Jurisdiction: civil
Date: 2018-10-17 00:00:00

Позивач звернулась до суду з вищевказаним позовом, в якому зазначила, що 24 червня 2011 року між нею та відповідачем зареєстровано шлюб. Від шлюбу мають двох малолітніх дітей: дочку [PERSON], [INFO] та дочку [PERSON], [INFO] року. З березня 2018 року вони остаточно припинили свої подружні відносини. Відповідачем було добровільно написано заяву за місцем роботи про відрахування на її користь 27 відсотків заробітної плати для утримання дітей. Її не влаштовує, що відповідач одноособово визначає в якому розмірі буде сплачувати аліменти, тому просить стягнути з останнього аліменти на утримання дітей у розмірі 1/3 частини заробітку (доходу), щомісячно і до повноліття дітей. Відповідач надав відзив на позовну заяву, де зазначив, що не заперечує проти утримання дітей та в добровільному порядку сплачує 27 відсотків із заробітної плати та пенсії на користь позивачки на утримання дітей. Крім того, сплачує 13% на користь першої дружини на утримання доньки. Він хворіє, оскільки має захворювання серця. Його мати, [PERSON] потребує його матеріальної допомоги, так як хворіє багатьма хронічними захворюваннями, вона є інвалідом другої групи, її пенсія складає 1 518,00 грн, якої не вистачає на прожиття та лікування. Вважає, що позовні вимоги необхідно задовольнити частково в розмірі 27 відсотків від усіх видів його заробітку (доходу). Представником позивача була надана відповідь на відзив, де вона зазначила, що у матері відповідача [PERSON] у власності перебуває домоволодіння за адресою: вул. [ADDRESS], м. Кривий Ріг, Дніпропетровська область та остання має ще повнолітню дочку, яка мешкає в м. Кривий Ріг Дніпропетровської області та повинна приймати участь в утриманні своєї матері. Також зазначила, що відповідач добровільно сплачує аліменти на утримання дитини від першого шлюбу у розмірі 13 відсотків, однак вважає, що даний обов'язок не закріплений рішенням суду, а тому не впливає на права позивача. Також ставить під сумнів і стан здоров'я відповідача. Просить позов задовольнити повністю. Позивач у судовому засіданні підтримала позовні вимоги та просить їх задовольнити. Представник позивача у судовому засіданні позовні вимоги підтримала, просила задовольнити, підтвердила всі обставини викладені у відповіді на відзив, зазначила, що мати відповідача отримує пенсію, має нерухомість, тому не потребує допомоги від нього. Відповідач у судове засідання не з'явився, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином. Представник відповідача у судовому засіданні позовні вимоги визнав в частині стягнення з відповідача на користь відповідача аліментів на утримання неповнолітніх дітей у розмірі 27 відсотків його заробітку (доходу), підтвердив всі обставини, які викладені у відзиві. Зазначив, що відповідач має на утриманні трьох дітей, мати - інваліда, з якою разом проживає та сплачує комунальні послуги. Вислухав позивача, представників сторін, дослідив матеріали справи, суд вважає встановленими такі обставини та відповідні їм правовідносини, які виникають із обов'язків батьків утримувати своїх дітей до досягнення ними повноліття. 24 червня 2011 року сторони зареєстрували шлюб (а.с.15). 30 грудня 2011 року народилась [PERSON], батьками якої у свідоцтві про народження серії [NUMBER] від 06 січня 2012 року зазначені сторони (а.с.4). [INFO] року народилась [PERSON], батьками якої у свідоцтві про народження серії [NUMBER] від 04 лютого 2013 року зазначені сторони (а.с.5). Діти зареєстровані разом із позивачем за адресою: [ADDRESS], м. Кривий Ріг, Дніпропетровська область, про що свідчить довідка Відділу реєстрації місця проживання громадян Виконкому Інгулецької районної у місті ради №1694 від 08 травня 2018 року (а.с.6). Позивач працює маркшейдером дільничним кар'єру ПРАТ «ІНГЗК» та її заробітна плата з жовтня 2017 року по березень 2018 року складає 37 982,13 грн (а.с.7). [PERSON] є матір'ю відповідача та інвалідом другої групи (а.с.41,42). Згідно з довідкою №722 від 05 липня 2018 року, виданої головою вуличного комітету №32 відповідач [PERSON] зареєстрований за адресою: [ADDRESS] та на його утриманні знаходиться мати [PERSON], [INFO] (а.с.33). Відповідно до довідки КУ «ЦПМСД №7» від 05 липня 2018 року [PERSON] має ряд захворювань (а.с.34). Як видно із довідки Многопрофільного медико-діагностичного центру «БМДЦ» від 27 червня 2018 року позивач перебуває на обліку у кардіолога з діагнозом «ішемічна хвороба серця» (а.с.35). Відповідно до довідки УПФУ від 02 липня 2018 року позивач отримав пенсійні виплати за період з січня 2018 року по червень 2018 року у розмірі 40 494,68 грн (а.с.37). Відповідно до довідки УПФУ від 02 липня 2018 року мати позивача отримує щомісячно пенсійні виплати у розмірі 1 518,43 грн (а.с.36). Як видно із довідок УПФУ із пенсійних виплат позивача відповідно до його заяви про добровільну сплату на користь [PERSON] відраховується 27 відсотків на утримання дітей та на користь [PERSON] 13 відсотків на утримання дитини (а.с.38-39). Відповідач працює майстром гірничим в кар'єрі ПРАТ «ІНГЗК» та його заробітна плата за період з січня 2018 року по червень 2018 року складає 72 614,18 грн після вирахування аліментів на користь [PERSON] до 31 березня 2018 року в розмірі 16,5 відсотків, з 01 квітня 2018 року по теперішній час 13 відсотків, а на користь [PERSON] до 31 березня 2018 року в розмірі 16,5 відсотків, з 01 квітня 2018 року по теперішній час 27 відсотків (а.с.40). 22 травня 2018 року шлюб між сторонами розірвано (а.с.43). Щодо поділу спільного майна, яке набуте під час шлюбу між сторонами було укладено мирову угоду (а.с.44). Як видно із інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно домоволодіння за адресою: вул. [ADDRESS], м. Кривий Ріг, Дніпропетровська область належить [PERSON] (а.с.56). Як видно із довідки КНП «Центр первинної медико-санітарної допомоги №7» №263 від 27 липня 2018 року [PERSON], [INFO] перебуває на диспансерному обліку у сімейного лікаря ЗПСЛ з приводу Дз: часто і довго хворіє респіраторними захворюваннями, гострий бронхіт; [PERSON], 2013 року перебуває на диспансерному обліку у лікаря гастроентеролога з приводу Дз: функціональна диспепсія, асоційована з НР. Дісфункція жовчного міхура. Періодично проходять лікування (а.с.57). Як видно із довідки ТОВ «МЕДІКОМ» №4/257 від 30 липня 2018 року відповідач на диспансерному обліку не перебуває. Хронічних захворювань не виявлено. В період з 2016 по 2018 рік звертався за допомогою з приводу гострого бронхіту, знаходився на лікарняному з 14 липня 2017 року по 20 липня 2017 року. Висновок про стан здоров'я [PERSON] надавався лікарем двічі: даних за гіпертонічну хворобу не виявлено (а.с.58-59). Як видно із довідки Многопрофільного медико-діагностичного центру «БМДЦ» у позивача даних за гіпертонічну хворобу не встановлено (а.с.59). Допитана як свідок позивач [PERSON] показала, що спільні з відповідачем діти проживають разом із нею. Дитяча кімната потребує ремонту, необхідна заміна меблів, оскільки діти ростуть. Діти відвідують гуртки, що потребує додаткових витрат. Дочка [PERSON] відвідує двічі на тиждень логопеда та дошкільний заклад. Діти часто хворіють. Позивач сплачує 27 відсотків від пенсії та заробітної плати на утримання дітей, однак цього не достатньо. Згідно зі ст. 180 Сімейного кодексу України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до ч. 3 ст. 181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Відповідно до ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує стан здоров'я та матеріальне становище дитини, стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів, наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина, наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів та інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Згідно роз'яснень, які містяться в п. 17 Постанови Пленуму Верховного суду України № 3 від 15 травня 2006 року «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів», за відсутності домовленості між батьками про сплату аліментів на дитину той із них, з ким вона проживає, вправі звернутися до суду з відповідним позовом. Відповідно до ч. 1 ст. 183 СК України частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. На підставі ст. ст. 12, 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках, кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом, кожна сторона також несе ризик настання наслідків, пов'язаних із вчиненням чи не вчиненням нею процесуальних дій. Згідно ч.1 ст.76 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Відповідно до ст.81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Суд не може збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи, крім витребування доказів судом у випадку, коли він має сумніви у добросовісному здійсненні учасниками справи їхніх процесуальних прав або виконанні обов'язків щодо доказів, а також інших випадків, передбачених цим Кодексом. Відповідно до ст. 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Так, відповідач стверджує, що має на утриманні мати - інваліда [PERSON], [INFO]. З даного приводу суд зазначає таке. Відповідно до ч. 4 ст. 75 СК України, батьки можуть бути визнані такими, що потребують матеріальної допомоги, у тому разі, якщо їх заробітна плата, пенсія, інші доходи не відповідають прожитковому мінімуму, встановленому законом. Законом України «Про Державний бюджет України на 2018 рік» встановлено у 2018 році прожитковий мінімум на осіб, які втратили працездатність в розрахунку на місяць у розмірі: з 1 січня 2018 року - 1 373,00 гривні, з 1 липня - 1 435,00 гривні, з 1 грудня - 1 853,00 гривні. Прожитковий мінімум - це вартісна величина достатнього для забезпечення нормального функціонування організму людини, збереження його здоров'я набору продуктів харчування, а також мінімального набору непродовольчих товарів та мінімального набору послуг, необхідних для задоволення основних соціальних і культурних потреб особистості. Виходячи з наведеного, пенсія [PERSON], [INFO] у середньомісячному розмірі 1 518,43 грн, яку вона отримує, повинна повністю покривати видатки на продукти харчування, непродовольчі товари та набори послуг, що є необхідними для забезпечення нормального функціонування організму людини, і збереження здоров'я, задоволення основних соціальних і культурних потреб особистості. Тому суд не приймає до уваги твердження відповідача щодо необхідності утримання [PERSON]. Доказів протилежного суду надано не було. Також суд не бере до уваги пояснення відповідача про те, що він має захворювання, оскільки достатніх та достовірних доказів на підтвердження даного факту відповідачем надано не було. Таким чином, з урахуванням фактично встановлених обставин справи, матеріального становища відповідача, наявності на його утриманні іншої дитини, суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню та вважає за можливе стягнути з відповідача на користь позивача аліменти на її користь на утримання дітей в розмірі 1/3 частки з усіх видів його заробітку (доходу) щомісяця і до досягнення ними повноліття. Також підлягає стягненню з відповідача в доход держави судовий збір в розмірі 704,80 грн. Відповідно до вимог п. 1 ч. 1 ст. 430 ЦПК України, суд вважає необхідним допустити негайне виконання судового рішення в межах суми платежу за один місяць.

Outcome: approved