Jurisdiction: civil
Date: 2021-03-31 00:00:00

Позивач звернулась до суду з вказаним позовом, у якому просить визнати за нею право власності на житловий будинок із господарськими будівлями та спорудами, який знаходиться за адресою: [ADDRESS] , в порядку спадкування за законом після смерті її діда [PERSON] , який помер [INFO] . В обґрунтування позовних вимог вказує, що [INFO] помер дід позивача [PERSON] , 1935 року народження, після смерті якого відкрилася спадщина, що складається з житлового будинку 1960 року побудови з господарськими будівлями та спорудами за адресою:\~ [ADDRESS] .Позивач звернулася до приватного нотаріуса Бердичівського районного нотаріального округу із заявою про отримати свідоцтво про право на спадщину за законом на житловий будинок після смерті діда як єдиний спадкоємець, оскільки спадкоємці першої черги - дружина та донька померлого відмовились від спадщини на її користь. Проте, постановою приватного нотаріуса Бердичівського районного нотаріального округу Юрчук Н.І. № 241/02-31 від 30.09.2020 їй відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом у зв`язку з тим, що у позивача відсутній документ, що посвідчує право власності спадкодавця на житловий будинок . Вказані обставини стали підставою звернення до суду з цим позовом. Позивач та представник відповідача у судове засідання не з`явились, про дату, час та місце розгляду справи повідомлялись вчасно та належним чином. У письмовій заяві від 01.04.2021 позивача просить справу розглядати без її участі; позовні вимоги підтримує та просить їх задовольнити. 16.03.2021 на адресу суду від відповідача надійшло клопотаня про розгляд справи за відсутності його представника та визнання позовних вимог. Відповідно до ч.1 ст.223 ЦПК України неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею. Згідно ч.3 ст.211 ЦПК України, учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності. У відповідності до ч. 2 ст. 247 ЦПК України у зв`язку з розглядом справи за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Розглянувши та дослідивши матеріали справи, суд виходить з наступного. Так, судом встановлено, що [INFO] в селі Райки Бердичівського району Житомирської області помер [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про смерть серії [NUMBER] , актовий запис № 727 (а.с.6). Відповідно до виписки з погосподарської книги №151 від 21.05.2020 [PERSON] був зареєстрований і проживав за адресою: [ADDRESS] ; відповідно до запису в погосподарській книзі №7 за 2016 рік він був головою домогосподарства за вказаною адресою, номер об`єкта ПГО 329 (а.с.13). Право власності на житловий будинок, розташований в [ADDRESS] не зареєстроване (довідка Бердичівського міжміського бюро технічної інвентаризації №820 від 20.05.2020, а.с.14). Позивач є онукою [PERSON] , померлого [INFO] , та єдиним спадкоємцем майна останнього, що підтверджується матеріалами спадкової справи, зокрема заявами дружини померлого [PERSON] та доньки померлого [PERSON] про відмову від спадини на користь онуки померлого [PERSON] (а.с.25-81). [PERSON] звернулася до приватного нотаріуса Бердичівського районного нотаріального округу із заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину на житловий будинок. Постановою приватного нотаріуса Бердичівського районного нотаріального округу Юрчук Н.І. № 241/02-31 від 30.09.2020 їй було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом у зв`язку з тим, що у позивача відсутній документ, що посвідчує право власності спадкодавця на житловий будинок ( а.с.20). Згідно ч. 1 ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Як визначено ст. 1216 ЦК України, спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Спадкування здійснюється за заповітом або за законом ( ст. 1217 ЦК УКраїни). Відповідно до ст. 1218 ЦК України, до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Згідно ч. 1 ст. 1222 ЦК України спадкоємцями за заповітом і за законом можуть бути фізичні особи, які є живими на час відкриття спадщини, а також особи, які були зачаті за життя спадкодавця і народжені живими після відкриття спадщини. Згідно ст.1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. Як визначено ч. 1 ст. 316 ЦК України правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб. Власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном ( ч.1 ст. 317 ЦК УКраїни). Згідно ч. 1 ст. 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Відповідно до ч.1 ст.182 ЦК України право власності та інші речові права на нерухомі речі, обмеження прав, їх виникнення, перехід і припинення підлягають державній реєстрації. Згідно п.23 Постанови Пленуму Верховного Суду України №7 від 30.05.2008 «Про судову практику у справах про спадкування», у разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину, особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження. У відповідності до ст. 5,47,49 Закону України «Про нотаріат», п.22.31 Інструкції «Про порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами України», за відсутності у спадкоємця необхідних для видачі свідоцтва про право на спадщину документів, нотаріус роз`яснює йому процедуру вирішення зазначеного питання в судовому порядку. На підставі ст. 392 ЦК України - власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Умовою для переходу в порядку спадкування права власності на об`єкти нерухомості є набуття спадкодавцем зазначеного права у встановленому законодавством України порядку. Якщо за життя спадкодавець не набув права власності на нерухоме майно, то спадкоємець також не набуває права власності в порядку спадкування. До спадкоємця переходять лише визначені майнові права, які належали спадкодавцеві на час відкриття спадщини. Для набуття права власності у встановленому законодавством порядку спадкоємець повинен здійснити дії, які необхідні для набуття права власності на визначене нерухоме майно. Вбачається, що визнання права власності на спадкове майно в судовому порядку є винятковим способом захисту, що має застосовуватися, якщо існують перешкоди для оформлення спадкових прав, зокрема, в нотаріальному порядку. Отже, з урахуванням вищевикладеного та того, що позивач фактично прийняла спадщину за законом за спадкодавцем [PERSON] , однак у неї існують певні перешкоди щодо оформлення спадкових прав через відсутність у спадкодавця всіх правовстановлюючих документів на спадкове майно, суд, використовуючи винятковий спосіб захисту визнання права власності на спадкове майно, дійшов висновку, що позов є обґрунтованим і таким, що підлягає задоволенню.

Outcome: approved