Jurisdiction: civil
Date: 2021-04-26 00:00:00

Позивач звернулась до суду з даним позовом до [PERSON] (далі - Відповідач) про стягнення аліментів на утримання дитини, мотивуючи свої вимоги тим, що починаючи з грудня 2010 року вона вступила у громадянський шлюб з відповідачем, розпочали ведення спільного господарства, спільного побуту, тобто фактично вступили в шлюбні відносини. Від даного громадянського шлюбу сторони мають дітей: [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] . Починаючи з грудня 2015 року, Позивач та Відповідач припинили шлюбні стосунки. Відповідач як батько дітей матеріальної допомоги на їх утримання не надає. Відповідач іншим особам аліменти не виплачує, матеріальну допомогу на утримання дітей зобов`язаний надавати, розмір реального доходу приховує. Угоду про добровільну сплату аліментів сторонами не укладено. У зв`язку з вищевикладеним просить суд стягнути з відповідача на її користь аліменти на утримання дітей в розмірі 1/3 частини від усіх видів доходу (заробітку) до досягнення дітьми повноліття. В судове засідання позивач не з`явилась, про час та місце розгляду справи повідомлялась належним чином. До суду від позивача надійшла заява про розгляд справи без її участі, просить суд стягнути з відповідача на її користь аліменти на утримання дітей в твердій грошовій сумі в розмірі по 1 500,00 грн. на кожну дитину щомісячно до досягнення дітьми повноліття. В судове засідання відповідач не з`явився, про час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином. До суду від відповідача надійшла заява про розгляд справи без його участі, позов визнає, проти задоволення не заперечує. Суд, дослідивши письмові докази по справі, вважає позов таким, що підлягає до задоволення з наступних підстав. Відповідно до ст. 12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Судом встановлено, що [INFO] у батьків [PERSON] та [PERSON] народилась донька - [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] . [INFO] у батьків [PERSON] та [PERSON] народився син - [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] . Згідно Витягу з Єдиного державного реєстру щодо реєстрації місця проживання № 3215-1466305-2018 від 23.03.2018 встановлено, що [PERSON] проживає за адресою: [ADDRESS] . Відповідно до Адресної картки за вказаною адресою разом з позивачем проживають діти: [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] . Угоду про добровільну сплату аліментів сторонами не укладено. Згідно ст.8 Закону України «Про охорону дитинства» кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України. Відповідно до змісту ст.17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини», при розгляді справ українські суди повинні застосовувати Конвенцію та практику Європейського суду з прав людини як джерело права. Відповідно до ст.3 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року (яка була ратифікована Постановою Верховної Ради України №789-XII від 27 лютого 1991 року і набула чинності для України 27 вересня 1991 року), в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Згідно з ч.2 ст.3 Конвенції про права дитини, держави-учасниці зобов`язуються забезпечити дитині такий захист і піклування, які необхідні для її благополуччя, беручи до уваги права й обов`язки її батьків, опікунів чи інших осіб, які відповідають за неї за законом, і з цією метою вживають всіх відповідних законодавчих і адміністративних заходів. Держави-учасниці забезпечують у максимально можливій мірі виживання і здоровий розвиток дитини (ч.2 ст.6 цієї Конвенції). Також, частинами 1 та 2 ст.27 Конвенції про права дитини визначено, що держави-учасниці визнають право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. В п.17 постанови Пленуму ВСУ від 15.05.2006 року №3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» розяснено, що за відсутності домовленості між батьками про сплату аліментів на дитину той із них, з ким вона проживає, вправі звернутися до суду з відповідним позовом. У відповідності до ст. ст. 180, 181 СК України, батьки зобов`язані утримувати дітей до досягнення ними повноліття, кошти на утримання дітей стягуються в судовому порядку у частці від доходу батьків чи у твердій грошовій сумі. Відповідно до ст. 184 Сімейного Кодексу України, суд за заявою одержувача визначає розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Розмір аліментів, визначений судом або домовленістю між батьками у твердій грошовій сумі, щорічно підлягає індексації відповідно до закону, якщо платник і одержувач аліментів не домовилися про інше. За заявою одержувача аліментів індексація може бути здійснена судом за інший період. Той із батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина, має право звернутися до суду із заявою про видачу судового наказу про стягнення аліментів у розмірі 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Законом України «Про Державний бюджет України на 2021 рік» прожитковий мінімум на дитину віком від 06 до 18 років встановлено з 1 січня 2021 року - 2395 гривень. У відповідності до п. 1 ч. 1 ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує стан здоров`я та матеріальне становище дитини. Згідно до ч. 1 ст. 191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову. Оскільки в судовому засіданні встановлено, що Відповідач як батько [PERSON] та [PERSON] кошти на їх утримання не надає, позов визнав, то суд вважає за можливо задовольнити подану позовна заяву та покласти на відповідача обов`язок щомісячно сплачувати аліменти на утримання дитей в розмірі по 1 500,00 грн. на кожну дитину до досягнення дітьми повноліття. При цьому, стягненню з відповідача на користь держави також підлягає судовий збір на підставі ст.141 ЦПК України. На підставі ст. 84, 180-182 Сімейного Кодексу України,

Outcome: approved