overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2016-10-05 00:00:00

Позивач звернулась до суду з позовом, в якому просить стягнути з відповідача аліменти на її утримання [PERSON], [INFO], яка продовжує навчання в розмірі 30 % від всіх видів його доходів щомісяця, починаючи з дня подання позовної заяви та до закінчення навчання. При цьому посилається на те, що вона навчається в навчальному закладі і потребує матеріальної допомоги, а відповідач пенсіонер та може надавати допомогу. Сторони в судове засідання не зявились. Позивач подала до суду заяву про розгляд справи без її участі, просила задовольнити позовні вимоги. Відповідач подав до суду заяву про розгляд справи без його участі та не заперечує щодо стягнення з нього аліментів. Враховуючи, що в матеріалах справи зібрано достатньо доказів про взаємовідносини сторін, суд вважає за можливе розглянути справу у відсутності сторін на підставі вимог ст. 169 ЦПК України. Відповідно до ч. 4 ст. 174 ЦПК України, при визнанні відповідачем позову, суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Судом встановлено, що позивач [PERSON], [INFO], є донькою відповідача [PERSON], [INFO], що підтверджується копією свідоцтва про народження (а.с. 5). Як вбачається з довідки № 607 від 03.09.2015 року [PERSON] є студентом другого курсу денної форми навчання Житомирського Державного університету імені [PERSON], факультету ННІ філології та журналістики, з терміном навчання до 30.06.2018 року. Відповідач є батьком дитини, від надання матеріальної допомоги в добровільному порядку ухиляється, на даний час отримує пенсію, матеріально забезпечений, інших утримувачів немає. Згідно ч. 1 ст. 199 СК України якщо\~повнолітні\~дочка,\~син\~продовжують навчання\~\~і\~\~у зв'язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов'язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. У відповідності до ч. 1 ст. 200 СК України суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій\~\~грошовій\~\~сумі\~\~і\~\~(або)\~\~у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у статті 182 цього Кодексу. Таким чином, суд приходить до висновку, що повнолітня донька, яка навчається, потребує матеріальної допомоги, а відповідач може надавати матеріальну допомогу на її утримання. Враховуючи матеріальне становище сторін, необхідність доньки в матеріальному забезпеченні, суд стягує з відповідача на користь позивача, яка продовжує навчання, аліменти в розмірі 1/4 частини всіх видів заробітку відповідача щомісячно, починаючи з 20.07.2016 року до 30.06.2018 року без урахування часу зимових та літніх канікул. Враховуючи викладене, суд задовольняє позовні вимоги та стягує, відповідно до ст. 88 ЦПК України, з відповідача в дохід держави судовий збір в розмірі 551,20 грн.

Outcome: partial
Jurisdiction: civil
Date: 2014-05-20 00:00:00

Позивач звернулась до суду з позовом, в якому просить стягнути з відповідача аліменти на утримання дитини, [PERSON], [INFO], у розмірі 1/4 частини всіх видів доходу щомісяця. В обґрунтування позовних вимог вказує, що донька проживає разом з позивачем та знаходиться на її повному утриманні. В добровільному порядку відповідач не надає матеріальної допомоги на утримання дитини. Сторони в судове засідання не зявилися, про час та місце розгляду справи були повідомлені належним чином, позивач просила про розгляд справи за її відсутності. За таких обставин суд вважає можливим ухвалити рішення у відсутність сторін та провести заочний розгляд справи на підставі наявних у справі доказів без фіксації судового засідання за допомогою звукозаписувального пристрою, оскільки від відповідача не надійшло повідомлення про причини неявки в судове засідання. Дослідивши матеріали справи, суд вважає можливим позовні вимоги задовольнити з наступних підстав. В судовому засіданні встановлено, що згідно свідоцтва про народження серії 1-ВЛ № 289758, батьком неповнолітньої [PERSON], [INFO], є відповідач [PERSON]. Дитина перебуває на утриманні матері, [PERSON], позивача у справі. Самостійного доходу, який забезпечує потреби неповнолітнього, дитина не має. Матеріали справи не містять відомостей про незадовільний стан здоровя відповідача, його важкий матеріальний стан чи наявність інших стягнень за виконавчими листами, що враховується судом при визначенні розміру аліментів. Згідно ст.180 СК України, батьки зобовязані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Враховуючи обставини, викладені в ст. 182 СК України, які мають суттєве значення для вирішення справи, суд вважає необхідним позовні вимоги задовольнити, стягнути з відповідача на користь позивача аліменти на утримання доньки, [PERSON], у розмірі 1/4 частині всіх видів доходу щомісячно, але не менше 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, до досягнення нею повноліття, починаючи з дня подання позову до суду. Рішення суду в частині стягнення аліментів в межах суми платежів за один місяць підлягає негайному виконанню. Таким чином, визнання відповідачем предявленого позову не суперечить закону, не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб. Відповідно до ч. 1 ст. 88 ЦПК, ч. 2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір» від 08.07.2011 року, суд покладає на відповідача судовий збір у розмірі 243,60 грн.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-01-27 00:00:00

Позивач звернулась до суду з позовом, в якому просить стягнути з відповідача аліменти на утримання дочки [PERSON], [INFO], на період навчання в розмірі ? частини з усіх видів його заробітку, але не менше 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Свої вимоги обґрунтовує тим, що дочка навчається в Уманському обласному музичному училищі ім. П.Д. Демуцького, і в зв'язку з навчанням потребує матеріальної допомоги, а добровільно відповідач ніякої допомоги не надає крім сплати аліментів на утримання дитини до досягнення нею повноліття, тому позивач вимушена звернутися до суду для примусового стягнення з нього аліментів. Позивач в попередньому судовому засіданні позовні вимоги підтримала уточнивши їх, де просить стягнути аліменти на користь дочки [PERSON] на її утримання. Відповідач в попереднє судове засідання не прибув, до суду надав клопотання про розгляд справи в його відсутність, позовні вимоги визнає та згодний сплачувати аліменти в розмірі1/4 частини від його частини доходу - пенсії, на утримання дочки. Також зазначив в клопотанні, що він на даний час не є підприємцем, ніде не працює, отримує пенсію за інвалідністю та просить направити виконавчий лист до управління Пенсійного фонду в Тетіївському районі. Відповідно до ч.4. ст.130 ЦПК України при визнанні позову ухвалюється судове рішення в порядку, встановленому ст.174 цього ж Кодексу. Згідно з ч.4 ст.174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Так, в суді встановлено, що відповідач є батьком [PERSON], [INFO], яка навчається в Уманському обласному музичному училищі ім. П.Д. Демуцького І рівня акредитації денної державної форми навчання та знаходиться на неповному державному утриманні. Термін навчання становить з 01.09.2013 року по 30.06.2017 року. Добровільно відповідач не надає допомоги на утримання дочки на час її навчання, тому вона вимушений звернутися до суду для примусового стягнення з нього аліментів. Встановлені судом факти об'єктивно підтверджуються: копією свідоцтва про народження; довідкою з місця навчання; довідкою про склад сім'ї; довідкою про доходи, копією пенсійного посвідчення, копією повідомлення про припинення підприємницької діяльності фізичною особою - підприємцем, довідка про розмір призначеної і фактично отриманої пенсії. Аналізуючи таким чином зібрані по справі та досліджені в судовому засіданні докази, суд вважає, що позов підлягають задоволенню, оскільки в попередньому судовому засіданні встановлено, що [PERSON] є батьком повнолітньої [PERSON], яка потребує матеріальної допомоги, у зв'язку з навчання, тому з нього необхідно стягнути аліменти на її утримання на період навчання в розмірі ? частини з усіх видів його заробітку, але неменше 30 % прожиткового мінімуму. Відповідно до ст. 88 ЦПК України з відповідача на користь держави необхідно стягнути 551 грн. 20 коп. судового збору, оскільки, позивач згідно законодавства звільнена від його сплати.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2019-10-10 00:00:00

Позивач звернулась до суду з позовом, в якому просить\~ стягнути з відповідача аліменти на\~ утримання неповнолітніх дітей [PERSON] та [PERSON] в розмірі 1/3 частини всіх видів його заробітку, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. В обґрунтування позовних вимог вказала, що відповідач перестав надавати матеріальну допомогу на утримання дітей, в досудовому порядку врегулювати спір відмовився. Оскільки позивач на даний час не працює, відповідач свій обов`язок щодо утримання дітей не виконує, позивач змушена звернутись до суду. Від сторін надійшли заяви про проведення розгляду справи без їх участі, позивач вимоги підтримала та просила задовольнити, відповідач позовні вимоги визнав та вказав, що наслідки визнання позовних вимог йому зрозумілі. Відповідно до ч. 4 ст. 206 Цивільного процесуального кодексу України, у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Враховуючи, що в матеріалах справи зібрано достатньо доказів про взаємовідносини сторін, на підставі ст.ст. 211 ЦПК України суд вважає за можливе провести розгляд справи за відсутності сторін.\~ Дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного висновку. Встановлено, що сторони є батьками неповнолітніх дітей - [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] (а.с. 3, 5). Відповідно до положень ст.ст. 180, 181 СК України обов`язок утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Способи виконання батьками обов`язку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними. \~За домовленістю між батьками дитини той із них, хто проживає окремо від дитини, може брати участь у її утриманні в грошовій і (або) натуральній формі. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються Відповідно до ч. 1 ст. 183 СК України частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Згідно ч. 2 ст. 182 СК України розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. За наведених обставин, враховуючи вимоги позивача, позицію відповідача, з метою забезпечити право неповнолітніх дітей на належне утримання, суд вважає заявлені вимоги обґрунтованими та такими, що підлягають до задоволення у повному обсязі. Суд роз`яснює, що якщо після досягнення повноліття найстаршою дитиною ніхто з батьків не звернувся до суду з позовом про визначення розміру аліментів на інших дітей, аліменти стягуються за вирахуванням тієї рівної частки, що припадала на дитину, яка досягла повноліття (ч. 3 ст. 183 СК України). Відповідно до ст. 191 СК України аліменти на дитину присуджуються від дня пред`явлення позову. Згідно п. 1 ч. 1 ст. 430 ЦПК України суд допускає негайне виконання рішень у справах про стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2018-11-28 00:00:00

Позивач звернулась до суду з позовом, в якому просить стягнути з відповідача аліменти на утримання повнолітнього сина [PERSON], [INFO] у розмірі ? частини з усіх видів його заробітку (доходу), але не менше ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з дня предявлення позову та до досягнення сином двадцяти трьох років, тобто до 23 грудня 2019 року. Від позивача надійшла заява з проханням слухати справу у її відсутність, на позові наполягає. Від відповідача надійшла заява з проханням слухати справу у його відсутність, позов визнає повністю. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України у звязку з неявкою сторін фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.\~\~ Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Рішенням Мелітопольського міськрайонного суду від 10 березня 2017 року між сторонами розірвано шлюб, що підтверджується копією судового рішення /а.с.9/. Від даного шлюбу сторони мають неповнолітню дитину доньку [PERSON], [INFO], яка знаходиться на утриманні позивачки та відповідач сплачує аліменти на утримання доньки за рішенням суду від травня 2017 року в розмірі ? частини з усіх видів заробітку. Крім доньки від шлюбу сторони мають повнолітнього сина - [PERSON], [INFO], який на теперішній час навчається в Університеті Національної і Світової Економіки на першому курсі регулярного навчання, освітній кваліфікаційний ступінь бакалавр, в м. Софія Республіки Болгарія, що підтверджується довідкою з місця навчання /а.с.6,7/. [PERSON] навчається на денній формі навчання та не має змоги влаштуватись на роботу, щоб самостійно отримувати заробіток, сума стипендії не значка, майже всі кошти стипендії [PERSON] сплачує за проживання в гуртожитку. /а.с.8/. У відповідності до статті 199 СК України, якщо повнолітні\~дочка,\~син продовжують\~навчання і\~у зв'язку\~з цим\~потребують матеріальної\~допомоги,\~батьки зобов'язані\~утримувати їх\~до досягнення\~двадцяти трьох\~років за\~умови,\~що вони\~можуть надавати\~матеріальну допомогу. Право на звернення до суду з позовом про стягнення аліментів має той з батьків, з ким проживає дочка, син, а також самі дочка, син, які продовжують навчання. У відповідності з ч. 1 ст. 82 ЦПК України обставини, які визнаються учасниками справи, не підлягають доказуванню, якщо суд не має обґрунтованого сумніву щодо достовірності цих обставин або добровільності їх визнання. Обставини, які визнаються учасниками справи, зазначаються в заявах по суті справи, поясненнями учасників справи, їхніх представників. За таких обставин, враховуючи наявність передбачених законом підстав та визнання позову відповідачем, суд вважає за можливе стягнути з відповідача на користь позивачки аліменти на повнолітню дитину. Відповідно до\~ст. 430 ЦПК України\~суд допускає негайне виконання рішення суду у справах про стягнення аліментів у межах сплати платежу за один місяць.\~\~

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-03-30 00:00:00

Позивач звернулась до суду з позовом, в якому, просить стягнути з відповідача аліменти на утримання повнолітньої дитини - [PERSON], [INFO], на період навчання. В обґрунтування позовних вимог вказала, що донька навчається на денній формі навчання у Житомирському агротехнічному коледжі, у зв'язку з чим потребує матеріальної допомоги, а відповідач добровільно кошти на утримання доньки не надає, але має таку можливість. Позивач в судове засідання 31.03.2015 року не з'явилась, направила до суду заяву, в якій просила розглядати справу без її участі, позов підтримала в повному обсязі з підстав, викладених в ньому /а.с. 22/. Відповідач в судове засідання 31.03.2015 року не з'явився, направив до суду заяву про розгляд справи без його участі, позовні вимоги визнав в повному обсязі, проти задоволення позову не заперечував /21/. Враховуючи, що в матеріалах справи зібрано достатньо доказів про взаємовідносини сторін, суд вважає за можливе розглянути справу у їх відсутності на підставі вимог ст.ст.158, 169 ЦПК України. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного висновку. Відповідач є батьком [PERSON], [INFO] / а.с.3/. З наданої довідки від 10.09.2014 року вбачається, що [PERSON] навчається на контрактній основі в Житомирському агротехнічному коледжі. Термін навчання - три роки, починаючи з 01.09.2012 року по 30.06.2015 року /а.с 2/. Згідно з ч. 4 ст. 174 ЦПК України, при визнанні відповідачем позову, суд, за наявності для того законних підстав, ухвалює рішення про задоволення позову. Відповідно до ч. 1 ст. 199 Сімейного кодексу України, якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв'язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов'язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Право на утримання припиняється у разі припинення навчання. Згідно ч. 1 ст. 200 Сімейного кодексу України суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у статті 182 цього Кодексу. З огляду на викладене, оскільки [PERSON] навчається на денній формі навчання у навчальному закладі, суд приходить до висновку, що вона потребує матеріальної допомоги, а тому стягує з відповідача аліменти на утримання повнолітньої доньки. При визначенні розміру аліментів, суд керується ст. 182 СК України та в межах заявлених позовних вимог, стягує з відповідача аліменти в розмірі 1/4 частини всіх видів його доходів, починаючи з дня звернення до суду і до закінчення навчання. Згідно зі ст. ст. 191, 201 Сімейного кодексу України аліменти на дитину присуджуються від дня пред'явлення позову. Відповідно до ст. 88 ЦПК України суд стягує з відповідача на користь держави судовий збір в розмірі 243,60 грн.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-07-08 00:00:00

Позивач звернулась до суду з позовом, в якому просить стягнути з відповідача борг в розмірі 4500 доларів США. В судове засідання сторони не з'явились, надійшли заяви про розгляд справи у їх відсутність, представник позивача позов підтримує, відповідач позов визнає. Дослідивши матеріали справи, суд доходить висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що відповідно до розписки від 06.08.1997 року [PERSON] взяв у [PERSON] у борг гроші в розмірі 4 500 доларів США та зобов'язався повернути позивачу зазначену суму за її першою вимогою. Відповідно до ст. 1046 ЦК України за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, а позичальник зобов'язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів або таку ж кількість речей. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками. Частина 2 статті 1047 ЦК України передбачає, що на підтвердження укладення договору позики та його умов може бути представлена розписка позичальника або інший документ, який посвідчує передання йому позикодавцем визначеної грошової суми або визначеної кількості речей. Відповідно до ст. 1049 ЦК України якщо договором не встановлений строк повернення позики або цей строк визначений моментом предявлення вимоги, позика має бути повернена позичальником протягом тридцяти днів від дня предявлення позикодавцем вимоги про це, якщо інше не встановлено договором. 18.04.2015 року відповідач отримав письмову вимогу позивача про повернення боргу на протязі семи днів з дня її отримання, але у вказаний строк свої зобовязання щодо повернення боргу не виконав. Згідно змісту ст.ст. 525, 526, 530 ЦК України, зобов'язання повинні виконуватися належним чином і в установлений строк відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Одностороння відмова від виконання зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Відповідно до статті 598 ЦК України зобов'язання припиняється частково або у повному обсязі на підставах, встановлених договором або законом та припинення зобов'язання на вимогу однієї із сторін допускається лише у випадках, встановлених договором або законом, а згідно статті 599 ЦК України зобов'язання припиняється виконанням, проведеним належним чином. Статтями 610 та 612 ЦК України передбачено, що порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання), а боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов'язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Враховуючи викладене, суд вважає, що позовні вимоги про стягнення з відповідача боргу за розпискою від 06.08.1997 року в розмірі 4500 доларів США підлягають задоволенню в повному обсязі.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-05-29 00:00:00

Позивач звернулась до суду з позовом, в якому просить стягнути з відповідача борг за договором позики № 281015-001 від 28.10.2015 року в розмірі 29 100 грн. 00 коп. та судовий збір в сумі 551 грн. 20 коп.. Сторони в судове засідання не зявились, надійшли заяви про розгляд справи у їх відсутність, представник позивача позов підтримує, відповідач з позовом згоден. Дослідивши матеріали справи, суд доходить висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що 28.10.2015 року між сторонами було укладено договір позики №281015-001. Відповідно до п.2.1 цього договору відповідач отримав від позивача грошові кошти в сумі 29 100 грн. Відповідно до пункту 4.1. цього договору отриману позику позичальник зобовязується повернути позикодавцю не пізніше 30.03.2016 року, але у вказаний строк відповідач свої зобовязання не виконав. Відповідно до ст. 1046 ЦК України за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, а позичальник зобов'язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів або таку ж кількість речей. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками. Частина 2 статті 1047 ЦК України передбачає, що на підтвердження укладення договору позики та його умов може бути представлена розписка позичальника або інший документ, який посвідчує передання йому позикодавцем визначеної грошової суми або визначеної кількості речей. Згідно змісту ст.ст. 525, 526, 530 ЦК України, зобов'язання повинні виконуватися належним чином і в установлений строк відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Одностороння відмова від виконання зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Відповідно до статті 598 ЦК України зобов'язання припиняється частково або у повному обсязі на підставах, встановлених договором або законом та припинення зобов'язання на вимогу однієї із сторін допускається лише у випадках, встановлених договором або законом, а згідно статті 599 ЦК України зобов'язання припиняється виконанням, проведеним належним чином. Статтями 610 та 612 ЦК України передбачено, що порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання), а боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов'язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Враховуючи вищевикладене, суд вважає, що позовні вимоги про стягнення з відповідача боргу за договором позики від 28.10.2015 року в розмірі 29 100 грн. підлягають задоволенню в повному обсязі. Також підлягає стягненню з відповідача на користь позивача судовий збір в розмірі 551 грн. 20 коп.

Outcome: approved