Jurisdiction: civil
Date: 2014-10-21 00:00:00

Позивач звернулась до суду з зазначеним позовом, в позовній заяві зазначає, що з 01.05.2012 року та приблизно один рік зустрічалась з відповідачем, сторони мають спільну дитину - малолітнього сина [PERSON], [INFO], який мешкає з позивачкою та знаходиться на її утриманні. Сторони мешкають окремо з 2014 року, з червня 2014 року відповідач відмовляється добровільно надавати кошти на утримання дитини. Відповідач офіційно працевлаштований на ВАТ «Запоріжсталь», має можливість утримувати дитину. Позивач просить стягнути з відповідача аліменти на утримання малолітньої доньки в розмірі ? частки зі всіх видів заробітку (доходу) відповідача, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку до досягнення дитиною повноліття. При проведенні судового засідання 22.10.2014 року позивач не була присутня, надала суду заяву про розгляд справи за її відсутності, наполягала на задоволенні уточнених позовних вимог, а саме за змістом заяви просить стягнути аліменти на утримання доньки на її користь у розмірі 1/6 частки зі всіх видів заробітку (доходу) відповідача, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку з 29.09.2014 року до досягнення дитиною повноліття (а.с.17). Відповідач також подав до суду письмову заяву 22.10.2014 року, за змістом якої просить розглядати справу за його відсутності, проти задоволення позову (уточненого ) не заперечує, визнає заявлені позовні вимоги (а.с.18). Судом визнано можливим розглядати справу за відсутності сторін, в загальному порядку, передбаченому цивільно-процесуальним законодавством. Фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу у зв'язку із неявкою в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, не здійснюється згідно ч.2 ст. 197 ЦПК України. Перевіривши матеріали справи|речі|, з'ясувавши всі обставини, суд на підставі ст. 174 ЦПК України приймає визнання позову, яке не суперечить змісту закону та не порушує права сторін, ухвалює рішення про задоволення позову. Відповідно до ч.1 ст. 180, ч. 2 ст. 182, ч.1 ст. 183 СК України, батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. При призначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров'я та матеріальне становище дитини; стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку за винятком випадків, передбачених статтею 184 цього Кодексу. Частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Як встановлено, згідно свідоцтва про народження, сторони у справі є батьками малолітнього [PERSON], [INFO], що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] (а.с.9), виданим Шевченківським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Запорізького міського управління юстиції, актовий запис №949 від 08.08.2014 року. Сторони не перебувають у шлюбі, дитина мешкає з позивачкою, що зазначено в позовній заяві, визнається відповідачем, тому не підлягає додатковому доказуванню у відповідності до ч.1 ст. 61 ЦПК України. Судом встановлено, що відповідач [PERSON], [INFO], уродженець Донецької області, м. Димитров, ідентифікаційний номер [NUMBER], який мешкає за адресою: [ADDRESS], працює на ВАТ «Запоріжсталь» (а.с.5-6, 10). Крім того, відповідач сплачує аліменти на утримання іншої неповнолітньої дитини, що підтверджується довідкою про доходи від 22.08.2014 року, виданою ВАТ «Запоріжсталь (а.с.10). На підставі наведеного, суд вважає за доцільне стягувати аліменти з відповідача на утримання малолітньої дитини у розмірі 1/6 частини зі всіх видів заробітку (доходу) відповідача, щомісяця, але не менше ніж 30% прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, до досягнення дитиною повноліття. Згідно із ч.1 ст. 191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду з дня пред'явлення позову. Позов до суду було пред'явлено позивачкою 29.09.2014 року, що підтверджується штампом вхідної кореспонденції суду (а.с.1). За змістом ст. 88 ЦПК України, суд вважає за необхідне стягнути із відповідача в дохід держави судовий збір у сумі 243,60 грн., від сплати якого позивач була звільнена при пред'явленні позову до суду. На підставі п. 1 ч. 1 ст. 367 ЦПК України, суд допускає негайне виконання рішення суду в частині стягнення аліментів - у межах суми платежу за один місяць.

Outcome: approved