Jurisdiction: civil
Date: 2017-12-06 00:00:00

Позивач звернулась до суду з вищезазначеним позовом. Позовні вимоги обґрунтовані тим, що позивачка з 12.12.1998 року по 09.08.2007 рік перебувала у зареєстрованому шлюбу з відповідачем. Від шлюбу мають сина [PERSON], [INFO] Шлюб між сторонами був розірваний 09.08.2007 року. За час спільного проживання, а саме у 2004 році, їхня сімя, яка складалася на той момент з трьох осіб - [PERSON], [PERSON], [PERSON], отримала в гуртожитку ізольоване житлове приміщення № 58, розташоване у корпусі № 2 будинку № 2 по вулиці Центральна в м. Енергодар Запорізької області. Сторони разом з сином мешкали в даній квартирі до припинення стосунків. Припинивши шлюбні відносини з позивачкою, відповідач на початку літа 2007 року зібрав речі і документи та вибув зі спірної квартири в інше житлове приміщення № 42, яке знаходиться в тому ж гуртожитку, де проживають сторони. 15.12.2007 року позивачка уклала шлюб з [PERSON] з яким мають спільну доньку [PERSON], [INFO] Позивачка, її чоловік та спільна дитина, а також син позивачки від першого шлюбу мешкають та зареєстровані у спірній квартирі. Позивачка зазначає, що відповідач проживає з жінкою з якою декілька років назад уклав шлюб. Вважає, що позивач перестав відноситися до даної квартири як до свого постійного місця проживання та добровільно мешкає в іншому житловому приміщенні. Відповідач участі в оплаті комунальних послуг не приймає, всі витрати несе позивачка. Тому просить визнати відповідача таким, що втратила право користування житловим приміщенням. Позивачка [PERSON] та її представник [PERSON] в судовому засіданні позовні вимоги підтримали у повному обсязі та просили їх задовольнити, посилаючись на обставини викладені у позовній заяві. Відповідач [PERSON] та його представник [PERSON] позов не визнали у повному обсязі, посилаючись на доводи, викладені у письмовому запереченні (а.с.138-140). Також відповідачем надані письмові пояснення (а.с.203-204), відповідно до яких відповідач вважає, що позовні вимоги [PERSON] є незаконними та необґрунтованими та у позивачки відсутнє право звернення до суду. Посилаючись на норми Житлового кодексу та «Положення про гуртожитки», зазначає що даними нормами не передбачено право осіб на звернення до суду з вимогами про визнання іншої особи такою, що втратила право користування чи проживання в ньому. Представник третьої особи - органа опіки та піклування в особі Служби у справах дітей Енергодарської міської ради Запорізької області [PERSON] у судовому засіданні зазначила про винесення рішення по справі на розсуд суду, оскільки права малолітньої дитини не порушуються. Представник третьої особи КП «ПКВ»- [PERSON] в судове засідання не зявилася, надала письмову заяву про розгляд справи без її участі. Представник третьої особи Сектору реєстрації Енергодарської міської ради в судове засідання не зявився, в матеріалах справи є заява про розгляд без участі представника. В судовому засіданні також були заслухані пояснення свідків: [PERSON], [PERSON], [PERSON] Так свідок [PERSON] у судовому засіданні пояснив, що є сином сторін. Матір та батько розлучилися приблизно у 2007 році та з того року не жили разом. Батько приходив до нього до додому. Після розлучення матір змінила замки у квартирі. Коли батько пішов, він жив з іншою жінкою три роки. Зараз він мешкає з дружиною у тому ж гуртожитку на четвертому поверсі. У кімнаті 58 жили він та матір 1,5-2 роки, потім зявився вітчим, а потім народилася сестра. Свідок [PERSON] зазначив, що є сусідом сторін, проживає у тому ж гуртожитку, з липня 2011 року. Постійно бачить відповідача, він проживає у квартирі 42 з дружиною та донькою. Також він знайомий із сусідами з квартири 58. Там проживає позивачка [PERSON], її чоловік [PERSON], їх спільна донька та старший син позивачки. Свідок [PERSON] зазначив, що є сусідом сторін та проживає у тому ж гуртожитку, що і сторони з 19.06.1998 року. Часто бачить відповідача у підїзді, ліфтом він спускається з іншого поверху. Свідку відомо, що у 2013,2014 роках позивачка не пускала відповідача у квартиру. Дослідивши матеріали справи та перевіривши наведені сторонами доводи, вислухавши пояснення сторін та свідків, суд дійшов висновку, що позов не підлягає задоволенню з наступних підстав. У судовому засідання встановлено та не заперечується сторонами, що місце проживання та реєстрації позивачки є квартира №58 по вул. Центральна, буд. №2, корпус 2. Так спірна кімната отримана сторонами [PERSON] (голова родини), [PERSON] (дружина), [PERSON] (син), згідно Ордеру на жиле приміщення у гуртожитку №599 від 2004 року, який виданий [PERSON] лікарю СМСЧ-1, для тимчасового проживання (а.с. 7). Згодом шлюб між сторонами було розірвано. Позивачка повторно уклала шлюб з [PERSON] та від шлюбу має дитину [PERSON], [INFO] Вказані обставини встановлені у судовому засіданні та не заперечуються сторонами. Відповідно до рішення виконавчого комітету Енергодарської міської Ради №65 від 17.03.2016 року даний гуртожиток переданий у комунальну власність територіальної громади м. Енергодар. Відповідно до рішення № 14 від 07.12.2016 року Енергодарської міської Ради, гуртожиток «Славутич 1,2,3» розташований за адресою: м. Енергодар вул. Центральна, 2 залишено у статусі «гуртожиток» та надано дозвіл на приватизацію його житлових і нежитлових приміщень його законними мешканцями. Згідно до\~ст. 127 ЖК УРСР\~для проживання робітників, службовців, студентів, учнів, а також інших громадян у період роботи або навчання можуть використовуватись гуртожитки. Під гуртожитки надаються спеціально споруджені або переобладнані для цієї мети жилі будинки. Відповідно до\~ст. 129 ЖК України\~на підставі рішення про надання жилої площі в гуртожитку адміністрація підприємства, установи, організації видає громадянинові спеціальний ордер, який є єдиною підставою для вселення на надану жилу площу. Відповідно до\~ст. 814 ЦК України\~у разі зміни власника житла, переданого у найм, до нового власника переходять права та обов'язки наймодавця. Примірним положенням про гуртожитки, затвердженим\~постановою Ради Міністрів УРСР від 03 червня 1986 року № 208, визначено права, обов'язки мешканців гуртожитку. Встановлено особливості житлових прав мешканців гуртожитку, які певним чином обмежені порівняно з правами наймачів, встановленими статтями\~61,\~64,\~65,\~117\~глави\~2\~розділу\~3 ЖК УРСР\~щодо користування жилими приміщеннями у будинках державного і громадського житлового фонду. Положеннями чинного законодавства не передбачено права осіб, які займають в гуртожитку ліжко-місце, звертатися до суду з вимогами щодо житлових прав інших мешканців гуртожитку, оскільки таким правом наділений власник гуртожитку або уповноважений ним орган у межах своєї компетенції. На підставі вищевикладеного, суд не вбачає підстав для задоволення позовних вимог.

Outcome: dismissed