Jurisdiction: civil
Date: 2017-07-26 00:00:00

Позивач звернулась в суд з позовом до відповідача про збільшення розміру аліментів, мотивуючи свій позов тим, що на її утриманні перебуває неповнолітній син Глєб, [INFO]. Рішенням суду від 05.04.2017 з відповідача в користь позивача ухвалено стягувати аліменти на утримання неповнолітньої дитини [PERSON], [INFO], в розмірі по 800 грн. щомісячно, починаючи з дня звернення з позовом до суду і до досягнення дитиною повноліття. Згоди щодо матеріального утримання сина на даний час не досягнуто. Відповідач з моменту припинення шлюбних відносин усунувся від належного виховання, утримання та матеріального забезпечення сина. Витрати на утримання і розвиток дитини зростають, самостійно нести усі витрати не має змоги. Крім того, Законом України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів щодо покращення захисту права дитини на належне утримання» від 17.05.2017 встановлюється, що розмір аліментів не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. А тому, просила збільшити розмір стягуваних з відповідача на утримання неповнолітнього сина аліментів з 800 грн. на аліменти у твердій грошовій сумі до розміру прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку 888,50 грн. та індексувати їх відповідно до закону. Позивач [PERSON] в судовому засіданні позовні вимоги підтримала в повному обсязі та просили суд їх задовольнити. Суду додатково пояснила, що звернення з таким позовом спричинене змінами в законодавстві щодо збільшення мінімального розміру аліментів. ЇЇ майновий стан і стан здоровя з часу вирішення позову про стягнення аліментів не змінився. Представник відповідача [PERSON] в судовому засіданні вимоги позову не визнала. Суду пояснила, що при ухваленні судом рішення про стягнення аліментів було враховано майновий стан обох батьків та інтереси дитини. На утриманні у відповідача ще є двоє дітей та мати похилого віку. Оскільки відповідач власного житла немає, змушений винаймати квартиру та нести у звязку з цим додаткові витрати. Окрім того, позивачем в обґрунтування своїх вимог не надано доказів про зміну її матеріального стану або ж погіршення стану здоровя. Просила в задоволенні позову відмовити. Заслухавши пояснення сторони позивача, дослідивши письмові докази в справі, суд дійшов висновку, що позов до задоволення не підлягає. З свідоцтва про народження серії І-ЕГ №129008 вбачається, що позивач і відповідач є батьками [PERSON], [INFO] (а.с. 8). Рішенням Луцького міськрайонного суду від 05.04.2017 з відповідача в користь позивача ухвалено стягувати аліменти на утримання неповнолітньої дитини [PERSON], [INFO], в розмірі по 800 грн. щомісячно, починаючи з дня звернення з позовом до суду і до досягнення дитиною повноліття (а.с. 9). Станом на день ухвалення вказаного рішення стаття 182 СК України передбачала, що при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров'я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 4) інші обставини, що мають істотне значення. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, за винятком випадків, передбачених статтею 184 цього Кодексу. Відповідно до ст.184 СК України в редакції, що діяла на момент ухвалення рішення, передбачено, що якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, частину доходу одержує в натурі, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення, суд за заявою платника або одержувача може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Розмір аліментів, визначений судом у твердій грошовій сумі, підлягає індексації відповідно до закону. Якщо розмір аліментів, визначений судом у твердій грошовій сумі, менше мінімального розміру, передбаченого частиною другою статті 182 цього Кодексу, то дитині призначається відповідно до закону державна допомога в розмірі різниці між визначеним розміром аліментів і 30 відсотками прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Відповідно до ч.1 ст. 192 СК України в діючій редакції, розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоровя когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. СК України не передбачена можливість зміни розміру аліментів у звязку зі змінами в законодавстві, не передбачено перегляду судом визначеного рішенням суду розміру аліментів в звязку з такими змінами і Законом України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо посилення захисту права дитини на належне утримання шляхом вдосконалення порядку стягнення аліментів» від 17 травня 2017 року № 2037-VIII. Відповідно до ст. 60 ЦПК України, кожна сторона зобовязана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Доказування не може ґрунтуватись на припущеннях. Жодних доказів про погіршення свого матеріального стану чи стану здоровя позивач суду не представила. Майновий стан позивача не змінився. З пояснень позивача вбачається, що підставою звернення до суду з позовом є неналежне виконання відповідачем покладених на нього обовязків по сплаті аліментів, а також внесення змін в чинне законодавство щодо розміру стягуваних аліментів. Однак такі доводи позивача не можуть бути прийняті судом, оскільки не відносяться до безумовних підстав для зміни (збільшення) розміру аліментів. Окрім того, позивачем не доведено покращення матеріального стану відповідача. Проаналізувавши зібрані і досліджені в судовому засіданні докази в їх сукупності, суд дійшов висновку, що вимоги позову є необґрунтованими, а тому в задоволенні позову слід відмовити.

Outcome: dismissed