Jurisdiction: civil
Date: 2020-02-25 00:00:00

Позивач звернувся з позовом та просить суд розірвати шлюб між ним і відповідачем, який зареєстрований 28 липня 2018 року у Новгородківському районному відділі державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Кіровоградській області, про що зроблено актовий запис за №15. Позовні вимоги мотивовані тим, що у них з відповідачем сімейне життя не склалося через відсутність взаєморозуміння, розходження поглядів на сімейні відносини та обов`язки. Шлюб носить формальний характер, сім`я фактично розпалася. Від шлюбу сторони неповнолітніх дітей не мають. Відповідач не бажає добровільно розлучатись в органах РАЦСу. В судове засідання сторони не з`явились, в позовній заяві від 11.11.2019 року позивачка просить розглядати справу без її участі, позовні вимоги підтримує в повному обсязі та в разі неявки відповідача наполягає на винесенні заочного рішення. Відповідач в судове засідання не з`явився, про дату, час і місце розгляду справи був повідомлений належним чином, відзив на позов не надавав. Зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 280 ЦПК України. Дослідивши матеріали справи суд з`ясував наступні факти та відповідні їм правовідносини. 28 липня 2018 року сторони зареєстрували шлюб у Новгородківському районному відділі державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Кіровоградській області, про що зроблено запис за №15. Прізвища після укладення шлюбу: чоловіка [PERSON] , дружини [PERSON] (а. с. 3). Від шлюбу сторони неповнолітніх дітей не мають. Відповідно до ч. 2 ст. 104, ч. 3 ст. 105, ч. 1 ст. 110 СК України позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя та припиняється внаслідок його розірвання на підставі рішення суду. В судовому засіданні встановлено, що у сторін різні характери, погляди на життя, відсутнє взаєморозуміння, спільне господарство не ведуть, шлюб фактично розпався. Подальше спільне життя подружжя та збереження шлюбу суперечить їхнім інтересам, що має істотне значення. Згідно зі ст. 24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Таке положення національного законодавства України відповідає ст.16 Загальної декларації прав людини, прийнятої Генеральною Асамблеєю ООН 10 грудня 1948 року, згідно з якою чоловіки і жінки, які досягли повноліття, мають право без будь-яких обмежень за ознакою раси, національності або релігії одружуватися і засновувати сім`ю. Вони користуються однаковими правами щодо одруження під час шлюбу та під час його розірвання. Позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя (ст. 110 СК України). Оскільки позивач наполягає на розірванні шлюбу, то відповідно відмова в розірванні шлюбу буде примушенням до шлюбу та шлюбним відносинам, що є неприпустимим. Тому, відповідно до ч. 2 ст. 112 СК України - шлюб підлягає розірванню. Згідно зі ст. 113 СК України - особа, яка змінила своє прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. В позовній заяві позивачка просить після розірвання шлюбу залишити їй шлюбне прізвище « [PERSON] ». Згідно з ч. 2 ст. 114 СК України, шлюб припиняється у день набрання чинності рішення суду про розірвання шлюбу. На підставі ст. 141 ЦПК України судовий збір стягується з відповідача на користь позивача. Враховуючи викладене та

Outcome: approved