Jurisdiction: civil
Date: 2014-01-19 00:00:00

Позивач звернулась до суду з вищевказаним позовом, посилаючись на те, що вона є власником 91/100 частин будинку [ADDRESS]. В даному житловому будинку зареєстрований [PERSON], який без поважних причин не проживає в спірному житлі близько 45 останніх років та не приймає участі у витратах на утримання будинку. У зв'язку з такими обставинами, позивач вважає, що вона як власник житла має право вимагати усунення перешкод у здійсненні права користування та розпорядження своїм майном, тому просить суд визнати відповідача таким, що втратив право користування жилим приміщенням відповідно до ст. ст. 71, 72 ЖК України. У судовому засіданні позивач та представник позивача позовні вимоги підтримали та просили суд їх задовольнити, пояснення надали аналогічні до тексту позовної заяви. Відповідач у судове засідання не з'явився, про розгляд справи був повідомлений у встановленому законом порядку, зокрема, через оголошення в пресі. Представники третіх осіб - Калинівської селищної ради Броварського району Київської області та Броварського районного відділу Управління державної міграційної служби України в Київській області в судове засідання не з'явились про розгляд справи були повідомлені належним чином, від останніх надійшли листи з проханням розглядати справу за їх відсутності. Допитаний в судовому засіданні свідок [PERSON] підтвердила те, що відповідач з 1968 року добровільно виїхав з будинку позивача та з того часу там більше ніколи не з'являвся. Суд, вислухавши пояснення позивача та його представника, свідка, повно і всебічно з'ясувавши обставини в справі, об'єктивно дослідивши докази, що мають юридичне значення для розгляду справи та вирішення спору по суті, знаходить позов таким, що підлягає задоволенню з наступних підстав. В ході розгляду справи судом встановлено, що 91/100 частин будинку [ADDRESS] належить позивачу на підставі договору дарування від 24 грудня 2004 року, що посвідчений приватним нотаріусом Броварського районного нотаріального округу Київської області [PERSON], реєстраційний номер 9056. Згідно будинкової книги у ній значиться по порядковому номеру №6 та 7 відповідач - [PERSON], [INFO], який був тимчасово прописаний (зареєстрований) з 14 жовтня 1967 року по 14 листопада 1968 року і виписаний 30 листопада 1968 року. Далі по послідовності за №9 останній був знову тимчасово прописаним з 30 листопада 1968 року по 30 листопада 1969 року. Як було встановлено, в ході розгляду справи, [PERSON] з 1968 року добровільно залишив спірний будинок та не проживає у ньому понад встановлений законом шестимісячний строк, що підтверджується актом депутата селищної ради С.М. Трикіша та поясненнями допитаного в судовому засіданні свідка. Згідно ст. 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном. Відповідно ст.71 ЖК України при тимчасовій відсутності наймача або членів його сім'ї за ними зберігається жиле приміщення протягом шести місяців. Якщо наймач або члени його сім'ї були відсутні з поважних причин понад шість місяців, цей строк за заявою відсутнього може бути продовжено наймодавцем. Згідно ст.72 ЖК України визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням внаслідок відсутності цієї особи понад встановлені строки, провадиться в судовому порядку. Відповідно ст.60 ЦПК України кожна особа повинна довести ті підстави, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень. Таким чином в ході розгляду справи на підставі наданих стороною позивача доказів судом встановлено, що відповідач добровільно без поважних причин не проживає за місцем своєї реєстрації за адресою: [ADDRESS]., тому суд прийшов до висновку, що позов підлягає задоволенню.

Outcome: approved