Jurisdiction: civil
Date: 2014-06-12 00:00:00

Позивач звернулась до суду з позовом до відповідача про стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини. Свою позовну вимогу вона мотивує тим, що з відповідачем перебувала у шлюбі, від якого вони мають неповнолітню доньку: [PERSON], [INFO], яка проживає з позивачем та заходиться на її утриманні. Згоди щодо добровільної сплати аліментів на утримання дитини сторони не досягли. Матеріальної допомоги на утримання дитини відповідач не надає з жовтня 2013 року, в зв'язку з чим вона просить стягнути з відповідача на утримання неповнолітньої доньки аліменти у розмірі 1286,00 гривень щомісячно до повноліття дитини, а також аліменти за минулий період, а саме починаючи з жовтня 2013 року по 07 квітня 2014 року (дата звернення з позовом до суду) в розмірі 2800 грн. Позивач у судовому засіданні позовні вимоги підтримала, просила суд їх задовольнити, наддала суду пояснення аналогічні викладеним у позові. Відповідач у судовому засіданні проти позову заперечував, пояснивши, що він не відмовляється надавати матеріальну допомогу дитині, але не в такому розмірі, який просить позивач, оскільки він працює та має стабільну заробітну плату. Суд, вислухавши пояснення сторін, дослідивши наявні докази, вважає, що позов підлягає частковому задоволенню з наступних підстав. Так, судом встановлено, що відповідач є батьком неповнолітньої дитини, [PERSON], [INFO], яка проживає з позивачем та знаходиться на її утриманні. Відповідач має задовільний стан здоров'я, працює,інших утриманців не має, стягнень по виконавчим листам не сплачує, тому має можливість надавати матеріальну допомогу на утримання малолітньої доньки. Відповідно до ст. 180 Сімейного Кодексу України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Статтею 184 СК України передбачено, якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення, суд за заявою платника або одержувача може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі. При визначенні розміру аліментів суд враховує рівність обов'язку щодо утримання дітей обох батьків, а також розмір прожиткового мінімуму для дітей відповідного віку. Оскільки позивачем не доведено суду той факт, що відповідач має нестабільний та мінливий дохід, а навпаки судом встановлено, що відповідач має постійне місце роботи та стабільний дохід, тому суд вважає за доцільне стягнути аліменти у частці від заробітку (доходу) відповідача відповідно до вимог ст. 183 СК України. Тому суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь позивача аліменти на утримання [PERSON], [INFO], в розмірі 1/4 частини його заробітку (доходу), але не менш ніж 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно, починаючи з 07 квітня 2014 року до досягнення дитиною повноліття та допустити негайне виконання рішення в частині стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць Згідно з ч. 2 ст. 191 СК України, аліменти за минулий час можуть бути присуджені, якщо позивач подасть суду докази того, що він вживав заходів щодо одержання аліментів з відповідача, але не міг їх одержати у зв'язку з ухиленням останнього від їх сплати. У цьому разі суд може присудити аліменти за минулий час, але не більш як за три роки. Однак, позивачем суду належними та допустимими доказами, відповідно до вимог ст. 60 ЦПК України, не доведено факту вжиття заходів щодо одержання аліментів з відповідача за період з жовтня 2013 року до подачі даного позову до суду. А тому позовні вимоги в цій частині задоволенню не підлягають.

Outcome: partial