Jurisdiction: civil
Date: 2014-07-09 00:00:00

Позивач звернувшись до суду з позовом вказала, що з 19 грудня 2012 року вона перебуває у зареєстрованому шлюбі з відповідачем. Фактично між сторонами припинені шлюбні стосунку через підстави суб'єктивного плану, з вересня 2013 року вони не мешкають разом, спільного господарства не ведуть. Від шлюбу спільних дітей не мають.. Сім'я розпалася остаточно, зберегти не можливо, спору щодо поділу майна на даний час не мають. Примирення між сторонами не можливо, просить суд розірвати шлюб. Позивач до судового засідання не з'явилась, надала заяву про розгляд справи за її відсутністю, на позові на полягає в повному обсязі. Відповідач до судового засідання не з'явився, хоча належним чином був повідомлений про час та місце розгляду справи. Заяв про відкладення розгляду справи чи заперечень не надав. Ухвалою суду прийнято рішення про розгляд справи у заочному порядку. Враховуючи вищенаведене і прийняття судом ухвали про заочний розгляд справи, справа підлягає розгляду в порядку ч. 2 ст. 197 ЦПК України, без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу. Відповідно до ст.ст. 10, 11 Цивільного Процесуального Кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до ЦПК України, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Дослідивши матеріали справи суд дійшов до висновку, що позов підлягає задоволенню. У судовому засіданні було встановлено, що сторони дійсно перебувають у зареєстрованому шлюбі з 19.12.2012 року. Шлюб було зареєстровано Відділом державної реєстрації актів цивільного стану Перевальського районного управління юстиції у Луганській області, актовий запис № 259. (а.с. 4). Сторони тривалий час не підтримують шлюбних стосунків, не мають спільного бюджету, не ведуть спільне господарювання, проживають окремо. Спору щодо майна та місця проживання дитини не порушують. Згідно ст.110 Сімейного кодексу України, один з подружжя має право пред'явити до суду позов про розірвання шлюбу. Відповідно до ст.111 СК України суд вживає заходів щодо примирення подружжя, якщо це не суперечить моральним засадам суспільства. Разом з тим, суд вважає недоцільним надавати сторонам строк для примирення та збереження шлюбу, оскільки, за твердження позивача, це не відповідатиме її інтересам і може лише ускладнити взаємовідносини між сторонами, та сприятиме виникненню особистою неприязності та ворожнечі між ними. Неявку відповідача суд розцінює як байдуже ставлення щодо предмету спору. Згідно ст.112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, що мають істотне значення. При таких обставинах подальше перебування у шлюбі буде порушувати права сторін та їх неповнолітньої дитини. Відповідно до ч.1 ст. 113 СК України, особа, яка змінила своє прізвище у зв'язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище.

Outcome: approved