Jurisdiction: civil
Date: 2019-06-02 00:00:00

Позивач звернулась до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, в якому вказала, що 03.11.2001р. між нею та відповідачем був укладений шлюб, від шлюбу мають неповнолітню дитину [PERSON] , [INFO] , та малолітню [PERSON] , [INFO] . Позовна заява обґрунтована тим, що на протязі тривалого часу між сторонами життя поступово погіршувалося, що призвело до фактичного припинення шлюбних відносин, кожен з них має діаметрально протилежні погляди на шлюб, сім`ю, відповідач не розуміє та не хоче розуміти сутності проблем, які виникають в сім,ї, що призвело до втрати взаємної поваги, любові та порозуміння. Сімейно-шлюбні стосунки між сторонами припинені вже більш ніж рік, проживають окремо, спільне господарство не ведуть, у кожного існує окремий бюджет. Вважає, що подальшого сенсу підтримувати сімейні відносини неможливо, це суперечить їх інтересам та інтересам дітей, примирення неможливе. Просить шлюб з відповідачем розірвати, після розірвання шлюбу залишити прізвище « [PERSON] ». В підготовче судове засідання позивач не з`явилась, про час розгляду справи була повідомлена належним чином відповідно до ст.ст.128, 129 ЦПК України, надала суду заяву, в якій підтримала позовні вимоги, просить розглянути справу у її відсутність, судові витрати покласти на неї, тому, суд вважає можливим розглянути справу у відсутність позивача. Відповідач в підготовче судове засідання не з`явився, про час розгляду справи був повідомлений належним чином відповідно до ст.ст.128,129 ЦПК України, надав суду заяву, в якій позовні вимоги визнав та просить розглянути справу у його відсутність, тому, суд вважає можливим розглянути справу у відсутність відповідача. Відповідно до ч.4 ст.200 ЦПК України - за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що вимоги позивача підлягають задоволенню з наступних підстав. Так, 03.11.2001 року відділом реєстрації актів громадянського стану Артемівського міського управління юстиції був зареєстрований шлюб між громадянином [PERSON] , [INFO] , та громадянкою [PERSON] , [INFO] . Прізвище дружини після реєстрації шлюбу - [PERSON] (а.с.12). Від шлюбу подружжя має неповнолітню дитину [PERSON] , [INFO] , та малолітню дитину [PERSON] , [INFO] (а.с.11,13). Спільне господарство сторони не ведуть, проживають окремо. Крім того, позивач наполягає на розірванні шлюбу, а відповідач не заперечує проти розірвання шлюбу. Згідно зі ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Загальна декларація прав людини у ч. 2 ст. 16 містить положення, за яким шлюб може укладатися тільки при вільній і повній згоді сторін, що одружуються, а за ст. 23 Міжнародного пакту про громадянські і політичні права, жоден шлюб не може бути укладений без вільної і цілковитої згоди тих, що одружуються. За аналогією можливо зробити висновок, що й подальше існування сім`ї як добровільного союзу у разі відсутності добровільної згоди чоловіка чи жінки на такий союз - сім`ю, не може мати місце, а також, приймаючи бажання й право одного з них розірвати шлюб не може бути незаконно порушене або одного з подружжя не можливо насильно, без його волі змусити перебувати у таких зареєстрованих як шлюб відносинах. За таких обставин, з урахуванням того факту, що відповідач позовні вимоги визнає, суд вважає, що вимоги позивача підлягають задоволенню. Судові витрати покласти на позивача за його заявою.

Outcome: approved