Jurisdiction: civil
Date: 2014-10-12 00:00:00

Позивач звернулась до суду з зазначеним позовом, посилаючись на такі обставини. 19 березня 2014 року позивач звернулася до Нікопольського міськрайонного суду з позовною заявою про стягнення аліментів з Відповідача на утримання дитини. Рішенням суду від 24 квітня 2014 року з Відповідача стягуються аліменти на її користь на утримання їхньої спільної дитини - доньки [PERSON], [INFO], в розмірі ? частки з усіх видів заробітку (доходу) відповідача, але не менше 30% прожиткового мінімуму, встановленого для дитини відповідного віку до досягнення донькою повноліття. Рішення суду вступило у законну силу 05 травня 2014 року. Спільне життя у позивача з відповідачем не склалося, тому позивачем була подана позовна заява про розірвання шлюбу до Нікопольського міськрайонного суду. Відповідач став проживати окремо з березня 2014 року. Позивач не працює, оскільки знаходиться у відпустці по догляду за дитиною. Отримує щомісяця близько 800 гривень. Але з травня 2014 року виплати на утримання дитини припинені. Відповідач працює плавильником у цеху № 9 ПАТ «Нікопольський завод феросплавів». Усі її доходи витрачаються на харчування, оплату за комунальні послуги, придбання одягу для дитини. Дитина проживає разом з позивачем. Враховуючи вищевикладене, просить суд стягнути з відповідача аліменти на її утримання в розмірі 1/6 частини з усіх видів його заробітку (доходу), щомісяця до досягнення дитиною трьох років. Позивач у судове засідання не з'явилась, на адресу суду надіслала заяву про розгляд справи за її відсутності, на позовних вимогах наполягає в повному обсязі, просить суд позовні вимоги задовольнити. Відповідач у судове засідання не з'явився, на адресу суду надіслав заяву про розгляд справи за його відсутності, не заперечує проти позовних вимог, просить суд позовні вимоги задовольнити. У відповідності до ч.ч. 2, 4 ст. 84 Сімейного кодексу України дружина, з якою проживає дитина, має право на утримання від чоловіка - батька дитини до досягнення дитиною трьох років. Право на утримання має вагітна дружина, а також дружина, з якою проживає дитина, незалежно від того, чи вона працює, та незалежно від її матеріального становища, за умови, що чоловік може надавати матеріальну допомогу. Вивчивши матеріали справи, суд вважає, що позов на підставі ст.ст.84 СК України підлягає задоволенню. У судовому засіданні встановлено, що 19 березня 2014 року позивач звернулася до Нікопольського міськрайонного суду з позовною заявою про стягнення аліментів з Відповідача на утримання дитини. Рішенням суду від 24 квітня 2014 року з Відповідача стягуються аліменти на користь позивача на утримання їхньої спільної дитини - доньки [PERSON], [INFO], у розмірі ? частки з усіх видів заробітку (доходу) відповідача, але не менше 30% прожиткового мінімуму, встановленого для дитини відповідного віку до досягнення донькою повноліття. Відповідач проживає окремо з березня 2014 року. Позивач не працює, оскільки знаходиться у відпустці по догляду за дитиною. Отримувала щомісяця близько 800 гривень. Але у травні 2014 року виплати припинені. Відповідач працює плавильником у цеху № 9 ПАТ «Нікопольський завод феросплавів». Усі доходи позивача витрачаються на харчування, оплату за комунальні послуги, придбання одягу для дитини. Дитина проживає разом з позивачем. При визначенні розміру аліментів, суд враховуючи матеріальне положення сторін, обставини справи, вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь позивача аліменти на її утримання в розмірі 1/6 частини з усіх видів його заробітку (доходу), до досягнення дитиною трьох років.

Outcome: approved