Jurisdiction: civil
Date: 2015-02-10 00:00:00

Позивач звернулась до суду з зазначеним позовом, в позовній заяві зазначає, що знаходилась з відповідачем у зареєстрованому шлюбі з 05.09.2014 року, сторони мають малолітнього сина [PERSON], [INFO], який мешкає з позивачкою та знаходяться на її утриманні. Сторони мешкають окремо, відповідач відмовляється добровільно надавати кошти на утримання дитини. Відповідач офіційного місця роботи немає, має нерегулярний, мінливий дохід, проживає разом з батьками. Позивач, згідно уточненої заяви просить стягнути з відповідача аліменти на утримання малолітнього сина - [PERSON], [INFO], у твердій грошовій сумі в розмірі 400,00 грн., але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи з дня подачі позовної заяви і до досягнення дитини повноліття, та аліменти на її утримання в розмірі 400,00 грн., щомісяця, починаючи з дня подання позовної заяви і до досягнення дитиною трирічного віку, допустити негайне виконання рішення в межах суми платежу за один місяць. При проведенні судового засідання 11.02.2015 року позивач не була присутня, надала суду заяву про розгляд справи за її відсутності, наполягала на задоволенні уточнених позовних вимогах (а.с.20-21). Відповідач також подав до суду письмову заяву 11.02.2015 року, за змістом якої просить розглядати справу за його відсутності, проти задоволення позову (уточненого) не заперечує, визнає заявлені позовні вимоги (а.с.22). Судом визнано можливим розглядати справу за відсутності сторін, в загальному порядку, передбаченому цивільно-процесуальним законодавством. Фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу у зв'язку із неявкою в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, не здійснюється згідно ч.2 ст. 197 ЦПК України. Перевіривши матеріали справи, з'ясувавши всі обставини, суд на підставі ст. 174 ЦПК України приймає визнання позову, яке не суперечить змісту закону та не порушує права сторін, ухвалює рішення про задоволення позову. Відповідно до ч.1 ст. 180, ч. 2 ст. 182, ч.1 ст. 183 СК України, батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. При призначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров'я та матеріальне становище дитини; стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку за винятком випадків, передбачених статтею 184 цього Кодексу. Частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Згідно ст. 200 СК України, суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у статті 182 цього Кодексу, якою передбачено, що при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров'я та матеріальне становище дитини; стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина. Згідно ч.2 ст. 84 СК України, дружина, з якою проживає дитина, має право на утримання від чоловіка - батька дитини до досягнення дитиною трьох років, за змістом норми ч. ч. 4, 6 зазначеної статті, право на утримання дружина, з якою проживає дитина, має незалежно від того, чи вона працює, та незалежно від її матеріального становища, за умови, що чоловік може надавати матеріальну допомогу. Як встановлено, згідно свідоцтва про народження, сторони у справі є батьками малолітнього сина - [PERSON], [INFO], що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER], виданим Шевченківським відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Запорізького міського управління юстиції, актовий запис №1244 від 09.10.2014 року (а.с.4). Сторони перебувають у шлюбі, укладеному 05.09.2014 року, але разом не проживають (свідоцтво про шлюб серії [NUMBER], а.с.5), дитина мешкає з позивачкою, що зазначено в позовній заяві, визнається відповідачем, тому не підлягає додатковому доказуванню у відповідності до ч.1 ст. 61 ЦПК України. Судом встановлено, що відповідач [PERSON], [INFO], уродженець м. Запоріжжя, ідентифікаційний номер [NUMBER], який мешкає за адресою: [ADDRESS], офіційно не працює. На підставі наведеного, суд вважає за доцільне стягувати аліменти з відповідача на утримання малолітнього сина - [PERSON], [INFO], у твердій грошовій сумі в розмірі 400,00 грн., але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи з дня подачі позовної заяви і до досягнення дитини повноліття, та аліменти на її утримання в розмірі 400,00 грн., щомісяця, починаючи з дня подання позовної заяви і до досягнення дитиною трирічного віку з 05.12.2014 року по [INFO] року включно, допустити негайне виконання рішення в межах суми платежу за один місяць. Згідно із ч.1 ст. 191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду з дня пред'явлення позову. Позов до суду було пред'явлено позивачкою 05.12.2014 року, що підтверджується штампом вхідної кореспонденції суду (а.с.1). За змістом ст. 88 ЦПК України, суд вважає за необхідне стягнути із відповідача в дохід держави судовий збір у сумі 243,60 грн., від сплати якого позивач була звільнена при пред'явленні позову до суду. На підставі п. 1 ч. 1 ст. 367 ЦПК України, суд допускає негайне виконання рішення суду в частині стягнення аліментів - у межах суми платежу за один місяць.

Outcome: approved