Jurisdiction: civil
Date: 2019-04-07 00:00:00

Позивач звернулась в суд з позовом до [PERSON]\~\~ про стягнення аліментів на утримання дружини до досягнення дитиною трирічного віку та стягнення аліментів на утримання\~ дитини до досягнення дитиною повноліття, мотивуючи тим, що вона перебувала у шлюбі з відповідачем. Від спільного подружнього життя\~ у сторін народився\~ син [PERSON], [INFO]. На даний час вона та відповідач спільного господарства не ведуть,фактичні шлюбні відносини між ними припинені, дитина проживає з нею. Відповідач офіційно працевлаштований, має стабільний регулярний дохід, також додатково отримує пенсію у звязку із інвалідністю, тому має можливість сплачувати аліменти.\~ На даний час позивачка перебуває у відпустці по догляду за дитиною, внаслідок чого не має можливості працювати, та в повному обсязі здійснювати своє матеріальне утримання. Тому\~ просила суд щомісячно стягувати аліменти з відповідача на її утримання в розмірі 1/4 від всіх видів заробітку (доходу) [PERSON] з моменту її звернення до суду і до досягнення дитиною трирічного віку. Також просила стягувати з відповідача на її користь щомісячно аліменти\~ на утримання сина [PERSON], [INFO] в розмірі 1/4 від всіх видів заробітку (доходу) [PERSON] з моменту її звернення до суду і до досягнення дитиною трирічного віку, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Позивач в судове засідання не з'явилась, подала заяву за змістом якої вимоги підтримала в повному обсязі з мотивів викладених у позовній заяві, просила позов задовольнити. Проти заочного розгляду справи не заперечила. Відповідач в судове засідання не з'явився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином. Причину неявки суду не повідомив. З урахуванням положень ст. 280 ЦПК України суд ухвалив провести заочний розгляд справи. Дослідивши матеріали справи, судом встановлено наступне. Згідно довідки № 1215 від 07.03.2018 року Відділу з питань реєстрації місця проживання (перебування) фізичних осіб [PERSON] з 07.03.2018 року по теперішній час зареєстрована за адресою: [INFO] (а.с.4). [PERSON] є інвалідом з дитинства, що підтверджується посвідченням серії ААБ № 158593 (а.с. 6). Позивачка проживає за адресою: [INFO], кв. № 41,42 (а.с.7). Сторони зареєстрували шлюб 26 листопада 2016 року у Центральному відділі державної реєстрації шлюбів Головного територіального управління юстиції у м. Києві, про що зроблено відповідний актовий запис № 3048 (а.с.9). [PERSON] та [PERSON]\~ є батьками [PERSON], [INFO], що підтверджується\~ копією свідоцтва про народження від 20 червня 2017 року, серії І-БК № 556640 (а.с.10). Згідно довідки № 1737 від 02.04.2018 року Відділу з питань реєстрації місця проживання (перебування) фізичних осіб [PERSON], [INFO] по теперішній час зареєстрований за адресою: [INFO] (а.с.11). Положеннями ст. 180 Сімейного кодексу України визначено, що батьки зобов'язані утримувати своїх неповнолітніх дітей до досягнення ними повноліття. Відповідно до ст. 1, 2 Закону України «Про охорону дитинства» батьки зобов'язані забезпечити дітям умови для достатнього фізичного, духовного та культурного розвитку. В силу дії ч. 3 ст. 181 Сімейного кодексу України\~ за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. За приписами ч. 2 ст. 182 цього кодексу мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, за винятком випадків, передбачених статтею 184 цього Кодексу. Відповідно до частин 1, 2 статті 27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована постановою Верховної Ради України № 789-ХІІ від 27 лютого 1991 року та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Статтею 182 СК України, встановлено, що при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров'я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Відповідно до статті 7 Закону України «Про державний бюджет України на 2019 рік» прожитковий мінімум для дітей віком до 6 років становить: з 1 січня 2019 року - 1626 гривень, з 1 липня - 1699 гривень, з 1 грудня - 1779 гривень; дітей віком від 6 до 18 років становить: з 1 січня 2019 року - 2027 гривень, з 1 липня - 2118 гривень, з 1 грудня - 2218 гривень. При визначенні розміру аліментів суд відповідно до ст. 182 Сімейного кодексу України враховує, що відповідач офіційно не працює, проживає з батьками, які являються пенсіонерами, потреби дітей щодо належного утримання, наявність офіційного заробітку у матері дітей. Враховуючи матеріальне становище сторін та те, що обов'язок утримувати дитину є рівною мірою обов'язком як матері, так і батька,\~ інтереси дітей при визначенні розміру аліментів, виходячи з принципів розумності та справедливості, суд дійшов висновку, що позов слід задовольнити\~ та стягувати з відповідача на користь позивача аліменти на утримання дитини [PERSON], [INFO] року народження в\~\~\~ розмірі 1/4 всіх видів заробітку (доходу) щомісячно\~ до досягнення дитиною трирічного віку. В силу дії ст. 84 СК України дружина, з якою проживає дитина, має право на утримання від чоловіка - батька дитини до досягнення дитиною трьох років. Право на утримання вагітна дружина, а також дружина з якою проживає дитина, має незалежно від того, чи вона працює, та незалежно від її матеріального становища, за умови, що чоловік може надавати матеріальну допомогу. Судом встановлено що малолітній\~ [PERSON]\~ проживає з матірю, не досяг віку трьох років. Враховуючи що позивач обґрунтувала у позовній заяві необхідність стягнення аліментів на своє утримання, а також відсутність доказів про не можливість відповідачем сплачувати\~ аліменти на дружину саме в цьому розмірі, суд приходить до висновку про обґрунтованість позову в цій частині. Тому з відповідача слід стягувати аліменти на утримання позивача в\~\~\~ розмірі 1/4всіх видів заробітку (доходу) щомісячно\~ до досягнення дитиною трирічного віку. Відповідно до вимог ст. 191 Сімейного кодексу України, аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову. Тому стягнення аліментів слід розпочати з дня коли позивач звернулась із позовом до суду 31 січня 2019 року. Згідно із ч. 6 ст. 141 ЦПК України якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, які їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог. Тому з відповідача слід стягнути 704 гривні 80 коп. судового збору на користь держави. На підставі ст. 180-182, 190, 191 СК України, ст. 1, 2 Закону України «Про охорону дитинства»

Outcome: approved