Jurisdiction: civil
Date: 2015-12-20 00:00:00

Позивач звернулась до Словянського міськрайонного суду Донецької області із позовом до Райгородоцької селищної ради Донецької області, про визнання права власності. Свої вимоги обґрунтувала тим, що вона є єдиною спадкоємицею після смерті свого батька [PERSON], який помер 29 квітня 2012 року. Після смерті останнього залишилось спадкове майно, яке складається з 9/20 часток житлового будинку з господарськими та побутовими спорудами, за адресою: Донецька область, м. Словянськ, вул. Тухачевського, буд. № 18. Зазначила, що вона зверталась до нотаріуса з метою оформлення спадщини та 13 жовтня 2015 року отримала постанову нотаріуса про відмову у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом, у звязку із відсутністю оригіналу документу, що підтверджує право власності спадкодавця. Тому, просить суд визнати з нею право власності на 9/20 часток житлового будинку з господарськими та побутовими спорудами, за адресою: Донецька область, м. Словянськ, вул. Тухачевського, буд. № 18, загальною площею 118,2 кв. м., житловою площею 68,7 кв. м., який складається відповідно до технічного паспорту БТІ із житлового будинку А1, гаражу Б, сараю В, душу Г, вбиральні Д, Ж, льоху Е, літньої кухні З, водопроводу № 1, огорожі № 2,5, замощення № 3,4. Виділити їй в натурі приміщення відповідно до технічного паспорту БТІ: літню кухню З, туалет Ж, льох Е, замощення № 4, ? частка огорожі № 2 та наступні кімнати у будинку: 1-1, 1-2, 1-3, 1-4, 1-5, 1-6. В судове засідання позивач не зявилася, про дату, час та місце розгляду справи повідомлялася належним чином. В судовому засіданні представник позивача [PERSON] заявлені вимоги підтримав, просив задовольнити їх у повному обсязі. Представник відповідача у судове засідання не зявився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, проте надав суду заяву про розгляд справи у його відсутності, проти задоволення позовних вимог не заперечував. Згідно ч. 4 ст. 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Суд, дослідивши матеріали справи, приходить до висновку щодо необхідності задоволення позовних вимог [PERSON] Так, у судовому засіданні із достовірністю встановлено, що [PERSON] належало 9/20 часток житлового будинку № 18, який розташований у м. Словянську, по вул. Тухачевського на підставі Договору купівлі продажу № б/н від 09 лютого 1993 року, що підтверджується інформаційною довідкою з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження обєктів нерухомого майна щодо обєкта нерухомого майна(а.с.20). 29 квітня 2012 року помер батько позивачки [PERSON], що підтверджується копією свідоцтва про смерть серії І-НО № 631377, виданого 10 травня 201 року(а.с. 7). Крім того, за життя [PERSON] склав заповіт, яким заповів позивачу [PERSON] , [INFO], усе своє майно, де б воно не було та з чого б воно не складалось, і взагалі все те, що їй буде належати на день його смерті і на що за законом він матиме право. Після смерті [PERSON], спадкоємцем за заповітом є позивач. Позивач звернулася до нотаріуса із відповідною заявою про прийняття спадщини, після померлого, однак отримала відмову у вчиненні нотаріальної дії, що підтверджується постановою нотаріуса від 15.10.2015 року (а.с.9). Відповідно до п. 23 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику у справа про спадкування» № 7 від 30 травня 2008 року, вимога про визнання права на спадщину у разі відсутності умов для отримання свідоцтва про право на спадщину у нотаріальній конторі підлягає вирішенню у судовому порядку. Статтею 1216 Цивільного кодексу України передбачено, що спадкуванням є перехід прав і обовязків (спадщини) від померлої фізичної особи (спадкодавця) до інших осіб (спадкоємців). У відповідності до ст. 1218 ЦК України, до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Згідно ст. 1258 ЦК України, спадкоємці за законом одержують право на спадкування почергово. Кожна наступна черга спадкоємців за законом одержує право на спадкування у разі відсутності спадкоємців попередньої черги, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини або відмови від її прийняття, крім випадків, встановлених статтею 1259 цього Кодексу. Частиною першої статті 1268 закріплено, що спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Відповідно до ст. 317 ЦК України, власникові майна належить право володіти, користуватись та розпоряджатись своїм майном на власний розсуд. Згідно ст. 328 ЦК України, право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. В розумінні статті 391 Цивільного кодекс України, власник має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження майном, а статтею 392 передбачено, що власник майна може предявити позов про визнання права власності, у разі якщо таке право не визнається. Враховуючи відмову нотаріуса у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом, є підстави для задоволення вимог позивача. Ні підставі викладеного,

Outcome: approved