Jurisdiction: civil
Date: 2015-06-29 00:00:00

Позивач звернулась до суду з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання повнолітньої дитини, яка продовжує навчання, посилаючись на те, що відповідач є її рідним батьком, а третя особа [PERSON] - матірю. Все життя позивач проживає з матірю та знаходиться на її утриманні. Батько не проживає з ними з її народження, шлюб між батьками розірвано 29 вересня 2001 року. Відповідач [PERSON] сплачував аліменти на її утримання на користь матері у розмірі ? частини зі всіх видів заробітку (доходу) щомісяця до її повноліття, тобто до 28 травня 2015 року. На теперішній час вона навчається у Запорізькому авіаційному коледжі ім. О.Г. Івченка, по закінченні якого планує продовжити навчання в університеті. Заробітку матері на її утримання не вистачає. Відповідач має стабільний заробіток, що надає йому можливість утримувати її до закінчення навчання. У звязку з чим вона просить суд стягнути з відповідача на її користь аліменти щомісячно у розмірі ? частини зі всіх видів заробітку (доходу) і до закінчення навчання, але не пізніше, ніж до досягнення нею 23 років. У судове засідання позивач не зявилась, про дату, час та місце розгляду справи повідомлена належним чином (а.с. 14), через канцелярію суду подала заяву (а.с. 16), у якій просить розглянути справу за її відсутності, на позовних вимогах наполягає у повному обсязі. Відповідач [PERSON] у судове засідання не зявився, про дату, час і місце розгляду справи повідомлявся належним чином (а.с. 13), через канцелярію суду подав заяву про слухання справи за його відсутності, позовні вимоги визнає у повному обсязі (а.с. 17). Третя особа - [PERSON] у судове засідання не зявилась, про дату, час і місце розгляду справи повідомлялась належним чином (а.с. 15), через канцелярію суду подала заяву про слухання справи за її відсутності, позовні вимоги підтримує (а.с. 18). Відповідно до вимог ч. 2 ст. 197 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до переконання, що позов підлягає задоволенню з таких підстав. Встановлено, що відповідач [PERSON] та третя особа [PERSON] є батьками позивача [PERSON], [INFO], що підтверджується копією свідоцтва про народження серії І-ЖС № 327938, виданого 26 червня 1997 року Відділом реєстрації актів громадянського стану Вільнянського району Запорізької області (а.с. 2). Шлюб між батьками позивача розірвано 29 вересня 2001 року, про що свідчить копія свідоцтва про розірвання шлюбу серії І-ЖС № 109060, виданого 29 вересня 2001 року Відділом реєстрації актів громадянського стану Вільнянського районного управління юстиції Запорізької області (а.с. 7). До досягнення позивачем повноліття відповідач [PERSON] сплачував на користь третьої особи [PERSON] аліменти на утримання дочки [PERSON] у розмірі ? частини зі всіх видів заробітку (доходу) щомісяця (копія виконавчого листа а.с. 3-4). 28 травня 2015 року позивачу виповнилося 18 років. На теперішній час [PERSON] є студенткою 3-го курсу денного відділення Запорізького авіаційного коледжу ім. О.Г. Івченка (довідка з навчального закладу а.с. 5), а тому немає можливості працювати та потребує матеріальної допомоги. Відповідно до ст. 199 Сімейного кодексу України, якщо повнолітня дочка, син продовжують навчання і в звязку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобовязані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. В силу ст. 200 Сімейного кодексу України, суд визначає розмір аліментів на повнолітню дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у статті 182 Сімейного кодексу України. При визначенні розміру аліментів, в силу вимог ст. 182 Сімейного кодексу України, суд має враховувати: 1) стан здоровя та матеріальне становище дитини; 2) стан здоровя та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 4) інші обставини, що мають істотне значення. Згідно з п.п. 20, 21 постанови Пленуму Верховного Суду України № 3 від 15 травня 2006 року «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України про розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів», обовязок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчатися після досягнення повноліття (незалежно від форми навчання), виникає за обовязкової сукупності таких юридичних фактів: досягнення дочкою, сином віку, який перевищує 18, але є меншим 23 років; продовження ними навчання; потреба у звязку з цим у матеріальній допомозі; наявність у батьків можливості надавати таку допомогу. Суд, приймаючи до уваги викладене та те, що батьки зобовязанні утримувати повнолітніх дітей, які продовжують навчання за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу, а саме аліментний обовязок матері, батька не повязується з їхньою працездатністю, а лише з їх матеріальним станом, вважає за необхідне стягнути з відповідача аліменти у розмірі ? частини зі всіх видів заробітку (доходу) щомісячно до досягнення дитиною 23 років, але не пізніше, ніж до закінчення навчання. Таким чином, суд вважає за необхідне задовольнити позовні вимоги у повному обсязі. Відповідно до ч. 1 ст. 191 Сімейного кодексу України, аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня предявлення позову. Також в силу ст. 88 ЦПК України, суд стягує із відповідача в доход держави судовий збір у сумі 243 грн. 60 коп., від сплати яких позивач була звільнена при подачі позову до суду про стягнення аліментів. На підставі п. 1 ч. 1 ст. 367 ЦПК України, суд допускає негайне виконання рішення суду в частині стягнення аліментів - у межах суми платежу за один місяць. З урахуванням викладеного,

Outcome: approved