Jurisdiction: civil
Date: 2019-01-20 00:00:00

Позивач звернулась до суду з позовом до відповідача про позбавлення батьківських прав в позовній заяві зазначила, що з [PERSON] вона перебувала у зареєстрованому шлюбі з 25.09.2010 року. Заочним рішенням Ленінського районного суду м. Запоріжжя від 12.08.2016 року шлюб між ними було розірвано. Від шлюбу мають малолітню дитину, [PERSON], [INFO], яка мешкає разом з позивачем. Відповідач по справі після розлучення не спілкується з дитиною, не приймає ніякої участі у її вихованні, матеріально зовсім не підтримує, тим самим ухиляється від виконання своїх батьківських обов'язків щодо виховання дитини. Тому позивачка, на підставі ст. 164 СК України, приймаючи до уваги, що [PERSON] належним чином не виконує свої батьківські обов'язки по відношенню до доньки, права і інтереси, якої повинні бути захищені у встановленому зако\-ном порядку, просить позбавити [PERSON] батьківських прав відносно його доньки [PERSON]. Позивач у судове засідання не з'явилась, надала суду заяву про розгляд справи без її участі, позовні вимоги підтримує, не заперечує проти заочного розгляду справи. Відповідач у судове засідання не з'явився, причини неявки суду не повідомив, заперечень на позов не надав, з заявою про розгляд справи у його відсутність до суду не звертався, про час і місце розгляду справи повідомлявся належним чином, що підтверджується матеріалами справи. Представник районної адміністрації Запорізької міської ради по Дніпровському району у судове засідання не з'явився надав суду заяву про розгляд справи без його участі. Просить суд прийняти рішення з урахуванням інтересів дитини. Суд, за згодою позивача, вважає можливим провести заочний розгляд справи, на підставі матеріалів справи, у відповідності зі ст. 223 ч. 4 ЦПК України за відсутністю відповідача. Розглянувши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню на підставі ст.164 СК України, оскільки батько і матір можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вони ухиляються від виконання своїх обов'язків по вихованню дитини. Судом встановлено, що [PERSON] та [PERSON] перебували у зареєстрованому шлюбі з 25 вересня 2010 року, що підтверджується свідоцтвом про шлюб Серія [NUMBER]. Заочним рішенням Ленінського районного суду м. Запоріжжя від 12.08.2016 року по цивільній справі № 334/3204/16-ц, провадження № 2/334/2205/16, шлюб між [PERSON] та [PERSON] було розірвано. Від шлюбу сторони мають малолітню дитину, [PERSON], [INFO], що підтверджується свідоцтвом про народження дитини Серія [NUMBER]. Відповідач по справі після розлучення не спілкується з дитиною, не приймає ніякої участі у її вихованні, матеріально зовсім не підтримує. Дитина мешкає разом з позивачем. Заочним рішенням Ленінського районного суду м. Запоріжжя від 16.01.2017 року по цивільній справі № 334/4793/16-ц, провадження № 2/334/537/17 з [PERSON], було стягнуто аліменти у розмірі 2000,00 грн. щомісяця на утримання [PERSON] до досягнення дитиною повноліття. Відповідно до довідки Дніпровського відділу державної виконавчої служби міста Запоріжжя Головного територіального управління юстиції у Запорізькій області від 21.06.2017 року № 1652 [PERSON] аліменти не сплачує. Відповідно до довідки від 23.01.2018 року № 01-14/11 Дошкільного навчального закладу (ясла-садок) № 231 «Малинка», який відвідує [PERSON], батько не брав участі у вихованні дитини. Згідно з висновком Запорізької міської ради по Дніпровському району №05/01-27/0488 від 11.06.2018 року, визнано за доцільне позбавити [PERSON] батьківських прав відносно його малолітньої доньки [PERSON] Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності суд розцінює як свідоме нехтування відповідачем своїх батьківських обов'язків та характеризує [PERSON] з негативної сторони, як особу яка свідомо ухиляється від виконання своїх батьківських обов'язків. У відповідності до вимог ч.1 ст.12 ЗУ «Про охорону дитинства», виховання в сім'ї є першоосновою розвитку особистості дитини. На кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки, або особи, які їх замінюють, мають право і зобов'язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров'я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці. У відповідності до вимог п.2 ч.1 ст.164 СК України, мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він ухиляються від виконання своїх обов'язків по вихованню дитини. Відповідно до п.15 Постанови Верховного Суду України від 30.03.2007р. №3 «Про практику застосування законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав», позбавлення батьківських прав (тобто прав на виховання дитини, захист її інтересів, на відібрання дитини в інших осіб, які незаконно її утримують, та ін.), що надані батькам до досягнення дитиною повноліття і ґрунтуються на факті спорідненості з нею, є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківських обов'язків, а тому питання про його застосування слід вирішувати лише після повного, всебічного, об'єктивного з'ясування обставин справи, зокрема ставлення батьків до дітей. Відповідно до п.16 Постанови Верховного Суду України від 30.03.2007р. №3 «Про практику застосування законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав», ухилення батьків від виконання своїх обов'язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов'язками. Батько малолітньої [PERSON], відповідач - [PERSON] не піклується про фізичний і духовний розвиток дитини, не надає необхідного матеріального забезпечення для дитини, що негативно впливає на її розвиток, як складову виховання; не спілкується з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не виявляє інтересу до її внутрішнього світу, матеріальної допомоги на утримання доньки не надає, тому суд вважає за доцільне позбавити [PERSON] батьківських прав відносно його доньки [PERSON].

Outcome: approved