Jurisdiction: civil
Date: 2018-05-30 00:00:00

Позивач звернулась до суду з позовом, в якому просила стягнути з відповідача матеріальну шкоду, заподіяну внаслідок залиття, що сталося з 16 на 17 січня 2018 року, у розмірі 32150 грн., а також 3000 грн. моральної шкоди. Обґрунтовуючи позовні вимоги, зазначила про те, що є власником квартири [ADDRESS]. У ніч з 16 на 17 січня 2018 року сталося залиття з вини власника квартири № 18 у тому ж будинку, яким є відповідач. Внаслідок залиття позивачу завдано шкоду у розмірі 32150 грн., а також моральну шкоду у розмірі 3 000 грн. Ухвалою судді Голосіївського районного суду м. Києва від 02.04.2018 року відкрито провадження у справі, справу призначено до розгляду в порядку загального позовного провадження у підготовче судове засідання 08.05.2018 року. Ухвалою Голосіївського районного суду м. Києва від 08.05.2018 року справу призначено до судового розгляду 31.05.2018 року. У судове засідання позивач подала заяву, в якій підтримала позовні вимоги, просила постановити заочне рішення по суті спору. Від відповідача відзив на позов не надійшов, клопотань, заяв процесуального характеру від учасників справи також не надійшло. Судова повістка відповідачу направлялись за її зареєстрованим у встановленому порядку місцем проживання, але повернулась до суду за закінченням терміну зберігання. Відповідно до вимог ст. 280 ЦПК України суд може ухвалити заочне рішення у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений про дату, час та місце судового засідання, та не з'явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин, не подав відзив, а позивач не заперечує проти такого вирішення справи. За таких обставин суд, враховуючи вимоги ст. 280 ЦПК України, вважав за можливе розглянути справу без участі відповідача та ухвалити по справі заочне рішення. Дослідивши матеріали справи суд вважає позов таким, що підлягає задоволенню, виходячи з наступного. Позивач [PERSON] є співвласником квартири [ADDRESS], що стверджується копією свідоцтва про право власності на житло № 4999 від 01.10.1994 року. Згідно технічного паспорта на квартиру [ADDRESS], вказана квартира складається з двох кімнат, площею 15,7 кв.м., 14,7 кв.м., кухні, площею 7,1 кв.м., ванної кімнати, площею 2,8 кв.м., вбиральні, площею 1,3 кв.м., коридору, площею 7,9 кв.м. У ніч з 16 на 17 січня 2018 року сталося залиття квартири [ADDRESS], що належить позивачу. Відповідно до п. 2.3.6 Правил утримання жилих будинків та прибудинкових територій, затверджених Наказом Державного комітету з питань житлово-комунального господарства від 17.05.2005 № 76 «Про затвердження Правил утримання жилих будинків та прибудинкових територій» у разі залиття, аварії квартир складається відповідний акт, форма якого передбачена додатком № 4. Згідно Додатку № 4 в акті повинні бути відображені: дата складання акту (число, місяць, рік); прізвища, ініціали та займані посади членів комісії; прізвище, ім'я, по батькові власника (наймача, орендаря) квартири, що зазнала шкоди; адреса квартири, поверх, форма власності; прізвище, ім'я, по батькові власника (наймача, орендаря) квартири, з вини якого сталося залиття; адреса квартири, поверх, форма власності; характер залиття та його причини; завдана матеріальна шкода (обсяги необхідного ремонту приміщень квартири, перелік пошкоджених внаслідок залиття речей та їх орієнтовна вартість); висновок комісії щодо встановлення вини особи, що вчинила залиття. Згідно акту про залиття, складеного 19.01.2018 року та затвердженого начальником «ЖЕД-105». Як вбачається з акту від 19.01.2018 року, він за формою та змістом відповідає вимогам вказаного додатку № 4. Згідно вказаного акту, причиною залиття квартири № 15 є халатне користування сантехнічними приладами власником квартири № 18 [PERSON] За результатами обстеження квартири № 2 встановлено, в кухні на стелі спостерігається пляма від залиття та відставання шпалер, площею 2 кв.м. На стіні, яка межує із сусідньою квартирою, спостерігається пляма від залиття та відставання шпалер, площею 1,5 кв.м. В антресолі кухні на стелі спостерігається пляма від залиття, площею 1,2 кв.м. Стелю побілено водоемульсійною фарбою. В ванній кімнаті на стіні, яка межує з сусідньою квартирою, спостерігається пляма від залиття та відставання шпалер, загальною площею 1,5 кв.м. В антресолі ванної кімнати на стіні та на стелі спостерігається пляма від залиття, площею 1 кв.м. Стіни та стелю пофарбовано водоемульсійною фарбою. В житловій кімнаті на стелі з ліпнини спостерігається пляма від залиття, площею 2 кв.м. з відставанням опоряджувального шару. На стіні, яка межує з коридором, спостерігається пляма від залиття та відставання шпалер, площею 0,8 кв.м. Відповідно до ст. 151 ЖК України громадяни, які мають в приватній власності жилий будинок (квартиру), зобов'язані забезпечувати його схоронність, проводити за свій рахунок поточний і капітальний ремонт. Відповідно до ч.3 ст.386 ЦК України власник, права якого порушені, має право на відшкодування завданої йому майнової та моральної шкоди. Відповідно до частин 1 та 2 ст.1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Особа, яка завдала шкоди, звільняється від її відшкодування, якщо вона доведе, що шкоди завдано не з її вини. Відповідно до ст.1192 ЦК України з урахуванням обставин справи суд за вибором потерпілого може зобов'язати особу, яка завдала шкоди майну, відшкодувати її в натурі (передати річ того ж роду і такої ж якості, полагодити пошкоджену річ тощо) або відшкодувати завдані збитки у повному обсязі. Розмір збитків, що підлягають відшкодуванню потерпілому, визначається відповідно до реальної вартості втраченого майна на момент розгляду справи або виконання робіт, необхідних для відновлення пошкодженої речі. Таким чином, цивільне законодавства в деліктних зобов'язаннях передбачає презумпцію вини, та, якщо в процесі розгляду справи зазначена презумпція не спростована, то вона є юридичною підставою для висновку про наявність вини заподіювача шкоди. Виходячи із визначених цивільним процесуальним законом принципів змагальності й диспозитивності цивільного процесу, саме на відповідача покладається обов'язок доведення відсутності його вини в завданні шкоди позивачу. Законодавством установлено, що відшкодування шкоди полягає у відшкодуванні затрат, необхідних для приведення пошкодженої речі у її попередній стан та у компенсації супутніх витрат, необхідних для такого відновлення. Враховуючи, що причиною залиття належної позивачу квартири № 15 стало халатне користування сантехнічними приладами власником квартири № 18 відповідачем [PERSON],а тому відповідач в силу закону має нести відповідальність за спричинену шкоду, в зв'язку з чим суд надходить до висновку про обґрунтованість позовних вимог. Доказів того, що залиття належної позивачам квартири, відбулося з вини інших осіб та як наслідок відповідальність за спричинену шкоду має бути покладена не на відповідача, суду не надано. В частині позовних вимог про відшкодування моральної шкоди у розмірі 3 000 грн., суд зазначає наступне. Відповідно до ст. 23 ЦК України особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода полягає у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв'язку із пошкодженням її майна. Згідно з ч. 1 ст. 1167 ЦК України моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка завдала, за наявності її вини. У відповідності з роз'ясненнями, викладеними у п.9 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 31.03.1995 №4 «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди», при визначенні розміру відшкодування моральної шкоди суд приймає до уваги стан здоров'я потерпілого, тяжкість вимушених змін у його житті, ступінь зниження престижу, ділової репутації, час та зусилля необхідні для відновлення попереднього стану. При цьому суд має виходити з засад розумності, виваженості та справедливості. Визначаючи розмір моральної шкоди, заподіяної діями відповідача, суд виходить з того, що залиття квартири позивача завдало їй негативних емоцій та переживань щодо пошкодження майна та неможливості нормального користування ним і в свою чергу призвело до душевних страждань позивача, порушення її звичного способу життя. Враховуючи конкретні обставини справи, розмір, тривалість та характер заподіяних моральних страждань й виходячи із засад розумності й справедливості, суд надходить до висновку про стягнення з відповідача моральної шкоди у розмірі 3 000 грн. З урахуванням задоволення позову та відповідно до ст. 141 ЦПК України, стягненню з відповідача також сплачена позивачем при зверненні до суду грошова сума судового збору. На підставі викладеного,

Outcome: approved