Jurisdiction: civil
Date: 2021-07-08 00:00:00

Позивач звернулась до суду з позовом, в якому просить стягнути з відповідача заборгованість за договором оренди у розмірі 1 649 594,25 грн, з яких основний борг 736\~000,00 грн, пеня 618\~187,21 грн, інфляційні втрати 226\~188,24 грн та три відсотки річних 69\~218, 80 грн. В обгрунтування вимог вказано, що 30.12.2014 року між сторонами було укладено Договір оренди № 1, відповідно до якого орендодавець передає орендарю в строкове платне користування без права викупу частину приміщення магазину літ. «А», загальною площею 100,0 кв.м., що знаходиться за адресою: [ADDRESS] . Починаючи з 30.12.2014 року та станом на 02.04.2021 року відповідач продовжує користуватися приміщенням, що є предметом договору, та повернення даного приміщення за відповідним актом приймання-передачі (повернення) приміщення з оренди не здійснювалося. Однак, станом на 02.04.2021 року ТОВ «Кооператор №4» було сплачено орендну плату лише 15.11.2017 року у розмірі 5000,00 грн та 06.06.2018 року у розмірі 9000,00 грн, інших платежів щодо оплати орендної плати відповідач не здійснював. У зв`язку з чим, а також на підставі ст. 625 Цивільного кодексу України, позивач просить стягнути з відповідача заборгованість за договором оренди, пеню, інфляційні втрати та три відсотки річних. 09.07.2021 року сторони в судове засідання не з`явились. Представником позивача адвокатом Кирилюком В.Л. подано заяву про проведення розгляду справи без його участі, позовні вимоги підтримав та просив задовольнити. Від відповідача, директора ТОВ «Кооператор №4» Гринасевича О.В. надійшла заява про проведення розгляду справи без участі представника відповідача, факт наявності заборгованості із орендної плати за договором оренди приміщення директором визнано та зазначено, що вживаються заходи для погашення заборгованості. Враховуючи, що в матеріалах справи зібрано достатньо доказів про взаємовідносини сторін, відповідач фактично визнає позовні вимоги, на підставі ст. ст. 200, 206, 280 ЦПК України суд вважає за можливе провести розгляд справи за відсутності сторін та ухвалити рішення у підготовчому судовому засіданні. Дослідивши матеріали справи та оцінивши зібрані докази, суд приходить до такого висновку. Встановлено, що 30.12.2014 року між [PERSON] та Товариством з обмеженою відповідальністю «Кооператор № 4» було укладено Договір оренди № 1, відповідно до п. 1.1. якого [PERSON] передає ТОВ «Кооператор №4» в строкове платне користування без права викупу частину приміщення магазину літ. «А», загальною площею 100,0 кв.м., що знаходиться за адресою: [ADDRESS] (а.с. 13-15). Згідно п. 3 Договору оренди, за оренду приміщення відповідач зобов`язався сплачувати оренду плату в розмірі 10\~000,00 грн щомісячно. Орендна плата сплачується щомісячно, в порядку попередньої оплати, протягом п`яти календарних днів від початку кожного наступного місяця, за який здійснюється плата, на розрахунковий рахунок орендодавця або передачею готівкою. Відповідно до п. 6 Договору оренди, строк дії договору встановлено до 28.12.2017 року. 30.12.2014 року сторонами підписано акту приймання-передачі приміщення до договору оренди №1 від 30.12.2014 року (а.с. 16). 28.12.2017 року між сторонами укладено Додаткову угоду №1 до договору оренди №1 від 30.12.2014 року, на підставі якої продовжено строк дії договору оренди №1 від 30.12.2014 року до 27.12.2020 року (а.с. 17). Додатковою угодою №2 від 27.12.2020 року строк дії Договору оренди №1 продовжено до 26.12.2021 року (а.с. 18). Всупереч умовам Договору оренди щодо щомісячної оплати, ТОВ «Кооператор №4» було двічі внесено плату за користування приміщенням 15.11.2017 року в розмірі 5000,00 грн та 06.06.2018 року 9000,00 грн (а.с. 29, 30). Принцип свободи договору як один із загальних засад цивільного законодавства декларується в ст. 3 Цивільного кодексу України. Відповідно до статті 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості (ст. 627 Цивільного кодексу України). Підстави виникнення цивільних прав та обов`язків визначені в статті 11 Цивільного кодексу України, зокрема з договорів та інших правочинів. Статтею 759 ЦК України за договором найму (оренди) наймодавець передає або зобов`язується передати наймачеві майно у володіння та користування за плату на певний строк. Законом можуть бути передбачені особливості укладення та виконання договору найму (оренди). Відповідно до частин 2, 5 ст. 752 ЦК України плата за найм (оренду) майна може вноситися за вибором сторін у грошовій або натуральній формі. Форма плати за найм (оренду) майна встановлюється Плата за найм (оренду) майна вноситься щомісячно, якщо інше не встановлено договором. Згідно ч. 1 ст. 526 ЦК України \~зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Статтею 610 ЦК України визначено, що порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Відповідно до частини першої статті 612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Відповідно до ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Відповідно до ч. 3 ст. 549 ЦК України \~пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання. Відповідно до ч. 3 ст. 12 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Згідно ст. 76 ЦПК України передбачено, що доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків. Положеннями Договору оренди №1 сторони погодили, що за прострочення виконання орендарем грошових зобов`язань у встановлений цим договором строк, орендар сплачує на користь орендодавця пеню в розмірі подвійної облікової ставки НБУ, за кожен день прострочення, а також інфляційні збитки (втрати) від прострочення платежу (ів) та 3% річних. Згідно розрахунку [PERSON] заборгованість по орендній платі за Договором оренди №1, за період з 31.12.2014 року по 31.03.2021 року становить 736\~000,00 грн, розмір пені 618\~187, 21 грн, розмір 3% річних - 69\~218,80 грн, розмір інфляційних витрат 226\~188,24 грн (а.с. 9-12). Розмір нарахованих заборгованості, пені, 3% річних та інфляційних збитків не спростовано відповідачем, відповідач підтвердив факт наявності заборгованості за договором. З урахуванням викладеного, оскільки майнові права позивача порушені, зобов`язання за Договором оренди №1 відповідачем не виконані, суд приходить до висновку про законність та доведеність позовних вимог, а тому суд задовольняє їх у повному обсязі.

Outcome: approved