Jurisdiction: civil
Date: 2017-01-24 00:00:00

Позивач звернулась до суду з позовною заявою до [PERSON], [PERSON] про встановлення факту проживання однією сім»єю без реєстрації шлюбу, визнання майна спільною сумісною власністю подружжя, вказуючи що [INFO] року помер [PERSON], з яким позивач фактично проживала однією сім»єю без реєстрації шлюбу з 2006 року і по день смерті чоловіка. [INFO] р. від даного шлюбу народився [PERSON]. Позивач проживала з померлим однією сім»єю, вели спільне господарство, мали спільний побут та бюджет. За час спільного проживання було придбано офісні приміщення, які використовуються під розміщення медичного центру за адресою : [ADDRESS], а також в березні 2016 р. було внесено 400000 грн. на рахунок ПП «Надія». Оскільки вони фактично з померлим [PERSON] були чоловіком та дружиною та вели спільне господарство, просить встановити факт проживання [PERSON] та [PERSON] однією сім»єю без реєстрації шлюбу з 2006 р. по [INFO] р. Визнати за нею право спільної сумісної власності на офісні приміщення за адресою [ADDRESS] загальною площею 159,2 кв.м. Визнати за нею право спільної сумісної власності на кошти в сумі 400000 грн., які були внесені до ПП «Надія». В судовому засіданні позивач [PERSON] та її представник [PERSON] позов підтримали та просили його задовольнити. Відповідач [PERSON] представник відповідача [PERSON] [PERSON] в судовому засіданні позовні вимоги не визнали в повному обсязі та просили відмовити у їх задоволенні. Свої вимоги обґрунтовують тим, що [PERSON] дійсно мав спільну дитину з позивачкою та допомагав їм матеріально і займався вихованням сина, але фактично як чоловік та дружина вони не проживали, спільного господарства не вели. Представник третьої особи в судовому засіданні покладався в вирішенні даного спору на думку суду. В подальшому в судове засідання не з»явився. Заслухавши сторони, свідків, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що заява не підлягає до задоволення виходячи з наступного. Відповідно до вимог ст.10, 11, 60 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи в межах заявлених сторонами вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі; кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень; докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі; доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Судом встановлено, що відповідно до Свідоцтва про смерть Серії [NUMBER] виданого Відділом державної реєстрації актів цивільного стану по м. Черкаси Черкаського міського управління юстиції, актовий запис №1028, [PERSON] помер [INFO] року. Відповідно до ст. 3 СК України, сім'ю складають особи, які спільно проживають, пов'язані спільним побутом, мають взаємні права та обов'язки. Подружжя вважається сім'єю і тоді, коли дружина та чоловік у зв'язку з навчанням, роботою, лікуванням, необхідністю догляду за батьками, дітьми та з інших поважних причин не проживають спільно. Сім'я створюється на підставі шлюбу, кровного споріднення, усиновлення, а також на інших підставах, не заборонених законом і таких, що не суперечать моральним засадам суспільства. Згідно з положеннями частин 1, 2 ст. 21 СК України шлюбом є сімейний союз жінки та чоловіка, зареєстрований у державному органі реєстрації актів цивільного стану. Проживання однією сімєю жінки та чоловіка без реєстрації шлюбу не є підставою для виникнення у них прав та обовязків подружжя. Відповідно до ч. 1 ст. 36 цього Кодексу шлюб є підставою для виникнення прав та обовязків подружжя. Згідно із ст. 74 СК України, якщо жінка та чоловік проживають однією сімєю, але не перебувають у шлюбі між собою, або в будь-якому іншому шлюбі, майно, набуте ними за час спільного проживання, належить їм на праві спільної сумісної власності, якщо інше не встановлено письмовим договором між ними. На майно, що є обєктом права спільної сумісної власності жінки та чоловіка, які не перебувають у шлюбі між собою або в будь-якому іншому шлюбі, поширюються положення гл.8 цього Кодексу. Тобто при застосуванні ст. 74 СК України слід виходити з того, що ця норма поширюється на випадки, коли чоловік і жінка не перебувають у будь-якому іншому шлюбі та між ними склалися усталені відносини, які притаманні подружжю. Для визначення осіб як таких, що перебувають у фактичних шлюбних відносинах, для вирішення майнового спору на підставі ст.74 СК України суд повинен встановити факт проживання однією сімєю чоловіка та жінки без реєстрації шлюбу в період, упродовж якого було придбано спірне майно. Відповідно до ст. 256 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту проживання однією сім»єю чоловіка та жінки без шлюбу. У судовому порядку можуть бути встановлені факти від яких залежить виникнення, зміна або припинення ососбистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку встановлення. Як правило, для встановлення спільного проживання однією сімєю, до уваги беруться показання свідків про спільне проживання фактичного подружжя та ведення ними спільного побуту, документи щодо місця реєстрації (фактичного проживання) чоловіка та жінки, фотографії певних подій, документи, що підтверджують придбання майна на користь сім»ї, витрачання коштів на спільні цілі (фіскальні чеки, договори купівлі-продажу, договори про відкриття банківського рахунку, депозитні договори та інші письмові докази) тощо. Позивач [PERSON] в судовому засіданні обґрунтовувала свої вимоги тим, що вона проживала разом з померлим [PERSON] з 2006 року, про що свідчить акт опитування сусідів та довідка ДП «РЕУ» ПАТ «Житлобуд» №38 від 11.05.2016 р., наданими фотокартками. До матеріалів справи надано договір відновлювальної кредитної лінії «895050377INSURANCE1 ПАТ «Укрсоцбанк» від 13.06.2013 р., в якому вказано, що позивачка проживає з [PERSON] однією сім»єю як чоловік та дружина без реєстрації шлюбу. У [PERSON] та [PERSON] народився син [PERSON], [INFO] відповідно до Свідоцтва про народження Серії [NUMBER] виданого Відділом реєстрації актів цивільного стану по Соснівському району м. Черкаси Черкаського МУЮ, актовий запис №1179. Позивач просила на цій підставі встановити факт їхнього проживання однією сім»єю без реєстрації шлюбу з 2006 року. Як визначено Сімейним Кодексом України особи, які спільно проживають повинні бути пов»язані спільним побутом, мати взаємні права та обов»язки. Так, свідки з боку позивачки сусіди позивачки, [PERSON], [PERSON], в судовому засіданні пояснили, що позивачка і [PERSON] жили як чоловік і дружина. Вони є їх сусідами. З ними разом святкували у них новий 2016 рік. [PERSON] пояснила, що вони одна до одної часто заходили в гості випити каву. Свідок [PERSON] в судовому засіданні пояснила, що [PERSON] є давнім знайомим її чоловіка. Ходили до них на свята, часто святкували свята в них, то до себе запрошували в гості. Бували в гостях на Чигиринщині, там була і його дружина [PERSON]. В гостях вона була у них десь разів 15.Проживали як чоловік та дружина. [PERSON] завжди говорив, що це його дружина. Свідок [PERSON], в судовому засіданні пояснив, що знає [PERSON] більше 25 років. [PERSON] знає з того часу як ще не було у них дитини. Ходили один до одного в гості. Вони є кумами. [PERSON] купляв речі, забезпечував її та дитину. У [PERSON] мав маєток і вони часто туди їздили. Проживали вони однією сім»єю. Свідок [PERSON] в судовому засіданні пояснив, що був з [PERSON] знайомий раніше, так як вона подруга його дружини. [PERSON] з [PERSON] часто приїздили в м. Смілу, вони зустрічались, спілкувались. Потім, коли [PERSON] мати захворіла, [PERSON] їздила в м. Смілу дуже часто. [PERSON] вони як чоловік та дружина. Свідок [PERSON] в судовому засіданні пояснила, що вона є консьєржкою в даному будинку. Працює з 2012 року через дві доби. [PERSON] там бачила постійно. Вона там проживала з дитиною, мала ключі від квартири., до них приходила прибиральниця. Була хороша сім»я. [PERSON] возив в м. Смілу, так як у [PERSON] хворіла мати. Разом з тим свідок [PERSON] в судовому засіданні пояснив, що він знав [PERSON] з 1971 року. Вони друзі. В шлюбі [PERSON] був з першою дружиною і у них народився син [PERSON]. Позивачку [PERSON] він побачив з [PERSON] перший раз в магазині «Чайна колекція» і [PERSON] став з нею зустрічатись. Коли [PERSON] завагітніла вона стала проживати з [PERSON] в м. Черкаси. [PERSON] представляв її як дружину, але шлюб вони не укладали. Після скандалу, який виник у них десь років 3-4 назад, як у [PERSON] зникла велика сума грошей, [PERSON] поїхала до себе в м. Сміла і більше вони як чоловік та дружина не проживали. [PERSON] їздив у м. Сміла, забирав сина [PERSON], [PERSON] приїздила до [PERSON], але разом не проживали. Дані обставини він знає добре так як з [PERSON] до його смерті вони зустрічались десь 2-3 рази в неділю. Він часто бував в квартирі [PERSON]. Свідок [PERSON] в судовому засіданні пояснив, що він вів спільний бізнес з [PERSON]. Знає його з 1985 року. [PERSON] жив у батька в селі, а потім коли зробив ремонт в квартирі в м. Черкаси, переїхав. [PERSON] знає десь з 2007-2008 року, коли вона працювала в магазині. [PERSON] представляв [PERSON] як кохану жінку і став деякий час проживати з нею в квартирі. Пізніше у них виникли складнощі і [PERSON] стала проживати в м. Сміла, а до [PERSON] тільки приїздила з сином. Спільного господарства вони не вели. [PERSON] був вільною людиною, у нього було багато жінок. Він жив і в м. Запоріжжя, і в батьків, і в інші місця від»їздив, так як у нього був бізнес. Коли померла його мати, він періодично жив у батька. Також зазначив, що він дуже часто бував в квартирі [PERSON] і ні речей, ні [PERSON] він не бачив. Свідок [PERSON] в судовому засіданні пояснила, що [PERSON] її колишній чоловік. Мають сина [PERSON]. Разом вони проживали з 1984 року по 2008 рік. Вели спільний бюджет. [PERSON] проживав з нею у м. Запоріжжі, але часто, в зв»язку з бізнесом виїздив і до м. Черкаси і в інші місця. Знає, що позивачка народила дитину від [PERSON], по що він їй сам розповідав. Сім»ї він з [PERSON] не збирався створювати так як у нього завжди було багато жінок. Свідок [PERSON], в судовому засіданні пояснила, що з [PERSON] вона познайомилась в 2005 році. З 2006 року у них стали близькі стосунки. Потім вона дізналась, що у нього є дитина від іншої жінки. Дитині тоді вже було 7 місяців і вони розійшлися, але продовжували зустрічатись. Вона неодноразово була в квартирі у [PERSON], він допомагав їй будувати будинок. Перед 2016 роком вона особисто в квартирі [PERSON] допомагала вішати картини. Про [PERSON] вона знала від [PERSON], який говорив, що це мати його дитини. Спільного господарства вони не вели. Свідок [PERSON] пояснив, що [PERSON] знає давно. Деякий час в квартирі проживала [PERSON], але потім вони розійшлися. В 2014 році вони разом з ним поїхали в Карпати. Коли повернулись [PERSON] йому повідомив, що у нього зникла велика сума грошей. Він викликав міліцію і написав заяву на [PERSON]. З того часу [PERSON] більше не проживала в квартирі, а тільки приїздила з дитиною. У [PERSON] було багато інших жінок і він [PERSON] своєю дружиною не вважав. Свідок [PERSON] в судовому засіданні пояснив, що він є двоюрідним братом [PERSON]. Знає його дружину [PERSON], сина [PERSON] та сина [PERSON]. [PERSON] чув і знає що вона народила йому сина. В квартирі у [PERSON] він часто був. [PERSON] сам і [PERSON] там не бачив. Бачив приходила домогосподарка. З 2013 року [PERSON] став займатись садівництвом в с. Іванівка Чигиринського району і там останнім часом він і проживав. Свідок [PERSON] пояснив, що робив ремонт у квартирі по [ADDRESS] Влітку 2015 року встановлював в квартирі сейф, вішав картини. В квартирі жив [PERSON], більше ніхто. Дитячих речей там не було. [PERSON] він бачив декілька разів в період будівництва квартири, десь в 2008 році. Аналогічні покази дав свідок [PERSON] Свідок [PERSON] пояснила, що вона дружина [PERSON] брата. В квартирі вона бувала часто. Останнім часом [PERSON] жив в с. Іванівка Чигиринського району. [PERSON], так як їздили в 2009 році на море разом. [PERSON] її знайомив з іншими жінками. Однією сім»єю з [PERSON] він ніколи не проживав. Приходив часто до них в гості, але тільки з дитиною і без [PERSON]. Свідок [PERSON] в судовому засіданні пояснив, що він є рідним братом [PERSON]. З 2006 року брат проживав у м. Запоріжжя з першою дружиною, так як він вів бізнес по всій Україні. В 2008 році батько подарував квартиру брату в м. Черкаси. В 2009 році брат його повідомив, що у нього народився син [PERSON]. З [PERSON] він познайомився в 2009 році, коли вже родився у брата син. Разом брат з позивачкою не проживали. Позивачка деякий час проживала в квартирі брата. Після крадіжки грошей у брата, позивачка більше не проживала, ніяких речей в квартирі вона не мала. Разом з тим, відповідачами до суду надані докази, які спростовують факт проживання позивачки з [PERSON] як чоловік і дружини з 2006 року. Відповідно довідки № 543/02.09 від 25.10.2016 року, виданої виконавчим комітетом Іванівської сільської ради, [PERSON] проживав на території Іванівської сільської ради з 01.05.2013 року до 14.06.2016 року. Згідно договору №228/Ч від 01.01.2016 року централізованого спостереження технічних засобів сигналізації, встановлених на квартирі або іншому приміщенні громадян з реагування ГЗПЦО укладеного між Управлінням поліції охорони в Черкаській області та [PERSON] на квартиру [ADDRESS], останній дозволив здавати під охорону та знімати з охорони довіреним особам : [PERSON], брату та [PERSON] - дружині брата, що в свою чергу і спростовує посилання позивачки на спільне сумісне проживання її з померлим [PERSON] З наданої копії трудової книжки [PERSON] вбачається, що 21.01.2015 року вона призначена на посаду вчителя англійської мови Смілянської загальноосвітньої школи згідно наказу № 17к від 19.01.2015 року, що в свою чергу підтверджує факт проживання позивачки саме в м. Сміла. Сам факт реєстрації позивачки в квартирі [ADDRESS], що підтверджується копією по квартирної картки, не доводить встановлення факту проживання позивачки з [PERSON], як чоловіка та дружини. Позивачем додано до матеріалів справи копію договору відновлювальної кредитної лінії між ПАТ «Укрсоцбанк» та [PERSON] від 13.06.2013 року в якому зазначена заява [PERSON] якою вона дає згоду , з яким проживає однією сім»єю, але не перебуває у шлюбі, на укладення даного договору. Суд оцінює критично даний доказ постільки, як пояснила сама позивач та підтвердили свідки, що даний договір укладався на придбання автомобіля позивачці. Відповідачі не заперечували факту того, що [PERSON] робив подарунки [PERSON] та своєму сину [PERSON]. В той же час до суду надано кредитний договір від 30.12.2013 року між ПАТ «Укрсоцбанком» та [PERSON] в якому зазначено про відсутність проживання однією сім»єю з жінкою без реєстрації шлюбу. Даний запис зроблений [PERSON] власноручно та підписано заяву З наданих письмових пояснень відповідача [PERSON] вбачається, що його син [PERSON], який помер [INFO] р. перебував в офіційному шлюбі лише з [PERSON] та проживав разом з нею до 2008 р. в м. Запоріжжя, в м. Черкаси їздив у відрядження по роботі. В квартирі [ADDRESS] став проживати з 2008 р. Стосунки у [PERSON] були завжди не з одною жінкою, наміру для одруження з позивачкою він не мав, і представляв її як матір свого сина, а не як дружину. Аналізуючи фотокартки з місць відпочинку, застільних свят неможливо зробити категоричний висновок про перебування сторін у шлюбних відносинах, оскільки вони можуть як підтверджувати ці обставини так і спростовувати, оскільки можуть бути трактовані як доказ дружніх, а не сімейних відносин, тому дані докази не можуть бути визнані судом як беззаперечні та покладені в основу рішення. Із встановлених обставин, суд вважає, що позивачем не доведено суду обставин, що вона проживала з [PERSON] разом з 2006 року, вела з ним спільне господарство, вела спільний бюджет. Чинне законодавство передбачає, що без доведеності вказаних обставин, суд не вправі визнати факт перебування сторін в шлюбних відносинах без реєстрації шлюбу. Згідно ст. 60 ЦПК України, кожна сторона зобов»язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх заперечень і вимог. Виходячи з положення ч.4 с.60 ЦПК України, доказування не може ґрунтуватись на припущеннях. Суд дослідивши всі надані сторонами докази дійшов висновку, що позивач не навела достатніх доказів того, що в період з 2006 року по 2016 рік вона проживала однією сім»єю, перебувала у фактичних шлюбних відносинах, підтримуючі подружні відносини з веденням спільного господарства. Позивач не довела, що в цей період мала спільний бюджет, вела спільне господарство з [PERSON] Навпаки, наявні матеріали справи вказують на те, що кожний з них жив своїм життям, однак при цьому підтримували дружні, близькі стосунки. Оскільки під час розгляду справи були визнані необгрунтованими доводи позивача про встановлення факту проживання однією сім»єю чоловіка та жінки без реєстрації шлюбу, тому майно, яке просить позивачка визнати як об»єкт спільної сумісної власності, а саме : на офісні приміщення по [ADDRESS] та грошові кошти в сумі 400000 гривень, які внесені в якості пайового внеску до приватного підприємства «Надія», не можуть бути визнані спільним майном подружжя. Крім посилання позивача про те, що це є спільним майном та придбавалось за спільні кошти, суду не надано ніяких підтверджуючих матеріалів. В матеріалах справи мається довідка ПП «Надія» про те, що у період з 01.01.2015 року по 14.06.2016 року жодних договорів чи угод між ПП «Надія» та [PERSON] не укладались і кошти на рахунок ПП «Надія» не надходили. Згідно правової позиції ВСУ в постанові від 07.12.2016 року у справі № 6-1568 цс16 зазначено, що належність майна до спільної сумісної власності подружжя визначається не тільким фактом придбання його під час шлюбу, але і спільною участю подружжя коштами або працею в набутті майна. Відповідно до ст. 74 СК України, якщо жінка та чоловік проживають однією сім'єю, але не перебувають у шлюбі між собою або в будь-якому іншому шлюбі, майно, набуте ними за час спільного проживання, належить їм на праві спільної сумісної власності, якщо інше не встановлено письмовим договором між ними. На майно, що є об'єктом права спільної сумісної власності жінки та чоловіка, які не перебувають у шлюбі між собою або в будь-якому іншому шлюбі, поширюються положення глави 8 цього Кодексу. Аналіз указаних норм дає підстави для висновку, що ст. 74 СК України поширюється на правовідносини між чоловіком та жінкою, які проживають у фактичних шлюбних відносинах, і для визнання майна, придбаного під час фактичних шлюбних відносин, спільною сумісною власністю необхідні докази: ведення спільного господарства, наявності у сторін спільного бюджету, проведення спільних витрат, придбання іншого майна в інтересах сім'ї. Саме ця правова позиція викладена у постанові Верховного Суду України від 12 грудня 2012 року у справі № 6-148цс12, відповідно дост. 360-7 ЦПК України висновок щодо застосування норм права, викладений у постанові Верховного Суду України, має враховуватися іншими судами загальної юрисдикції при застосуванні таких норм права. Аналізуючи викладене, оцінюючи зібрані по справі докази, в результаті їх повного та всебічного розгляду, суд вважає, що вимоги позивачки не знайшли свого підтвердження в судовому засіданні, а тому не підлягають до задоволення. На підставі викладеного,

Outcome: dismissed