Jurisdiction: civil
Date: 2020-10-27 00:00:00

Позивач звернулась до суду з позовом, в якому просить визначити місце проживання сина [PERSON] , [INFO] , разом з нею - [PERSON] , [INFO] , за місцем її проживання за адресою: [ADDRESS] . Зазначає, що батьком її сина [PERSON] є відповідач по справі - [PERSON] . З моменту народження і до теперішнього часу дитина проживає з нею та знаходиться на повному її утриманні. Вона має нормований робочий день, самостійні доходи, постійне місце проживання. Вона повністю опікується інтересами і потребами дитини, піклується про неї, займається її вихованням, слідкує за розвитком та здоров`ям дитини. Син є учнем Лозівської гімназії Лозівської міської ради Харківської області. Окрім навчального закладу, дитина займається тайландським боксом Муей-тай, бере участь у багатьох турнірах з даного виду спорту. Батько дитини бачиться з дитиною дуже рідко, піклуванням та вихованням дитини не займається та навіть не виявляє проявів самостійного виховання сина та турботи про нього. У зв`язку з такою пасивною участю батька у розвитку та вихованні дитини виникають проблеми для виїзду дитини на відпочинок. Їй не відомо і вона не має змоги прийти згоди з відповідачем щодо того, з ким буде проживати їхня малолітня дитина. Вона ніколи не перешкоджала і не має наміру у подальшому перешкоджати спілкуванню батька з дитиною. Визначення місця проживання дитини разом зі нею жодним чином не позбавляє відповідача в подальшому спілкуватися з дитиною, не обмежує його у здійсненні своїх батьківських прав та обов`язків. Виходячи з інтересів сина, вважає за доцільне залишити його на її вихованні. Проживання сина разом з нею відповідає його інтересам. Вона має можливість забезпечити йому належні умови проживання, повною мірою займатися вихованням дитини, чого відповідач забезпечити не в змозі. Позивач у судове засідання не з`явилася, надала заяву про розгляд справи за її відсутності, позовні вимоги підтримує у повному обсязі, просила не стягувати з відповідача понесені нею судові витрати по справі. Відповідач у судове засідання не з`явився, надав заяву про розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги визнав. Представник третьої особи у судове засідання не з`явився, надав пояснення, в яких не заперечував проти задоволення позовних вимог. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Судом встановлені такі факти та відповідні правовідносини. Сторони по справі є батьками [PERSON] , [INFO] , що підтверджується копією свідоцтва про народження серії [NUMBER] . Згідно копії судового наказу Лозівського міськрайонного суду Харківської області від 03.09.2018 року з [PERSON] на користь позивача стягнуто аліменти на утримання сина [PERSON] у розмірі 1/4 частки з усіх видів його заробітку (доходу), але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку та не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку, щомісяця, починаючи стягнення з 05.05.2018 року і до досягнення дитиною повноліття. Відповідно до характеристики від 21.02.2020 року №01-20/33 та довідки від 25.02.2020 року №01-20/38 [PERSON] навчається у 4 класі Лозівської гімназії Лозівської міської ради Харківської області. За час навчання у гімназії [PERSON] показав достатній рівень засвоєння знань, проявляє себе як спокійний, товариський хлопчик. Функцію грошового забезпечення виконує матір. Вона регулярно підтримує зв`язок з вчителем, цікавиться поведінкою і навчанням сина, завжди відвідує батьківські збори, прислухається до порад вчителя. Матір надає йому емоційну підтримку, організовує дозвілля, займається розвитком сина. Батько разом з сім`єю не проживає, недостатньо бере участь у вихованні сина. [PERSON] зареєстрований разом з матір`ю [PERSON] за адресою: [ADDRESS] , що підтверджується довідкою Комунального підприємства «Житлова управляюча компанія» Лозівської міської ради Харківської області від 18.03.2020 року Згідно довідок поліклінічного відділення №2 КНП «Лозівське ТМО» від 26.02.2020 року №300 та №577 [PERSON] на обліку в наркологічному та психіатричному відділенні не перебуває. Відповідно до виписки з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, [PERSON] є фізичною особою-підприємцем. 23.10.2020 року комісійно спеціалістами служби у справах дітей та центру соціальних служб обстежено умови проживання сім`ї [PERSON] , про що складено відповідний акт, з`ясовано, що умови проживання [PERSON] добрі, потреби дитини задовольняються матір`ю у повному обсязі. Також було проведено бесіду з дитиною [PERSON] , який висловив бажання і надалі проживати з матір`ю. Суд зазначає, що відповідно до ст. 141 СК України мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини, крім випадку, передбаченого частиною п`ятою статті 157 цього Кодексу. Згідно із ч. 2 ст. 160 СК України місце проживання дитини, яка досягла десяти років, визначається за спільною згодою батьків та самої дитини. Частиною 1 ст. 161 СК України визначено, що якщо мати та батько, які проживають окремо, не дійшли згоди щодо того, з ким із них буде проживати малолітня дитина, спір між ними може вирішуватися органом опіки та піклування або судом. Під час вирішення спору щодо місця проживання малолітньої дитини беруться до уваги ставлення батьків до виконання своїх батьківських обов`язків, особиста прихильність дитини до кожного з них, вік дитини, стан її здоров`я та інші обставини, що мають істотне значення. Відповідно до ч. 1,3 ст. 29 ЦК України місцем проживання фізичної особи є житло, в якому вона проживає постійно або тимчасово. Місцем проживання фізичної особи у віці від десяти до чотирнадцяти років є місце проживання її батьків (усиновлювачів) або одного з них, з ким вона проживає, опікуна або місцезнаходження навчального закладу чи закладу охорони здоров`я тощо, в якому вона проживає, якщо інше місце проживання не встановлено за згодою між дитиною та батьками (усиновлювачами, опікуном) або організацією, яка виконує щодо неї функції опікуна. У разі спору місце проживання фізичної особи у віці від десяти до чотирнадцяти років визначається органом опіки та піклування або судом. З системного тлумачення ч. 1 ст. 3, ст. 9 Конвенції про права дитини, ч. ч. 2 і 3 ст. 11 Закону України «Про охорону дитинства», ст.161 СК України випливає, що при вирішенні спору про визначення місця проживання дитини, суди мають враховувати передусім інтереси дитини. Встановлений сімейним законодавством принцип повної рівності обох батьків у питаннях виховання дітей може бути обмежений судом в інтересах дитини. Враховуючи, що на даний час визначення місця проживання дитини разом з матір`ю не суперечитиме інтересам дитини, суд приходить до висновку про задоволення заявлених вимог.

Outcome: approved