Jurisdiction: civil
Date: 2020-09-02 00:00:00

Позивач звернулась до суду з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості по сплаті аліментів.\~\~\~Позов мотивує тим, що з 02 липня 2016 року по 21 травня 2018 року вони з відповідачем перебували у зареєстрованому шлюбі. Від вказаного шлюбу мають малолтіню дитину- [PERSON] , [INFO] . Позивач вказав, що на підставі рішення суду з відповідача на її користь ухвалено стягувати аліменти на утримання сина [PERSON] у розмірі ј частки від усіх видів доходу відповідача, але не менше ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. В Бердянському міськрайонному відділі ДВС на примусовому виконанні знаходиться виконавчий лист: № 265/968/18 з виконання вищевказаного рішення суду про стягнення аліментів. У зв`язку з періодичною несплатою аліментів відповідачем, утворилась заборгованість, загальна сума якої станом на 28.10.2019 року становить 32211,80 грн. В судове засідання позивач не з`явилась, надала суду заяву про розгляд справи за її вілсутності, позовні вимоги підтримала у повному обсязі. Відповідач в судове засідання не з`явився, про час і місце розгляду справи повідомлений належним чином. Причини неявки суду не повідомив, відзив на позовну заяву не надав. Тому\~ суд, відповідно до ст. 280 ЦПК України, вважає за можливим провести заочний розгляд справи. На підставі ст. 280 ЦПК Україниу разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло повідомлення про причини неявки, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення спору. Вивчивши матеріали справи, суд дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню з огляду на таке. Відповідно до\~ст.180 Сімейного кодексу України, батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Судом встановлено, що з 02 липня 2016 року по 21 травня 2018 року сторони перебували у зареєстрованому шлюбі, від якого мають малолітню дитину- [PERSON] , [INFO] , що також підтверджено копією свідоцтва про народження серії [NUMBER] від 19.01.2017 року. Відповідно до рішення Орджонікідзевського районного суду м. Маріуполя Донецької області від 23.04.2018 року, яке набрало законної сили 23.05.2018 року, з [PERSON] було стягнуто на користь [PERSON] аліменти на утримання дитини [PERSON] , [INFO] у розмірі ј частки від усіх видів доходу відповідача, але не менше нід 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи стягнення з 31.01.2018 року. Згідно постанови про відкриття виконавчого провадження від 06.06.2018 року ВП № 56526850 було відкрите виконавче провадження з виконання виконавчого листа № 265/968/18, виданого 24.05.2018 року Орджонікідзевським районним судом м. Маріуполя Донецької області. Внаслідок періодичної несплати аліментів утворилась заборгованість. Відповідно до розрахунку, наданого Бердянським міськрайонним ВДВС за № 35921 від 28.10.2019 року, заборгованість за період з 01.06.2018 року по 28.10.2019 року становить 32211, 80 грн. Відповідно до ч.4\~ст. 194 СК України, заборгованість за аліментами стягується незалежно від досягнення дитиною повноліття, а у випадку, передбаченому статтею 199 цього Кодексу, - до досягнення нею двадцяти трьох років. Розмір заборгованості за аліментами обчислюється державним виконавцем, приватним виконавцем, а в разі виникнення спору\~судом (ч.3\~ст. 195 СК). Таким чином, судом не встановлено обставин про те, що вказана вище заборгованість на час розгляду справи сплачена, а тому підлягає до примусового стягнення з відповідача на користь позивачки. Також, відсутні об`єктивні дані, за яких відповідач за рішенням суду може бути звільнений (повністю чи частково) від сплати заборгованості по аліментах. Крім того, підстав вважати, що державним виконавцем здійснено розрахунок заборгованості по сплаті аліментів, невірно, - немає. Як визначено\~ст. 55 Конституції України\~та\~ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. Способи захисту для даних правовідносин передбачені Сімейним Кодексом України. Відповідно до положень ст.ст.12,81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Суд не бере до розгляду докази, що не стосуються предмета доказування (ч.ч.3, 4ст.77 ЦПК України). Крім того, обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування (ч.2 ст.78 ЦПК України). Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання (ст. 80 ЦПК України). Статтею 180 СК України\~встановлений обов`язок батьків утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Сплата аліментів за рішенням суду є одним із способів виконання обов`язку утримувати дитину тим з батьків, хто проживає окремо від дитини. Так, відповідно до ст. 141 СК України мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того,чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини, крім випадку, передбаченого частиною п`ятою статті 157 цього Кодексу. Згідно з прецедентною практикою Європейського суду з прав людини право на виконання судового рішення є складовою права на доступ до суду, передбаченого\~ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, для цілей якої виконання рішення, ухваленого будь-яким судом, має розцінюватися як невід`ємна частина судового розгляду (рішення від 20.07.2004 у справі «Шмалько проти України»). Відсутність гарантії виконання судового рішення у розумінні ст.6 Конвенції, якою передбачені гарантії, надані сторонам,\~справедливий, відкритий і швидкий розгляд. Відповідно до ч.5\~ст.124 Конституції\~судові рішення ухвалюються судами іменем України і є обов`язковими до виконання на всій території України. У п. 9 ч. 3\~ст. 129 Конституції\~до основних засад судочинства віднесено обов`язковість рішень суду. Отже, відповідач зобов`язаний сплачувати аліменти, що свідчить про наявність презумпції вини платника аліментів у виникненні заборгованості з їх сплати та є підставою для застосування до відповідача відповідальності, передбаченої ч.1\~ст.196 СК України, що суд враховує при встановленні доведеності вини відповідача. Крім того, обов`язок надавати дитині допомогу (аліменти) батько несе не лише на підставі рішення суду, а й з факту народження дитини згідно з вимогами\~СК України. Отже, у даному випадку, суд вважає, що [PERSON] повинен був вчиняти дії, пов`язані з виконанням сплати аліментів, оскільки його дитина повинна мати засоби для існування. Доказів на підтвердження неможливості сплачувати аліменти, у зв`язку із чим заборгованість утворилась з незалежних від нього причин, відповідач суду не надав. Таким чином, за результатами розгляду справи, у межах заявлених позовних вимог, суд дійшов до висновку про задоволення позовних вимог про стягнення з відповідача на користь позивачки заборгованість по сплаті аліментів на утримання сина [PERSON] , [INFO] у розмірі 32 211,80 грн. На підставі вищевикладеного та

Outcome: approved