Jurisdiction: civil
Date: 2016-09-05 00:00:00

Позивач звернулась в суд з позовом до відповідача і просить стягнути на її користь середній заробіток за час затримки розрахунку при звільненні за період з 30.07.2015 року по 18.02.2016 року в сумі 10235 грн 36 коп та компенсацію втрати частини заробітку за період з листопада 2014 року по лютий 2016 року включно в сумі 5539 грн 83коп. Позов мотивує тим, що вона з 10.05.2005 року працювала в ПАТ «Капустянський граніт». 31 жовтня 2014 року її було звільнено з підприємства у зв»язку із виходом на пенсію на підставі ст. 38 КЗпПУ. При звільненні заборгованість по заробітній платі в сумі 12584грн. 80 коп. їй виплачена не була. На підставі судового наказу, виданого Олександрійським міськрайонним судом Кіровоградської області від 13 лютого 2015 року вказана сума заборгованості по заробітній полаті була стягнута на її користь та в порядку виконання судового рішення була виплачена лише 19.02.2016 року. З врахуванням того, що заборгованість по заробітній платі не була виплачена у строки встановлені законом , посилаючись на здійсненні розрахунки просить стягнути середній заробіток та компенсацію втрати заробітку. В судове засідання позивач не з»явилась, направила заяву про розгляд справи без її участі, позов підтримує, просить його задоволити. Представник відповідача в судове засідання двічі не з»явився, причини неявки не повідомив. Відповідно до ч.2 ст. 197 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Дослідивши матеріали справи суд вважає, що позов підлягає задоволенню, виходячи з наступного. Відповідно до статті 116 КЗпП України при звільненні працівника виплата всіх сум, що належать йому від підприємства, установи, організації, провадиться в день звільнення. Згідно зі статтею 117 КЗпП України в разі невиплати з вини власника або уповноваженого ним органу належних звільненому працівнику сум у строки, зазначені в статті 116 КЗпП України, при відсутності спору про їх розмір, підприємство, установа, організація повинні виплатити працівникові його середній заробіток за весь час затримки по день фактичного розрахунку. Відповідно до правової позиції висловленої Верховним судом України (справа № 6-43цс 14 від 21.05.2014 року), компенсація втрати частини заробітної плати провадиться згідно зі статтею 34 Закону України «Про оплату праці», Законом України «Про компенсацію громадянам втрати частини доходів у зв'язку з порушенням строків їх виплати» та Положенням про порядок компенсації працівникам втрати частини заробітної плати у зв'язку з порушенням термінів її виплати, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 20 грудня 1997 року № 1427 (зі змінами, внесеними згідно з постановою Кабінету Міністрів України від 23 квітня 1999 року № 692), підприємствами, установами, організаціями всіх форм власності й господарювання своїм працівникам у будь-якому разі затримки виплати нарахованої заробітної плати на один і більше календарних місяців, незалежно від того, чи була в цьому вина роботодавця, якщо в цей час індекс цін на споживчі товари і тарифів на послуги зріс більше ніж на один відсоток. В судовому засіданні встановлено, що позивач з 10.05.2005 року працювала в Олександрійській філії ЗАТ «Капустянський граніт» , яка в подальшому була перейменована в Олександрійську філію Публічного акціонерного товариства «Капустянський граніт» (а.с.10), а 31 жовтня 2014 року [PERSON] була звільнена за власним бажанням, у зв»язку з виходом на пенсію на підставі ст.38 КЗпП України (а.с.9). При звільненні заборгованість по заробітній платі в сумі 12584 грн 80 коп позивачу виплачена не була (а.с.12),та в подальшому була стягнута Олександрійським міськрайонним судом Кіровоградської області на підставі судового наказу від 13 лютого 2015 року (а.с. 17). В порядку виконання судового рішення сума заборгованості по заробітній платі з відповідача на користь [PERSON] була стягнута в повному обсязі лише 19.02.2016 року, про що свідчить постанова державного виконавця про закінчення виконавчого провадження (а.с. 14). Відповідно довідки виданої ПАТ «Капустянський граніт» позивачу, середній заробіток на нараховану, але не виплачену заробітну плату за період з липня 2015 року по лютий 2016 року складає 10235 грн 36 коп (а.с.11). Враховуючи, що між сторонами відсутній спір про розмір середнього заробітку на нараховану, але не виплачену заробітну плату за період з 30липня 2015 року по 18 лютого 2016 року, сума в розмірі 10235 грн 36 коп підлягає стягненню з відповідача на користь [PERSON] Враховуючи, що розрахунок розміру компенсації втрати частини заробітної плати за період з листопада 2014 року по лютий 2016 року позивачем здійснено згідно вимог законодавства, з яким суд погоджується (а.с.6), сума в рахунок відшкодування компенсації втрати заробітку в розмірі 5539 грн 83 коп також підлягає стягненню з відповідача. Так як позивача при подачі позову звільнено від сплати судового збору /його вимоги виникли з трудових відносин/, судові витрати по справі суд покладає на рахунок відповідача

Outcome: approved