Jurisdiction: civil
Date: 2014-06-23 00:00:00

Позивач звернувся з позовом про стягнення заборгованості за кредитним договором, укладеним між товариством з обмеженою відповідальністю «ПростоФінанс» і відповідачем 21 жовтня 2008 року. В позові зазначає, що відповідно до договору кредиту № 02016012194 від 21.10.2008 року відповідач отримав кредит в сумі 66900 грн. Згідно із умовами договору кредиту відповідач зобов'язався до 10 жовтня 2013 року повернути отриману суму кредиту та проценти за користуванням кредитом відповідно до графіку погашення кредиту. Оскільки відповідач виконував свої зобов'язання неналежним чином, на момент подання позову у нього виникла заборгованість в сумі 114663 грн. 76 коп., з яких 59427 грн. 89 коп. складає неповернена сума кредиту, 29397 грн. 08 коп. - прострочена заборгованість по відсоткам, 8697 грн. - заборгованість за комісією, 17141 грн.79 коп. - неустойка (штраф) за неналежне виконання зобов'язань. 18 травня 2012 року між товариством з обмеженою відповідальністю «ПростоФінанс» та товариством з обмеженою відповідальністю «Кредитні ініціативи» укладений договір купівлі-продажу кредитного портфелю, за яким товариством з обмеженою відповідальністю «ПростоФінанс» відступило товариству з обмеженою відповідальністю «Кредитні ініціативи» право грошової вимоги за кредитним договором № 02016012194 від 21.10.2008 року. Так як позивач відповідно до згаданого договору набув права пред'явлення вимоги за кредитним договором між «Простофінансом» та [PERSON], просить про стягнення з відповідача суми заборгованості, а також попередньо оплаченого судового збору у сумі 1147 грн. В судовому засіданні представник позивача підтримала вимоги позову. Просить про ухвалення рішення на користь позивача. Представник відповідача проти задоволення позову заперечує. В обґрунтування заперечень суду пояснила, що направивши позичальнику вимогу про дострокове погашення заборгованості за кредитним договором від 11.09.2009 року, кредитодавець наблизив строк виконання зобов'язання, встановивши інший, ніж передбачений кредитним договором, строк виконання зобов'язання, що означає настання цього строку 16 вересня 2009 року. Звернувшись до суду з позовом про захист права позивач порушив встановлену законом давність подання позовів до суду і не посилається на поважність причин її пропуску. Крім того, підставою для залишення позову без задоволення є застосування давності до вимог про виконання окремих зобов'язань, а саме: щомісячних платежів, які входять до обсягу основного зобов'язання. В силу кредитного договору сторони дійшли згоди про погашення заборгованості за кредитом за кожний вид зобов'язання. Оскільки відповідач припинив виконувати свої зобов'язання ще в 2009 році, давність пред'явлення вимог про стягнення заборгованості позивачем пропущена. А так як сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові, просить застосувати положення закону про давність звернення до суду за захистом права та відмовити у задоволенні позову. Вислухавши пояснення осіб, які беруть участь у справі, з'ясувавши обставини справи та перевіривши їх доказами, суд не знаходить підстав для задоволення позову, виходячи з таких міркувань. Судом встановлено, що 10 жовтня 2008 року товариство з обмеженою відповідальністю «ПростоФінанс» і відповідач уклали договір кредитування № 02016012194, за умовами якого відповідач отримав кредит в сумі 66900 грн. і зобов'язався до 10 жовтня 2013 року повернути отриману суму кредиту та проценти за його користуванням відповідно до графіку погашення заборгованості (а. с. 5-8). 18 травня 2012 року між товариством з обмеженою відповідальністю «ПростоФінанс» та товариством з обмеженою відповідальністю «Кредитні ініціативи» укладений договір купівлі-продажу кредитного портфелю, за яким товариством з обмеженою відповідальністю «ПростоФінанс» відступило товариству з обмеженою відповідальністю «Кредитні ініціативи» право грошової вимоги за кредитним договором № 02016012194 від 21.10.2008 року (а. с. 13-18). В силу п. 3.1 кредитного договору № 02016012194 кожний щомісячний платіж повинен бути отриманий кредитодавцем протягом відповідного платіжного періоду не пізніше відповідної дати щомісячного платежу, зазначеної в графіку, а саме: не пізніше десятого числа кожного місяця (а. с. 6). Станом на 10 вересня 2013 року у відповідача виникла заборгованість за договором в сумі 114663 грн. 76 коп., з яких 59427 грн. 89 коп. складає неповернена сума кредиту, 29397 грн. 08 коп. - прострочена заборгованість по відсоткам, 8697 грн. - заборгованість за комісією, 17141 грн. 79 коп. - неустойка (штраф) за неналежне виконання зобов'язань (а. с. 19). Згідно із ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Відповідно до ст. 526 ЦК України зобов'язання повинно виконуватись належним чином відповідно до умов договору. В силу ст. 530 ЦК України якщо у зобов'язанні встановлений строк його виконання, воно підлягає виконанню у цей строк, а згідно із ч. 3 ст. 254 ЦК України строк, що визначений місяцями, спливає у відповідне число останнього місяця строку. За змістом ст. ст. 256, 257, 261 ЦК України позовна давність, тобто строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу, встановлюється тривалістю в три роки, перебіг якого починається з дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила. Як встановлено судом, відповідно до умов кредитного договору сторони домовилися про прийняття кредитодавцем від позичальника щомісячних чергових платежів, які утворюють загальне зобов'язання, не пізніше десятого числа кожного місяця, що означає порушення права кредитодавця з моменту недотримання позичальником строку погашення кожного чергового платежу. Виходячи з викладеного, початок давності для стягнення цих платежів слід обчислювати з моменту (наступного за днем чергового платежу дня) невиконання позичальником кожного з цих зобов'язань. Таким чином, у випадку неналежного виконання позичальником зобов'язань за кредитним договором позовна давність за вимогами кредитора про повернення грошових коштів та процентів за користування кредитом, повернення яких відповідно до умов договору визначено періодичними щомісячними платежами, повинна обчислюватися з моменту настання строку погашення чергового платежу. За змістом ч. 2. ст. 1050 ЦК України якщо договором встановлений обов'язок позичальника повернути позику частинами (із розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому. Аналіз наведених положень закону у співставленні з правилами цивільного законодавства про позовну давність дозволяють дійти висновку про право кредитора до закінчення строку виконання останнього зобов'язання, який за договором між відповідачем та товариством з обмеженою відповідальністю «ПростоФінанс» співпадає з 10 жовтня 2013 року, заявити вимогу про одночасне стягнення заборгованості з урахуванням давності пред'явлення вимоги за кожним з платежів. Якщо виходити з дати звернення позивача до суду з цим позовом, вимоги за ним (позовом) не можуть простиратися на період раніше ніж 5 листопада 2010 року (дата звернення до суду - 5 листопада 2013 року). В силу ст. 267 ЦК України сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові, якщо суд не знайде підстав для визнання поважними причини пропущення позовної давності. Заперечуючи проти застосування позовної давності, представник позивача заявила, що вона не пропущена, оскільки строк виконання зобов'язань за кредитним договором наступив 10 жовтня 2013 року, і оскільки позивач звернувся до суду 5 листопада 2013 року, давність подання позову ним не порушена. Така заява є обґрунтованою лише в частині пред'явлення вимог за останні три роки, що передували зверненню до суду, і суду вбачається, що із заборгованості, наявної на час звернення до суду, належить вирахувати заборгованість, що існувала станом на 5 листопада 2010 року, враховуючи спеціальну позовну давність. Відомостей про заборгованість з урахуванням давності як основної, так і спеціальної, зокрема, давності пред'явлення вимог про стягнення неустойки, яка за вимогами позову становить 17141 грн. 79 коп. і давність пред'явлення яких обчислюється одним роком, суду не надано, оскільки, як зазначено, представник позивача наполягав на стягненні усієї суми заборгованості, що утворилася за період дії договору, тому суд позбавлений можливості зробити розрахунок з урахуванням давності пред'явлення вимог по кожному з платежів. У зв'язку з викладеним, виходячи з принципів диспозитивності і змагальності цивільного судочинства, суд вважає, що представник позивача не довів ґрунтовності стягнення належних за договором коштів в сумі, що утворює ціну позову, відомостей про заборгованість з урахуванням давності пред'явлення вимог, яка не переривалася, суду не надав, що не дає підстав для ухвалення рішення на користь позивача.

Outcome: dismissed