Jurisdiction: civil
Date: 2019-06-17 00:00:00

Позивач звернулась в суд з позовною заявою, в якій просить визнати за нею право власності на житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами, розташованими по [ADDRESS] . Свої вимоги обґрунтовує тим, що в [ADDRESS] станом на 01.07.1990 року проживали - бабуся [PERSON] , [INFO] , батько [PERSON] , [INFO] та мати [PERSON] , [INFO] , і всім їм на праві власності в рівних частках ( по 1/3 частині кожному) належав житловий будинок по зазначеній адресі. Свідоцтва на право власності на даний житловий будинок на їх ім`я немає і не зареєстровано в передбаченому законом порядку. [INFO] померла бабуся [PERSON] , батько [PERSON] помер [INFO] , а [INFO] померла мати [PERSON] , яка вступила в управління спадковим майном бабусі та прийняла спадщину після смерті батька, але юридично не оформила своїх спадкових прав. Після смерті матері [PERSON] відкрилася спадщина на все належне їй на день смерті майно, яке вона ще за життя заповіла позивачу. Вона звернулася до приватного нотаріуса, [PERSON] , Тлумацького районного нотаріального округу Івано-Франківської області, представила документи необхідні для оформлення спадщини та видачі свідоцтва про право власності на спадщину за заповітом, однак нотаріусом їй була видана постанова про відмову у вчиненні нотаріальної дії, а саме відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом після смерті матері [PERSON] на житловий будинок, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] по причині відсутності правовстановлюючого документу - свідоцтва на право власності на житловий будинок. Позивач [PERSON] , належним чином повідомлена про дату, час та місце розгляду справи, в підготовче судове засідання не з`явилась, в прохальній частині позовної заяви просила справу розглянути у її відсутності. Представник відповідача - Обертинської селищної ради Тлумацького району Івано-Франківської області, належним чином повідомлений про дату, час та місце розгляду справи в підготовче судове засідання не з`явився, до суду подав письмову заяву, у якій вказав, що позов визнають та просив справу розглядати без його участі. У зв`язку з неявкою в судове засідання всіх учасників справи, суд розглядає справу у відповідності до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, без здійснення фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу. Згідно ч. ч. 3, 4 ст. 200 ЦПК України за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Ухвалення в підготовчому засіданні судового рішення у разі відмови від позову, визнання позову, укладення мирової угоди проводиться в порядку, встановленому статтями 206, 207 цього Кодексу. Дослідивши та оцінивши докази по справі, суд вважає, що позов, підлягає до задоволення, виходячи з таких підстав. Відповідно до копії перекладу з латинської мови на українську витягу з документа - Книги записів про народження і хрещення батьками [PERSON] , яка народилась у [INFO] є батько [PERSON] та мати [PERSON] (а.с. 20). Згідно свідоцтва про одруження [PERSON] , [INFO], одружився з [PERSON] , [INFO], якій після реєстрації одруження присвоєно прізвище [PERSON] (а.с. 22). Батьками [PERSON] є [PERSON] та [PERSON] , що підтверджується копією свідоцтва про народження серії [NUMBER] .05.2016 року, виданого повторно (а.с. 25). [PERSON] уклав шлюб з [PERSON] , якій після укладення шлюбу присвоєно прізвище [PERSON] , що підтверджується копією свідоцтва про укладення шлюбу серії [NUMBER] від 20.01.1981 року (а.с. 23). А відповідно до свідоцтва про одруження серії [NUMBER] від 06.03.2001 року [PERSON] одружився з [PERSON] , якій після одруження присвоєно прізвище [PERSON] (а.с. 24). Судом встановлено, що згідно виписки із погосподарської книги житловий будинок [ADDRESS] станом на 01.07.1990 року числився колгоспним двором, і в ньому зареєстровані та проживали [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] (а.с.13). Згідно копії технічного паспорту від 16.04.2019 року житловий будинок, господарські будівлі та споруди, що розташовані за адресою: [ADDRESS] , побудовані у 1948 році (а.с. 5-7). Відповідно до п. 3.1. листа Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ «Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування» від 16.05.2013 року, при вирішенні питань щодо визнання права власності на житлові будинки у порядку спадкування, записи у погосподарських книгах оцінюються у сукупності із іншими доказами. У п. 6 Постанови Пленуму Верховного Суду від 22 грудня 1995 року № 20 із змінами «Про судову практику у справах за позовами про захист права приватної власності» зазначено, що право власності на майно, яке належало колгоспному двору і збереглося після припинення його існування, мають ті члени двору, котрі до 15 квітня 1991 року не втратили права на частку в його майні. Розмір частки члена двору визначається виходячи з рівності часток усіх його членів, включаючи неповнолітніх та непрацездатних. Отже, [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] в рівних частках (по 1/3 частині кожному) належало майно господарського двору, розташованого за адресою: [ADDRESS] . [INFO] [PERSON] померла, що підтверджується копією свідоцтва про смерть (а.с. 15). Згідно ст. 548 ЦК України (в редакції 1963 р.), який діяв на момент смерті спадкодавців, для отримання спадщини необхідно, щоб спадкоємець її прийняв. Відповідно до ст. 549 ЦК України (в редакції 1963 р.), діями, які свідчать про прийняття спадщини вважались: факт вступу спадкоємця в управління або володіння спадковим майном чи подача спадкоємцем заяви про прийняття спадщини до державної нотаріальної контори за місцем відкриття спадщини. [PERSON] прийняла спадщину після смерті [PERSON] , успадкувавши належну їй 1/3 частину будинку за адресою [ADDRESS] , оскільки вступила в управління спадковим майном, були зареєстровані та проживали разом, що підтверджується довідкою Обертинської селищної ради Тлумацького району Івано-Франківської області № 558 від 08.05.2019 року (а.с. 10). Відповідно до Інформаційної довідки зі Спадкового реєстру (заповіти/спадкові договори) після смерті [PERSON] інформація в спадковому реєстрі відсутня. [INFO] [PERSON] помер, що підтверджується копією свідоцтва про смерть серії [NUMBER] від 18.11.2005 року (а.с. 16). В силу ст. 1268 ЦК України (в редакції 2003 р.), спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або її не прийняти. Відповідно до ст.ст. 1268, 1269 ЦК України (в редакції 2003р.), діями, які свідчать про прийняття спадщини після смерті спадкодавця вважається: постійне проживання спадкоємця разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини або подача спадкоємцем у шестимісячний термін заяви про прийняття спадщини до нотаріальної контори. [PERSON] прийняла спадщину після смерті [PERSON] , успадкувавши належну йому 1/3 частину будинку за адресою [ADDRESS] , оскільки були зареєстровані та проживали разом, що підтверджується довідкою Обертинської селищної ради Тлумацького району Івано-Франківської області № 560 від 08.05.2019 року (а.с. 11). Відповідно до Інформаційної довідки зі Спадкового реєстру (заповіти/спадкові договори) після смерті [PERSON] інформація в спадковому реєстрі відсутня. [INFO] [PERSON] померла, що підтверджується копією свідоцтва про смерть серії [NUMBER] від 30.11.2015 року (а.с. 17). Ще за життя [PERSON] заповіла все своє майно [PERSON] , що підтверджується копією заповіту від 28.07.2011 року (а.с. 14). [PERSON] прийняла спадщину після смерті [PERSON] , оскільки в шестимісячний термін подала до нотаріальної контори заяву про прийняття спадщини. Дані обставини підтверджуються копією спадкової справи № 204/2016 від 17.05.2016 року, заведеної приватним нотаріусом Дузінкевич С.М. Тлумацького районного нотаріального округу Івано-Франківської області після смерті [PERSON] , з якої вбачається, що [PERSON] є єдиним спадкоємцем в порядку спадкування за законом після смерті [PERSON] , інших спадкоємців в порядку спадкування за законом чи за заповітом немає. Отже, на момент звернення до суду позивач правомірно претендує на житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами, розташованими за адресою: [ADDRESS] . Позивачу в нотаріальному порядку відмовлено в оформленні спадщини за заповітом на житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами, розташованими [ADDRESS] , після смерті [PERSON] , оскільки відсутній правовстановлюючий документ, а саме Свідоцтво про право власності на нерухоме майно, що підтверджується постановою про відмову у вчиненні нотаріальної дії, виданою приватним нотаріусом Дузінкевич С.М. Тлумацького районного нотаріального округу Івано-Франківської області №266/02-31 від 11.05.2019 (а.с. 21). Зазначені обставини перешкоджають позивачу належним чином оформити право власності на житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами. Згідно ст. 392 ЦК України власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Згідно з ч. 1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. У відповідності до ч. 1 ст. 82 ЦПК України, обставини, які визнаються учасниками справи, не підлягають доказуванню, якщо суд не має обґрунтованого сумніву щодо достовірності цих обставин або добровільності їх визнання. Обставини, які визнаються учасниками справи, зазначаються в заявах по суті справи, поясненнях учасників справи, їхніх представників. Оскільки таке становище має місце по даній справі, суд вважає встановленими обставини, викладені позивачем в позовній заяві на обгрунтування своїх вимог. У відповідності до ч. 4 ст. 206 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд. За встановлених судом обставин, позов, з врахуванням уточнених позовних вимог, слід задовольнити. Відповідно до ч. 1 ст. 142 ЦПК України у разі укладення мирової угоди до прийняття рішення у справі судом першої інстанції, відмови позивача від позову, визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті суд у відповідній ухвалі чи рішенні у порядку, встановленому законом, вирішує питання про повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову. При такому вирішенні позову, враховуючи те, що відповідачі визнали позов до початку розгляду справи по суті, позивачу слід повернути 50 відсотків судового збору, сплаченого ним при поданні позову, а саме: 384 грн.20 коп. На підставі ст.ст. 549, 548 ЦК України (в редакції 1963 року), ст.ст. 316-319, 391, 392, 1216 - 1222, 1268 ЦК України (в редакції 2003 року),

Outcome: approved