Jurisdiction: civil
Date: 2017-01-25 00:00:00

Позивач звернулась до суду з вказаним позовом, в обґрунтування якого вказала, що вона є власником домоволодіння в [ADDRESS] (59/100 частин будинку) на підставі договору дарування від 12.03.1999. Власником суміжного домоволодіння в [ADDRESS] є відповідач [PERSON]. Позивачем в 2016 році було приватизовано і частину земельної ділянки належної до її домоволодіння площею 0,316 га. Також, біля будинку є земельна ділянка площею 0,243га, якою позивач з відповідачем спільно користуються. Такий порядок землекористування було встановлено рішенням апеляційного суду Житомирської області від 07.08.2008 і земельну ділянку площею 243 кв.м. було вирішено надати у спільне користування двом співвласникам. Відповідач в 2014 році без погодження з позивачем збудувала сарай на спільній земельній ділянці та замінено замок на воротах, внаслідок чого в позивача немає змоги користуватись спільною земельною ділянкою і таким чином відповідач порушує права позивача як користувача вказаною земельною ділянкою площею 0,243га, а тому просить усунути перешкоди в користуванні цією земельною ділянкою шляхом знесення сараю та демонтажу замка на воротах. В ході розгляду справи було залучено в якості третьої особи Коростишівську міську раду. В судовому засіданні позивач підтримала позовні вимоги в повному обсязі суду пояснила, що спірна земельна ділянка площею 0,243га перебуває в спільному користуванні з відповідачем, однак остання збудувала на цій земельній ділянці сарай та повісила замок на воротах до цієї земельної ділянки, чим позбавила позивача можливості користуватись цією земельною ділянкою. Просить задовольнити позовні вимоги. Представник відповідач позовні вимоги не визнала, суду пояснила, що спірна земельна ділянка 0,243га не перебуває в спільному користуванні сторін, а у власності позивача перебуває земельна ділянка площею 0,316га., тобто позивач не має будь-яких прав на спірну земельну ділянку, а тому вимоги останньої є безпідставними. Спірна земельна ділянка площею 0,243га відноситься до земель комунальної власності, розпорядником якої відповідно є Коростишівська територіальна громада. Просить відмовити в задоволенні позову. Від третьої особи надійшла заява про розгляд справи без їх участі, а тому суд розглянув справу без участі останніх. Суд, заслухавши пояснення учасників процесу, дослідивши надані сторонами докази, на засадах змагальності в межах позовних вимог, вважає, що позов не підлягає до задоволення. Так, судом встановлено, що позивач є власником домоволодіння в [ADDRESS] (59/100 частин будинку) на підставі договору дарування від 12.03.1999. Власником суміжного домоволодіння в [ADDRESS] є відповідач [PERSON]. Позивачем в 2016 році було приватизовано і частину земельної ділянки належної до її домоволодіння площею 0,316 га. Рішенням апеляційного суду Житомирської області від 07.08.2008 встановлено порядок володіння та користування земельною ділянкою при домоволодінні № 1 по вул. Леніна ( наданий час вул. Семінарська) в м. Коростишеві площею 536кв.м. за другим варіантом експертизи № 19 від 15 лютого 2008 року та виділено [PERSON] земельну ділянку площею 316 кв.м. в межах визначених літерами А-Б-В-Г-Д-Є-Ж-З-І-Й-К-Л-А; [PERSON] земельну ділянку площею 220 кв.м. в межах визначених літерами А-М-Н-О-Ж-Д-Г-В-Б-А. Спадкоємцем [PERSON], згідно свідоцтва про право на спадщину за законом від 08.11.2013 є [PERSON] відповідач по справі,спадщина складається з 41/100 частин житлового будинку в м. Коростишеві по вул. Леніна (Семінарська), 1. Питання щодо користування земельною ділянку площею 243 кв.м., яка також знаходиться за вищевказаною адресою, рішенням суду не вирішувалось, тобто остання відноситься до земель комунальної власності, розпорядником якої відповідно є Коростишівська міська рада, якою вказана спірна земельна ділянка не передавалась сторонам у спільне користування чи у власність, доказів цього суду не надано. У відповідності до ч.2 ст. 152 ЗК України власник земельної ділянки або землекористувач може вимагати усунення будь-яких порушень його прав на землю, навіть якщо ці порушення не пов»язані з позбавленням права володіння земельною ділянкою, і відшкодування збитків, однак як встановлено в ході розгляду справи, то позивач не є користувачем або власником спірної земельної ділянки площею 243 кв.м., а тому відповідно вимоги останньої щодо усунення перешкод в користуванні вказаною земельною ділянкою є безпідставними. Підстави та предмет позову не змінювались, з вимогами щодо встановлення порядку користування спірною земельною ділянкою позивач не зверталась до суду. Враховуючи викладене,

Outcome: dismissed