Jurisdiction: civil
Date: 2015-02-22 00:00:00

Позивач звернулась до суду з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини та дружини по досягненню дитиною трирічного віку, мотивуючи свої вимоги тим, що сторони проживали разом однією сім'єю без реєстрації шлюбу. Під час сумісного проживання у них народився син - [PERSON], [INFO]. Більше двох років вони проживають окремо, дитина перебуває на її повному утриманні. Відповідач допомоги не надає, дитиною переймається лише вона та батьки відповідача, які періодично допомагають. Вона офіційно не працює, відповідач офіційно в Україні не працює, так як він постійно виїжджає до інших країн для заробітку, де отримує мінливий дохід. Просить стягнути аліменти на дитину в розмірі 3000 грн., на дружину - 1000 грн. Позивач в судовому засіданні позовні вимоги підтримала в повному обсязі. Відповідач в судовому засіданні визнав позовні вимоги частково, пояснивши, що він не працює, допомагає дитині речами, продуктами, згоден сплачувати аліменти на дитину, але в якому розмірі він не знає, а аліменти на дружину він відмовляється взагалі сплачувати. Вислухавши сторони, дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що уточнені позовні вимоги підлягають задоволенню частково з наступних підстав. Судом встановлено, що сторони проживали сім'єю без реєстрації шлюбу, що не заперечувалось сторонами в судовому засіданні. Під час сумісного проживання у них народився син - [PERSON], [INFO], що підтверджується копією свідоцтва про народження (а.с.6). Відповідач є батьком [PERSON]. Відповідач добровільно допомогу на утримання неповнолітньої дитини та на дружину не надає в повному обсязі. Згідно ст. 84 СК України дружина, з якою проживає дитина, має право на утримання від чоловіка - батька дитини до досягнення дитиною трьох років, незалежно від того, чи вона працює, та незалежно від її матеріального становища, за умови, що чоловік може надавати матеріальну допомогу. Відповідно до ч.2 ст. 91 СК України, жінка та чоловік, які не перебувають у шлюбі між собою, мають право на утримання в разі проживання з нею, ним їхньої дитини, відповідно до частин другої - четвертої статті 84 та статей 86 і 88 цього Кодексу. Згідно зі ст. 141 ч.1 СК України, мати, батько мають рівні права та обов'язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Згідно зі ст. 180 СК України, батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно зі ст.182 СК України, при визначені розміру аліментів, суд враховує: стан здоров'я та матеріальне становище дитини, стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів, наявність у платника аліментів інших дітей, інші обставини, що мають істотне значення. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. В порядку ст. 184 СК України, якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, частину доходу одержує в натурі, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення, суд за заявою платника або одержувача може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Відповідно до ст. 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. За таких обставин суд, враховуючи, що витрати на утримання дитини батьки повинні нести порівну, відповідач має нерегулярний дохід, вважає, що з відповідача необхідно стягнути аліменти на користь позивача щомісячно, починаючи з 09.12.2014 року в твердій грошовій сумі в розмірі 1032 гривень на утримання неповнолітньої дитини [PERSON], [INFO], але не менш ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, до його повноліття, тобто до [INFO], а також стягнути аліменти на утримання дружини в розмірі 1000 грн. до досягнення сином [PERSON], [INFO], трирічного віку, тобто до [INFO]. Крім того, з відповідача необхідно стягнути судовий збір у розмірі 243,60 грн.

Outcome: partial