Jurisdiction: civil
Date: 2014-06-24 00:00:00

Позивач звернувся із зазначеним позовом до [PERSON] про стягнення орендної плати, трьох процентів річних та заборгованості на комунальні послуги, мотивуючи тим, що 06.10.2011р. між ним та відповідачем був укладений договір оренди нежилого приміщення: 1/2 частини боксу (площа 35кв.м.), розташованого по [ADDRESS]. Згідно договору оренди відповідач зобов'язаний користуватись орендним приміщенням відповідно до його призначення (ремонт автомобілів), проводити поточний ремонт, щомісяця вносити орендну плату в сумі 500грн. та сплачувати комунальні послуги. Спочатку, протягом трьох місяців відповідач дотримувався умов договору, але починаючи з лютого 2012р. припинив сплачувати оренду плату. На сьогоднішній день відповідач продовжує користуватись приміщенням, зберігає там своє майно. Згідно умов договору він є дійсним доки там знаходиться майно відповідача. Вважає, що сума заборгованості відповідача складає за період з 06.02.2012р. по 06.12.2013р. - 11000грн., сума боргу за електроенергію 165грн. У зв'язку з наведеним просить стягнути з [PERSON] на його користь орендну плату в розмірі 11000грн., 3% річних в розмірі 27,12грн., суму боргу за електроенергію 165грн., всього 11192,12грн., відшкодувати судові витрати. Позивач в судовому засіданні позовні вимоги підтримав в повному обсязі з підстав викладених в позовній заяві, просив їх задовольнити. Представник відповідача та відповідач, якого допитано в якості свідка, в судовому засіданні позовні вимоги не визнали в повному обсязі з підстав викладених в письмових запереченнях долучених до матеріалів справи, просили відмовити в їх задоволенні. Вивчивши матеріали справи, заслухавши сторони, свідків, суд встановив, що відповідно до договору дарування від 03.10.2003р., посвідченого приватним нотаріусом Херсонського міського нотаріального округу [PERSON], [PERSON] є власником 7/50 частин домоволодіння за [ADDRESS], на земельній ділянці площею 558,0кв.м. Відповідно договору оренди від 06.10.2011р. укладеного між [PERSON] та [PERSON], орендар бере в оренду у орендодавця 1/2 частину боксу по вул.Полтавській; орендна плата складає 500грн. на місяць; орендар зобов'язується своєчасно вносити орендну плату і необхідні комунальні платежі; орендар зобов'язується зберігати приміщення та майно у ньому в повному порядку й схоронності, дотримуватися чистоти і правил пожежної та електробезпеки. Договір дійсний до того часу, доки в даному приміщенні знаходиться майно орендаря. Відповідно до ст.525 ЦК України, одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Відповідно до вимог ст.526 ЦК України, зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно ст.530 ЦК України - якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Якщо строк (термін) виконання боржником обов'язку не встановлений або визначений моментом пред'явлення вимоги, кредитор має право вимагати його виконання у будь-який час. Боржник повинен виконати такий обов'язок у семиденний строк від дня пред'явлення вимоги, якщо обов'язок негайного виконання не випливає із договору або актів цивільного законодавства. Згідно зі ст.625 ЦК України, боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Стаття 631 ЦК України - строком договору є час, протягом якого сторони можуть здійснити свої права і виконати свої обов'язки відповідно до договору. Договір набирає чинності з моменту його укладення. Закінчення строку договору не звільняє сторони від відповідальності за його порушення, яке мало місце під час дії договору. Відповідно до ст.759 ЦК України, за договором найму (оренди) наймодавець передає або зобов'язується передати наймачеві майно у користування за плату на певний строк. Згідно ст.762 ЦК України, за користування майном з наймача справляється плата, розмір якої встановлюється договором найму. Згідно зі ст.763 ЦК України, договір найму укладається на строк, встановлений договором. Якщо строк найму не встановлений, договір найму вважається укладеним на невизначений строк. Кожна із сторін договору найму, укладеного на невизначений строк, може відмовитися від договору в будь-який час, письмово попередивши про це другу сторону за один місяць, а у разі найму нерухомого майна - за три місяці. Стаття 793 ЦК України, передбачає, що договір найму будівлі або іншої капітальної споруди (їх окремої частини) укладається у письмовій формі. Договір найму будівлі або іншої капітальної споруди (їх окремої частини) строком на три роки і більше підлягає нотаріальному посвідченню. Стаття 795 ЦК України, передбачає, що передання наймачеві будівлі або іншої капітальної споруди (їх окремої частини) оформляється відповідним документом (актом), який підписується сторонами договору. З цього моменту починається обчислення строку договору найму, якщо інше не встановлено договором. Повернення наймачем предмета договору найму оформляється відповідним документом (актом), який підписується сторонами договору. З цього моменту договір найму припиняється. Стаття 797 ЦК України, передбачає, що плата, яка справляється з наймача будівлі або іншої капітальної споруди (їх окремої частини), складається з плати за користування нею і плати за користування земельною ділянкою. Однак згідно ст.60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 ЦПК України. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Таким чином, обов'язок доказування обставин покладається на ту сторону, яка доводить ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог, в даному випадку на позивача. Тому, не зважаючи на те, що позивач є власником орендного приміщення та те, що між позивачем та відповідачем був укладений договір оренди, про, що хоч і заперечував відповідач, однак належних та допустимих доказів не надав, а навпаки показав, що орендував вказане приміщення з 2009р. по травень 2013р. Однак оскільки сторона погоджено строк дії договору до того часу, доки в даному приміщенні знаходиться майно орендаря, а позивачем не надано жодного доказу наявності майна відповідача в орендованому приміщенні. Крім того, відповідно до ст.793 ЦК України, договір повинен був бути нотаріально посвідчений, оскільки сторонами не заперечується, що його укладено у 2009р. по 2013р., а тільки з 2013р. це заперечується відповідачем. Також згідно ст.795 ЦК України, наймачеві не передано орендовану частину споруди - актом, який підписується сторонами, як і не повернуто майно в аналогічному порядку. Тому враховуючи вищевикладене, суд вважає, що позовні вимоги щодо орендної плати не підлягають задоволенню, а позовні вимоги щодо 3% річних не підлягають задоволенню, як похідні. Вимоги про стягнення заборгованості за електроенергію, не підлягають задоволенню, оскільки не надано жодного доказу про сплату позивачем заборгованості - за той період часу та за користування електроенергією саме в тому приміщенні.

Outcome: dismissed