Jurisdiction: civil
Date: 2021-07-12 00:00:00

Позивач звернулась в суд з позовом, в якому просив визнати дії приватного виконавця Житомирського міського нотаріального округу Горай О.С. щодо вчинення виконавчого напису № 115146 від 22.12.2020 року незаконними, а виконавчий напис таким, що не підлягає виконанню. Позов мотивує тим, що 03.02.2021 року на адресу Управління державної міграційної служби України в Кіровоградській області (м. Кропивницький, вул. Єгорова, 25а) надійшла постанова приватного виконавця виконавчого округу м. Києва Малкової М.В. від 28.01.2021 року про звернення стягнення на її заробітну плату, пенсію, стипендію тa інші доходи, якою постановлено здійснення відрахувань з її доходів у розмірі 20%. Підставою для відкриття виконавчого провадження став виконавчий напис приватного нотаріуса Житомирського міського нотаріального округу Горай О.С. № 115146 від 22.12.2020 року. Згідно вищевказаного виконаного напису з неї стягнуто на користь ТОВ «Вердикт капітал» заборгованості в розмірі 64 640,10 грн., що складається з суми заборгованості: 63 990, 10 грн. в тому числі: прострочена заборгованість 8 547,39 грн.; прострочена заборгованість по несплаченим відсоткам за користування кредитом 31 028,98 грн.; строкова заборгованість по несплаченим відсоткам за користування кредитом становить 24 413,73 грн.; за вчинення виконавчого напису 650,00 грн. Про існування даного боргу вона не знала і не могла знати, в зв`язку з тим, що і у виконавчому написі і в постанові про відкриття виконавчого провадження вказані адреси, за якими вона ніколи не проживала і не була зареєстрована, а саме: місто Вишневе Кіровоградської області, яке взагалі відсутнє в реєстрі населених пунктів України. 11.02.2021 року приватному виконавцю Малковій М.В. було надіслано адвокатський запит з проханням надати копію виконавчого напису № 115146, вчиненого 22.12.2020 року приватним нотаріусом Житомирського міського нотаріального округу Горай Олегом Станіславовичем, та копію постанови про відкриття виконавчого провадження. Після ознайомлення з вказаними документами, вважає, що оскаржуваний виконавчий напис є спірним, вчинений з порушенням вимог статті 88 Закону України «Про нотаріат», пунктів 3.1, 3.2, 3.3, 3.4 глави 16 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, поза межами трирічного загального строку давності, без отримання письмових доказів законності такої вимоги в частині стягувача та наявності безспірності стягуваної заборгованості, в матеріалах виконавчого провадження відсутні як сам кредитний договір, так і виписка рахунків. У виконавчому написі вказана сума заборгованості за період з січня 2019 року по 14 грудня 2020 року. В даному випадку існує спір про існування заборгованості між позивачем та відповідачем. Враховуючи те, що виконавчий напис було вчинено на підставі документів, які не свідчили про безспірність заборгованості боржника (позивача) перед відповідачем, розміру заборгованості, без повідомлення позивача про суму заборгованості та без доказів направлення на адресу позивача письмової вимоги щодо усунення порушень і погашення заборгованості за кредитом, чим порушено зазначені норми чинного законодавства, в результаті чого вона вимушена звернутися до суду. Посилаючись на вказані обставини, норми діючого законодавства, просила задовольнити позов. Ухвалою суду від 05.03.2021 року позов прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі за правилами загального позовного провадження, відповідачу надано термін для подачі відзиву на позов. Ухвалою суду від 13.05.2021 року підготовче провадження у справі закрите, справа призначена до розгляду по суті. Сторони в судове засідання не з`явились, про час та місце слухання справи повідомлені, при цьому, позивач надала суду заяву про розгляд справи у її відсутності та підтримання позовних вимог, представник відповідача відзив на позов не надав, треті особи причини неявки суду не сповістили. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що 22.12.2020 року приватним нотаріусом Житомирського міського нотаріального округу Горай О.С. вчинено виконавчий напис, зареєстрований в реєстрі за № 115146, згідно якого з позивача [PERSON] , адреса реєстрації: [ADDRESS] , місце проживання [ADDRESS] , фактичне місце роботи невідоме, яка є боржником за кредитним договором 0420\\053200-ZР від 01.12.2011 року, укладеним з Акціонерне товариство «Укрсоцбанк», правонаступником усіх прав та обов`язків якого, на підставі Договору Відступлення Прав Вимоги за кредитними договорами 2019-1УСБ\\ВЕСТА від 28.01.2019 є ТОВ «ФК «Інвестохіллс Веста», правонаступником усіх прав та обов`язків якого, па підставі Договору Відступлення Прав Вимоги за кредитними договорами 29-01\\19\\1 від 29.01.2019 є ТОВ «Вердикт Капітал», далі іменований - стягувач, заборгованість за Кредитним договором 0420\\053200-2Р від 01.12.2011 року. Строк платежу за Кредитним договором 0420\\053200-2Р від 01.12.2011 року настав. Боржником допущено прострочення платежів. Стягнення заборгованості проводиться за період з 29 січня 2019 року по 14 грудня 2020 року. Сума заборгованості складає 63 990,10 (Шістдесят три тисячі дев`ятсот дев`яносто гривень 10 копійок), в тому числі: прострочена заборгованість 8 547,39 грн.; прострочена заборгованість по несплаченим відсоткам за користування кредитом 31 028,98 грн.; строкова заборгованість по несплаченим відсоткам за користування кредитом становить 24 413,73 грн.; за вчинення виконавчого напису 650,00 грн. Правовідносини щодо видачі виконавчого напису нотаріуса регулюються Законом України «Про нотаріат» та Порядком вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженим наказом Міністерства юстиції України 22.02.2012 року № 296/5 та зареєстрованим у Міністерстві юстиції України 22.02.2012 року за № 282/20595. Згідно ч. 1 ст. 1 Закону України «Про нотаріат», нотаріат в Україні - це система органів і посадових осіб, на які покладено обов`язок посвідчувати права, а також факти, що мають юридичне значення, та вчиняти інші нотаріальні дії, передбачені цим Законом, з метою надання їм юридичної вірогідності. Вчинення нотаріусом виконавчого напису - це нотаріальна дія (п. 19 ст. 34 Закону України «Про нотаріат»). Правовому регулюванню процедури вчинення нотаріусами виконавчих написів присвячена Глава 14 Закону України «Про нотаріат» та Глава 16 розділу ІІ Порядку вчинення нотаріальних дій. Відповідно до ст. 87 Закону України «Про нотаріат» для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість. Перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів, встановлюється Кабінетом Міністрів України. Статтею 88 Закону України «Про нотаріат» визначено умови вчинення виконавчих написів. Відповідно до приписів цієї статті Закону нотаріус вчиняє виконавчі написи, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем та за умови що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років, а у відносинах між підприємствами, установами та організаціями не більше одного року. Порядок вчинення нотаріальних дій містить такі самі правила та умови вчинення виконавчого напису (пункти 1, 3 Глави 16 розділу ІІ Порядку). Згідно з підпунктом 2.1 пункту 2 Глави 16 розділу ІІ Порядку для вчинення виконавчого напису стягувачем або його уповноваженим представником нотаріусу подається заява, у якій, зокрема, мають бути зазначені: відомості про найменування і місце проживання або місцезнаходження стягувача та боржника; дата і місце народження боржника - фізичної особи, місце його роботи; номери рахунків у банках, кредитних установах, код за ЄДРПОУ для юридичної особи; строк, за який має провадитися стягнення; інформація щодо суми, яка підлягає стягненню, або предметів, що підлягатимуть витребуванню, включаючи пеню, штрафи, проценти тощо. Заява може містити також іншу інформацію, необхідну для вчинення виконавчого напису. У разі якщо нотаріусу необхідно отримати іншу інформацію чи документи, які мають відношення до вчинення виконавчого напису, нотаріус вправі витребувати їх у стягувача (підпункт 2.2 пункту 2 Глави 16 розділу ІІ Порядку). Крім того, підпунктами 3.2, 3.5 пункту 3 Глави 16 розділу ІІ Порядку передбачено, що безспірність заборгованості підтверджують документи, передбачені Переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 29.06.1999 року № 1172. При вчиненні виконавчого напису нотаріус повинен перевірити, чи подано на обґрунтування стягнення документи, зазначені у вказаному Переліку документів. При цьому цей Перелік документів не передбачає інших умов вчинення виконавчих написів нотаріусами ніж ті, які зазначені в Законі України «Про нотаріат» та в Порядку вчинення нотаріальних дій. При цьому стаття 50 Закону України «Про нотаріат» передбачає, що нотаріальна дія або відмова у її вчиненні, нотаріальний акт оскаржуються до суду. Право на оскарження нотаріальної дії або відмови у її вчиненні, нотаріального акта має особа, прав та інтересів якої стосуються такі дії чи акти. Таким чином, вчинення нотаріусом виконавчого напису відбувається за фактом подання стягувачем документів, які згідно із відповідним Переліком є підтвердженням безспірності заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем. З огляду на наведене та з урахуванням приписів статей 15,16,18 ЦК України, статей 50,87,88 Закону України «Про нотаріат» захист цивільних прав шляхом вчинення нотаріусом виконавчого напису полягає в тому, що нотаріус підтверджує наявне у стягувача право на стягнення грошових сум. Це право існує, поки суд не встановить зворотного. Тобто боржник, який так само має право на захист свого цивільного права, в судовому порядку може оспорювати вчинений нотаріусом виконавчий напис: як з підстав порушення нотаріусом процедури вчинення виконавчого напису, так і з підстав неправомірності вимог стягувача (повністю чи в частині розміру заборгованості або спливу строків давності за вимогами в повному обсязі чи їх частині), з якими той звернувся до нотаріуса для вчиненням виконавчого напису. В постанові Верховного Суду (справа № 310/9293/15ц від 23.01.2018 року) зазначається, що: «При вирішенні спору про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, суд не повинен обмежуватися лише перевіркою додержання нотаріусом формальних процедур і факту подання стягувачем документів на підтвердження безспірної заборгованості боржника. Для правильного застосування положень статей 87, 88 Закону «Про нотаріат» у такому спорі суд повинен перевірити доводи боржника в повному обсязі й установити та зазначити в рішенні чи справді на момент вчинення нотаріусом виконавчого напису боржник мав безспірну заборгованість перед стягувачем, тобто чи існувала заборгованість взагалі, чи була заборгованість саме такого розміру, як зазначено у виконавчому написі, та чи не було невирішених по суті спорів щодо заборгованості або її розміру станом на час вчинення нотаріусом виконавчого напису». Разом із тим, законодавством не визначений виключний перелік обставин, які свідчать про наявність спору щодо заборгованості. Ці обставини встановлюються судом відповідно до загальних правил цивільного процесу за наслідками перевірки доводів боржника та оцінки наданих ним доказів. Вказана правова позиція висловлена Верховним Судом України у справі № 6-887цс17. Отже, в основі вчинення вищевказаної нотаріальної дії лежить факт безспірності наявної у боржника заборгованості. З тексту оспорюваного виконавчого напису № 115146 від 22.12.2020 року судом встановлено, що приватний нотаріус при вчиненні нотаріальної дії керувався ст.ст. 87-91 Закону України «Про нотаріат» та пунктом 2 Переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженого постановою КМУ від 29.06.1999 року за № 1172. Відповідно п. 2 Переліку (із змінами внесеними Постановою Кабінету Міністрів України від 26.11.2014 року № 662 «Про внесення змін до переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів»), для одержання виконавчого напису по кредитним договорам, за якими боржниками допущено прострочення платежів за зобов`язаннями подається: а) оригінал кредитного договору; б) засвідчена стягувачем виписка з рахунку боржника із зазначенням суми заборгованості та строків її погашення з відміткою стягувача про непогашення заборгованості. Як зазначено позивачем матеріали виконавчого провадження не містять кредитного договору, виписка рахунків.Документ, який підтверджує заборгованість позивача перед банком, не може бути доказом безспірності заборгованості, оскільки в ньому не вказано дату коли був отриманий кредит, не зазначено суми отриманого кредиту, відсутній строк остаточного погашення кредиту, відсутній зрозумілий розрахунок прострочення по відсотках, що не може слугувати фактом безспірності заборгованості. 02.07.2019 року у справі № 916/3006/17 (провадження № 12-278гс18) Велика Палата Верховного Суду дійшла висновку, що строк для звернення до нотаріуса із заявою про вчинення виконавчого напису в контексті застосування положень статті 88 Закону України «Про нотаріат» безпосередньо пов`язаний із позовною давністю, встановленою ЦК України. Фактично законом визначено, що строк для звернення до нотаріуса із заявою про вчинення виконавчого напису є таким самим, що й позовна давність для звернення до суду. У зв`язку із цим Велика Палата Верховного Суду зазначила, що різниця у правовій природі цих строків не має значення у цьому контексті, тому і загальний строк для звернення до нотаріуса із заявою про вчинення виконавчого напису становить три роки. Суд приходить до висновку, що заборгованість позивача [PERSON] не може вважати безспірною, оскільки позивач заперечує суму заборгованості та Кредитор звернувся про захист свого права з пропуском строку протягом якого може бути вчинено виконавчий напис. Відповідно до статті 124 Конституції України, ст. 13 Закону України «Про судоустрій і статус суддів», судові рішення, що набрали законної сили, є обов`язковими до виконання всіма органами державної влади, органами місцевого самоврядування, їх посадовими та службовими особами, фізичними і юридичними особами та їх об`єднаннями на всій території України. Суд приходить до висновку, що приватний нотаріус Житомирського міського нотаріального округу Горай О.С. при вчиненні оскаржуваного виконавчого напису 22.12.2020 року не врахував обставин та норми, які дозволяють вчиняти виконавчі написи по кредитним договорам і повинен був відмовити Товариству у вчиненні виконавчого напису у відповідності до норм Закону України «Про нотаріат». Пункт 1 Переліку № 1172 стосується лише нотаріально посвідчених договорів, доказів, що кредитний договір, укладений з позивачем є нотаріально посвідченим суду не надано. Крім того, суд приймає до уваги пояснення позивача щодо не вірних анкетних даних, так як місто Вишневе Кіровоградської області взагалі відсутнє в реєстрі населених пунктів України. Враховуючи вищевикладене внаслідок вчинення оспорюваного виконавчого напису не забезпечено справедливий баланс інтересами позивача та суспільства, що не відповідає нормі, викладеній у першому реченні частини 1 статті 1 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, а тому позов [PERSON] підлягає задоволенню. Відповідно до положень ст. 141 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягають стягненню понесені ним судові витрати. На підставі викладеного,

Outcome: approved