Jurisdiction: civil
Date: 2021-10-27 00:00:00

Позивач звернувся з позовом і просить стягнути з відповідача заборгованість за кредитним договором у розмірі 14 922,91 грн. Посилається в позові на те, що 12.02.2018 року між банком та відповідачем був укладений договір про споживчий кредит №06-099 на умовах якого позивач надав, а відповідач отримав суму кредиту в розмірі 22 000,00 грн. на строк 60 місяців з терміном остаточного погашення не пізніше 11 лютого 2023 року, якщо інший строк не буде встановлено згідно з умовами цього договору. Кредитний договір діє до повного виконання клієнтом всіх грошових зобов`язань за Кредитним договором. Перебіг строку кредитування починається з дати надання Банком Клієнту Кредиту. У зв`язку з неналежним виконанням відповідачем своїх зобов`язань станом на 06.07.2020 року виникла заборгованість в розмірі 14 922,91 грн., яка складається з: - 12 733,46 грн. - загальна сума простроченого кредиту (основного боргу); - 2 159,27 грн. - загальна сума прострочених нарахованих процентів; - 3,86 грн. - пеня; - 0,80 грн. - загальна сума інфляційних витрат від прострочених сум основного кредиту; - 1,85 грн. - загальна сума інфляційних витрат від нарахованих та несплачених процентів; - 16,20 грн. - загальна сума 3% річних на суму простроченого кредиту; - 7,47 грн. - загальна сума 3% річних на суму нарахованих та несплачених процентів. Виходячи з цього, невиконання відповідачем умов договору, просить задовольнити позов. 10.09.2020 згідно протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями цивільну справу було передано до провадження головуючому судді Букіній О.М. Ухвалою суду від 21.09.2020 року в справі було відкрито провадження за правилами спрощеного позовного провадження без виклику сторін. Сторонам було направлено копію ухвали про відкриття провадження, відповідачу копію позовної заяви з додатками. 20.11.2020 направлений відповідачу пакет документів було вручено особисто (а.с.31). У встановлений ухвалою суду від 21.09.2020 строк відповідачем відзиву на позовну заяву не подано. Оскільки розгляд справи відбувається в порядку спрощеного провадження без повідомлення учасників справи, особи, які беруть участь у справі, не викликались. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку про задоволення вимог позивача, виходячи з наступного. Відповідно до ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа /кредитодавець/ зобов`язується надати грошові кошти/кредит/ позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Встановлено, що 12.02.2018 року між банком та відповідачем був укладений договір про споживчий кредит №06-099 на умовах якого позивач надав, а відповідач отримав суму кредиту в розмірі 22 000,00 грн. на строк 60 місяців з терміном остаточного погашення не пізніше 11 лютого 2023 року, якщо інший строк не буде встановлено згідно з умовами цього договору. (а.с. 12-16). Відповідно до умов Кредитного договору банк відкрив відповідачу поточний рахунок № [NUMBER] для здійснення розрахунково-касового обслуговування Позичальника, в тому числі для видачі та обслуговування Кредиту та встановив за погодженням з відповідачем на вказаний рахунок кредит у сумі 22 000,00 грн. З розрахунку позивача вбачається, що у зв`язку з неналежним виконанням відповідачем своїх зобов`язань станом на 06.07.2020 року виникла заборгованість в розмірі 14 922,91 грн., яка складається з: - 12 733,46 грн. - загальна сума простроченого кредиту (основного боргу); - 2 159,27 грн. - загальна сума прострочених нарахованих процентів; - 3,86 грн. - пеня; - 0,80 грн. - загальна сума інфляційних витрат від прострочених сум основного кредиту; - 1,85 грн. - загальна сума інфляційних витрат від нарахованих та несплачених процентів; - 16,20 грн. - загальна сума 3% річних на суму простроченого кредиту; - 7,47 грн. - загальна сума 3% річних на суму нарахованих та несплачених процентів. Судом встановлено, що АТ «Державний ощадний банк України» свої зобов`язання за умовами договору виконав у повному обсязі, у свою чергу відповідач ухиляється від виконання зобов`язання, кредит та проценти за користування кредитними коштами не сплачує. Цивільний кодекс України у ст. ст. 3, 6, 203, 626, 627 визначає загальні засади цивільного законодавства, зокрема поняття договору і свободи договору та формулює загальні вимоги до договорів як різновиду правочинів (вільне волевиявлення учасника правочину). Відповідно до ч. 1 ст. 626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Згідно з ч. 1 ст. 628 ЦК України зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Уклавши даний договір на умовах, викладених у ньому, відповідач тим самим засвідчив свою згоду та взяв на себе зобов`язання виконувати умови, які були в ньому закріплені. Відповідно до ст. 629 ЦК України договір є обов`язковим до виконання сторонами. Згідно зі ст. 525 ЦК України одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. За правилами ст. 611 ЦК України в разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом. Згідно з ч.ч. 1, 3 ст. 549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання. Відповідно до ч. 2 ст. 551 ЦК України якщо предметом неустойки є грошова сума, її розмір встановлюється договором або актом цивільного законодавства. Умовами договору встановлено, що в разі порушення строку сплати платежів за Кредитним договором відповідач зобов`язаний сплатити пеню та проценти за користування коштами. Згідно із ч. 2 ст. 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. За змістом цієї норми закону нарахування інфляційних втрат на суму боргу та трьох процентів річних входять до складу грошового зобов`язання і є особливою мірою відповідальності боржника за прострочення грошового зобов`язання, оскільки виступають способом захисту майнового права та інтересу, який полягає у відшкодуванні матеріальних втрат кредитора від знецінення грошових коштів унаслідок інфляційних процесів та отриманні компенсації (плати) від боржника за користування утримуваними грошовими коштами, належними до сплати кредиторові. Така ж правова позиція висловлена в постанові Верховного Суду України від 30 березня 2016 року в справі № 6-2168цс15. Враховуючи викладене вище, неналежне виконання відповідачем умов договору, суд вважає вимоги позивача обґрунтованими. Відповідно до ч.1 ст. 141 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягає стягненню судовий збір в розмірі 2 102,00 грн.

Outcome: approved