Jurisdiction: civil
Date: 2020-08-18 00:00:00

Позивач звернулась до суду з позовом в якому просить визнати [PERSON] такою, що втратила право користування житловим приміщенням в будинку під [ADDRESS] , свої вимоги мотивує тим, що позивачу на праві приватної власності належить житловий будинок з надвірними спорудами, який розташований за адресою: [ADDRESS] у вказаному будинку зареєстрована відповідачка по справі, яка є колишньою невісткою позивачки. З серпня 2016 року по теперішній час відповідачка по справі у зазначеному вище будинку не проживає, вона вибула та проживає у своїх батьків, та має іншу родину. Особистих речей відповідачки у будинку не має. Позивач неодноразово зверталась особисто до відповідачки з проханням добровільно знятися з реєстрації, однак відповідачка категорично відмовляється в добровільному порядку знятися з реєстрації. Наявність реєстрації відповідачки у будинку перешкоджає позивачу користуватися житловим приміщенням та реалізовувати права власника на зазначений житловий будинок, тому позивач звернулась до суду з відповідною заявою. Позивач та її представник у судове засідання не з`явились, але представник позивача надала до суду заяву про розгляд справи без її участі та зазначила, що на задоволені позовних вимог наполягає, позивач у прохальній частині позовної заяви просила розгляд справи провести без її участі, не заперечує проти заочного розгляду (а.с. 44, 3). Відповідач у судове засідання не з`явилась, хоча належним чином повідомлялась про час та місце слухання справи, шляхом надіслання ухвал та судових повісток, також судом було здійснено оголошення про виклик особи на веб-порталі судової влади України, але відповідач в установлений ч. 7 ст. 178 ЦПК України строки не подала до суду відзив на позовну заяву та від неї повертались конверти з відміткою Укрпошти за закінченим строком зберігання та адресат відсутній за вказаною адресою (а.с. 23, 26, 32, 42). Згідно ч. 1 ст. 280 ЦПК України, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; відповідач не подав відзив; позивач не заперечує проти такого вирішення справи. У зв`язку з тим, що відповідач повідомлений належним чином про час та місце слухання справи, відповідач не з`явився в судове засідання без повідомлення причин неявки, відповідач не подав відзив та враховуючи згоду позивача на заочний розгляд справи, суд вважає за необхідне ухвалити рішення про заочний розгляд справи. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Перевіривши матеріали справи суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що [PERSON] на праві приватної власності належить житловий будинок з надвірними спорудами, який розташований за адресою: [ADDRESS] , що підтверджується свідоцтвом про право на спадщину за законом від 27.09.2017 року зареєстрованого в реєстрі за № 1-2041 (а.с. 4) та витягом про реєстрацію в спадковому реєстрі № 49252717 від 27.09.2017 року, витягом з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності (а.с. 5, 6). Як вбачається з довідки (виписки з домової книги про склад сім`ї та реєстраію) виданої виконавчим комітетом Августівської сільської ради Біляївського району Одеської області № 689 від 04.06.2018 року в житловому будинку, який розташований за адресою: [ADDRESS] проживають та прописані 4 чоловік, в тому числі і відповідач - [PERSON] (а.с. 7). З роздруківки постанови Верховної Ради України «Про перейменування окремих населених пунктів та районів» вбачається що село Котовка Біляївського району було перейменовано на село Латівка (а.с. 8). З витягу з рішення Августівської сільської ради Біляївського району Одеської області № 17/Р-ІІ-VII від 12.11.2015 року вбачається, що в с. Котовка перейменували вулицю Котовського на вулицю Паркова (а.с. 9). [PERSON] вибула з будинку який розташований за адресою: [ADDRESS] та проживає у своїх батьків в Херсонській області, особистих речей її у зазначеному будинку не має, що підтверджується актами про не проживання складеними та підписаними депутатом Августівської сільської ради Біляївського району Одеської області та сусідами від 02 грудня 2017 року та від 06 червня 2018 року (а.с. 10, 11). Відповідно до довідки виданої т.в.о. сільського голови Чулаківської сільської ради Голопристанського району, Херсонської області вбачається, що [PERSON] дійсно разом з дітьми проживає в [ADDRESS] (а.с. 33). Відповідно до вимог ст. 16 ЦК України, кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Згідно ст. 41 Конституції України кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю. Норми ст. ст. 386, 391 ЦК України передбачають умови та порядок захисту права власності. Відповідно до ст. ст. 386, 391 ЦК України, власник, який має підстави передбачати можливість порушення свого права власності іншою особою, може звернутися до суду з вимогою про заборону вчинення нею дій, які можуть порушити його право, або з вимогою про вчинення певних дій для запобігання такому порушенню. Власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном. Згідно зі ст. 317 ЦК України власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном. Відповідно до приписів ч. 2 ст. 405 ЦК України, особа втрачає право на користування житлом, у разі його відсутності без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено договором або законом. Відповідно до ст. 7 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні», Зняття з реєстрації місця проживання особи здійснюється на підставі: судового рішення, яке набрало законної сили, про позбавлення права власності на житлове приміщення або права користування житловим приміщенням, про виселення, про визнання особи безвісно відсутньою або оголошення її померлою. Отже, рішення суду про визнання [PERSON] , такою, що втратила право користування житловим приміщенням є підставою для зняття її з реєстраційного обліку за місцем реєстрації. Враховуючи викладене, суд вважає позовні вимоги обґрунтованими і такими, що підлягають задоволенню, оскільки факт не проживання відповідачки в житловому будинку доведено належними і допустимими доказами. Відповідно до ст. 141 ЦПК України, з відповідачки на користь позивача підлягають стягненню понесені та документально підтверджені судові витрати (а.с. 1).

Outcome: approved