Jurisdiction: civil
Date: 2018-05-02 00:00:00

Позивач звернулась до суду з позовом, відповідно до якого, просила суд зняти (припинити) обтяження у формі заборони на нерухоме майно (реєстраційний номер 2094354) з жилого будинку за адресою Полтавська область, Полтавський район, с. Н.Млини, зареєстроване Першою Полтавською державною нотаріальною конторою 16.06.2005 року на підставі повідомлення Обласної контори будівельного банку № 3 від 23.05.1979 року та вилучити з Єдиного реєстру заборон відчуження обєктів нерухомого майна запис про обтяження реєстраційний номер 2094354 від 16.06.2005 року. Представник позивача [PERSON] позовні вимоги підтримала та прохала суд їх задовольнити, про що надала відповідну письмову заяву, проти заочного рішення не заперечувала. Представник Публічного акціонерного товариства «Акціонерний комерційний промислово-інвестиційний банк» в судове засідання не зявилася. При цьому, до суду надано заперечення, згідно яких позовні вимоги вважає безпідставними та прохає суд відмовити в їх задоволенні, як такі, що предявленні до неналежного відповідача. Враховуючи, що відповідач який був належним чином повідомлений про місце і час розгляду справи не зявився в судове засідання без повідомлення причин своєї неявки та з урахуванням клопотання представника позивача, суд вирішив на підставі ст.247, 280 ЦПК України, провести розгляд справи без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу та ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів. \~\~\~\~\~\~\~\~\~\~Суд, повно, обґрунтовано, всебічно та безпосередньо дослідивши всі наявні докази у справі, зясувавши всі обставини, на які сторони посилалися як на підставу своїх вимог та заперечень, вислухавши думку сторін по справі, приходить до наступного. 07 грудня 2017 року, згідно свідоцтва про право на спадщину за законом, серія та номер: 1-5661, видавник: Полтавська районна державна нотаріальна контора, державний нотаріус [PERSON], [PERSON] отримала у спадок після чоловіка житловий будинок з господарськими будівлями, що знаходиться в с. Нижні Млини, провул. Зелений, буд. 13, Полтавського району Полтавської області, розташований на приватизованій земельній ділянці, який належав померлому на підставі Свідоцтва про право власності, виданого 20.04.2011 року Щербанівською сільською радою Полтавського району Полтавської області, зареєстрованого КП «Бюро технічної інвентаризації та містобудування Полтавського району» у книгу № 8 під номером 526, реєстраційний номер: 33468043. Одночасно позивачу стало відомо, що в Інформації з Єдиного реєстру заборон відчуження обєктів нерухомого майна по її покійному чоловіку [PERSON] міститься архівний запис щодо заборони на обєкт обтяження, а саме: невизначене майно, окреме майно, недобудований жилий будинок за адресою Полтавська обл., Полтавський р-н, с. Н.Млини; реєстраційний номер обтяження 2094354. Підставою для такого обтяження стало повідомлення № 3 від 23.05.1979 року Обласної контори будівельного банку. Зареєстровано обтяження 16.06.2005 року, реєстратор: Перша полтавська державна нотаріальна контора. З інформації Національного банку України № 27-0006/4329 від 23 січня 2018 року слідує, що згідно з Указом Президії Верховної [PERSON] СРСР від 07.04.1959 «Про реорганізацію системи банків довгострокових вкладень» та [PERSON] Міністрів СРСР від 07.04.1959 № 369 «Питання, пов'язані з реорганізацією системи банків довгострокових вкладень» функції Сільгоспбанку та комунальних банків було покладено на Будбанк СРСР та Держбанк СРСР. Відповідно до постанови ЦК КПРС, [PERSON] Міністрів СРСР від 17.07.1987 № 821 «Про вдосконалення системи банків в країні і посилення їх впливу на підвищення ефективності економіки» (даті - [PERSON]) було створено систему банків у складі: Державній банк СРСР (Держбанк СРСР), [PERSON] зовнішньоекономічної діяльності СРСР (Зовнішекономбанк СРСР), Промислово-будівельний банк СРСР (Промбудбанк СРСР), Агропромисловий банк СРСР (Агропромбанк СРСР), [PERSON] господарства і соціального розвитку СРСР (Житлосоцбанк СРСР), [PERSON] трудових заощаджень і кредитування населення СРСР (Ощадний банк СРСР). Пунктом 8 зазначеної [PERSON] було передбачено створення банками СРСР в союзних республіках відповідних республіканських банків з прямим підпорядкуванням банкам СРСР. Згідно з пунктом 2 [PERSON] Верховної [PERSON] Української PCP «Про порядок введення в дію Закону України «Про банки і банківську діяльність» від 20.03.1991 № &73- ХИ Укритський республіканський банк державного комерційного промислово-будівельного банку «Укрпромбудбанк» з його мережею, обчислювальними центрами, усіма активами, пасивами був оголошений Верховною [PERSON] України власністю України. 27 вересня 1991 року Національним банком України було зареєстровано статут Державного комерційного промислово-будівельного банку України, про що внесено запис до Республіканської книги реєстрації банків за номером 1. Відповідно до статті 1 даного статуту банку Промбудбанк України виступав правонаступником Українського республіканського державно-комерційного банку Промбудбанк СРСР. Реєстрацію Промбудбанку України було анульовано 09.04.1992р. (протокол засідання Правління Національного банку України від 09.04.1992 № 1), про що здійснено відповідний запис до Республіканської книги реєстрації банків. Рішення про ліквідацію не приймалось. Крім того, позивачем було проведено перевірку в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань за критеріями пошуку: «Державний комерційний промислово-будівельний банк України», «Промбудбанк України», «Промбудбанк», «Обласна контора будівельного банку», за якими інформація в реєстрі відсутня, що підтверджується копіями відповідних витягів. Однак, з листа ПАТ «Промінвестбанк» від 15.12.2017 року № 24-10/02097 вбачається, що ПАТ «Промінвестбанк» через свої установи фактично продовжував виконувати комплексне банківське обслуговування частини фізичних осіб за кредитними та депозитними договорами, що були укладені установами Промбудбанку України та, відповідно, установами Будбанку СРСР на Україні до створення ПАТ «Промінвестбанк», тобто добровільно в цій частині приймав на себе обов'язки за такими договорами. Відповідно до Переліку документів із зазначенням термінів зберігання Державного банку СРСР, установ і організацій його системи від 09.06.1983 № 556, та відповідно до діючого на сьогодні Переліку документів, що утворюються в діяльності Національного банку України та банків України із зазначенням строків зберігання, затвердженого\~постановою Правління НБУ від 08.12.2004 № 601, строк зберігання документів по кредитах (позиках), що надавались Будбанком СРСР через його установи на Україні. Отже, ці документи на сьогоднішній день знищені і підтвердити чи спростувати факт отримання та/або погашення [PERSON] відповідного кредиту (позики), а також факт накладення у 1979 році заборони на відчуження обєкту нерухомого майна немає можливості. Разом з тим, у вказаному листі зазначено, що станом на дату підготовки цього листа, тобто, на 15.12.2017 року, кредитна заборгованість [PERSON] перед ПАТ «Промінвестбанк» не обліковується. Відтак, виходить ситуація, що на нерухоме майно, власником якого нині є [PERSON], накладене обтяження за зобовязаннями попереднього власника, але кредитор ліквідований, а його фактичний правонаступник не має претензій до боржника [PERSON]. Згідно ч. 1\~ст. 317 ЦК України, власникові належать права володіння, користування та розпорядження своїм майном. Відповідно до ст. 319 Цивільного кодексу України, власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Усім власникам забезпечуються рівні умови здійснення своїх прав. В статті 321 ЦК України визначено, що право власності є непорушним, ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Накладене обтяження на нерухоме майно обмежує право позивача, як власника вільно володіти та розпоряджатися своєю власністю, передбачене ст.ст. 319, 321 Цивільного кодексу України. Відповідно до пп. 5.1 п. 5 глави 15 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 22.02.2012 року № 296/5, нотаріус знімає заборону відчуження майна при одержанні повідомлення кредитора про погашення позики. Разом з тим, статтею 609 Цивільного кодексу України передбачено, що зобовязання припиняється ліквідацією юридичної особи (боржника або кредитора). 17.01.2018 року позивач звернулася до Першої полтавської державної нотаріальної контори, яка реєструвала обтяження на нерухоме майно, з проханням зняти обтяження (реєстраційний номер 2094354) з жилого будинку за адресою Полтавська область, Полтавський район, с. Н.Млини, зареєстроване Першою Полтавською державною нотаріальною конторою 16.06.2005 року на підставі повідомлення Обласної контори будівельного банку № 3 від 23.05.1979 року та вилучити з Єдиного реєстру заборон відчуження обєктів нерухомого майна запис про обтяження реєстраційний номер 2094354 від 16.06.2005 року. На свою заяву позивач отримала відповідь Першої Полтавської державної нотаріальної контори від 25.01.2018 року № 164/01-16 про неможливість зняти арешт з нерухомого майна з розясненням про необхідність вирішення даного питання в судовому порядку. Також повідомлено, що повідомлення банку у справах Першої Полтавської державної нотаріальної контори не збереглося, оскільки строк зберігання розпоряджень по накладенню і зняттю заборон відчуження жилого будинку (арешту) на той час становив 3 (три) роки. Статтею 391 ЦК України передбачене право власника майна вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном. Згідно статті 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Одним із способів захисту є відновлення становища, яке існувало до порушення. В звязку з тим, що на належний позивачу житловий будинок накладено обтяження у вигляді арешту за зобовязаннями попереднього власника майна, а також ліквідацію кредитора і відсутність на сьогоднішній день будь-яких майнових претензій з боку інших фінансових установ та відмову нотаріальної контори зняти обтяження з належного їй майна, [PERSON] вимушена звернутися до суду за захистом свого порушеного права користування та розпорядження власністю. Відповідно до\~ст.4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів, а відповідно до ч.1\~ст.5 ЦПК України, здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб у спосіб, визначений законом або договором. Відповідно до ч. 2\~ст.30 ЦПК України, позови про зняття арешту з майна пред'являються за місцезнаходженням цього майна або основної його частини. В звязку з цим даний позов подається до Полтавського районного суду Полтавської області. Отже, як встановлено судом, накладене обтяження у формі заборони на нерухоме майно (реєстраційний номер 2094354), яке складається з жилого будинку за адресою Полтавська область, Полтавський район, с. Н.Млини, заважає позивачу скористатися своїм правом на користування, розпорядження та вільне володіння вказаним майном, що є порушенням її конституційних прав. Враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку про обґрунтованість та законність вимог позивача про зняття (припининення) обтяження у формі заборони на нерухоме майно (реєстраційний номер 2094354) з жилого будинку за адресою Полтавська область, Полтавський район, с. Н.Млини, зареєстроване Першою Полтавською державною нотаріальною конторою 16.06.2005 року на підставі повідомлення Обласної контори будівельного банку № 3 від 23.05.1979 року та вилучити з Єдиного реєстру заборон відчуження обєктів нерухомого майна запис про обтяження реєстраційний номер 2094354 від 16.06.2005 року, а тому позовні вимоги підлягають задоволенню. Питання по судовим витратам вирішити на підставі ст.141 ЦПК України. \~\~\~\~

Outcome: approved