Jurisdiction: civil
Date: 2019-04-15 00:00:00

Позивач звернулась до суду з зазначеним позовом до відповідача, вказуючи, що з відповідачем вони перебувають у зареєстрованому шлюбі з 08.08.2017 року. Від шлюбу мають малолітнього сина [PERSON], [INFO]. На даний час сімейні відносини між ними припинені. Після припинення сімейних відносин син проживає з нею та перебуває на її утриманні. Відповідач добровільно матеріальну допомогу на утримання дитини не надає. Позивач зазначила, що на даний час вона перебуває у відпустці по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку і інших доходів, окрім соціальної допомоги, не має. Тому просила суд стягнути з відповідача на її користь аліменти на утримання їхнього малолітнього сина у розмірі 1/4 частини усіх видів його заробітку (доходу), але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи стягнення з дня подачі позову і до досягнення дитиною повноліття та стягнути з відповідача на її користь аліменти на її утримання у твердій грошовій сумі у розмірі 1000,00 грн. щомісячно, починаючи стягнення з дня подачі позову і до досягнення дитиною трирічного віку. Представник позивача [PERSON] в судовому засіданні позовні вимоги підтримала та просила задовольнити. Відповідач в судовому засіданні позов визнав частково, зазначивши, що він не заперечує проти стягнення з нього аліментів на утримання сина у розмірі 1/4 частини його заробітку (доходу) , але не згодний сплачувати аліменти на утриманні позивача. На даний час він не працює, в центрі зайнятості на обліку не перебуває, інших аліментних обов'язків не має. Суд, вислухавши сторін, дослідивши письмові докази у справі, вважає, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню, виходячи з наступного. Судом встановлено, що сторони з 08.08.2017 року перебувають у зареєстрованому шлюбі (а.с. 3). Від шлюбу сторони мають малолітнього сина [PERSON], [INFO] (а.с.6). Встановлено, що сторони разом не проживають, дитина подружжя проживає з позивачем та знаходиться на її утриманні. Відповідач періодично надає матеріальну допомогу на утримання дитини. Судом встановлено, що на даний час позивач не працює, перебуває у відпустці по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку та інших джерел доходу, окрім соціальної допомоги, не має. Відповідно до ст.180 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до частини третьої статті 181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Згідно з ч. 1 ст. 183 СК України частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Відповідно до ч. 1 ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров'я та матеріальне становище дитини; стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення. Відповідно до ч. 2 ст. 182 СК України розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів. Відповідно до ч. 2 ст. 84 СК України, дружина, з якою проживає дитина, має право на утримання від чоловіка - батька дитини до досягнення дитиною трьох років. Згідно з ч. 4 цієї статті право на утримання вагітна дружина, а також дружина, з якою проживає дитина, має незалежно від того, чи вона працює, та незалежно від її матеріального становища, за умови, що чоловік може надавати матеріальну допомогу. Згідно з ч. 1 ст. 80 СК України, аліменти присуджуються одному з подружжя у частці від заробітку (доходу) другого з подружжя і (або) у твердій грошовій сумі. Враховуючи зазначене, положення статей 84, 182 СК України, суд вважає можливим стягнути з відповідача на користь позивача аліменти на утримання неповнолітнього сина [PERSON], [INFO], у розмірі 1/4 частини усіх видів його заробітку (доходу), але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи стягнення з дня подачі позову і до досягнення дитиною повноліття. Суд вважає можливими стягнути з відповідача на користь позивача аліменти на утримання позивача у твердій грошовій сумі у розмірі 500,00 грн. щомісячно до виповнення дитині трирічного віку, тобто до [INFO], задовольнивши позовні вимоги в цій частині позову частково. При цьому суд враховує, що відповідача є працездатною людиною, яка не працює і не перебуває на обліку у центрі зайнятості; за станом здоров'я є здоровим; інших аліментних обов'язків не має. Відповідно до статті 141 ЦПК України з відповідача в дохід держави підлягає стягненню судовий збір у розмірі 704,80 грн.

Outcome: partial