overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2014-11-16 00:00:00

Позивач звернулась до суду з позовною заявою про розірвання шлюбу, посилаючись на те, що її подружнє життя з відповідачем не склалося. Причиною розірвання шлюбу є сварки, діаметрально протилежні погляди на шлюб та сім'ю, що є перешкодою для подальшого існування сім'ї. Шлюбні відносини припинено, спільне господарство не ведеться, подальше спільне проживання та збереження шлюбу неможливі. За таких обставин шлюб існує формально, сім'я фактично розпалася і зберегти її неможливо. В судовому засіданні позивач позовні вимоги підтримала в повному обсязі, посилаючись на викладене в позовній заяві. Відповідач в судовому засідання позовні вимоги визнав в повному обсязі, не заперечував щодо розірвання шлюбу. Дослідивши матеріали справи та обставини справи в їх сукупності, суд дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. В судовому засіданні було встановлено, що сторони перебувають у шлюбі, зареєстрованому 12 грудня 2012 року у Відділі реєстрації актів цивільного стану Голосіївського районного управління юстиції у м. Києві, а/з 876. Подружнє життя не склалось, причиною розірвання шлюбних відносин стало те, що шлюбно-сімейні стосунки сторони не підтримують, спільне господарство не ведуть, при цьому зберегти сім'ю та відновити свої стосунки сторони не бажають. За змістом ст. 51 Конституції України та ст. 24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки і чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. З огляду на зазначене, суд дійшов висновку, що сім'я фактично розпалась та зберегти її неможливо, оскільки збереження сім'ї призведе до порушення інтересів кожного з подружжя, тому є наявні підстави для задоволення позову щодо розірвання шлюбу. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-11-16 00:00:00

Позивач звернулась до суду з позовною заявою про розірвання шлюбу, посилаючись на те, що її подружнє життя з відповідачем не склалося. Причиною розірвання шлюбу є сварки, конфлікти, непорозуміння, що є перешкодою для подальшого існування сім'ї. Шлюбні відносини припинено з 21.07.2014, спільне господарство не ведеться, подальше спільне проживання та збереження шлюбу неможливі. За таких обставин шлюб існує формально, сім'я фактично розпалася і зберегти її неможливо. Від позивача до суду надійшла заява про розгляд справи за її відсутності, позовні вимоги підтримує в повному обсязі, не заперечує щодо розгляду справи в порядку заочного провадження. Відповідач в судове засідання не з'явився, причини неявки суду не відомі, про день та час розгляду справи повідомлявся належним чином, а саме через оголошення у пресі. Враховуючи, що в матеріалах справи достатньо даних про права та взаємовідносини сторін, суд вважає можливим розглянути спір за відсутності відповідача відповідно до ст.ст. 224-227 ЦПК України та на підставі матеріалів справи постановити заочне рішення, про що не заперечувала позивач. Дослідивши матеріали справи та обставини справи в їх сукупності, суд дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. В судовому засіданні встановлено, що сторони перебувають у шлюбі, зареєстрованому 04 липня 2014 року в Відділі державної реєстрації актів цивільного стану Деснянського районного управління юстиції у м. Києві, а/з 872. Подружнє життя не склалось, причиною розірвання шлюбних відносин стало те, що шлюбно-сімейні стосунки сторони не підтримують з 21.07.2014, спільне господарство не ведуть, при цьому зберегти сім'ю та відновити свої стосунки позивач не бажає. За змістом ст. 51 Конституції України та ст. 24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки і чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. З огляду на зазначене, суд дійшов висновку, що сім'я фактично розпалась та зберегти її неможливо, оскільки збереження сім'ї призведе до порушення інтересів кожного з подружжя, тому є наявні підстави для задоволення позову щодо розірвання шлюбу. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-05-04 00:00:00

Позивач звернулась до суду з позовною заявою про розірвання шлюбу, посилаючись на те, що її подружнє життя з відповідачем не склалося. Причиною розірвання шлюбу є сварки, конфлікти, різні погляди на сімейне життя, що є перешкодою для подальшого існування сім'ї. Шлюбні відносини припинено, спільне господарство не ведеться, подальше спільне проживання та збереження шлюбу неможливі. За таких обставин шлюб існує формально, сім'я фактично розпалася і зберегти її неможливо. В судовому засіданні позивач вимоги позову підтримала в повному обсязі, посилаючись на викладене в позовній заяві, не заперечувала щодо розгляду справи в порядку заочного провадження. Відповідач в судове засідання не з'явився, причини неявки суду невідомі, про розгляд справи повідомлявся належним чином. Враховуючи, що в матеріалах справи достатньо даних про права та взаємовідносини сторін, суд вважає можливим розглянути спір за відсутності відповідача відповідно до ст.ст. 224-227 ЦПК України та на підставі матеріалів справи постановити заочне рішення, про що не заперечувала позивач. Дослідивши матеріали справи та обставини справи в їх сукупності, суд дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. В судовому засіданні було встановлено, що сторони перебувають у шлюбі, зареєстрованому 07 травня 2004 року у Відділі реєстрації актів цивільного стану Деснянського районного управління юстиції у м. Києві, а/з № 483. Подружнє життя не склалось, причиною розірвання шлюбних відносин стало те, що шлюбно-сімейні стосунки сторони не підтримують, спільне господарство не ведуть, при цьому зберегти сім'ю та відновити свої стосунки позивач не бажає. За змістом ст. 51 Конституції України та ст. 24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки і чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. З огляду на зазначене, суд дійшов висновку, що сім'я фактично розпалась та зберегти її неможливо, оскільки збереження сім'ї призведе до порушення інтересів кожного з подружжя, тому є наявні підстави для задоволення позову щодо розірвання шлюбу. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-07-13 00:00:00

Позивач звернулась до суду з позовною заявою про розірвання шлюбу, посилаючись на те, що її подружнє життя з відповідачем не склалося. Причиною розірвання шлюбу є сварки, що є перешкодою для подальшого існування сім'ї. Шлюбні відносини припинено, подальше спільне проживання та збереження шлюбу неможливі. За таких обставин шлюб існує формально, сім'я фактично розпалася і зберегти її неможливо. Позивача в судовому засіданні позовні вимоги підтримала в повному обсязі, посилаючись на викладене в позовній заяві. Відповідач в судовому засіданні позовні вимоги визнав в повному обсязі, не заперечував щодо розірвання шлюбу. Дослідивши матеріали справи та обставини справи в їх сукупності, суд дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. В судовому засіданні було встановлено, що сторони перебувають у шлюбі, зареєстрованому 20 грудня 1983 року в Відділі запису актів громадянського стану Виконавчого комітету Московської міської ради народних депутатів Палац шлюбів №4, а/з 75/з. Подружнє життя не склалось, причиною розірвання шлюбних відносин стало те, що шлюбно-сімейні стосунки сторони не підтримують, спільне господарство не ведуть, при цьому зберегти сім'ю та відновити свої стосунки сторони не бажають. За змістом ст. 51 Конституції України та ст. 24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки і чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. З огляду на зазначене, суд дійшов висновку, що сім'я фактично розпалась та зберегти її неможливо, оскільки збереження сім'ї призведе до порушення інтересів кожного з подружжя, тому є наявні підстави для задоволення позову щодо розірвання шлюбу. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-06-13 00:00:00

Позивач звернулась до суду з позовною заявою про розірвання шлюбу та стягнення аліментів з [PERSON] на утримання сина. Свої вимоги позивач мотивує тим, що 25.06.2014 року між нею та відповідачем був укладений шлюб, який зареєстрований відділом реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Балтського районного управління юстиції в Одеській області, актовий\~ запис № 84. За час перебування в шлюбі, вони мають спільну дитину - сина [PERSON], [INFO]. Сімейні стосунки часом не склалися, вони не зійшлися характерами, тому фактично сім`я не існує, можливість її відновлення втрачена, разом вони не проживають. Дитина проживає разом з позивачем та перебуває на її утриманні. В звязку з цим позивач змушена звернутися до суду. Позивач\~ в судовому засіданні позовні вимоги підтримала та просила задовольнити. Відповідач в судовому засіданні проти задоволення позову не заперечував. Вислухавши сторін, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних\~ підстав. Судом встановлено, що відповідно до свідоцтва про шлюб серії І-ЖД №205127, виданого відділом реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Балтського районного управління юстиції в Одеській області, сторони зареєстрували шлюб, про що був зроблений актовий\~ запис № 84. За час перебування в шлюбі, вони мають спільну дитину - сина [PERSON]. Згідно копії свідоцтва про народження [PERSON], [INFO], серії І-ЖД № 414071, виданого відділом реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Балтського районного управління юстиції в Одеській області, батьком є відповідач по справі [PERSON]. Як пояснила позивач, сімейне життя між нею та відповідачем не склалось у звязку з тим, що мають різні погляди на сімейне життя. В теперішній час сторони разом не проживають, сімейних відносин не підтримують та відновлювати їх не мають наміру, не ведуть спільне господарство. Відповідно до ч. 2 ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Вирішуючи питання стосовно аліментів, суд виходить з того що за умовами ст. 180 СК України батьки зобовязані утримувати дитину до досягнення нею повноліття, що не виконується відповідачем. Згідно до ст. 182 СК України,при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров'я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 4) інші обставини, що мають істотне значення. Відповідно до ч. 2 ст. 182 СК України мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30 % прожиткового мінімуму встановленого для дитини відповідного віку, крім того в судовому засіданні відповідач не заперечував щодо обов'язку утримувати свого сина. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-11-24 00:00:00

Позивач звернулась до суду з позовною заявою про розірвання шлюбу та стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини. В обґрунтування позовних вимог щодо розірвання шлюбу вказала, що з відповідачем перебуває в зареєстрованому шлюбі з 02.06.2011 року, проте разом з чоловіком не проживає, спільного господарства сторони не ведуть. Припинення шлюбних стосунків сталося через різні погляди на сімейне життя, в результаті чого вони втратили почуття кохання та поваги один до одного. Зазначила, що від шлюбу з відповідачем вони мають неповнолітнього сина [PERSON], [INFO], якого просила залишити їй на виховання та на його утримання просила стягувати з відповідача аліменти в розмірі 1/4 всіх видів його заробітку (доходу) щомісячно. Позивач в судовому засіданні позовну заяву підтримала, просила задовольнити. Відповідач в судовому засіданні не заперечував щодо задоволення позову. Відповідно до ч.4 ст. 174 ЦПК України, при визнанні відповідачем позову, суд, за наявності для того законних підстав, ухвалює рішення про задоволення позову. Вислухавши сторони, дослідивши матеріали справи суд приходить до наступного висновку. Сторони перебувають в шлюбі, який зареєстрований відділом державної реєстрації актів цивільного стану Житомирського міського управління юстиції 02.06.2011 року, актовий запис № 603 (а.с. 5). Судом встановлено, що подружжя разом не проживає, подружжя не підтримує шлюбних стосунків, сторони спільного господарства не ведуть. Відповідно до ст. 24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. За таких обставин, оскільки ні позивач, ні відповідач не бажають зберегти сімю, суд вважає, що подальше спільне життя і збереження шлюбу суперечить інтересам сторін, що відповідно до ст. 112 Сімейного кодексу України є підставою для розірвання шлюбу. Сторони є батьками [PERSON], [INFO], що підтверджується свідоцтвом про народження (а.с.4). Відповідно до статті 180 Сімейного кодексу України батьки зобовязані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Способи виконання батьками цього обовязку визначаються за домовленістю між батьками. Домовленість сторін щодо виконання цього обовязку відсутня. Згідно з ч. 1 ст. 183 СК України \~ частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. З огляду на те, що відповідач не заперечує проти задоволення позову, суд задовольняє позовні вимоги в повному обсязі.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-11-09 00:00:00

Позивач звернулась до суду з позовною заявою про розірвання шлюбу та стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини. В обґрунтування позовних вимог щодо розірвання шлюбу вказала, що з відповідачем перебуває в зареєстрованому шлюбі з 04.10.2003 року, проте вони з чоловіком разом не проживають з 2013 року, спільного господарства не ведуть. Припинення шлюбних стосунків сталось через намір відповідача створити сім’ю з іншою жінкою. Зазначила, що від шлюбу з відповідачем вони мають неповнолітнього сина – [PERSON], [INFO], на його утримання просила стягувати з відповідача аліменти в розмірі ? частини всіх видів доходів щомісячно до досягнення ним повноліття. Сторони в судове засідання 10.11.2014 р. не з’явились. Позивач подала заяву про розгляд справи без її участі, позов підтримала в повному обсязі, просила його задоволити. Відповідач подав заяву про розгляд справи без його участі, проти розірвання шлюбу та стягнення аліментів не заперечував. Враховуючи, що в матеріалах справи зібрано достатньо доказів про взаємовідносини сторін, суд вважає за можливе розглянути справу у відсутності сторін на підставі вимог ст. ст. 158, 169 ЦПК України. Відповідно до ч.4 ст. 174 ЦПК України, при визнанні відповідачем позову, суд, за наявності для того законних підстав, ухвалює рішення про задоволення позову. Дослідивши матеріали справи, оцінивши докази в сукупності, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню, виходячи з наступного. Сторони перебувають в шлюбі, який зареєстрований Міським відділом реєстрації актів громадянського стану Житомирського обласного управління юстиції 04.10.2003 року, актовий запис № 1830 (а.с. 5). Судом встановлено, що подружжя разом не проживає з 2013 року, сім'я фактично розпалась, подружжя не підтримує шлюбних стосунків, спільного господарства не ведуть, чоловік має намір створити іншу сім’ю. Відповідно до ст. 24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. За таких обставин, оскільки ні позивач, ні відповідач не бажають зберегти сім’ю, суд вважає, що подальше спільне життя і збереження шлюбу суперечить інтересам сторін, що відповідно до ст. 112 Сімейного кодексу України є підставою для розірвання шлюбу. Сторони є батьками [PERSON], [INFO] року (а.с. 6). Відповідно до статті 180 Сімейного кодексу України батьки зобов’язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Способи виконання батьками цього обов’язку визначаються за домовленістю між батьками. Домовленість сторін щодо виконання цього обов’язку відсутня. Згідно з ч. 1 ст. 183 СК України частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. З огляду на те, що відповідач не заперечує проти задоволення позову, суд задовольняє позовні вимоги в повному обсязі. Згідно ст. 88 ЦПК України з відповідача підлягає стягненню на користь держави судовий збір в сумі 243,60 грн., а також на користь позивача сплачений судовий збір в сумі 243,60 грн.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-09-16 00:00:00

Позивач звернулась до суду з позовною заявою про розірвання шлюбу та стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини. В обгрунтування позовних вимог щодо розірвання шлюбу вказала, що з відповідачем перебуває в зареєстрованому шлюбі з 20.12.2006 року, проте на даний час вони з чоловіком разом не проживають, спільного господарства не ведуть. Припинення шлюбних стосунків сталося через різні погляди на сімейне життя. Зазначила, що від шлюбу з відповідачем вони мають неповнолітнього сина - [PERSON], [INFO], на його утримання просила стягувати з відповідача аліменти в розмірі ? частини всіх видів доходів щомісячно до досягнення ним повноліття. Вказала, що дитина проживає з нею, а батько добровільно кошти на утримання сина не надає. Сторони в судове засідання 17.09.2014 не з'явились. Позивач подала заяву про розгляд справи без її участі, позов підтримала в повному обсязі, просила його задоволити. Відповідач подав заяву про розгляд справи без його участі, проти розірвання шлюбу та стягнення аліментів не заперечував. Враховуючи, що в матеріалах справи зібрано достатньо доказів про взаємовідносини сторін, суд вважає за можливе розглянути справу у відсутності сторін на підставі вимог ст. ст. 158, 169 ЦПК України. Відповідно до ч.4 ст. 174 ЦПК України, при визнанні відповідачем позову, суд, за наявності для того законних підстав, ухвалює рішення про задоволення позову. Дослідивши матеріали справи, оцінивши докази в сукупності, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню, виходячи з наступного. Сторони перебувають в шлюбі, який зареєстрований Відділом реєстрації актів цивільного стану Житомирського міського управління юстиції 20.12.2006 року, актовий запис №2485 (а.с. 4). Судом встановлено, що подружжя разом не проживає, сім'я фактично розпалась, подружжя не підтримує шлюбних стосунків, спільного господарства не ведуть. Відповідно до ст. 24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. За таких обставин, оскільки ні позивач, ні відповідач не бажають зберегти шлюб, суд вважає, що подальше спільне життя і збереження шлюбу суперечить інтересам сторін, що відповідно до ст. 112 Сімейного кодексу України є підставою для розірвання шлюбу. Сторони є батьками [PERSON], [INFO] (а.с. 6). Відповідно до статті 180 Сімейного кодексу України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Способи виконання батьками цього обов'язку визначаються за домовленістю між батьками. Домовленість сторін щодо виконання цього обов'язку відсутня. Згідно з ч. 1 ст. 183 СК України частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. З огляду на те, що відповідач не заперечує проти задоволення позову, суд задовольняє позовні вимоги в повному обсязі. Згідно ст. 88 ЦПК України з відповідача підлягає стягненню на користь держави судовий збір в сумі 243,60 грн.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-06-01 00:00:00

Позивач звернулась до суду з позовною заявою про стягнення аліментів, в якій вказала, в якій вказала, що з 26 травня 2012 року перебуває в зареєстрованому шлюбі з відповідачем. З січня 2013 року подружжя спільно не мешкає. Від шлюбу мають малолітню дитину [PERSON], [INFO]. На даний час позивач не отримує від відповідача матеріальної підтримки. Просить суд стягнути з відповідача на її користь аліменти на дитину. В судове засідання позивач [PERSON] не з'явилась, надала суду заяву про розгляд справи у її відсутність. На позовних вимогах наполягає у повному обсязі. Не заперечувала проти винесення заочного рішення. В судове засідання відповідач не з'явився, будучи належним чином повідомленим про день слухання справи. Згідно ст.ст. 169, 224 ЦПК України суд вважає можливим розглянути справу у порядку заочного провадження у відсутність відповідача з дотриманням вимог, встановлених законом, за згодою позивача на розгляд справи в порядку заочного провадження. Суд, вивчивши матеріали справи, законодавство, що регулює дані правовідносини, дійшов висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що згідно свідоцтва про шлюб [NUMBER], виданого 26.05.2012 року відділом державної реєстрації актів цивільного стану Авдіївського міського управління юстиції у Донецькій області, сторони перебувають з 26.05.2012 року у зареєстрованому шлюбі, актовий запис № 65. Відповідно до свідоцтва про народження [NUMBER], виданого 12.07.2007 року відділом реєстрації актів цивільного стану Авдіївського міського управління юстиції у Донецькій області, актовий запис № 187, [PERSON] народився [INFO], його батьками є [PERSON] та [PERSON]. На підставі ст. 180 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно зі ст.181 СК України, рішенням суду, кошти на утримання дитини присуджуються у частці від доходу її матері чи батька. Відповідно до ст.182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує стан здоров'я та матеріальний стан як дитини, так і платника аліментів, та інші обставини, що мають істотне значення. Судом встановлено, що відповідач має неповнолітню дитину і має змогу виплачувати аліменти на її утримання. Інших утриманців відповідач не має. Суд вважає, що слід стягнути з відповідача аліменти на утримання дитини у частковому співвідношенні до його заробітку у розмірі 1/4 частини всіх видів доходів. За таких обставин суд дійшов висновку, що позовні вимоги є обґрунтованими і позов про стягнення аліментів на утримання дитини підлягає задоволенню. На підставі ст.ст. 180-183, 191 СК України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-05-04 00:00:00

Позивач звернулась до суду з позовною заявою про стягнення аліментів з відповідача на утримання неповнолітньої дочки [PERSON], [INFO], яка проживає разом з нею та знаходиться на її утриманні. Відповідач матеріальну допомогу на утримання дитини не надає. На підставі чого позивач просить стягнути з відповідача на її користь на утримання неповнолітньої дитини аліменти в розмірі 1/6 частини всіх видів його заробітку, але не менше ніж 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, до повноліття дитини. В судове засідання позивач не з'явилася, надала заяву про розгляд справи у її відсутність, підтримавши позовні вимоги, не заперечуючи проти заочного розгляду справи. В судове засідання відповідач не з'явився, про явку до суду був повідомлений належним чином. Суд у відповідності до ст. 225 ЦПК України, ухвалив про заочний розгляд справи. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Згідно із ст. 180 Сімейного Кодексу України, батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.. Згідно із ст. 181 Сімейного Кодексу України, за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Згідно із ст. 182 ч.2 Сімейного Кодексу України, мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Судом встановлено, що відповідач дійсно є батьком неповнолітньої [PERSON], [INFO], що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER], актовий запис №69 (а.с.3), яка проживає з позивачем, що підтверджується довідкою комітету мікрорайону «Шахта ім. Челюскінців» (а.с.4), матеріальну допомогу на утримання доньки відповідач не надає, але спроможний таку допомогу надавати, що є підставою для задоволення позову та стягнення аліментів. Згідно із ст. 88 ЦПК України, ЗУ «Про державне мито» з відповідача в прибуток держави слід стягнути судовий збір в розмірі 243 грн. 60 коп.. На підставі викладеного,

Outcome: approved