житловим приміщенням, тому він і змушений звернутися до суду з відповідним позовом. Позивач [PERSON] в судове засідання не зявився, але письмово повідомив суд про розгляд справи без його участі, не заперечував проти винесення заочного рішення, свої позовні вимоги підтримав та просив суд їх задовольнити. Відповідач [PERSON] в судове засідання не зявився та не повідомив суд про причину своєї неявки та не надав суду заяву про розгляд справи без його участі, хоча був повідомлений про час розгляду справи. Зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи відповідно до ст.224 ЦПК України. Суд, дослідивши письмові докази по справі, вважає з необхідне позов задовольнити з наступних підстав. В судовому засіданні встановлено, що позивач [PERSON] являється власником житлового будинку №167 по вул. Корсунській в м. Богуславі Київської області, що підтверджується копією свідоцтва про право власності на нерухоме майно від 14 червня 2008 року. За відомостями адресно-довідкового підрозділу ГУДМС, УДМС України від 19 листопада 2015 року вбачається, що [PERSON], [INFO] дійсно зареєстрований за адресою: [INFO]. Із копії будинкової книги житлового будинку №167 по вул. Корсунській в м. Богуславі видно, що [PERSON], [INFO] дійсно з 26 грудня 2002 року зареєстрований за адресою: [INFO]. Згідно акту обстеження житлово-побутових умов проживання від 16 жовтня 2015 року вбачається, що відповідач [PERSON] на момент огляду житлового будинку №167 по вул. Корсунській в м. Богуславі Київської області, не проживає в ньому з 01 квітня 2015 року. Із ст.72 ЖК України вбачається, що визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням внаслідок відсутності цієї особи понад встановлені строки, провадиться в судовому порядку. Відповідно до п.10 Постанови Пленуму Верховного Суду України №2 від12.04.1985 року «Про деякі питання, що виникли в практиці застосування судами Житлового Кодексу України», у справах про визнання наймача або члена його сімї таким, що втратив право користування жилим приміщенням (ст.71 ЖК), необхідно зясувати причини відсутності відповідача понад встановлені строки. В даному випадку, суд вважає, що оскільки в судовому засіданні встановлено, що відповідач по справі дійсно не проживає з 01 квітня 2015 року без поважних причин в житловому будинку позивача, тому є підстави для задоволення заявленого позову. На підставі ст.ст.71, 72 ЖК України, Постанови Пленуму Верховного Суду України №2 від 12.04.1985 року «Про деякі питання, що виникли в практиці застосування судами Житлового Кодексу України»,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-10-19 00:00:00

Позивач, звернувшись до суду із даним позовом, просить визнати [PERSON] таким, що втратив право на користування житловим будинком №93 по вул. Леніна в с. Іванівка Богуславського району Київської області, посилаючись на те, що вона являється власником вказаного житлового будинку, в якому зареєстрований її син відповідач по справі та який не проживає в ньому з 2009 року по даний час. Син в добровільному порядку зніматися з реєстрації не бажає, а оскільки відповідач не проживає в даному будинку без поважних причин, то його необхідно визнати таким, що втратив право на користування житловим приміщенням, тому вона і змушена звернутися до суду з відповідним позовом. Позивач [PERSON] в судове засідання не зявилась, але письмово повідомила суд про розгляд справи без її участі, свої позовні вимоги підтримала, не заперечувала проти винесення заочного рішення та просила суд позов задовольнити. Відповідач [PERSON] в судове засідання не зявився та не повідомив суд про причину своєї неявки та не надав суду заяву про розгляд справи без його участі, хоча був повідомлений про час розгляду справи. Третя особа [PERSON] в судове засідання не зявився, але письмово повідомив суд про розгляд справи без його участі та не заперечував проти задоволення заявленого позову. Зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи відповідно до ст.224 ЦПК України. Суд, дослідивши письмові докази по справі, вважає з необхідне позов задовольнити з наступних підстав. В судовому засіданні встановлено, що позивач [PERSON] являється власником житлового будинку №93 по вул. Леніна в с. Іванівка Богуславського району Київської області, що підтверджується копією свідоцтва про право власності на житловий будинку від 17 жовтня 2001 року. За відомостями адресно-довідкового підрозділу ГУДМС, УДМС України від 16 вересня 2015 року вбачається, що [PERSON], [INFO] дійсно з 17 грудня 2014 року зареєстрований за адресою: [INFO]. Згідно актів обстеження житлово-побутових умов проживання від 09 липня 2015 року, від 17 серпня 2015 року та від 03 вересня 2015 року вбачається, що відповідач [PERSON] на момент огляду житлового будинку №93 по вул. Леніна в с. Іванівка Богуславського району Київської області, не проживає та зі слів власника будинку не проживає з 2009 року. Відповідно до ч.2 ст.405 ЦК України, член сімї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сімї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом. Із ст.72 ЖК України вбачається, що визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням внаслідок відсутності цієї особи понад встановлені строки, провадиться в судовому порядку. В даному випадку, суд вважає, що оскільки в судовому засіданні встановлено, що відповідач по справі дійсно не проживає з 2009 року без поважних причин в житловому будинку позивача, тому є підстави для задоволення заявленого позову. На підставі ст.ст.71, 72 ЖК України, ст.405 ЦК України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-05-05 00:00:00

Позивач, звернувшись до суду із даним позовом, просить визнати [PERSON] таким, що втратив право на користування квартирою [ADDRESS], посилаючись на те, що він являється власником вказаної квартири, в якій зареєстрований відповідач та який не проживає в ній з 2011 року та в добровільному порядку зніматися з реєстрації не бажає, а оскільки відповідач не проживає в даній квартирі без поважних причин, то його необхідно визнати таким, що втратив право на користування житловим приміщенням, тому він і змушений звернутися до суду з відповідним позовом. Представник позивача [PERSON] в судове засідання не з'явився, але письмово повідомив суд про розгляд справи без його участі, без застосування технічних засобів, не заперечував проти винесення заочного рішення, позовні вимоги [PERSON] підтримав та просив суд їх задовольнити. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з'явився та не повідомив суд про причину своєї неявки, хоча був повідомлений про час розгляду справи. Зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи відповідно до ст.224 ЦПК України. Суд, дослідивши письмові докази по справі, вважає з необхідне позов задовольнити з наступних підстав. В судовому засіданні встановлено, що позивач [PERSON] являється власником квартири [ADDRESS], що підтверджується копією договору купівлі-продажу квартири від 04 червня 2005 року та копією витягу про реєстрацію права власності на нерухоме майно від 15 червня 2005 року. За відомостями адресно-довідкового підрозділу ГУДМС, УДМС України від 06 квітня 2015 року вбачається, що [PERSON], [INFO] дійсно зареєстрований за адресою: [ADDRESS] з 16 лютого 2011 року. Згідно актів обстеження житлово-побутових умов проживання від 02 жовтня 2014 року, від10 грудня 2014 року та від 27 березня 2015 року вбачається, що відповідач [PERSON] на момент огляду квартири [ADDRESS], не проживає. Відповідно до ч.1 ст.72 ЖК України, при тимчасовій відсутності наймача або членів його сім'ї за ними зберігається жиле приміщення протягом шести місяців. Із ст.72 ЖК України вбачається, що визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням внаслідок відсутності цієї особи понад встановлені строки, провадиться в судовому порядку. В даному випадку, суд вважає, що оскільки в судовому засіданні встановлено, що відповідач по справі дійсно не проживає з 2011 року без поважних причин в квартирі позивача, тому є підстави для задоволення заявленого позову. На підставі ст.ст.71, 72 ЖК України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-04-09 00:00:00

Позивач, звернувшись до суду із даним позовом, просить визнати [PERSON] таким, що втратив право на користування квартирою [ADDRESS], посилаючись на те, що вона являється квартиронаймачем вказаної квартири, в якому зареєстрований відповідач та який не проживає в ній з березня 2001 року. На даний час відповідач в добровільному порядку не бажає виписуватися з її помешкання, тому вона вважає, що оскільки [PERSON] не проживає в квартирі без поважних причин, то його необхідно визнати таким, що втратив право на користування житловим приміщенням у відповідності до ст.71 ЖК України. Представник позивача [PERSON] в судове засідання не з'явився, але письмово повідомив суд про розгляд справи без його участі, без застосування технічних засобів, не заперечувала проти винесення заочного рішення, позовні вимоги [PERSON] підтримав та просив суд їх задовольнити. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з'явився та не повідомив суд про причину своєї неявки, хоча був повідомлений про час розгляду справи. Зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи відповідно до ст.224 ЦПК України. Суд, дослідивши письмові матеріали справи, вважає за необхідне позов задовольнити із наступних підстав. В судовому засіданні встановлено, що позивач [PERSON] являється квартиронаймачем квартири [ADDRESS] на підставі ордеру №4 на жиле приміщення від 04.02.1986 року, що підтверджується копією вказаного ордеру. За відомостями адресно-довідкового підрозділу ГУДМС, УДМС України від 20 березня 2014 року вбачається, що [PERSON], [INFO] зареєстрований з 23 березня 1998 року в квартирі [ADDRESS]. Згідно актів обстеження житлово-побутових умов проживання від 06 липня 2013 року, від 05 жовтня 2013 року, від 04 січня 2014 року та від 01 березня 2014 року видно, що відповідач [PERSON] на момент огляду квартири [ADDRESS], не проживає. Відповідно до ч.1 ст.72 ЖК України, при тимчасовій відсутності наймача або членів його сім'ї за ними зберігається жиле приміщення протягом шести місяців. Із ст.72 ЖК України вбачається, що визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням внаслідок відсутності цієї особи понад встановлені строки, провадиться в судовому порядку. Відповідно до ч.2 ст.405 ЦК України, член сім'ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім'ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом. Суд вважає, що оскільки в судовому засіданні встановлено, що відповідач [PERSON] дійсно не проживає з березня 2001 року в квартирі позивача, а тому є підстави для задоволення заявленого позову. На підставі ст.ст.71, 72 ЖК України, ст.405 ЦК України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-12-14 00:00:00

Позивач, звернувшись до суду із даним позовом, просить визнати [PERSON] таким, що втратив право на користування квартирою №2 в житловому будинку №82 по вул. Ватутіна в м. Богуславі Київської області, посилаючись на те, що він являється власником частини вказаного житлового будинку, в якому зареєстрований відповідач по справі, який не проживає в ньому з 31 січня 2003 року та по даний час. Він в добровільному порядку зніматися з реєстрації не бажає, а тому оскільки відповідач не проживає в даному будинку без поважних причин, то його необхідно визнати таким, що втратив право на користування житловим приміщенням, тому він і змушений звернутися до суду з відповідним позовом. Позивач [PERSON] в судове засідання не зявився, але письмово повідомив суд про розгляд справи без його участі, не заперечував проти винесення заочного рішення, свої позовні вимоги підтримав та просив суд їх задовольнити. Відповідач [PERSON] в судове засідання не зявився та не повідомив суд про причину своєї неявки та не надав суду заяву про розгляд справи без його участі, хоча був повідомлений про час розгляду справи. Зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи відповідно до ст.224 ЦПК України. Суд, дослідивши письмові докази по справі, вважає з необхідне позов задовольнити з наступних підстав. В судовому засіданні встановлено, що позивач [PERSON] [PERSON] являється власником 2/3 частки житлового будинку №82 по вул. Ватутіна в м. Богуславі Київської області, що підтверджується копією витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності від 11 листопада 2015 року. За відомостями адресно-довідкового підрозділу ГУДМС, УДМС України від 20 листопада 2015 року вбачається, що [PERSON], [INFO] дійсно з 16 грудня 2006 року зареєстрований за адресою: [INFO]. Згідно акту обстеження житлово-побутових умов проживання від 15 жовтня 2015 року видно, що відповідач [PERSON] на момент огляду житлового будинку №82 по вул. Ватутіна в м. Богуславі Київської області, не проживає в ньому більше шести років. Із ст.72 ЖК України вбачається, що визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням внаслідок відсутності цієї особи понад встановлені строки, провадиться в судовому порядку. Відповідно до п.10 Постанови Пленуму Верховного Суду України №2 від12.04.1985 року «Про деякі питання, що виникли в практиці застосування судами Житлового Кодексу України», у справах про визнання наймача або члена його сімї таким, що втратив право користування жилим приміщенням (ст.71 ЖК), необхідно зясувати причини відсутності відповідача понад встановлені строки. В даному випадку, суд вважає, що оскільки в судовому засіданні встановлено, що відповідач по справі дійсно не проживає більше шести років без поважних причин в житловому будинку позивача, тому є підстави для задоволення заявленого позову. На підставі ст.ст.71, 72 ЖК України, Постанови Пленуму Верховного Суду України №2 від 12.04.1985 року «Про деякі питання, що виникли в практиці застосування судами Житлового Кодексу України»,

Outcome: approved