Jurisdiction: civil
Date: 2015-05-11 00:00:00

Позивач звернулась до суду з вищезазначеним позовом ,обґрунтовуючи його тим , що [INFO] помер її батько [PERSON]. Після його смерті відкрилася спадщина на частку квартири [ADDRESS]( надалі Квартира) . Його спадкоємцями першої черги є його дружина - її мати [PERSON] та брат [PERSON] [INFO]. Після смерті батька, між нею ,мамою та братом була досягнута домовленість, що для спрощення прийняття спадщини після померлого їх батька не звертатись до нотаріуса з заявою про прийняття спадщини за законом. Брат , оскільки він мешкає в [ADDRESS] ,написав заяву про відмову у прийнятті спадщини на користь мами. Після спливу шестимісячного строку з часу відкриття спадщини, у спілкуванні зі своєю мамою , відповідачем по справі, вона від тієї почула , що мама має намір скласти заповіт на нерухоме майно - Квартиру на користь її брата. Розуміючи ,що при попередніх їх домовленостях, стосовно подальшого розпорядження спадковим майном її рідні просто ввели її в оману , переслідуючи свої корисливі інтереси,вона звернулася до нотаріальної контори з письмовою заявою про прийняття спадщини, але нотаріусом Першої державної нотаріальної контори їй було відмовлено, у зв'язку з пропуском строку встановленого для прийняття спадщини за законом. Якщо спадкоємець не подав заяву про прийняття спадщини з поважних причин, суд у відповідності до ч.3 ст. 1272 ЦК України має право визначити додатковий строк для її прийняття. Тому вона просить визначити їй додатковий строк тривалістю у два місяці для подання до Першої Криворізької нотаріальної контори ,заяви для прийняття спадщини,яка відкрилася після смерті її батька [PERSON], який помер [INFO], стягнути з відповідача судовий збір. В судовому засіданні позивач позов підтримала в повному обсязі та просила задовольнити. Відповідач [PERSON] проти позову заперечувала , та суду надала письмові заперечення. Суду пояснила, що позивач її донька. Її чоловік [PERSON] помер [INFO]. З чоловіком вони прожили 60 років разом, виховали двох дітей : сина та доньку. При житті чоловіка ,вони купили доньці 2-х кімнатну кооперативну квартиру , а сину однокімнатну. Після смерті чоловіка вона з дітьми вирішила ,що вона спадщину оформить на себе , а після її смерті син віддасть доньці свою однокімнатну квартиру , а йому залишиться її трикімнатна. Вона переоформила спадщину після смерті чоловіка на себе,оскільки син написав заяву про відмову від своєї частки спадщини. А донька цього не зробила . Вона отримала свідоцтво на спадщину за законом. Коли донька звернулась до суду з позовом ,про визначення додаткового строку на надання заяви про прийняття спадщини, вона була здивована. В своєму позові донька не наводить жодної поважної причини пропуску строку на звернення до нотаріальної контори . Донька не приводить ніяких поважних причин, пов'язаних з непереборними труднощами, для того щоб звернутися до нотаріальної контори в встановлений законодавством строк. Донька погодилась на прийняття спадщини нею ,знала про відмову брата від прийняття спадщини на її користь ,тобто була обізнана з порядком прийняття спадкоємцями спадщини. Крім того , донька навіть не знає який заповіт вона складе в майбутньому , яким чином розпорядиться квартирою, а тому просить відповідно до законодавства відмовити позивачці в її позові. Свідки [PERSON] та [PERSON] пояснили суду , що їм стало відомо про те, що відповідачка бажає скласти заповіт та залишити після своєї смерті спадщину (квартиру) на сина , а тим самим обмежує право позивачки на спадщину , а саме на квартиру [ADDRESS]. Заслухавши пояснення позивача, відповідача ,свідків , дослідивши письмові матеріали справи, у їх сукупності, суд вважає за необхідне відмовити у позові [PERSON] у повному обсязі, з наступних підстав. Судом встановлено, що [INFO] помер [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про смерть серії [NUMBER] від 22 квітня 2014 року, яке було видане Центрально-Міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Криворізького міського управління юстиції у Дніпропетровській області, актовий запис №463. [PERSON] по день своєї смерті проживав та був зареєстрований за адресою: [ADDRESS] ,( надалі Квартира ) та був співвласником даної Квартири. Другим співвласником Квартири є відповідачка , дружина померлого, [PERSON] Відповідно до свідоцтва про право на спадщину за законом від 26 листопада 2014 року , яке було посвідчене державним нотаріусом Першої криворізької державної нотаріальної контори Шабліян Є.М. та зареєстровано в реєстрі за №2-565 -спадкоємцем майна [PERSON],який помер [INFO] є його дружина [PERSON] на ? частку Квартири. Свідоцтво про право на спадщину на ? частку вищевказаної квартири не видано. Після смерті [PERSON]., позивачка звернулась до державного нотаріуса Криворізького міського нотаріального округу Дніпропетровської області для отримання свідоцтва про право на спадщину за законом , але нотаріусом їй було відмовлено у видачі Свідоцтва про право на спадщину за законом , у зв'язку з тим, що позивач пропустила шестимісячний строк подачі заяви про прийняття спадщини та спадкоємець на час відкриття спадщини разом із спадкодавцем не проживав, що підтверджується постановою про відмову у вчиненні нотаріальної дії від 21листопада 2014 року . Суд вважає, що причина пропуску позивачем строку, встановленого для прийняття спадщини не є поважною. Як вбачається з матеріалів справи, позивач у встановлений законом строк мала змогу подати заяву до нотаріальної контори за місцем відкриття спадщини. Оскільки позивачка постійно проживає та працює у [ADDRESS] , вона могла звернутись до нотаріальної контори з заявою про прийняття спадщини у встановлений законом шестимісячний строк після відкриття спадщини. Позивач не вказує поважність причини пропуску строку для подання заяви про прийняття спадщини. Судом не можуть бути визнані поважними такі причини пропуску строку для подання заяви про прийняття спадщини ,як юридична необізнаність , щодо строку та прийняття спадщини ,необізнаність особи про наявність спадкового майна, похилий вік, непрацездатність, невизначеність між спадкоємцями хто буде приймати спадщину. Наведена причина позивачем пропуску строку для подання заяви про прийняття спадщини , а саме, .начебто існуюча між ними попередня домовленість про перерозподіл спадщини, не може бути судом визнана поважною причиною,оскільки позивачка жодним чином не була обмежена у доступі до юридичної допомоги у вирішенні питань щодо спадкування, не перебувала на лікуванні, не перебувала за кордоном, не відбувала покарання, тощо. Тобто жодної обставини непереборної сили для неї не існувало. Причиною подання заяви про прийняття спадщини з пояснень позивача, стало те , що відповідачка можливо має намір скласти заповіт на користь сина. Але суд не може ухвалити рішення відносно будь-яких правовідносин або події, які ще не настали в часі . Згідно з ч. 3 ст. 1272 ЦК України за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини. Відповідно до ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається ,як на підставу своїх вимог і заперечень. Аналіз зібраних у справі доказів надає суду підстав вважати, що позивачка не довела суду поважності причини пропуску строку на подання заяви про прийняття спадщини ,за таких обставин позов задоволенню не підлягає.

Outcome: dismissed