Jurisdiction: civil
Date: 2015-01-21 00:00:00

Позивач звернувся через суд з позовом, в якому просив суд стягнути з відповідача на його користь кошти в сумі 6737,65грн. в рахунок незаконно отриманої санаторно-курортної путівки та оплати витрат на проїзд. В обґрунтування позову зазначив, що у ВВДФССНВ та ПЗ України в м. Павлограді відповідач [PERSON] перебуває на обліку як інвалід 3 групи. Також, відповідач перебуває на обліку у УПСЗН як учасник війни, дитя війни та пенсіонер за віком. Оскільки [PERSON] є інвалідом 3 групи, відповідно санаторно- курортну путівку за рахунок Фонду має право отримувати один раз на три роки. Проведеною звіркою інформації, наданої УПСЗН, зі списками потерпілих, які забезпечувалися путівками на санаторно-курортне лікування відділенням встановлено, що у 2009року УПСЗН забезпечено [PERSON] санаторно-курортною путівкою як учасника війни. В свою чергу, відділенням у 2011році було забезпечено відповідача путівкою до санаторію «Горний» у встановленому порядку як інваліда 3 групи (попередня путівка йому надавалась у 2008році). В наслідок чого, відділенням зайво забезпечено відповідача путівкою вартістю 6699,00грн. та відшкодовано витрати на проїзд на суму 38,65грн., чим завдано збитків на загальну суму 6737,65грн. В судове засідання представник позивача не з'явився, надав заяву про розгляд справи без його участі, позовні вимоги підтримав у повному обсязі. Від відповідача до суду надійшла заява про слухання справи в його відсутність за тяжким станом здоров`я. Представник третьої особи у судове засідання не з'явився, надав суду заяву про розгляд справи без його участі, підтримав позовні вимоги. Суд, перевіривши матеріали справи, оцінивши надані докази, вважає позовні вимоги такими, що підлягають задоволенню повністю за наступних підстав. Судом встановлено, що Контрольно-ревізійним управлінням в Дніпропетровської області було проведено ревізію цільового та законного використання коштів Фонду ССНВ та ПЗ України в м. Павлограді за період з 01.01.2009р. по 30.09.2011р., за результатами складений акт № 04.1-21/35 від 18.11.2011року (а.с.23-30). Ревізією дотримання періодичності забезпечення інвалідів санаторно-курортними путівками встановлено, що у порушення ч.5 ст.34 Закону України «Про загальнообов`язкове державне соціальне страхування від нещасного випадку на виробництві та професійного захворювання, які спричинили втрату працездатності», п.2.3 Положення про забезпечення потерпілих внаслідок нещасного випадку на виробництві та професійного захворювання путівками для санаторно-курортного лікування», затвердженого правлінням ФССНВВПЗ України від 31.10.2007р. № 49, відділенням надано санаторно-курортну путівку на лікування вартістю 6699,00 грн. та відшкодовано витрати на проїзд на суму 38,65 грн. інваліду 3 групи [PERSON], який не мав права на її отримання у 2009 році, чим завдано матеріальної шкоди на загальну суму 6737,65грн. Зазначені обставини також були встановлені постановою Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду від 28.03.2013 року та ухвалою Вищого адміністративного суду України від 16.10.2014року (а.с.6, 49,50) Частиною 3 ст. 61 ЦПК України передбачено, що обставини, встановлені судовим рішенням у цивільній, господарській або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини. Тому, з урахуванням положень ч. 3 ст. 61 ЦПК України, обставини незаконного отримання путівки доказуванню не підлягають. За таких обставин, суд приходить до висновку, що позовні вимоги належать задоволенню. На підставі викладеного та

Outcome: approved