Jurisdiction: civil
Date: 2016-07-17 00:00:00

Позивач звернулась до суду з позовом до відповідача [PERSON] сільської ради Полтавського району та області третя особа: Відділ Держгеокадастру у Полтавському районі Полтавської області, про визнання права власності та про встановлення родинних відносин, а саме про встановлення факту родинних відносин позивача із спадкодавцем та визнання права власності на спадкове майно після померлої - [PERSON] в порядку спадкування за законом. В судове засідання позивач та її представник не з»явились попередньо надавши до суду заяви про розгляд справи без їх участі, зазначивши, що позовні вимоги підтримують та просять їх задовольнити. Від відповідача [PERSON] сільської ради Полтавського району до суду надійшла заява про розгляд справи без участі їх представника, зазначивши, що вони не заперечують з приводу задоволення заявлених позовних вимог. При вирішенні справи по суті покладаються на розсуд суду. Від третьої особи до суду надійшла заява про розгляд справи без їх участі, зазначивши, що при винесенні рішення покладається на розсуд суду. Відповідно до ч.4 ст.130 ЦПК України, при визнанні відповідачем позову ухвалюється судове рішення в порядку, встановленому ст.174 цього Кодексу. Згідно ч.4 ст.174 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Заслухавши пояснення свідків: [PERSON] та [PERSON], дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що визнання відповідачем позову не суперечить закону й не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, а тому позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Відповідно до ст. 3 Цивільного процесуального кодексу України кожна особа має право звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Рішення суду повинно бути законним і обґрунтованим, ухваленим на основі повно і всебічно з'ясованих обставин. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності. Судом встановлено і підтверджується матеріалами справи, що 05.05.2015 року померла - [PERSON]. Після її смерті залишилось спадкове нерухоме майно, а саме: житловий будинок з надвірними будівлями, який знаходиться за адресою с.Заворскло Полтавського району та області по вул..Шевченка,9 та земельна ділянка площею 0,25 га, передану для обслуговування житлового будинку і господарських будівель. Також встановлено, що за життя [PERSON], вказаний житловий будинок та земельну ділянку фактично успадкувала після свого сина, - [PERSON], який помер 17.10.2008 року, так як вона була зареєстрована та постійно проживала у ньому і це підтверджується довідкою сільради № 178 від 08.02.2016 року, а тому відповідно до ст.1268 ЦК України, вважається такою, що прийняла спадщину. Згідно довідки Полтавської районної державної нотаріальної контори, судом встановлено, що на майно померлої 05 травня 2015 року, [PERSON] , постійне місце проживання якої було с. Заворскло, Полтавського району, Полтавської області, відкрита спадкова справа 589/2015, за заявою про прийняття спадщини від [PERSON], інших спадкоємців, передбачених законом немає. Отже, при видачі свідоцтва про право на спадщину, нотаріус повинен впевнитися у відсутності у зацікавлених осіб заперечень проти вчинення цієї дії, що передбачено ст.44 Закону України «Про нотаріат» та гл.6 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України.Ст.46 ст.49 Закону України «Про нотаріат» , гл.7, гл.13 Порядку передбачає, що неподання відомостей та документів є підставою для відкладення,зупинення вчинення нотаріальної дії або відмови у її вчиненні. Ст.68 Закону України «Про нотаріат» передбачає обовязок нотаріуса перевіряти всі необхідні правові підстави по спадковій справі та склад спадкового майна. Гл.10 Порядку вчинення нотаріальних дій передбачає вимоги, які необхідно виконати при видачі свідоцтва про право на спадщину, а саме видача свідоцтва про право на спадщину проводиться нотаріусом після подання правовстановлюючих документів щодо належності цього майна спадкодавцеві та відповідної технічної характеристики. Враховуючи, що 17.10.2008 року помер [PERSON], спадкоємцем якого була його мати, [PERSON], яка померла 05.05.2015 року, прийняла спадщину після померлого сина шляхом постійного проживання та реєстрації будинку за адресою: с. Заворскло, вул. Шевченка, буд.9, Полтавського району, Полтавської області, але не оформила свої спадкові права. Спадкове майно, житловий будинок з побудовами та приватизована земельна ділянка, площею 0,25 га, належало померлому [PERSON] на підставі договору купівлі-продажу, посвідченого приватним нотаріусом Полтавського районного округу 05.12.2005 року. Отже, у звязку з відсутністю згідно до вимог чинного законодавства правовстановлюючого документа на земельну ділянку 0.25 га, що знаходиться за адресою: с. Заворскло, вул. Шевченка, 9 (девять). Полтавського району Полтавської області, що є невідємною частиною нерухомого майна житлового будинку з побудовами за цією ж адресою, а також відсутність документів, що підтверджують родинні стосунки спадкодавців та спадкоємців - дані факти унеможливлюють видачу свідоцтв про право на спадщину на житловий будинок з побудовами та земельну ділянку, за вищезазначеною адресою, що і стало підставою для [PERSON] звернутись до суду з даним позовом. Як встановлено, спадкоємцю за законом було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом та запропоновано звернутися до суду з проханням встановити в судовому порядку факт родинних відносин з померлою, та визнавати право власності на спадкове майно у судовому порядку. Відповідно до вимог ст. 346 ЦК України, однією із підстав припинення права власності є смерть власника. Отже, спадкоємець, бажаючи визнати своє право власності на спадкове нерухоме майно звернулася до суду з позовом про визнання права власності, та встановити факт родинних відносин з померлою сестрою. Встановлення даного факту позивачу необхідно для реалізації її права на спадкування майна, що належало померлому спадкодавцю. Враховуючи викладене, суд вважає, що спадкоємець не має іншої можливості оформити свої спадкові права у інший спосіб ніж у судовому порядку. Враховуючи покази свідків та наявні матеріалів справи, суд вважає встановленим факт того, що: - [PERSON] є рідною сестрою [PERSON]; - [PERSON], - рідна мати, - [PERSON]. А тому, суд вважає доведеним факт того, що [PERSON] є спадкоємцем за законом на нерухоме майно, що залишилось після померлої сестри [PERSON]. Відповідно до ч. 3 ст. 1296 Цивільного кодексу України, відсутність свідоцтва про право на спадщину не позбавляє спадкоємця права на спадщину. Відповідно до ст. 1216 ЦК України спадкування є перехід прав та обовязків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця) до інших осіб ( спадкоємців). Ст. 1218 Цивільного кодексу України визначено, що до складу спадщини входять усі права та обовязки, що належали спадкодавцеві на момент спадщини і не припинились внаслідок смерті. Згідно частини 5 статті 1268 ЦК України, незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. Відповідно до ст. 321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Згідно ст. 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. \~Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Відповідно \~ст.1216 ЦК України \~спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Нормами положень \~ст. 1217 \~ЦК України передбачено, що \~спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Враховуючи встановлені обставини справи, суд вважає, що позовні вимоги [PERSON] є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню в повному обсязі. На підставі викладеного, ст.ст. 328, 376, 392, 1216, 1218, 1225 1223, 1278, 1296 ЦК України,

Outcome: approved