Jurisdiction: civil
Date: 2019-03-03 00:00:00

Позивач звернулась до суду з позовом, в якому просила стягнути з відповідача на її користь аліменти на її утримання в розмірі 1/7 частини від його заробітку (доходу) щомісячно і довічно. В подальшому позивач уточнила позовні вимоги та просила стягнути аліменти в твердій грошовій сумі в розмірі 450грн щомісячно і довічно. В обґрунтування позовних вимог позивач посилається на те, що відповідач є її сином і проживає разом з нею в одному будинку, але не спілкується з нею та не надає ніякої допомоги. В той же час позивач є пенсіонером за віком, а за станом здоровя є інвалідом 3 групи, внаслідок чого не здатна самостійно забезпечити свої матеріальні потреби та належне лікування. Оскільки відповідач не виконує в добровільному порядку свого обовязку з утримання непрацездатної матері, то вона звернулась до суду з зазначеним позовом. 29.08.2018р. судом відкрито провадження по даній справі з визначенням здійснення розгляду справи в порядку спрощеного провадження з викликом сторін. Відповідач надав суду відзив, в якому зазначив, що матеріальне становище його матері, а також її фактичний стан здоровя, не підтверджують наявність в неї потреби матеріальної допомоги з боку відповідача, оскільки вона окрім пенсії отримує доходи від використання власного підсобного господарства (земельний пай площею 2га; земельні ділянки (городи) загальною площею 1,3га; дві дійні корови; одна теличка і один бичок; кури), яке доглядає самостійно, а отриману від такого господарства молочну продукцію (молоко, сир, сметана) власного виробництва реалізує. Також відповідач зазначив, що має стабільний дохід у вигляді заробітної плати в розмірі 8000грн, але цих коштів не вистачає, щоб належним чином задовольнити потреби його власної сім'ї дружини і малолітньої доньки. Зауважив, що позовні вимоги обумовлені неприязними стосунками, що виникли в їх родині між позивачем та її дітьми (відповідачем та його старшим братом). Тож відповідач просив відмовити у позові в повному обсязі. Натомість після уточнення позовних вимог відповідач подав суду письмову заяву, в якій зазначив, що змінені позовні вимоги визнає в повному обсязі. В судове засідання сторони не зявилися, про час і місце розгляду справи повідомлені належним чином, про причини неявки не повідомили. Від позивача надійшла заява, в якій вона зазначила, що підтримує змінені позовні вимоги в повному обсязі та просить розглянути справу у її відсутність. Відповідач надав суду заяву, в якій також просив розглянути справу за його відсутності та зазначив, що визнає змінені позовні вимоги в повному обсязі. Дослідивши наявні в матеріалах справи докази та оцінивши їх у сукупності, судом встановлені наступні обставини справи та відповідні їм правовідносини. Позивач, [PERSON], 1958р.н., є непрацездатною особою, оскільки перебуває на пенсійному обліку та отримує пенсію по інвалідності в розмірі пенсії за віком, середній розмір якої у 2018р. складає 2527грн на місяць. До того ж позивач за станом здоровя є інвалідом 3 групи з 24.09.2008р. внаслідок чого їй протипоказана важка фізична праця та рекомендований нагляд невролога та регулярне стаціонарне лікування один раз на рік. Крім того за станом здоровя позивач потребує регулярного медикаментозного лікування, а на теперішній час існує потреба у проведенні ще й хірургічного лікування. Позивач має у власності підсобне господарство, проте через поганий стан здоровя потребує сторонньої допомоги у здійсненні догляду за ним. Відповідач є здоровою та дієздатною людиною, проживає разом із своєю сім'єю (дружиною та малолітньою донькою). При цьому відповідач працевлаштований та має стабільний регулярний дохід у вигляді заробітної плати в середньому розмірі близько 8000грн на місяць. За станом здоровя та матеріальним становищем позивач потребує матеріальної допомоги, внаслідок чого звернулась до суду з зазначеним позовом. Таким чином між сторонами існує спір, який виник з сімейних правовідносин щодо обовязку повнолітніх дочки, сина утримувати батьків, що регулюються Сімейним кодексом України. Згідно ч.4 ст.206 ЦПК у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. З огляду на характер та обставини спірних правовідносин, а також зміст позовних вимог, враховуючи положення ст.ст.7, 202, 205 СК, визнання відповідачем позову не суперечить закону і не порушує прав, свобод та інтересів інших осіб, а тому позовні вимоги підлягають задоволенню в повному обсязі. Щодо судових витрат, то згідно ч.1 ст.141 ЦПК судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Позовна заява надійшла до суду у 2018р., а отже за розгляд такої заяви відповідно до п.5 ч.1 ст.176 ЦПК та ст.4 Закону України «Про судовий збір» підлягає сплаті судовий збір в розмірі 704,80грн. Оскільки позов підлягає до задоволення в повному обсязі через визнання позову відповідачем, а позивач звільнений від сплати судового збору на підставі п.3 ч.1 ст.5 Закону України «Про судовий збір», то відповідно до ч.1 ст.141, ч.1 ст.142 ЦПК з відповідача в дохід держави підлягає стягненню судовий збір в сумі 352,40грн, що складає половину від загального розміру судових витрат. Згідно\~ст.430 ЦПК України\~суд допускає негайне виконання рішень у справах стягнення аліментів\~у межах суми платежу за один місяць. На підставі вищевикладеного і

Outcome: approved