Jurisdiction: civil
Date: 2014-03-03 00:00:00

Позивач звернулась до суду з позовом до відповідача в особі ВАТ НАСК «ОРАНТА» про стягнення суми страхового відшкодування в розмірі 49097,66 грн. Посилалась на те, що належний їй автомобіль було пошкоджено в результаті ДТП 15.11.2012 року в м. Києві по вул. Я.Колоса 23 в напрямку вул. Г.Юри до вул. Кіпріянова, винуватцем якого відповідно до постанови Святошинського районного суду м. Києва визнано [PERSON], відповідальність якого застрахована у ВАТ «НАСК «Оранта». Стверджувала, що відповідач зобов'язаний відшкодувати позивачу шкоду, завдану застрахованою особою в розмірі 49097,66 грн., але фактично відмовився від виплати, чим порушив права позивача. Позивач в судове засідання не з'явився, подав до суду заяву про розгляд справи у його відсутність і просив позов задовольнити. Відповідач ВАТ НАСК «ОРАНТА» в судове засідання не з'явився, про розгляд справи був повідомлений належним чином. На підставі ст. 224 ЦПК, суд вважає можливим ухвалити заочне рішення у справі. Дослідивши матеріали справи, суд вважає необхідним позов задовольнити, виходячи з наступного. Згідно довідок, постанови суду та полісу (а.с.10-11,12, 14), 15.11.2012р. о 16 год. 50 хв. в м. Києві по вул. Я.Колоса 23 в напрямку вул. Г.Юри до вул. Кіпріянова, сталася дорожньо-транспортна пригода з вини водія [PERSON], який керував автомобілем «Ауді», д.н.з. [NUMBER], цивільно-правова відповідальність якого була застрахована в ВАТ НАСК «ОРАНТА» та водія [PERSON], яка керувала автомобілем «Тойота» д.н.з. [NUMBER]. Як вбачається з матеріалів справи, позивач звернувся до відповідача 19.11.2012 року з з повідомленням про дорожньо-транспорту пригоду та 16.01.2013р. з заявою про виплату страхового відшкодування у розмірі 43645,92 грн., надавши усі передбачені законом і Полісом документи до заяви в якості додатків, однак 21.06.2013 року відповідач визнав страхове відшкодування на суму 23695,22 грн.(а.с.21). Згідно ст. 29 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» та умов договору страхування, відповідач зобов'язаний відшкодувати позивачу витрати, пов'язані з відновлювальним ремонтом транспортного засобу з урахуванням зносу, розрахованого у порядку, встановленому законодавством. Згідно акта, рахунка та ремонтної калькуляції (а.с.16-17, 18, 19) вартість матеріального збитку завданого власнику колісного транспортного засобу вартість ремонту автомобіля «Тойота» д.н.з. [NUMBER] становить 43465,92 грн., які підлягають стягненню з відповідача. Доказів того, що відповідач здійснив оцінку з визначення вартості матеріального збитку, завданого власнику колісного транспортного засобу вартість відновлювального ремонту автомобіля внаслідок ДТП з урахуванням зносу, суду не надано. Наявними у справі доказами підтверджується те, що позивачем були виконані вимоги статті 35 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», натомість, доказів виплати відповідачем позивачу страхового відшкодування за шкоду, завдану йому транспортному засобу, суду не було надано. Суд приймає, як обґрунтовані, доводи про те, що страхове відшкодування повинно було бути виплачене відповідачем не пізніше до 08.01.2014р., натомість, відповідач не сплатив страхове відшкодування станом на час звернення позивача до суду з відповідним позовом. Частина 36.5 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» передбачає, що за кожен день прострочення виплати страхового відшкодування (регламентної виплати) з вини страховика (або МТСБУ) особі, яка має право на отримання такого відшкодування, сплачується пеня з розрахунку подвійної облікової ставки Національного банку України, яка діє протягом періоду, за який нараховується пеня. Згідно наданого позивачем розрахунку, розмір пені 4433,95 складає грн., яка підлягає стягненню з відповідача. Відповідно до ст. 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахування встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір не встановлений договором або законом. Відповідно до здійсненого позивачем розрахунку, 3% річних = 975,76 грн., а загальна сума збитків від інфляції становить 42,03 грн., які також слід стягнути з відповідача. Враховуючи те, що відповідач своєчасно не виплатив позивачу страхове відшкодування, то з відповідача підлягає стягненню сума страхового відшкодування в розмірі 43645,92 грн., пені в розмірі 4433,95 грн., 42,03 грн. суми збитків від інфляції та 975,76 грн. - три відсотки річних, а всього - 49097,66 грн. Відповідно до ст.88 ЦПК України, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача сплачені позивачем судові витрати в сумі 1990,98 грн., які складаються з судового збору у розмірі 490,98 грн. (а.с.1) та 1500 грн. витрат на правову допомогу (а.с.32-38). Враховуючи викладене та

Outcome: approved