Jurisdiction: civil
Date: 2018-09-17 00:00:00

Позивач звернулась до суду з зазначеним позовом вказуючи, що з відповідачем вони перебувають у зареєстрованому шлюбі, від шлюбу мають спільну неповнолітню дитину - сина [PERSON], [INFO], який проживає разом з нею, з відповідачем вони спільно не проживають, коштів на утримання сина відповідач добровільно не сплачує, просила стягнути аліменти в розмірі 1/4 частини з усіх видів заробітку (доходу) відповідача на утримання дитини. В судовому засіданні позивач підтримала уточнені позовні вимоги з підстав зазначених у позові, суду пояснила, що з відповідачем спільно не проживають, у вересні 2017 відповідач на утримання сина надав лише 1500 грн., з весни нічого не сплачує, дитині не вистачає на харчування, гуртки та проживання, позивач працює у м. Кривий Ріг на ООО «Барс», отримує близько 4500 грн, проте їх не вистачає. Відповідач у судовому засіданні позовні вимоги визнав лише у розмірі 1/6 частини його заробітку, суду пояснив, що працює на ТОВ «Млин», отримує заробітну плату у розмірі 3600 грн., стан його здоров'я задовільний, має на утриманні двох малолітніх синів. Ухвалою суду від 15 серпня 2018 року цивільну справу прийнято до розгляду та відкрито провадження за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням сторін. Фіксування судового процесу здійснюється за допомогою звукозаписувального технічного засобу відповідно до ст. 247 ЦПК України. Вислухавши пояснення сторін, дослідивши письмові матеріали справи, судом встановлені такі фактичні обставини справи та зміст спірних правовідносин. Позивач з відповідачем перебувають у зареєстрованому 12.09.2002 року виконавчим комітетом Степової сільської ради Широківського району Дніпропетровської області шлюбі. Від шлюбу сторони мають спільного неповнолітнього сина- [PERSON], [INFO]. Дитина проживає з позивачем та знаходиться на її утриманні. Відповідач матеріальну допомогу на утримання дитини не надає. Судом встановлено, що сторони не підтримують шлюбні відносини, давно мешкають окремо один від одного, спільне господарство не ведуть. Обґрунтовуючи свої вимоги, позивач зазначає, що син перебуває на її повному утриманні, відповідач добровільно кошти на утримання дитини не надає, хоча має таку можливість. Суд враховує обставини при визначенні розміру аліментів, які передбачені ст. 182 СК України. Стан здоров`я позивача, відповідача та дитини задовільний, відповідач працездатний, проте має на утриманні своїх двох малолітніх дітей - [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO], що приводить суд до переконання про можливість відповідачем сплачувати аліменти на утримання сина [PERSON] у розмірі 1/6 частини його заробітку. Відповідно до ч.2 ст. 51 Конституції України батьки зобов`язані утримувати дітей до їх повноліття, що також передбачено ст. 180 СК України. Підстави для відхилення доказів судом відсутні, оскільки подані позивачем та відповідачем докази є належними, допустимими, достовірними та достатніми. Оскільки часткове визнання відповідачем позову не суперечить закону та не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, відповідач в змозі сплачувати аліменти на утримання сина [PERSON] в розмірі 1/6 частині з усіх видів його доходів, що суд визначає відповідно до ст. 183 СК України, отже позов підлягає частковому задоволенню. Згідно з вимогами ст. 141 ЦПК України з відповідача підлягає стягненню судовий збір на користь держави. Відповідно до ст.ст. 180, 182 СК України,

Outcome: partial