Jurisdiction: civil
Date: 2018-04-10 00:00:00

Позивач звернулась до суду з зазначеним позовом, обґрунтовуючи свої вимоги тим, що 07.02.2015 року вона зареєструвала шлюб з відповідачем [PERSON] Від шлюбу в них народилась донька [PERSON], [INFO]. Дитині повинен бути забезпечений належний рівень життя необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Такий належний рівень позивач не може забезпечити в повному обсязі, тому відповідач [PERSON], як батько дитини, який є здоровим та працездатним чоловіком може та зобовязаний сплачувати аліменти на дитину, а також на дружину до досягнення дитиною трьох років. Крім того, рішенням суду з відповідача [PERSON] було стягнуто щомісячно на користь матері [PERSON] на утримання доньки [PERSON]., [INFO], у розмірі ? частини з усіх видів заробітку (доходу) відповідача, але не менше 30 % прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку до її повноліття. При цьому, на теперішній час у відповідача змінився сімейний стан, а саме укладено шлюб, від якого народилась друга дитина, що потребує утримання, а також вона як дружина, що здійснює догляд за дитиною у віці до трьох років, також потребує утримання. У звязку з вищевикладеним, позивач просить: - стягнути з відповідача на її користь аліменти на утримання неповнолітньої доньки [PERSON], [INFO], в розмірі 1/6 частини від заробітку (доходу) відповідача щомісячно, але не менше 50 % від прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, починаючи від предявлення цього позову і до досягнення дитиною повноліття; - стягнути з відповідача на її користь аліменти на своє утримання в розмірі 1/6 частини від заробітку відповідача щомісячно до досягнення дитиною трьох років; - зменшити розмір аліментів, стягнутих з [PERSON] згідно з рішенням Центрально-Міського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 19.07.2013 року в цивільній справі № 216/5184/13-ц на користь [PERSON] на утримання дитини [PERSON], [INFO], з 1/4 частини з усіх видів його заробітку (доходу) до 1/6 частини від заробітку (доходу) відповідача щомісячно, але не менше 50 % від прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, починаючи від предявлення цього позову і до досягнення дитиною повноліття. Ухвалою суду від 15 січня 2018 року було відкрито провадження у справі та призначено до розгляду в порядку загального позовного провадження. Позивач у судове засідання не зявилась, надала суду заяву в якій просила суд справу розглянути за її відсутності, позовні вимоги підтримала повністю. Відповідач [PERSON] у судове засідання не зявився, про дату, час і місце судового розгляду був повідомлений належним чином, надав до суду відзив на позовну заяву, в якому вимоги [PERSON] визнав у повному обсязі та просив їх задовольнити. Відповідач [PERSON] у судове засідання не зявилась, про час та місце розгляду справи повідомлялась належним чином, причини своєї неявки суду не повідомила. Відповідно до вимог ч. 3 ст. 200 ЦПК України за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Відповідно до ч. 2\~ст. 247 ЦПК України\~у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши письмові докази в справі, суд прийшов до висновку, що позов підлягає частковому задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що згідно зі свідоцтва про шлюб серії [NUMBER], актовий запис № 52 (а.с.5) 07 лютого 2015 року позивач та [PERSON] зареєстрували шлюб. Відповідно до свідоцтва про народження серії [NUMBER], актовий запис № 435 (а.с. 6), [INFO] в них народилась донька [PERSON]. Батьком дитини записаний відповідач по справі. Позивач на теперішній час не працює, доглядає за малолітньою дитиною до досягнення нею трьох років, не має ніяких доходів крім соціальних виплат на дитину (а.с 8). Відповідно до частини 2\~статті 84 Сімейного кодексу України, дружина, з якою проживає дитина, має право на утримання від чоловіка - батька дитини до досягнення дитиною трьох років. Згідно ч.2\~ст.75 СК України\~право на утримання (аліменти) має той із подружжя, який є непрацездатним, потребує матеріальної допомоги, за умови, що другий із подружжя може надавати матеріальну допомогу. Відповідно до частини 4\~статті 84 Сімейного Кодексу України, право на утримання вагітна дружина, а також дружина, з якою проживає дитина, має незалежно від того, чи вона працює, та незалежно від її матеріального становища, за умови, що чоловік може надавати матеріальну допомогу. Також, відповідно до ч.ч.1,2 ст.27 Конвенції ООН про права дитини від 20.11.1989 року, яка ратифікована постановою Верховної Ради України №789ХІІ (78912) від 27.02.1991 року та набула чинності для України 27.09.1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Згідно\~ст.141 Сімейного кодексу України, мати, батько мають рівні права та обов'язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов'язків щодо дитини. Статтею 180 Сімейного кодексу України\~визначено, що батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення\~\~нею повноліття. Частиною 3 статті 181 СК України визначено, що за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Відповідно до ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров'я та матеріальне становище дитини; стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. \~У відповідності до положень ч.1 ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує стан здоров'я та матеріальне становище дитини; стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. На підставі вищевикладеного, враховуючи, що відповідач [PERSON] є здоровою, працездатною особою, приймаючи до уваги визнання ним позову, суд вважає за необхідне визначити розмір аліментів на утримання дитини 1/6 частини з усіх видів його заробітку (доходу) до досягнення донькою повноліття, але не менше, ніж 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, а також на утримання дружини до досягнення дитиною трьох років у розмірі 1/6 частини, оскільки саме такий розмір призначених аліментів буде виправданий дійсними потребами, обумовлений фактичними обставинами справи та сприятиме меті зобов'язання щодо утримання. Щодо вимог про зменшення розміру аліментів, стягнутих на користь відповідача [PERSON] суд приходить до наступних висновків. Згідно з рішенням Центрально-Міського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 19.07.2013 року (а.с. 10) вбачається, що з [PERSON], [INFO], уродженця міста Кривого Рогу Дніпропетровської області, працюючого ПАТ «АрселорМітал Кривий Ріг» начальником зміни виробничого відділу РУ «НКГЗК», \~ІПН [NUMBER], \~зареєстрованого за адресою: [ADDRESS], присуджено до щомісячного стягнення на користь [PERSON], [INFO], що зареєстрована та мешкає за адресою: \~[ADDRESS], \~\~аліменти на утримання дочки [PERSON] [INFO] \~у розмірі 1/4 частини з усіх видів заробітку (доходів) відповідача, але не менше 30 відсотків прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку до її повноліття, починаючи стягнення з \~11.07.2013 року. У відповідності до ч.1ст. 192 СК України розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів, у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров'я когось з них. В п. 23 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 3 від 15 травня 2006 року «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» передбачено, що відповідно до ст.192 СК України розмір аліментів, визначений судовим рішенням або за домовленістю між батьками, суд може змінити за позовом платника або одержувача аліментів у зв'язку зі зміною матеріального чи сімейного стану, погіршення чи поліпшення здоров'я когось із них. У новому розмірі аліменти сплачуються з дня набрання рішенням законної сили. Особа, яка сплачує аліменти - платник аліментів, вправі звернутися до суду з позовом про зменшення розміру аліментів на дитину у тих випадках, коли погіршилося його матеріальне становище, сімейний стан чи стан його здоров'я або ж покращилося матеріальне становище, сімейний стан чи стан здоров'я одержувача аліментів. З аналізу даних правових норм вбачається, що з вимогою про зменшення розміру аліментів, має право звернутися платник або одержувач аліментів. В даному випадку це відповідачі [PERSON] та [PERSON], які вищевказаних вимог не заявляли та до суду не звертались. У звязку з чим, підстав для задоволення вимоги [PERSON] про зменшення розміру сплачуваних [PERSON] аліментів на користь [PERSON] судом не вбачається. Крім того, відповідно до ст.141 ЦПК України, у зв'язку із частковим задоволенням позовних вимог на користь позивача, якого звільнено від сплати судового збору на підставі п. 3 ч. 1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір», підлягає стягненню з відповідача на користь держави судовий збір в розмірі 1409,60 грн.

Outcome: partial