Jurisdiction: civil
Date: 2017-07-23 00:00:00

Позивач звернулась до суду з позовною заявою про позбавлення батьківських прав [PERSON], щодо неповнолітнього сина [PERSON], [INFO]. Обґрунтовуючи позовні вимоги тим, що 13.10.2012 року уклала шлюб з відповідачем, перебуваючи в шлюбі з [PERSON] у них народився син [PERSON]. [INFO]. Наприкінці 2012 року позивач з відповідача розірвала стосунки, [PERSON] почав нехтувати своїми батьківськими обов'язками, не займався вихованням сина, ухилявся від його матеріального забезпечення. Вироком Якимівського районного суду Запорізької області від 31.05.2013 року [PERSON] призначене покарання у вигляді трьох років позбавлення волі. В 2013 році [PERSON] звернулась до Якимівскього районного суду Запорізької області з позовом про стягнення з [PERSON] аліментів на утримання сина. [PERSON] матеріальної допомоги та утримання дитини не надає, не піклується про його духовний розвиток, не спілкується з сином, не виявляє ніякого інтересу до життя дитини. На підставі викладеного, позивач просить позбавити батьківських прав[PERSON] відносно сина - [PERSON], [INFO]. Позивач та представник позивача в судове засідання не з'явились, про день та час розгляду справи повідомлені належним чином, представник позивача подав заяву про розгляд справи у його відсутність, вимоги викладені у позовній заяві підтримує та просить задовольнити в повному обсязі, проти ухвалення заочного рішення не заперечує. Відповідач в судове засідання не з'явився, про день та час розгляду справи повідомлявся в установлений законом порядку причини неявки суду невідомі. Представники третіх осіб в судове засідання не з'явились, про день та час розгляду справи повідомлені належним чином, на адресу суду надіслали заяви про розгляд справи у відсутність їх представників. Дослідивши письмові матеріали справи, всебічно і повно з'ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об'єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд дійшов наступного. Від спільного проживання у шлюбі сторони по справі мають сина [PERSON], [INFO], що підтверджується копією свідоцтва про народження серії [NUMBER] від 08.11.2012 року. Рішенням Якимівського районного суду Запорізької області від 19.12.2012 року стягнуто з [PERSON] на користь [PERSON] аліменти на утримання малолітньої дитини сина [PERSON], [INFO] у розмірі 400 грн., щомісячно починаючи з 07.12.2012 року та до повноліття дитини, тобто до [INFO] року. 20.05.2014 року шлюб між [PERSON] та [PERSON], який зареєстрований 13.10.2012 року відділом державної реєстрації акті цивільного стану по місту Мелітополю реєстраційної служби Мелітопольського міськрайонного управління юстиції Запорізької області, розірвано, що підтверджується копією рішення Якимівського районного суду Запорізької області. Як вбачається, з довідки №371 від 25.01.2017 року виданою виконкомом Радивонівсьої сільської ради Якимівського району Запорізької області, [PERSON], [INFO], зареєстрована в [ADDRESS], проживає за адресою [ADDRESS], за вказаною адресою проживають її діти: [PERSON], 2006 року народження та [PERSON], 2012 року народження. Колишній чоловік - [PERSON] в період з 05.10.2012 року по 29.03.2013 року був зареєстрований на території Радивонівської сільської ради за адресою: [ADDRESS]. З листопада 2012 року на території сільської ради не проживає. Відповідно до ст.150 СК України батьки зобов'язані виховувати дитину в дусі поваги до прав та свобод інших людей, любові до своєї сім'ї та родини, свого народу, своєї Батьківщини. Батьки зобов'язані піклуватися про здоров'я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток. Батьки зобов'язані забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя. Статтею 164 СК України визначено, що мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вони ухиляються від виконання своїх обов'язків по вихованню дитини. З роз'яснень, наданих в п.п.15 та 16 Постанови Пленуму Верховного суду України № 3 від 30.03.2007р. «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» (Із змінами, внесеними згідно з Постановою Верховного Суду N 20 від 19.12.2008р.) вбачається, що позбавлення батьківських прав (тобто прав на виховання дитини, захист її інтересів, на відібрання дитини в інших осіб, які незаконно її утримують, та ін.), що надані батькам до досягнення дитиною повноліття і ґрунтуються на факті спорідненості з нею, є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківських обов'язків, а тому питання про його застосування слід вирішувати лише після повного, всебічного, об'єктивного з'ясування обставин справи, зокрема ставлення батьків до дітей. Ухилення батьків від виконання своїх обов'язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов'язками. Як вбачається з матеріалів справи відповідач, являється батьком малолітнього [PERSON], не виконує покладених на нього законом обов'язків щодо виховання та належного утримання дитини, батько не займається вихованням дитини та не проявляють інтересу до його життя, навчання, відпочинку та оздоровлення. Крім того відповідач не піклується про фізичний та духовний розвиток дитини. Таким чином, аналізуючи досліджені в судовому засіданні докази, суд вважає доведеним, що [PERSON] ухиляється від виконання своїх обов'язків щодо виховання та належного утримання своєї дитини, він не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, підготовку його до самостійного життя, зокрема: не забезпечує необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що розцінюється судом як ухилення від виховання дитини та свідомого нехтування своїми обов'язками, тому з огляду на наведене, суд приходить до висновку, що позовні вимоги щодо позбавлення батьківських прав обґрунтовані та підлягають задоволенню. На підставі викладеного,

Outcome: approved