Jurisdiction: civil
Date: 2015-05-25 00:00:00

Позивач звернулась до суду з позовною заявою до [PERSON] про поділ майна подружжя в якій посилається на те, що 16 жовтня 1999 року між сторонами було укладено шлюб, який був розірваний рішенням Шевченківського районного суду м. Чернівці 22.11.2005 року. 04 жовтня 2007 року сторони повторно уклали шлюб, проте 10 січня 2013 року Садгірським районним судом м. Чернівців шлюб між сторонами знову було розірвано. Позивач зазначає, що за час шлюбу сторонами було набуто наступне майно: - земельна ділянка площею 0,1000 гектарів в м. Чернівці по вул. Незалежності,23; - житловий будинок з належними до нього спорудами в м. Чернівці, вул. Незалежності,23, який будувався під час шлюбу; - автомобіль марки «MAZDA 626»; - автомобіль марки «MERCEDES-BENZ S 430»; - автомобіль марки «RENAULT TRAFIC»; - автомобіль марки «MERCEDES-BENZ Е 200». В 2005році на придбаній у 2004 році земельній ділянці було розпочато будівництво двоповерхового будинку та господарських споруд. Всі зароблені та заощаджені за час шлюбу кошти були спрямовані на будівництво, проте в кінці 2005року будівництво було зупинено, в звязку із браком коштів в сімейному бюджеті, що спричинило конфліктну ситуацію, яка стала приводом для розірвання шлюбу 22 листопада 2005року. В січні 2006 року подружжя поновило сімейні відносини, та розпочали проживати однією сімєю. В подальшому, мати позивачки [PERSON], яка перебувала на заробітках в Італії, надавала власні кошти для продовження будівництва, а тому позивач вказує, що будинок частково будувався за кошти, які не були спільними коштами подружжя [PERSON], а були надані [PERSON] власній дочці [PERSON] з метою фінансування будівництва спірного будинку. Вказує і про те, що суд при ухваленні рішення про поділ майна може відступити від принципу рівності часток враховуючи обставини, що мають істотне значення для справи, а також інтереси неповнолітніх дітей, непрацездатних повнолітніх дітей. Так, з позивачем разом проживають та перебувають на її утриманні двоє неповнолітніх дітей, молодший з яких часто хворіє. Вказаний будинок є єдиним житлом для позивача та її дітей. Позивач вважає, що при прийнятті рішення про поділ майна подружжя, найбільш прийнятним для неї стане третій варіант поділу житла відповідно до проведеного експертного дослідження, яке було виконане експертом на її замовлення. Також повідомляє і про те, що за час шлюбу сторонами були набуті вищевказані автомобілі, які були оформлені на відповідача та перебувають у його розпорядженні, проте, де зараз знаходяться автомобілі позивач не знає. Так, сукупна середня вартість автомобілів у відповідності до експертного дослідження складає 486 610, 00 гривень. Позивач не претендує на право власності на вказані автомобілі, проте вважає, що вона має право на компенсацію половини їхньої вартості. На підставі викладеного позивач просить суд ухвалити рішення, яким : - Виділити в натурі та визнати право власності за [PERSON] на 484/1000 часток в житловому будинку № 22 по вул.Незалежності в м.Чернівцях загальною площею 145,0 кв.м, що складаються з наступних приміщень: вхід в підвал площею 7,3 кв.м., коридор 3,6 кв.м, підвал площею 20,10 кв.м, підвал площею 11,0 кв.м.; на першому поверсі кухня 33 кв.м.; на другому поверсі, кімната площею 22,10 кв.м, кімната 29,80 кв.м., коридор 17,8 кв.м. на загальну суму 344807 грн. - Виділити в натурі та визнати право власності за [PERSON] на 1/2 земельної ділянки 0,1000 га, яка використовується для обслуговування житлового будинку та господарських будівель в м. Чернівці, вул. Незалежності,23 на загальну суму 53615,0 грн - Виділити в натурі та визнати право власності за [PERSON] на 516/1000 частин в житловому будинку №23 по вул.Незалежності в м.Чернівцях загальною площею 154,8 кв.м., що складаються з наступних приміщень: три підвали відповідно площею 18,3 кв.м, 17,4 кв.м., 11,5 кв.м; на першому поверсі - кухня 20,2 кв.м; кабінет 8,3 кв.м; санвузол 7,00 кв.м, коридор 13,00 кв.м. гараж 19,4 кв.; на другому поверсі кімната площею 23,8 кв.м, санвузол 15,9 кв.м, на загальну суму 368114,4 грн. - Виділити в натурі та визнати право власності за [PERSON] на 1/2 земельної ділянки 0,1000 га, яка використовується для обслуговування житлового будинку та господарських будівель в м. Чернівці, вул. Незалежності,23 на загальну суму 53615,0 грн. - Виділити [PERSON] автомобіль марки «MAZDA 626», автомобіль марки «MERCEDES-BENZ S 430», автомобіль марки «RENAULT TRAFIC», автомобіль марки «MERCEDES-BENZ Е 200», на загальну суму 486 610 грн. - Стягнути з [PERSON] на користь [PERSON] грошову компенсацію 254 957 грн. - Залишити в спільній сумісній власності колодязь та вигрібну яму, які розташовані за адресою: м.Чернівці, вул.Незалежності,23. До початку розгляду справи по суті, відповідач, не погоджуючись з позовом позивача подав до суду зустрічну позовну заяву, в якій вказує, що до переліку спільного майна, набутого під час шлюбу з [PERSON], необхідно включити автомобіль марки «PEUGTOT», який був придбаний в серпні 2012 року за спільні кошти подружжя. Після розірвання шлюбу в січні 2013 року [PERSON] без його згоди переоформила автомобіль на свою маму [PERSON], проте від того часу і до тепер сама безперешкодно ним користується. Вважає, що вищевказаний автомобіль є їхнім спільним майном, а тому його необхідно включити до загальної маси спільного майна. Крім того, під час шлюбу разом з [PERSON] ними було придбано рухоме майно на загальну суму 133 000грн., у вигляді меблів та побутової техніки, яке після розірвання шлюбу [PERSON] вивезла з будинку. Вважає, що рухоме майно на загальну вартість 133 000 грн. також необхідно включити до складу спільного майна подружжя і врахувати при вирішенні питання про поділ спільного майна подружжя. У звязку із викладеним просить суд розділити майно між подружжям, виділиши: [PERSON] на праві особистої власності автомобіль марки «MERSEDES BENZ Е 200», вартістю 189 629,15 грн; [PERSON] на праві особистої власності: - автомобіль марки «PEUGTOT», вартістю 74 980 грн. - спальний гарнітур - 24 000 грн. - спальне ліжко - 16 000 грн. - шафа купе - 12 000 грн. - шафа купе - 10 000 грн. - мяка частина - 16 000 грн. - кухонний гарнітур - 12 000 грн. - холодильник марки «SAMSUNG» - 8000 грн. - духова шафа електрична «ARISTON» - 4000 грн. - газова плита «ARISTON» - 3000 грн. - телевізор (плазма) LG - 8000 грн. - посудомийна машина I«Whirlpool» - 5000 грн. - пральна машина «ARISTON» - 7000 грн. - побутова кухонна техніка - 8000 грн. Розділити домоволодіння по вул. Незалежності, 23 в м.Чернівц по 1-ому варіанту, запропонованому висновком № 13047, виділивши в натурі [PERSON] на праві особистої власності: підвал (1У) - 18,30 кв.м., підвал (У) - 17,40 кв.м., підвал (У1) - 11,50 кв.м., кухня - 53,50 кв.м., кабінет - 8,30 кв.м., санвузол - 7 кв.м., коридор - 13 кв.м., гараж - 19,00 кв.м.. Разом по будинку - 148, 40 кв.м., реальна частка складає 495/1000, що менше ідеальної на 1,50 кв.м. та загальна вартість складає 356 493,00 грн. а [PERSON] виділи в натурі: вхід в підвал (1) - 7.30 кв.м., коридор (П) - 3,60 кв.м., підвал (Ш) - 20,10 кв.м., підвал (УП) - 11 кв.м., коридор (6) - 17,80 кв.м., кімната (7) - 22,10 кв.м., кімната (8) - 29,80 кв.м., кімната (9) - 23,80 кв.м., санвузол (10) - 15,90 кв.м. Разом по будинку - 151,40 кв.м., реальна частка складає 505/1000, що більше ідеальної частина на 1,5 кв.м. та загальна вартість складає 363 627 грн. Визнати за [PERSON] та [PERSON] Олександріною право власності за кожним на 1/2 земельної ділянки площею 0,10 га, розташованої на вул.Незалежності,23 в м.Чернівці, вартістю 53615 грн. кожної. 3алишити в спільні сумісній власності колодязь та вигрібну яму, розташовані за адресою: м.Чернівці, вул.Незалежності,23 Стягнути з [PERSON] на користь [PERSON] грошову компенсацію різниці в частках майна в сумі 12 742 грн. В судовому засіданні позивач за первинним позовом подала заперечення на зустрічний позов в яких зустрічні позовні вимоги не визнає з наступних підстав. Що стосується автомобіля «PEUGTOT», який за словами [PERSON] є спільною власністю подружжя, власником його є [PERSON], яка придбала даний автомобіль та надала право на користування ним своїй дочці, а тому автомобіль не належить до спільного майна подружжя. Вимоги [PERSON] стосовно меблів і побутової техніки, які були придбані в період шлюбу позивач з первинним позовом не визнає та вказує, що частина з наведеного майна була придбана за рахунок її матері [PERSON] У [PERSON] відсутні докази того, що вказане спільне майно було взагалі набуто, зокрема під час шлюбу. Зазначає і те, що вказані меблі вона з будинку не вивозила, а при переїзді до іншого житла придбала собі нову побутову техніку. В судовому засіданні [PERSON] та її представник категорично не визнали зустрічний позов та просили задовольнити позовні вимоги за первинним позовом. [PERSON] та його представник в судовому засіданні наполягали на задоволенні зустрічного позову, а у первинному просили відмовити. Свідок [PERSON], в судовому засіданні пояснив, що бачив як [PERSON] вивозила речі з будинку. Пізніше свідок зайшов та побачив, що у будинку нічого не було. [PERSON] приїхала і було дві машини у які складали розібрані речі. Потім, вже побачив телевізор у будинку, коли зайшов у вечорі до [PERSON]. [PERSON] вдень не було. Вони сусіди вже сім років. [PERSON] бачив у подружжя [PERSON] автомобіль Мерседес та якийсь автомобіль французької марки. Додав, що будинок в основному будував [PERSON], від Тані не було допомоги. Вони живуть через паркан, тому все бачив. Відомо свідку, що мати [PERSON] живе за кордоном, але чи допомагала вона на будівництво, [PERSON], не відомо. Допомагав колись заносити холодильник до будинку, бачив там кавоварку три телевізори, посудомийну машину. Конкретизувати, яка саме побутова техніка була в будинку і скільки вона коштує свідок не може. Свідок [PERSON] в судовому засіданні пояснив, що він кум і в хороших відносинах з позивачкою та відповідачем. З приводу майна, повідомив, що в будинку була побутова техніка, коли [PERSON] виїхала, то лишилися тільки мякі меблі. Були у подружжя ще автомобілі, жовте «ПЕЖО», [PERSON] їздив на «Мерседесі». Була колись у них «Мазда», але свідок, [PERSON], допоміг її продати це було приблизно 9-10 років тому. Також бачив автомобілі «Мерседес» іншої моделі, «БМВ», але вони продані були через те, що потрібно було будувати будинок і не вистачало грошей, як відомо було свідку. Мати, [PERSON] мабуть чимось допомагала, можливо і присилала якісь кошти та продукти, але скільки і чого свідку не відомо. Свідок не бачив, коли та, що [PERSON] вивозила з будинку, через приблизно два-три дні зайшов і побачив тілки мякі меблі, спальня була пуста, лишилось джакузі і інфрокрасна сауна та сантехніка. Свідок [PERSON] в судовому засіданні пояснила, що дружить з подружжям [PERSON] вже приблизно 10 років, відомо, що мати [PERSON] допомагала грошима та продуктами із-за кордону. Десь два роки тому на початку березня, передзвонила [PERSON] і розповіла про бійки в сімї і попросила їй допомогти перевезти речі. [PERSON] орендувала квартиру, а вона була пуста. [PERSON] домовилась з якимись чоловіками і вони разом приїхали в будинок, де швидко збирали речі, а саме постільну білизну, одяг, їжу, меблі, гарнітур мами [PERSON]. Кухня, шкіряний диван та дитяча лишилися. Щодо побутової техніки точно не бачила, бо збирала дитячі речі. Таня була у важкому стані, засмучена та побита. Збиралися дуже швидко, бо [PERSON] боїться чоловіка. Величезного дивана у машині не бачила, там лежали якісь клумаки та дошки. [PERSON] зазначила , що збирала тільки дитячі речі, і на інші не звертала увагу, все дуже швидко відбувалося. Куди поїхали автомобілі з речами свідку не відомо. Щодо автомобілів подружжя, то свідок зазначила, що [PERSON] користується «Пежо», а [PERSON] «Мерседесом». У сімї [PERSON] були різні автомобілі, вони їх купували і продавали. Суд приходить до висновку про необхідність задоволення первинного та зустрічного позову частково з наступних підстав. Судом встановлено, що в період з 16.10.1999 року по 22.11.2005 року та з 04.11.2007 року по 010.01.2007 року сторони перебували в шлюбі, що підтверджується копією свідоцтва про шлюб серії 1-МИ № 030438, копією витягу з державного реєстру актів цивільного стану громадян, копією рішення Садгірського районного суду м. Чернівці від 10.01.2013 року. (а.с.10-13) Відповідно до ч. 1 ст 60 СК України майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності незалежно від того, що один з них не мав з поважної причини (навчання, ведення домашнього господарства, догляд за дітьми, хвороба тощо) самостійного заробітку (доходу). Згідно до ч. 1 ст. 63 СК України дружина та чоловік мають рівні права на володіння, користування і розпоряджання майном, що належить їм на праві спільної сумісної власності, якщо інше не встановлено домовленістю між ними. У відповідності до ст. 68 СК України розірвання шлюбу не припиняє права спільної сумісної власності на майно, набуте за час шлюбу. Згідно п. 23 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 11 від 21.12.2007 року «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя» вирішуючи спори між подружжям про майно, необхідно встановлювати обсяг спільно нажитого майна, наявного на час припинення спільного ведення господарства, з'ясовувати джерело і час його придбання. Спільною сумісною власністю подружжя, що підлягає поділу (статті 60, 69 СК, ч. 3 ст. 368 ЦК), відповідно до частин 2, 3 ст. 325 ЦК можуть бути будь-які види майна, за винятком тих, які згідно із законом не можуть їм належати (виключені з цивільного обороту), незалежно від того, на ім'я кого з подружжя вони були придбані чи внесені грошовими коштами, якщо інше не встановлено шлюбним договором чи законом. Визначаючи обсяг спільного набутого майна судом встановлено, що в період шлюбу та на момент звернення до суду з даним позовом сторонами було набуто: - земельну ділянку площею 0,1000 гектарів в м. Чернівці по вул. Незалежності, 23, яка придбана на підставі договору купівлі-продажу земельної ділянки від 27 грудня 2004р., посвідченого приватним нотаріусом Чернівецького міського нотаріального округу [PERSON], зареєстрований в реєстрі №8922 та належить [PERSON] на підставі державного акта на землю. (а.с.15-16, 107) - житловий будинок з належними до нього спорудами в м. Чернівці, вул. Незалежності, 23, який будувався під час шлюбу та право власності на який зареєстроване за [PERSON] на підставі рішення виконавчого комітету Чернівецької міської ради від 11.03.2008р.(а.с.17) - автомобіль марки «MAZDA 323», 1992 р.в., д/н [NUMBER], який 10.11.2004 року знятий з обліку для реалізації в межах України; - автомобіль марки «MAZDA 626», 1989 р.в., обєм двигуна 2000, номер кузова № JMZGD12D201242588, д/н 95849МО, який був придбаний та зареєстрований за [PERSON] на підставі біржової угоди №03121668 від 24.12.2006 року - автомобіль марки «MERCEDES-BENZ S 430», 1999 р.в., обєм двигуна 4266, номер кузова № WDB2201701A055319, д/н [NUMBER], який був зареєстрований за [PERSON]М 11.08.2011 року на підставі довідки-рахунку серії КІМ №835959 від 06.08.2011 року, виданої ТОВ «Корн Сервіс» ; - автомобіль марки «RENAULT TRAFIC», 2003 р.в., обєм двигуна 1870, номер кузова № VF1FLABA53Y007151, д/и СЕ0521ВА, який зареєстрований за [PERSON] 11.04.2012 року на підставі посвідчення митниці (мито%) серії AF №0161647 від 10.04.2012 року; - автомобіль марки «MERCEDES-BENZ Е 200», 2007 р.в., обєм двигуна 2148, номер кузова № WDB2110071B112420, д/н [NUMBER], який зареєстрований за [PERSON] 11.10.2012 року на підставі посвідчення митниці (мито%) серії HR №0000122, від 09.10.2012 року Домоволодіння по вул. Незалежності, 23 в м.Чернівці складається з будинку «А», загальною площею 299,80 м. кв., криниці «І» та вигрібної ями «ІІ». Житловий будинок «А» складається із таких приміщень: підвальне приміщення - вхід в підвал (І) 7,30 кв.м., коридор (П) - 3,60 кв.м, підвал (Ш) - 20,10 кв.м., підвал (IV) - 18,30 кв.м., підвал (V) - 17,40 кв.м., підвал (VI) - 11,50 кв.м., підвал (VII) - 11 кв.м., 1-й поверх - кухня - 53,50 кв.м., кабінет - 8,30 кв.м., санвузол - 7 кв.м., коридор - 13 кв.м., гараж - 19,00 кв.м, 2-й поверх - коридор - 17,80 кв.м., кімната - 22,10 кв.м., кімната - 29,80 кв.м., кімната - 23,80 кв.м., санвузол - 15,90 кв.м. (а.с.87-103) Ринкова вартість будинковолодіння, згідно висновку експертного дослідження № 13047, станом на 29.03.2013 року становить 720120,00 гривень (а.с.61) Відповідно до п. 22. Постанови поділ спільного майна подружжя здійснюється за правилами, встановленими статтями 69-72 СК та ст. 372 ЦК України. Вартість майна, що підлягає поділу, визначається за погодженням між подружжям, а при недосягненні згоди - виходячи з дійсної його вартості на час розгляду справи. Згідно ст. 70 СК України у разі поділу майна, що є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя, частки майна дружини та чоловіка є рівними, якщо інше не визначено домовленістю між ними або шлюбним договором. Разом з тим, у відповідності до ст. 71 СК України майно, що є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя, ділиться між ними в натурі. Якщо дружина та чоловік не домовилися про порядок поділу майна, спір може бути вирішений судом. При цьому суд бере до уваги інтереси дружини, чоловіка, дітей та інші обставини, що мають істотне значення. Згідно ст. 370 ЦК України співвласники мають право на виділ у натурі частки із майна, що є у спільній сумісній власності. У разі виділу частки із майна, що є у спільній сумісній власності, вважається, що частки кожного із співвласників у праві спільної сумісної власності є рівними, якщо інше не встановлено домовленістю між ними, законом або рішенням суду. З метою визначення можливості розділу будинковолодіння та за згодою учасників процесу, експертом [PERSON] було проведено експертне дослідження, за результатами якого, встановлено про технічну можливість розподілу житлового будинку в близьких до ідеальних долях. Дослідивши представлені можливості, суд, вважає за необхідне із шести наданих варіантів розподілу вибрати третій з наступних підстав. Згідно ч. 2 ст. 70 СК України при вирішенні спору про поділ майна суд може відступити від засади рівності часток подружжя за обставин, що мають істотне значення, зокрема якщо один із них не дбав про матеріальне забезпечення сім'ї, приховав, знищив чи пошкодив спільне майно, витрачав його на шкоду інтересам сім'ї. За рішенням суду частка майна дружини, чоловіка може бути збільшена, якщо з нею, ним проживають діти, а також непрацездатні повнолітні син, дочка, за умови, що розмір аліментів, які вони одержують, недостатній для забезпечення їхнього фізичного, духовного розвитку та лікування. Порівнюючи варіанти розподілу будинку та обираючи з них один, суд виходить із принципів доцільності та зручності облаштування, оскільки обраний варіант потребує найменших фінансових затрат для його реалізації порівняно з іншими та найменше проведеної роботи по переплануванню. Також взято до уваги і інтереси неповнолітніх дітей, яких у відповідності до копій свідоцтв про народження серії 1-МИ № 121204 та 1-МИ № 095818 у сторін двоє та які проживають разом із [PERSON] Зі слів останньої, вона отримує від чоловіка матеріальну допомогу на утримання дітей , проте її розмір є недостатнім. В підтвердження своїх посилань, [PERSON] надала суду виписку операцій банку з якої встановлено, що вона є вкладником по рахунку та час від часу знімає з рахунку грошові кошти. Проте із вказаної виписки не може бути встановлено джерело надходження грошових коштів. Угоди між сторонами про участь у витратах на утримання неповнолітніх дітей не укладалось. Рішення суду про стягнення аліментів на користь дітей також відсутнє. За таких умов є недоведеним факт фінансового забезпечення [PERSON] своїх неповнолітніх дітей, що судом трактується, як те, що розмір матеріальної допомоги, яка надається батьком є недостатньою для забезпечення їхнього фізичного, духовного розвитку та лікування. До того ж, молодший син сторін часто хворіє, що підтверджується довідкою Міської лікарні № 4. (а.с.39-43) Таким чином, оскільки частка будинку, про виділення якої просить [PERSON] є меншою за розміром, проте в її та в інтересах дітей доцільним буде виділити саме такий варіант розподілу часток, а тому позов [PERSON] в цій частині підлягає задоволенню. Проте, оскільки частка [PERSON] за результатами розподілу більша, то [PERSON] має право на присудження їй грошової компенсації, як учаснику спільної власності, частка якого зменшилась. Відповідно до ч. 3 ст. 372 ЦК України у разі поділу майна між співвласниками право спільної сумісної власності на нього припиняється. Далі, у відповідності до ч. 1, 4 ст. 120 ЗК України у разі набуття права власності на жилий будинок, будівлю або споруду, що перебувають у власності, користуванні іншої особи, припиняється право власності, право користування земельною ділянкою, на якій розташовані ці об'єкти. До особи, яка набула право власності на жилий будинок, будівлю або споруду, розміщені на земельній ділянці, що перебуває у власності іншої особи, переходить право власності на земельну ділянку або її частину, на якій вони розміщені, без зміни її цільового призначення. У разі набуття права власності на жилий будинок, будівлю або споруду кількома особами право на земельну ділянку визначається пропорційно до часток осіб у праві власності жилого будинку, будівлі або споруди. Враховуючи викладене, оскільки виділена частка [PERSON] є наближеною до ідеальної та враховуючи, що частки у спільній сумісній власності вважаються рівними, суд вважає за необхідне визнати за сторонами по 1/2 частині земельної ділянки, проте залишити у їх спільній сумісній власності господарські споруди серед яких колодязь та вигрібна яма. Що стосується поділу між сторонами набутих за період шлюбу транспортних засобі, суд виходить з наступного. Як вказано вище, вартість майна, що підлягає поділу, визначається за погодженням між подружжям, а при недосягненні згоди - виходячи з дійсної його вартості на час розгляду справи. Встановлено, що дійсно у спільній сумісній власності перебувають вказані автомобілі. Проте сторони не дійшли згоди про вартість майна, у звязку із чим, [PERSON] було замовлено ряд авто товарознавчих досліджень, висновками яких була встановлена середня ринкова вартість усіх спірних автомобілів. Проте такі висновки були зроблені без дослідження самих транспортних засобів. Висновком № 576 судово-автотоварознавчої експертизи Львівського НДІСЕ від 31.03.2014 року (Том 2 а.с.2-7) визначена ринкова вартість автомобіля марки «MERCEDES-BENZ Е 200», 2007 р.в., обєм двигуна 2148, номер кузова № WDB2110071B112420, д/н [NUMBER], яка станом на 31.03.2014 року складає 189629,15 гривень. Вирішуючи питання про виділення у власність та розподіл спільного майна у вигляді автомобілів. Суд приходить до висновку, що таке рішення може бути прийнято лише щодо автомобіля марки «MERCEDES-BENZ Е 200», оскільки відома тільки його ринкова вартість. Вартість всіх інших автомобілів встановлена тільки приблизно, в межах середньої вартості автомобілів такого типу, без врахування амортизаційного зносу та інших обставин, а тому суд , будучи позбавленим можливості встановити реальну ціну транспортних засобів, вимушений відмовити у задоволенні позову в частині визнання права власності на автомобілі, окрім автомобіля «MERCEDES-BENZ Е 200». Суд вважає за можливе виділити у власність [PERSON] вказаний автомобіль, оскільки від його придбання та до цього часу він знаходиться в його фактичному користування. Також враховуючи дані обставини, застосовуючи положення статті 71 СК України, які вказують, що неподільні речі присуджуються одному із подружжя, оскільки автомобіль є неподільним майном та не може бути поділений в натурі та сторони не можуть користуватись ним спільно, суд вважає за необхідне присудити [PERSON] грошову компенсацію, замість її частки у спільному майні. Вирішуючи питання про розподіл майна, а саме: меблів та побутової техніки та призначення грошової компенсації [PERSON], судом не виявляється можливим задовольнити такі позовні вимоги, оскільки в матеріалах справи відсутні докази на підтвердження набуття вказаного майна, зокрема в період шлюбу та вартості його придбання. Надані [PERSON] докази у вигляді видаткової накладної та чеку на придбання частини вказаного в позові майна судом до уваги не беруться, оскільки, як встановлено, придбання даного рухомого майна здійснена у вересні 2013 року, в той час як шлюб між сторонами було розірвано в січні 2013 року. Повно та всебічно з'ясувавши обставини справи, оцінивши докази, які є у матеріалах справи, суд приходить до висновку, що позовні вимоги ґрунтуються на вимогах закону, а тому підлягають задоволенню частково. Відповідно до ст. 88 ЦПК України стороні, на користь якої постановлено рішення, суд присуджує з другої сторони всі судові витрати. Таким чином, виходячи з усього викладеного та

Outcome: partial