Jurisdiction: civil
Date: 2019-02-25 00:00:00

Позивач звернулась до Куп'янського міськрайонного суду Харківської області з позовною заявою, у якій просить суд стягнути з відповідача, [PERSON], аліменти на утримання неповнолітньої доньки [PERSON], [INFO], у розмірі 1/4 частини від усіх видів його доходів, але не менше 50% прожиткового мінімуму на дитини відповідного віку, щомісячно, до повноліття дитини, посилаючись на те, що відповідач добровільно не надає матеріальної допомоги, чим ставить в скрутне матеріальне становище, що і змусило її звернутися до суду з даним позовом. Відомостей про звернення позивачки до суду з аналогічним позовом немає. 18.10.2018 року суддею направлявся запит щодо підтвердження місця реєстрації відповідача. Отримавши відповідь 22.10.2018 року, ухвалою суду від 23.10.2018 року провадження по справі було відкрито та призначено судове засідання на 21.11.2018 року. Позивач до суду надала заяви про розгляд справи у її відсутності, позовні вимоги підтримала і просила задовольнити. У разі неявки відповідача просила провести заочний розгляд справи (а.с.18,29). Відповідач у судові засідання не з'явився, хоча сповіщався про час і місце їх проведення, про що свідчать поштові конверти, які повернулися не врученими адресатові з відмітками: «за закінченням строку зберігання» та «інші причини», а також роздруківки з офіційного сайту «Укрпошта» (https://ukrposhta.ua/) про відстеження поштових відправлень, тобто повістко про повідомлення на адресу відповідача [PERSON] Будь-яких заяв, пояснень чи відзиву проти заявленого позову відповідач до суду не надав. Частина ч.7 ст. 128 ЦПК України передбачає, що у разі ненадання учасниками справи іншої адреси судова повістка надсилається фізичній особі, яка не має статусу підприємця, за адресою місця її проживання чи місця перебування, зареєстрованою у встановленому законом порядку. Згідно вимог ч.1 ст. 131 ЦПК України у разі відсутності заяви про зміну місця проживання або місцезнаходження судова повістка надсилається учасникам справи на останню відому судові адресу і вважається доставленою, навіть якщо учасник судового процесу за цією адресою більше не проживає або не значиться. За таких обставин, виходячи з вищевказаних вимог закону, відповідач вважається повідомленим про судові засідання. Фіксація судового процесу технічними засобами не проводилася згідно вимог ч. 2 ст. 247 ЦПК України. Враховуючи викладене вище, з письмової згоди позивача, суд вважає можливим провести заочний розгляд справи на підставі наявних доказів, що відповідає положенням ст. ст. 280, 281 ЦПК України. У ході розгляду справи судом були встановлені такі факти та відповідні їм правовідносини. Судом встановлено, що заочним рішенням Куп'янського міськрайонного суду Харківської області 02.08.2018 року шлюб між [PERSON] та [PERSON] був розірваний (а.с.6). Сторони мають спільну неповнолітню доньку [PERSON], [INFO] (а.с.5), яка мешкає з позивачем, що підтверджується довідкою № 12-13/2733 від 19.12.2018 року, виданою Відділом державної реєстрації Виконавчого комітету Куп'янської міської ради Харківської області ( а.с.28). Відносно особи відповідача по матеріалам справи судом було встановлено, що він зареєстрований [ADDRESS], працює електромонтером на Південній залізниці ЕЧ-5. Відомості про інших утриманців відсутні. Крім того, немає даних про незадовільний стан здоров'я відповідача. Відповідно до ст. 51 Конституції України, ст. 180 СК України батьки зобов'язанні утримувати дітей до їх повноліття. Пунктом 17 постанови Пленуму Верховного Суду України № 3 від 15.05.2006 року встановлено, що за відсутності домовленості між батьками про сплату аліментів на дитину той із них, з ким вона проживає, вправі звернутись до суду з відповідним позовом. Згідно ст.15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення. За таких обставинах порушуються права, свободи, та інтереси неповнолітньої дитини та позивачки, у зв'язку з чим, на підставі ст. ст. 182, 183 Сімейного Кодексу України, які передбачають, що батьки зобов'язані утримувати своїх дітей до досягнення ними повноліття, з відповідача слід стягнути аліменти на утримання неповнолітньої дитини. У відповідності до ч. 3 ст. 181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Зважаючи на те, що позивачем наданими суду письмовими доказами було доведена необхідність стягнення аліментів на її користь на утримання неповнолітньої доньки та ці обставини не були спростовані відповідачем, а також беручи до уваги встановлений діючим законодавством обов'язок батьків утримувати своїх неповнолітніх дітей, суд вважає даний позов таким, що підлягає задоволенню у повному обсязі. Згідно з ч. 1 ст. 191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову. На підставі ст. ст. 133,141 ЦПК України та ст. 4 Закону України «Про судовий збір» судові витрати підлягають стягненню з відповідача у дохід держави. Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 430 ЦПК України рішення суду в частині стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць підлягає до негайного виконання.

Outcome: approved