Jurisdiction: civil
Date: 2014-11-17 00:00:00

Позивач звернулась до суду з позовом до відповідача про визнання за нею права власності на гаражний бокс [ADDRESS], в порядку спадкування після смерті її батька [PERSON], який помер [INFO]. Позовні вимоги обґрунтовує тим, що [INFO] року помер її батько - [PERSON], який був членом Авто-гаражного кооперативу «Пасічник» і до часу своєї смерті повністю сплатив пайовий внесок за гаражний бокс [ADDRESS]. Однак, за життя спадкодавця, останній не оформив документів про право власності на вказаний гараж, і відсутність цих документів унеможливлює оформлення права власності на нього в порядку спадкування за законом. Сплативши повністю пайовий внесок, [PERSON] став повноправним власником згаданого вище гаражу, якому належали всі права щодо розпорядження ним. Відповідно до вимог чинного законодавства, такий гараж входить до складу спадщини, і оскільки через відсутність правовстановлюючих документів неможливо в будь-який інший спосіб, окрім судового, захистити свої права, вимушена в судовому порядку визнати право власності на нього, з приводу чого пред'явила згаданий позов. В судове засідання повноважний представник позивача не з'явилась, про дату, час та місце розгляду справи повідомлена належним чином, скерувала до суду заяву про підтримку позовних вимог та розгляд справи у її відсутності. Представник відповідача в судове засідання також не з'явився, хоча повідомлявся про дату, час та місце розгляду справи належним чином. Заявою до суду від 21.10.2014р. справу також просить слухати справу у його відсутності та не заперечує проти задоволення позову. Крім цього, звертає увагу на той факт, що після смерті [PERSON], позивач здійснює догляд за гаражем та продовжує сплачувати членські внески. Дослідивши матеріали справи, оцінивши в сукупності зібрані по справі докази та ухвалюючи рішення у відповідності до вимог ст. 215 ЦПК України суд приходить до переконання, що позов підлягає задоволенню виходячи з таких підстав. Відповідно до ч. 4 ст. 174 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Статтею 41 Конституції України передбачено, що право приватної власності набувається в порядку, визначеному законом. Одним із способів захисту цивільних прав та інтересів, відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 16 ЦК України є визнання права. Визнання права в цивільному законодавстві - це спосіб захисту, який застосовується у випадку спору між суб'єктами цивільного права з приводу наявності чи відсутності правовідносин між сторонами і відповідно наявності чи відсутності цивільного права та цивільного обов'язку. Однак, слід зазначити, що в силу ст. ст. 8, 55, 124 Конституції України, цей спосіб захисту може застосовуватись не тільки за наявності спору, але й при невизначеності правового стану майна. Такий спосіб захисту здійснюється на підставі пред'явлення позову про визнання права власності, який може поєднувати не тільки правову вимогу визначення наявності чи відсутності правовідносин, а ще й вимогу про наявність чи відсутність цивільних прав та обов'язків щодо майна. Як вбачається з копії свідоцтва про смерть (а.с.2), [PERSON], який відповідно до копії свідоцтва про народження (а.с.3) є батьком позивача, помер [INFO]. Згідно довідки Авто-гаражного кооперативу «Пасічник» від 21.11.2013р. (а.с.5), [PERSON] був членом цього кооперативу, за ним закріплено гаражний бокс [ADDRESS]. Пайовий внесок внесений останнім в повному розмірі. Виходячи зі змісту листа Четвертої Львівської державної нотаріальної контори від 30.10.2014р. (а.с.19), після смерті [PERSON], спадкова справа нотаріальною конторою не заводилась. Отже, слід вважати встановленим, що право власності на гаражний бокс успадкованим не є, а інших спадкоємців окрім позивача немає. Відповідно до ст. 1218 ЦК України, до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Можливість успадкувати право власності членів кооперативу - фізичних осіб на їх загальну частку визначена в ч. 4 ст. 21 Закону України «Про кооперацію». Відповідно до роз'яснень, висвітлених в п. 8 Постанови Пленуму ВСУ від 30.05.2008р. «Про судову практику у справах про спадкування», у разі смерті члена житлово-будівельного, дачно-будівельного, гаражно-будівельного кооперативу, члена садівницького товариства, яким до дня смерті не були внесені повністю пайові внески, до складу спадщини входять частина внесеного паю та інші суми, які підлягають поверненню, а не квартира, дача, гараж, садовий будинок. Частка пайового внеску, що належала померлому, входить до складу спадщини на загальних підставах. Якщо спадкодавець повністю вніс пайовий внесок, то до складу спадщини включається відповідно квартира, дача, гараж, садовий будинок, інші будівлі та споруди. В п. 23 цієї Постанови вказано, що свідоцтво про право на спадщину видається за письмовою заявою спадкоємців, які прийняли спадщину в порядку, установленому цивільним законодавством. За наявності умов для одержання в нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину вимоги про визнання права на спадщину судовому розглядові не підлягають. У разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження. Відповідно до приписів ст. 48 Закону України «Про нотаріат», підтвердженням права на спадщину є видане нотаріусом свідоцтво про право на спадщину. Однією з обов'язкових підстав для видачі такого свідоцтва є підтвердження правовстановлюючими документами права власності спадкодавця на відповідне майно. Оскільки відсутність таких документів, що має місце в справі яка розглядається, виключає можливість отримання позивачем свідоцтва про право на спадщину, тобто виключає можливість оформлення останньою спадкових прав в позасудовому порядку, суд знаходить позовні вимоги підставними, та з метою захисту цих прав, ухвалює рішення про задоволення позову в повному обсязі. З огляду на викладене,

Outcome: approved