Jurisdiction: civil
Date: 2015-02-23 00:00:00

Позивач, звернувшись в суд із даним позовом, посилається на те, що його тітці - [PERSON], яка померла [INFO], належав на праві власності: житловий будинок з господарськими спорудами в [ADDRESS] Прийнявши спадщину та вступивши в управління спадковим майном після смерті тітки, позивач не може оформити спадщину через відсутність правовстановлюючого документу. Просить суд, в зв'язку із виниклими обставинами, встановити факт його проживання однією сімєю з [PERSON] та визнати за ним право власності на спадкове майно: житловий будинок з господарськими спорудами, що заходиться в [ADDRESS] В судове засідання позивач не з'явився, подав до суду письмову заяву з проханням слухати справу без його участі, позовні вимоги підтримав в повному обсязі. Відповідач в судове засідання не з'явився. Подава до суду письмову заяву, в якій просять справу розглядати без їх участі, позовні вимоги визнає, проти задоволення позову не заперечує. Згідно із ч.2 ст. 197 ЦПК України в зв'язку з неявкою учасників процесу в судове засідання фіксування технічними засобами не проводилось. Дослідивши матеріали справи та давши їм оцінку, суд знаходить позов обґрунтованим, з наступних підстав. Судом встановлено, що [PERSON] проживала в будинку [ADDRESS] з 1945 року по день смерті. Право власності на даний будинок не зареєстровано. Наведене стверджується відмовою нотаріуса (а.с. 13). Конвенція про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, ратифікована Законом України від 17 липня 1997 року, а також ст. 1 Протоколу № 1 до неї передбачають право кожної фізичної чи юридичної особи безперешкодно користуватися своїм майном, не допускаючи позбавлення особи свого майна, крім як в інтересах суспільної необхідності й на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права, визнають право держави на здійснення контролю за використанням власності з урахуванням загальних інтересів або для забезпечення стягнення податків, інших зборів чи штрафів. Гарантії здійснення права власності та його захисту закріплюються і у національному законодавстві України. Так, відповідно до ч.4 ст. 41 Конституції України ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним. Згідно Цивільного кодексу України підставами виникнення права власності є різні правопороджуючі юридичні факти, або правовідносини, зокрема, також і в порядку спадкування після смерті громадянина. Відповідно до ст. 1216 Цивільного кодексу України від фізичної особи, яка померла (спадкодавця) переходять всі права та обов'язки до інших осіб (спадкоємців). Після смерті [PERSON] відкрилась спадщина на житловий будинок з господарськими спорудами, що заходиться в смт. Отинія, по вул. Стефаника, 62. Позивач, звернувся до нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини, крім нього спадкоємців за законом немає. Однак нотаріусом відмовлено в оформлення права на спадщину через відсутність правовстановлюючих документів на будинок з господарськими спорудами. Згідно із п.23 Постанови Пленуму Верховного суду України №7 від 30.05.2008 року «Про судову практику у справах про спадкування» у разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження. Відповідно до ст. 392 ЦК України власник майна може пред'явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також в разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Таким чином, оскільки позивач, внаслідок відсутності правовстановлюючих документів не може отримати відповідне свідоцтво в нотаріальній конторі, право власності може бути визнане судом. Той факт, що позивач проживав з [PERSON] однією сімєю підтверджується актом від 03 лютого 2015 року (а.с.9). Враховуючи наведене, суд вважає за можливе задовольнити вимоги позивача. На підставі Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, Конституції України, ст.ст. 16, 321, 328, 344, 346, 392, 1216, 1222, 1234, 1268 ЦК України,

Outcome: approved