Jurisdiction: civil
Date: 2017-06-15 00:00:00

Позивач звернулась до суду з позовом до відповідача про стягнення аліментів на утримання повнолітніх сина - [PERSON], [INFO] та дочки - [PERSON], 22 березня 1999 року на період їх навчання, але не більше, ніж до досягнення ними 23-річного віку, у розмірі 1624 грн. на кожну дитину щомісячно, посилаючись на те, що відповідач є батьком їх спільних повнолітніх дітей: сина [PERSON], [INFO] та дочки - [PERSON], 22 березня 1999 року. В обґрунтування позову позивач зазначила, що їх син [PERSON] навчається на першому курсі денної форми навчання агрономічного факультету Харківського національного аграрного університету ім. В.В. Докучаєва за контрактом, дочка [PERSON] навчається у Харківському автомобільно-дорожньому технікумі, групи 31-ДМ, денної форми навчання на бюджетній основі, у звязку з чим не можуть працювати та потребують матеріальної допомоги батьків, так як не здатні самостійно забезпечити себе всім необхідним, а тому знаходяться на утриманні позивачки. В той же час, відповідач добровільно не приймає участі в наданні матеріальної допомоги на утримання повнолітнього сина, який потребує такої допомоги у зв'язку з навчанням, хоча зобов'язаний це робити та має таку можливість, оскільки має заробітки та отримує дохід з земельної ділянки розміром 7, 2337 Га, тому позивач змушена звернутися з даним позовом до суду. Прохала стягнути з відповідача аліменти на утримання повнолітніх дітей, які продовжують навчання, оскільки обовязки батьків по утриманню повнолітньої дитини є рівними за законом, але відповідач без судового рішення цього не робить, хоч і має таку можливість. Позивач [PERSON]П в судовому засіданні позовні вимоги підтримала та просила їх задовольнити в повному обсязі. Відповідач [PERSON], в судовому засіданні позовні вимоги визнав частково, пояснивши що він ніде не працює, у нього на утриманні перебуває мати похилого віку, проте може сплатити аліменти в розмірі 10000 грн. в кінці року на двох дітей за рахунок отримання орендної плати за користування належною йому земельною ділянкою та підсобного господарства. Треті особи [PERSON] та [PERSON] в судове засідання не зявилися, як пояснила позивач, останні перебувають на екзаменаційній сесії, тому не можуть зявитись в судове засідання. З урахуванням думки сторін, суд визнає за можливе розглядати справу без участі третіх осіб, які повідомлялись про місце та час розгляду справи. Суд, заслухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, приходить до висновку, що позов про стягнення аліментів на утримання повнолітніх дітей, які продовжують навчання, до досягнення ними двадцятитрьохрічного віку підлягає задоволенню частково, виходячи з наступного. Відповідно до положень ст.ст. 10, 11, 60 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього\~Кодексу, в межах заявлених вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, при цьому доказування не може ґрунтуватися на припущеннях, а кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог чи заперечень, крім випадків встановлених цим законом. Відповідно до вимог ст. 199 Сімейного кодексу України якщо повнолітні дочка, син продовжують навчатися і у звязку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобовязані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу, а право на утримання припиняється у разі припинення навчання. Право на звернення до суду з позовом про стягнення аліментів має той з батьків, з ким проживає дочка, син, а також самі дочка, син, які продовжують навчання. Згідно ст. 200 Сімейного кодексу України суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у статті 182 цього Кодексу. Відповідно до роз'яснень Постанови Пленуму №3 від 15 травня 2006 року «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» - обов'язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчання після досягнення повноліття (незалежно від форми навчання), виникає за обов'язкової сукупності таких юридичних фактів: досягнення дочкою, сином віку, який перевищує 18, але є меншим 23 років; продовження ними навчання; потреба у зв'язку з цим у матеріальній допомозі; наявність у батьків можливості надавати таку допомогу). У судовому засіданні встановлено, що відповідач [PERSON] є батьком повнолітніх дітей - [PERSON], [INFO] та [PERSON], 22 березня 1999 року (а.с. 12,22), які народилися у період зареєстрованого між позивачем та відповідачем шлюбу, який розірвано 08.08.2001 року згідно свідоцтва про розірвання шлюбу серії І-ВЛ №141969 (а.с.4). Відповідно довідки Харківського національного аграрного університету ім. В.В. Докучаєва від 19 квітня 2017 року за №674, [PERSON] є студентом 1 курсу, агрономічного факультету, денної форми навчання за контрактом (а.с. 15). Згідно довідки Харківського автомобільно-дорожнього технікуму від 26 квітня 2017 року за №448, [PERSON] навчається у Харківському автомобільно-дорожньому технікумі, групи 31-ДМ, денної форми навчання на бюджетній основі (а.с. 19). Згідно довідки Аполлонівської сільської ради Сахновщинського району Харківської області № 103 від 16 травня 2017 року на утриманні позивача перебувають донька [PERSON], [INFO] та син - [PERSON], [INFO] (а.с. 7). Відповідно до копії трудової книжки 05.12.2016 року позивач [PERSON] була звільнена з посади вчителя історії Аполлонівської ЗОШ у звязку з ліквідацією навчального закладу (а.с. 22). Згідно довідки Павловської сільської ради Кегичівського району Харківської області №198/02-29 від 11.05.2017 року відповідач [PERSON] має у власності земельну частку (пай) розміром 7,2337 Га, що перебуває в оренді у ПСП ім. Щорса (а.с. 23). При визначенні розміру аліментів суд бере до уваги стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів, який є працездатним, але не працює, має мінливий дохід. Разом з тим, дотримуючись принципу загальної та однакової відповідальності обох батьків за виховання і розвиток дитини, який визначений Конвенцією ООН «Про права дитини», суд приходить до висновку, що відповідач може надавати певну матеріальну допомогу повнолітнім дітям, які продовжують навчання, що він теж підтвердив в судовому засіданні. З врахуванням вище викладеного, суд визначає, що з відповідача підлягають стягненню аліменти у твердій грошовій сумі в розмірі 1000 грн, щомісячно і до закінчення дітьми навчання. Саме такий розмір аліментів дозволить батькові допомагати дружині утримувати спільних повнолітніх дітей на період їх навчання. За таких обставин, суд прийшов до висновку про часткове задоволення позовних вимог, так як розмір аліментів, який просять стягувати позивач із відповідача може ставити його в скрутне матеріальне становище. Захищаючи права та інтереси дитини шляхом стягнення аліментів, суд не може обмежити у нормальному існуванні та проживанні батька дитини. Крім цього, у звязку з частковим задоволенням позову відповідно до вимог ст.88 ЦПК України та Закону України «Про судовий збір» з відповідача необхідно стягнути на користь держави судовий збір, який підлягає сплаті при зверненні з даним позовом до суду, оскільки позивачка звільнена від сплати цих витрат відповідно до п.3 ч.1 ст.5 Закону України «Про судовий збір». На підставі викладеного,

Outcome: partial