Jurisdiction: civil
Date: 2019-11-11 00:00:00

Позивач звернулась до суду з позовною заявою, в якій просить стягнути з відповідача на її користь аліменти на утримання синя - [PERSON] , [INFO] у розмірі ј частини усіх видів його заробітку, але не менше 50% прожиткового мінімуму, визначеного для дітей відповідного віку, починаючи з дня пред`явлення позову до суду і до досягнення дитиною повноліття. Свої позовні вимоги позивач обґрунтовує тим, що вони з відповідачем перебувають в зареєстрованому шлюбі, від якого мають сина - [PERSON] , [INFO] , який проживає з позивачем та перебуває на її утриманні. В свою чергу відповідач, проживаючи на даний час окремо, ухиляється від свого обов`язку утримувати свою дитину та жодної матеріальної допомоги на утримання сина не надає, що й стало передумовою звернення до суду з даним позовом. 22.05.2019 року суд відкрив провадження у цій справі та з урахуванням вимог ч. 4 ст. 19 ЦПК України вирішив її розглянути у порядку спрощеного провадження, без виклику сторін за наявними в справі матеріалами. Сторони не подавали клопотання про розгляд справи у загальному позовному провадженні чи про призначення судового засідання у спрощеному провадженні з викликом сторін. Від відповідача до суду надійшла заява, в які останній погоджується щоб з нього стягували аліменти на утримання сина в розмірі 1\\4 частини всіх видів його заробітку. В силу вимог ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Зважаючи на вищевикладене, суд ухвалив розглянути справу в порядку спрощеного позовного провадження на підставі наявних матеріалів справи. Дослідивши і проаналізувавши докази, які містяться в матеріалах справи, суд на основі повно і всебічно з`ясованих обставин, дійшов наступних висновків. В силу вимог ч.1 ст. 4 ЦПК України - кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Положеннями ч. 1 ст. 12 ЦПК України визначено, що цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом ( ч. 1 ст. 81 ЦПК України). Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях (ч. 5,6 ст. 81 ЦПК України). Судом достовірно встановлено, що сторони по справі перебувають в зареєстрованому шлюбі, що підтверджується свідоцтвом про шлюб, серії [NUMBER] . Відповідно до свідоцтва про народження серії [NUMBER] , сторони є батьками сина - [PERSON] , [INFO] І змісту довідки Плесецької сільської ради Васильківського району Київської області № 482 від 09.04.2019 року вбачається, що неповнолітній син - [PERSON] , [INFO] проживає разом з позивачем та перебуває на її повному утриманні. Відповідно до ст. 180 СК України, батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно з ч. 3 ст. 181 СК України аліменти на дитину присуджуються в частці від заробітку (доходу) її матері, батька (ст. 183 цього Кодексу) або в твердій грошовій сумі (ст. 184 СК України) і виплачуються щомісячно (п. 17 постанови Пленуму Верховного Суду України № 3 від 15 травня 2006 року «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів»). Відповідно до п. 1, п. 3, ч. 1 ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина. Відповідно до ч. 1 ст. 183 СК України, частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Отже, враховуючи, що син проживає разом з позивачем, якій тяжко забезпечувати його всім необхідним самостійно, домовленості між сторонами щодо його утримання не досягнуто, відповідач в добровільному порядку належної допомоги на утримання сина не надає, хоча має таку можливість, суд, беручи до уваги матеріальне становище платника аліментів, та враховуючи інтереси неповнолітньої дитини на утримання якої присуджуються аліменти, дійшов висновку, що позовні вимоги слід задовольнити, стягнувши з відповідача аліменти на утримання дитини у розмірі 1/4 частини усіх видів його заробітку (доходу) щомісячно, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 09.04.2019 р. і до досягнення сином повноліття. Згідно ст. 430 ч. 1 п. 1 ЦПК України рішення про стягнення аліментів в межах суми платежу за один місяць підлягає негайному виконанню. На підставі п. 3 ст. 5 Закону України «Про судовий збір» від сплати судового збору звільняються позивачі за подання позовів про стягнення аліментів. Згідно ч. 6 ст. 141 ЦПК України, якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, які їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог, а інша частина компенсується за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. Відповідно до ст.ст.133,141 ЦПК України з відповідача підлягає стягненню судовий збір на користь держави в сумі 768 грн. 40 коп.

Outcome: approved