Jurisdiction: civil
Date: 2014-05-25 00:00:00

Позивач звернулась до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. Свій позов обґрунтовує тим, що 06 серпня 1977 року Княжицькою сільською радою Броварського району Київської області зареєстрований шлюб між позивачем та відповідачем, про що свідчить актовий запис № 38 в книзі реєстрації шлюбів. Від шлюбу подружжя має двох дітей: [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO]. Спільне життя у подружжя не склалося, сторони припинили подружні відносини, спільного господарства не ведуть, разом не проживають з 2006 року, як стверджує позивач в тексті позовної заяви, подальше спільне проживання та збереження шлюбу неможливе і буде суперечити її інтересам. В судовому засіданні позивач позовні вимоги підтримала в повному обсязі та просила їх задовольнити, пояснила, що шлюб між сторонами існує формально. На адресу суду через Головне управління юстиції у Київській області надійшли матеріали на виконання міжнародного доручення про допит та вручення судових документів відповідачу [PERSON] з компетентного суду Російської Федерації (Благовєщенського міського суду Амурської області), згідно яких [PERSON] позов визнав повністю та не заперечував проти розгляду справи за його відсутності. Вислухавши позивача, повно і всебічно з'ясувавши обставини в справі, об'єктивно дослідивши докази, що мають юридичне значення для розгляду справи та вирішення спору по суті, знаходить позов таким, що підлягає задоволенню з наступних підстав. Відповідно до ч.2 ст.104, ст.110 Сімейного кодексу України шлюб припиняється внаслідок його розірвання. Позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя. Згідно із ч.2 ст.112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Відповідно п. 10 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя» від 21 грудня 2007 року № 11 визначено, що охорона сім'ї державною полягає, зокрема, в тому, що шлюб може бути розірвано в судовому порядку лише за умови, якщо встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечитиме інтересам одного з них чи інтересам їх дітей. В судовому засіданні встановлено, що сторони зареєстрували шлюб 06 серпня 1977 року у Княжицькій сільській раді Броварського району Київської області, про що свідчить актовий запис № 38 в книзі реєстрації шлюбів. Від шлюбу подружжя має двох дітей: [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO]. В ході розгляду справи судом встановлено, що подружні відносини між сторонами припинені. З 2006 року подружжя не проживає разом, не веде спільного господарства, не має спільного бюджету. Судом встановлено, що продовжувати подальше спільне життя сторони наміру не мають, від застосування заходів щодо примирення позивач навідріз відмовилась, тому збереження шлюбу буде суперечити її інтересам. За змістом ч.2 ст.114, ст.115 СК України у разі розірвання шлюбу судом шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу. Документом, що засвідчує факт розірвання шлюбу судом, є рішення суду про розірвання шлюбу, яке набрало законної сили.

Outcome: approved