Jurisdiction: civil
Date: 2017-10-16 00:00:00

Позивач звернулась до суду з позовною заявою про стягнення з відповідача на її користь аліментів на утримання сина - студента [PERSON]., [INFO], на термін його навчання, але не більше ніж до досягнення ним 23 років у розмірі 15 % доходу, щомісячно. Сторони, належним чином повідомлені про час і місце розгляду справи, у судове засідання не з'явилися, подали заяви про розгляд справи без їх участі, а також повідомили: позивач - про підтримання позову, відповідач - про його визнання. За викладеними у заяві обставинами позивач перебувала у шлюбі з відповідачем, який розірвано 15 серпня 2006 року. Від шлюбу мають сина [PERSON], [INFO]. В 2014 році син вступив до Полтавського будівельного технікуму транспортного будівництва ВНЗ 1-го рівня акредитації. [INFO] йому виповнилось 18 років, але він продовжує навчання на 3 курсі денної форми навчання на базі 9-ти класів. Син проживає разом з позивачем та знаходиться на її повному утриманні. Позивач тимчасово не працює та додатково виховує неповнолітнього сина [PERSON], який навчається в Кегичівському ліцеї. Суд виходить з того, що права та обов'язки сторін регулюються ст. ст. 198-201 Сімейного кодексу України, згідно з якими, якщо повнолітні діти продовжують навчання і у зв'язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов'язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу, до способів виконання батьками обов'язку утримувати дитину, який визначається за домовленістю між сторонами, обставин, які при цьому враховуються судом при визначенні розміру аліментів, а саме: стан здоров'я та матеріальне становище дитини, платника аліментів, наявність у нього інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина, а також враховується можливість утримання другим з батьків, дружиною, чоловіком та повнолітніми дочкою та сином. У судовому засіданні досліджені: копія паспорта позивача [PERSON] (а.с.2); копія паспорта [PERSON] (а.с.3); копія свідоцтва про народження [PERSON], [INFO], батьками якого є [PERSON] та [PERSON] (а.с.4); копія свідоцтва про розірвання шлюбу між [PERSON] та [PERSON], 15 серпня 2006 року (а.с.5); довідка видана Полтавським будівельним технікумом транспортного будівництва про те, що [PERSON] навчається на 3 курсі технікуму денної форми навчання, навчальний заклад закінчується 30 червня 2018 року (а.с.6); довідка, згідно з якою [PERSON] проживає в гуртожитку Коледжу управління, економіки і права Полтавської ДАА, вартість проживання за один місяць - 650 грн. (а.с.7); довідка Кегичівської селищної ради, згідно з якою з [PERSON] проживає і знаходиться на її утриманні син [PERSON] (а.с.8). Оскільки відповідач позов визнав, суд виходить з того, що таке визнання не суперечить закону й не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, підстав для відмови у прийнятті цього визнання не вбачає, а тому, відповідно до ч.4 ст. 174 ЦПК України, вважає позов таким, що підлягає задоволенню. Відповідно до п.24 Постанови № 2 Пленуму Верховного Суду України від 12 червня 2009 року, у разі визнання відповідачем позову, суд ухвалює рішення про його задоволення, обмежившись у мотивувальній частині рішення посиланням на визнання позову, без з'ясування і дослідження інших обставин справи. Витрати по сплаті судового збору, на підставі ч.3 ст. 88 ЦПК України, вважає правильним покласти на відповідача. На підставі п.1 ч.1 ст. 367 ЦПК України, суд вважає необхідним допустити негайне виконання цього рішення у частині стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць. На підставі викладеного,

Outcome: approved