Jurisdiction: civil
Date: 2017-02-02 00:00:00

Позивач звернулась до суду з даним позовом 22.09.2016 року обґрунтовуючи тим, що її мати, [PERSON], [INFO], померла 13.06.2006 року. Після її смерті відкрилась спадщина, яка складається з трикімнатної квартири [ADDRESS], загальною площею 80,20 кв.м., житловою площею 48,40 кв.м. Дана квартира, належала на праві спільної сумісної власності її померлій матері [PERSON] та її брату [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про право власності на житло від 11.01.1996 року № 13606, зареєстрованим в Білоцерківському міжрайонному бюро технічної інвентаризації за № 111 р. 12731. У даній квартирі, вона зареєстрована з 21.07.2000 року та постійно проживала разом із померлою мамою [PERSON] по день її смерті, хоча остання і не була зареєстрована в спірній квартирі. Вона здійснювала її утримання та забезпечувала необхідний догляд, а також поховала її за власні кошти. Крім того, її мама в звязку з похилим віком та за станом здоровя (хворіла на цукровий діабет) була непрацездатною та потребувала постійного стороннього догляду. В свою чергу, вона звернулась з заявою про прийняття спадщини до органів нотаріату для оформлення спадщини. Однак, Державним нотаріусом Двадцять першої київської державної нотаріальної контори [PERSON] було винесено постанову від 01.06.2016 року про відмову у вчиненні нотаріальної дії, в звязку із пропуском строку для прийняття спадщини. Проте, протягом всього часу вона вважала, що оскільки вона проживала з померлою мамою однією сімєю, що прийняла спадщину. В звязку з цим позивач просить в судовому порядку встановити факт постійного проживання [PERSON] разом із [PERSON] на час її смерті, яка настала 13.06.2006 року, однією сімєю не менше, як пять років на час відкриття спадщини у квартирі № 12 будинку № 130 на вул. Гайок в м. Біла Церква Київської області, надати їй право на спадкування за законом спадщини, що відкрилася після смерті [PERSON], яка померла 13.06.2006 року в м. Біла Церква Київської області у першій черзі спадкоємців за законом шляхом визначення додаткового строку, достатнього для подання заяви про прийняття спадщини. Позивач [PERSON] в судове засідання не зявилась, про день, час та місце проведення судового засідання повідомлена належним чином, причини неявки суд не повідомила. Представник позивача, адвокат за договором, [PERSON] в судовому засіданні позовні вимоги підтримав в повному обсязі. Відповідач [PERSON] в судове засідання не зявився, про день, час та місце проведення судового засідання повідомлений належним чином, до суду надав заяву про розгляд справи у його відсутності, позовні вимоги визнає в повному обсязі. Відповідач [PERSON] в судове засідання не зявився, про день, час та місце проведення судового засідання повідомлений належним чином, до суду надав клопотання про розгляд справи без його участі та заперечення на позов, просив в позові відмовити. Суд, заслухавши пояснення представника позивача, дослідивши матеріали справи, заслухавши покази свідків: [PERSON], [PERSON], [PERSON], встановив наступні факти та відповідні їм правовідносини. Судом встановлено, що 13.06.2006 року померла [PERSON], що підтверджується копією свідоцтвом про смерть (а.с. 13). [PERSON] являється донькою спадкодавця, що підтверджується копією свідоцтва про народження (а.с. 14), тобто являється спадкоємцем першої черги згідно ст. 1261 ЦК України. Також, спадкоємцями першої черги являються відповідачі у справі [PERSON] та [PERSON]. Після померлої 13.06.2006 року [PERSON] відкрилась спадщина у вигляді квартири [ADDRESS]. Відповідно до свідоцтва на право власності на житло № 13606 від 11.01.1996 року квартира [ADDRESS], належить на праві спільної власності [PERSON] та [PERSON], що підтверджується копією свідоцтва (а.с. 10). Позивач звернулась до нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини після закінчення шестимісячного терміну для прийняття спадщини, в звязку з чим, 01.06.2016 року державним нотаріусом Двадцять першої київської державної нотаріальної контори [PERSON], було винесено постанову про відмову у вчиненні нотаріальної дії, а саме відмовлено [PERSON] у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом, після померлої 13.06.2006 року її матері [PERSON] (а.с. 31). Згідно ст. 1269 ЦК України спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати до нотаріальної контори заяву про прийняття спадщини. Заява про прийняття спадщини подається спадкоємцем особисто. Ст. 1270 ЦК України обумовлено строк для прийняття спадщини - шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. Спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою (ст.1220 ЦК України). На підставі ч. 3 ст. 1272 ЦК України за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини. Згідно ч. 2 ст. 256 ЦПК України, у судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення. Встановлено, що позивач за адресою: [ADDRESS], прописана з 21.07.2000 року, а її мати, [PERSON], була прописана за адресою: [ADDRESS], однак весь цей час і на момент смерті матері вони проживали разом однією сімєю, позивач доглядала за матірю, вели спільне господарство, позивач повністю оплачувала комунальні послуги і в той час і на сьогоднішній день, тобто вступила у володіння та користування спадковим майном, що підтверджується матеріалами справи (а.с. 112-146) та показами свідків [PERSON], [PERSON], [PERSON]. Відповідно до ч. 3 ст. 1268 ЦК України, спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого ст. 1270 ЦК України, він не заявив про відмову від неї. Позивач від прийняття спадщини не відмовлялась інші спадкоємці про своє право також не заявляли, що підтверджується постановою нотаріуса від 01.06.2016 року (а.с. 31), листом від 19.01.2017 року № 121/01-16 Двадцять першої київської державної нотаріальної контори, листом від 18.01.2017 року № 119 Першої Білоцерківської міської державної нотаріальної контори Київської області ( а.с. 108, 110). Ст. 10 ЦПК України передбачено, що сторони та інші особи, які беруть участь у справі, мають рівні права щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості. Згідно ст. 57 ЦПК України доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Згідно вимог ст. 60 ЦПК України, кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Відповідач [PERSON] заперечуючи проти позову не надав до суду належних, допустимих та переконливих доказів в підтвердження, а зазначені ним обставини суперечать законодавчим нормам, оскільки, після смерті особи відкривається спадщина на належне їй майно, отже на частину квартири 12, що розташована в будинку № 130 по вул. Гайок в м. Біла Церква Київської області, яка їй належала на підставі свідоцтва на право власності на житло № 13606 від 11.01.1996 року (а.с. 10). Враховуючи, що позивач є спадкоємцем першої черги, від спадщини не відмовлялась і з поважних причин пропустила строк подання заяви для прийняття спадщини, оскільки проживаючи з спадкодавцем за одною адресою вважала себе такою, що прийняла спадщину, суд вважає за можливе встановити факт постійного проживання позивача [PERSON] із спадкодавцем [PERSON] на момент смерті та надати позивачу додатковий строк для подання заяви про прийняття спадщини. Згідно ст. 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Судові витрати складаються з судового збору в розмірі 1102,40 грн., тому суд стягує з відповідачів на користь позивача в рівних частинах з кожного в сумі 551,20 грн. На підставі викладеного,

Outcome: approved