Jurisdiction: civil
Date: 2018-05-09 00:00:00

Позивач звернулась до суду з позовом, в якому просила збільшити розмір аліментів, які стягуються згідно рішення Богунського районного суду м. Житомира від 28.02.2013 року з [PERSON] на утримання сина [PERSON]єва-Грабовського О.П., [INFO], змінивши з твердої суми 400,00 грн. на тверду грошову суму 1500,00 грн. щомісячно, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. В обгрунтування вимог позивач зазначила, що з моменту постановлення судового рішення про стягнення аліментів істотно змінились обставини, що існували на час його прийняття та сума 400 грн. на утримання дитини не достатньою. Законодавством збільшено мінімальний розмір аліментів на утримання дитини, який є значно вищим від суми аліментів, що призначена рішенням суду. 06.04.2018 року надійшов відзив на позовну заяву, в якому відповідач з позовними вимогами не погодився та пояснив, що на даний час ніде не працює, 12.08.2015 року було зареєстровано шлюб між відповідачем та [PERSON] На утриманні відповідача знаходяться малолітня донька від вказаного шлюбу, дружина, яка перебуває у відпустці по догляду за дитиною, батьки [PERSON] та [PERSON], які не працюють та є пенсіонерами, син дружини відповідача від першого шлюбу. Також [PERSON] не погодився з доводами позивача, що вона не має доходу від підприємницької діяльності та що відповідач добровільно не бере участі у додаткових витратах на дитину. Від представника позивача [PERSON] надійшла заява про розгляд справи без його участі. Від представника відповідача [PERSON] надійшла заява про слухання справи за його відсутності. Враховуючи, що в матеріалах справи зібрано достатньо доказів про взаємовідносини сторін, на підставі ст. 211 ЦПК України суд вважає за можливе провести розгляд справи за відсутності сторін. Дослідивши матеріали справи, судом встановлено наступне. Згідно рішення Богунського районного суду м. Житомира від 28.02.2013 року з [PERSON]єва [PERSON], [INFO], уродженця [INFO], ідентифікаційний № [NUMBER] на користь [PERSON]євої [PERSON], [INFO], ідентифікаційний № [NUMBER], вирішено стягувати аліменти на утримання малолітньої дитини [PERSON]єва [PERSON], [INFO], у твердій грошовій сумі 400 (чотириста) гривень 00 копійок щомісячно, починаючи з 15.01.2013 р. до повноліття дитини (а.с. 9-10). У довідці КП «ВЖРЕП №6» Житомирської міської ради від 10.01.2018 року за №60 вказано, що неповнолітній [PERSON], [INFO] проживає разом з позивачем за адресою: М. Житомир, вул. Свободи, 76 (а.с. 26). Зі змісту довідки-розрахунку від 15.11.2017 року за №7029/7.21-40/11, виданої начальником Богунського відділу державної виконавчої служби м. Житомир вбачається, що за період з січня 2015 року по листопад 2017 року [PERSON]єв-Грабовський П.В. аліменти за рішенням суду у розмірі 400,00 гр. не сплачував (а.с. 27). Крім того встановлено, що [PERSON] перебуває в шлюбі з [PERSON], зареєстрованому 12.08.2015 року Відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Житомирського міського управління юстиції в Житомирській області (а.с. 44). Від вказаного шлюбу 19.11.2015 року народилась донька [PERSON] (а.с. 45). Положення ч. 1 ст. 3 Конвенції та ч.ч. 7, 8 ст. 7 СК України передбачають, що при вирішенні будь-яких питань щодо дітей суд повинен виходити з якнайкращого забезпечення інтересів дітей і, тим більше, при захисті одного із основних прав дитини - права на утримання, яке кореспондується з конституційним обов'язком батьків утримувати дітей до їх повноліття Статтею 27 Конвенції про права дитини, яку ратифіковано Постановою ВР № 789 ХІІ від 27.02.91 року (далі - Конвенція), передбачено право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батько (-ки) або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Способи виконання батьками обов'язку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними (ст. 180 СК України). Згідно із ч. 3 ст. 181 СК України, за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Відповідно до ч. 1 ст. 191 СК України розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров'я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. За приписами ч. 1 ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров'я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення. Статтею 7 Закону України «Про Державний бюджет України на 2018 рік» № 2246-VІІI від 07.12.2017 року передбачено, що для дітей віком від 6 до 18 років з 1 січня 2018 року прожитковий мінімум становить 1860 грн. Відповідно до ч. 3 ст. 12 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Доводи відповідача, зазначені у відзиві на позовну заяву, не знайшли свого підтвердження, оскільки відсутні докази відноссно тих обставин, що на утриманні відповідача перебувають його батьки, син дружини від першого шлюбу та що відповідач ніде не працює. Крім того, [PERSON] вказав, що посилання позивача на те, що він добровільно допомоги на утримання дитини не надає нічим не підтверджені, разом з тим, доказів про надання допомоги неповнолітньому сину не надав. Беручи до уваги викладене, суд дійшов висновку про обґрунтованість позовних вимог та можливість їх задоволення частково, шляхом збільшення розміру аліментів на утримання дитини з 400,00 грн. щомісячно до 1000,00 грн. щомісячно. Згідно п. 23 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 15.05.2006 року №3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів», у випадку зміни розміру аліментів, аліменти у новому розмірі стягуються від дня набрання чинності рішенням суду. На підставі ч. 1 ст. 141 ЦПК України суд стягує з відповідача на користь держави судовий збір у розмірі 704,80 грн.

Outcome: partial