Jurisdiction: civil
Date: 2016-03-13 00:00:00

позивач звернувся із позовом до відповідача про усунення перешкод в користуванні орендованою земельною ділянкою площею 0,0490 га по [ADDRESS], яка знаходиться під капітальною огорожею шляхом демонтажу; зобов'язання [PERSON] привести вказану земельну ділянку до попереднього стану. Свої вимоги обґрунтовує тим, що являється орендарем земельної ділянки площею 0,0490 га по [ADDRESS] на підставі укладеного договору оренди із Львівською міською радою від 29.03.2007 року, однак на даний час не має можливості користуватися вказаною ділянкою в повній мірі відповідно до її цільового призначення, оскільки частину цієї ділянки захопила відповідач встановивши на ній капітальну цегляну огорожу. З приводу цього позивач неодноразово звертався в різні державні установи, однак врегулювати в позасудовому порядку вказані правовідносини не явилося можливим через те, що відповідач відмовляється добровільно усунути йому перешкоди у користуванні земельною ділянкою. А тому просить позов задоволити. В судовому засіданні представник позивача Щербан Л.А. підтримала позовні вимоги з аналогічних підстав. Представник відповідача [PERSON] в судовому засіданні відносно позову заперечив, суду пояснив, що його довіритель [PERSON] є власником земельної ділянки площею 0,1000 га, яка розташована по [ADDRESS] та житлового будинку розташованого на ній. Оскаржувана позивачем огорожа розташована в межах земельної ділянки, що перебуває у власності відповідача, від так не може порушувати права позивача. Крім цього вказав, що дія договору оренди земельної ділянки, на який посилається позивач закінчилася, а відтак просить в задоволенні позову відмовити. Представник третьої особи Львівської міської ради Попович Я.Д. в судовому засіданні відносно позову заперечив, суду пояснив, що на даний час позивач не є власником або законним землекористувачем земельної ділянки по [ADDRESS], оскільки укладений із Львівською міською радою договір оренди від 29.03.2007 року закінчив свою дію, а відтак його права жодним чином не можуть порушуватися стороною відповідача. А тому просить в задоволенні позову відмовити. Представник третьої особи Личаківської районної адміністрації Львівської міської ради Михальська-Гибрик І.М. в судовому засіданні у вирішенні спору поклалася на розсуд суду. Заслухавши пояснення представників сторін, третіх осіб, оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності, дослідивши та перевіривши усі обставини справи, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, суд в задоволенні позову відмовляє з таких підстав. Згідно ст. 3 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Однак, відповідно до ст. 11 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненнями фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Особа, яка бере участь у справі, розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. Згідно ст. ст. 10, 60 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставі своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. ТзОВ «Перехрестя» звернулося до суду із позовними вимогами про усунення відповідачем [PERSON] перешкод у користуванні ним земельною ділянкою площею 0,0490 га по [ADDRESS], яку обґрунтовує тим, що відповідачем на вказаній земельній ділянці, що перебуває в оренді товариства встановлено капітальну огорожу, внаслідок чого позивач позбавлений доступу до частини земельної ділянки. В підтвердження заявлених вимог посилається на лист Держземінспекції у Львівській області від 05.06.2009 року (а.с.16) про те, що при господарюванні на власній земельній ділянці та проведенні на ній благоустрою, а саме спорудження капітальної огорожі, [PERSON] самовільно зайнято суміжну земельну ділянку площею 0,0238 га із земель міста - частину земельної ділянки, як надана в оренду ТзОВ «Перехрестя», а також фотознімки спірної земельної ділянки (а.с.73-78). Дійсно, у відповідності до ч.2 ст. 152 ЗК України власник земельної ділянки або землекористувач може вимагати усунення будь-яких порушень його прав на землю, навіть якщо ці порушення не пов'язані з позбавленням права володіння земельною ділянкою, і відшкодування завданих збитків. Як вбачається із договору оренди від 29.03.2007 року (а.с.5-6) укладеного між Львівською міською радою та ТзОВ «Перехрестя», на підставі ухвали Львівської міської ради від 20.10.2005 року №2646 (а.с.15), ТзОВ «Перехрестя» було надано в оренду земельну ділянку площею 0,0490 га, кадастровий [NUMBER], по [ADDRESS] Проте, як вбачається із змісту вказаного договору, і вказані обставини в судовому засіданні підтвердив представник власника земельної ділянки - Львівської міської ради, договір оренди був укладений терміном на 5 років, по спливу яких його дія завершилася, і орендарем жодних дій в порядку визначеному п.8 договору оренди з метою продовження строку оренди не вчинялося, доказів про це в судовому засіданні не представлено. А відтак суд вважає, що у відповідності до п.37 договору оренди, дія вказаного договору на момент звернення позивача до суду із позовом припинилася, в силу чого у позивача відсутнє право на користування земельною ділянкою площею 0,0490 га, кадастровий [NUMBER], по [ADDRESS] Крім цього, як вбачається з державного акту на право власності на земельну ділянку від 13.06.2008 року (а.с.96), власником земельної ділянки площею 0,1000 га по [ADDRESS] являється відповідач [PERSON] Як пояснив в судовому засіданні представник відповідача, власника суміжної земельної ділянки, огорожу відповідачем [PERSON] встановлено в межах наявної у власності земельної ділянки, окрім того на його думку ця огорожа не є капітальної спорудою. За таких обставин, оскільки судом встановлено, що на даний час дія договору оренди від 29.03.2007 року припинилася, у зв'язку із чим позивач втратила право землекористування земельною ділянкою площею 0,0490 га по [ADDRESS], а позивачем не доведено перед судом іншими доказами того, що внаслідок спорудження відповідачем спірної огорожі порушено інші права чи інтереси позивача, тому суд вважає, що позивачем не доведено перед судом факту порушення його прав, законних інтересів внаслідок таких дій відповідача. А враховуючи той факт, що власником земельної ділянки - Львівською міською радою жодних претензій щодо спорудження відповідачем спірної огорожі не має і нею позов не заявлено, тому суд приходить до висновку про безпідставність позовних вимог, у зв'язку із чим в їх задоволенні слід відмовити. Понесені позивачем судові витрати у справі, у відповідності до положень ст.88 ЦПК України з відповідача не стягувати.

Outcome: dismissed