Jurisdiction: civil
Date: 2015-10-04 00:00:00

Позивач звернулась в суд з позовом до відповідача про стягнення аліментів на утримання дитини. В обґрунтування позовних вимог позивач покликається на те, що 23.02.2001р. був зареєстрований шлюб між сторонами. За час подружнього життя у них народився син [PERSON], 23.10.2001р. народження. На даний час син проживає з позивачем і перебуває на її утриманні. Відповідач не надає матеріальної допомоги на утримання сина. Відповідач не працює та отримує нерегулярний і мінливий дохід, який витрачає на свої потреби. Аліменти відповідач нікому не платить, стягнень по виконавчим документам з відповідача не проводиться, інших неповнолітніх дітей немає. На даний час дитина перебуває на її забезпеченні. Тому вважає, встановлення аліментів у твердій грошовій сумі є найбільш доцільним, зважаючи на мінливий дохід відповідача. Позивач [PERSON], в судовому засіданні позовні вимоги підтримала та просить позовні вимоги задоволити повністю та стягувати з відповідача аліменти в розмірі 900 (девятсот) грн. Відповідач [PERSON], в судовому засіданні позовні вимоги визнав частково та пояснив, що згідний сплачувати аліменти в розмірі 500 (пятсот) грн., оскільки він має не постійний заробіток і суму в 500 (пятсот) грн. він вважає, що буде мати можливість сплачувати щомісяця, більше сплачувати не зможе. Проаналізувавши зібранні по справі докази, суд вважає, що позов підлягає до задоволення частково з наступних підстав. Згідно до ст. 180 СК України батьки зобовязані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно ст. 183 СК України частка заробітку (доходу) батька, яка буде стягуватись як аліменти на дитину, визначається судом. Встановлено, що у відповідача та позивача є неповнолітній син [PERSON], 23.10.2001р. народження, про що свідчить свідоцтво про народження видане Дідушицькою сільською радою Стрийського району Львівської області від 29.10.2001р. серії 1-СГ №224420, який проживає з позивачем, про що свідчить довідка видана Дідушицькою сільською радою від 21.05.2015р. за №648. В судовому засіданні встановлено, що відповідач добровільно матеріальної допомоги не надає, тільки в серпні місяці 2015р. придбав 10 зошитів, пенал, ручки і спортивні штани, інколи через свою матір передавав продукти харчування. В період з січня по серпень 2015р. відповідач не надав жодного доказу щодо надання допомоги дитині. Відповідач заперечуючи можливість надання матеріальної допомоги на утримання сина через відсутність постійного заробітку, не надав суду доказів того, що за станом здоровя він є непрацездатним і в звязку з цим позбавлений можливості працевлаштуватися і отримувати доходи. Суд, враховуючи майновий стан позивача, який офіційно ніде не працює\~\~та вік дитини,\~\~яка\~\~постійно\~\~потребує витрат, а також те, що відповідач постійного заробітку не має, його доходи мінливі, аліменти підлягають стягненню в твердій грошовій сумі. Судом при визначені розміру аліментів у відповідності до ст.. 182 СК України враховано матеріальне положення платника аліментів, те, що відповідач є молодою працездатною особою і спроможний платити аліменти на утримання сина, та те, що позивач працює і здійснює догляд за дитиною, тому суд вважає, що стягнення аліментів з відповідача в твердій грошовій сумі в розмірі 700 (сімсот) грн.. 00 коп. на утримання дитини, що буде відповідати інтересам дитини, дружини та можливості платника аліментів сплачувати їх. В іншій частині позову вимоги не підлягають задоволенню, оскільки не знайшли свого підтвердження в судовому засіданні.

Outcome: approved