Jurisdiction: civil
Date: 2018-05-17 00:00:00

Позивач звернулась до суду з вищевказаною позовною заявою у якій зазначила, що 06 серпня 1999 року між позивачем, [PERSON], та відповідачем, [PERSON], було укладено шлюб, від якого вони мають трьох дітей: сина - [PERSON], [INFO], сина - [PERSON], [INFO], та доньку - [PERSON], [INFO]. Рішенням Ленінського районного суду м. Запоріжжя від 03 квітня 2018 року шлюб між ними розірвано, діти залишились проживати з матір`ю.Відповідач не завжди своєчасно та в достатньому розмірі надає кошти на утримання дітей. У звязку із зазначеним, позивач вимушена звернутись до суду з заявою про стягнення аліментів на утримання дітей. У судове засіданняпозивач не з`явилась, надала суду заяву, у якій просила розглянути справу за її відсутності, на позовних вимогах наполягала, просила суд їх задовольнити. Відповідачв судове засідання не з`явився, надав суду заяву, в якій проти позову не заперечував, просив суд розглянути справу без його участі. Треті особи надали суду заяву, у якій просили розглянути справу без їх участі, проти позову не заперечували. Всебічно та повно зясувавши обставини справи, обєктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи, надавши їм оцінку у сукупності з оголошеними та дослідженими матеріалами справи, суд вважає, щопозовна заява [PERSON] до [PERSON], треті особи: [PERSON], [PERSON], про стягнення аліментів, підлягає задоволенню в повному обсязі виходячи з наступного. Відповідно до ст. 141 сімейного Кодексу України мати та батько мають рівні права та обовязки щодо дитини. Відповідно до ст. 8 Закону України «Про охорону дитинства» кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного та соціального розвитку. Відповідно до ч.1 ст.3 Конвенції про права дитини, ратифікованої Постановою Верховної Ради Української РСР від 27.02.91 року № 789-ХІІ, частин 7, 8 ст. 7 СК України, під час вирішення будь-яких питань щодо дітей суд повинен виходити з найкращого забезпечення інтересів дітей. Відповідно до ч. 3. ст. 181 СК, аліменти на дитину присуджуються в частці від заробітку (доходу) її батька (ст. 183 СК) або в твердій грошовій сумі (ст. 184 СК) за вибором того з батьків, разом з яким проживає дитина. Відповідно до Постанови Пленуму Верховного Суду України № 3 від 15.05.2006 р. „Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів (п. 17), за відсутності між батьками домовленості про сплату аліментів на дитину той з них, з ким вона проживає, вправі звернутися до суду з відповідним позовом. Відповідно до ст. 182 Сімейного кодексу України, при визначенні розміру аліментів суд враховує стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. Відповідно до ст. 199 Сімейного кодексу України, якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобовязані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Право на утримання припиняється у разі припинення навчання. Право на звернення до суду з позовом про стягнення аліментів має той з батьків, з ким проживає дочка, син, а також самі дочка, син, які продовжують навчання. Згідно ст. 200 Сімейного кодексу України суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або ) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у статті 182 цього Кодексу. Згідност.191 Сімейного кодексу України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову. Судом встановлені наступні обставини та відповідні їм правовідносини. 06 серпня 1999 року між позивачем та відповідачем було укладено шлюб. Сторони у справі мають трьох дітей: сина - [PERSON], [INFO], сина - [PERSON], [INFO], та доньку - [PERSON], [INFO], що підтверджується свідоцтвами про народження: серії І-ЖС № 077453 від 19.11.1999 року, серії І-ЖС № 077454 від 19.11.1999 року та серії І-ЖС № 124836 від 30.07.2009 року. Рішенням Ленінського районного суду м. Запоріжжя від 03 квітня 2018 року шлюб між позивачем та відповідачем розірвано. Після розірвання шлюбу діти залишились проживати з матір`ю. Сини, [PERSON] та [PERSON] є повнолітніми, продовжують навчання в Запорізькому гідроенергетичному коледжі Запорізької державної інженерної академії, на денній формі навчання, на бюджетній основі, мають закінчити навчання 30.06.2020 року. Позивач працює продавцем. Відповідач працює керівником зміни станції на підприємстві філія «Дніпровська ГЕС ПрАТ «Укргідроенерго», інших утриманців не має, може надавати матеріальну допомогу дітям у розмірі 1/3 частини від усіх видів доходу на трьох дітей. З урахуванням вищевикладеного, суд приходить до висновку, що позовні вимоги про стягнення аліментів підлягають задоволенню. Відповідно до ст.141 ЦПК України з відповідача підлягає стягненню на користь держави судовий збір у суммі 704 грн. 80 коп. На підставі викладеного,

Outcome: approved