Jurisdiction: civil
Date: 2020-09-13 00:00:00

Позивач звернулась до суду з вказаним позовом. Вимоги обґрунтовує тим, що 2016 року між нею та відповідачем було укладено шлюб, від шлюбу сторони по справі мають спільну дитину. 2019 року шлюб між сторонами по справі було розірвано. Дитина залишились проживати з позивачем, відповідач ухиляється від виконання своїх батьківських обов`язків, не піклується про фізичний та духовний розвиток, навчання дитини, не забезпечує необхідним харчуванням, медичним оглядом, лікуванням, не надає жодної матеріальної допомоги. Аліменти за призначеним рішенням суду не виплачує. Враховуючи вищевикладене позивач звернулась до суду для вирішення питання щодо позбавлення відповідача батьківських прав відносно його дитини. Позивач у судовому засіданні на позові наполягала та просила задовольнити позовні вимоги, не заперечувала проти ухвалення заочного рішення по справі. Відповідач у судові засідання не з`явився, про дату, час та місце судового засідання повідомлявся, шляхом надіслання ухвал та судових повісток на останнє відоме місце реєстрації, про що свідчить повернуте на адресу суду почтове повідомлення з відміткою про невручення відправлення, з невідомих суду причин. Судом також здійснювався виклик відповідача до суду, шляхом створення оголошення на офіційному сайті Судової влади, в установлений ч. 7 ст. 178 ЦПК України строки відповідач не подав до суду відзив на позовну заяву (а.с. 22, 37, 38). Представник органу опіки та піклування Біляївської міської ради Одеської області до суду не з`явився, та від нього наявна заява про розгляд справи за відсутності представника органу, висновок органу опіки і піклування підтримує в повному обсязі (а.с. 43). Згідно із ч. 3 ст. 211 ЦПК України учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності. Відповідно до ч. 1 ст. 223 ЦПК України - неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею. Згідно ч. 1 ст. 280 ЦПК України, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; відповідач не подав відзив; позивач не заперечує проти такого вирішення справи. У зв`язку з тим, що відповідач повідомлений належним чином про час та місце слухання справи, відповідач не з`явився в судове засідання без повідомлення причин, відповідач не подав відзив та враховуючи згоду позивача на заочний розгляд справи, суд вважає за необхідне ухвалити рішення про заочний розгляд справи. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що укладений між сторонами у 2016 році шлюб, рішенням Біляївського районного суду Одеської області від 20.06.2019 року було розірвано (а.с. 9, 10). Від шлюбу сторони по справі мають спільну дитину - [PERSON] , [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] , зареєстрованого Відділом державної реєстрації актів цивільного стану Біляївського міськрайонного управління юстиції в Одеській області, актовий запис № 144 (а.с. 8). 14.12.2018 року Біляївським районним судом Одеської області було видано судовий наказ про стягнення аліментів на утримання [PERSON] 2016 року народження з [PERSON] на користь позивачки, однак батько не сплачує аліменти на утримання дитини, що підтверджується довідками Біляївського міськрайонного ВДВС ГТУЮ в Одеській області № 14727/25 від 27.08.2019 року та № 16298/30 від 15.06.2020 року про не отримання аліментів (а.с. 12, 34). Оскільки батько дитини не піклується про сина, не утримує його, дитина постійно проживає з матір`ю, зв`язку з колишнім чоловіком позивач немає, він не сплачує аліментів, [PERSON] звернулась до органу опіки та піклування із заявою про захист прав дитини, шляхом затвердження висновку про доцільність позбавлення батьківських прав [PERSON] по відношенню до його дитини. Згідно висновку органу опіки та піклування вбачається за доцільне позбавити батьківських прав [PERSON] відносно сина [PERSON] [INFO] . Рішенням виконавчого комітету Біляївської міської ради № 171 від 23.092019 року висновок було затверджено (а.с. 6, 7). Відповідно до ч. 8 ст. 7 СК України регулювання сімейних відносин має здійснюватися з максимально важливим урахуванням інтересів дитини. Згідно статей 9, 18 Конвенції «Про права дитини», ратифікованої Постановою Верховної Ради України 27.02.1991 р., № 780-Х11 батьки несуть основну відповідальність за виховання дітей. Найважливіший обов`язок матері і батька це обов`язок виховувати, ростити дитину; батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дітей, їх фізичний, духовний та моральний розвиток, готувати до самостійного життя, забезпечити здобуття повної загальної освіти, держави-учасниці поважають право дитини, яка розлучається з одним чи обома батьками, підтримувати на регулярній основі особисті відносини і прямі контакти з обома батьками, за винятком випадків, коли це суперечить найкращим інтересам дитини. Відповідно до ст. 150 СК України батьки зобов`язані виховувати дітей в дусі поваги до прав та свобод інших людей, любові до своєї сім`ї та родини, свого народу, своєї Батьківщини. Батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дітей, їхній фізичний, духовний та моральний розвиток, забезпечити здобуття дітьми повної загальної середньої освіти, готувати їх до самостійного життя. Батьки зобов`язані поважати дітей. Приписами вказаної Конвенції, Закону України «Про охорону дитинства», Європейської Конвенції «Про здійснення прав дітей», ратифікованої Україною 03.08.2006 р., Конвенції «Про юрисдикцію, право, яке признається, виконується та співробітництво стосовно батьківської відповідальності та міру захисту дітей», ратифікованої Україною 14.09.2006 р., гарантовано та забезпечено право дитини з боку усіх державних та приватних структур, а також з боку батьків на належне батьківське виховання та піклування, забезпечення дитини сімейним затишком, розвиток індивідуальності та захисту всіх прав дитини навіть від самих батьків, що не суперечить вимогам ст. 150 СК України. Згідно зі ст. 157 СК України питання виховання дітей вирішується батьками спільно. Той із батьків, хто проживає окремо від дітей, зобов`язаний брати участь у їхньому вихованні і має право на особисте спілкування з нею. Згідно ст. 164 Сімейного Кодексу України, батьки, які ухиляються від своїх обов`язків по вихованню дітей, можуть бути позбавлені судом батьківських прав. Позбавлення батьківських прав - це захист інтересів дітей і санкція за протиправну поведінку батьків. У постанові Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківський прав» від 30 березня 2007 року зазначено, що ухилення батьків від виконання своїх батьківських обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема, не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Статтею 12 Закону України «Про охорону дитинства» передбачено, що на кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки, або особи, які їх замінюють, мають право і зобов`язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров`я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці. Вищевикладені обставини свідчать, про байдуже ставлення відповідача до виховання своєї дитини, так як жодного з обов`язків які передбачені національним та міжнародним законодавством, а також моральним сімейними цінностями відповідач не виконує, зухвало нехтує та проявляє батьківську бездіяльність. За таких обставин, суд вважає за необхідне позов задовольнити в повному обсязі. Крім того, ст. 169 СК України передбачено право батьків на поновлення у батьківських правах, тому відповідач не позбавлений цієї можливості, якщо змінить своє відношення до дитини, проявить турботу та піклування щодо сина. Судові витрати розподіляються відповідно до ст. 141 ЦПК України.

Outcome: approved