Jurisdiction: civil
Date: 2015-09-13 00:00:00

Позивач звернулась до суду з зазначеним позовом, посилаючись на те, що з відповідачем вони перебувають в зареєстрованому шлюбі з 28.07.2007 р., від якого мають двох малолітніх дітей: [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] . Подружнє життя з відповідачем не склалося. За час спільного проживання виявилось, що сторони мають різні характери, погляди на життя та сім`ю, моральні та духовні цінності, відповідач ображає та принижує позивача в присутності дітей, застосовуючи при цьому іноді фізичну силу. Внаслідок цього сторони втратили почуття любові та поваги одне до одного, останні декілька місяців разом не проживають. За таких обставин шлюб існує лише формально, перебування в шлюбі суперечить інтересам сторін та їх дітей, як зростають в напруженій сімейній обстановці. Тому позивач просить суд шлюб розірвати. Крім того, позивач просить суд визначити місце проживання малолітніх дітей з нею, оскільки діти проживають з позивачем о окремій двокімнатній квартирі, що належить матері позивача, дітям створені всі необхідні умови для виховання та розвитку дітей. Однак відповідач має намір забрати молодшого сина до себе, без її відома забирає дітей. У зв`язку з цим вказане питання необхідно вирішити в судовому порядку. Позивач та її представник в судовому засіданні підтримала заявлені позовні вимоги, просили їх задовольнити. Представник третьої особи - служби у справах дітей Васильківської міської ради Київської області в судовому засіданні підтримав заявлений позивачем позов в частині визначення місця проживання дітей, оскільки за місцем проживання матері дітям створені всі належні для розвитку та виховання дітей, і роз`єднання дітей чи відлучення їх від матері суперечитиме інтересам дітей. Відповідач в судове засідання не з`явився, про день, час і місце слухання справи судом повідомлений належно, шляхом направлення відповідачу судових повісток за зареєстрованим у встановленому порядку місцем проживання відповідача у відповідності до вимог ч.5 ст. 74 ЦПК України. Про це свідчить зворотне поштове повідомлення з викликом останнього в судове засідання, призначене на 14.09.2015 р. та поштовий конверт, який містить судову повістку з викликом відповідача в судове засідання, призначене на 03.09.2015 р., що повернувся до суду без вручення з відміткою «за закінченням терміну зберігання», що суд розцінює як відмову від отримання судової повістки, оскільки відповідач не вжив дії для її отримання, тому вважає вказану судову повістку врученою. Заяви про відкладення розгляду справи чи про розгляд справи у відсутності відповідача до суду не надійшло. За таких обставин суд вважає за можливе ухвалити заочне рішення, враховуючи, що позивач та її представник проти цього не заперечує. Заслухавши позивача та її представника, представника третьої особи, дослідивши письмові докази, що містяться у справі в їх сукупності, суд приходить до висновку що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що сторони перебувають в шлюбі, який зареєстрували 28.07.2007 р. в відділі реєстрації актів цивільного стану Васильківського міськрайонного управління юстиції Київської області, актовий запис № 262, як це вбачається з свідоцтва про шлюб серії [NUMBER] (а.с.6, 28). Від шлюбу сторони мають двох малолітніх дітей: [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] (а.с.7,8). Відповідно до ч. 2 ст. 104, ст. 110 Сімейного кодексу України шлюб припиняється внаслідок його розірвання. Позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. Згідно з ч. 2 ст. 112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Як роз`яснено у п. 10 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя» від 21 грудня 2007 року № 11 передбачено, що охорона сім`ї державою полягає, зокрема, в тому, що шлюб може бути розірвано в судовому порядку лише за умови, якщо встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечитиме інтересам одного з них чи інтересам їх дітей. За таких обставин, враховуючи, що між сторонами втрачено взаєморозуміння та довіра, примирення подружжя та збереження шлюбу між ними неможливо і суперечить інтересам позивача, суд дійшов висновку про те, що збереження сім`ї є неможливим, шлюб між сторонами існує формально і підлягає розірванню. Що стосується\\~вимоги про\\~ визначення\\~ місця\\~проживання дітей,\\~то \\~зазначена вимога\\~підлягає до\\~задоволення,\\~виходячи з\\~наступного. Відповідно до ст. 160 Сімейного Кодексу України місце проживання дитини, яка не досягла десяти років, визначається за згодою батьків. Місце проживання дитини, яка досягла десяти років, визначається за спільною згодою батьків та самої дитини. Якщо батьки проживають окремо, місце проживання дитини, яка досягла чотирнадцяти років, визначається нею самою. Згідно із ст. 161 Сімейного Кодексу України якщо мати та батько, які проживають окремо, не дійшли згоди щодо того, з ким із них буде проживати малолітня дитина, спір між ними може вирішуватися судом. При вирішенні спору щодо місця проживання дитини суд бере до уваги ставлення батьків до виконання своїх батьківських обов`язків, особисту прихильність дитини до кожного з них, вік дитини, стан її здоров`я та інші обставини, що мають істотне значення. Суд не може передати дитину для проживання з тим із батьків, хто не має самостійного доходу, зловживає спиртними напоями або наркотичними засобами, може своєю аморальною поведінкою зашкодити розвиткові дитини. Якщо суд визнав, що жоден з батьків не може створити дитині належних умов для виховання та розвитку, на вимогу баби, діда або інших родичів, залучених до участі у справі, дитина може бути передана комусь з них. Конвенція про права дитини у пункті 1 ст. 9 проголосила правило, за яким дитина не повинна розлучатися з батьками всупереч їх бажанню, за винятком випадків, коли таке розлучення необхідне в найкращих інтересах дитини. Разом з тим, відповідно до Декларації прав дитини, прийнятої Генеральною Асамблеєю ООН 20.11.1959 року (принцип 6), проголошено, що дитина для повного і гармонійного розвитку її особистості потребує любові і розуміння. Вона має, коли це можливо, рости під опікою і відповідальністю своїх батьків і в усякому випадку в атмосфері любові і моральної та матеріальної забезпеченості, малолітня дитина не повинна, за винятком тих випадків, коли існують виняткові обставини, бути розлученою зі своєю матір`ю. Відповідно до довідки КП «ККП м. Васильків» №1439 від 10.07.2015 р., виданій [PERSON] , остання проживає та зареєстрована в [ADDRESS] , також на цій житловій площі проживають і зареєстровані її сини [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] (а.с.9). Як вбачається з акту-обстеження №30 від 22.07.2015 р., виданої депутатом Васильківської міської ради Шекерою О.Ю., на утриманні [PERSON] знаходяться двоє неповнолітніх дітей: [PERSON] , 2008 р.н. та [PERSON] , 2013 р.н. Діти доглянуті, на вигляд здорові, нагодовані, в оселі панує порядок, гармонія та спокій (а.с.9). Відповідно до висновку виконавчого комітету Васильківської міської ради Київської області №416/01.01-16 від 03.08.2015 р. , виконком міської ради, як орган опіки і піклування, враховуючи інтереси малолітніх дітей вважає за доцільне визначити місце проживання малолітніх дітей [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] разом з матір`ю [PERSON] за адресою: [ADDRESS] .(а.с.12). Тобто судом\\~встановлено,\\~що позивач\\~ \\~створила належні\\~умови для\\~виховання та\\~розвитку своїх\\~дітей.\\~Натомість,\\~ за\\~умови спільного\\~проживання з\\~батьком,\\~який не\\~поважає та\\~ принижує\\~свою дружину,\\~діти будуть\\~позбавленні можливості\\~бути вихованими в дусі поваги до прав та свобод інших людей, любові до своєї матері та родини, як того вимагає ст. 150 СК України. Дослідивши всі докази в їх сукупності, оскільки сторони, що проживають окремо, не дійшли згоди щодо того, з ким із них будуть проживати малолітні діти, враховуючи особи обох батьків, їх ставлення до своїх батьківських обов`язків, їх матеріальний стан, забезпеченість житлом, моральні якості, відношення до дітей, суд дійшов висновку, що місцем проживання малолітніх дітей [PERSON] та [PERSON] повинно бути визначено місце проживання матері [PERSON] . При цьому судом також враховано, що малолітні діти потребують перш за все жіночого догляду (регулярне та своєчасне харчування, дотримання правил гігієни, постійний нагляд). Враховуючи вимоги ч.1 ст. 88 ЦПК України, з відповідача необхідно стягнути на користь позивача понесені нею судові витрати, а саме 487,20 грн. сплаченого у справі судового збору (а.с.1,17). На підставі\\~наведеного,\\~

Outcome: approved