Jurisdiction: civil
Date: 2018-11-25 00:00:00

Позивач звернулась до суду з позовною заявою про зміну способу стягнення аліментів, які сплачує відповідач [PERSON] на утримання неповнолітньої доньки [PERSON], [INFO]. При цьому зазначила, що за рішенням суду відповідач сплачує аліменти в розмірі ? частини заробітку, але не менше 30% прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку щомісячно. Позивач зауважує, що з боку відповідача вчиняються дії, направлені на ухилення від сплати аліментів. Так, відповідач звільнився з роботи в травні 2104 року, з метою уникнення арешту на власне нерухоме майно в 2015 році подарував належну на праві власності квартиру [PERSON] Про отримані доходи, зокрема за цивільно-правовими договорами, укладеними з КБ «ПриватБанк» в розмірі 21484.00 грн., за укладеними договорами з фізичними особами-підприємцями, а також щодо отримання орендної плати за передачу у користування земельних ділянок, відповідач виконавчу службу не повідомляв. Перебуваючи у шлюбі з [PERSON], яка у 2017 році отримала заробітну плату в сумі 104\~097,00 грн., іншу матеріальну допомогу в розмірі 15\~000,00 грн., орендну плату в сумі 4694,00 грн., відповідач має фактичні доходи, які приховує, матеріальне становище покращилось. Позивач посилається на необхідність постійного медичного догляду відносно доньки, а також її хворих батьків [PERSON] та [PERSON] Оскільки за положеннями ч.2 ст. 182 СК України розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини, позивач просить стягувати з відповідача аліменти в твердій грошовій сумі в розмірі прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісяця. У поданому відзиві на позовну заяву відповідач повідомив, що рішення суду про стягнення аліментів з його боку виконується добросовісно. Отримуючи орендну плату за земельні ділянки один раз на рік, здійснює відрахування аліментів на відповідну суму. Також зауважив, що на час розгляду справи працює за укладеним трудовим договором, має на утриманні доньку [PERSON], [INFO]. З урахуванням викладеного, просить відмовити у задоволенні позову. Представник позивача в удовому засіданні позовні вимоги підтримала з підстав, викладених у позові. Відповідач в судове засідання не з»явився, про час розгляду справи повідомлявся належним чином. Заслухавши пояснення представника позивача, дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного висновку. Сторони є батьками [PERSON], [INFO]. Рішенням Богунського районного суду м. Житомира від 12.06.2013 року з [PERSON] стягуються аліменти на користь [PERSON] на утримання малолітньої дитини [PERSON], [INFO], у розмірі 1/4 частини всіх видів його заробітку (доходу) щомісячно, але не менше ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 23.04.2013 р. і до повноліття дитини. Частина 3 ст.181 СК визначає, що за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються в частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Відповідно до\~ст.182\~СК при\~визначенні розміру\~аліментів суд\~враховує:\~стан здоров'я\~та матеріальне\~становище дитини;\~стан здоров'я\~та матеріальне\~становище платника\~аліментів;\~наявність у\~платника аліментів\~інших дітей,\~непрацездатних чоловіка,\~дружини,\~батьків,\~дочки,\~сина;\~наявність на\~праві власності,\~володіння та/або\~користування у\~платника аліментів\~майна та\~майнових прав,\~у тому\~числі рухомого\~та нерухомого\~майна,\~грошових коштів,\~виключних прав\~на результати\~інтелектуальної діяльності,\~корпоративних прав;\~доведені стягувачем\~аліментів витрати\~платника аліментів,\~у тому\~числі на\~придбання нерухомого\~або рухомого\~майна,\~сума яких\~перевищує десятикратний\~розмір прожиткового\~мінімуму для\~працездатної особи,\~якщо платником\~аліментів не\~доведено джерело\~походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення. За положеннями ч.2 ст. 182 СК України розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. У ч.1 ст.192 СК встановлено, що розмір аліментів, визначений за рішенням суду або за домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоровя когось із них та в інших випадках, передбачених цим кодексом. Згідно з п.23 постанови Пленуму ВСУ «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справи щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» від 15.05.2006 №3 розмір аліментів, визначений судовим рішенням або за домовленістю між батьками, суд може змінити за позовом платника або одержувача аліментів у звязку зі зміною матеріального чи сімейного стану, погіршення чи поліпшення здоровя когось із них. З огляду на відсутність імперативної заборони змінювати розмір аліментів шляхом зміни способу їх присудження, за положеннями ст.192 СК зміна розміру аліментів може мати під собою й зміну способу їх присудження (зміна розміру аліментів, стягнутих за рішенням суду в частці від заробітку (доходу) матері, батька дитини на розмір аліментів у певній твердій грошовій сумі та навпаки). При розгляді даного позову застосуванню підлягає не тільки ст.192 СК, але й інші норми, присвячені обовязку батьків утримувати своїх дітей (ст.182 «Обставини, які враховуються судом при визначенні розміру аліментів», ст.183 «Визначення розміру аліментів у частці від заробітку (доходу) матері, батька дитини», ст.184 «Визначення розміру аліментів у твердій грошовій сумі»). Ухвалюючи 12.06.2013 року рішення у справі за позовом [PERSON] до [PERSON] про стягнення аліментів суд виходив із матеріального стану сторін, взяв до уваги стан здоровя усіх заінтересованих осіб по справі, врахував, що відповідач має регулярний дохід. Зі змісту поданої позовної заяви про стягнення аліментів, яку суд відтворив в уваленому рішенні при описанні вимог позивача та обставин на їх підтвердження, вбачається, що дитина (на час звернення із позовом) перебувала на диспансерному обліку у кардіолога, невролога, алерголога, у зв»язку з чим потребувала постійного медикаментозного лікування. Дослідженими в судовому засіданні матеріалами, зокрема оглянутою медичною карткою дитини [PERSON], підтверджено періодичне звернення до лікарів, прийняття ними консультативних висновків. Фактичне звернення до лікарів після ухваленого рішення, в тому числі й спеціалістів за напрямками, які не обумовлювались при розв»язання спору між сторонами про стягнення аліментів, виявляють собою підтримку, догляд за станом здоров»я, зміну такого стану. Суд звертає увагу, що за положеннями ст.192 СК зміна розміру аліментів може пов»язуватись, крім іншого, саме з погіршенням стану здоров»я та, з аналізу норм ст.ст. 192, 182 СК України з необхідністю у більшому забезпеченні. Згідно ч.3 ст. 12 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Позивачем не надано доказів, які вказували би на погіршення стану здоров»я саме за медичним визначенням, а не за фактичною періодичністю звернення до лікарів, потребу у зв»язку з цим у збільшеному матеріальному утриманні. З приводу зміни матеріального стану відповідача суд зауважує наступне. Дослідженими в судовому засіданні довідками (а.с.199-200) підтверджено отримання відповідачем [PERSON] доходу, сплаченого фізичною особо-підприємцем [PERSON] на його користь за період квітень-травень 2018 року, в загальному розмірі 5097,24 грн. (нараховано 8192,64 грн.), доходу від ТОВ «Торговий Дім Фідленс» за період червень-липень 2018 року в сумі 6762,00 грн. (нараховано 8400,00 грн.). Відповідно до ч.2 ст. 182 СК України мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Згідно зі\~ст.\~7\~Закону України\~«Про державний\~бюджет України\~на 2018\~рік» прожитковий\~мінімум для дітей віком від 6 до 18 років становить: з 1 липня - 1944 гривні, з 1 грудня - 2027 гривень. Відтак розмір аліментів не може бути меншим 972,00 грн. та 1013,5 грн. у вказані періоди відповідно. Згідно розрахунку заборгованості зі сплати аліментів у виконавчому провадженні № 387707896 (а.с.72) відповідачу нараховано суму аліментів, яка підлягає стягненню як 1/ частина всіх видів заробітку в сумі 1352,75 грн. щомісячно у період квітень-липень 2018 року. При цьому розмір доходу як середня заробітна плата працівника для цієї місцевості визначена на рівні 5411,00 грн. Відповідачу нараховано заборгованість за даний період в сумі 2211,00 грн. За таких обставин не підтверджено зауваження позивача про утруднення в отриманні аліментів внаслідок неповідомлення відповідача про свій дохід, а також мінливого заробітку особи. Вищевказані докази доводять відносно постійний середній дохід останнього, здійснення нарахування розміру аліментів державним виконавцем, виходячи з середнього розміру заробітної плати у місцевості. Не є доведеною зміна матеріального стану відповідача деклараціями [PERSON], поданими за період 2016-2017 роки. Загальний дохід особи склав: 2016 рік 29030,84 грн.. 2017 рік 34037,00 грн. Суд звертає увагу, що питання здійснення подружжям права спільної сумісної власності (ст. 63 СК України), реалізація подружжям права на визначення порядку користування майном (ст. 66 СК України), не можуть бути предметом дослідження у вказаному спорі. Відтворення за деклараціями майна та доходів, що декларуються іншими членами сім»ї відповідача, зокрема дружини, не може вказувати на зміну матеріального стану (його покращення) саме відповідача. Позивачем також не надається перелік майна, належного сім»ї відповідача, відомості про їх доходи на час звернення із позовом про стягнення аліментів в 2013 році. За дослідженими деклараціями [PERSON] датою набуття у власність земельних ділянок є 2003 та 2010 роки. З приводу квартири, надбаною у власність дружиною відповідача [PERSON] 04.02.2015 року представник відповідача повідомила, що вказана квартира придбана внаслідок отримання відповідачем грошової компенсації за частку в спільному майні квартири, що належала сторонам як подружжю. Як зазначалось вище, при вирішенні питання про стягнення аліментів, суд враховує, крім іншого, наявність інших утриманців у платника аліментів. Судом встановлено, що відповідач має дитину [PERSON], [INFO]. Суд не може погодитись із твердженням представника позивача про те, що наявність даної дитини не може перешкоджати вирішенню питання про зміну способу стягнення аліментів (їх збільшення), оскільки матеріальний стан родини дозволяє здійснювати належне утримання іншої доньки. Необхідно зауважити, що за змістом ст.180 СК, батьки зобовязані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. З системного аналізу положень СК України, що визначають обов»язок матері, батька утримувати дитину та його виконання (глава 15 СК України), в тому числі з огляду на вимоги ст. 192 СК України як належної до даної глави, слід дійти висновку, що заявлені позивачем вимоги про зміну способу стягнення аліментів повинні виявляти не лише формальну заміну одного способу з частки від доходу, на інший в твердій грошовій сумі, але й обумовлювати збільшення матеріального забезпечення, тобто фактично вказувати на необхідну більшу грошову суму в порівнянні з тією, що отримується як ? частка від доходів відповідача. Позивачем не надано доказів на підтвердження умов, визначених ст. 192 СК України, а обставини, що приймаються до уваги згідно ст. 182 СК України, вказують на співмірність та відповідність визначеного розміру аліментів як ? частина всіх видів доходу відповідача об»єктивним факторам. За таких обставин, суд приходить до висновку про відсутність підстав для задоволення позову.

Outcome: dismissed