Jurisdiction: civil
Date: 2015-10-27 00:00:00

Позивач звернулась до суду з позовною заявою, в якій просить визнати [PERSON] таким, що втратив право користування будинком № 108 по вул. Італійській в м. Маріуполі. В обґрунтування позову позивач зазначила, що їй на праві власності належить 15/50 частин зазначеного вище будинку, відповідач [PERSON] зареєстрований у зазначеному будинку, проте з січня 2014 року в ньому не проживає, залишаючись не знятим з реєстраційного обліку. У звязку з тим, що позивач [PERSON] не має можливості оформити субсидію по оплаті комунальних послуг та змушена сплачувати за комунальні послуги з урахуванням кількості зареєстрованих у будинку осіб, несучи при цьому додаткові витрати, вимушена була звернутись до суду із зазначеним позовом. Позивач [PERSON] надала суду заяву про розгляд справи за її відсутності, наполягала на задоволенні позову. Не заперечувала проти ухвалення у справі заочного рішення. Відповідач [PERSON] в судове засідання не зявився, повідомлений про розгляд справи у друкованих засобах масової інформації шляхом розміщення оголошення про виклик до суду у газеті «Урядовий кур'єр». Про причини неявки суду не повідомив. Заяв про розгляд справи за його відсутністю не надавав. Відповідно до вимог ст. 224 ЦПК України суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи зі згоди позивача та без фіксації судового процесу технічними засобами відповідно до ч. 2 ст. 197 ЦПК України. Суд, дослідивши докази у справі, вважає, що позовна заява підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що відповідно до договору дарування частини житлового будинку від 06.10.2011 року [PERSON] належить 15/50 частин будинку № 108 по вул. Італійській в м. Маріуполі Донецької області. Відповідно до Домової книги № 1 для прописки громадян, що проживають у [INFO], [PERSON], [INFO], зареєстрований за адресою: [INFO]. Згідно з актом КСН «Азовський» № 2 від 11.08.2015 року, складеним головою КСН «Азовський» [PERSON] в присутності сусідів, [PERSON], [INFO], зареєстрований за адресою: [INFO], та за зазначеною адресою не проживає з січня 2014 року. Факт не проживання підтверджують сусіди. Відповідно до ч. 1 ст. ст. 3, 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів, який здійснюється судом у спосіб, визначений законами України. При вирішенні справи суд відповідно до вимог ст. 214 ЦПК України повинен визначити зміст позовних вимог, предмет позову та його підставу з метою зясування наявності і характеру спірних правовідносин між сторонами, виявлення заінтересованих осіб у справі, правильного застосування матеріальної норми права до цих правовідносин та застосування необхідного способу захисту порушеного права, а також для визначення й дослідження кола питань і заходів, необхідних для ухвалення законного та обґрунтованого рішення. Відповідно до ч. 1 ст. 321 ЦК України, право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Відповідно до ст. 391 ЦК України, власник має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном. Відповідно до ч. 2 ст. 405 ЦК України член сімї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сімї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом. Таким чином, судом встановлено, що відповідач не проживає за адресою: [INFO], з січня 2014 року, тобто понад рік без поважних причин, що підтверджується актом КСН «Азовський» та свідченнями сусідів. У звязку з цим суд вважає, що [PERSON] підлягає визнанню таким, що втратив право користування будинком № 108 по вул. Італійській в м. Маріуполі Донецької області. На підставі ст.ст. 16, 391, 386, 405 ЦК України,

Outcome: approved