Jurisdiction: civil
Date: 2014-08-05 00:00:00

Позивач звернулась до суду з даним позовом, в якому просить стягнути з відповідача [PERSON] на її користь аліменти на утримання дочки [PERSON], [INFO] у розмірі 1/3 частини його доходів, але не менше 30% прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, а також 3054 грн.80 коп. додаткових витрат на лікування дитини, посилаючись на те, що відповідач являється батьком дитини, яка на даний час проживає разом з нею і знаходиться на її утриманні. Батько не виконує свого обов'язку матеріально утримувати свою дочку та не надає матеріальної допомоги на її лікування, тому відповідач повинен сплачувати аліменти та відшкодувати понесені додаткові витрати на дитину. Позивач [PERSON] в судовому засіданні свої позовні вимоги частково змінила, посилаючись на вищенаведені обставини та просила суд стягнути з відповідача на її користь аліменти на утримання дитини, а її позовні вимоги про стягнення з [PERSON] додаткових витрат на дитину залишити без розгляду, оскільки вона не зібрала ще відповідні документи, які підтверджують понесені нею додаткові матеріальні витрати на утримання дочки. Відповідач [PERSON] в судовому засіданні позов про стягнення з нього аліментів визнав повністю та не заперечував сплачувати аліменти у розмірі 1/3 частини його доходів. Суд, заслухавши пояснення сторін та дослідивши письмові матеріали справи, вважає за необхідне позов задовольнити, виходячи з наступних підстав. В судовому засіданні встановлено, що відповідач [PERSON] являється батьком неповнолітньої дочки: [PERSON], [INFO], що стверджується копією свідоцтва про народження. Відповідно до ст.180 СК України батьки зобов'язані утримувати дітей до досягнення ними повноліття. Способи виконання батьками обов'язку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними (ч.1 ст.181 СК України). Згідно до ч.2 ст.181 СК України, за домовленістю між батьками дитини той із них, хто проживає окремо від дитини, може брати участь у її утриманні в грошовій і (або) натуральній формі. Іншим способом виплати аліментів є судовий (спірний), що передбачено ч.3 ст.181 СК України. Пленум Верховного Суду України в своїй Постанові №3 від 15.05.2006 року «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» (п.17) роз'яснив, що за відсутності домовленості між батьками про сплату аліментів на дитину, той із них, з ким вона проживає, вправі звернутися до суду з відповідним позовом. Відповідно до ст.182 СК України, при визначенні розміру аліментів суд враховує стан здоров'я та матеріальне становище дитини і платника аліментів. Із ч.1 ст.183 СК України видно, що частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Відповідно до ч.1 ст.191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову. Суд вважає, що позовні вимоги [PERSON] в частині стягнення з відповідача додаткових витрат на утримання дочки слід залишити без розгляду, оскільки позивач заявила про це в судовому засіданні. На підставі ст.ст.180, 182, 183, 185, 191 Сімейного Кодексу України, Постанови Пленуму Верховного Суду України №3 від 15.05.2006 року «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів»,

Outcome: approved