Jurisdiction: civil
Date: 2015-05-19 00:00:00

Позивач звернулась до суду з зазначеною позовною заявою 17.03.2015 року, та просила суд стягувати з відповідача на її користь аліменти на утримання малолітньої дитини, доньки [PERSON], [INFO], у розмірі 1/4 части з усіх видів його доходу (заробітку), але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, до досягнення дитиною повноліття, починаючи стягнення з 17.03.2015 року. В обґрунтування заявлених вимог позивач зазначала, що 25.04.2012 року вона уклала шлюб з відповідачем по справі, який зареєстрували у виконавчому комітеті Надеждівської сільської ради Криворізького району Дніпропетровської області, актовий запис № 3. Вказувала, що за час шлюбу з відповідачем у них народилася дитина, донька, [PERSON], [INFO], яка проживає разом і позивачкою та перебуває на її утриманні. Стягнення аліментів на утримання дитини мотивувала тим, що відповідач добровільної допомоги на утримання дитини не надає, чим поставив її в скрутне матеріальне становище, а також має змогу сплачувати аліменти на утримання малолітньої дитини, оскільки інших аліментних зобов'язань не має, є фізично здоровим. Звернення до суду з позовною заявою про стягнення аліментів обґрунтовувала тим, що угоди про добровільну сплату аліментів на утримання доньки між ними не досягнуто, у зв'язку з чим вона змушена звернутися до суду для стягнення з відповідача аліментів в судовому порядку за рішенням суду. Позивач в судове засідання не з'явилася, надала заяву про розгляд справи за її відсутності, позовні вимоги підтримувала в повному обсязі, просила їх задовольнити (а.с.15). Відповідач у судове засідання не з'явився, до судового засідання надав заяву про розгляд справи за його відсутності, проти задоволення позовних вимог та стягнення з нього на користь позивача аліментів у розмірі 1/4 частини від усіх його видів доходів (заробітку) на утримання дитини, не заперечував (а.с. 16). В зв'язку з неявкою в судове засіданні всіх осіб, які беруть участь у справі, відповідно до ч. 2 ст. 197 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Суд, дослідивши письмові матеріали справи, приходить до висновку, що позовна заява є обґрунтованою та підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що сторони уклали шлюб, який 25.04.2012 року зареєстрували у виконавчому комітеті Надеждівської сільської ради Криворізького району Дніпропетровської області, актовий запис № 3, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER] видане виконавчим комітетом Надеждівської сільської ради Криворізького району Дніпропетровської області( а.с. 5). За період шлюбу у сторін народилася дитина, донька, [PERSON], [INFO], що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] від 04.07.2012 року, видане виконавчим комітетом Надеждівської сільської ради Криворізького району Дніпропетровської області( а.с. 6). Згідно вказаного свідоцтва про народження батьком малолітньої дитини, [PERSON], [INFO], є [PERSON], тобто, відповідач по справі( а.с.6). Відповідно до п. 17 Постанови Пленуму Верховного суду України «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» від 15.05.2006 року за відсутності домовленості між батьками про сплату аліментів на дитину той із них, з ким вона проживає, вправі звернутися до суду з відповідним позовом. Судом встановлено, що угоди про добровільну сплату аліментів на утримання малолітньої дитини, доньки [PERSON], [INFO], між сторонами не досягнуто. Згідно до ст. 180 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно ст. 141 Сімейного кодексу України, батько і мати мають рівні права та обов'язки щодо дитини. Згідно до ч. 1 ст. 183 Сімейного кодексу України, частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Згідно до ч. 1 ст. 182 Сімейного кодексу України, при визначенні розміру аліментів суд враховує стан здоров'я та матеріальне становище дитини; стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. Згідно до ч. 2 ст. 182 Сімейного кодексу України, мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Відповідно до ч. 1 ст. 191 Сімейного кодексу України, аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову. При визначенні розміру аліментів, суд враховує те, що відповідач є фізично здоровим, працездатним, інших аліментних зобов'язань не має, оскільки до суду не з'явився та доказів протилежного суду не надав, тому має змогу сплачувати аліменти на утримання дитини. Крім вказаного, з заяви відповідача ( а.с.16 ) видно, що останній погоджується сплачувати аліменти у розмірі 1/4 частини з усіх видів заробітку( доходу) на утримання малолітньої дитини, доньки, [PERSON], [INFO], жодних заперечень від відповідача, щодо розміру аліментів до суду не надходило. Враховуючи викладене, суд вважає за необхідне стягувати з відповідача на користь позивача аліменти на утримання малолітньої дитини, доньки, [PERSON], [INFO], у розмірі 1/4 части з усіх видів його доходу (заробітку) до досягнення дитиною повноліття, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи стягнення з 17.03.2015 року. Оскільки дане рішення ухвалюється на користь позивачки, яка на підставі п. 3 ч.1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір», звільнена від сплати судового збору та у відповідності з ч. 3 ст. 88 ЦПК України судовий збір в розмірі 243,60 грн. підлягає стягненню з відповідача.

Outcome: approved