Jurisdiction: civil
Date: 2017-01-12 00:00:00

Позивач звернулась до суду з позовною заявою до відповідача про визнання права власності на спадкову земельну ділянку, в якій прохає визнати за нею право власності на спадкове майно, а саме: на земельну частку (пай), розташовану на території Книшівської сільської ради Гадяцького району Полтавської області, площею 2,12 в умовних кадастрових гектарах, що залишилася після смерті [INFO] [PERSON]. Позивач [PERSON] та її представник [PERSON] у судове засідання не з'явились, надавши суду заяви про розгляд справи без їх участі, позовні вимоги підтримують в повному обсязі. Представник відповідача - територіальної громади Книшівської сільської ради Гадяцького району Полтавської області у судове засідання не з'явився, надавши письмову заяву про розгляд справи без участі представника, проти розгляду справи не заперечує. Представник третьої особи - Гадяцької державної нотаріальної контори Полтавської області у судове засідання не з'явився, надавши суду письмову заяву про розгляд справи без участі представника, проти позовних вимог не заперечує. Відповідно до ч. 2 ст. 158 ЦПК України особа, яка бере участь у справі, має право заявити клопотання про розгляд справи за її відсутності. Згідно ч. 2 ст. 197 ЦПК України фіксування судового засідання технічним засобом здійснює секретар судового засідання або за розпорядженням головуючого інший працівник апарату суду. У разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Вивчивши матеріали справи, суд прийшов до наступних висновків. Судом встановлено, що копіями свідоцтва про народження, виданого повторно серії [NUMBER] від 04.04.1997 року, свідоцтва про одруження серії [NUMBER] від 19.11.1971 року, витягу з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про державну реєстрацію народження відповідно до статей 126, 133, 135 Сімейного кодексу України від 05.08.2016 року, підтверджується, що матір'ю [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO], є [PERSON]. Отже, [PERSON] є рідним братом [PERSON] Відповідно копії свідоцтва про смерть серії [NUMBER] від 14.06.1996 року, [PERSON] померла [INFO]. Померла [PERSON], була зареєстрована та проживала на дату смерті - [INFO], за адресою: [ADDRESS]. На день смерті [PERSON] разом з нею був зареєстрований [PERSON] - син. Інших зареєстрованих станом на день смерті [INFO] не значилось, що підтверджується довідкою виконавчого комітету Книшівської сільської ради Гадяцького району Полтавської області від 18.08.2016 року № 02-20/402. Згідно копії свідоцтва про смерть серії [NUMBER] від 10.12.2002 року, [PERSON] помер [INFO]. Померлий [PERSON], був зареєстрований та проживав один на дату смерті - [INFO], за адресою: [ADDRESS]. Інших зареєстрованих станом на день смерті [INFO] не значилось. [PERSON] вступила у фактичне управління спадковим майном після смерті [PERSON], який помер [INFO], що підтверджується довідками виконавчого комітету Книшівської сільської ради Гадяцького району Полтавської області від 18.08.2016 року №№ 02-20/401, 02-20/403. У довідці відділу Держгеокадастру у Гадяцькому районі Полтавської області від 09.08.2016 року зазначено, що сертифікат на право на земельну частку (пай) та державний акт на право приватної власності на землю на гр. [PERSON] (померла [INFO]) не видавалися. [PERSON] дійсно мала право на отримання сертифіката на право на земельну частку (пай) серії [NUMBER] згідно розпорядження Гадяцької районної державної адміністрації № 583 від 23.12.1996 року, площею 2,12 умовних кадастрових гектарів на території Книшівської сільської ради Гадяцького району. Як вбачається з пояснення Гадяцької державної нотаріальної контори Полтавської області № 113/02-14 від 09.11.2016 року, [PERSON] було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину на земельну частку (пай), що знаходиться на території Книшівської сільської ради, та належала померлому [INFO] [PERSON] в зв'язку з відсутністю документів, що підтверджують право власності на вказане майно. Згідно повідомлення Гадяцької державної нотаріальної контори Полтавської області № 671 від 07.12.2016 року, та інформаційних довідок зі Спадкового реєстру від 07.12.2016 року, після померлих [INFO] [PERSON] та [INFO] [PERSON] із заявами про прийняття спадщини ніхто не звертався, спадкова справа не заводилась. Відповідно ч. 1 ст. 392 ЦК України власник майна може пред'явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Частиною 1 ст. 529 ЦК УРСР передбачено, що При спадкоємстві за законом спадкоємцями першої черги є, в рівних частках, діти (у тому числі усиновлені), дружина і батьки (усиновителі) померлого. До числа спадкоємців першої черги належить також дитина померлого, яка народилася після його смерті. Відповідно ст. 530 ЦК УРСР при відсутності спадкоємців першої черги або при неприйнятті ними спадщини, а також в разі, коли всі спадкоємці першої черги не закликаються до спадкування, успадковують у рівних частках: брати і сестри померлого, а також дід та бабка померлого як з боку батька, так і з боку матері (друга черга). Як вбачається з ст. 548 ЦК УРСР для придбання спадщини необхідно, щоб спадкоємець її прийняв. Не допускається прийняття спадщини під умовою або з застереженнями. Прийнята спадщина визнається належною спадкоємцеві з моменту відкриття спадщини. Згідно ч.ч. 1, 2 ст. 549 ЦК УРСР визнається, що спадкоємець прийняв спадщину: 1) якщо він фактично вступив в управління або володіння спадковим майном; 2) якщо він подав державній нотаріальній конторі за місцем відкриття спадщини заяву про прийняття спадщини. Зазначені в цій статті дії повинні бути вчинені протягом шести місяців з дня відкриття спадщини. Згідно ч. 10 ст. 5 ЗК України від 18.12.1990 року № 561-XII в редакції, що діяла на той час, право на земельну частку може бути передано у спадщину в порядку і на умовах, передбачених цивільним законодавством щодо успадкування майна, та статутом відповідного колективного підприємства. Відповідно абз. 2 п. 24 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 16 квітня 2004 року № 7 «Про практику застосування судами земельного законодавства при розгляді цивільних справ», член колективного сільськогосподарського підприємства, включений до списку, що додається до державного акту на право колективної власності на землю, набуває права на земельну частку (пай) з дня видачі цього акта, і в разі його смерті успадкування права на земельний пай здійснюється за нормами ЦК, у тому числі й у випадку, коли з різних причин ця особа не отримала сертифікат на право на земельну частку (пай). Згідно п.п. 10, 11 Постанови Пленуму Верховного суду України «Про судову практику у справах про спадкування» № 7 від 30.05.2008 року, відповідно до статті 1225 ЦК право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців за загальними правилами спадкування (зі збереженням її цільового призначення) при підтвердженні цього права спадкодавця державним актом на право власності на землю або іншим правовстановлюючим документом. При вирішенні спору про спадкування права на земельну частку (пай) основним документом, що посвідчує таке право, є сертифікат про право на земельну частку (пай). Відповідно п. 3.5 Листа Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 16.05.2013 № 24-753/0/4-13, у разі втрати, пошкодження сертифіката про право на земельну частку (пай) аналогічного порядку видачі нового сертифікату на ім'я спадкодавця спадкоємцям особи, яка мала право на земельну частку (пай), не передбачено. Отже, належним способом захисту прав спадкоємців у разі відмови нотаріуса видати свідоцтво право на спадщину на земельну частку (пай) є звернення спадкоємців з вимогами про визнання права на земельну частку (пай) в порядку спадкування. Отже, [PERSON] мала право на отримання сертифіката на право (а не на право власності) на земельну частку (пай) серії [NUMBER] згідно розпорядження Гадяцької районної державної адміністрації № 583 від 23.12.1996 року, площею 2,12 умовних кадастрових гектарів на території Книшівської сільської ради Гадяцького району, проте не встигла його отримати, оскільки [INFO] померла. Спадщину за законом після її смерті, до складу якої входить і право на вищезазначену земельну частку (пай), прийняв її син, [PERSON], оскільки він проживав з померлою на час її смерті, а отже в шестимісячний строк фактично вступив в управління та володіння спадковим майном. [INFO] [PERSON] помер. Спадщину за законом після його смерті за законом прийняла його рідна сестра, [PERSON], оскільки в шестимісячний строк фактично вступила в управління спадковим майном. Таким чином, суд приходить до висновку, що позовні вимоги частково знайшли своє підтвердження належними доказами по справі, є законними та обґрунтованими, тому підлягають до часткового задоволення.

Outcome: partial