Jurisdiction: civil
Date: 2018-11-19 00:00:00

Позивач звернулась до суду з позовом до [PERSON], в якому просить визнати [PERSON], [INFO], таким, що втратив право користування житловим приміщенням, а саме - квартирою №106 в будинку №9 по вул. Перемоги в м. Токмак, Запорізької області. Позовні вимоги обґрунтовує наступним. Позивач є власником квартири [ADDRESS]. Даний факт підтверджується договором обміну від 26.05.1994 року та реєстраційним написом на документі на право особистої власності від 27.05.1994 року. Відповідно до довідки виданої 04.09.2018 року житлово-будівельним кооперативом «Каштан №8», у даній квартирі зареєстровані позивач та відповідач. Відповідач прописаний за вищевказаною адресою, хоча фактично з 2007 року та по даний час в зазначеній квартирі не проживає. Також, даний факт підтверджується довідкою від 04.09.2018 року виданою житлово-будівельним кооперативом «Каштан № 8», в якій зазначено, що відповідач не проживає за адресою за якою зареєстрований. В свою чергу відповідач який проживає за адресою: [INFO], втратив право користування житлом, внаслідок своєї відсутності без поважних причини понад один рік. Оскільки за вищевказаною адресою відповідач не проживає, виникають проблеми зі сплатою надмірних комунальних послуг, які не надаються, але нараховуються, чим обєктивно порушуються права власника. Позивач в судове засідання не зявилася, надала заява про розгляд справи за її відсутності, позов підтримала, не заперечувала проти заочного розгляду справи. Відповідач в судове засідання повторно не зявився, про час та місце слухання справи повідомлений належним чином, про причини неявки суду не повідомив, заяву про розгляд справи за його відсутності не надав, відзив на заявлені позовні вимоги не подав. За заявою позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 280 ЦПК України. \~ \~ \~ \~У звязку з неявкою в судове засідання всіх учасників справи, судом у відповідності до вимог ч.2 ст.247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Суд, дослідивши письмові матеріали справи, встановив наступні фактичні обставини та відповідні їм правовідносини. Судом встановлено, що позивач є власником квартири № 106 у будинку№ 9 по вулиці Перемоги в м. Токмак. Даний факт підтверджується договором обміну від 26.05.1994 року та реєстраційним написом на документі на право особистої власності від 27.05.1994 року. Відповідно до довідки виданої 04.09.2018 року житлово-будівельним кооперативом «Каштан №8», у даній квартирі зареєстровані позивач та відповідач. Відповідач прописаний за вищевказаною адресою, хоча фактично з 2007 року та по даний час в зазначеній квартирі не проживає. Також, даний факт підтверджується довідкою від 04.09.2018 року виданою житлово-будівельним кооперативом «Каштан № 8», в якій зазначено,щто відповідач не проживає за адресою за якою зареєстрований. В свою чергу відповідач який проживає за адресою: [INFO], втратив право користування житлом, внаслідок своєї відсутності без поважних причини понад один рік. Оскільки за вищевказаною адресою відповідач не проживає, виникають проблеми зі сплатою надмірних комунальних послуг, які не надаються, але нараховуються, чим обєктивно порушуються права власника. Згідно ст.317 ЦК України власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном. Згідно ст. 319 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Власник має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону. Згідно ст.383 ЦК України власник житлового будинку, квартири має право використовувати помешкання для власного проживання, проживання членів своєї сім'ї, інших осіб і не має права використовувати його для промислового виробництва. \~ \~ \~ \~Відповідно до ст.405 ЦК України члени сім'ї власника житла, які проживають разом з ним, мають право на користування цим житлом відповідно до закону. Житлове приміщення, яке вони мають право займати, визначається його власником. Відповідно до ч.2 ст. 386 ЦК України - власник, який має підстави передбачати можливість порушення свого права власності іншою особою, може звернутися до суду з вимогою про заборону вчинення нею дій, які можуть порушити його право, або з вимогою про вчинення певних дій для запобігання такому порушенню. Згідно ст. 15 ЦПК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання, кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного судочинства. Відповідно до ст.391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійснені ним права користування та розпорядження своїм майном. Стаття 150 ЖК України передбачає прав власника використовувати житло для власного проживання, проживання членів сімї, інших осіб і розпоряджатися своїм житлом на власний розсуд. Відповідно до ч. 2 ст. 386 ЦК України власник, який має підстави передбачати можливість порушення свого права власності іншою особою, може звернутися до суду з вимогою про заборону вчинення нею дій, які можуть порушити його право, або з вимогою про вчинення певних дій для запобігання такому порушенню. Приймаючи до уваги, що відповідач не проживає у [INFO] з 2007 року, жилим приміщенням не користується, будь-якої домовленості щодо користуванням житлом між сторонами не встановлено, суд вважає, що є підстави визнати відповідача таким, що втратив право користування жилим приміщенням. Враховуючи вимоги ст. 141 ЦПК України, судові витрати понесені позивачем по сплаті судового збору у розмірі 704,80 грн. підлягають стягненню з відповідача. \~ \~ \~ \~

Outcome: approved