Jurisdiction: civil
Date: 2020-05-12 00:00:00

Позивач звернулась до суду з вищевказаним позовом з вимогами стягувати з [PERSON] , [INFO] РНОКПП: [NUMBER] на користь [PERSON] , РНОКПП: [NUMBER] аліменти на утримання дочки - [PERSON] , [INFO] в розмірі 1/4 від усіх видів доходу щомісячно починаючи з 03.10.2019року до досягнення дитиною повноліття, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Стягнути додаткові витрати на дитину з [PERSON] , [INFO] , проживаючого за адресою: [ADDRESS] , на користь [PERSON] , РНОКПП: [NUMBER] , проживаючої за адресою: [ADDRESS] , на утримання дочки - [PERSON] , [INFO] в розмірі 13 360 (тринадцять тисяч триста шістдесят) гривень. Позовні вимоги аргументовані тим, що за час шлюбу сторони спору мають дитину: доньку - [PERSON] , [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про народження № [NUMBER] , виданого 12.09.2012 року ВДРАЦС Вінницького міського управління юстиції Вінницької області. Після припинення подружніх стосунків з позивачем відповідач не здійснює надання допомоги на виховання дитини. Дитина потребує постійної батьківської допомоги. Позивач вказує, що вона на утримання дитини витрачає значні кошти щомісячно, оскільки дитина потребує постійного догляду, нормального харчування, одягу, а також інших втрат пов`язаних забезпеченням рівня життя необхідного для фізичного та розумового розвитку. Дитина відвідує приватний заклад центр розвитку дитини «Бабл Флейм» що підтверджується довідкою від 01,09.2019року №2, згідно якої вартість навчання складає 1400 гривень в місяць, договір укладено на період вересень 2019 рік по червень 2020 рік, загалом на 10 місяців період з вересня по грудень місяць 2019 року, за гурток продовженого дня 9 600 (дев`ять тисяч шістсот) гривень та за індивідуальні заняття з читання та української мови 1 400 (одна тисяча чотириста) гривень (копії відповідних квитанцій додаються). В тому числі дитина займається у танцювальному гуртку в ГО «Сімейний клуб» і позивач оплатила даний гурток за період з вересня по грудень місяць 2019 року - 1720 (одна тисяча сімсот двадцять) гривень. Всього додаткових витрат на дитину, що позивач поніс та має понести в майбутньому складає: 26 720 (двадцять шість тисяч сімсот двадцять) гривень. Вищевказане і стало підставою для звернення позивача до суду з даним позовом. Позивач в заяві від 11.01.2020р. збільшив позовні вимоги в частині додаткових витрат, яку мотивував тим, що за час розгляду справи позивач понесла ще додаткові витрати на ліки та стоматологічні послуги на лікування дитини, в розмірі всього 1214,90 грн., таким чином просить суд стягнути додаткові витрати на дитину з [PERSON] , [INFO] , проживаючого за адресою: [ADDRESS] , на користь [PERSON] , РНОКПП: [NUMBER] , проживаючої за адресою: [ADDRESS] , на утримання дочки - [PERSON] , [INFO] в розмірі 13 360 (тринадцять тисяч триста шістдесят) гривень. Ухвалою Вінницького міського суду Вінницької області від 24.10.2019 відкрито спрощене позовне провадження по даній справі. 14.11.2019 представником відповідача [PERSON] подано до суду відзив, на позов. Представник відповідача вказує, що позивач вводить суд в оману, зазначаючи, що відповідач свої батьківські обов`язки не виконує, не допомагає при вихованні дитини, матеріальної допомоги на утримання не надає. На спростування відповідного твердження, до відзиву надаються письмові докази, зокрема належним чином засвідчені копії чеків № Р24А96809564019159076551 від 30.06.2019 (призначення платежу: оплата за табір); №Р24А96809564027502417354від10.07.2019; №Р24А96809564053637487153 від 09.08.2019, №Р24А96809564071786488450 від 30.08.2019; №Р24А96809564080955578039 від10.09.2019; №Р24А96809564082853928924 від 12.09.2019; №Р24А96809564007072941980 від 10.10.2019 (призначення платежу: аліменти+судовий збір), № 0.0.1489009938 від 10.10.2019 (призначення платежу: оплата за навчання, [PERSON] , Одержувач ТОВ «Флейм Плюс»); Р24АР24А117673631С05097 від 12.11.2019 (призначення платежу: аліменти+англійська мова). Відповідач вказує, що з червня до цього часу відповідач проживає разом зі своїми батьками - [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] . Батьки зареєстровані за адресою: [ADDRESS] . Факт проживання разом із батьками за цією адресою підтверджується довідкою ПП «Бокуд» № 714 від 5.11.2019. У зв`язку з спільним проживанням з батьками, відповідач безпосередньо допомагає матеріально у їх утриманні. Зокрема, батько відповідача є інвалідом 3 групи загального захворювання, що підтверджується копією пенсійного посвідчення [PERSON] серії [NUMBER] та копією довідки до акта огляду медико-соціальною експертною комісією серії 12 ААБ № 084104 від 24.10.2018. Разом з тим, варто зауважити, що позивач бере активну участь у моральному та культурному розвитку дитини. Не рідше двох разів на тиждень відповідач бачиться з дитиною та проводить з нею дозвілля. Суму додаткових витрат на утримання дитини вважає необґрунтованою. Наявність таких додаткових витрат має довести особа, яка заявляє позовні вимоги про їх стягнення. Ці кошти є додатковими, на відміну від коштів, які отримуються одним з батьків на утримання дитини. У цих випадках йдеться про витрати, яких фактично зазнала сторона, або які є передбачуваними витратами, тому їх необхідно зазначати у твердій грошовій сумі. Відповідач вказує, що наявні в матеріалах справи письмові докази, зокрема довідка ТОВ «Флейм Плюс» № 2 від 01.09.2019, квитанції до прибуткового касового ордеру № 79 від 02.09.2019, № 78 від 02.09.2019, № 384 від 02.09.2019 жодним чином не свідчать про існування особливих обставин, які можуть бути підставою для застосування положень статті 185 СК України. Ухвалою Вінницького міського суду Вінницької області від 08.11.2019 цивільну справу за позовом [PERSON] до [PERSON] про стягнення аліментів та додаткових витрат на дитину призначено до розгляду за загальними правилами позовного провадження. 22.01.2020 представником відповідача [PERSON] подано до суду заперечення на заяву про збільшення позовних вимог, заяву вважає необгрунтованою з огляду на таке. Зі змісту заяви вбачається, що позивач за час розгляду справи понесла ще додаткові витрати на дитину, які складаються із витрат на ліки та стоматологічні послуги, розмір яких складає 1214 (одна тисяча двісті чотирнадцять) грн. 90 коп. Відповідно де відповідач має сплатити 1/2 частку від цих витрат, а саме 607 гривень 45 коп. так як СК України встановлює принцип рівності прав та обов`язків батьків. Відповідно до закону брати участь у матеріальних витратах зобов`язані обоє батьки незалежно від того, з ким із них проживає дитина. Представник відповідача також звернув увагу, що час розгляду справи відповідач продовжує сплачувати аліменти на доньку, що підтверджується квитанціями Р24АР24А161235737С57803 від 17.01.2020, № Р24АР24А1341 76134С1633 від № Р24АР24А13215961 1С96210 від 06.12.2019. Представник позивача в судовому засіданні позов підтримав в повному обсязі. Відповідач та його представник в судовому засіданні позов визнали частково в частині сплати аліментів, щодо стягнення додаткових витрат заперечували. Судом по справі встановлені наступні юридичні факти та відповідні їм правовідносини: Судом встановлено, що [PERSON] та [PERSON] є батьками [PERSON] [INFO] , що підтверджується відповідним свідоцтвом про народження. ( а.с.5 ) Судом встановлено, що дитина проживає з позивачем, що підтверджується довідкою квартального комітету «Соняшник» за № 525, від 02.08.2019 року. ( а.с. 11) Позивачем в обгрунтування своїх доводів про наявність додаткових витрат надано до суду довідку від 01.09.2019року №2, згідно якої вартість навчання дитини в центрі розвитку дитини « Бабл Флейм» складає 1400 гривень в місяць, договір укладено на період вересень 2019 рік по червень 2020 рік, загалом на 10 місяців період з вересня по грудень місяць 2019 року, за гурток продовженого дня 9 600 (дев`ять тисяч шістсот) гривень та за індивідуальні заняття з читання та української мови 1 400 гривень. В тому числі дитина займається у танцювальному гуртку в ГО «Сімейний клуб» і позивач оплатила даний гурток за період з вересня по грудень місяць 2019 року - 1720 гривень (а.с.9-10) Відповідно до частини третьої статті 51 Конституції України сім`я, дитинство, материнство і батьківство охороняються державою. Згідно ст. 8 Закону України «Про охорону дитинства» кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. ст.150 Сімейного кодексу України визначені обов`язки батьків щодо виховання та розвитку дитини, а саме: батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток, готувати до самостійного життя. ст. 150 Сімейного кодексу України встановлено, що визначені обов`язки батьків щодо виховання та розвитку дитини, а саме: батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток, готувати до самостійного життя. ч.1 ст. 180 СК України встановлено, що батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. У ст. 182 ч. 2 СК України зазначено, що мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим ніж 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. ч.3 ст. 181 СК України встановлено, що за рішенням суду кошти на утримання дитини ( аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом, з ким проживає дитина. ч.1 ст. 182 СК. України встановлено, що при визначенні розміру аліментів суд враховує стан здоров`я та матеріальне становище дитини, стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів, наявність у платника аліментів інших дітей, інші обставини, що мають істотне значення. ч.1 ст. 183 СК України частка заробітку ( доходу) матері, батька, яка буде стягуватись як аліменти на дитину, визначається судом. ч.1 ст. 184 СК України встановлено, що якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, частину доходу одержує в натурі, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення суд за заявою заявника або одержувача може визначити аліменти у твердій грошовій сумі. Стаття 183 СК України встановлено, що частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Якщо стягуються аліменти на двох і більше дітей, суд визначає єдину частку від заробітку (доходу) матері, батька на їх утримання, яка буде стягуватися до досягнення найстаршою дитиною повноліття. ч.1 ст.191 СК України, якою встановлено, що аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову. ст. 77 ЦПК України, встановлено, що належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Ч.1 ст. 81 ЦПК України встановлено, що кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Відповідно до ст. 11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб в межах заявлених ними вимог та на підставі наданих доказів. Згідно положень ст. ст. 1-3 Конвенції ООН «Про права дитини», в усіх діях щодо дітей першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Зокрема, передбачено, що дитині забезпечується такий захист і піклування, які необхідні для її благополуччя, беручи до уваги права й обов`язки її батьків, опікунів чи інших осіб, які відповідають за неї за законом, і з цією метою вживаються всі відповідні законодавчі і адміністративні заходи. Визначаючись щодо розміру стягнення аліментів суд враховує обов`язок обох батьків утримувати дитину до її повноліття, розмір гарантованого законодавством України прожиткового мінімуму для дітей відповідного віку. Ст.7 ЗУ « Про державний бюджет України на 2020рік» установлено прожитковий мінімум з розрахунку на місяць для дітей віком дітей віком до 6 років: з 1 січня 2020 року - 1779 грн., з 1 липня - 1859 грн., з 1 грудня - 1921 грн.; для дітей віком від 6 років до 18 років на одну особу становить: з 1 січня 2020 року - 2218 грн., з 1 липня - 2318 грн., з 1 грудня - 2395 грн. При цьому суд звертає увагу, на те, що відповідач надавав позивачу кошти на утримання дитини що підтверджується засвідченими копії чеків (ризначення платежу: аліменти та оплата за навчання, [PERSON] , Одержувач ТОВ «Флейм Плюс». (а.с. 40-47) Суд бере до уваги, надані відповідачем докази про надання допомоги позивачу на утримання дитини, при цьому суд враховує визнання відповідачем позову, в частині стягнення аліментів в розмірі 1/4 частки від всіх його доходів, а також звертає увагу, що відповідач проживає разом з батьками, як повідомив відповідач в судовому засіданні від 13.05.2020р. батько його нещодавно помер, на даний час проживає з матір`ю, яка є пенсіонером, безпосередньо допомагає їй матеріально, суд бере до уваги те, що позивач з 02.12.2019р. перебуває на обліку у Вінницькому міському центрі зацнятості, як безробітна. Тому, суд, зважаючи на реальні і розумні потреби в матеріальному утриманні дитини, взаємний обов`язок батьків по її утриманню, встановлені обставини, що мають значення в їх сукупності, вважає розумним та справедливим стягнення аліментів на утримання дитини в розмірі 1/4 від усіх видів доходу щомісячно починаючи з 03.10.2019року до досягнення дитиною повноліття, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. При визначенні розміру аліментів судом враховані всі повідомлені сторонами обставини, передбачені ст.182 СК України. Стосовно вимоги про стягнення додаткових витрат на утримання дитини суд дійшов наступних висновків. Ст. 185 СК України визначено, що той з батьків, з кого присуджено стягнення аліментів на дитину, а також той з батьків, до кого вимога про стягнення аліментів не була подана, зобов`язані брати участь у додаткових витратах на дитину, що викликані особливими обставинами (розвитком здібностей дитини, її хворобою, каліцтвом тощо). Розмір участі одного з батьків у додаткових витратах на дитину в разі спору визначається за рішенням суду, з урахуванням обставин, що мають істотне значення. Додаткові витрати на дитину можуть фінансуватися наперед або покриватися після їх фактичного понесення разово, періодично або постійно. Таким, чином законодавчо передбачено, що витрати мають бути зумовлені лише особливими обставинами, такими як хвороба, каліцтво, розвиток здібностей. Суд бере до уваги, що у постанові Верховного Суду України від 13 вересня 2017 у справі №6-1489цс17 зроблено висновок, що СК України виходить з принципу рівності прав та обов`язків батьків. Відповідно до закону, брати участь у додаткових витратах зобов`язані обоє з батьків, незалежно від того, з ким з них проживає дитина. При визначенні розміру стягнення з одного з батьків суд відносить частину витрат на іншого. Положення ч.1 статті 185 СК України стосується особливих обставин, приблизний перелік яких надається цією статтею. До таких особливих обставин закон відносить насамперед випадки, коли дитина, яка знаходиться на утриманні батьків, потребує додаткових витрат, у тому числі у зв`язку з розвитком певних її здібностей, у зв`язку з її хронічною хворобою, лікуванням, каліцтвом тощо. Визначення таких особливих обставин відноситься до компетенції суду, і вони є індивідуальними в кожному конкретному випадку. Отже, наявність додаткових витрат має довести особа, яка заявляє позовні вимоги про їх стягнення, надані позивачем докази: довідка ТОВ «Фрейм Плюс» №2 від 01.09.2019, квитанції до прибуткового касового ордеру №79 від 02.09.2019 №384 від 02.09.2019, таким чином навчання дитини у приватному закладі центру розвитку дитини «Бабл Флейм» відвідуванням студії іноземної мови та студії арт- мистецтв, витрати на стоматолога, жодним чином не свідчить про існування особливих обставин, які можуть бути підставою для стягнення додаткових витрат на дитину, а вказують на те, що позивачем здійснюються заходи для всебічного розвитку дитини. Таким чином, оцінивши допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок в їх сукупності за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженню наявних у справі доказів, суд дійшов висновку про те, що позивачем не доведено того, що витрати на дитину викликані особливими обставинами та того, що відповідач має достатню фінансову можливість сплачувати додаткові витрати, відтак в частині вимог про стягнення додаткових витрат на утримання дитини слід відмовити. Враховуючи те, що позивач був звільнений від сплати судового збору згідно ст., 143 ЦПК України, судовий збір слід стягнути з відповідача в сумі 768, 40 грн. на користь держави. На підставі викладеного,

Outcome: partial