Jurisdiction: civil
Date: 2021-04-25 00:00:00

Позивач звернулась до суду з позовом, вказуючи що 28.07.2007 року між нею та відповідачем зареєстровано шлюб. Від даного шлюбу мають неповнолітню дитину. Підставою для розірвання шлюбу є ті обставини, що у сторін відсутні спільні інтереси, наявні різні погляди на життя, відсутнє взаєморозуміння, сторони спільно не проживають. Позивач просить суд: розірвати шлюб між нею та відповідачем, зареєстрований 28 липня 2007 року відділом реєстрації актів цивільного стану Володарсько-Волинського районного управління юстиції Житомирської області, актовий запис №31; сина, [PERSON] , [INFO] , залишити для подальшого проживання з нею; стягнути з відповідача на свою користь судові витрати. Ухвалою судді Володарсько - Волинського районного суду Житомирської області від 22.01.2021\~року відкрито провадження в цивільній справі та вирішено проводити розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження з викликом сторін. Позивач будучи належним чином повідомленою про час та місце розгляду справи, в судове засідання не прибула, надіслала на адресу суду заяву про розгляд справи без її участі, позовні вимоги підтримує повністю та просить їх задовольнити. Відповідач в судове засідання не прибув, надіславши до суду заяву, в який просить справу розглянути без його участі, позовні вимоги визнає у повному обсязі та не заперечує проти їх задоволення. У відповідності до ч.2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши матеріали справи, з`ясувавши фактичні обставини справи, на яких ґрунтується позовна заява, оцінивши докази в їх сукупності, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню із наступних підстав. Стаття 263 ЦПК України, регламентує, що судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Згідно зі статтями\~12,\~13 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін, при цьому суд розглядає цивільні справи не інакше як в межах заявлених вимог і на підставі наданих учасниками справи доказів. Відповідно до\~статті 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків встановлених\~статтею 82 цього Кодексу, тобто тягар доказування лежить на сторонах цивільно-правового спору. Згідно зі\~статтями 76-79 ЦПК України, доказуванню підлягають обставини (факти), які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у учасників справи, виникає спір. Доказування по цивільній справі, як і судове рішення не може ґрунтуватися на припущеннях. За змістом частини 1\~статті 89 ЦПК України,\~суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Відповідно до статті 51 Конституції України та частини 1 статті 24 Сімейного кодексу України, шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування до шлюбу не допускається. За змістом частини 3 статті 56 Сімейного кодексу України, кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Згідно з частиною 3 статті 105 Сімейного кодексу України, шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до статті 110 цього Кодексу. Частиною 1 статті 110\~Сімейного кодексу\~України слідує, що позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. Відповідно до частини 2 статті 112 Сімейного кодексу України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Згідно матеріалів справи, сторони перебувають в шлюбі, зареєстрованому 28 липня 2007 року відділом реєстрації актів цивільного стану Володарсько-Волинського районного управління юстиції Житомирської області, актовий запис №31, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER] виданого 28.07.2007 року (а.сп.3). Відповідно до копії свідоцтва про народження серії [NUMBER] від 20.12.2007 року, від шлюбу сторони мають неповнолітню дитину: [PERSON] , [INFO] (а.сп.8) Згідно зі статтею 24 Сімейного кодексу України, шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Таке положення національного законодавства України відповідає статті 16 Загальної декларації прав людини, прийнятої Генеральною Асамблеєю ООН 10 грудня 1948 року, згідно з якою чоловіки і жінки, які досягли повноліття, мають право без будь-яких обмежень за ознакою раси, національності або релігії одружуватися і засновувати сім`ю. Вони користуються однаковими правами щодо одруження під час шлюбу та під час його розірвання. Оскільки позивач наполягає на розірванні шлюбу, то відповідно відмова в розірванні шлюбу буде примушенням до шлюбу та шлюбним відносинам, що є неприпустимим. Враховуючи, що регулювання шлюбно-сімейних правовідносин здійснюється на принципах добровільності, взаємоповаги, взаєморозуміння, а держава забезпечує принцип свободи шлюбу та принцип свободи розірвання шлюбу, а також те, що шлюбні відносини припинені, тому є підстави для розірвання шлюбу. Крім того, у відповідно до частини 1\~ст. 160 СК України, місце проживання дитини, яка не досягла десяти років, визначається за згодою батьків. Частина 1\~статті 161\~Сімейного кодексу\~України визначає,\~якщо мати та батько, які проживають окремо, не дійшли згоди щодо того, з ким із них буде проживати малолітня дитина, спір між ними може вирішуватися органом опіки та піклування або судом. Згідно Постанови Верховного Суду у складі колегії суддів Третьої судової палати Касаційного цивільного суду від 15.01.2020 року по справі № 200/952/18, за загальним правилом за відсутності спору щодо того з ким із батьків будуть проживати неповнолітні діти суд може вирішити питання про залишення проживання дитини з матір`ю чи батьком одночасно з вимогою про розірвання шлюбу. Зі змісту позовної заяви вбачається, що шлюбні відносини між сторонами припинені, подружжя спільно не проживає, відповідач позов визнав, у зв`язку з чим суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають до задоволення.

Outcome: approved