overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2016-04-10 00:00:00

Позивач звернулась до суду з вищевказаним позовом, в обґрунтування позову позивач зазначила, що 29 червня 1999 року між позивачем та відповідачем - [PERSON] було розірвано шлюб. Від шлюбу мають сина - [PERSON], [INFO], який проживає разом з позивачем. З 1 вересня 2013 року син навчається на третьому курсі денної форми навчання в Смілянському промислово економічному коледжі Черкаського державного технологічного університету, що підтверджується довідкою № 420 від 01.03.2016 року у зв»язку з цим потребує матеріальної допомоги. Відповідач має стабільний заробіток, так як він працює на ТОВ « Катеринопільський елеватор» та має можливість сплачувати аліменти на утримання їхнього спільного сина [PERSON] у зв»язку з його навчанням в учбовому закладі. Відповідач згідно діючого законодавства зобов»язаний утримувати їхню дитину, однак на вимогу закону він не виконує. Участі в утриманні сина не приймає, матеріальної допомоги не надає. Відповідач просить стягувати з [PERSON] [INFO] аліменти на її користь на утримання сина [PERSON] [INFO] в розмірі 1/4 частини всіх видів заробітку (доходів) щомісячно, але не менше ніж 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, з 21.03.2016 року і до досягнення ним 23 років. Позивач в судовому засіданні позовні вимоги підтримала та просить суд їх задовольнити. Відповідач в судовому засіданні позовні вимоги визнає та не заперечує проти їх задоволення. Вислухавши пояснення позивача, вивчивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що заявлений позов підлягає до повного задоволення, оскільки вимоги позивача законні і ґрунтуються на доказах, які безпосередньо були дослідженні в судовому засіданні. Добровільна грошова або інша допомога відповідачем систематично не надається. Договір між батьками про сплату аліментів на дитину згідно ст. 189 СК України не укладався. Заява про добровільне відрахування аліментів згідно ст. 187 СК України відповідачем за місцем роботи не подавалась. Відповідно до ст. 180 СК України, батьки зобов'язані утримати дітей до досягнення ними повноліття. Одним із способів виконання батьківського обов'язку, щодо утримання дітей відповідно до ч. 3 ст. 181 СК України, є сплата аліментів за рішенням суду. За таких обставин, суд, оцінивши докази у їх сукупності приходить до висновку про наявність законних підстав для стягнення з відповідача на користь позивача аліментів на утримання сина [PERSON] [INFO] в розмірі 1/4 частини всіх видів заробітку (доходів) щомісячно, але не менше ніж 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, з 21.03.2016 року і до досягнення ним 23 років. Відповідно до ст. 88 ЦПК України з відповідача на користь держави належить стягнути судові витрати від сплати яких позивача було звільнено згідно ст. 5 Закону України «Про судовий збір» На підставі ст.ст.180,181,182,183 СК України ,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-10-12 00:00:00

Позивач звернулась до суду з вищевказаним позовом, в обґрунтування позову позивач зазначила, що 30.09.1995 року позивач та відповідач [PERSON] , уклали шлюб, що підтверджується свідоцтвом про одруження серії [NUMBER] актовий запис № 7 видане виконкомом Лисичобалківської сільської ради. Від шлюбу мають сина: [PERSON] [INFO] , що підтверджується Свідоцтвом про народження серії [NUMBER] актовий запис № 99, де в графі батько записано [PERSON] [INFO] . В даний час відповідач проживає окремо. Син [PERSON] перебуває на повному утриманні позивача. [PERSON] ухиляється від утримання сина. Матеріальної допомоги добровільно не надає. Участь у вихованні сина не приймає. Інших неповнолітніх дітей, окрім їхнього сина, немає. Аліменти нікому не платить. Відповідач просить стягувати з [PERSON] [INFO] аліменти на її користь на утримання сина [PERSON] [INFO] в розмірі 1/4 частини всіх видів заробітку (доходів) щомісячно, але не менше ніж 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з дня подання заяви і до повноліття дитини. Позивач в судовому засіданні позовні вимоги підтримала повністю та просить суд їх задовольнити. Відповідач в судовому засіданні позовні вимоги позивача визнав повністю та не заперечує проти їх задоволення. Вислухавши пояснення позивача, вивчивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що заявлений позов підлягає до повного задоволення, оскільки вимоги позивача законні і ґрунтуються на доказах, які безпосередньо були дослідженні в судовому засіданні. Добровільна грошова або інша допомога відповідачем систематично не надається. Договір між батьками про сплату аліментів на дитину згідно ст. 189 СК України не укладався. Заява про добровільне відрахування аліментів згідно ст. 187 СК України відповідачем за місцем роботи не подавалась. Відповідно до ст. 180 СК України, батьки зобов`язані утримати дітей до досягнення ними повноліття. Одним із способів виконання батьківського обов`язку, щодо утримання дітей відповідно до ч. 3 ст. 181 СК України, є сплата аліментів за рішенням суду. За таких обставин, суд, оцінивши докази у їх сукупності приходить до висновку про наявність законних підстав для стягнення з відповідача на користь позивача аліментів на утримання сина [PERSON] [INFO] в розмірі 1/4 частини всіх видів заробітку (доходів) щомісячно, але не менше ніж 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з дня подання заяви і до повноліття дитини. Відповідно до ст. 88 ЦПК України з відповідача на користь держави належить стягнути судові витрати від сплати яких позивача було звільнено згідно ст. 5 Закону України «Про судовий збір» На підставі ст.ст.180,181,182,183 СК України ,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-05-22 00:00:00

Позивач звернулась до суду з вищевказаним позовом, в обґрунтування позову позивач зазначила, що вона з [PERSON] [INFO] перебувала в зареєстрованому шлюбі з 03.08.2002 року по 08.04.2016 року за рішенням Катеринопільського районного суду від 08.04.2016 року шлюб було розірвано. За час подружнього життя у них народилося двоє дітей: [PERSON] [INFO] і [PERSON] [INFO], які навчаються в школі. Відповідач ухиляється від виконання свої обов»язків. [PERSON] працює, але заробітна плата є мінімальною. Відповідно до довідки № 1201 від 20.04.2016 року виданою Єрківською селищною радою діти повністю знаходяться на утриманні позивача. Відповідач працює неофіційно та отримує нерегулярний та мінливий дохід, який витрачає на свої потреби. [PERSON] вважає, що встановлення аліментів у твердій грошовій сумі є найбільш доцільним, зважаючи на мінливий дохід відповідача. На підставі викладеного позивач просить стягнути з [PERSON] [INFO] аліменти на її користь на утримання дітей: [PERSON] [INFO] та [PERSON] [INFO] року у твердій грошовій сумі 800 гривень на кожну дитину щомісяця, починаючи стягувати від 11.05.2016 року і до досягнення дітьми повноліття. Відповідач в судовому засіданні позовні вимоги не визнав та просить суд стягувати з нього тверду грошову суму 500 гривень. Позивач в судовому засіданні згідна на стягнення з відповідача аліментів у твердій грошовій сумі 500 гривень. Вислухавши пояснення позивача, вивчивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що заявлений позов підлягає до повного задоволення, оскільки вимоги позивача законні і ґрунтуються на доказах, які безпосередньо були дослідженні в судовому засіданні. Добровільна грошова або інша допомога відповідачем систематично не надається. Договір між батьками про сплату аліментів на дитину згідно ст. 189 СК України не укладався. Заява про добровільне відрахування аліментів згідно ст. 187 СК України відповідачем за місцем роботи не подавалась. Відповідно до ст. 180 СК України, батьки зобов'язані утримати дітей до досягнення ними повноліття. Одним із способів виконання батьківського обов'язку, щодо утримання дітей відповідно до ч. 3 ст. 181 СК України, є сплата аліментів за рішенням суду. За таких обставин, суд, оцінивши докази у їх сукупності приходить до висновку про наявність законних підстав для стягнення з відповідача на користь позивача аліментів на утримання дітей: [PERSON] [INFO] та [PERSON] [INFO] року у твердій грошовій сумі 500 гривень на кожну дитину щомісяця, починаючи стягувати від 11.05.2016 року і до досягнення дітьми повноліття. Відповідно до ст. 88 ЦПК України з відповідача на користь держави належить стягнути судові витрати від сплати яких позивача було звільнено згідно ст. 5 Закону України «Про судовий збір» На підставі ст.ст.180,181,182,183 СК України ,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-04-14 00:00:00

Позивач звернулась до суду з вищевказаним позовом, в обґрунтування позову позивач зазначила, що вона перебуває в зареєстрованому шлюбі з [PERSON] з 12 липня 2013 року, але на даний час разом вони не проживають. За час подружнього життя у них народився син [PERSON] [INFO]. Після припинення сімейних стосунків з відповідачем, він майже не надає ніякої матеріальної допомоги. Відповідач аліменти нікому не платить, інших неповнолітніх дітей у нього не має. Позивачка в судовому засіданні просить стягувати з відповідача [PERSON] аліменти на утримання сина: [PERSON] [INFO] в твердій грошовій в сумі 500 гривень. Відповідач в судовому засіданні позовні вимоги визнав в повному обсязі та не заперечує проти їх задоволення. Вислухавши пояснення позивача, вивчивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що заявлений позов підлягає до повного задоволення, оскільки вимоги позивача законні і ґрунтуються на доказах, які безпосередньо були дослідженні в судовому засіданні. Добровільна грошова або інша допомога відповідачем систематично не надається. Договір між батьками про сплату аліментів на дитину згідно ст. 189 СК України не укладався. Заява про добровільне відрахування аліментів згідно ст. 187 СК України відповідачем за місцем роботи не подавалась. Відповідно до ст. 180 СК України, батьки зобов'язані утримати дітей до досягнення ними повноліття. Одним із способів виконання батьківського обов'язку, щодо утримання дітей відповідно до ч. 3 ст. 181 СК України, є сплата аліментів за рішенням суду. За таких обставин, суд, оцінивши докази у їх сукупності приходить до висновку про наявність законних підстав для стягнення з відповідача на користь позивача аліментів на утримання сина: [PERSON] [INFO] в твердій грошовій в сумі 500 гривень щомісячно, починаючи з дня подання заяви і до повноліття сина. Відповідно до ст. 88 ЦПК України з відповідача на користь держави належить стягнути судові витрати від сплати яких позивача було звільнено згідно ст. 5 Закону України «Про судовий збір» На підставі ст.ст.180,181,182,183 СК України ,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-12-15 00:00:00

Позивач звернулась до суду з вищевказаним позовом, в обґрунтування позову позивач зазначила, що в період проживання спільного без реєстрації шлюбу з [PERSON] у них народився син [PERSON] 25.08.2012 року який знаходиться на повному утриманні позивача. [PERSON] просить стягувати з [PERSON] [INFO] аліменти на її користь на утримання сина [PERSON] [INFO] в розмірі 1/4 частини всіх видів заробітку (доходів) щомісячно, але не менше ніж 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з дня подання заяви і до повноліття дитини. Згідно довідки від 04.12.2015 року № 538, виданої виконкомом Розсохуватської сільської ради про те, що [PERSON] [INFO], яка являється матір»ю позивача, в даний час опікується своїм внуком [PERSON] [INFO]. З 01.09.2015 року дитина постійно проживає в господарстві бабусі яка повністю її утримує. Позивач в судове засідання не з»явилась, але надала на адресу суду заяву про розгляд справи без її участі, позовні вимоги підтримала повністю та просить суд їх задовольнити. Відповідач в судове засідання не зявився, про час та місце слухання справи, був повідомлений належним чином, але на виклик суду не з»явився, про причини неявки суд не повідомив. З наведеного вбачається, що відповідач був належним чином повідомлений про суть спору та розгляд справи Катеринопільським районним судом, але не повідомив суд про причини неявки в судове засідання. Відповідно до ст. 224 ЦПК України у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло повідомлення про причини неявки або якщо зазначені ним причини визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Оцінивши за своїм внутрішнім переконанням, досліджені у судовому засіданні докази, врахувавши належність, допустимість та достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний звязок досліджених доказів у їх сукупності суд приходить до висновку про відсутність законних підстав для задоволення позову, оскільки визнає, що твердження не відповідає дійсності.

Outcome: dismissed
Jurisdiction: civil
Date: 2014-12-23 00:00:00

Позивач звернулась до суду з вищевказаним позовом, в обґрунтування позову позивач зазначила, що в період спільного проживання в не зареєстрованому шлюбі з [PERSON] у них народився син [PERSON] [INFO]. 02.09.2014 році Відділі РАЦС Звенигородського районного управління юстиції позивач та відповідач зареєстрували шлюб. [PERSON] все-таки визнав своє батьківство і тому в свідоцтві про народження дитини записаний відповідач. На даний час спільне проживання з відповідачем вона припинила. Згідно довідки виданої Новоселицькою сільською радою Катеринопільського району № 524 від 08 грудня 2014 року зазначено, що син [PERSON], [PERSON] знаходиться на її утриманні. Також позивач вважає що в інтересах їхнього неповнолітнього сина відповідач повинен виплачувати аліменти і на його утримання в частці від доходу який він отримує , а саме 1/4 частину від усіх його доходів, але не менше ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму встановленого для дитини відповідного віку кожного місяця з дня подачі заяви в суд і до повноліття дитини. Позивач в судовому засіданні позов підтримала в повному обсязі та просить суд його задовольнити. Відповідач в судовому засіданні позовні вимоги визнав в повному обсязі та не заперечує проти їх задоволення. Вислухавши пояснення позивача, вивчивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що заявлений позов підлягає до повного задоволення, оскільки вимоги позивача законні і ґрунтуються на доказах, які безпосередньо були дослідженні в судовому засіданні. Добровільна грошова або інша допомога відповідачем систематично не надається. Договір між батьками про сплату аліментів на дитину згідно ст. 189 СК України не укладався. Заява про добровільне відрахування аліментів згідно ст. 187 СК України відповідачем за місцем роботи не подавалась. Відповідно до ст. 180 СК України, батьки зобов'язані утримати дітей до досягнення ними повноліття. Одним із способів виконання батьківського обов'язку, щодо утримання дітей відповідно до ч. 3 ст. 181 СК України, є сплата аліментів за рішенням суду. За таких обставин, суд, оцінивши докази у їх сукупності приходить до висновку про наявність законних підстав для стягнення з відповідача на користь позивача аліментів на утримання сина [PERSON] [INFO], в розмірі 1/4 частини всіх видів заробітку (доходів) щомісячно, але не менше ніж 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи з моменту подання позову, тобто з 08.12.2014 року і до повноліття дитини. Відповідно до ст. 88 ЦПК України з відповідача на користь держави належить стягнути судові витрати від сплати яких позивача було звільнено згідно ст. 5 Закону України «Про судовий збір» На підставі ст.ст.180,181,182,183 СК України ,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-03-16 00:00:00

Позивач звернулась до суду з вищевказаним позовом, в обґрунтування позову позивач зазначила, що в період спільного проживання в не зареєстрованому шлюбі з відповідачем у них народився син [PERSON] [INFO], що підтверджується свідоцтвом про народження Серії [NUMBER] від 12.10.2015 року, де в графі батько зазначено [PERSON]. Спільне проживання припинили. Дитина знаходиться на повному утриманні позивача. Відповідач згідно діючого законодавства зобов»язаний утримувати їхню дитину до досягнення повноліття, однак на вимогу закону він не виконує. Участі в утриманні сина не приймає, матеріальної допомоги не надає. Відповідач просить стягувати з [PERSON] [INFO] аліменти на її користь на утримання сина [PERSON] [INFO] в розмірі 1/4 частини всіх видів заробітку (доходів) щомісячно, але не менше ніж 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з дня подання заяви і до повноліття дитини. Позивач в судове засідання не з»явилась, але надіслала на адресу суду заяву в якій просить суд задоволити позовні вимоги, та провести розгляд за її відсутності. Відповідач в судовому засіданні позовні вимоги визнає та не заперечує проти їх задоволення. Вислухавши пояснення позивача, вивчивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що заявлений позов підлягає до повного задоволення, оскільки вимоги позивача законні і ґрунтуються на доказах, які безпосередньо були дослідженні в судовому засіданні. Добровільна грошова або інша допомога відповідачем систематично не надається. Договір між батьками про сплату аліментів на дитину згідно ст. 189 СК України не укладався. Заява про добровільне відрахування аліментів згідно ст. 187 СК України відповідачем за місцем роботи не подавалась. Відповідно до ст. 180 СК України, батьки зобов'язані утримати дітей до досягнення ними повноліття. Одним із способів виконання батьківського обов'язку, щодо утримання дітей відповідно до ч. 3 ст. 181 СК України, є сплата аліментів за рішенням суду. За таких обставин, суд, оцінивши докази у їх сукупності приходить до висновку про наявність законних підстав для стягнення з відповідача на користь позивача аліментів на утримання сина [PERSON] [INFO] в розмірі 1/4 частини всіх видів заробітку (доходів) щомісячно, але не менше ніж 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з дня подання заяви і до повноліття дитини. Відповідно до ст. 88 ЦПК України з відповідача на користь держави належить стягнути судові витрати від сплати яких позивача було звільнено згідно ст. 5 Закону України «Про судовий збір» На підставі ст.ст.180,181,182,183 СК України ,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-06-23 00:00:00

Позивач звернулась до суду з вищевказаним позовом. В обґрунтування своїх вимог посилалась на те, що 25 грудня 2009 року вона уклала шлюб з відповідачем - громадянином Німеччини, який був зареєстрований Виконавчим комітетом Чаплинської селищної ради Васильківського району Дніпропетровської області, актовий запис № 22, з метою подальшого виїзду за кордон та отримання громадянства Німеччини. Цей шлюб був ними укладений без наміру створення сім'ї та набуття прав і обов'язків подружжя, тому жодного дня вони не вели спільне господарство, не підтримували шлюбно-сімейні відносини, спільно не проживали, тому просить визнати шлюб недійсним. Позивач у судове засідання не з'явився, надав суду заяву про розгляд справи за її відсутністю. Відповідно до вказаної заяви, позовні вимоги підтримує в повному обсязі. Відповідач до суду не з'явилися, про день та час розгляду справи був повідомлений належним чином, відповідно до ч.8 ст.76 ЦПК України, тому суд вважає за можливе розглянути справу відповідно до правил ст.169, 224, 225 ЦПК України - заочно. В зв'язку з неявкою осіб, які приймають участь у справі, суд розглядає справу у відповідності до ч.2 ст.197 ЦПК України, без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу. Дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню в повному обсязі. Судом встановлено, що 25 грудня 2009 року між [PERSON] та [PERSON] був укладений шлюб, який зареєстрований Виконавчим комітетом Чаплинської селищної ради Васильківського району Дніпропетровської області, актовий запис № 22. Зазначений шлюб у встановленому законом порядку розірваний не був. Відповідно до ст.45 КпШС України шлюб може бути визнаний недійсним в разі порушення умов, встановлених статтями 15-17 цього Кодексу, а також в разі реєстрації шлюбу без наміру створити сім'ю /фіктивний шлюб/. Як вбачається з позовної заяви шлюб був укладений без наміру створення сім'ї, а лише з метою виїхати за кордон до Німеччини для отримання громадянства Німеччини. Крім того, сторони ніколи не проживали однією сім'єю, не підтримували шлюбно-сімейні відносини, не вели спільне господарство, тобто не набули взаємних прав та обов'язків. Відповідач постійно проживає в Німеччині, а позивач в Україні. Таким чином, кожен із подружжя після реєстрації їх шлюбу влаштував своє життя, що свідчить про фіктивність їх шлюбу. Аналізуючи наведене, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню, а шлюб 25 грудня 2009 року між [PERSON] та [PERSON] слід визнати недійсним, оскільки реєстрація шлюбу відбулася без наміру створити сім'ю /фіктивний шлюб/. Відповідно до ст.48 КпШС України шлюб, визнаний судом недійсним, вважається таким з часу його укладення. На підставі викладено,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-08-07 00:00:00

Позивач звернулась до суду з вище вказаним позовом, в обґрунтування якого вказала на те, що їй на праві власності належить квартира [ADDRESS]. В квартирі зареєстровані позивач, її чоловік та син, відповідач по справі, [PERSON], який фактично з лютого 2015 року не проживає у вказаній квартирі. Оскільки в добровільному порядку відповідач не бажає зніматися з реєстрації та такі його дії порушують права позивача на володіння, користування та розпорядження належної їй власності, то вона була змушена звернутися до суду. В судовому засіданні позивач підтримала свої позовні вимоги і просила їх задовольнити. В обґрунтування позовних вимог посилалась на обставини, викладені у позові. В судове засідання відповідач не з'явилась, про дату, час і місце розгляду справу була повідомлена належним чином. Відповідно до ч.4 ст. 169 ЦПК у разі повторної неявки в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином, суд відповідно до ч. 1 ст. 224 ЦПК України з урахуванням згоди позивача вважає можливим провести заочний розгляд справи. Суд, вислухавши пояснення сторін, та вивчивши матеріали справи, доходить наступного висновку. Згідно із ч. 1 ст. 321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. При цьому відповідно до ст. 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод здійснення ним права користування та розпорядженням своїм майном. Як вбачається з матеріалів справи та встановлено в судовому засіданні, позивачу на праві власності належить квартира [ADDRESS] (а.с. 8). Право власності позивача на вказану квартиру зареєстроване в комунальному підприємстві «Нікопольське міжміське бюро технічної інвентаризації» На даний час, згідно довідки про склад сім'ї від 06.07.2016 року, в квартирі зареєстрований також відповідач [PERSON], який фактично більше двох років в ній не проживає, що підтверджується актом про перевірку паспортного обліку від 26.07.2016 року, а також поясненнями свідка допитаного в судовому засіданні - [PERSON] Відповідач не здійснює оплату комунальних платежів, які нараховуються за місцем його реєстрації і добровільно знятись з реєстрації не бажає в наслідок чого позивач позбавлена можливості вільно розпоряджатись своєю квартирою та змушена протягом більш два роки сплачувати комунальні послуги за відповідача. Відповідно до ст. 156 ЖК України та ст. 405 ЦК України право члена сім'ї власника жилого будинку (квартири), який не є його співвласником, на користування жилим приміщенням обумовлено наявністю сімейних відносин із власником і спільним із ним проживанням у цьому будинку. Відповідно до ч. 2 ст. 405 ЦК України член сім'ї власника житла втрачає право на користування житлом у разі відсутності його без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником будинку або законом. З урахуванням викладеного, суд дійшов до висновку, що позовні вимоги позивача [PERSON] є обґрунтованими, відповідають матеріалам справи та ґрунтуються на нормах чинного законодавства, а тому підлягають задоволенню. На підставі викладеного,

Outcome: approved