Jurisdiction: civil
Date: 2014-09-25 00:00:00

Позивач, звернулась до суду з позовом до [PERSON] про втрату права на користування житлом, а саме, квартирою розташованою за адресою: [ADDRESS]. Мотивуючи свої вимоги тим, що є власником зазначеної квартири, [PERSON], його колишня співмешканка. Під час їх спільного проживання, останню поставлено на реєстраційний облік в зазначеній квартирі. В добровільному порядку відповідач не бажає знятися з реєстрації. Просить суд визнати [PERSON] такою, що втратила право користування житловим приміщенням. Позивач та його представник в судове засідання не з'явились. Позивач надав заяву в якій позовні вимоги підтримав в повному обсязі, не заперечував проти заочного розгляду справи. Справу просив розглядати у його відсутності. Відповідач в судове засідання не з'явилась, про час та місце розгляду справи повідомлена належним чином. Причини неявки не відомі, в зв'язку з чим, згідно ухвали Знам'янського міськрайонного суду від 26.09.2014 року розгляд цивільної справи проводиться заочно. Відповідно до ст.169 ч.4 ЦПК України у разі повторної неявки в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення). Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги є обґрунтованими, а тому такими, що підлягають задоволенню за наступних підстав. Відповідно до ст.10 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідно до ст.60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Судом встановлено, що згідно з Договором дарування квартири [ADDRESS], [PERSON] подаровано зазначену квартиру, тобто останній є її власником. Згідно з довідкою про державну реєстрацію прав Знам'янського міжміського комунального підприємства «Бюро технічної Інвентаризації», [PERSON] на підставі договору дарування РН/420754/15/10/2011 посвідченого приватним нотаріусом Знам'янського міського нотаріального округу Кіровоградської області, [PERSON] р№1638, є власником квартири розташованої за адресою: [ADDRESS]. Згідно з актом перевірки паспортного режиму від 19.05.2014 року, в квартирі [ADDRESS] зареєстровано: [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON] В результаті перевірки встановлено, що [PERSON] та [PERSON] за даною адресою не проживають тривалий час. Відповідно до статей 386, 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном. Відповідно до ст.41 Конституції України та ст.321 ЦК України правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб. Згідно ч.1 і 2 ст.317 цього Кодексу власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном. Відповідно до ч.1 ст.319 цього Кодексу власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Згідно ч. 2 цієї статті власник має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону. Судом встановлено, що позивач, є власником будинку розташованого за адресою: [ADDRESS], а тому мав право на звернення до суду з даним позовом. Відповідно до ч.1 ст.383 ЦК України власник житлового будинку, квартири має право використовувати помешкання для власного проживання, проживання членів своєї сім'ї, інших осіб. За правилом ч.4 ст.156 ЖК України до членів сім'ї власника жилого будинку, квартири, належать особи, зазначені в частині другій ст.64 цього Кодексу, за змістом якої членами сім'ї є подружжя, їх діти і батьки. Членами сім'ї можуть бути визнані й інші особи, якщо вони постійно проживають разом з власником і ведуть з ним спільне господарство. В судовому засіданні встановлено, що відповідач не проживає в квартирі позивача тривалий час, спільне господарство не веде, і дані обставини підтверджено матеріалами справи. За таких обставин суд вважає, що є підстави для визнання відповідача такою, що втратила право на користування житловим приміщенням, а саме квартирою [ADDRESS] Рішення суду про визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням, є підставою для зняття цієї особи з реєстрації місця проживання. Згідно ст.88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Тому, з відповідача підлягає стягненню судовий збір. На підставі ст.7 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні», ст.ст.317, 319, 321, 383, 386, 391 ЦК України, ст.ст.64, 71, 72, 156 ч.4, ЖК України та

Outcome: approved