Jurisdiction: civil
Date: 2015-06-23 00:00:00

Позивач звернулась до суду з позовом, в якому зазначила, що з відповідачем [PERSON] перебувала в зареєстрованому шлюбі з 1994 по 2014 рік. Від шлюбу мають доньку: [PERSON], [INFO]. Позивач вказує на те, що батько дитини не надає матеріальної допомоги на утримання доньки, яка продовжує навчання, хоча має таку можливість. У зв»язку з наведеним просить стягнути з відповідача аліменти в розмірі 1500 грн. щомісячно. В судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримав, з урахуванням уточнень просив стягнути з відповідача 1000,00 грн. щомісячно. При цьому зауважив, що відповідач має у користуванні транспортний засіб, надає послуги з перевезення пасажирів. Відповідач позовні вимоги не визнав, підтвердив, що дійсно, має транспортний засіб, який на праві власності належить його батькові, надає послуги з перевезення пасажирів. Рівня доходів не вистачає на сплату аліментів на утримання дочки, яка продовжує навчання. Звертав увагу, що сплачує аліменти на утримання неповнолітньої дитини. Залучена до участі в справі третя особа [PERSON], позов підтримала. Заслухавши пояснення учасників, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає частковому задоволенню з наступних підстав. Сторони по справі [PERSON] та [PERSON], є батьками повнолітньої [PERSON], [INFO]. [PERSON] продовжує навчання у Київському національному університеті ім. Тараса Шевченка, денної форми навчання. Термін навчання по червень 2017 року. Вказана обставина підтверджується довідкою вказаного навчального закладу (а.с.8). змістом рішення Богунського районного суду м. Житомира від 05.11.2014 року (а.с.5). За місцем навчання [PERSON] отримує стипендію, середній рівень якої за період з липня по грудень 2014 року становить 821 грн. щомісячно. Згідно ч. 1 ст. 199 СК України якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв'язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов'язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. У відповідності до ч. 1 ст. 200 СК України суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у статті 182 цього Кодексу. Згідно положень ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров'я та матеріальне становище дитини; стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. Судом встановлено, що відповідач має можливість надавати матеріальну допомогу на утримання дочки. Опитані в судовому засіданні свідки [PERSON], [PERSON] пояснили, що їм відомо про здійснення відповідачем послуг з перевезення пасажирів належним йому транспортним засобом. Третя особа [PERSON], яка надала пояснення як свідок, розповіла, що під час спільного проживання батьків та обговорення питань спільного бюджету відповідач посилався на власний заробіток близько 200,00 грн. на день. На уточнюючі запитання суду з приводу існування обставин, які могли виникнути після часового проміжку добровільного надання допомоги на утримання дочки, що не заперечувалось відповідачем, і обумовлюють зменшення матеріальної спроможності в подальшому, останній посилався на виникнення кризи. При цьому, особою чітко не вказано на відмінність у зайнятості в такі періоди, рівень доходу. Суд звертає увагу, що відповідач не заперечував фактичне здійснення вищевказаної діяльності, крім того, підтвердив, що здійснює обслуговування транспортного засобу, зокрема заправку паливно-мастильними матеріалами. Зауваження про те, що ремонт здійснює батько відповідача будь-якими доказами не підтверджено. Зокрема в обгрунтування неможливості надання допомоги на утримання доньки відповідач покладав потребу у матеріальній допомозі батьків. Докази про надання допомоги батькам суду також не надано. Суд відхиляє твердження відповідача про те, що він не є фізичною особою-підприємцем, оскільки вказана обставина не впливає на вирішення питання щодо матеріального стану особи, пов»язана лише з добросовісною поведінкою особи в розумінні обов»язку сплати необхідних платежів. Судом також встановлено, що третя особа потребує матеріальної допомоги, що пов»язано з рівнем її доходу, наявністю обов»язкових витрат на навчання, побутове забезпечення. В судовому засіданні [PERSON] повідомила, що середній розмір її щомісячних витрат становить близько 2000,00 грн. Оцінюючи докази за внутрішнім переконання, суд приходить до висновку, що заявлені позивачем вимоги про стягнення аліментів в розмірі 1000,00 грн. не є обґрунтованими, та вважає необхідним визначити їх розмір в сумі 350,00 грн. щомісячно. Вказаний розмір судом обраховано з огляду на встановлений Законом України «Про державний бюджет України на 2015 рік» розмір прожиткового мінімуму на особу, а також рівень отримуваних доходів третьої особою. Судом також враховано, що від надання допомоги на утримання дочки не відмовляється і позивач.

Outcome: partial