Jurisdiction: civil
Date: 2016-06-13 00:00:00

позивач звернулась до суду з позовом до [PERSON] про позбавлення батьківських прав, посилаючись на те, що вони є батьками малолітнього [PERSON], [INFO], проте відповідач ухиляється від виконання своїх обов'язків по вихованню дитини, не забезпечує її матеріально. Просить суд позбавити відповідача батьківських прав щодо його дитини - [PERSON], [INFO]. Позивач та представник позивача в судовому засіданні позовні вимоги підтримали, надавши пояснення, аналогічні викладеним у позовній заяві. Просять позов задовольнити в повному обсязі. Позивач додатково пояснила, що вона не чинить відповідачеві перешкод у спілкуванні з дитиною, однак він не телефонує, не з'являється, де він зареєстрований та проживає їй не відомо. Його батьки також не цікавляться життям внука та жодних контактів з нею чи з її батьками не підтримують. Відповідач в судове засідання не з'явився, про причини неявки суд не повідомив, хоча належним чином був повідомлений про час та місце розгляду справи, зокрема, оголошенням у пресі. У відповідності до ст.224 Цивільного процесуального кодексу України суд вважає за можливе проводити заочний розгляд справи у відсутності відповідача на підставі наявних у справі доказів, проти чого позивач не заперечує. Представник третьої особи в судовому засіданні підтримала висновок органу опіки та піклування Артемівської міської ради від 24 грудня 2015 року №01/11-834 про доцільність позбавлення [PERSON] батьківських прав відносно його малолітнього сина - [PERSON], [INFO]. Позов просить задовольнити. Заслухавши пояснення позивача, представника позивача, представника третьої особи, думку прокурора на підтримання позову, провівши допит свідків, дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного висновку. Судом установлено, що [PERSON] та [PERSON] є батьками [PERSON], [INFO], що стверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] виданим 17 січня 2013 року відділом державної реєстрації актів цивільного стану по місту Артемівську реєстраційної служби Артемівського міськрайонного управління юстиції (а.с.8). Шлюб між [PERSON] та [PERSON] розірвано заочним рішенням Артемівського міськрайонного суду Донецької області від 14 березня 2014 року по справі №219/190/2014-ц (а.с.9). Рішення набрало законної сили 16 травня 2014 року. Заочним рішенням Артемівського міськрайонного суду Донецької області від 30 квітня 2014 року по справі №219/10381/2013-ц (а.с.10) вирішено стягувати з [PERSON] на користь [PERSON] аліменти на утримання сина - [PERSON], [INFO], у розмірі ? частки усіх видів заробітку (доходу), але не менше ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 11 грудня 2013 року до досягнення дитиною повноліття. Рішення набрало законної сили 3 червня 2014 року. Відповідно до довідки відділу державної виконавчої служби Попаснянського районного управління юстиції Головного територіального управління юстиції у Луганській області від 23 жовтня 2015 року №7502 (а.с.12), заборгованість зі сплати аліментів, присуджених з [PERSON] на користь [PERSON], за період з 11 грудня 2013 року по 30 вересня 2015 року складає 4 051,84 грн. У березні 2015 року відповідач сплатив 2 690 грн. аліментів. Висновком органу опіки і піклування Артемівської міської ради від 24 грудня 2015 року №01/11-834 визнано доцільним позбавити [PERSON] батьківських прав відносно його малолітньої дитини - [PERSON], [INFO], у зв'язку з його самоусуненням від виховання та утримання дитини, виходячи з інтересів самої дитини (а.с.16-17). У судовому засіданні встановлено, що на даний час дитина проживає разом з матір'ю та зареєстрований за адресою: [ADDRESS] яка є власністю позивача (а.с.11). Відповідач-батько дитини ніколи там не проживав та не був зареєстрований (а.с.14). Вихованням [PERSON] займається лише його мати, яка, зокрема, цікавиться його життям та успіхами в дитячому садку; батько, в свою чергу, протягом навчання дитини у ДНЗ №58 «Ясочка» не відвідував дошкільний заклад, життям дитини в ньому не цікавився, батьківські збори та клуби для батьків не відвідував (а.с.15). Свідок [PERSON] в судовому засіданні надала показання про те, що вона є рідною сестрою позивача та їй достовірно відомо, що відповідач жодним чином не цікавиться життям свого малолітнього сина [PERSON], не надає матеріальної допомоги, не відвідує сина, не цікавиться його життям, розвитком, здоров'ям. Стверджує, що останній раз бачив сина у 2014 році, коли дитині не виповнилось ще одного року, але і тоді не демонстрував жодних батьківських почуттів. Статтею 164 Сімейного кодексу України передбачено, зокрема, що мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він ухиляються від виконання своїх обов'язків по вихованню дитини. Мати, батько можуть бути позбавлені батьківських прав щодо усіх своїх дітей або когось із них. Пленум Верховного Суду України у постанові від 30 березня 2007 року №7 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» надав роз'яснення про те, що особи можуть бути позбавлені батьківських прав лише щодо дитини, яка не досягла вісімнадцяти років, і тільки з підстав, передбачених ст. 164 СК України. Ухилення батьків від виконання своїх обов'язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов'язками (п.16). Таким чином, в судовому засіданні досліджено достатньо доказів, які у повному обсязі підтверджують факт того, що відповідач ухиляється без поважних причин від виконання своїх батьківських обов'язків по вихованню дитини, оскільки не піклується про фізичний і духовний розвиток сина, його навчання, зокрема: не забезпечує необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання, не надає дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей, не сприяє засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі, не виявляє інтересу до її внутрішнього світу, не створює умов для її виховання. З огляду на викладене, оцінюючи докази у їх сукупності, оскільки відповідач ухиляється від виконання своїх обов'язків по вихованню малолітнього сина, що проявляється у відсутності його піклування про фізичний та духовний розвиток дитини, його навчання, а також не виплачує аліментів на утримання сина, стягнутих за рішенням суду, суд приходить до висновку, що позов слід задовольнити. Крім того, суд вважає за необхідне роз'яснити відповідачеві, що він має право на звернення до суду з позовом про поновлення батьківських прав на підставі ст.169 Сімейного кодексу України.

Outcome: approved