Jurisdiction: civil
Date: 2014-12-23 00:00:00

Позивач звернулась до суду з вищевказаним позовом, в обґрунтування якого вказала, що 25.05.2006 року виконавчим комітетом Коростишівської міськради було прийняте рішення № 209 «Про встановлення права власності на об'єкт нерухомого майна», яким вирішено оформити право власності на нерухомі об'єкти, що знаходяться в [ADDRESS], а саме: магазин №1, №2, №40, адмінприміщення, молочний, м'ясний, меблевий павільйони, приміщення контролерів №1, №2 та приміщення кафе «[INFO]» за Коростишівською районною спілкою споживчих товариств. 02.06.2006 року виконкомом Коростишівської міської ради видане свідоцтво про право власності на майновий комплекс. Вказане рішення та свідоцтво про право власності є незаконним, оскільки в рішенні виконкому не вказана частина статті 30 Закону України Про місцеве самоврядування в Україні». Також, в тексті рішення міститься посилання на висновок БТІ від 16.11.2005 року № 2294 в якому останні зробили висновок про перехід права власності на об'єкти нерухомості до Коростишівської райспоживспілки та визнали за можливе прийняття до розгляду виконкомом Коростишівської міської ради питання про визнання права власності на майновий комплекс за Коростишівською райспоживспілкою. Однак, вказані об'єкти нерухомості не належали Коростишівській районній спілці споживчих товариств, яка не є правонаступниками будь-якого підприємства, в тому числі Коростишівського районного споживчого товариства, яке було за постановою господарського суду Житомирської області від 06.06.2002 року визнане банкрутом та ліквідоване 17.06.2003 року. Передані у власність Коростишівської райспоживспілки об'єкти відносились до майна колгоспного ринку. 14.04.1987 року за Постановою центрального комітету компартії України і Ради Міністрів Української РСР № 124 «Про заходи по поліпшенню роботи колгоспних ринків» колгоспні ринки були передані у відання організації споживчої кооперації. За таких обставин колгоспний ринок міста потрапив у відання Житомирської облспоживспілки, а звідти до Коростишівського районного споживчого товариства. Коростишівська районна спілка споживчих товариств була зареєстрована 20.04.2000 року і є новим утворенням та не стало правонаступником Коростишівського районного споживчого товариства. З 90-х років позивач була членом Коростишівського районного споживчого товариства та має право на частку в його майні і в даному випадку майно, що залишилось після ліквідації Коростишівського районного споживчого товариства, в тому числі і 9 об'єктів нерухомості вибуло з володіння членів споживчого товариства у спосіб не передбачений законом та свідчить про порушення прав позивача, а тому просить визнати вищевказані рішення виконкому Коростишівської міскради та свідоцтво про право власності незаконними і скасувати їх. В судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримав, суду пояснив, що позивач є членом споживчого товариства та має право на частку в його майні, а відповідачі Коростишівська районна спілка споживчих товариств безпідставно набули право власності на спірне майно і виконавчий комітет Коростишівської міськради під час прийняття рішення про оформлення права власності не перевірив наявність на те законних підстав щодо правовстановлюючих документів, які б давали можливість визнати право власності за відповідачами, а висновок БТІ не є правовстановлюючим докуметем і не має в даному випадку ніякого правового значення. Просить позов задовольнити. Представник відповідачів Коростишівської міськради та її виконавчого комітету позовні вимоги не визнала, суду пояснила, що виконавчий комітет прийняв оскаржуване рішення на підставі звернення Коростишівської районної спілки споживчих товариств і висновку БТІ. Також пояснила, що будь - яких інших документів не досліджувалось. Просить в задоволенні позову відмовити. Представники відповідача Коростишівської районної спілки споживчих товариств позовні вимоги не визнали, суду пояснили, що позивч не є пайовиком Коростишівської районної спілки споживчих товариств і ніколи їм не була. Після ліквідації Коростишівського районного споживчого товариства ніякого майна не залишилось, тобто [PERSON] не є належним позивачем і права останньої не порушено. Просять відмовити в задоволенні позову. Суд, заслухавши пояснення учасників процесу, дослідивши надані сторонами докази, на засадах змагальності в межах позовних вимог, вважає, що позов не підлягає до задоволення. Так, судом встановлено, що Виконавчим комітетом Коростишівської міськради 25.05.2006 року прийняте рішення № 209 «Про встановлення права власності на об'єкти нерухомого майна», яким вирішено оформити право власності на об'єкти нерухомого майна за адресою: [ADDRESS], а саме магазини №40, №2,№1; адмінприміщення; молочний павільйон; м'ясний павільйон; приміщення контролерів №1 та №2; приміщення кафе «[INFO]»; меблевий павільйон за Коростишівською районною спілкою споживчих товариств та 02.06.2006 року видане свідоцтво про право власності на вказаний майновий комплекс Коростишівській районній спілці споживчих товариств. Вказане рішення виконавчого комітету Коростишівської міськради прийняте лише на підставі заяви голови правління Коростишівської районної спілки споживчих товариств від 25.05.2006 року № 118 та висновку комунального підприємства «Житомирське обласне міжміське бюро технічної інвентаризації» від 11.05.2005 року № 2294. Вказана обставина сторонами визнається та не оспорюється. Таким чином, будь-яких правовстановлюючих документів не досліджувалось та питання про їх наявність не з'ясовувалось. У вказаній заяві відсутнє будь-яке обґрунтування підстав визнання права власності за Коростишівською районною спілкою споживчих товариств, а висновок БТІ не є правовстановлюючим документом та не містить посилань на них, оскільки у відповідності до п.1.3 Тимчасового положення про порядок державної реєстрації права власності та інших речових прав на нерухоме майно, затвердженого наказом Міністерства юстиції України № 7/5 від 07.02.2002 року БТІ здійснює державну реєстрацію прав власності на нерухоме майно на підставі чітко визначених правовстановлюючих документів. Крім цього, в досліджених інвентаризаційних справах на вищевказані об'єкти нерухомості відсутні будь-які правовстановлюючі документи на підставі яких можливо було б вирішити питання щодо права власності на спірні об'єкти нерухомості саме за Коростишівською районною спілкою споживчих товариств. Також, слід зазначити, що майно кооперативного ринку (будинки, споруди, устаткування) передане в листопаді 1996 року Облспоживспілкою у власність Коростишівському районному споживчому товариству (Постанова Київського апеляційного господарського суду від 27.12.2001 року по справі № 3/44 «НМ» інв. справа № 5481/5613 а.с.82) Коростишівська районна спілка споживчих товариств створена в квітні 2000 року та не є правонаступником будь-якого підприємства, що підтверджується статутом Коростишівської районної спілки споживчих товариств. 29.01.2002 року було зареєстроване Кооперативне підприємство «Кооперативний ринок». Коростишівське районне споживче товариство участі у створенні КП «Кооперативний ринок» не приймало. КП «Кооперативний ринок» не є правонаступником будь-якого підприємства. Постановою господарського суду Житомирської області від 06.06.2002 року по справі №1/98-Б Коростишівське районне споживче товариство визнано банкрутом, встановлена відсутність майнових активів банкрута. Спірне нерухоме майно від Коростишівського районного споживчого товариства КП «Кооперативний ринок» чи Коростишівській районній спілці споживчих товариств не передавалось, що свідчить про відсутність у останніх прав на вищевказані об'єкти нерухомості, оскільки у відповідності до ч.4 ст. 9 Закону України «Про споживчу кооперацію» власність спілок споживчих товариств утворюється з майна, переданого їх членами, коштів, одержаних від господарської діяльності підприємств і організацій спілки, реалізації цінних паперів та іншої діяльності. Доказів щодо передачі спірного майна членами вказаної спілки суду також не надано. У відповідності до ч.1 ст. 18 Закону України «Про споживчу кооперацію» у разі ліквідації споживчого товариства його майно, що залишилось після сплати членам товариства пайових та інших внесків і дивідендів на них, розрахунків по оплаті праці, виконання зобов'язань перед бюджетом, банками та іншими кредиторами, розрахунків із спілкою, розподіляється між членами, що входили до складу споживчого товариства. Разом з цим, позивач була членом Коростишівського районного споживчого товариства, що підтверджується гарантійним посвідченням № 332 від 10.04.1996 року та кооперативною позиковою книжкою № 23 виданої 06.08.1992 року, але ухвалою господарського суду Житомирської області від 17.06.2003 року по справі № 1/98-Б встановлена відсутність майнових активів банкрута - Коростишівського районного споживчого товариства, то суд приходить до висновку про недоведеність порушення майнових прав позивача і відповідно відсутність підстав для задоволення її позовних вимог. Враховуючи викладене,

Outcome: dismissed