Jurisdiction: civil
Date: 2014-05-25 00:00:00

Позивач звернулась до суду з позовом, вказавши, що їй та відповідачу належить кожній по ? частці квартири [ADDRESS]. У даній квартирі проживає тільки відповідач та чинить перешкоди в користуванні часткою квартири - не надає ключів від квартири. Крім цього, вона та відповідач є власниками по ? частці власності кожного нежилого приміщення за адресою: [ADDRESS], загальною площею 29,7 кв.м., вбудованого в багатоквартирний (трьохповерховий) житловий будинок. Вважає такі дії відповідача неправомірними та просить зобов'язати відповідача в термін трьох днів після набрання рішенням суду законної сили надати дублікат ключів від замків вхідної двері до вказаної квартири. Позивач в судовому засіданні позовні вимоги підтримала та просила їх задовольнити. Відповідач в судове засідання не з'явився, про час та місце слухання справи у встановленому законом порядку повідомлений, про причини неявки суд не повідомив. За таких обставин в порядку, передбаченому ч. 1 ст. 224 ЦПК України, за згодою позивача, суд вважає за можливе вирішити справу у відсутності відповідача, на підставі наявних в ній даних і доказів, з постановленням заочного рішення. Вивчивши матеріали справи та дослідивши надані докази (ст. 11 ЦПК України) суд установив наступне. Згідно свідоцтва про право на спадщину за законом, виданого 04 грудня 2013 року державним нотаріусом Другої селидівської державної нотаріальної контори, ? частка спадкового майна (нежилого приміщення) за адресою: [ADDRESS], належить [PERSON], а інша ? частка належить [PERSON] Згідно свідоцтва про право на спадщину за законом, виданого 04 грудня 2013 року державним нотаріусом Другої селидівської державної нотаріальної контори, ? частка спадкового майна (квартири) за адресою: [ADDRESS], належить [PERSON], а інша ? частка належить [PERSON] Згідно витягів з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності від 04.12.2013 року право власності на ? частку нежилого приміщення за адресою: [ADDRESS], та ? частку квартири за адресою: [ADDRESS], зареєстровано за [PERSON]. Конституцією (ст. 4) та ст. 1 Першого протоколу до конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, до якої Україна приєдналась 17.07.1997 р. відповідно до закону № 475/97-ВР від 17.07.1997 р. «Про ратифікацію Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод» 1950 р., Першого протоколу та протоколів 2, 4, 7 та 11 Конвенції, закріплено принципи непорушності права власності, який означає право особи на безперешкодне користування своїм майном та закріплює право власника володіти, користуватися і розпоряджатися належним йому майном на власний розсуд учиняти щодо свого майна будь-які угоди, відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб цей принцип також підтверджується ст. ст. 316, 317, 319, 321 ЦК України, ст. 48 закону «Про власність». Гарантуючи захист права власників закон надає власнику право вимагати усунення будь-яких порушень його права, хоч би ці порушення і не були поєднані з позбавленням володіння. Способи захисту права власності передбачені нормами ст. ст. 16, 386, 391 ЦК України. Об'єктом власності особи може бути, зокрема, житло - житловий будинок, садиба, квартира (ст. ст. 379, 382 ЦК України). Права власника житлового будинку, квартири визначені ст. 383 ЦК України та ст. 150 ЖК, які передбачають право власника використовувати житло для власного проживання, проживання членів сім'ї, інших осіб, і розпоряджатися своїм житлом на власний розсуд. Обмеження чи втручання в право власника можливе лише з підстав, передбачених законом. Сторони по справі є власниками спірної квартири, а також нежитлового приміщення, і тому не мають права обмежувати права одне одного. Суд вважає, що відповідач повинна виконати вимоги позивача та усунути перешкоди у здійсненні права користування і управління власністю. На підставі викладеного,

Outcome: approved