Jurisdiction: civil
Date: 2019-01-23 00:00:00

Позивач звернулась в суд з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання дитини. У позовній заяві зазначила, що перебуває у шлюбі з відповідачем з 05 серпня 2015 року. На даний час вирішується спір про розірвання шлюбу в судовому порядку. В шлюбі народився син [PERSON], [INFO]. Позивачу важко одній утримувати сина, так як вона знаходиться у відпустці по догляду за дитиною. Відповідач працездатний та може сплачувати аліменти. Тому просила суд стягувати аліменти з відповідача в розмірі 2000 грн. щомісячно. Позивач в судовому засіданні позовні вимоги підтримала в повному обсязі з мотивів викладених у позовній заяві, просила позов задовольнити. Відповідач у судове засідання не зявився, у відзиві на позовну заяву клопотав про проведення розгляду справи за його відсутності. Відповідно до поданого відзиву позов визнав частково та просив стягувати з нього аліменти на дитину в розмірі 50 відсотків прожиткового мінімуму визначеного законом для дитини відповідного віку. Заперечення мотивував тим, що з 06 серпня 2018 року звільнився з роботи та знаходиться у скрутному матеріальному становищі. Заслухавши пояснення позивача, дослідивши матеріали справи, судом встановлено наступне. [PERSON] та [PERSON] перебувають у зареєстрованому шлюбі з 05 серпня 2015 року (а.с. 6). В шлюбі народився син [PERSON], 01 грудня 2016, що підтверджується копією свідоцтва про його народження (а.с. 5). [PERSON] з 06 серпня 2018 року офіційно не працює, що підтверджується копією трудової книжки (а.с. 27). Відповідач добровільно надає кошти на утримання дитини, що підтверджується квитанціями про переказ готівки (а.с. 18-20). Положеннями ст. 180 Сімейного кодексу України визначено, що батьки зобов'язані утримувати своїх неповнолітніх дітей до досягнення ними повноліття. Відповідно до ст. 1, 2 Закону України «Про охорону дитинства» батьки зобов'язані забезпечити дітям умови для достатнього фізичного, духовного та культурного розвитку. В силу дії ч. 3 ст. 181 Сімейного кодексу України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. За приписами ч. 2 ст. 182 цього кодексу мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, за винятком випадків, передбачених статтею 184 цього Кодексу. Відповідно до частин 1, 2 статті 27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована постановою Верховної Ради України № 789-ХІІ від 27 лютого 1991 року та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Статтею 182 СК України, встановлено, що при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров'я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Відповідно до статті 7 Закону України «Про державний бюджет України на 2019 рік» прожитковий мінімум для дітей віком від 6 до 18 років складає: з 1 січня 2019 року - 2027 гривень, з 1 липня - 2118 гривень, з 1 грудня - 2218 гривень. При визначенні розміру аліментів суд відповідно до ст. 182 Сімейного кодексу України враховує розмір доходів сторін по справі, потреби дитини щодо належного утримання, факт добровільного надання коштів на утримання дитини зі сторони відповідача. Враховуючи матеріальне становище сторін та те, що обов'язок утримувати дитину є рівною мірою обов'язком як матері, так і батька, інтереси дітей при визначенні розміру аліментів, виходячи з принципів розумності та справедливості, суд дійшов висновку, що позов слід задовольнити частково та стягувати з відповідача на користь позивача аліменти на утримання сина [PERSON], [INFO] в твердій грошовій сумі в розмірі 1500 гривень щомісячно. Відповідно до вимог ст. 191 Сімейного кодексу України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову. Тому стягнення аліментів слід розпочати з дня коли позивач звернулась із позовом до суду 31 жовтня 2018 року. Згідно із ч. 6 ст. 141 ЦПК України якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, які їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог. Тому з відповідача слід стягнути 704 гривні 80 коп. судового збору на користь держави. На підставі ст. 180-182, 190, 191 СК України, ст. 1, 2 Закону України «Про охорону дитинства»,

Outcome: partial