Jurisdiction: civil
Date: 2020-03-01 00:00:00

Позивач звернулась в суд з позовом до [PERSON] про зміну способу стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини. У позовній заяві зазначила, що заочним рішенням Івано-Франківського міського суду від 16 травня 2013 року вирішино стягувати з [PERSON] , [INFO] , аліменти в її користь на утримання малолітнього сина [PERSON] , [INFO] в твердій грошовій сумі в розмірі 1000 (одна тисяча) гривень щомісячно, до досягнення ним повноліття. Стягнення аліментів розпочато з 15.01.2013 року. Вищезазначене заочне рішення суду набрало законної сили 04.06.2013 року.\~ Вважає, що зміна в судовому порядку рішенням суду способу стягнення в її користь аліментів з відповідача - з твердої грошової суми в розмірі 1000 гривень на сина, на стягнення аліментів у розмірі однієї чверті заробітку (доходу) [PERSON] . але не менше ніж 50 (п`ятдесяти) відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, буде сприяти гармонійному розвитку сипа, оскільки збільшиться сума грошей, яку вона зможе витрачати щомісячно на розвиток сина. Позивач подала заяву про розгляд справи у її відсутності, просила позов задовольнити,\~ заперечила проти заочного розгляду справи. Відповідач в судові засідання не з`являвся, про дату, час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, що підтверджується рекомендованими повідомлення про вручення поштового відправлення. Причину неявки суду не повідомив, відзиву на позовну заяву не надав. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши матеріали справи, судом встановлено наступне. Як вбачається із копії свідоцтва про народження серії [NUMBER] від 05.062004 року батьками [PERSON] , [INFO] , є [PERSON] та [PERSON] (а.с.8). Згідно копії рішення Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області від 01 грудня 2010 року шлюб між [PERSON] та [PERSON] розірвано, неповнолітнього сина залишено проживати з матір`ю (а.с.5). Відповідно до копії заочного рішення Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області від 16 травня 2013 року позов [PERSON] до [PERSON] задоволено частково. Вирішено стягувати із [PERSON] на користь [PERSON] на утримання сина [PERSON] , [INFO] , в твердій грошовій сумі в розмірі 1000 гривень щомісячно до досягнення ним повноліття (а.с. 6-7). Сторони довідок про свої доходи суду не надали. Відповідно до ст. 180 СК України батьки зобов`язані утримувати дітей до досягнення ними повноліття. В силу ч. 3 ст. 181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дітей (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дітей, разом з яким проживає дитина. Згідно ст. 182 Сімейного Кодексу України при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дітей; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дітей. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дітей відповідного віку. Відповідно до ч. 1 ст. 192 СК України та згідно п. 23 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року №3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справи щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» розмір аліментів, визначений за рішенням суду або за домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Згідно ч. 4 ст. 273 ЦПК України якщо після набрання рішенням суду законної сили, яким з відповідача присуджені періодичні платежі, зміняться обставини, що впливають на визначені розміри платежів, їх тривалість чи припинення, кожна сторона має право шляхом пред`явлення нового позову вимагати зміни розміру, строків платежів або звільнення від них. Відповідно до правової позиції Верховного Суду України, викладеної в постанові від 05.02.2014 року у справі № 6-143цс13, з огляду на відсутність імперативної заборони змінювати розмір аліментів шляхом зміни способу їх присудження, за положеннями ст.192 СК України зміна розміру аліментів може мати під собою зміну способу їх присудження, а тому у спірних правовідносинах підлягає застосуванню не тільки ст.192 СК України, але й низка інших норм, присвячених обов`язку батьків утримувати своїх дітей (ст.182 «Обставини, які враховуються судом при визначенні розміру аліментів», ст.183 «Визначення розміру аліментів у частці від заробітку (доходу) матері, батька дітей», ст.184 «Визначення розміру аліментів у твердій грошовій сумі»). Таким чином, суд приходить до висновку, що право вимагати зміни розміру аліментів та способу присудження аліментів не може заперечуватися, адже можливість вибору способу присудження аліментів з огляду на мінливість життєвих обставин, зазначених ст.ст.182-184 СК України, не може обмежуватися разовим їх здійсненням. Відповідно до роз`яснень, які містяться у пункті 23 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» №3 від 15 травня 2006 року, відповідно до ст.192 СК України розмір аліментів, визначений судовим рішенням або за домовленістю між батьками, суд може змінити за позовом платника або одержувача аліментів у зв`язку зі зміною матеріального чи сімейного стану, погіршення чи поліпшення здоров`я когось із них. У новому розмірі аліменти сплачуються з дня набрання рішенням законної сили. При вирішенні питання про розподіл судових витрат, суд виходить із того, що відповідно до ст.ст.4, 5 Закону України «Про судовий збір» позивачка звільнена від сплати судового збору при подачі позову до суду, а тому у порядку ст.141 ЦПК України має підстави стягнути із відповідача у дохід держави судовий збір у сумі 768 гривень 40 копійок на момент подання позову. Відповідно до ч. 5 ст. 268 ЦПК України, датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, є дата складення повного судового рішення. На підставі ст. 180-182, 190, 191, 194 СК України,

Outcome: approved