Jurisdiction: civil
Date: 2020-11-09 00:00:00

Позивач звернулась в суд із позовом до відповідача про стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини, мотивуючи свої вимоги тим, що з відповідачем [PERSON] вона перебувала у зареєстрованому шлюбі з 2014 по 2017 роки. 08 серпня 2017 року рішенням Косівського районного суду Івано-Франківської області шлюб між ними розірвано. За час перебування із відповідачем в шлюбі в них народилась одна дитина - син [PERSON] , [INFO] . Деякий час після розірвання шлюбу вони із відповідачем продовжували спільне проживання і ведення господарства. За час їх із відповідачем спільного проживання в них народилась друга дитина - син [PERSON] , [INFO] . На даний час вона сама проживає з дітьми, відповідач не допомагає їй утримувати та виховувати дітей. На утримання сина [PERSON] судом присуджено стягнення аліментів та на даний час вказане рішення знаходиться на виконанні. З червня 2020 року вони припинили спільне проживання і їх сім`я розпалась, відповідач не бажає в добровільному порядку допомагати їй матеріально утримувати молодшого сина - [PERSON] , [INFO] , а тому вона просить стягувати з відповідача в її користь на утримання сина аліменти в твердій грошовій сумі по 2000 гривень до досягнення ним повноліття. За змістом ч.2, п.4 ч.6 ст. 19, п.1 ч.1 ст. 274 ЦПК України суд розглядає за правилами спрощеного провадження без виклику сторін малозначні справи, в тому числі - справи про розірвання шлюбу. Розгляд справи у порядку спрощеного позовного провадження здійснюється судом за правилами, встановленими цим Кодексом для розгляду справи в порядку загального позовного провадження, з особливостями, визначеними у цій главі (ч.1 ст.279 ЦПК України). Відповідно ч. 5 ст. 279 ЦПК України, суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше. Вказана вимога ЦПК України роз`яснена судом учасникам справи в ухвалі про відкриття провадження у справі. У зв`язку з наведеним вище, суд ухвалив розглядати справу в порядку письмового провадження, без проведення судового засідання (ч.13 ст.7 ЦПК України). Ухвалою судді Косівського районного суду від 11.09.2020 року було прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито спрощене позовне провадження у справі без виклику сторін. На підставі даної ухвали відповідачу було надано строк для подачі відзиву або інших клопотань пов`язаних із розглядом даної позовної заяви. Відповідачем не було надіслано до суду будь-яких клопотань. Перешкод для здійснення розгляду справи у порядку спрощеного позовного провадження та вирішення справи і ухвалення судового рішення за наявними матеріалами судом не встановлено. За вказаних обставин фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу суд не здійснює, що відповідає ч.2 ст.247 ЦПК України. Дослідивши матеріали справи, всебічно, повно, об`єктивно та безсторонньо оцінивши докази за своїм внутрішнім переконанням, суд вважає позов підставним та таким, що підлягає до задоволення із нижче наведених підстав: Судом встановлено, що батьком малолітньої дитини [PERSON] , [INFO] , є відповідач - [PERSON] , що підтверджується копією свідоцтва про народження (а.с. 4). Згідно Акту обстеження матеріально-побутових умов проживання сім`ї № 188 від 14.08.2020 року Старокутської сільської ради [PERSON] має на утриманні двоє неповнолітніх дітей: [PERSON] 2015 року народження та [PERSON] 2019 року народження, які проживають із нею в [ADDRESS] (а.с.5). Рішенням Косівського районного суду від 08.08.2017 року (а.с.6) підтверджено, що судом вирішено розірвати шлюб між [PERSON] та [PERSON] , зареєстрований 11.11.2014 року у відділі державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Вижницького районного управління юстиції у Чернівецькій області, актовий запис № 74. Неповнолітню дитину [PERSON] , [INFO] , ухвалено залишити проживати з матір`ю - [PERSON] . Факт проживання неповнолітніх дітей сторін із матір`ю підтверджується також довідкою про склад сім`ї №1230 від 13.08.2020 року Старокутської сільської ради та не заперечується і не спростовується відповідачем. Враховуючи відсутність добровільної згоди між батьками щодо порядку реалізації їх обов`язку щодо утримання і матеріального забезпечення дітей - наявні правові підстави для стягнення з відповідача аліментів на їх утримання. Відповідно із ст.180 СК України, батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно ст. 141 СК України мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини. Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 27 Конвенції ООН про права дитини від 20.11.1989 року, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України №789-ХІІ від 27.02.1991 року та набула чинності для України 27.09.1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. За змістом ст. 8 Закону України «Про охорону дитинства» кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Відповідно до ч.2 ст.182 СК України передбачено, що розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Частинами 1, 2 ст.184 СК України визначено, що суд за заявою одержувача визначає розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Розмір аліментів, визначений судом або за домовленістю між батьками у твердій грошовій сумі, підлягає індексації відповідно до закону. Відповідно до ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує стан здоров`я та матеріальне становище дитини і платника аліментів, наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина, наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав, доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів, інші обставини, що мають істотне значення. Позивач в позовній заяві вказує, що відповідач не має постійного місця роботи, його заробіток є мінливим та нестабільним. Відомостей про розмір доходів відповідача суду сторонами не надано. Відповідно до ч.3 ст.182 СК України: суд не обмежується розміром заробітку (доходу) платника аліментів у разі встановлення наявності у нього витрат, що перевищують його заробіток (дохід), і щодо яких таким платником аліментів не доведено джерело походження коштів для їх оплати. Факт відсутності у батька або матері можливості надавати дитині відповідного розміру утримання не знаходиться в переліку обставин, які враховуються судом при визначенні розмірів аліментів і ця обставина не звільняє батьків від обов`язку по утриманню дитини (Постанова Верховного Суду у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду від 11.03.2020 року у справі №759/10277/18). Зважаючи на те, що батьки мають рівні права та обов`язки щодо забезпечення дітей, враховуючи, що позивач на даний час не працевлаштована, змушена здійснювати догляд за малолітнім сином - [PERSON] , [INFO] , та їй самотужки важко належно матеріально утримувати двох малолітніх дітей, а відповідач є здоровим та працездатним, має на триманні старшого сина [PERSON] , суд приходить до висновку, що з відповідача слід стягувати аліменти на користь [PERSON] на утримання малолітнього сина [PERSON] , [INFO] , в твердій грошовій сумі в розмірі по 2000 гривень щомісячно до досягнення останнім повноліття. У разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я платника або одержувача аліментів - їх розмір може бути зменшено або збільшено за рішенням суду (ч.1 ст.192 СК України). Згідно ст.191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову, тому аліменти слід присудити з 07.09.2020 року, тобто з дня надходження до суду вказаного позову. Крім цього, враховуючи норми ст.141 ЦПК України, з відповідача слід стягнути судовий збір на користь держави. На підставі ст.ст.141, 180-185, 191 СК України,

Outcome: approved