Jurisdiction: civil
Date: 2016-06-12 00:00:00

Позивач, звернулась до суду з вказаним позовом посилаючись на те, що вона після розірвання шлюбу з відповідачем проживає разом з дитиною [PERSON] [INFO], батьком якого є відповідач . Так як відповідач не приймає участі у вихованні дитини , не цікавить розвитком сина ,тривалий час не підтримує з ними стосунків, відмовляється надавати дозвіл на виїзд сина у визначеному законом порядку , приховує своє місце проживання . А вона , в свою чергу , бажає піклуватись про здоровя дитини , його духовний , моральній та культурний розвиток та має бажання відвідувати країни Євросоюзу . Просила суд надати дозвіл неповнолітньому [PERSON] [INFO] , на право виїзду за кордон України ( Республіка Словенія, Італійська Республіка , Угорщина ) без згоди батька [PERSON] з матірю [PERSON] , тимчасово на строк з 23 червня 2016 року по 02 липня 2016 року. В порядку вимог ст. 31 ЦПК України уточнила позовні вимоги в частині періоду на який просить видати дозвіл , а саме не 23 червня 2016 року по 02 липня 2016 року, а з 21 серпня 2016 року по 27серпня 2016 року. Позивач та її представник , за договором адвокат [PERSON] до судового засідання не зявились , про дату час та місце розгляду справи повідомлялись належним чином. Подали на адресу суду заяву про розгляд справи за їх відсутності де також просили суд задовольнити позов з підстав зазначених у позовній заяві, та не заперечували проти постановлення по справі заочного рішення. Відповідач до судового засідання не зявився про день, час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином у відповідності до вимог ст. 74,76 ЦПК України. Представник третьої особи що не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору Виконавчий комітет Дніпровської в м. Херсоні ради ,за довіреністю [PERSON] до судового засідання не зявилась , про дату , час та місце розгляду справи була повідомлена належним чином у відповідності до вимог ст. 74,76 ЦПК України . Подала заяву про розгляд справи за її відсутності , проти задоволення позовних вимог заявлених позивачем не заперечувала. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що заявлений позов підлягає задоволенню, оскільки відповідно до ч.2 ст. 4 Закону України « Про порядок виїзду з України і в'їзду в Україну громадян України» визначено що, оформлення проїзного документа дитини провадиться на підставі нотаріально засвідченого клопотання батьків або законних представників батьків чи дітей у разі потреби самостійного виїзду неповнолітнього за кордон. У клопотанні зазначаються відомості про дитину, а також про відсутність обставин, що обмежують відповідно до цього Закону право на виїзд за кордон (лише для дітей віком від 14 до 18 років). За відсутності згоди одного з батьків виїзд неповнолітнього громадянина України за кордон може бути дозволено на підставі рішення суду. Крім того , згідно абз.8 п.п.2 п.4 Правил перетинання державного кордону громадянами України затвердженого постановою КМ України від 27 січня 1995 р. N 57 виїзд з України громадян, які не досягли 16-річного віку, в супроводі одного з батьків або інших осіб, уповноважених одним з батьків за нотаріально посвідченою згодою, здійснюється без нотаріально посвідченої згоди другого з батьків на підставі рішення суду про надання дозволу на виїзд з України громадянину, який не досяг 16-річного віку, без згоди та супроводу другого з батьків із зазначенням держави прямування та відповідного часового проміжку перебування у цій державі. Згідно свідоцтва про народження виданого МВРАГС Херсонського обласного управління юстиції від 30 січня 2003 року слідує, що 04 січня 2003 народився [PERSON] батьками якого є [PERSON] та [PERSON] . Відповідно до свідоцтва про розірвання шлюбу від 28 липня 2005 року сторони розірвали шлюб 01 грудня 2004 року про що зроблено актовий запис № 589 Суворовського ВРАЦС Херсонського МУЮ . Згідно до договору про надання туристичних послуг від 31 травня 2016 року за № 60/16 позивач придбала туристичний тур « Чао , Італія» в період з 26 червня по 02 липня 2016 року на курортах Словенії , Італії та Угорщини на двох дорослих та неповнолітнього [PERSON], до якого було внесено зміни в частині терміну туру , а саме : з 21 серпня 2016 року по 27 серпня 2016 року . Листом від 07 червня 2016 року позивач запрошував відповідача на 08 червня 2016 року о 09.00 до приватного нотаріуса [PERSON] за адресою м. Херсон вул. Фрунзе , 3 для оформлення нотаріальної згоди на тимчасовий виїзд дитини за кордон. Відповідно до вимог ст. 8 Закону України « Про охорону дитинства» кожна дитина має право на рівень життя , достатній для її фізичного , інтелектуального , морального , культурного , духовного і соціального розвитку і батьки несуть відповідальність за створення умов , необхідних для всебічного розвитку дитини , відповідно до законів України. Крім того ст. 12 Закону України «Про охорону дитинства» передбачає що виховання в сімї є першоосновою розвитку особистості дитини . На кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання , навчання і розвиток дитини. Батьки , мають право і зобовязані виховувати дитину , піклуватись про її здоровя , фізичний , духовний і моральний розвиток , навчання , створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини , готувати її до самостійного життя та праці, а ч.2 ст. 15 цього ж Закону закріплює обовязок батьків , які проживають окремо від дитини , брати участь у її вихованні і мають право спілкуватись з нею , якщо судом визнано що таке спілкування не перешкоджатиме нормальному вихованню дитини. Вище зазначене не суперечить і доповнює вимоги п.3 ст.9 та ст. 18 Конвенції про права дитини , ратифікованою Постановою Верховної ради України від 27 лютого 1991 року , і яка набрала чинності 27 вересня 1991 року , згідно до якої держави учасниці поважають право дитини , яка розлучається з одним чи обома батьками , підтримувати на регулярній основі особисті відносини і прямі контакти з обома батьками , за винятком коли це суперечить найкращим інтересам дитини, та докладають всіх можливих зусиль до того , щоб забезпечити визнання принципу загальної та однакової відповідальності обох батьків за виховання і розвиток дитини , так як батьки несуть основну відповідальність за виховання і розвиток дитини . Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування, а також принципу 6 Декларації прав дитини , прийнятій Генеральною Асамблеєю Обєднаних Націй 20 листопада 1959 року відповідно до яких дитина для повного і гармонійного розвитку її особи потребує любові і розуміння . Вона повинна , якщо це можливо зростати , під опікою і відповідальністю своїх батьків і , в усякому разі , в атмосфері любові і моральної та матеріальної забезпеченості . Оцінивши зібрані по справі докази в їх сукупності суд вважає, що позовні вимоги заявлені позивачем в інтересах неповнолітнього обґрунтовані , та з урахуванням положень абзацу 2 ч.2 ст. 16 ЦК України , відповідно до якого , суд може захистити цивільне право або інтерес іншим способом, що встановлений договором або законом, суд вважає необхідним захистити право неповнолітнього [PERSON] на свободу пересування , шляхом надання дозволу на вїзд за кордон України ( Словенія, Італія ,Угорщина) без згоди та супроводу батька на період з 21 серпня 2016 року по 27 серпня 2016 року .

Outcome: approved