overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2017-01-26 00:00:00

Позивач звернулась до суду з позовом до відповідача [PERSON] про позбавлення батьківських прав, посилаючись на те, що вони перебували у зареєстрованому шлюбі з 05 вересня 2010 року до 03 лютого 2015 року. Від даного шлюбу народилась донька [PERSON], [INFO]. Батько [PERSON] життям та вихованням доньки не цікавиться, не піклується про неї, матеріальної допомоги на її утримання не надає, ухиляється від її виховання та утримання. В судовому засіданні позивач та її представник позовні вимоги підтримали і просять їх задовольнити. Представник третьої особи в судовому засіданні покладається на думку суду. Відповідач в судове засідання не з'явився, про день та час слухання справи повідомлений належним чином, причини неявки суду не повідомив, заяв чи клопотань в судове засідання не направляв. Враховуючи вимоги ст.224 ЦПК України, а також беручи до уваги згоду позивача по справі, суд вважає за можливе провести заочний розгляд справи на підставі тих доказів, які є в матеріалах справи. Заслухавши пояснення сторін, вивчивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що [PERSON] та [PERSON] перебували в зареєстрованому шлюбі, який розірваний 03 лютого 2015 року. Після розірвання шлюбу позивач змінила прізвище з «[PERSON]» на «[PERSON]». Від даного шлюбу мають доньку [PERSON], [INFO]. [PERSON] є батьком [PERSON], [INFO], що підтверджується свідоцтвом про народження серія [NUMBER]. [PERSON] однією сім'єю зі своєю донькою [PERSON] не проживає, участі у її вихованні та утриманні не приймає, не намагається зустрітися з нею, не допомагає матеріально, не цікавився її життям, що свідчить про ухилення ним від виконання своїх батьківських обов'язків. Дитина перебуває на утриманні матері [PERSON], яка забезпечує її всім необхідним для розвитку та піклування. Вказані обставини підтверджуються довідкою-розрахунком заборгованості по аліментах [PERSON] від 06.09.2016 року, копією акту обстеження житлово-побутових умов, копією довідки лікаря-педіатра від 08.09.2016 року. Особи можуть бути позбавлені батьківських прав лише щодо дитини, яка не досягла 18 років, і тільки з підстав, передбачених ст. 164 Сімейного кодексу України. Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 164 Сімейного кодексу України, мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він ухиляються від виконання своїх обов'язків по вихованню дитини. У п.15 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» від 30 березня 2007 року № 3 зазначено, що позбавлення батьківських прав (тобто прав на виховання дитини, захист її інтересів, на відібрання дитини від інших осіб, які незаконно її утримують, та ін.), є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківських обов'язків. Суд вважає, що ці обставини в сукупності взяті, дають підстави позов задоволити повністю, позбавити відповідача батьківських прав відносно його малолітньої дитини.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-03-24 00:00:00

Позивач звернулась до суду з позовом до відповідача [PERSON] про розірвання шлюбу зареєстрованого 27.11.1998 р. Хортицьким відділом реєстрації актів громадянського стану м. Запоріжжя Україна , актовий запис № 635. Позивач [PERSON] в судовому засіданні просить позовні вимоги задовольнити, розірвати шлюб. Відповідач [PERSON] допитаний в порядку ст. 132 ЦПК України позовні вимоги визнає в повному обсязі, просить слухати справу за його відсутністю. У судовому засіданні встановлено, що сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі з 27.11.1998 р. Шлюбні відносини між [PERSON] та [PERSON] фактично припинені, сторони спільне господарство не ведуть. Відповідач [PERSON] мав проблеми із законом, був неодноразово засуджений, на даний час знаходиться у Запорізькому слідчому ізоляторі. Примирення між сторонами не можливе. Спору між сторонами щодо поділу майна або утримання дітей немає. Спільне життя подружжя не склалося, оскільки між ними відсутнє взаєморозуміння у рішенні життєво-важливих питань, почуття любові, поваги втрачене, подальше збереження шлюбу не можливе. Сторони створити міцної сім'ї за час спільного проживання не змогли, внаслідок чого шлюб фактично розпався, подружні стосунки припинились, подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б їхнім інтересам. Відповідно до ч. 2 ст. 104 Сімейного кодексу України шлюб припиняється внаслідок його розірвання. Вивчивши матеріали справи, вислухавши пояснення позивача, суд приходить до висновку, що позовні вимоги законі, обґрунтовані та підлягають задоволенню .

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-10-01 00:00:00

Позивач звернулась до суду з позовом до відповідача [PERSON] про розірвання шлюбу, мотивуючи свої вимоги тим, що причинами розпаду сім'ї стали відсутність взаєморозуміння, несумісність характерів, різні погляди на життя, втрата почуття любові та взаємоповаги. Від вказаного шлюбу неповнолітніх дітей не мають. Шлюбні відносини припинені вже 2 рокі, подальше спільне життя та збереження сім'ї, на думку позивача - не можливе, в зв'язку з чим просить позов задовольнити. Позивач в судове засідання не з'явилась, про час та місце розгляду справи повідомлена належним чином, надала суду заяву, згідно якої свої позовні вимоги підтримує в повному обсязі, просить справу розглянути за її відсутністю, та залишити їй прізвище «[PERSON]».(а.с.11). Відповідач до суду не з'явився, про час та місце розгляду справи сповіщений належним чином, надав суду заяву з проханням розглянути справу у його відсутність та наполягав на розірванні шлюбу з позивачем по справі.(а.с. 12). Розглянувши подані заяви, дослідивши письмові матеріали справи, оцінивши зібрані у справі докази у їх сукупності, суд дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню. Суд вважає, що між сторонами виникли правовідносини, що випливають із сімейного законодавства, пов'язані з розірванням шлюбу. Відповідно до частини 3 статті 105 Сімейного Кодексу України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до статті 110 цього Кодексу. За правилами, встановленими ч.2 ст. 112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Судом встановлено, що сторони по справі зареєстрували шлюб 21 липня 1987 року Палацом урочистих подій м.Одеси, на підставі актового запису № 2691, що підтверджується свідоцтвом про укладення шлюбу серії [NUMBER] (а.с.5). Від цього шлюбу сторони не мають неповнолітніх дітей, відповідач відмовився розірвати шлюб в органах РАЦС добровільно, що змусило позивача звернутись до суду з даним позовом. Сторони миритися не бажають, позивач наполягає на розірванні шлюбу. Враховуючи, що регулювання шлюбно-сімейних правовідносин здійснюється на принципах добровільності, взаємоповаги, взаєморозуміння, а держава забезпечує принцип свободи шлюбу та принцип свободи розірвання шлюбу. Суд вважає встановленим, що між сторонами втрачено взаєморозуміння, збереження сім'ї та поновлення шлюбних відносин неможливо, заява про розірвання шлюбу відповідає дійсній волі чоловіка та дружини, після розірвання шлюбу не будуть порушені особисті права подружжя. Відповідно до ст. 113 СК України, за заявою, суд вважає за необхідним залишити позивачці прізвище, яке вона отримала під час державної реєстрації вказаного шлюбу, що розривається - «[PERSON]» Судовий збір по справі складає 243,60 грн., який повністю сплачено позивачем при зверненні до суду. Враховуючи вищеназвані обставини, суд приходить до висновку, що шлюб між сторонами існує формально, а тому підлягає розірванню. На підставі вищенаведеного та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-06-01 00:00:00

Позивач звернулась до суду з позовом до відповідача [PERSON] про розірвання шлюбу, мотивуючи свої вимоги тим, що спільне життя з відповідачем не склалося, через постійні конфлікти, які виникали через образи та інше. Від вказаного шлюбу дітей не мають Шлюбні відносини припинені, подальше спільне життя та збереження сім'ї, на думку позивача - не можливе, в зв'язку з чим просить позов задовольнити. Позивач в судове засідання не з'явилась, про час та місце розгляду справи повідомлена належним чином, надала суду заяву, згідно якої свої позовні вимоги підтримує в повному обсязі, просить справу розглянути за її відсутністю, та відновити їй дошлюбне прізвище «[PERSON]».(а.с.9). Відповідач до суду не з'явився, про час та місце розгляду справи сповіщений належним чином, надав суду заяву з проханням розглянути справу у його відсутність та наполягав на розірванні шлюбу з позивачем по справі.(а.с.10). Розглянувши подані заяви, дослідивши письмові матеріали справи, оцінивши зібрані у справі докази у їх сукупності, суд дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню. Суд вважає, що між сторонами виникли правовідносини, що випливають із сімейного законодавства, пов'язані з розірванням шлюбу. Відповідно до частини 3 статті 105 Сімейного Кодексу України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до статті 110 цього Кодексу. За правилами, встановленими ч.2 ст. 112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Судом встановлено, що сторони по справі зареєстрували шлюб 12 січня 2009 року Березняківською сільською радою Смілянського району Черкаської області України, на підставі актового запису № 1, що підтверджується свідоцтвом про укладення шлюбу серії [NUMBER] (а.с.3). Від цього шлюбу сторони не мають дітей, відповідач відмовився розірвати шлюб в органах РАЦС добровільно, що змусило позивача звернутись до суду з даним позовом. Сторони миритися не бажають, позивач наполягає на розірванні шлюбу. Враховуючи, що регулювання шлюбно-сімейних правовідносин здійснюється на принципах добровільності, взаємоповаги, взаєморозуміння, а держава забезпечує принцип свободи шлюбу та принцип свободи розірвання шлюбу. Суд вважає встановленим, що між сторонами втрачено взаєморозуміння, збереження сім'ї та поновлення шлюбних відносин неможливо, заява про розірвання шлюбу відповідає дійсній волі чоловіка та дружини, після розірвання шлюбу не будуть порушені особисті права подружжя. Відповідно до ст. 113 СК України, за заявою, суд вважає за необхідне відновити позивачці прізвище, яке вона змінила під час державної реєстрації вказаного шлюбу, що розривається - «[PERSON]» Судовий збір по справі складає 243,60 грн., який повністю сплачено позивачем при зверненні до суду. Враховуючи вищеназвані обставини, суд приходить до висновку, що шлюб між сторонами існує формально, а тому підлягає розірванню. На підставі вищенаведеного та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2020-06-02 00:00:00

Позивач звернулась до суду з позовом до відповідача [PERSON] про розірвання шлюбу посилаючись на те, що подружжя має різні погляди на життя, шо призвело до втрати поваги та любові. Подружжя припинило шлюбні стосунки та ведення спільного господарства з кінця 2017 року. На даний час, як вважає позивач, їх шлюб існує формально і подальше спільне проживання та збереження шлюбу буде суперечити її інтересам. Від спільного життя мають неповнолітню дитину - [PERSON] , [INFO] . В поданій до суду заяві позивач просила розглянути справу за її відсутності, позов задовольнити. Відповідач в судове засідання не з`явився, про дату, час і місце судового засідання повідомлявся належним чином, причини неявки суду не повідомив,заперечень на позов не надав. Зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 280 ЦПК України. Вивчивши матеріали справи, оцінив надані позивачем докази, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що сторони знаходяться в шлюбі, який було зареєстровано 21 січня 2011 року Відділом державної реєстрації актів цивільного стану по м. Харкову Харківського міського управління юстиції, актовий запис №36. Від спільного життя мають неповнолітню дитину - [PERSON] , [INFO] . Під час спільного життя між подружжям останнім часом виникали конфлікти з приводу того, що подружжя має різні погляди на життя. На даний час шлюб існує формально, подружжя не веде спільне господарство та не підтримує шлюбно-сімейні стосунки. Поновлювати ці стосунки позивач не бажає і вважає, що це буде суперечити її інтересам. Шлюбно-сімейні стосунки припинені з грудня 2017 року. Відповідно до ч. 2 ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, що мають істотне значення. При встановлених обставинах суд вважає, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам позивача, тому шлюб між подружжям слід розірвати. Згідно ст. 113 СК України особа, яка змінила своє прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Позивач не виявила бажання щодо відновлення дошлюбного прізвища. Відповідно до ст. ст. 12, 13, 141, 247 ч.2, 263, 264, 265, 280, 289 ЦПК України, ст. ст. 110 - 112 Сімейного кодексу України, суд -

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-01-05 00:00:00

Позивач звернулась до суду з позовом до відповідача [PERSON] про розірвання шлюбу, посилаючись на те, що сім`я розпалася. В обґрунтування своїх вимог позивач зазначила, що 05.05.2001 року Червонозаводським районним управлінням юстиції м.Харкова зареєстровано шлюб між нею та відповідачем, про що зроблено відповідний актовий запис №162. Від шлюбу подружжя має неповнолітню дитину - [PERSON], [INFO]. Однак, причиною розірвання шлюбу є те, що між подружжям постійно виникали суперечки, внаслідок того, що кожен із них має різні погляди на сімейне життя та ведення спільного господарства. Останні п`ять років подружжя разом не проживає. Дитина проживає разом із матір'ю, з відповідачем не спілкується. У зв'язку з вищевикладеним, сторони припинили між собою шлюбні відносини, перестали вести спільне господарство, втратили будь-які почуття один до одного і вирішили розірвати шлюб. Посилаючись на дані обставини позивач просила суд розірвати шлюб між нею та відповідачем. В судовому засіданні позивач позовні вимоги підтримала у повному обсязі, просила суд їх задовольнити, вказала, що спору про місце проживання дитини і розподіл спільного нажитого майна подружжя не має, дитина буде мешкати разом з нею. Відповідач в судове засідання не з`явився, про час і місце судового засідання повідомлений належним чином. Дослідивши матеріали цивільної справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню, виходячи з наступного. Судом достовірно встановлено, що 05.05.2001 року Червонозаводським районним управлінням юстиції м.Харкова зареєстровано шлюб між нею та відповідачем, про що зроблено відповідний актовий запис №162, що підтверджується оригіналом свідоцтвом про шлюб серії І-ВЛ№125410 (а.с.3). Згідно свідоцтва про народження дитини серії І-ВЛ №197533 відповідач є батьком [PERSON], [INFO] (а.с.5). Як вказано в позовній заяві причиною розпаду сім'ї стало те, що між подружжям відсутнє взаєморозуміння, спільне господарство не ведеться та подружжя останні 5 років вони проживає окремо. Усі заходи щодо примирення сторонами вичерпано, примирення є неможливим. Тому суд приходить до висновку, що позовні вимоги позивача про розірвання шлюбу між нею та відповідачем підлягають задоволенню. Згідно з ч.3 ст.105 Сімейного кодексу України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до статті 110 цього Кодексу. Частиною 1 статті 110 СК України передбачено, що позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя. Таким чином, приймаючи до уваги положення ст. 112 СК України, про те що суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення, суд вважає можливим шлюб між сторонами розірвати. Відповідно до ст..88 ЦПК України, витрати, пов'язані із розірванням шлюбу, суд покладає на відповідача.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-11-14 00:00:00

Позивач звернулась до суду з позовом до відповідача, [PERSON], та просила стягнути з [PERSON], [INFO], аліменти на її користь на утримання дочки [PERSON], [INFO], дочки [PERSON], [INFO], у розмірі 1/3 частини від всіх видів заробітку, але не менше 30 % прожиткового мінімуму для дітей відповідного віку, щомісячно, починаючи стягувати від дня предявлення позову до суду і до досягнення дочками повноліття. \~Позов вмотивований тим, що відповідач\~ не надає матеріальну допомогу на утримання дітей. У судовому засіданні позивач вимоги позову підтримала і просила задовольнити. Відповідач позов визнав. Дослідивши письмові докази, заслухавши сторони, вивчивши матеріали справи суд знаходить, що позовні вимоги підтверджені належними та допустимими доказами і підлягають задоволенню, за наступних підстав та міркувань. Як встановлено судом, сторони уклали шлюб зареєстрований 01.03.2008 року відділом реєстрації актів цивільного стану Городнянського районного управління юстиції Чернігівської області (актовий запис № 10), що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії 1-ЕЛ № 032729 (а.с.5). Судом встановлено, що позивач та відповідач мають спільних дітей. \~ Згідно свідоцтва про народження серії 1-ЕЛ № 059573, виданого 10 червня 2008 року виконкомом Пекурівської сільської ради Городнянського району Чернігівській області, встановлено, що [PERSON] народилася\~26 травня 2008 року, про що\~ зроблено відповідний актовий запис за № 05 від 10.06.2008 року. Батько [PERSON], мати [PERSON] (а.с.6). \~ \~ \~ \~З дослідженого в судовому засіданні свідоцтва про народження серії І-ЕЛ № 115658, виданого 02 лютого 2012 року виконкомом Пекурівської сільської ради Городнянського району Чернігівської області, встановлено, що [PERSON] народилася 16 січня 2012 року, про що зроблено відповідний актовий запис за № 01 від 02.02.2012року. Батько [PERSON], мати [PERSON] (а.с. 7). Як вбачається із довідки\~ № 471 від 01.11.2016 року (а.с.4) позивач зареєстрована та проживає на території Пекурівської сільської ради Городнянського району Чернігівської області за адресою : с. Пекурівка, вул. Центральна, 67. Відповідач підтвердив, що діти проживають разом з позивачем. У відповідності до ч.1 ст.180 СК України, батьки зобовязані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до ч.3 ст.181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька, і (або) у твердій грошовій сумі. Відповідно до ч.2 ст.182 СК України мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, за винятком випадків, встановлених ст.184 цього кодексу. Зважаючи на стан здоровя сторін, наявний обовязок забезпечувати дитину, суд приходить до висновку, що з відповідача слід стягнути аліменти на утримання неповнолітніх дітей у розмірі 1/3 частини від всіх видів заробітку (доходів), але не менше 30 % прожиткового мінімуму для\~ дитини відповідного віку. У відповідності до вимог ст.88 ЦПК України судові витрати по справі слід стягнути з відповідача.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-09-21 00:00:00

\~ Позивач звернулась до суду з позовом до відповідача, [PERSON], та просила стягнути з [PERSON], [INFO], зареєстрованого за адресою : [INFO] аліменти на утримання доньки [PERSON], [INFO], у розмірі 1/4 частки з усіх видів його заробітку ( доходу ), але не менше 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісяця, починаючи стягувати з дня предявлення позову і до досягнення донькою повноліття. [PERSON] вмотивований тим, що відповідач\~ не надає матеріальну допомогу на утримання дитини. У судове засідання позивач не зявилась, оскільки надала до суду заяву з проханням справу розглянути без її участі та задовольнити позовні вимоги. В заяві також позивач зазначила, що у разі неявки відповідача в судове засідання не заперечує проти ухвалення заочного рішення /а.с. 14/. Згідно положень ч.2 ст.158 ЦПК України, особа, яка бере участь у справі, має право заявити клопотання про розгляд справи за її відсутності. Відповідач у судовому засіданні позов визнав, проти стягнення з нього обумовленої в позові частки доходу не заперечував. Дослідивши письмові докази, заслухавши відповідача, вивчивши матеріали справи суд знаходить, що позовні вимоги підтверджені належними та допустимими доказами і підлягають задоволенню, за наступних підстав та міркувань. Як встановлено судом, сторони уклали шлюб зареєстрований 25.04.2015 року виконавчим комітетом Бутівської сільської ради Городнянського району Чернігівської області (актовий запис № 03), що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії І-ЕЛ № 092033 (а.с.3) Згідно свідоцтва про народження серії І-ЕЛ № 171623, виданого 21 липня 2015 року відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Городнянського районного управління юстиції у Чернігівській області, встановлено, що [PERSON] народилася\~17 липня 2015 року, про що\~ зроблено відповідний актовий запис за № 78 від 21.07.2015 року. Батько [PERSON], мати [PERSON] (а.с.4). Як вбачається із довідки № 6013 від 14.09.2016 року (а.с.5) позивач зареєстрована та проживає разом з дитиною. У відповідності до ч.1 ст.180 СК України, батьки зобовязані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до ч.3 ст.181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька, і (або) у твердій грошовій сумі. Відповідно до ч.2 ст.182 СК України мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, за винятком випадків, встановлених ст.184 цього кодексу. Зважаючи на стан здоровя сторін, наявний обовязок забезпечувати дитину, суд приходить до висновку, що з відповідача слід стягнути аліменти на утримання неповнолітньої дитини у розмірі 1/4 частини від всіх видів заробітку (доходів), але не менше 30 % прожиткового мінімуму для\~ дитини відповідного віку. У відповідності до вимог ст.88 ЦПК України судові витрати по справі слід стягнути з відповідача.

Outcome: approved