overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2014-03-02 00:00:00

Позивач звернулась до суду з позовом до [PERSON] про стягнення на свою користь аліментів на її утримання в розмірі 1/4 частки з усіх видів заробітку відповідача, починаючи з дня звернення до суду, оскільки після розірвання 01 листопада 2011 року з відповідачем шлюбу вона стала інвалідом 3-ї групи загального захворювання, має невелику пенсію в розмірі 894 грн. на місяць, а відтак на підставі положень ст. 75 СК України відповідач зобов'язаний її утримувати до зміни матеріального або сімейного становища сторін. Представник позивача в судовому засіданні позовні вимоги підтримав у повному обсязі. Відповідач та його представник в судовому засіданні заперечували проти пред'явлених позовних вимог, оскільки у відповідача від шлюбу з позивачем є двоє дітей, одна дитина є неповнолітньою, діти проживають з відповідачем та знаходяться на його повному утриманні, при цьому відповідач отримує не дуже велику заробітну плати, однак матеріальної допомоги від позивача не вимагав і не вимагає. Заслухавши пояснення зазначених осіб, дослідивши матеріали справи, суд приходить до такого. Так, сторони перебували у зареєстрованому шлюбі, який 01 листопада 2011 року було розірвано та від якого є двоє дітей - неповнолітній син [PERSON], [INFO] та повнолітній син [PERSON], [INFO] (а.с.7, 12, 13). 27 червня 2012 року позивач отримала третю групу інвалідності загального захворювання та з 04 вересня 2012 року є пенсіонером (а.с.10, 11). У відповідності до положень ст. 75 СК України право на утримання (аліменти) має той із подружжя, який є непрацездатним, потребує матеріальної допомоги, за умови, що другий із подружжя може надавати матеріальну допомогу. Непрацездатним вважається той із подружжя, який досяг пенсійного віку, встановленого законом, або є інвалідом I, II чи III групи. Один із подружжя є таким, що потребує матеріальної допомоги, якщо заробітна плата, пенсія, доходи від використання його майна, інші доходи не забезпечують йому прожиткового мінімуму, встановленого законом. Згідно з довідкою, виданою УПФУ в Жовтневому районі м. Кривого Рогу, позивач отримує пенсію в розмірі 894 грн. на місяць (а.с.6). Однак у судовому засіданні на підставі наданих відповідачем доказів було встановлено та прийнято без заперечень, що діти сторін проживають разом з відповідачем та знаходяться на його повному утриманні, відповідач отримує заробітну плату біля 5000 грн. на місяць та самостійно несе додаткові витрати на дітей, пов'язанні з розвитком їх здібностей та відпочинком (а.с.26-38). При цьому відповідач жодного разу не звертався до позивача з вимогами щодо її участі в утриманні дітей чи оплаті додаткових витрат. Отже, за встановлених обставин суд доходить висновку про те, що позивачу належить відмовити в задоволенні її позову. У відповідності до положень ст. 88 ЦПК України судові витрати належить віднести на рахунок держави. На підставі викладеного,

Outcome: dismissed
Jurisdiction: civil
Date: 2014-06-11 00:00:00

Позивач звернулась до суду з позовом до [PERSON], про стягнення неустойки вказуючи, що між нею та відповідачем був укладений побутовий договір підряду на виготовлення конструкції з вікон. На підтвердження укладеного договору відповідач надав квитанцію про оплату товару на суму 1309,04 грн. Згідно усної домовленості відповідач зобов»язався протягом семи або десяти днів виготовити та передати позивачу вікна. Договір був укладений 20.01.2014 року. Після 30.01.2014 року відповідач своє зобов»язання не виконав, чим порушив умови договору і допустив прострочення. На вимогу повернути кошти відповідач відмовився та просив зачекати ще сім днів. Вважає, що з відповідача підлягає стягненню неустойка в сумі 247,90 грн, які просить стягнути з відповідача та стягнути 2000 гривень витрат на правову допомогу. В ході розгляду справи позивач збільшила позовні вимоги та враховуючи, що відповідачем виконано своє зобов»язання лише 13.02.2014 року, просила стягнути з відповідача неустойку в сумі 549,79 грн. В судове засідання позивач не з»явилась, надала суду клопотання в якому просила справу розглянути в її відсутність. Відповідач в судове засідання не з»явився, хоч належним чином повідомлений про час та місце слухання справи. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного. Судом встановлено, що між позивачем [PERSON] та відповідачем ФОП [PERSON] 20.01.2014 року укладений побутовий договір на виготовлення конструкції з вікон. Позивачем здійснена проплата за виготовлення даної конструкції в сумі 1309,09 грн, що підтверджується комерційною пропозицією з відміткою «сплачено». В даній комерційній пропозиції зазначено розміри конструкції, колір, площа, вага та вартість. Даних про терміни виготовлення даної конструкції в даній пропозиції відсутні. Відповідно до ст.. 10 ч.5 Закону України «Про захист прав споживачів», у разі коли виконавець не може виконати роботу згідно з договором, за кожний день прострочення споживачеві сплачується пеня у розмірі трьох відсотків вартості роботи, якщо інше не передбачено законодавством. У разі, коли вартість роботи не визначено, виконавець сплачує споживачеві неустойку в розмірі трьох відсотків загальної вартості замовлення. Статтею 638 ЦК України передбачено, що договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Статтею 60 ЦПК України передбачено, що кожна сторона зобов»язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Докази подаються сторонами та іншими особами. Позивачем, в даному випадку, не надано доказів щодо укладення договору в яких зазначені терміни виконання робіт. При таких обставинах суд вважає, що вимоги позивачки не знайшли свого підтвердження в судовому засіданні , а тому не підлягають до задоволення. Суд вважає стягнути з позивача на користь держави судовий збір в сумі 243,60 грн.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-06-21 00:00:00

Позивач звернулась до суду з позовом до [PERSON] про стягнення неустойки за прострочення сплати аліментів. В обґрунтування позовних вимог позивач покликається на те, що рішенням Костопільського районного суду від 03.08.2012 року було стягнуто з відповідача на її користь аліменти на утримання їх спільних дітей [PERSON], [INFO], у розмірі 300 грн., та [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO], в розмірі 250 грн., щомісячно на кожну дитину, починаючи з 16.05.2012 року і до досягнення дітьми повноліття. Рішенням Костопільського районного суду від 13.03.2015 року збільшено розмір аліментів, які стягуються з [PERSON] на користь позивача на утримання дочок в розмірі 400 грн. на кожну дитину щомісячно з дня набрання рішення законної сили і до їх повноліття. Однак призначені аліменти відповідач своєчасно не сплачує, внаслідок чого станом на 01.03.2015 року за ним утворилась заборгованість по їх виплаті в сумі 17712 грн. 96 коп., а тому позивач просить

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2021-04-22 00:00:00

Позивач звернулась до суду з позовом до [PERSON] про стягнення неустойки (пені) за прострочення сплати аліментів. Свої позовні вимоги мотивує тим, що рішенням Ічнянського районного суду Чернігівської області від 06 січня 2016 року шлюб між нею та відповідачем розірвано. Від подружнього життя сторони мають п`ятьох дітей, троє з яких на час розірвання шлюбу були неповнолітніми, а саме: [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] . Після розірвання шлюбу діти залишилися проживати з позивачем. На виконанні в Ічнянському районному відділі державної виконавчої служби Північно-Східного міжрегіонального управління юстиції (м.Суми) перебуває виконавчий лист №733/1027/15-ц, виданий 23 червня 2015 року Ічнянським районним судом Чернігівської області про стягнення аліментів з [PERSON] на користь [PERSON] на утримання неповнолітніх дітей: дочки [PERSON] , [INFO] , сина [PERSON] , [INFO] та дочки [PERSON] , [INFO] , в розмірі Ѕ частини доходу боржника щомісячно, але не менше ніж 30% прожиткового мінімуму для дітей відповідного віку, починаючи з 04 червня 2015 року і до досягнення дітьми повноліття. Оскільки, відповідач рішення суду не виконує, аліменти сплачує не в повному обсязі, внаслідок чого у нього станом на лютий 2021 року утворилася заборгованість зі сплати аліментів в розмірі 35508 грн. 70 коп., що підтверджується розрахунком заборгованості зі сплати аліментів, складеним державним виконавцем, тому позивач

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-05-25 00:00:00

Позивач звернулась до суду з позовом до [PERSON] про стягнення утримання від чоловіка до досягнення дитиною трьох років, мотивуючи свої вимоги, що вона з 21.07.2012 року знаходиться в зареєстрованому шлюбі з відповідачем, але на даний час вони спільно не проживають. Від даного шлюбу в них народилась дочка [PERSON], [INFO] року. Батьком дитини в свідоцтві про народження записаний відповідач. [PERSON] матеріальної допомоги на її утримання їй не надає. Просить стягнути з відповідача аліменти на її утримання в розмірі 1/4 частини від усіх видів заробітків щомісяця до досягнення дитиною трьох років, так як вважає, що останній працездатний і може надавати їй таку допомогу. Позивач в судове засідання не з'явилась. Направила суду заяву, в якій просить справу розглянути в її відсутність. Позовні вимоги підтримує, посилаючись на викладені обставини. На стягненні аліментів в заявленому розмірі наполягає. Проти постановлення заочного рішення не заперечує. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з'явився, хоча належним чином повідомлений про час і місце розгляду справи через оголошення в газеті «Вінниччина» № 32 від 25 квітня 2014 року. Суд вважає можливим розглянути справу у відсутність сторін з постановленням заочного рішення, так як проти цього не заперечує позивач. Суд, вивчивши матеріали справи, дійшов висновку, що позов слід задовольнити, оскільки він відповідає вимогам закону. В судовому засіданні встановлено, що згідно свідоцтва про шлюб сторони перебувають в зареєстрованому шлюбі з 21.07.2012 року ( а.с.5 ). Від даного шлюбу мають малолітню дитину - дочку [PERSON], [INFO] року.( а.с.6 ). Дитина проживає разом з матір'ю, яка на даний час не працює, так як доглядає дитину до досягнення нею трьох років. Відповідно до вимог ст.84 СК України дружина, з якою проживає дитина, має право на утримання від чоловіка - батька дитини до досягнення дитиною трьох років. Відповідно до вимог ч.2 ст.77 СК України за рішенням суду аліменти присуджуються одному з подружжя, як правило, у грошовій формі. Згідно з вимогами ч.1 ст.79 СК України, аліменти на одного з подружжя присуджуються за рішенням суду від дня подання позовної заяви. Відповідно до норм ч.1, 2 ст.80 СК України аліменти присуджуються одному з подружжя у частці від заробітку ( доходу ) другого подружжя з урахуванням обставин, що мають істотне значення Відповідач працездатний, інших утриманців не має, а тому суд вважає, що останній в змозі надавати позивачу допомогу на її утримання. Відповідно до ст.88 ЦПК України підлягає стягненню з відповідача судовий збір в дохід держави в розмірі 243,60 грн. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-01-14 00:00:00

Позивач звернулась до суду з позовом до [PERSON] про стягнення утримання від чоловіка до досягнення дитиною трьох років, мотивуючи свої вимоги, що вона з 31.08.2012 року знаходиться в зареєстрованому шлюбі з відповідачем, але на даний час вони спільно не проживають. Від даного шлюбу в них народилась дочка [PERSON], [INFO] року. Батьком дитини в свідоцтві про народження записаний відповідач. [PERSON] матеріальної допомоги їй не надає. Просить стягнути з відповідача аліменти на її утримання в розмірі 250 грн. щомісяця до досягнення дитиною трьох років. Позивач в судовому засіданні позовні вимоги підтримала, посилаючись на викладені обставини. На стягненні аліментів в заявленому розмірі наполягає. Відповідач [PERSON] позов визнав, згідний виплачувати аліменти на утримання дружини в розмірі 250 грн. Суд, заслухавши сторін, вивчивши матеріали справи, дійшов висновку, що позов слід задовольнити, оскільки його визнав відповідач і визнання відповідачем позову не суперечить вимогам закону і не ущемляє права і інтереси інших осіб. В судовому засіданні встановлено, що згідно свідоцтва про шлюб сторони перебувають в зареєстрованому шлюбі з 31.08.2012 року ( а.с.4 ). Від даного шлюбу мають малолітню дитину - дочку [PERSON], [INFO] року ( а.с.5 ). Дитина проживає разом з матір'ю, яка на даний час не працює, так як доглядає дитину до досягнення нею трьох років, що підтверджується довідкою виконкому Кинашівської сільської ради № 2989 від 27.11.2013 року ( а.с. 6 ). Відповідно до вимог ст.84 СК України дружина, з якою проживає дитина, має право на утримання від чоловіка - батька дитини до досягнення дитиною трьох років. Відповідач працездатний, інших утриманців не має, а тому суд вважає, що останній в змозі надавати позивачу допомогу на її утримання. Відповідно до ст.88 ЦПК України підлягає стягненню з відповідача судовий збір в дохід держави в розмірі 229,40 грн. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-10-21 00:00:00

Позивач звернулась до суду з позовом до [PERSON] про усунення перешкод у користуванні житлом, посилаючись на наступні обставини. Вона являється власником житлового будинку з надвірними будівлями, що розташований по [ADDRESS] на підставі свідоцтва про права на спадщину за законом від 24.01.2014 року, посвідченого приватним нотаріусом [PERSON] У травні 2014 року їй стало відомо, що за даною адресою зареєстрований також [PERSON], однак, в реєстраційній домовій книзі реєстрація відповідача відсутня. Ніяких особистих речей відповідача в будинку немає. У зв'язку з тим, що відповідач значиться за вказаною адресою, позивач позбавлена можливості розпорядитися належним їй майном. Факт не проживання відповідача в будинку [ADDRESS] підтверджується актом квартального комітету №10 м. Нікополя від 20.06.2014 року, згідно якого встановлено, що [PERSON] в будинку не проживає та ніколи не проживав. На підставі викладеного просить усунути перешкоди у користуванні житловим будинком, що разташований по [ADDRESS] шляхом визнання [PERSON] таким, що втратив право користування вищевказаним житловим будинком. Позивач у судове засідання з'явилась, на адресу суду надала заяву в якій просить справу розглянути у її відсутність та позовні вимоги задовольнити у повному обсязі. Проти заочного розгляду справи не заперечує. Відповідач у судове засідання не з'явився, про день та час розгляду справи повідомлявся належним чином, причини неявки суду не відомі. Вивчивши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги обґрунтовані та підлягають задоволенню. Згідно ст. 391 ЦК України, власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном. Судом встановлено, що 24.01.2014 року позивачу яка є власником спірного житлового будинку на підставі свідоцтва про право на спадщину за законом (а.с.3) стало відомо, що у будинку [ADDRESS] зареєстрований відповідач по справі - [PERSON] Факт не проживання відповідача за вказаною адресою підтверджується актом квартального комітету №10 від 20.06.2014р.(а.с.9). У зв'язку з тим, що відповідач значиться у будинку [ADDRESS], що належить позивачеві на праві власності, остання позбавлена можливості розпорядитися належним їй майном. Суд, даючи оцінку доказам, наявним у матеріалах справи, дійшов висновку про те, що відповідач створює позивачу перешкоди у користуванні належним їй житловим будинком та перешкоджає вільному розпорядженню належним позивачу майном. За таких обставин, суд вважає за необхідне позов [PERSON] задовольнити та усунути перешкоди у користуванні житловим будинком [ADDRESS], шляхом визнання [PERSON] таким, що втратив право користування спірним житловим будинком. На підставі вищевикладеного та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-04-03 00:00:00

Позивач звернулась до суду з позовом до [PERSON] про усунення перешкод у користуванні квартирою [ADDRESS] шляхом визнання його таким, що втратив право користування зазначеною квартирою. Посилалась на те, що 20.04.2015р. між позивачем та відповідачем і [PERSON] був укладений Договір купівлі-продажу спірної квартири, за умовами якого відповідач зобов'язався знятись з реєстраційного обліку до 24.05.2015р. Зазначала, що відповідач не виконав взяте на себе зобов'язання та на дату звернення до суду з цим позовом залишається зареєстрованим у належній позивачу квартирі, чим порушує її права як власника квартири. В судове засідання представник позивача не з'явився, але надав суду заяву в якій позовні вимоги підтримав та просив розгляд справи провести за його відсутності, а від представника відповідача на адресу суду надійшла заява про визнання позовних вимог в повному обсязі. Третя особа [PERSON] направила на адресу суду заяву в якій позовні вимоги також визнала, а Дарницький районний відділ Головного управління Державної міграційної служби України в м. Києві не направив на адресу суду письмових пояснень та не просив розгляд справи проводити за відсутності уповноваженого представника, хоча про розгляд справи повідомлявся належним чином. Відповідно до ч. 4 ст. 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд. Згідно п. 24 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 12.06.2009 року №2 «Про застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції» у разі визнання відповідачем позову, яке має бути безумовним, і якщо таке визнання не суперечить закону й не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб (не відповідача), суд ухвалює рішення про задоволення позову, обмежившись у мотивувальні частині рішення посилання на визнання позову без з'ясування і дослідження інших обставин справи. Судом встановлено, що відповідач визнав позовні вимоги, що не суперечить закону та не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, тому суд вважає необхідним позов задовольнити та усунути перешкоди [PERSON] в користуванні квартирою [ADDRESS]. На підставі викладеного та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-10-10 00:00:00

Позивач звернулась до суду з позовом до [PERSON] про усунення перешкод у праві користування та розпорядження житловим приміщенням, в якому зазначила, що відповідно до договору купівлі-продажу від 21.01.2004р., вона є власником житлового приміщення за адресою: [ADDRESS], за вказаною адресою зареєстрований у тому числі відповідач, про що позивака дізналась 16.08.2016р., позивачці відомо, що відповідач проживає за адресою своєї матері, періодично їздить працювати до РФ, що перешкоджає позивачу користуватись, розпоряджатись квартирою як власнику, тому, просить усунути перешкоди у здійсненні права власності, визнавши [PERSON] таким, що втратив право користування жилим приміщенням за адресою: [ADDRESS] У судовому засіданні позивачка підтримала позовні вимоги та дала пояснення, аналогічні викладеному у позові. Відповідач в судове засідання повторно не з*явився, був належним чином повідомлений про час розгляду справи відповідно до ст.ст.74,76 ЦПК України, про причини неявки повідомлення до суду не надійшло. Приймаючи до уваги, що позивачкане заперечує проти заочного розгляду справи, суд згідно зі ст. 224 ЦПК України ухвалив заочний розгляд справи, у відсутність відповідача. В судовому засіданні свідки [PERSON], [PERSON] підтвердили факт не проживання [PERSON], за адресою: [ADDRESS] Суд, заслухавши пояснення позивачки, свідків, дослідивши матеріали справи, вважає, що вимоги позивача підлягають задоволенню повністю з наступних підстав. Так, у судовому засіданні встановлено той факт, що згідно до договору купівлі-продажу від 21.01.2004р., витягу про реєстрацію права власності на нерухоме майно, техпаспорту на квартиру, [PERSON] є власникомквартири [ADDRESS] ( а.с7,8,9). Згідно довідки ОСББ «Чайковського,33» від 19.08.2016р., за адресою: [ADDRESS], зареєстровані [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO] (а.с.11), останній з 2004р. не проживає за вказаною адресою (а.с.10). Згідно до відмітки на судових повістках на підставі довідки від 19.08.2016р., [PERSON], [INFO], не проживає за адресою: [ADDRESS] ( а.с.11,27,28). Згідно зі ст. 319 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Та обставина, що [PERSON], [INFO], не знятий з реєстрації із даного житлового приміщення, перешкоджає позивачці, як власнику квартири, володіти, користуватися та розпоряджатися приміщенням в повному обсязі, що є порушенням її права власності. Відповідно до ст. 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном. Таким чином, є всі підстави для усунення перешкод в користуванні житлом шляхом визнання [PERSON], [INFO], таким, що втратив право користування житловим приміщенням за адресою: [ADDRESS], оскільки, він користуються лише правом реєстрації. Судові витрати підлягають стягненню з відповідача відповідно до ст..88 ЦПК України.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2018-09-06 00:00:00

Позивач звернулась до суду з позовом до [PERSON] про усунення перешкод у праві користування та розпорядження житловим приміщенням, в якому зазначила, що відповідно до договору купівлі-продажу квартири від 17.10.2012р. вона є власником квартири за адресою: м.Бахмут, Донецька область, вул.Чайковського,28/42, де , також, зареєстрований відповідач, який з 2008р. в квартирі не проживає, добровільно з реєстраційної обліку не знявся, місце знаходження невідомо, що перешкоджає позивачу користуватись та розпоряджатись квартирою, як власнику, тому, просить визнати [PERSON], [INFO], такими, що втратив право користування житловим приміщенням (квартирою) за адресою: м.Бахмут, Донецька область, вул.Чайковського,28/42. У судове засідання позивач не з,явилась, про час розгляду справи була повідомлена відповідно до ст.ст.128,129 ЦПК України, надала суду заяву, в якій підтримала позовні вимоги, не заперечує проти заочного розгляду справи та просить справу розглянути у її відсутність, тому, суд вважає можливим розглянути справу у відсутність позивача. Відповідач в судове засідання повторно не з*явився, був належним чином повідомлений про час розгляду справи, відповідно до ст.ст.128,129 ЦПК України, приймаючи до уваги, що позивач не заперечує проти заочного розгляду справи, суд згідно до ст.280 ЦПК України ухвалив заочний розгляд справи. \~ \~ \~ \~Суд,\~дослідивши матеріали\~справи,\~вважає,\~що вимоги\~позивача підлягають\~задоволенню повністю\~з наступних\~підстав. Так, у судовому засіданні встановлено той факт, що [PERSON] є власником квартири за адресою: м.Бахмут,\~Донецька область,\~вул.Чайковського,28/42 ( а.с.4-6). Згідно довідки ПП «Наш дім плюс» № 1654 від 04.06.2018р. за адресою: м.Бахмут, Донецька область, вул.Чайковського,28/42, зареєстрований, у тому числі [PERSON], [INFO] (а.с.7), який з 2008р. не проживає за вказаною адресою (а.с.4). \~ \~ \~ \~ Згідно зі ст. 319 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. \~ \~ \~ \~ Та\~обставина,\~що [PERSON], [INFO], не знятий з реєстрації із даного житлового приміщення, перешкоджає позивачу, як власнику квартири, володіти, користуватися та розпоряджатися приміщенням в повному обсязі, що є порушенням її права власності. Відповідно до ст. 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном. Таким чином, є всі підстави для усунення перешкод в користуванні житлом шляхом визнання [PERSON], [INFO] таким, що втратив право користування житловим приміщенням за адресою: м.Бахмут, Донецька область, вул.Чайковського,28/42, оскільки, він користуються лише правом реєстрації. Судові витрати стягнути з відповідача на користь позивача відповідно до ст.141 ЦПК України.

Outcome: approved