overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2017-03-28 00:00:00

Позивач звернулась в суд з даним позовом до відповідача, зазначивши, що вона є власником квартири [ADDRESS]. У належній їй квартирі зареєстрований її син, відповідач по справі.Відповідач з серпня 2007 року в квартирі не проживає, не сплачує комунальні платежі, не отримує кореспонденцію, його особистих речей в квартирі немає. У звязку з цим, позивач просить визнати відповідача таким, що втрати право користування житловим приміщенням. Позивачка та її представник в судове засідання не зявились, підтримали позовні вимоги та просили суд їх задовольнити, не заперечували проти винесення заочного рішення, про що надали письмові заяви. Відповідач до судового засідання не зявився, про час, дату та місце слухання справи повідомлений належним чином. Тому суд вважає можливим зі згоди представника позивача, у відповідності до вимог ст. 224 ЦПК України, провести заочний розгляд справ та постановити заочне рішення. Представник третьої особи, в судове засідання не зявився, про час, дату та місце слухання справи повідомлений належним чином, про причини не явки суду не повідомив. Суд, дослідивши докази в їх сукупності, вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що позивач є власником квартири [ADDRESS], що підтверджується свідоцтвом про право власності від 04.04.2007 року, №3060 виданого Виконавчим комітетом Дніпропетровської міської ради. У даній квартирі, крім позивача, зареєстрований син останньої - відповідач по справі. Відповідач з серпня 2007 року в квартирі не проживає, не сплачує комунальні платежі, не отримує кореспонденцію, його особистих речей в квартирі немає, що підтверджується актом від 08.02.2017 року, складеним в присутності голови ОК №145 «ЖБК Незабудка». Згідно ч.2 ст.. 405 ЦК України, член сім'ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім'ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом. За таких обставин, суд приходить до висновку про те, що вимоги позивача щодо визнання відповідача таким, що втратив право користування житловим приміщенням, що є підставою для зняття його з реєстрації, є законними та обґрунтованими, а тому повинні бути задоволенні. Згідно зі ст. 88 ЦПК України з відповідача слід стягнути на користь позивача судовий збір в сумі 640,00 грн.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-06-13 00:00:00

Позивач звернулась в суд з даним позовом до відповідача, зазначивши, що вона є власницею житлового будинку №48 по вул. Степана Величка в м. Дніпрі на підставі договору купівлі-продажу від 13.02.2015 року. У зазначеному будинку зареєстрований відповідач по справі Відповідач з 2013 року в будинку не проживає, не сплачує комунальні платежі, не отримує кореспонденцію, його особистих речей в будинку немає. У звязку з цим, позивач просить визнати відповідача таким, що втрати право користування житловим приміщенням та зняти з реєстрації. Позивач в судове засідання не зявилась, підтримала позовні вимоги та просила суд їх задовольнити, не заперечувала проти винесення заочного рішення, про що надала письмову заяву. Відповідач до судового засідання не зявився, про час, дату та місце слухання справи повідомлений належним чином. Тому суд вважає можливим зі згоди представника позивача, у відповідності до вимог ст. 224 ЦПК України, провести заочний розгляд справ та постановити заочне рішення. Представник третьої особи, в судове засідання не зявився, про час, дату та місце слухання справи повідомлений належним чином, про причини не явки суду не повідомив. Суд, дослідивши докази в їх сукупності, вважає, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що позивачу на підставі договору купівлі-продажу, який посвідчений приватним нотаріусом [PERSON], від 13 лютого 2015 року належить житловий будинок №48 по вул. Сттепана Величка в м. Дніпрі. Відповідач по справі, як колишній власник майна, зареєстрований за вказаною адресою однак, не проживає з 2013 року, не сплачує комунальні платежі, не отримує кореспонденцію, його особистих речей в будинку немає. Своєю реєстрацією у будинку відповідач створює певні перешкоди позивачу, як власнику майна. Згідно ст. 391 ЦК України, власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном. За таких обставин, суд приходить до висновку про те, що вимоги позивача щодо визнання відповідача таким, що втратив право користування житловим приміщенням, є законними та обґрунтованими, а тому повинні бути задоволенні. В іншій частині позовні вимоги задоволенню не підлягають, оскільки вимоги ставляться до третьої особи та позивачем не надано доказів наявності спору між позивачем та третьою особою щодо зняття з реєстрації відповідача. Крім того, суд приймає до уваги норми діючого законодавства, згідно яких рішення суду про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням, є підставою для зняття такої особи з реєстрації у вказаному житловому приміщенні. Згідно зі ст. 88 ЦПК України з відповідача слід стягнути на користь позивача судовий збір в сумі 640,00 грн.

Outcome: partial
Jurisdiction: civil
Date: 2017-02-26 00:00:00

Позивач звернулась в суд з даним позовом до відповідача, зазначивши, що вона є співвласником 39/100 частин домоволодіння [ADDRESS]. Однак, крім неї та членів її сім'ї, а саме: [PERSON], [PERSON], [PERSON], у вказаному домоволодінні також зареєстрована відповідач по справі - [PERSON], яка є колишньою дружиною сина позивача - [PERSON]. Відповідач у домоволодінні не проживає з січня 2015 року, не сплачує комунальні платежі, не отримує кореспонденцію, її особистих речей в домоволодінні немає. У зв'язку з цим, позивач просить визнати відповідача такою, що втратила право користування житловим приміщенням. Позивачка в судовому засіданні підтримала позовні вимоги в повному обсязи, надала пояснення антологічні викладеним у позові. Відповідач до судового засідання не з'явилась, про час, дату та місце слухання справи повідомлена належним чином, про причини своєї неявки суду не повідомила. Тому суд вважає можливим зі згоди позивача провести заочний розгляд справ та постановити заочне рішення. Треті особи, [PERSON], [PERSON] та [PERSON] в судовому засіданні не заперечували проти позову, та підтримали позовні вимоги. Суд,дослідивши докази в їх сукупності, вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що позивач є співвласником 31/100 частини домоволодіння [ADDRESS], що підтверджується свідоцтвом про право власності на домоволодіння від 23 серпня 2000 року, виданого на підставі рішення Амур-Нижньодніпровського районного суду м.Дніпропетровська. Треті особи є іншими співвласниками вказаного домоволодіння. У даному домоволодінні крім позивача зареєстровані також члени її сім'ї, а саме: [PERSON], [PERSON], [PERSON], а також зареєстрована відповідач по справі - [PERSON], яка є колишньою дружиною сина позивача - [PERSON], та була вселена до домоволодіння як член сімї співвласника. Відповідач у домоволодінні не проживає з січня 2015 року, не сплачує комунальні платежі, не отримує кореспонденцію, її особистих речей в домоволодінні немає, данні обставини підтверджуються довідкою №75939, виданою головою квартального комітету №17 від 14 листопада 2016 року . Згідно ч.2 ст.. 405 ЦК України, член сім'ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім'ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом. За таких обставин, суд приходить до висновку про те, що вимоги позивача щодо визнання відповідача такою, що втратила право користування житловим приміщенням, що є підставою для зняття їх з реєстрації, є законними та обґрунтованими, а тому повинні бути задоволенні. Відповідно до вимог ст. 88 ЦПК України з відповідачана користь позивача підлягають стягненню судові витрати у вигляді судового збору в розмірі 551,20 грн.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-08-05 00:00:00

Позивач звернулась в суд з даним позовом до відповідача про стягнення аліментів, у позовній заяві вказала, що перебуває із відповідачем у зареєстрованому шлюбі з 21.05.2007 року. В шлюбі у сторін народився син [PERSON] - [INFO]. Позивачка з дитиною проживають окремо від відповідача. Позивачка сама займається вихованням дитини та її матеріальним забезпеченням, оскільки відповідач залишив її без належної батьківської уваги. Зазначає, що відповідач не надає коштів на утримання дитини. Просить стягувати із відповідача в її користь на утримання сина [PERSON] у аліменти у розмірі 1000 грн. щомісячно до досягнення дитиною повноліття. Позивач в судовому засіданні позовні вимоги підтримала та просила задовольнити в повному обсязі . Відповідач в судовому засіданні позов не визнав. Заслухавши сторони та дослідивши письмові матеріали справи, оцінивши докази по справі в їх сукупності, суд дійшов до наступного висновку. Із свідоцтва про шлюб серії [NUMBER] встановлено, що 21.05.2007 року між сторонами було укладено шлюб. З оглянутого свідоцтва про народження серія [NUMBER] встановлено, що у сторін є син: [PERSON] [INFO] Відповідно до ст. 180 СК України, батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно до ст. 182 СК України, при визначенні розміру аліментів суд враховує, зокрема, стан здоров'я та матеріальне становище дитини, стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів, наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина, інші обставини, що мають істотне значення. В судовому засіданні установлено, що відповідач інших дітей, крім спільного з позивачкою сина не має. Таким чином, суд приходить до висновку, що відповідач може сплачувати аліменти на утримання дитинии, які слід стягувати в розмірі 600 грн.

Outcome: partial
Jurisdiction: civil
Date: 2015-05-21 00:00:00

Позивач звернулась в суд з даним позовом до відповідача про стягнення аліментів, у позовній заяві вказала, що перебувала із відповідачем у зареєстрованому шлюбі до 22 червня 2012 р. В шлюбі у сторін народилася дочка [PERSON] [INFO] Позивачка з дитиною проживають окремо від відповідача. Позивачка сама займається вихованням дітей та їхнім матеріальним забезпеченням, оскільки відповідач залишив їх без належної батьківської уваги. Зазначає, що відповідач не надає коштів на утримання дитини. Вказує, що їхня донька [PERSON], являється інвалідом, оскільки з 5-ти років хворіє криптогенною епілепсією з складними щоденними фокальними нападами, в зв'язку з чим регулярно повинна лікуватись в умовах стаціонару та амбулаторії. Просить стягувати із відповідача в її користь аліменти на утримання неповнолітньої доньки [PERSON] [INFO] у розмірі 1600,00 грн. щомісячно до досягнення нею 18-ти річного віку. Представник позивача в судовому засіданні позовні вимоги підтримав та просив задовольнити в повному обсязі . Відповідач в судовому засіданні позов визнав частково. Також пояснив, що працює вантажником у магазин «Овочі та Фрукти», де отримує заробітну плату в розмірі 1218 грн. в місяць. Заслухавши сторони та дослідивши письмові матеріали справи, оцінивши докази по справі в їх сукупності, суд приходить до наступних висновків. З оглянутого свідоцтва про народження серія [NUMBER] вбачається, що у сторін є дочка: [PERSON] [INFO] Згідно до наказу №1 від 03.04.2015 року [PERSON] прийнятий на роботу вантажником у ФОП [PERSON] Відповідно до довідки виданої Управлінням соціального захисту населення Сокальської Райдержадміністрації від 18.02.2015 р. № 02/1/3-601 [PERSON] одержує допомогу на дитину інваліда - [PERSON] Із витягів з медичної карти стаціонарного хворого [PERSON] № 4762, № 5036, 5099 встановлено, що дочка сторін хворіє криптогенною епілепсією з складними щоденними фокальними нападами. Відповідно до ст. 180 СК України, батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно до ст. 182 СК України, при визначенні розміру аліментів суд враховує, зокрема стан здоров'я та матеріальне становище дитини, стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів, наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина, інші обставини, що мають істотне значення. В судовому засіданні установлено, що відповідач інших дітей, крім спільної з позивачкою дочки немає. Таким чином, суд приходить до висновку, що відповідач може сплачувати аліменти на утримання дитини, які слід стягувати в розмірі 1/3 частини від всіх видів його заробітку але не менше 30% прожиткового мінімуму на дитину щомісяця до досягнення дитиною повноліття.

Outcome: partial
Jurisdiction: civil
Date: 2015-10-11 00:00:00

Позивач звернулась в суд з даним позовом до відповідача про стягнення аліментів, у позовній заяві вказала, що перебувала із відповідачем у зареєстрованому шлюбі до 25.12.2014 року. В шлюбі у сторін народилася дочка [PERSON], [INFO].. Позивачка сама займається вихованням дитини та її матеріальним забезпеченням, оскільки відповідач не надає коштів на утримання дитини. Відповідач на утриманні інших непрацездатних осіб не має, стягнень по виконавчих документах із нього не проводиться. Просить стягувати із відповідача в її користь на утримання дочки [PERSON] аліменти у розмірі 800 гривень щомісячно до досягнення дочкою повноліття. Позивач в судовому засіданні позовні вимоги підтримала частково. Просила стягувати із відповідача в її користь на утримання дочки [PERSON] аліменти у розмірі 600 гривень щомісячно до досягнення дочкою повноліття. Відповідач в судовому засіданні зменшенні позовні вимоги визнав. Заслухавши сторони та дослідивши письмові матеріали справи, оцінивши докази по справі в їх сукупності, суд приходить до наступного висновку. Згідно свідоцтва про народження серії [NUMBER], встановлено, що [INFO] у сторін народилася дочка [PERSON]. Відповідно до ст. 180 СК України, батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно до ст. 182 СК України, при визначенні розміру аліментів суд враховує, зокрема, стан здоров'я та матеріальне становище дитини, стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів, наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина, інші обставини, що мають істотне значення. В судовому засіданні установлено, що відповідач інших дітей, крім спільних з позивачкою не має, однак в нього на утриманні перебуває мати похилого віку. Таким чином, суд дійшов до висновку, що відповідач може сплачувати аліменти на утримання дитини, які слід стягувати в розмірі 600 грн. щомісячно і до досягнення дитиною повноліття.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-05-16 00:00:00

Позивач звернулась в суд з даним позовом до відповідача про стягнення аліментів, у позовній заяві вказала, що перебувала із відповідачем у зареєстрованому шлюбі, який 09.02.2015р. між ними розірвано. 02.08.2013р. в шлюбі у сторін народився син [PERSON]. Зазначає, що з часу розірвання шлюбу відповідач коштів на утримання сина не надає, дитина повністю знаходиться на її утриманні. Інших дітей, крім спільного сина відповідач немає, непрацездатних батьків не утримує. Просить суд стягувати із відповідача аліменти на утримання сина в розмірі 25% з усіх видів заробітку щомісячно, з дня предявлення позову до повноліття дитини. Позивач [PERSON] в судове засідання не прибула, надала заяву в якій просила розгляд справи проводити без її участі, позовні вимоги підтримує та просить задовольнити. Відповідач [PERSON] в судове засідання не прибув, надав суду заяву в якій зазначив, що визнає позовні вимоги, розгляд справи просив проводити без його участі. Оскільки сторони в судове засідання не прибули, відповідно до ч.2 ст. 197 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Дослідивши докази в справі, суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають до задоволення з наступних підстав. Відповідно до ч. 4 ст. 174 ЦК України, у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Як встановлено при розгляді справи, син сторін Денис, 02.08.2013р.н., проживає з позивачкою та знаходиться на її утриманні. Згідно до ст. 180 СК України, батьки зобовязані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до ст. 182 СК України, при визначенні розміру аліментів суд враховує, зокрема, стан здоровя та матеріальне становище дитини, стан здоровя та матеріальне становище платника аліментів, наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина, інші обставини, що мають істотне значення. Суд приймає визнання позову відповідачем, оскільки таке визнання відповідає вимогам Сімейного кодексу України, інтересам сторін по справі та їх неповнолітньої дитини, в свою чергу, не суперечить правам та інтересам інших осіб. В судовому засіданні встановлено, що відповідач [PERSON] інших дітей, крім спільного сина з позивачкою, немає, на стан здоровя не скаржиться, непрацездатних дружину, батьків та дітей не утримує. Вирішуючи питання про розмір аліментів, які необхідно стягувати з відповідача, суд виходить з того, що відповідно до ст. 183 СК України, якщо платник аліментів працює, частка заробітку (доходу), яка буде стягуватись як аліменти на дитину, визначається судом. Що стосується доходу відповідача, суд бере до уваги те, що він працює, має сталий заробіток, тому, суд приходить до висновку, що відповідач може надавати матеріальну допомогу дитині, сплачувати аліменти, які слід стягувати в 1\\4 частині від всіх видів його заробітку щомісяця до досягнення дитиною повноліття.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-11-01 00:00:00

Позивач звернулась в суд з даним позовом до відповідача про стягнення аліментів, у позовній заяві вказала, що перебувала із відповідачем у фактичних шлюбних відносинах. У сторін народився син [PERSON], 24.09.2011р.н.. Позивачка сама займається вихованням дитини та її матеріальним забезпеченням, оскільки відповідач не надає коштів на утримання дитини. Відповідач на утриманні інших непрацездатних осіб не має, стягнень по виконавчих документах із нього не проводиться. Просить стягувати із відповідача в її користь на утримання сина [PERSON] аліменти у розмірі 1000 гривень щомісячно до досягнення сином повноліття. Позивач в судовому засіданні позовні вимоги підтримала та просила задовольнити в повному обсязі . Відповідач в судовому засіданні позов не визнав. Додатково пояснив що не має змоги на даний час матеріально допомагати дитині. Заслухавши сторони та дослідивши письмові матеріали справи, оцінивши докази по справі в їх сукупності, суд приходить до наступного висновку. Згідно свідоцтва про народження серії 1-СГ №296759 встановлено, що 24.09.2011 року у сторін народився син [PERSON]. Відповідно до ст. 180 СК України, батьки зобовязані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно до ст. 182 СК України, при визначенні розміру аліментів суд враховує, зокрема, стан здоровя та матеріальне становище дитини, стан здоровя та матеріальне становище платника аліментів, наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина, інші обставини, що мають істотне значення. В судовому засіданні установлено, що відповідач інших неповнолітніх дітей, крім спільних з позивачкою не має. Таким чином, суд дійшов до висновку, що відповідач може сплачувати аліменти на утримання дитини, які слід стягувати в розмірі 500 грн. щомісячно і до досягнення дитиною повноліття.

Outcome: partial
Jurisdiction: civil
Date: 2015-10-14 00:00:00

Позивач звернулась в суд з даним позовом обґрунтування якого виклав у позовній заяві та проситьсуд звільнити його від сплати заборгованості за аліментами, яка становить 17340,07 грн.. В судовому засіданні позивач позов підтримав та просить суд в рахунок майна, яке розподілено між ними і він його не забрав, звільнити його від сплати заборгованості по аліментах. Відповідачка в судовому засіданні позов не визнала та пояснила, що позивач тривалий час ухилявся від сплати аліментів, у звязку з чим виникла заборгованість, на даний час їх діти Микола та Ольга навчаються на денній формі і тому гроші в сумі 600 грн, які вплачує позивач вона використовує на навчання дітей. Заслухавши сторін, дослідивши матеріали справи суд приходить до висновку, що позов задоволенню не підлягає за слідуючих обставин. Відповідно до ст. 197 ч. 2 СК України за позовом платника аліментів суд може повністю або частково звільнити його від сплати заборгованості за аліментами, якщо вона виникла у звязку з його тяжкою хворобою або іншою обставиною, що має істотне значення. Із змісту даної норми слідує, що часткове або повне звільнення від сплати заборгованості за аліменти можливо тоді, коли невиконання аліментного обовязку було зумовлено тяжкою хворобою, або іншими обставинами, які мають істотне значення. В судовому засіданні встановлено, що позивач має заборгованість по сплаті аліментів перед відповідачкою на утриманні дітей, яка станом на 30.07.2015 року становить 17340, 07 грн. Відповідно до ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобовязана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. - 2 - В обґрунтування свого позову позивач не довів та не надав жодних доказів, що заборгованість по аліментах у позивача виникла у звязку з тяжкою хворобою та іншою обставиною, що має істотне значення. Посилання позивача, що після розподілу майна між сторонами він не забрав своє майно, яким користується відповідачка, не є підставою для звільнення його від сплати заборгованості по аліментах. За таких обставин позов задоволенню не підлягає.

Outcome: dismissed