Jurisdiction: civil
Date: 2019-09-02 00:00:00

Позивач звернувся із вказаним позовом до суду, мотивуючи його тим, що з 9 квітня 2013 року вони з відповідачкою перебувають у зареєстрованому шлюбі. Від шлюбу мають неповнолітню дочку [PERSON] , [INFO] . Шлюбні відносини між ним та відповідачкою припинені, спільне господарство не ведеться, проживають окремо. Просив шлюб розірвати. Сторони в судове засідання не прибули. Позивач спрямував до суду заяву, в якій позовні вимоги підтримав в повному обсязі, справу просив розглянути без його участі; не заперечував, щоб дитина залишилися проживати з матір`ю. Відповідачка подала до суду заяву, відповідно до якої позовні вимоги визнала, просила справу розглядати без її участі; додатково вказала, що за спільною домовленістю із позивачем неповнолітня дочка залишиться проживати з нею. Відповідно до ст. 206 ч. 4 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову, суд, за наявності для того законних підстав, ухвалює рішення про задоволення позову. Згідно ст. 247 ч. 2 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі, якщо, відповідно до положень цього Кодексу, розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Ухвалою судді від 22 липня 2019 року у справі відкрито провадження та призначено до розгляду в порядку загального позовного провадження. Суд, вивчив матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню, виходячи зі слідуючого. Матеріалами справи встановлено, що згідно свідоцтва про шлюб (серії [NUMBER] виданого повторно Івано-Франківським міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції в Івано-Франківській області), сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі з 9 квітня 2013 року, про що виконавчим комітетом Дніпровської сільської ради Білозерського району Херсонської області складено відповідний актовий запис № 04. Згідно свідоцтва про народження (серії [NUMBER] виданого повторно Івано-Франківським міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції в Івано-Франківській області) у сторін [INFO] народилася дочка [PERSON] . Між сторонами склалися особисті неприязні відносини, які перешкоджають подальшому сімейному проживанню, а тому збереження сім`ї в цій ситуації, не представляється за можливе. Згідно ч. 2 ст. 104 СК України, шлюб припиняється внаслідок його розірвання. У відповідності до ч. 3 ст. 105 СК України, шлюб припиняється внаслідок розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до ст. 110 цього Кодексу, згідно якої, позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. Згідно до ч. 2 ст. 112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, що мають істотне значення. Згідно до ч. 2 ст. 114 СК України, у разі розірвання шлюбу судом, шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу. Згідно із ч. 1 ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Враховуючи, що позивач має інвалідність першої групи, що підтверджується посвідченням серії [NUMBER] виданого 12 листопада 2018 року (безтермінове), то він згідно приписів п. 9 ч. 1 ст. 5 статті Закону України «Про судовий збір» звільнений від сплати судового збору. У відповідності до приписів ч. 6 ст. 141 ЦПК України, якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, які їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог, а інша частина компенсується за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. Згідно з ч. 1 ст. 142 ЦПК України, у разі укладення мирової угоди до прийняття рішення у справі судом першої інстанції, відмови позивача від позову, визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті суд у відповідній ухвалі чи рішенні у порядку, встановленому законом, вирішує питання про повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову. Аналогічне положення щодо повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову, також передбачено ч. 3 ст. 7 Закону України «Про судовий збір». У такому разі з відповідачки на користь держави підлягає стягненню судовий збір у розмірі, що складає 384 гривні 20 копійок. Суд вважає, що подальше спільне життя і збереження шлюбу суперечить інтересам сторін, сім`ю зберегти неможливо, а тому шлюб підлягає розірванню.

Outcome: approved