Jurisdiction: civil
Date: 2014-10-05 00:00:00

позивач звернулась до суду з позовом, в якому просить визнати автомобіль «Hyundai !Х 35» 2012 р.в. вартістю 272244 грн. спільною сумісною власністю подружжя, поділити спільне майно подружжя та визнати за нею право власності на ? частки у спільній сумісній власності подружжя, за відповідачем - право власності на ? частки у праві спільної сумісної власності; визнати право власності на автомобіль за відповідачем та стягнути з нього на її користь як компенсацію ? вартості частки у спільному майні подружжя, а саме 136122 грн. В обґрунтування позовних вимог покликається на те, що 22.02.98. між нею та відповідачем укладено шлюб, який на сьогодні існує формально. В шлюбі у них народився син [PERSON], [INFO] За час спільного проживання 21.08.12. ними було придбано автомобіль «Hyundai !Х 35» д.н. [NUMBER], який було зареєстровано на відповідача. Відповідно до договору добровільного комплексного страхування від 09.08.13. дійсна вартість автомобіля 185000 грн., що становило 23150 доларів США. У зв*язку із зміною курса долара на сьогодні вартість автомобіля зросла та становить 272244 грн. Добровільно вирішити питання про поділ спільної власності - автомобіля відповідач не бажає. Кошти на утримання сина не надає. У зв*язку з наведеним вимушена звернутись до суду з даним позовом. У судове засідання позивач не з*явилась, натомість надала суду письмову заяву, в якій просить постановити рішення, яким просить визнати автомобіль «Hyundai !Х 35» 2012 р.в. вартістю 272244 грн. спільною сумісною власністю подружжя, поділити спільне майно подружжя та визнати за нею право власності на ? частки у спільній сумісній власності подружжя, за відповідачем - право власності на ? частки у праві спільної сумісної власності; позовну вимогу щодо визнання права власності на автомобіль за відповідачем та стягнення з нього на її користь як компенсацію ? вартості частки у спільному майні подружжя, а саме 136122 грн. ухвалою суду на заяву позивача залишено без розгляду; справу розглядати у її відсутності, проти заочного розгляду справи не заперечує. Відповідач у судове засідання не з*явився, хоча належним чином відповідно до ч.5 ст.74 ЦПК України неодноразово повідомлявся про час та місце розгляду справи, про що свідчать рекомендовані повідомлення про вручення поштового відправлення, повернуті до суду за закінченням терміну зберігання; та не скористався наданим йому правом, передбаченим ст.128 ЦПК України, і не подав суду письмових заперечень проти позову із зазначенням доказів, що підтверджують його заперечення. Відтак суд ухвалив про заочний розгляд справи відсутності відповідача на підставі наявних у справі доказів в порядку, передбаченому ст.224 ЦПК України, проти чого позивач не заперечила у своїй заяві. Дослідивши матеріали справи та з'ясувавши її дійсні обставини, суд дійшов наступного висновку. Судом встановлено, що сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі з 22 лютого 1998 року по даний час. Від шлюбу мають сина [PERSON], [INFO] У період шлюбу, а саме, 21 серпня 2012 року сторонами був придбаний спірний легковий автомобіль «Hyundai !Х 35» (2012) д.н. [NUMBER]. Право власності на автомобіль зареєстровано за відповідачем, що підтверджується свідоцтвом про реєстрацію транспортного засобу [NUMBER], де користувачем зазначено і позивача. Згідно з ч.1 ст.60 СК України майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності незалежно від того, що один з них не мав з поважної причини (навчання, ведення домашнього господарства, догляд за дітьми, хвороба тощо) самостійного заробітку (доходу). Вважається, що кожна річ, набута за час шлюбу, крім речей індивідуального користування, є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя. Частиною 1 ст.70 СК України визначено, що у разі поділу майна, що є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя, частки майна дружини та чоловіка є рівними, якщо інше не визначено домовленістю між ними або шлюбним договором. Згідно з роз'ясненнями, викладеними у п.23 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя» від 21 грудня 2007 року за № 11, вирішуючи спори між подружжям про майно, необхідно встановлювати обсяг спільно нажитого майна, наявного на час припинення спільного ведення господарства, з'ясовувати джерело і час його придбання. Пунктами 2, 3 ч.1 ст.57 СК України визначено перелік майна, що є особистою власністю дружини, чоловіка, зокрема: майно, набуте нею, ним за час шлюбу, але на підставі договору дарування, або набуте за кошти, які належали їй, йому, особисто. Відповідно до ст.60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Згідно з положенням ч.ч.1, 2 ст.71 СК України майно, що є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя, ділиться між ними в натурі. Якщо дружина та чоловік не домовилися про порядок поділу майна, спір може бути вирішений судом. При цьому суд бере до уваги інтереси дружини, чоловіка, дітей та інші обставини, що мають істотне значення. Неподільні речі присуджуються одному з подружжя, якщо інше не визначено домовленістю між ними. Присудження одному з подружжя грошової компенсації замість його частки у праві спільної сумісної власності на майно, допускається лише за його згодою, крім випадків, передбачених ЦК України. Присудження одному з подружжя грошової компенсації можливе за умови попереднього внесення другим із подружжя відповідної грошової суми на депозитний рахунок суду (ч.ч.4, 5 ст.71 СК України). Крім того, у п.25 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя» від 21 грудня 2007 року за № 11 роз'яснено, що, вирішуючи питання про поділ майна, що є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя, зокрема, неподільні речі, суди мають застосовувати положення ч.ч.4, 5 ст.71 СК України обов'язкової згоди одного з подружжя на отримання грошової компенсації та попереднього внесення другим із подружжя відповідної грошової суми на депозитний рахунок суду, а за відсутності такої згоди присудження грошової компенсації може мати місце з підстав, передбачених ст.365 ЦК України, за умови звернення подружжя (одного з них) до суду з таким позовом та попереднього внесення на депозитний рахунок суду відповідної грошової суми. У разі коли жоден із подружжя не вчинив таких дій, а неподільні речі не можуть бути реально поділені між ними відповідно до їх часток, суд визнає ідеальні частки подружжя в цьому майні без його реального поділу і залишає майно у їх спільній частковій власності. Відтак позов [PERSON] підлягає до задоволення шляхом визнання спірного автомобіля спільною сумісною власністю подружжя з визнанням за кожним із сторін права власності на ? його частину. Належних та допустимих доказів на спростування доводів позивача відповідачем суду не надано. Натомість покликання позивача на вартість транспортного засобу 272244 грн. не відповідають дійсності, т.я. матеріали справи не містять належних і допустимих доказів на підтвердження розміру вартості такого. Наданий договір добровільного комплексного страхування на транспорті № 014087/4002/0000134 містить дані про дійсну вартість автомобіля 185000 грн. станом на 09.08.13. На день розгляду справи судом минуло більше року, у зв*язку з чим вартість транспортного засобу у зв*язку з амортизацією тощо змінилась. Покликання позивача у позові на еквівалент 185000 грн. 23150 доларів США, а на даний час у зв*язку із ростом курсу долара, як наслідок, на вартість транспортного засобу 272244 грн. є абсурдним. Відтак суд не визначає при поділі майна подружжя вартість спірного автомобіля. З відповідача в користь позивача підлягають стягненню судові витрати - судовий збір, сплачений останньою при подачі позову до суду, в сумі 1361 грн. На підставі ст.ст.57, 67, 70, 71 СК України, постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя» від 21 грудня 2007 року за № 11 та

Outcome: approved