Jurisdiction: civil
Date: 2021-01-13 00:00:00

Позивач звернулась до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу та стягнення аліментів на дитину у розмірі 1 / 4 частки від усіх видів заробітку на дитину відповідного віку, зазначивши, що 18.08.2001 року між сторонами було зареєстровано шлюб, від якого вони мають дитину [PERSON] , [INFO] . Спільне життя не склалося, у зв`язку з чим протягом року сторони разом не проживають. Після припинення фактичних шлюбно-сімейних відносин відповідач допомоги на утримання дитини не надає. 25.11.2020 року ухвалою Червонозаводського районного суду м. Харкова справу було призначено в порядку спрощеного позовного провадження з викриком сторін. Позивач в судове засідання не з`явилась, подала заяву про підтримання позову та розгляд справи за відсутності, просила не стягувати з відповідача судовий збір за подання позову в частині розірвання шлюбу. Відповідач у судове засідання не з`явився, надав заяву про розгляд справи за його відсутності та не заперечував проти задоволення позовної заяви. Суд, дослідивши матеріали справи, приходить до наступного. Згідно свідоцтва про шлюб серії [NUMBER] , 18.08.2001 року [PERSON] уклала шлюб з [PERSON] , про що відділом реєстрації актів громадянського стану Червонозаводського районного управління юстиції м. Харкова, було внесено, актовий запис № 328. Після реєстрації шлюбу дружина змінила прізвище на « [PERSON] ». Від шлюбу сторони мають дитину [PERSON] , [INFO] , що підтверджується копією свідоцтва про народження серії [NUMBER] , яка згідно довідки про реєстрацію місця проживання особи від 25.11.2020 року, проживає за адресою: [ADDRESS] , тобто за місцем проживання позивача. З доводів позивача, викладених у позовній заяві, випливає, що спільне життя у них з відповідачем не склалося. Шлюбні відносини між сторонами припинені з листопада 2019 року, спільного господарства не ведуть, примирення між ними неможливе. Зважаючи на викладене, а також враховуючи положення ст. 24 СК України, згідно яких шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка, суд приходить до висновку, що примирення між сторонами і збереження їх сім`ї виключається, тому шлюб між ними має бути розірваний. Крім того, Згідно зі ст. 180 Сімейного Кодексу України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно ч.3ст.181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Згідно до ст. 182 Сімейного Кодексу України, при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; 3) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Відповідно до ч.1ст.183 СК України частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Положення ч. 1 ст. 3 Конвенції про права дитини та приписи ч.ч. 7, 8ст. 7 СК України зобов`язують суд при вирішенні будь - яких питань щодо дітей виходити із якнайкращого забезпечення їх інтересів. Враховуючи потреби дитини, матеріальний стан позивача, соціально-економічні умови сьогодення, а також дані про особу відповідача, яка є працездатною особою і у змозі заробляти гроші і надавати відповідну допомогу, суд вважає за необхідне в інтересах дитини стягнути з відповідача на користь позивача аліменти у розмірі 1 / 4 частини всіх видів заробітку (доходу) щомісячно, але не менше ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. У зв`язку з вищевикладеним, суд приходить до висновку про наявність підстав для задоволення позову. На підставі ст.430 ЦПК України суд допускає негайне виконання рішень у справах про стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць. На підставі ст.141 ЦПК України, судові витрати підлягають стягненню з відповідача на користь держави за позовну вимогу про стягнення аліментів.

Outcome: approved