Jurisdiction: civil
Date: 2015-08-03 00:00:00

Позивач звернувся із позовом до суду, в якому просить визнати за ним право власності на житловий будинок з господарськими будівлями, що знаходиться по [ADDRESS], який належав колишньому колгоспному двору, де головою двору були [PERSON], який помер [INFO] року та [PERSON], яка померла [INFO] року. В позові зазначив, що в колишньому колгоспному двору по [ADDRESS] проживали [PERSON], [PERSON], він [PERSON], його дружина [PERSON] та їхній син [PERSON] Головою колишнього колгоспного двору був [PERSON] В цілому житловий будинок з господарськими будівлями по [ADDRESS] належав на праві власності колишньому колгоспному двору. Кожний з них був членом колишнього колгоспного двору і їхні частки в будинку та господарських будівлях були рівними. [PERSON] та [PERSON] дітей не мали. Свідоцтва на право власності на житловий будинок в них не було. [PERSON] та [PERSON] є рідними сестрами. [PERSON] одружилася з [PERSON], а [PERSON] з [PERSON]. При реєстрації шлюбу їм присвоєно прізвище чоловіка. [PERSON] в шлюбі дітей не мала. В [PERSON] народилася дочка [PERSON]. Вона в 1957 році зареєструвала шлюб з [PERSON]. Чоловік [PERSON] помер в 1986 році. Він являється внуком [PERSON], яка являється рідною сестрою [PERSON]. У зв'язку із чим по проханню останньої його сім'я з 10.01.1988 року стали членами двору [PERSON] в якому проживають по даний час. У відповідності з п.6 постанови Пленуму Верховного Суду України № 20 від 22.12.1995 року «Про судову практику у справах за позовами про захист права приватної власності» до правовідносин, що виникли раніше, застосовується чинне на той час законодавство, Зокрема спори щодо колишнього колгоспного двору, яке було до 15.04.1991 року, мають вирішуватись за нормами, що регулювали власність цього двору, а саме: Право власності на майно, яке належало колгоспному двору і збереглося після припинення його існування, мають ті члени двору, котрі до 15.04.1991 року не втратили права на частку в його майні. Розмір частки двору визначається, виходячи з рівності часток його членів двору, включаючи неповнолітніх та не працездатних. За життя [PERSON] та [PERSON] заповіту ніхто з них не складав, успадкувати або оформити право власності на житловий будинок з господарськими будівлями з них не може, так як житловий будинок з господарськими будівлями належав колишньому колгоспному двору. У зв'язку із чим просить позовні вимоги задовольнити. Позивач в судове засідання не з'явився. До суду подав заяву в якій просить справу розглядати у його відсутності, позовні вимоги підтримує та просить позов задовольнити. Відповідачі [PERSON], [PERSON], представник Чернятинської сільської ради в судове засідання також не з'явилися. У поданій до суду заяві просять справу розглядати у їхній відсутності. Не заперечують щодо визнання права власності на житловий будинок з господарськими будівлями за позивачем. Дослідивши та оцінивши докази по справі, суд вважає, що позов підлягає до задоволення, виходячи із таких підстав: судом встановлено, що згідно виписки із погосподарських книг Четнятинської сільської ради житловий будинок з господарськими будівлями в [ADDRESS] належав на праві власності колишньому колгоспному двору, [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], які були членами двору до 15.04.1991 року. Із них кожен мав частку в майні колгоспного двору і ніхто з них не втрачав права на свою частку, що доводиться технічним паспортом випискою із інвентаризаційних матеріалів від 24.12.2013 року технічним висновком за 2014 рік, висновком про вартість майна. Згідно витягу із погосподарських книг № 3 за 1986-1990 роки, 1991-1995 роки в господарстві проживали [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON]. У відповідності до витягу із по господарських книг [PERSON], помер [INFO] року. Те що [PERSON] померла [INFO] року доводиться і копією свідоцтва про смерть. Довідкою Чернятинської сільської ради №41 від 02.03.2015 року доводиться, що [PERSON] та [PERSON] у зареєстрованому шлюбі дітей не мали, прямих спадкоємців не має. Статтею 524 ЦК УРСР передбачено, що спадкоємство здійснюється за законом і за заповітом. Постановою державного нотаріуса Городенківського нотаріального округу від 11.03.2015 року доводиться, що позивачу відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом. У відповідності до ст. 525 ЦК УРСР часом відкриття спадщини визнається день смерті спадкодавця, а при оголошенні його померлим - день, зазначений в статті 21 цього Кодексу. В силу ст. 526 ЦК УРСР місцем відкриття спадщини визнається останнє постійне місце проживання спадкодавця (стаття 17 цього Кодексу), а якщо воно невідоме, - місцезнаходження майна або його основної частини. Ст. 120 ЦК України майно колгоспного двору належить його членам на праві сумісної власності (стаття 112 цього Кодексу). Випискою із по господарської книги від 03.03.2014 року доводиться, що як позивач так відповідачі [PERSON] та [PERSON] являються членами колгоспного двору. Згідно ст. 121 ЦК України володіння, користування і розпорядження майном колгоспного двору здійснюється за згодою всіх членів двору. Поданими заявами відповідачів, доводиться, що вони не заперечують щодо визнання права власності за позивачем. В зв'язку із чим суд вважає, що позов слід задовольнити та визнати за [PERSON] право власності на житловий будинок, що знаходиться по [ADDRESS]. Виходячи із викладеного на підставі ст.ст. 120, 121, 524, 525, 526 ЦК УРСР 1963 року та

Outcome: approved