Jurisdiction: civil
Date: 2020-04-01 00:00:00

Позивач звернулась до суду з позовом, в уточнених позовних вимогах просила розірвати шлюб між сторонами, стягнути з відповідача аліменти по 1/6 частини від усіх його доходів, але не менше ніж 50% прожиткового мінімуму не кожну дитину відповідного віку до досягнення дитиною повноліття. В обґрунтування позовних вимог позивач зазначила, що сім`я фактично припинила своє існування, подальше збереження сім`ї суперечить інтересам сторін. Відповідач самоусунувся від виконання своїх батьківських обов`язків, добровільно кошти на утримання дітей не дає. Відповідач відзив не подав, про наявність поважних причин, які перешкоджають його подачі, суд не повідомлено, тому відповідно до ч. 8 ст. 178 ЦПК України, суд вирішує справу за наявними матеріалами. В судове засідання позивачка не з`явилася, подала до суду заяву про розгляд справи без її участі, уточнені позовні вимоги підтримала, просила позов задовольнити з підстав, зазначених в ньому. Відповідач в судове засідання не з`явився, причини неявки суду не повідомив, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином. Частина 1 ст. 280 ЦПК України встановлює, що суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; відповідач не подав відзив; позивач не заперечує проти такого вирішення справи. У відповідності до ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного висновку. Судом встановлено, що сторони перебувають в шлюбі, зареєстрованому 07.09.1996 року Житомирським міськвідділом реєстрації актів громадянського стану, про що складено відповідний актовий запис №1299. (а.с.16) Встановлено, що сторони є батьками [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] . (а.с.7-8) Згідно довідки №13 ЖБК «Полісся» від 10.01.2020 року разом з [PERSON] зареєстровані за адресою [ADDRESS] : донька - [PERSON] - 1997 року народження, донька - [PERSON] - 2008 року народження, син - [PERSON] - 2010 року народження, чоловік - [PERSON] - 1973 року народження. (а.с.23) Згідно статті 51 Конституції України та статті 24 Сімейного Кодексу України шлюб ґрунтується на вільній згоді дружини і чоловіка, примус до шлюбу не допускається. Відповідно до ст. 55 СК України дружина та чоловік зобов`язані спільно піклуватись про побудову сімейних відносин між собою та іншими членами сім`ї на почуттях взаємної любові, поваги, дружби, взаємодопомоги. Чоловік зобов`язаний утверджувати в сім`ї повагу до матері. Дружина зобов`язана утверджувати в сім`ї повагу до батька. Дружина та чоловік відповідальні один перед одним, перед іншими членами сім`ї за свою поведінку в ній. Відповідно до ч. 3 ст. 56 СК України кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до збереження шлюбних відносин є порушенням права чоловіка, дружини на свободу та особисту недоторканість. Згідно ч. 3 ст. 105 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до ст. 110 цього Кодексу. Беручи до уваги викладене, те, що добровільність шлюбу - одна з основних його засад, оскільки позивач скористався своїм правом та звернувся до суду з даним позовом, наполягає на розірванні шлюбу, подальше спільне життя подружжя і збереження сім`ї стали неможливим, оскільки сторони не підтримують сімейно-шлюбних стосунків, поновлювати сімейно-шлюбні відносини сторони наміру не мають, суд вважає за можливе задовольнити дану позовну вимогу та розірвати шлюб між сторонами. Статтею 27 Конвенції про права дитини, яку ратифіковано Постановою ВР № 789 ХІІ від 27.02.91 року (далі - Конвенція), передбачено право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батько (-ки) або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Способи виконання батьками обов`язку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними (ст. 180 СК України). Згідно із ч. 3 ст. 181 СК України, за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Відповідно до ст. 182 СК України, розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Статтею 7 Закону України «Про Державний бюджет України на 2020 рік» передбачено, що для дітей віком від 6 до 18 років з 1 січня 2020 року прожитковий мінімум становить 2218 грн. Згідно з вимогами ст. 182 Сімейного кодексу України суд враховує стан здоров`я та матеріальне становище дітей, відсутність доказів щодо наявності на утриманні відповідача інших неповнолітніх дітей чи непрацездатних осіб, а також те, що мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. За правилами ч. 2 ст. 183 СК України якщо стягуються аліменти на двох і більше дітей, суд визначає єдину частку від заробітку (доходу) матері, батька на їх утримання, яка буде стягуватися до досягнення найстаршою дитиною повноліття. З урахуванням викладеного та враховуючи розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, встановлений Законом України «Про державний бюджет на 2020 рік», суд дійшов висновку про обґрунтованість позовних вимог та необхідність стягнення з відповідача аліменти на утримання [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] у розмірі по 1/6 частки з усіх видів заробітку (доходу), але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку на кожну дитинущомісячно з дня подачі позову до суду та до досягнення дитиною повноліття. На підставі ч. 1 ст. 141 ЦПК України суд стягує з відповідача на користь держави судовий збір у розмірі 840,80 грн.

Outcome: approved