Jurisdiction: civil
Date: 2019-09-30 00:00:00

Позивач звернулась в суд з позовом, в якому просить визнати нарахування відповідачем 1 боргу і скасувати борг позивача перед відповідачем 1; відновити становище, яке існувало до початку правовідносин між позивачем та відповідачем1; визнати недійсним договір факторингу між відповідачами 1 та 2 у частині, що стосується позивача; заборонити відповідачу 2 будь-які дії щодо позивача; зобов`язати відповідача 2 знищити всі дані про позивача та надати докази знищення; стягнути з відповідача 1 на користь позивача моральну шкоду, що виявляється в душевних стражданнях, які зазнав позивач через порушення його прав, свобод і законних інтересів відповідачем 1 в розмірі 1 000 грн.; стягнути з відповідача 2 на користь позивача моральну шкоду, що виявляється в душевних стражданнях, які зазнав позивач через порушення його прав, свобод і законних інтересів відповідачем 2 в розмірі 1 000 грн.; стягнути з відповідачів солідарно в будь-якій пропорції поштові витрати в розмірі 46 грн. Позов обґрунтовано тим, що вона кілька разів відмовлялась від послуг відповідача 1 з постачання сигналу кабельного телебачення за адресою: [ADDRESS] . Відповідач 1 шляхом тиску і короткочасного зниження ціни примушував продовжувати сплачувати за його послуги. 07.03.2017 року була надана знижка 30% з 21.03.2017 року по 21.09.2017 року. 18.10.2017 року відповідач 1 повідомив, що з 18.10.2017 року до 31.03.2018 року буде діяти ціна 15 грн. за місяць, з 01.04.2018 року до 30.10.2018 року буде діяти ціна 30 грн. за місяць. Останній раз 16.02.2018 року, після оплати 60 грн., відповідача 1 було усно повідомлено, що це остання оплата, послуг від відповідача 1 вона більше не потребує, при фактичному досягненні балансу за особовим рахунком 0 грн. надання послуг має припинитись. Починаючи з березня 2018 року, вона не користувалася послугами відповідача 1 з постачання сигналу кабельного телебачення за адресою: [ADDRESS] . 15.05.2018 відповідачем 1 було фізично від`єднано кабель, призначений для постачання сигналу кабельного телебачення, за вказаною адресою. Після 01.07.2018 року на її стаціонарний телефон [NUMBER] почали надходити дзвінки від невідомих осіб з вимогою сплатити якийсь борг, під час дзвінків ці особи створювали психологічний тиск на неї, погрожували, що борг буде рости, передасться в спадок, коли борг виросте в багато разів, буде стягнений через суд, і т.п. Згодом виявилося, що дзвінки надходять від відповідача 2. 02.07.2018 року і 16.07.2018 року відповідачу 1 було передано скарги, у яких було обґрунтовано протиправність нарахування боргу, а отже наступне переуступлення боргу третім особам, була висловлена вимога анулювати борг,як незаконно нарахований і повідомити відповідача 2 про необхідність анулювання боргу, як незаконно переуступленого. Відповідач 1 надав відписки № 3332-1 від 13.07.2018 року і № 3591-1 від 10.08.2018 року. В першій відписці № 3332-1 від 13.07.2018 року було вказано, що вона повинна була надати заяву про неотримання рахунків поштою, а так як вона таку заяву не надала, то нібито рахунки їй були доставлені. У відписці № 3591-1 від 10.08.2018 року відповідач 1 зазначив, що першу скаргу було вирішено по суті, а тому на наступні скарги відповідати він не буде. Фактично відповідач 1 не вирішив по суті а ні першу скаргу від 02.07.2018 року, а ні другу від 16.07.2018 року. 19.12.2018 року до відповідача 1 було направлено запит (трек-номер ПАТ «Укрпошта» 2500665203867) з вимогами щодо надання копій договору № 70144318 надання послуг, договору відступлення боргу, доказів надсилання рахунків, розрахунку боргу. 14.01.2019 (трек-номер 0200234496602) відповідач 1 у відписці № 6399-1 від 11.01.2019 року надав інформацію щодо розрахунку боргу, інші питання проігнорував. 19.12.2018 року до відповідача 2 було направлено запит (трек-номер 2500665203875) з вимогами щодо надання розрахунку боргу, копії договору відступлення боргу, надання переліку і звукозаписів телефонних дзвінків від відповідача 2 на її стаціонарний телефон. 28.01.2019 (трек-номер 0740023854698) відповідач 2 у відписці № 27/2 від 22.01.2019 року надав копії сторінок 1,2,9 договору факторингу, часткову копію додаткової угоди № 10, не підписаний витяг з додатку 4, інші питання проігнорував. Вважає дії відповідача протиправними, посилаючись на вимоги статей 31, 32, 42 Конституції України, 201, 270, 288 ЦК України, 8, 14, 16 Закону України «Про захист персональних даних», 189 КК України, 18, 19 Закону України «Про захист прав споживачів» вказує, що договір № 70144318 нею підписано не було, надання послуг і оплата здійснювались за усною домовленістю одноразово, в межах оплаченого часу і на особовому рахунку від`ємні значення з`явитись не могли, а тому нарахування боргу є протиправним. Відповідач 1 передав відповідачу 2 не маючи на це права її персональні дані (конфіденційну інформацію) і порушив ст. 32 Конституції України, а сам факт дзвінків порушує її право на спокій, недоторканість особистого і сімейного життя, прав та інтересів як споживача. Відповідач 1, не отримавши повної і безумовної згоди позивача, нібито надавав послуги, ціну яких періодично збільшував в односторонньому порядку без її належного повідомлення і нарахувавши борг порушив Закон України «Про захист прав споживача», а відповідач 2 обробивши надану відповідачем 1 інформацію, також порушив ст. 32 Конституції України, використовує надану інформацію для вимагання, що є кримінальним злочином. Вказує, що при задоволенні вимог споживача суд вирішує питання щодо стягнення морально шкоди і посилаючись на вказані обставини просить задовольнити позов. Ухвалою суду від 06.02.2019 року впровадження у справі відкрито та призначено розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження. 04.03.2019 року відповідачем ТОВ «ВОЛЯ-КАБЕЛЬ» подано відзив на позов, в якому просить відмовити в задоволенні позовних вимог позивача. Зазначає, що позивачем не вірно розрахована оплата, дійсно має місце заборгованість за надані послуги в сумі 144 грн. про яку було відомо позивачеві і жодних претензій до нарахованої суми при розірванні договору позивач не заявила. На даний час вказана сума заборгованості повідомлена позивачу,претензій щодо стягнення суми заборгованості до позивача не заявлено, а тому позовні вимоги є безпідставними те необґрунтованими. 01.04.2019 року відповідачем ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» також подано відзив на позов та 22.07.2019 року додаткова заява, в якому просить відмовити в задоволенні позовних вимог позивача, так як на даний час товариство є неналежним відповідачем. На підставі Повідомлення-ініціативи про зменшення/повернення суми фінансування від 06.03.2019 року за вих. № 139/К до ТОВ «ВОЛЯ-КАБЕЛЬ» було направлено Повідомлення-погодження про зменшення/повернення суми фінансування за вих. № ФК/89 від 11.03.2019 року, яким ТОВ «ФК «ЄАПБ» повідомило, що не заперечує проти повернення права вимоги по відношенню до заборгованості [PERSON] за договором № 70144318 і право вимоги повернути до ТОВ «ВОЛЯ-КАБЕЛЬ» і у позивача [PERSON] відсутня будь-яка заборгованість перед ТОВ «ФК «ЄАПБ». В судовому засіданні представник позивача позов підтримав, посилаючись на обставини, зазначені в позовній заяві, запереченнях та додаткових поясненнях від 23.05.2019 року, просив позов задовольнити в повному обсязі. Представники відповідачів в судове засіданні не з`явились, про час та місце слухання справи повідомлені, надали суду клопотання про розгляд справи у їх відсутності. Заслухавши пояснення представника позивача, допитаного в якості свідка представника позивача [PERSON]., дослідивши матеріали справи, суд встановив такі факти та відповідні їм правовідносини. Судом встановлено, що до 30.06.2012 року телекомунікаційні послуги жителям м. Кропивницького надавало ТОВ ТРК «ТРІК КАБС», а з 01.07.2012 року аналогічні послуги надає ТОВ «ВОЛЯ-КАБЕЛЬ». Позивач була споживачем вказаних послуг, які надавались їй за адресою: [ADDRESS] . Вказана обставина не заперечується сторонами по справі, зокрема, представник позивача пояснив, що дійсно мав місце договір щодо надання телекомунікаційних послуг, які належним чино оплачувала позивач. Укладення договору відбулось відповідно норм ст. 642 Цивільного кодексу України, якими передбачено, що відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти договір, про її прийняття (акцепт) повинна бути повною і безумовною. Якщо особа, яка одержала пропозицію укласти договір, у межах строку для відповіді вчинила дію відповідно до вказаних у пропозиції умов договору (відвантажила товари, надала послуги, виконала роботи, сплатила відповідну суму грошей тощо), яка засвідчує її бажання укласти договір, ця дія є прийняттям пропозиції, якщо інше не вказане в пропозиції укласти договір або не встановлено законом. Особа, яка прийняла пропозицію, може відкликати свою відповідь про її прийняття, повідомивши про це особу, яка зробила пропозицію укласти договір, до моменту або в момент одержання нею відповіді про прийняття пропозиції. За статтями 526, 612 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином, відповідно до умов Договору та вимог Цивільного кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Судом встановлено та не оспорюється представником позивача, що з 01.07.2012 року ТОВ «ВОЛЯ-КАБЕЛЬ» за адресою: [ADDRESS] надавала позивачу послугу доступу до пакетів телепрограм з використанням аналогової технології. ТОВ «ВОЛЯ-КАБЕЛЬ» надає телекомунікаційні послуги відповідно до чинного законодавства України, а також Правил надання та отримання телекомунікаційних послуг (послуги доступу до пакетів телепрограм, послуги доступу до Інтернету, послуги ТБ+Інтернет), затверджених директором ТОВ «ВОЛЯ-КАБЕЛЬ». Оплатою рахунків позивач підтвердила, що вона уважно ознайомилась та зобов`язується дотримуватися вимог, встановлених Правилами, ознайомився з загальною інформацією про послугу, чинними на підприємстві тарифами, регламентами акцій та прейскурантами. Згідно ст. 66 Закону України «Про телекомунікації» та п. 58 Правил надання та отримання телекомунікаційних послуг, які затверджені постановою Кабінету Міністрів України № 295 від 11.04.2012 року, зі змінами та доповненнями, тарифи на послуги встановлюються операторами, провайдерами самостійно. Відповідно до п.п. 8.5, 8.6 Правил надання та отримання телекомунікаційних послуг підприємство має право збільшувати або зменшувати розмір абонентної плати на пакети телепрограм, інтернет-пакети, пакети послуги «ТБ+інтернет», додаткових послуг та пакетів, сервісних послуг, змінювати, скасовувати, запроваджувати тимчасові в тому числі акційні інтернет-пакети/пакети телепрограм/плани підписки/пакети послуги «ТБ+Інтернет», тарифи і плани підписки послуги доступу до пакетів телепрогарм, інтернет-пакети послуги доступу до інтернету, пакети послуги «ТБ+Інтернет», додаткові послуги та пакети. Про зміну абонентної плати та інші дії підприємства усі абоненти інфомуються не пізніше ніж за 7 (сім) днів до моменту їх запровадження шляхом оприлюдення відповідних змін на веб-сайті: www.volia.com. Додатково підприємство може проінфомувати абонента будь-яким із зазначених нижче способом: електронною поштою за контактною електронною адресою, розсиланням відповідного повідомлення, розміщеного на лицьовому або зворотному боці рахунка, розміщенням інформації у центрах сучасних технологій або в друкованих засобах масової інформації. Згідно з п. 3.11 вказаних Правил абонент зобов`язаний, використовуючи Портал абонента або іншу інтерактивну систему, контролювати стан свого особового рахунку та не допускати виникнення від`ємного сальдо. Відповідно до п. 3.12 Правил перед черговою оплатою послуг, додаткових послуг та пакетів абонент зобов`язаний ознайомитися з умовами їх надання і вартістю. Фактом оплати послуг (додаткових послуг та пакетів) абонент підтверджує, що ознайомився з чинними тарифами, переліком телепрограм, що входять до певного пакета, планами підписки, характеристиками інтернет-пакетів, і дає свою згоду на подальше підтримання договірних відносин із підприємством на умовах, встановлених підприємством і є чинними на момент оплати. Якщо абонент не оплачує послуги (додаткові послуги та пакети) підприємство й далі нараховує плату за них - до моменту припинення надання послуг (додаткових послуг та пакетів) у випадках, передбачених цими Правилами. Рахунки за адресою: [ADDRESS] підприємством виставлялись регулярно, позивач була проінформована про стан свого особового рахунку та зміни розміру абонентної плати за надання послуги доступу до пакетів терепрогарм. Відповідно до п.п. 6 п. 36 Правил надання та отримання телекомунікаційних послуг, затверджених Постановою Кабінету Міністрів України від 11.04.2012 року № 295, зі змінами та доповненнями, споживач зобов`язаний виконувати умови договору, в тому числі своєчасно оплачувати отримані послуги. 15.05.2018 року на підставі заяви позивача договірні відносини, щодо надання телекомунікаційних послуг за адресою: [ADDRESS] розірвано, абонентське відгалуження відключено від телекомунікаційної мережі, надання послуг припинено. Станом на 15.05.2018 року, у зв`язку з несвоєчасною оплатою замовлених послуг, сальдо на особовому рахунку позивача було від`ємне і становило 144,05 грн., про що було зазначено у підписаній позивачем заяві про розірвання договірних відносин. Відповідно до п. 79 Правил надання та отримання телекомунікаційних послуг, які затверджені постановою Кабінету Міністрів України № 295 від 11.04.2012 року, зі змінами та доповненнями, та у відповідності до п. 3.15 Правил, у разі закінчення строку дії договору або розірвання абонент повинен здійснити розрахунок за отримані послуги. Як вбачається з інформації, наданої відповідачем ТОВ «ВОЛЯ-КАБЕЛЬ» у період часу з 01.03.2017 року по 15.05.2018 року позивач отримувала послуги відповідно до наступних пакетів та вартості: з 01.02.2018 року по 15.05.2018 року базовий вигідний (КV_1515) вартістю 50 грн., з 18.10.2017 року по 31.01.2018 року базовий вигідний (КV_1515) вартістю 15 грн., з 01.06.2017 року по 17.10.2017 року базовий пакет «Україна і світ» (КV_05) вартістю 45 грн., з 01.03.2017 року по 31.05.2017 року базовий пакет «Україна і світ» пільговий (КV_05) вартістю 37 грн. з ПДВ. Відповідач ТОВ «ВОЛЯ-КАБЕЛЬ» повідомляв про зміну тарифу у відповідності до п. 8.6 Правил надання та отримання телекомунікаційних послуг через оголошення в газеті «КП в Україні» № 84 від 17.05.2017 року та через направлення позивачу рахунку № [NUMBER] від 01.05.2017 року. 17.10.2017 року за бажанням позивача, її було переведено на пакет «Базовий вигідний КV_1515) акційною вартістю по 31.01.2018 року 15 грн./міс. з ПДВ, з 01.02.2018 року акційною вартістю 50 грн./міс. з ПДВ. За рішенням адміністрації підприємства в індивідуальному порядку позивачу встановлювалась акційна вартість замовленого пакету послуги доступу до пакетів телепрограм, що була нижче від його регулярної вартості на 30% у періоди часу з 09.09.2016 року по 09.03..2017 року та з 21.03.2017 року по 21.09.2017 року. Станом на 01.03.2017 року сальдо на особовому рахунку позивача становило 13,28 грн., а також вартість отримуваних пакетів послуг, в тому числі акційної вартості у вищезазначені періоди часу, на момент розірвання договірних відносин 15.05.2018 року, сальдо на особовому рахунку було від`ємне і становило 144,05 грн., що підтверджується хуком, наданим відповідачем та квитанціями про оплату наданих послуг позивача. Згідно з п.п. 8.2, 8.2.2, 8.2.3 Правил надання та отримання телекомунікаційних послуг абонент надає підприємству право внести свої персональні дані до бази персональних даних підприємства, використовувати їх та дані про телекомунікаційні послуги (вид, тривалість, зміст, маршрути передачі, інше) та погоджується з тим, що цю інформацію та іншу інформацію, необхідну для якісного обслуговування абонента, може бути передано без письмового повідомлення про факт передачі підприємством третім особам. Надає згоду підприємству на відступлення ним права вимоги щодо заборгованості за надання послуги, додаткові послуги та пакети, сервісні послуги, третім особам без письмового повідомлення абонента. Оскільки позивач не виконала зобов`язання щодо погашення заборгованості за надані послуги 26.06.2018 року ТОВ «ВОЛЯ-КАБЕЛЬ» на підставі договору факторингу відступило право грошової вимоги по договору, пов`язаному з наданням телекомунікаційних послуг ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів». Судом встановлено, що 26.06.2018 року між ТОВ «ВОЛЯ-КАБЕЛЬ» та ТОВ «ФК «ЄАПБ» укладено додаткову угоду № 10 до договору факторингу № 2016/09/30 від 30.09.2016 року у відповідності до умов якої, ТОВ «ВОЛЯ-КАБЕЛЬ відступило ТОВ «ФК «ЄАПБ» право вимоги заборгованості від [PERSON] відповідно до умов договору № 70144318 від 23.01.2008 року, укладеного з ТОВ «ВОЛЯ-КАБЕЛЬ» в розмірі 144,05 грн. Відповідно до вимог ст. 512 ЦК України, кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги). Згідно ст. 513 ЦК України, правочин щодо заміни кредитора у зобов`язанні вчиняється у такій самій формі, що і правочин, на підставі якого виникло зобов`язання, право вимоги за яким передається новому кредиторові, а стаття 514 ЦК України, встановлює, що до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом. Статтею 516 ЦК України передбачено, що заміна кредитора у зобов`язанні здійснюється без згоди боржника, якщо інше не встановлено договором або законом. Відповідно до ст. 1077 ЦК України за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника). Статтею 1080 ЦК України визначено, що договір факторингу є дійсним незалежно від наявності домовленості між клієнтом та боржником про заборону відступлення права грошової вимоги або його обмеження. Відповідно до п. 2.1. договору факторингу, за договором факторингу фактор зобов`язується передати грошові кошти в сумі, визначеній в додаткових угодах до даного договору клієнту, а клієнт зобов`язується відступити та передати факторові своє право вимоги до боржників, визначених у реєстрі боржників, відповідно до протоколів/договорів. Відповідно п. 6.1.2. Договору факторингу (з урахуванням додаткової угоди № 2 від 04.10.2016 року до договору факторингу № 2016/09/30 від 30.09.2016 року), клієнт має право ініціювати зменшення або повернення суми фінансування фактору за даним договором факторингу, пропорційно сумі права вимоги, яка була сплачена, або підлягає сплаті за правом вимоги та повернення права вимоги від фактора до клієнта по окремих правах вимоги до боржників, визначених у реєстрі боржників, відповідно до укладених протоколів/договорів. Відповідно до Повідомлення-ініціативи про зменшення/повернення суми фінансування від 06.03.2019 за вих. № 139/К, яке надійшло до ТОВ «ФК «ЄАПБ», ТОВ «ВОЛЯ-КАБЕЛЬ» повідомило, що по відношенню до зазначених заборгованостей (в тому числі і щодо [PERSON] ) виникла обставина, що унеможливлює стягнення заборгованості фактором та потребує повернення права вимоги до Клієнта. На підставі Повідомлення-ініціативи про зменшення/повернення суми фінансування від 06.03.2019 року за вих. № 139/К до ТОВ «ВОЛЯ-КАБЕЛЬ» було направлено повідомлення-погодження про зменшення/повернення суми фінансування за вих. № ФК/89 від 11.03.2019 року, яким ТОВ «ФК «ЄАПБ» повідомило, що не заперечує проти повернення права вимоги по відношенню заборгованості [PERSON] за договором № 70144318 і на даний час право вимоги до [PERSON] за договором № 70144318 було повернуто до ТОВ «ВОЛЯ-КЛБЕЛЬ», в зв`язку з чим у [PERSON] відсутня будь-яка заборгованість перед ТОВ «ФК «ЄАПБ». Враховуюч вищевикладене, суд приходить до висновку, що Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» не є відповідачем у даній справі. Крім того, судом враховується, що 30.09.2016 між ТОВ «Воля-Кабель» та ТС В «ФК «ЄАПБ» укладено Договір № 1 про передачу права обробки персональних даних, відповідно до умов якого, ТОВ «ВОЛЯ-КАБЕЛЬ», що є володільцем бази персональних даних « Кубік -Абоненти», Свідоцтво про державну реєстрацію бази персональних даних № 746 від 31.10.2011 року, передає ТОВ «ФК «ЄАПБ» (розпоряднику), право обробки персональних даних абонентів володільця, тобто ТОВ «ВОЛЯ-КАБЕЛЬ» та доступ до бази персональних даних, для виконання розпорядником - ТОВ «ФК «ЄАПБ» своїх прав за Договором факторингу № 2016/09/30 від 30.09.2016 року, а розпорядник здійснює обробку персональних даних (ТОВ «ФК «ЄАПБ»). Відповідно до п. 1.4. Договору № 1 про передачу права обробки персональних даних, категоріями обробки персональних даних фізичних осіб у базі персональних даних « Кубік -Абоненти» є: прізвище; ім`я; по-батькові; ідентифікаційний номер; паспортні дані, що включають номер паспорту, ким виданий та дата народження; місце реєстрації/прописки; адреса надання послуг; контактна інформація, що може включати телефон, контактний телефон, мобільний телефон, мобільний телефон для відправки SMS, факс, електронна адреса, що реєструється для абонента, інша електронна адреса абонента; номер договору/протоколу; інформація про обрані та надані абоненту телекомунікаційні послуги; інформація про оплату абонентом телекомунікаційних послуг; мова на якій розмовляє абонент. Відповідно до п. 3.4.5. Договору № 1 про передачу права обробки персональних даних від 30.09.2016 року, у зв`язку з поверненням права вимоги по відношенню до заборгованості [PERSON] , ТОВ «ФК «ЄАПБ» було повернуто ТОВ «ВОЛЯ-КАБЕЛЬ» усі персональні дані [PERSON] , отримані під час виконання договору та знищено всі такі персональні дані у ТОВ «ФК «ЄАПБ». Враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку, що позовні вимоги позивачапро визнання нарахування відповідачем ТОВ «ВОЛЯ-КАБЕЛЬ» боргу і скасування боргу позивача перед ТОВ «ВОЛЯ-КАБЕЛЬ»; відновлення становища, яке існувало до початку правовідносин між позивачем та ТОВ «ВОЛЯ-КАБЕЛЬ»; визнання недійсним договору факторингу між ТОВ «ВОЛЯ-КАБЕЛЬ» та ТОВ «ФК «ЄАПБ»у частині, що стосується позивача; заборони ТОВ «ФК «ЄАПБ»будь-яких дій щодо позивача; зобов`язання ТОВ «ФК «ЄАПБ»знищити всі дані про позивача та надати докази знищення є не обгрунтованими і такими, що не підлягають задоволенню. Щодо позовних вимог позивача про стягнення моральної шкоди судом відмічається наступне: відповідно до пунктів 3, 4, 5 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 4 від 31.03.1995 року «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» із змінами, внесеними згідно з Постановами Пленуму Верховного Суду України № 5 від 25.05.2001 року та № 1 від 27.02.2009 року під моральною шкодою слід розуміти втрати немайнового характеру внаслідок моральних чи фізичних страждань або інших негативних явищ, заподіяних особі незаконними діями або бездіяльністю інших осіб. Позивач повинен навести докази на підтвердження своїх вимог про відшкодування моральної шкоди. Крім того, обов`язковому з`ясуванню при вирішенні спору про відшкодування моральної (немайнової) шкоди підлягають: наявність такої шкоди, протиправність діяння її заподіювача, наявність причинного зв`язку між шкодою і протиправним діянням заподіювача та вини останнього в її заподіянні. Суд, зокрема, повинен з`ясувати, чим підтверджується факт заподіяння позивачеві моральних чи фізичних страждань або втрат немайнового характеру, за яких обставин чи якими діями (бездіяльністю) вони заподіяні, в якій грошовій сумі чи в якій матеріальній формі позивач оцінює заподіяну йому шкоду та з чого він при цьому виходить, а також інші обставини, що мають значення для вирішення спору. Особа (фізична чи юридична) звільняється від відповідальності по відшкодуванню моральної шкоди, якщо доведе, що остання заподіяна не з її вини. Відповідальність заподіювача шкоди без вини може мати місце лише у випадках, спеціально передбачених законодавством. Відповідно до п. 5 ст. 4 Закону України «Про захист прав споживачів», споживачі мають право на відшкодування майнової та моральної шкоди, завданої виключно внаслідок недоліків продукції (дефекту в продукції), відповідно до закону. Пунктом 6 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 12.04.1996 року № 5 «Про практику розгляду цивільних справ за позовами про захист прав споживачів» передбачено, що позовна заява про захист прав споживача повинна містити відомості: про те, яке право споживача порушено, коли і в чому це виявилося, про способи захисту, які належить суду, про розмір сум, щодо яких заявлено вимоги, з відповідними розрахунками і обгрунтуванням, про докази, що підтверджують позов. Позивачем не надано жодного доказу в обгрунтування вимог щодо наявності такої шкоди. Як пояснив допитаний в якості свідка представник позивача [PERSON] він був свідком того, що в кінці липня 2018 року, після обіду, пролунав дзвінок до квартири позивача і жінка російською мовою пояснила, що вона телефонує з агенції і заявила про наявність боргу, назвала телефон [NUMBER] для з`ясування обставин. Він телефонував на вказаний номер і наявність боргу було підтверджено. Чоловік повідомив, що буде чекати те, що борг виросте, а тоді вони звернуться в суд. Крім того, 13.11.2018 року він ходив до ТОВ «ВОЛЯ-КАБЕЛЬ» і представник [PERSON] пояснила, що звернеться до Києва щодо наявності боргу, а потім повідомила, що борг скасовано не буде. Вказаними обставинами порушується право позивача на спокій, належний життєвий рівень, так як у позивача маленька пенсія, а також право щодо втручання в її життя. Відповідно до вимог статті 81 Цивільного процесуального кодексу України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу мог або заперечень. Позовні вимоги позивача не ґрунтуються на вимогах закону, жодних доказів, які б підтверджували наявність спричиненої позивачу шкоди, позивачем не надано. Також, не підлягають задоволенню вимоги щодо відшкодування у відповідності до ст. 140 ЦПК України поштових витрат позивача у розмірі 46 грн., оскільки зазначені витрати позивач понесла при зверненні до відповідача і вони не є витратами, які передбачені відповідною нормою. Враховуючи викладене, суд приходить до висновку про безпідставність та необґрунтованість заявленого позову і відмову в його задоволенні в повному обсязі. В зв`язку з тим, що позов пред`явлено позивачем про захист прав споживача і відповідно до вимог ст. 22 Закону України «Про захист прав споживачів» позивач звільнена від сплати судового збору

Outcome: dismissed