Jurisdiction: civil
Date: 2015-06-22 00:00:00

Позивач звернулась до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, посилаючись на те, що сторони перебувають у шлюбі, зареєстрованому 17 березня 2007 року Жовтневим відділом державної реєстрації актів цивільного стану Запорізького міського управління юстиції, актовий запис № 65. Від шлюбу сторони мають малолітню дитину [PERSON], [INFO] Сторони фактично припинили шлюбні відносини з 10.03.2015 року. Спільне господарство ними не ведеться. Подальше сумісне життя і примирення між ними позивач вважає неможливим. Спір про поділ майна відсутній. У судовому засіданні позивач [PERSON] позовні вимоги підтримала у повному обсязі, просила розірвати шлюб, укладений між нею та відповідачем, вказавши на неможливість примирення та подальшого спільного проживання. Також позивач [PERSON] зазначає, що проживає з дитиною, спільне господарство з відповідачем не ведеться, відповідач витрат на утримання спільної дитини не здійснює. Відповідач [PERSON] в дистанційному судовому засідання пояснив що позов визнає частково. Заперечував в частині залишення за позивачем після розірвання шлюбу прізвища - «Моцугиря». Також заперечував проти покладення на нього судових витрат, оскільки він на час розгляду справи відбуває покарання та такі витрати нести не може. Заслухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що заявлений позов підлягає задоволенню з наступних підстав. У судовому засіданні встановлено, що сторони перебувають у шлюбі, який зареєстрований 17 березня 2007 року Жовтневим відділом державної реєстрації актів цивільного стану Запорізького міського управління юстиції, актовий запис № 65, що підтверджується копією свідоцтва про шлюб серії І-ЖС № 032117. Від шлюбу сторони мають малолітню дитину [PERSON] 11.11.2007р.н., що підтверджується копією свідоцтва про народження серії 1-ЖС № 070758 виданого 13 вересня 2007 року Ленінським відділом реєстрації актів цивільного стану Запорізького міського управління юстиції. Шлюбні відносини припинилися з 10 березня 2015 року. Подальше сумісне життя та примирення між ними неможливе. Спір про поділ майна відсутній. Відповідно до\~ст. 105 Сімейного кодексу України, шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду. Виходячи зі змісту\~ст. 110 Сімейного кодексу України, позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя. Згідно зі\~ст. 112 Сімейного кодексу України, суд з'ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Враховуючи той факт, що сторони вже мешкають окремо без ведення спільного господарства та бюджету, а також, що відсутні докази того, що окреме проживання сторін негативно вплинуло або вплине на інтереси малолітньої дитини, суд приходить до висновку, що шлюб [PERSON] та [PERSON] не може бути збережений, оскільки зазначені факти свідчать про те, що він фактично розпався, спільне життя подружжя і збереження сім'ї стало неможливим, його формальне існування обмежує особисту свободу позивача та порушує його особисті інтереси, що має істотне значення. Таким чином, суд вважає, що позов обґрунтований та підлягає задоволенню. Відповідно до ст. 113 Сімейного кодексу України, особа, яка змінила своє прізвище у зв'язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. На підставі\~ст. 113 Сімейного кодексу України, [PERSON] слід залишити прізвище, набуте після реєстрації шлюбу. Судові витрати розподілити у відповідності до ст.88 ЦПК України. З урахуванням викладеного,

Outcome: approved