Jurisdiction: civil
Date: 2020-11-11 00:00:00

Позивач звернулась до Куликівського районного суду Чернігівської області з позовом, в якому просить: стягнути з TOB «Баришівська зернова компанія» на її користь заборгованість в сумі 22969,68 гривень (недовиплаченні гроші) та моральну шкоду в сумі 169797 грн.; розірвати договір оренди землі від 09.12.2016 року, укладений між нею та TOB «Баришівська зернова компанія» щодо земельної ділянки площею 3,4016 га за кадастровим номером 7422787000:02:002:0510. Розпорядження в.о. голови Куликівського районного суду від 30.06.2020 року зазначена справа передана до розгляду Чернігівському районному суду Чернігівської області. Свої вимоги мотивує тим, що їй належить на праві власності земельна ділянка площею 3,4016 га, кадастровий номер 7422787000:02:002:0510, надана для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, розташована на території Смолянської сільської ради Куликівського району Чернігівської області, згідно свідоцтва про право на спадкування за законом від 28.09.2016 року. 09.12.2016 року між [PERSON] та ТОВ «БЗК» укладено договір оренди землі, за яким [PERSON] передала ТОВ «БЗК» в строкове платне користування зазначену земельну ділянку, строком до 31.12.2026 року. Відповідно до п.9,10,11.14 цього Договору, розмір орендної плати за один рік становить 3666,89 грн. Обчислення розміру орендної плати за земельну ділянку здійснюється з урахуванням індексації. Орендна плата сплачується щорічно не пізніше 31 грудня кожного звітного року. У разі не внесення орендної плати у визначені договором строки справляється пеня у розмірі 0,01 несплаченої суми за кожен день прострочення. В порушення зазначених зобов`язань за Договором, ТОВ «БЗК» з 2016 року не сплачує оренду плату, тобто дані виплати не проводяться своєчасно вже три роки поспіль, що свідчить про систематичне невиконання ТОВ «БЗК» п. 9,10,11.14 зазначеного Договору. За відомостями ДФС, їй нараховувались суми до виплати, однак вона їх не отримувала в повному обсязі, в зв`язку з чим ТОВ «БЗК» мало сплатити пеню за 2018-2019 роки. Отже, діями співробітників ТОВ «БЗК» їй завдано також моральну шкоду, яку вона оцінює в розмірі 169797,00 грн. За викладених обставин, вважає, що на її користь підлягають стягненню зазначені суми та є підстави для розірвання договору про оренду землі від 09.12.2016 року. Керівник TOB «Баришівська зернова компанія» Безсмертний В.П. подав до суду відзив, згідно якого просив відмовити у задоволенні позову до товариства про розірвання договору оренди землі, стягнення заборгованості і моральної шкоди за безпідставністю. Вказує на те, що пункту 9.11 Договору оренди землі, укладеного між ТОВ «БЗК» та [PERSON] , розмір орендної плати за один рік становить 3666,86 грн, з якої підлягає утриманню до бюджету сума податків та зборів відповідно до чинного законодавства. Пунктом 11 цього Договору передбачено, що орендна плата сплачується щорічно не пізніше 31 грудня кожного звітного року. Відповідно до видаткового касового ордера №2051 від 20 грудня 2016 року [PERSON] отримала орендну плату в розмірі 4814,20 грн. При виплаті даної суми компанія утримала з отриманого доходу податок з доходів фізичних осіб 1076,47 грн. та 89,7 грн. військового збору. Отже, з урахуванням податків та зборів [PERSON] було сплачено 5980,37 грн. Згідно відомості на виплату грошей №2049 за серпень 2017 року [PERSON] отримала орендну плату в розмірі 2881 грн., при виплаті даної суми компанією утримано з отриманого доходу податок з доходів фізичних осіб в сумі 644,20 грн. та військовий збір в сумі 53,68 грн. Отже, з урахуванням податків та зборів [PERSON] було сплачено 3578,88 грн. Всього за вищевказаними документами [PERSON] у 2016-2017 роках було сплачено 9559,25 грн.( 5980,37 +3578,88), вказана сплата коштів здійснена достроково за 2016-2018 рік. За період з 09 грудня 2016 року до 31 грудня 2018 року [PERSON] належало сплатити 7 564,15 грн. (230,43 грн. (3666,86:366*23) за період з 09 по 31 грудня 2016 року+3666,86 грн. за 2017 рік+3666,86 грн. за 2018 рік). Також із вказаних сум частково авансом було здійснено оплату за 2019 рік в сумі 1995,10 грн.(9559,25 грн.-7 564, 15 грн.) Сплата орендної плати у 2016-2017 роках вже була предметом дослідження Куликівського районного суду Чернігівської області та Апеляційного суду Чернігівської області (справа №737/314/17 за позовом [PERSON] до TOB «Баришівська зернова компанія» про стягнення орендної плати, розірвання договору оренди, стягнення моральної шкоди). Так Рішенням Куликівського районного суду Чернігівської області від 18.06.2018 року і постановою Апеляційного суду Чернігівської області від 07.09.2018 року по вказаній цивільній справі встановлено відсутність порушень по сплаті орендної плати та відмовлено у задоволенні позову [PERSON] .. Згідно частини 4 ст. 82 ЦГ1К України обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом. Отже, у даній справі не підлягають доказуванню обставини, щодо факту сплати позивачу орендної плати у 2016-2017 роках. Знаючи про наміри [PERSON] будь-якими методами розірвати договір оренди землі з TOB «Баришівська зернова компанія», у 2019 році відповідачем через ПАТ «УКРПОШТА» було авансом перераховано орендну плату позивачу: 4216,88 грн. згідно платіжного доручення №7534 від 20.08.2019 року та 2857,03 грн. згідно платіжного доручення №7532 від 20.08.2019 року. Вказані поштові грошові перекази отримані [PERSON] 12.09.2019 року, що підтверджується заявами на одержання переказу. При виплаті даних сум з [PERSON] було утримано податок з доходів фізичних осіб в сумі 1581,74 грн. та військовий збір в сумі 131,82 грн. Отже, з урахуванням податків та зборів [PERSON] було сплачено 8787,47 грн. Перекази [PERSON] були здійснені на підставі договору №03.3-382 про надання послуг з пересилання поштових переказів від 20 червня 2017 року, укладеного ПАТ «Укрпошта» та TOB «Баришівська зернова компанія». Вказаний спосіб виконання зобов`язань відповідає вимогам ст.532 ЦК України (якщо місце виконання грошового зобов`язання не вказане у договорі, то таким місцем згідно припису закону є місце проживання кредитора.) Кошти для виплати орендної плати були спрямовані у відділення ПАТ «Укрпошта» (м. Чернігів за місцем проживання [PERSON] ). За період 2019-2020 років позивачу мало бути сплачено орендну плату в розмірі 7333,72 грн. (3666,68 грн.+3666,68 грн.). Фактично до моменту подання позову існувала авансова оплата навіть за 2021 рік в сумі 3448,85 грн. ((8787,47 +1995,1) - 7333,72). Таким чином, ТОВ «Баришівська зернова компанія» в поновному обсязі, у встановлені договором строки виплатила [PERSON] орендну плату за договором оренди землі від 09.12.2016 року. Жодних порушень при виплаті оредної плати відповідачем не допущено. Крім того зазначає, що позовна заява [PERSON] не містить жодних розрахунків суми позовних вимог (заборгованості), яка на її думку становить 22969,68 грн з урахуванням індексації та пені. Позивач надала відповідь на відзив, в якому зазначила, що ТОВ «Баришівська зернова компанія» не виплатила їй всіх нарахованих сум. Заперечення від відповідача до суду не надходили. В судовому засіданні позивач та її представник позов підтримали та просили його задовольнити посилаючись на обставини викладені в позові та у відповіді на відзив. Представник відповідача в судовому засіданні просив відмовити у задоволені позову посилаючись на обставини викладені у відзиві. Заслухавши учасників судового засідання, дослідивши письмові докази у справі, суд вважає, що позов не підлягає задоволенню, виходячи з наступного. Дослідивши обставини справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню, виходячи з наступного. Судом встановлено, що позивачу належить земельна ділянка площею 3,4016 га, кадастровий номер 7422787000:02:002:0510, надана для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, розташована на території Смолянської сільської ради Куликівського району Чернігівської області, згідно свідоцтва про право на спадкування за законом від 28.09.2016 року /а.с.12, 120-121/. 09.12.2016 року між [PERSON] та TOB «Баришівська зернова компанія» укладено договір оренди землі, за яким [PERSON] передала TOB «Баришівська зернова компанія» в строкове платне користування зазначену земельну ділянку, строком до 31.12.2026 року. За пунктами 9, 10, 11, 14 цього Договору передбачено, що орендна плата справляється у грошовій формі. Розмір орендної плати за один рік становить 3666,89 грн, з якої підлягає утриманню до бюджету сума податків та зборів відповідного до чинного податкового законодавства України. Обчислення розміру орендної плати за земельну ділянку здійснюється з урахуванням індексації. Орендна плата сплачується щорічно не пізніше 31 грудня кожного звітного року. У разі не внесення орендної плати у строки, визначені п.11 Договору, справляється пеня у розмірі 0,01 несплаченої суми за кожен день прострочення /а.с.13-15, 124-125/. Рішенням Куликівського районного суду Чернігівської області від 18.06.2018 року, яке залишено без змін постановою апеляційного суду Чернігівської області від 07.09.2018 року по справі № 737/314/17, відмовлено у задоволенні позову [PERSON] до TOB «Баришівська зернова компанія» про стягнення орендної плати, розірвання договору оренди землі та стягнення моральної шкоди. Відповідно до частини першої статті 526 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України) зобов`язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких вимог та умов - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Згідно зі статтею 629 ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами. Відповідно до частин першої та другої статті 651 ЦК України зміна або розірвання договору допускається лише за згодою сторін, якщо інше не встановлено договором або законом. Договір може бути змінено або розірвано за рішенням суду на вимогу однієї із сторін у разі істотного порушення договору другою стороною та в інших випадках, встановлених договором або законом. Істотним є таке порушення стороною договору, коли внаслідок завданої цим шкоди друга сторона значною мірою позбавляється того, на що вона розраховувала при укладенні договору. Згідно зі статтею 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Відповідно до статті 1 Закону України «Про оренду землі» оренда землі - це засноване на договорі строкове платне володіння і користування земельною ділянкою, необхідною орендареві для проведення підприємницької та інших видів діяльності. Згідно зі статтею 13 цього Закону договір оренди землі - це договір, за яким орендодавець зобов`язаний за плату передати орендареві земельну ділянку у володіння і користування на певний строк, а орендар зобов`язаний використовувати земельну ділянку відповідно до умов договору та вимог земельного законодавства. Права та обов`язки орендодавця та орендаря встановлені статтями 24 та 25 Закону України «Про оренду землі». Положеннями статті 32 Закону України «Про оренду землі» передбачено, що на вимогу однієї зі сторін договір оренди землі може бути достроково розірваний за рішенням суду у разі невиконання сторонами обов`язків, передбачених статтями 24 і 25 цього Закону та умовами договору, у разі випадкового знищення чи пошкодження об`єкта оренди, яке істотно перешкоджає передбаченому договором використанню земельної ділянки, а також на підставах, визначених ЗК України та іншими законами України. Пунктом «д» частини першої статті 141 Земельного кодексу України (далі - ЗК України) однією з підстав припинення права користування земельною ділянкою передбачено систематичну несплату земельного податку або орендної плати. Разом з тим, як зазначалося вище, згідно із частиною другою статті 651 ЦК України договір може бути змінено або розірвано за рішенням суду на вимогу однієї зі сторін у разі істотного порушення договору другою стороною та в інших випадках, встановлених договором або законом. Істотним є таке порушення стороною договору, коли внаслідок завданої цим шкоди друга сторона значною мірою позбавляється того, на що вона розраховувала при укладенні договору. Системний аналіз зазначених положень законодавства дає можливість дійти висновку, що при вирішенні питання щодо розірвання договору оренди земельної ділянки з підстави, передбаченої пунктом «д» статті 141 ЗК України, застосуванню також підлягають положення частини другої статті 651 ЦК України, згідно з якою необхідна наявність істотного порушення стороною договору. Згідно з частиною четвертою статті 263 ЦПК України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду. Верховний Суд у складі Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду у постанові від 06 березня 2019 року у справі № 183/262/17 дійшов висновку, що зміна або розірвання договору допускається лише за згодою сторін, якщо інше не встановлено договором або законом. Договір може бути змінено або розірвано за рішенням суду на вимогу однієї із сторін у разі істотного порушення договору другою стороною та в інших випадках, встановлених договором або законом. Істотним є таке порушення стороною договору, коли внаслідок завданої цим шкоди друга сторона значною мірою позбавляється того, на що вона розраховувала при укладенні договору. У пункті «д» частини першої статті 141 ЗК України визначено, що підставою для припинення права користування земельною ділянкою є систематична несплата орендної плати. Підставою для розірвання договору оренди землі є систематична несплата орендної плати (два та більше випадки). При цьому, систематична сплата орендної плати не у повному обсязі, визначеному договором, тобто як невиконання, так і неналежне виконання умов договору, є підставою для розірвання такого договору, оскільки згідно зі статтею 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. За нормами ст.21 Закону України «Про оренду землі» орендна плата за землю - це платіж, який орендар вносить орендодавцеві за користування земельною ділянкою згідно з договором оренди землі. Розмір, умови і строки внесення орендної плати за землю встановлюються за згодою сторін у договорі оренди (крім строків внесення орендної плати за земельні ділянки державної та комунальної власності, які встановлюються відповідно до Податкового кодексу України). Обчислення розміру орендної плати за землю здійснюється з урахуванням індексів інфляції, якщо інше не передбачено договором оренди. За договором оренди землі розмір орендної плати за один рік становить 3666,89 грн. Пункт 10 договору передбачає, що обчислення розміру орендної плати за земельну ділянку здійснюється з урахуванням індексації. Отже, з урахуванням індексів інфляції орендна плата за 2017 рік повинна становити 4169,22 грн (3666,86 грн х 113,7%); за 2018 рік - 4577,80 грн (4169,22 грн х 109,8%); за 2019 рік - 4765,49 грн (4577,80 грн х 104,1%). Як видно, з розрахунку виплаченої орендної плати (а.с.153) всього за договором позивачу виплачено 18346,72 грн (без відрахування податків та зборів). Отримання [PERSON] зазначених у цьому розрахунку сум, а саме: 4814,20 грн у 2016 році; 2881 грн у 2017 році; 7073,91 грн у 2019 році; підтверджується дослідженими документами, рішенням Куликівського районного суду Чернігівської області від 18.06.2018 року та визнається позивачем. Таким чином, розмір виплаченої орендної плати [PERSON] на час розгляду справи перевищує розмір орендної плати з урахуванням індексів інфляції за весь час дії договору. Позивач у власних розрахунках розміру орендної плати, що підлягає стягненню з відповідача, використовує дані податкового обліку та відомість на виплату грошей №2049 за серпень 2017 року. Проте, ані дані податкового обліку, ані записи у відомостях на виплату грошей не вносять зміни до умов спірного договору та розміру орендної плати, а також не створюють для відповідача додаткових обов`язків за цим договором. Відповідачем доведено, що його обов`язки по сплаті орендної плати за договором оренди землі з позивачем виконані в повному обсязі, заборгованість по орендній платі за договором відсутня. Правових підстав для стягнення інших нарахувань, на які посилається позивач, немає. Отже, суд прийшов довисновку про відсутність порушень умов договору зі сторони відповідача та відсутності підстав для розірвання спірного договору оренди земельної ділянки, стягнення заборгованості та відшкодування моральної шкоди. На підставі викладеного,

Outcome: dismissed