Jurisdiction: civil
Date: 2015-10-18 00:00:00

Позивач звернулась до суду з позовною заявою, в якій просить визнати [PERSON] таким, що втратив право користування квартирою [ADDRESS]. В обґрунтування позову позивач зазначила, що їй на праві власності належить зазначена вище квартира, відповідач [PERSON] зареєстрований у зазначеній квартирі, проте з червня 2006 року в ній не проживає, залишаючись не знятим з реєстраційного обліку. У зв'язку з тим, що позивач [PERSON] не має можливості на свій розсуд розпорядитись своєю квартирою, вона вимушена була звернутись до суду із зазначеним позовом. Позивач [PERSON] надала суду заяву про розгляд справи за її відсутності, наполягала на задоволенні позову. Не заперечувала проти ухвалення у справі заочного рішення. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з'явився, оскільки повідомити його про час розгляду справи належним чином не виявилося можливим. Представник третьої особи - ЖКП «Житло «Центр» - в судове засідання не з'явився, надіслав до суду заяву про розгляд справи за його відсутності, проти задоволення позовних вимог не заперечував. Відповідно до вимог ст. 224 ЦПК України суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи зі згоди позивача та без фіксації судового процесу технічними засобами відповідно до ч. 2 ст. 197 ЦПК України. Суд, дослідивши докази у справі, вважає, що позовна заява підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що відповідно до договору купівлі-продажу від 10.10.1990 року [PERSON] придбала у [PERSON] квартиру [ADDRESS]. Відповідно до повідомлення МКП «Маріупольське БТІ» від 06.11.2006 року № 15674, квартира [ADDRESS] на підставі договору купівлі-продажу від 10.10.1990 року належить [PERSON]. На підставі зазначеного договору купівлі-продажу МКП «Маріупольське БТІ» 10 жовтня 1990 року було видано реєстраційне посвідчення [NUMBER] про реєстрацію права власності на зазначену квартиру за [PERSON] Відповідно до свідоцтва про розірвання шлюбу, виданого 01.12.2006 року Жовтневим відділом реєстрації актів цивільного стану Маріупольського МУЮ Донецької області, 21.07.2006 року шлюб між [PERSON] та [PERSON] розірвано, актовий запис № 405. Згідно з довідкою ЖКП «Житло «Центр» від 02.08.2008 року [PERSON], [INFO], проживає за адресою: [ADDRESS], та склад її сім'ї: [PERSON], [INFO] - чоловік, та [PERSON], [INFO] - дочка. Відповідно до особового рахунку [NUMBER], виданого 01.08.2008 року ЖКП «Житло «Центр» у квартирі [ADDRESS] зареєстровані [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO] - чоловік, та [PERSON], [INFO] - дочка. Згідно з актами ЖКП «Житло «Центр» від 20.12.2006 року, 01.03.2007 року, 15.02.2008 року, 28.04.2015 року, 04.09.2015 року, складеними комісією підприємства у присутності сусідів, у квартирі [ADDRESS], зареєстрований, проте не проживає [PERSON] с 2006 року по теперішній час. Факт не проживання підтверджують сусіди. Відповідно до ч. 1 ст. ст. 3,4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів, який здійснюється судом у спосіб, визначений законами України. При вирішенні справи суд відповідно до вимог ст. 214 ЦПК України повинен визначити зміст позовних вимог, предмет позову та його підставу з метою з'ясування наявності і характеру спірних правовідносин між сторонами, виявлення заінтересованих осіб у справі, правильного застосування матеріальної норми права до цих правовідносин та застосування необхідного способу захисту порушеного права, а також для визначення й дослідження кола питань і заходів, необхідних для ухвалення законного та обґрунтованого рішення. Виходячи з положень ст. ст. 16, 391, 386 ЦК України власник має право звернутися до суду з вимогою про захист порушеного права будь-яким способом, що є адекватним змісту порушеного права, який ураховує характер порушення та дає можливість захистити порушене право. При зверненні до суду позивачка посилалася на ст.391 ЦК України, ст.ст.71,72 ЖК України. Відповідно до ч. 1 ст. 156 ЖК України з урахуванням положень ч. 1 ст. 405 ЦК України члени сім'ї власника житла, які проживають разом з ним у будинку (квартирі), що йому належить, користуються жилим приміщенням в обсязі, визначеному власником. Згідно з ч. 4 ст. 156 ЖК України припинення сімейних відносин з власником будинку (квартири) не позбавляє їх права користування займаним приміщенням. Відповідно до ч. 1 ст. 321 ЦК України, право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Відповідно до ст. 391 ЦК України, власник має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном. Відповідно до ч. 2 ст. 405 ЦК України член сім'ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім'ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом. Таким чином, судом встановлено, що відповідач не проживає та не з'являється за адресою: [ADDRESS], з 2006 року, тобто понад рік без поважних причин, що підтверджується актами ЖКП «Житло «Центр» та довідкою від 10.09.2015 року № 1385, де зазначено, що вручити повідомлення Жовтневого районного суду міста Маріуполя від 02.09.2015 року про розгляд цивільної справи № 2/263/3278/2015 з копією позовної заяви та додатками на ім'я [PERSON] не вбачається можливим, оскільки останній за зазначеною адресою не проживає. У зв'язку з цим суд вважає, що [PERSON] підлягає визнанню таким, що втратив право користування квартирі [ADDRESS]. На підставі ст.ст. 16, 391, 386, 405 ЦК України,

Outcome: approved