Jurisdiction: civil
Date: 2015-06-23 00:00:00

Позивач звернулась до Залізничного районного суду м.Львова з позовом, який в подальшому уточнила про надання дозволу на виїзд неповнолітнього громадянина за кордон без згоди та супроводу батька та надання дозволу на виготовлення проїздного документа дитині для виїзду за кордон без згоди батька. Свої позовні вимоги позивач мотивує тим, що сторони перебували у зареєстрованому шлюбі з 27.07.1996 року, який 13.01.2011 року розірвано в судовому порядку, і від спільного подружнього життя мають неповнолітніх дітей: [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO]. Після розірвання шлюбу старший син почав проживати разом з відповідачем, а молодший разом з позивачкою. Позивач має намір їздити подорожувати разом з дитиною, однак не має можливості виготовити всі належні документів, зокрема, проїзного документу дитини, а також всі необхідні документи, що дадуть змогу періодично виїжджати [PERSON] за кордон з метою розвитку, відпочинку, екскурсії, оздоровлення, що є необхідним для сина. Однак, щоб оформити проїздний документ дитини та відкрити візу для виїзду за кордон потрібно нотаріально завірений дозвіл батька. Позивач направляла та зверталась усно до відповідача з проханнями надати дозвіл на виготовлення необхідної документації, однак відповідач не звертав на такі прохання уваги, кореспонденцію не отримував. Вона має намір поїхати відпочивати з дитиною за кордон, а вона не має змоги оформити документи на дитину без дозволу відповідача, в звязку з чим змушена звернутись до суду з даним позовом. Представник позивача у судовому засіданні позовні вимоги підтримала, покликаючись на мотиви позову, просить позов задоволити. Відповідач у судове засідання не зявився із невідомих причин, про розгляд справи був належним чином повідомлений. Суд вважає за можливе розглянути справу у його відсутності на підставі наявних у ній доказів та постановити заочне рішення. Представник третьої особи Орган опіки та піклування Залізничної районної адміністрації Львівської міської ради у судовому засіданні позов підтримала, просить такий задоволити. Представник третьої особи - Зазничний районний відділ у м.Львові ДМС України у судове засідання не зявився із невідомих причин, про розгляд справи був належним чином повідомлений. Суд вважає за можливе розглянути справу у його відсутності на підставі наявних у ній доказів. Вислухавши представник апозивача та третьої особи, оглянувши матеріали цивільної справи, дослідивши зібрані по справі докази, вирішуючи спір на підставі наданих доказів та в межах заявлених позовних вимог, суд приходить до висновку що позов слід задоволити частково. Частиною 3 статті 313 ЦК України визначено, що фізична особа, яка не досягла шістнадцяти років, має право на виїзд за межі України лише за згодою батьків (усиновлювачів), піклувальників та в їхньому супроводі або в супроводі осіб, які уповноважені ними. Згідно ст. 4 Закону України Про порядок виїзду з України і в'їзду в Україну громадян України та постановою Кабінету Міністрів України від 27 січня 1995 року № 57 Про затвердження Правил перетинання державного кордону громадянами України виїзд за межі України громадянина, який не досяг 16-річного віку, без згоди та супроводу другого з батьків може бути дозволено на підставі рішення суду. Згідно із ч. 2 ст. 4 Закону України Про порядок виїзду з України і в'їзду в Україну громадян України документами, що дають право на виїзд з України і вїзд в Україну та посвідчують особу громадянина України, зокрема дитини, під час перебування за її межами, є проїзний документ дитини. Оформлення проїзного документа дитини проводиться на підставі нотаріально засвідченого клопотання батьків або законних представників батьків чи дітей у разі потреби самостійного виїзду неповнолітнього за кордон. За відсутності згоди одного з батьків виїзд неповнолітнього громадянина України за кордон може бути дозволено на підставі рішення суду. Проїзний документ дитини видається органами внутрішніх справ за місцем проживання. Відповідно до п. 22 ч. 1 Правил перетинання державного кордону громадянами України, затвердженого Постановою КМУ від 27 січня 1995 року № 57 Про затвердження Правил перетинання державного кордону громадянами України, встановлено, що виїзд за межі України громадян, які не досягли 16-річного віку, у супроводі одного з батьків або у супроводі осіб, які уповноважені одним із батьків за нотаріально посвідченою згодою, здійснюється за нотаріально посвідченою згодою другого з батьків із зазначенням держави прямування та відповідного часового проміжку перебування у цій державі, якщо другий з батьків не перебуває у пункті пропуску через державний кордон. Нормами статті 141 Сімейного кодексу України визначена рівність прав і обов'язків батьків відносно дитини. Як встановлено судом, рішенням Залізничного районного суду м.Львова від 13.01.2011 р. розірвано шлюб між [PERSON] та [PERSON] (а.с.7). Відповідно до свідоцтва про народження батьками [PERSON], [INFO] вказано [PERSON] та [PERSON] (а.с.6). Також встановлено, що сторони проживають окремо один від одного, позивач неодноразово зверталась до відповідача як письмово (а.с.8-11) так і з усними проханнями надати дозвіл на виготовлення необхідних для дитини документів та надання дозволу на виїзд за кордон. На даний час позивачка має намір поїхати відпочивати з дитиною за кордон. Виходячи з наведеного, суд приходить висновку, що враховуючи насамперед інтереси дитини, зокрема її вік, необхідність у належному відпочинку та оздоровленні, а також те, що батьки неповнолітнього [PERSON] не проживають разом, батько [PERSON] вчиняє перешкоди у тимчасовому виїзді дитини за кордон, доцільно надати дозвіл на виїзд неповнолітнього [PERSON] за кордон у супроводі матері [PERSON], а також на виготовлення для цього проїзного документа дитини, без згоди батька, у вказаний позивачем проміжок часу та держави прямування, що повністю відповідатиме інтересам дитини. На підставі наведеного та

Outcome: partial