Jurisdiction: civil
Date: 2020-10-07 00:00:00

Позивач звернулась до Київського районного суду м.Полтави із позовною заявою, у якій просить визнати недійсним і скасувати наказ Головного управління Держгеокадастру у Полтавській області, яким [PERSON] затверджено проект землеустрою та надано земельну ділянку із земель державної власності у власність фізичній особі, та скасувати запис про державну реєстрацію. Ухвалою Київського районного суду м.Полтави від 12.05.2020 передано для розгляду Карлівському районному суду, за місцезнаходженням спірного майна. У позові [PERSON] посилається на те, що 28.01.2020 Головним управлінням Держгеокадастру у Полтавській області видано наказ №2921-сг, яким затверджено проект землеустрою та передано у власність із земель державної власності [PERSON] земельну ділянку для ведення особистого селянського господарства (кадастровий номер 5321680400:00:002:1848), за межами населених пунктів Білухівської сільради Карлівського району Полтавської області. На підставі даного наказу, у 2020 році ВК Ланнівської сільської ради, за [PERSON] зареєстровано право власності на вищевказану земельну ділянку. За клопотанням позивача, Головним управлінням Держгеокадастру у Полтавській області видано наказ №4823-сг від 14.02.2020, яким затверджено проект землеустрою щодо відведення земельної ділянки та передачу у власність цієї ж самої земельної ділянки. В подальшому, 26.02.2020 державним реєстратором прав на нерухоме майно Лисицею І.О. рішенням № 51336992 позивачу відмовлено у державній реєстрації права власності на зазначену земельну ділянку, через наявність реєстрації права власності на неї за [PERSON] . Позивач вважає, що спірна земельна ділянка передана у приватну власність [PERSON] з грубим порушенням вимог земельного законодавства, вважає, що правова підстава виникнення у відповідача права власності є недійсною і він не може бути особою, яка в розумінні ч.1 ст.125, ст.126 ЗК України, може набути право власності на земельну ділянку, адже визнання недійсним наказу ГУ Держгеокадастру у Полтавській області від 28.01.2020 втрачає свою силу з моменту прийняття через свою незаконність. Позивач вважає, що запис про Державну реєстрацію права власності на земельну ділянку з кадастровим номером 5321680400:00:002:1848 за [PERSON] підлягає скасуванню. Позивачка до суду не з`явилася, надала письмову заву у якій просила справу розглядати за її відсутності, позовні вимоги підтримала у повному обсязі, просила задовольнити. Відповідач [PERSON] до суду з`явився, надав заяву про розгляд справи за його відсутності, позов не визнав, просив відмовити у його задоволенні у повному обсязі з підстав викладених у відзиві на позов. Представник відповідача ГУ Держгеокадастру у Полтавській області, причина неявки не відома, про дату, час та місце розгляду справи повідомлялося належним чином. Раніше було подано відзив на позов у якому просили відмовити у задоволенні позову у повному обсязі. Представник третьої особи, ВК Ланнівської сільської ради, до суду не з`явився, надано письмову заяву про розгляд справи без участі уповноваженого представника сільради. Представник третьої особи, Прокуратури Полтавської області, до суду не з`явився, причина неявки не відома, про дату, час та місце розгляду справи повідомлялося належним чином. Суд, дослідивши матеріали справи окремо та в їх сукупності, приходить до наступних висновків. 28.01.2020 Головним управлінням Держгеокадастру у Полтавській області видано наказ №2921-сг, яким затверджено проект землеустрою та передано у власність із земель державної власності [PERSON] земельну ділянку для ведення особистого селянського господарства (кадастровий номер 5321680400:00:002:1848), за межами населених пунктів Білухівської сільради Карлівського району Полтавської області (а.с.15). Згідно Витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності (а.с.120), 31.01.2020 за [PERSON] , на підставі вищезазначеного наказу, зареєстровано право власність на спірну земельну ділянку. 14.02.2020 ГУ Держгеокадастру у Полтавській області, видано наказ №4823-сг, яким затверджено проект землеустрою щодо відведення земельної ділянки та передачу у власність цієї ж самої земельної ділянки [PERSON] (а.с.10). 26.02.2020 державним реєстратором прав на нерухоме майно Лисицею І.О. рішенням №51336992 позивачу відмовлено у державній реєстрації права власності на зазначену земельну ділянку (а.с.14). Відповідно до ч.1 ст.3 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Частиною 1 ст.15 ЦК України встановлено, що кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. У частинах першій, другій та п`ятій\~статті 263 ЦПК України\~ встановлено, що судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні. Відповідно до\~статті 19 Конституції України\~органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені\~Конституцією\~та законами України. Згідно ст.144 Конституції України\~передбачено, що органи місцевого самоврядування в межах повноважень, визначених законом, приймають рішення, які є обов`язковими до виконання на відповідній території. Рішення органів місцевого самоврядування з мотивів їх невідповідності\~Конституції\~чи законам України зупиняються у встановленому законом порядку з одночасним зверненням до суду. Суб`єктивне право на земельну ділянку виникає і реалізується на підставах і в порядку, визначених\~Конституцією України,\~Земельним Кодексом України\~та іншими законами України, що регулюють земельні відносини. Відповідно до\~ст.12 Земельного кодексу України\~\~(далі \~ЗК України) до повноважень сільських, селищних, міських рад у галузі земельних відносин на території сіл, селищ, міст належить розпорядження землями територіальних громад, передача земельних ділянок комунальної власності у власність громадян та юридичних осіб відповідно до цього\~Кодексу. У відповідності до ч.1\~ст.116 ЗК України\~громадяни та юридичні особи набувають права власності та права користування земельними ділянками із земель державної або комунальної власності за рішенням органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування в межах їх повноважень, визначених цим Кодексом або за результатами аукціону. Частиною 6\~статті 118 ЗК України\~передбачено, що громадяни, зацікавлені в одержанні безоплатно у власність земельної ділянки із земель державної або комунальної власності для ведення фермерського господарства, ведення особистого селянського господарства, ведення садівництва, будівництва та обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд (присадибної ділянки), індивідуального дачного будівництва, будівництва індивідуальних гаражів у межах норм безоплатної приватизації, подають клопотання до відповідного органу виконавчої влади або органу місцевого самоврядування, який передає земельні ділянки державної чи комунальної власності у власність відповідно до повноважень, визначених\~статтею 122 цього Кодексу. У клопотанні зазначаються цільове призначення земельної ділянки та її орієнтовні розміри. До клопотання додаються графічні матеріали, на яких зазначено бажане місце розташування земельної ділянки, погодження землекористувача (у разі вилучення земельної ділянки, що перебуває у користуванні інших осіб) та документи, що підтверджують досвід роботи у сільському господарстві або наявність освіти, здобутої в аграрному навчальному закладі (у разі надання земельної ділянки для ведення фермерського господарства). \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ Згідно із частини 7 вказаної статті відповідний орган виконавчої влади або орган місцевого самоврядування, який передає земельні ділянки державної чи комунальної власності у власність відповідно до повноважень, визначених\~статтею 122 цього Кодексу, розглядає клопотання у місячний строк і дає дозвіл на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки або надає мотивовану відмову у його наданні. Підставою відмови у наданні такого дозволу може бути лише невідповідність місця розташування об`єкта вимогам законів, прийнятих відповідно до них нормативно-правових актів, генеральних планів населених пунктів та іншої містобудівної документації, схем землеустрою і техніко-економічних обґрунтувань використання та охорони земель адміністративно-територіальних одиниць, проектів землеустрою щодо впорядкування територій населених пунктів, затверджених у встановленому законом порядку. \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~Системний аналіз наведених норм права дає підстави для висновку, що вказаний перелік є вичерпний та закріплений в частині 7\~статті 118 ЗК України. \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ Передача земельних ділянок в користування передбачає проходження певної процедури з виготовлення проекту землеустрою (або технічної документації у разі надання у користування земельної ділянки, межі якої встановлені в натурі (на місцевості), без зміни її цільового призначення), його погодження компетентними органами тощо, що в подальшому є підставою для прийняття відповідного рішення органом місцевого самоврядування з цього питання (стаття 123 ЗК України\~). Особа, зацікавлена в одержанні у користування земельної ділянки із земель державної або комунальної власності за проектом землеустрою щодо її відведення, звертається з\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~клопотанням\~\~про надання дозволу на його розробку до відповідного органу виконавчої влади або органу місцевого самоврядування, які відповідно до повноважень, визначених\~статтею 122 цього Кодексу, передають у власність або користування такі земельні ділянки. Водночас згідно із приписами\~статті 125 Земельного кодексу України\~право власності на земельну ділянку, а також право постійного користування та право оренди земельної ділянки виникають з моменту державної реєстрації цих прав. При цьому документи, що посвідчують право на земельну ділянку, визначені у\~статті 126 ЗК України. Способи захисту прав на земельні ділянки визначені\~статтею 152 ЗК України. За приписами наведеної норми держава забезпечує громадянам та юридичним особам рівні умови захисту прав власності на землю. Захист прав громадян та юридичних осіб на земельні ділянки здійснюється, зокрема, шляхом визнання недійсними рішень органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування. 20.01.2020 відповідач звернувся до ГУ Держгеокадастру у Полтавській області з заявою про надання дозволу на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки 5321680400:00:002:1848 у власність, площею 1,30 га земель сільськогосподарського призначення державної власності для ведення особистого селянського господарства на території Білухівської сільської ради за межами населеного пункту (а.с.132). За результатами розгляду даної заяви, 28.01.2020 ГУ Держгеокадастру у Полтавській області видано наказ №2921-СГ, яким затверджено проект землеустрою та передано у власність із земель державної власності [PERSON] земельну ділянку для ведення особистого селянського господарства (кадастровий номер 5321680400:00:002:1848), за межами населених пунктів Білухівської сільради Карлівського району Полтавської області (а.с.136). \~ \~ \~ \~Разом з відзивом на позов, відповідачем надано Проект землеустрою щодо відведення йому земельної ділянки для ведення особистого селянського господарства із земель запасу та земель наданих у власність та користування за межами населених пунктів на території Білухівської сільради (а.с.60-116). \~ \~ \~ \~ Після виготовлення технічної документації (проекту землеустрою), [PERSON] звернувся для реєстрації земельної ділянки до Відділу у Карлівському районі Міжрайонного управління у Карлівському та Машівському районі ГУ Держгеокадастру у Полтавській області, про що свідчить Витяг з Державного земельного кадастру про земельну ділянку, що видано на заяву (запит) [PERSON] (а.с.117), у даному витязі зазначено, що інформація про зареєстроване право в Державному земельному кадастрі відсутня. Надано кадастровий плат земельної ділянки 5321680400:00:002:1848 (а.с.118-119). \~ \~ \~ \~З Витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності (а.с.120) вбачається, що 31.01.2020 за [PERSON] , на підставі наказу серії та номер 2921-СГ від 28.01.2020, державним реєстратором ВК Ланнівської сільради Бугаєнко В.М., зареєстровано право власність на спірну земельну ділянку кадастровий номер 5321680400:00:002:1848. Виходячи з приписів статей\~116,\~118 ЗК України, отримання дозволу на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки не означає позитивного рішення про надання її у власність, що фактично вказує про відсутність обтяжень земельної ділянки у такому випадку. \~ \~ \~ \~В даному випадку, як позивачка, так і відповідач [PERSON] мають рівне право розробити проекти землеустрою,\~\~\~подальше затвердження яких відбувається із кінцевим визначенням особи, що отримає право власності або користування (оренду) на ділянку. \~ \~ \~ \~У відзиві відповідача, ГУ Держгеокадастру у Полтавській області, зазначено, що відповідач, маючи на руках всі необхідні документи, першим звернувся до ВК Ланнівської сільради та 31.01.2020 зареєстрував право власності з кадастровим номером 5321680400:00:002:1848 (а.с.127). \~ \~ \~ \~Відповідно до\~ст.81 ЦПК України, кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Згідно до ч.2 ст.77 ЦПК України, предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи підлягають встановленню при ухваленні судового рішенні. \~ \~ \~ \~З викладеного вище вбачається, що відповідач [PERSON] , скористався своїм правом на розробку проекту землеустрою та, в порядку визначеному законом, першим оформив у власність спірну земельну ділянку. Позивачем в суді не доведено протиправність набуття [PERSON] земельної ділянки кадастровий номер якої 5321680400:00:002:1848, площею 1,30 га земель сільськогосподарського призначення державної власності для ведення особистого селянського господарства на території Білухівської сільської ради за межами населеного пункту, тому суд вбачає достатньо підстав для відмови у задоволенні позовних вимог [PERSON] за недоведеності. З урахуванням положення ст.141 ЦПК України, в зв`язку з відмовою у задоволенні позову у повному обсязі, з відповідачів на користь позивача не підлягає стягненню сплачений судовий збір. На підставі викладеного,

Outcome: dismissed