Jurisdiction: civil
Date: 2021-09-06 00:00:00

Позивач звернулась до суду з позовом до [PERSON] про стягнення неустойки (пені) по виплаті аліментів. Вимоги позовної заяви обґрунтовані тим, що сторони перебували в зареєстрованому шлюбі, від даного шлюбу мають спільну доньку - [PERSON] , яка проживає з позивачем. Відповідач свої зобов`язання зі сплати аліментів, визначених рішенням Житомирського районного суду Житомирської області від 31.03.2017 року та рішенням Житомирського районного суду Житомирської області від 14.08.2018 року, належним чином не виконує, аліменти не сплачує; внаслідок чого у відповідача утворилась заборгованість, яка станом на 01.12.2020 року складає 41100,00 грн, відповідно до розрахунку заборгованості зі сплати аліментів, виданого Чуднівськимм РВ ДВС Центрально-Західного міжрегіонального управління міністерства юстиції (м. Хмельницький). Пеня за не своєчасне виконання зобов`язання за період з 08.06.2018 року по 01.12.2021 рік складає 388395,00 грн. Відповідач вважає, що у відповідності до ст. 196 СК України загальна сума пені за несвоєчасну сплату аліментів у період з 08.06.2018 року по 01.12.2020 року, що підлягає стягненню складає 100% суми заборгованості, а саме 41100,00 грн, про що і просить суд. Від представника позивача [PERSON] засобами електронного зв`язку надійшла заява про розгляд справи за відсутності сторони позивача; заявлені позовні вимоги підтримує у повному обсязі та просить їх задовольнити (а.с. 40). Відповідач у судове засідання не з`явився, відзив на позов не надав, хоча про розгляд справи повідомлявся належним чином (а.с. 37, 38). Згідно з ч. 1 ст. 280 ЦПК України у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання, без поважних причин або неповідомлення ним про причини неявки, не подав відзив, позивач не заперечує проти заочного вирішення справи, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів. Враховуючи, що в матеріалах справи зібрано достатньо доказів про взаємовідносини сторін, на підставі ст. ст. 211, 280 ЦПК України, суд вважає за можливе провести розгляд справи за відсутності сторін і ухвалити заочне рішення. Розгляд справи здійснюється за правилами спрощеного провадження, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не відбувається, що відповідає вимогам ч. 2 ст. 247 ЦПК України. Суд, дослідивши матеріали справи, встановив такі факти та відповідні їм правовідносини. Як встановлено судом і вбачається з матеріалів справи, позивач та відповідач є батьками неповнолітньої дитини, [PERSON] , [INFO] , що підтверджується копією свідоцтва про народження (а.с. 18). Заочним рішенням Житомирського районного суду Житомирської області від 23.06.2017 року у справі № 278/1076/17 шлюб зареєстрований відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Житомирського міського управління юстиції у Житомирській області 13.09.2014 року, актовий запис № 1952 між [PERSON] , [INFO] , громадянином України та [PERSON] , [INFO] , громадянкою України - розірвано (а.с. 8-9). Відповідно до рішення Житомирського районного суду Житомирської області від 31.03.2017 року у справі № 278/196/17 з [PERSON] стягнуто на користь [PERSON] аліменти на утримання неповнолітньої дочки [PERSON] , [INFO] в розмірі 600 гривень щомісячно, до повноліття дитини, починаючи з 30 січня 2017 року; стягнуто з [PERSON] на користь [PERSON] аліменти на її утримання у розмірі 400 гривень щомісячно, починаючи з 30 січня 2017 року до досягнення малолітньої дочки [PERSON] , [INFO] , трьох років, а саме до [INFO] (а.с. 10-13). Рішенням Житомирського районного суду Житомирської області від 14.08.2018 року у справі № 278/1615/18 змінено розмір аліментів, визначений рішенням Житомирського районного суду Житомирської області від 31.03.2017 року, ухваленим у справі № 278/196/17, та, починаючи з 08.06.2018 року, стягнуто з [PERSON] на користь [PERSON] аліменти на утримання дитини [PERSON] , [INFO] , в розмірі 1500,00 грн щомісячно, до повноліття [PERSON] , [INFO] , та аліменти на утримання [PERSON] в розмірі 700 грн до досягнення [PERSON] , [INFO] , трьох років (а.с. 14-17). Відповідно до довідки - розрахунку заборгованості зі сплати аліментів виданої Чуднівським районним відділом ДВС Центрально-Західного міжрегіонального управління міністерства юстиції (м. Хмельницький) від 23.12.2020 року за № 9449, вбачається, що станом на 01.12.2020 року заборгованість [PERSON] за період з червня 2018 року по листопад 2020 року складає 41100,00 грн. Згідно наданого розрахунку вбачається, що відповідач у лютому місяці 2019 року здійснив оплату по аліментах у сумі 6000,00 грн (а.с. 19). Пеня за несвоєчасне виконання зобов`язань за червень 2018 року по грудень 2020 року складає 388395,00 грн (а.с. 20). Відповідно до ст.180 Сімейного кодексу України, батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. У відповідності до ч.1 ст.196 СК України, у разі виникнення заборгованості з вини особи, яка зобов`язана сплачувати аліменти за рішенням суду або за домовленістю між батьками, одержувач аліментів має право на стягнення неустойки (пені) у розмірі одного відсотка суми несплачених аліментів за кожен день прострочення від дня прострочення сплати аліментів до дня їх повного погашення або до дня ухвалення судом рішення про стягнення пені, але не більше 100 відсотків заборгованості. Таким чином, фактично вказаною нормою права закріплено відповідальність платника аліментів за прострочення сплати аліментів. При цьому, передбачена ст.196 Сімейного кодексу України відповідальність у вигляді сплати неустойки (пені) за прострочення сплати аліментів настає за наявності вини особи, яка зобов`язана сплачувати аліменти за рішенням суду. На платника аліментів не можна покладати таку відповідальність, якщо заборгованість утворилася з незалежних від нього причин. В інших випадках стягується неустойка за весь час прострочення сплати аліментів. Розмір заборгованості зі сплати аліментів визначається державним виконавцем за місцем виконання рішення суду у порядку встановленому Сімейним кодексом. Враховуючи, що стягнення неустойки (пені) спрямоване на підвищення захисту майнових прав дитини, позовні вимоги [PERSON] про стягнення на її користь пені за прострочення сплати аліментів є правомірними. Суд зауважує і на те, що згідно ст. 549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання. Виходячи з аналізу норм глави 49 ЦК України, неустойка (пеня) - це спосіб забезпечення виконання зобов`язання. Її завдання - сприяти належному виконанню зобов`язання, стимулювати боржника до належної поведінки. Отже, з урахуванням правої природи пені, яка є дієвим стимулом належного виконання обов`язку та виходячи з того, що аліменти призначаються та виплачуються (стягуються) щомісячно, за змістом статті 196 СК України пеня нараховується на суму заборгованості за той місяць, в якому не проводилось стягнення аліментів. Правило про стягнення неустойки (пені) у розмірі одного відсотка від суми несплачених аліментів за кожен день прострочення означає, що при обчисленні загальної суми пені за прострочення сплати аліментів ураховується сума несплачених аліментів та кількість днів прострочення. Оскільки аліменти нараховуються щомісячно, строк виконання цього обов`язку буде різним, отже і кількість днів прострочення також буде різною залежно від кількості днів у місяці. Тобто, пеня за прострочення сплати аліментів повинна нараховуватися на всю суму несплачених аліментів за кожен день прострочення її сплати, а її нарахування не обмежується тільки тим місяцем, у якому не проводилося стягнення. Саме така правова позиція 25.04.2018 року висловлена у постанові Верховного Суду України у справі № 572/1762/15-ц. З урахуванням наведеного, суд дійшов висновку, що зобов`язання зі сплати аліментів носить періодичний характер і повинне виконуватися щомісяця, тому при розгляді спорів про стягнення на підставі частини першої статті 196 СК України пені від суми несплачених аліментів суд повинен з`ясувати розмір несплачених аліментів за кожним із цих періодичних платежів, установити строк, до якого кожне із цих зобов`язань мало бути виконане, та з урахуванням установленого - обчислити розмір пені виходячи із суми несплачених аліментів за кожен місяць окремо від дня порушення платником аліментів свого обов`язку щодо їх сплати, підсумувавши розміри нарахованої пені за кожен із прострочених платежів та визначивши її загальну суму. При цьому, пеня за кожен прострочений місяць не може перевищувати 100% від первісного розміру простроченого платежу. Тобто, якщо прострочений платіж за січень 2020 року складає 814,75 грн., максимальна сума пені, яку можливо стягнути, не може перевищувати 814,75 грн. незалежно від кількості днів прострочення. Таким чином, перевіривши нарахування зазначені позивачем у поданому нею позові та здійснивши перерахунок пені за прострочення сплати аліментів, суд дійшов висновку, що загальний розмір заборгованості відповідача зі сплати неустойки (пені) по виплаті аліментів за вказаний період складає 41100,00 грн. При цьому суд не вбачає підстав для звільнення відповідача від сплати цієї неустойки, оскільки ним не доведено, що несплата аліментів відбувалась з поважних причин або що його матеріальний стан є настільки незадовільним, що він неспроможний сплатити таку неустойку, оскільки вказане не доведено відповідачем належними та допустимими доказами. На підставі наведеного, у світлі вказаних правових норм, суд приходить до висновку про задоволення вимог позивача та стягнення з відповідача на її користь неустойку (пеню) за прострочення сплати аліментів в розмірі 41100,00 грн. Відповідно до ст.141 ЦПК України з відповідача на користь держави підлягає стягненню судовий збір в розмірі 908, 00 грн.

Outcome: approved