Jurisdiction: civil
Date: 2019-10-15 00:00:00

Позивач звернувся з позовом до Чугуївської міської ради Харківської області, в якому просив суд визнати за ним в порядку набувальної давності право власності на 1/5 частину житлового будинку, розташованого за адресою: [ADDRESS] , яка належить [PERSON] . В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що він є власником 4/5 частин житлового будинку, розташованого за адресою: [ADDRESS] , в якому він зареєстрований та фактично проживає з 2008 року. Власником 1/5 частини вище вказаного житлового будинку був [PERSON] , який помер ще до заселення позивача у будинок, приблизно у 2003 році. До теперішнього часу спадщину після його смерті ніхто не оформив і взагалі чи є спадкоємці позивачу не відомо. Позивач добросовісно, відкрито, безперервно володіє житловим будинком, розташованим за адресою: [ADDRESS] , доглядає за ним аби запобігти його псуванню чи руйнуванню, робить необхідні ремонтні роботи, проживає в ньому більше десяти років, не приховуючи цей факт, у зв`язку з чим вважає за можливе, відповідно до чинного законодавства України, визнати в порядку набувальної давності за ним право власності на вказану частину будинку, яка належить [PERSON] . Позивач в судове засідання не з`явився, через канцелярію суду надав заяву про слухання справи без його участі, заявлені позовні вимоги підтримав та просив суд позов задовольнити (а.с. 26). Відповідач в судове засідання не з`явився, належним чином був повідомлений про час і місце розгляду справи, надав заяву про слухання справи без його участі, проти задоволення заявлених вимог не заперечував (а.с. 24). Якщо всі учасники справи заявили клопотання про розгляд справи у їх відсутність, суд вважає можливим здійснити судовий розгляд на підставі наявних у суду матеріалів, що відповідає вимогам ч. 3\~ст. 211 ЦПК України, та враховуючи визнання позову відповідачем ухвалити рішення по справі, що передбачено ч. 3\~ст. 200 ЦПК України. Вивчивши матеріали справи, дослідивши письмові докази, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлені такі факти та відповідні їм правовідносини. Згідно договору дарування частки житлового будинку від 17.06.2008 року, реєстровий номер 1-2444, позивач є власником 4/5 частин житлового будинку, розташованого за адресою: [ADDRESS] (а.с. 12). Право власності зареєстровано КП «Чугуївське МБТІ» 25.07.2008 року, реєстровий № 76. У вказаному вище будинку позивач зареєстрований та фактично проживає з 2008 року, що підтверджується відміткою у паспорті про реєстрацію та довідкою «Вуличного комітету № 27» від 24.09.2019 року № 192 (а.с. 6, 13). Згідно листа Відділу державної реєстрації актів цивільного стану по місту Чугуєву, Чугуївському та Печенізькому районах Головного територіального управління юстиції у Харківській області № 2345/15.14.04-01 від 04.10.2019 року та копії Актового запису про смерть № 464 від 19.11.2003 року [INFO] у м. Чугуєві, Харківської області помер [PERSON] , 1946 року народження, свідоцтво та довідка на одержання допомоги не видавалися (а.с. 21, 22). На запит суду надійшла відповідь з Чугуївської державної нотаріальної контори Харківської області № 4158/01-16 від 04.10.2019 року, що після смерті [PERSON] , померлого [INFO] , з заявами про прийняття спадщини або про відмову від прийняття спадщини за законом до нотаріальної контори ніхто не звертався (а.с. 23). Відповідно до вимог\~ст. 328 ЦК України, право власності набувається на підставах, що не заборонені законом; право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Відповідно до положень\~ст. 344 ЦК України, особа, яка добросовісно заволоділа чужим майном і продовжує відкрито, безперервно володіти нерухомим майном протягом десяти років, набуває право власності на це майно, якщо інше не встановлено\~ЦК України. Відповідно до ч. 4\~ст. 344 ЦК України, право власності за набувальною давністю на нерухоме майно набувається за рішенням суду. Згідно з абз. 3 ч. 1\~ст. 344 ЦК\~України, право власності на нерухоме майно, що підлягає державній реєстрації, виникає за набувальною давністю з моменту державної реєстрації. Чинним цивільним законодавством набувальна давність визначається як засіб закріплення майна за суб`єктами, що ним володіють, у випадках, коли вони не мають можливості через певні обставини підтвердити підстави виникнення прав, а також в інших ситуаціях. Право власності за набувальною давністю може бути набутим як на безхазяйні речі, так і на майно, яке належить за правом власності іншій особі. В Постанові Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ № 5 від 07.02.2014 «Про судову практику в справах про захист права власності та інших речових прав» вказується, що відповідно до частини першої\~статті 344 ЦК\~особа, яка добросовісно заволоділа чужим майном і продовжує відкрито, безперервно володіти нерухомим майном протягом десяти років або рухомим майном - протягом п`яти років, набуває право власності на це майно (набувальна давність), якщо інше не встановлено\~ЦК України. При вирішенні спорів, пов`язаних із набуттям права власності за набувальною давністю, суди повинні враховувати, зокрема, таке: - володіння є добросовісним, якщо особа при заволодінні чужим майном не знала і не могла знати про відсутність у неї підстав для набуття права власності; - володіння визнається відкритим, якщо особа не приховувала факт знаходження майна в її володінні. Вжиття звичайних заходів щодо забезпечення охорони майна не свідчить про приховування цього майна; - володіння визнається безперервним, якщо воно не переривалось протягом всього строку набувальної давності. У разі втрати не із своєї волі майна його давнісним володільцем та повернення цього майна протягом одного року або пред`явлення протягом цього строку позову про його витребування набувальна давність не переривається (частина третя\~статті 344 ЦК України). Враховуючи положення статей\~335\~і\~344 ЦК України, право власності за набувальною давністю може бути набуто на майно, яке належить на праві власності іншій особі (а не особі, яка заявляє про давність володіння), а також на безхазяйну річ. Отже, встановлення власника майна або безхазяйності речі є однією з обставин, що має юридичне значення, і підлягає доведенню під час ухвалення рішення суду (стаття 214 ЦПК). Можливість пред`явлення до суду позову про визнання права власності за набувальною давністю випливає з положень статей\~5,\~16 ЦК України, а також частини четвертої\~статті 344 ЦК України, згідно з якими захист цивільних прав здійснюється судом шляхом визнання права. Отже, враховуючи те, що позивач добросовісно, відкрито, безперервно володіє 1/5 частиною житлового будинку, розташованого за адресою: [ADDRESS] , більше десяти років, не приховуючи цей факт, суд вважає за можливе, відповідно до чинного законодавства України, визнати в порядку набувальної давності за [PERSON] право власності на вказану частину будинку, яка належить [PERSON] .

Outcome: approved