Jurisdiction: civil
Date: 2017-01-23 00:00:00

Позивач звернулась до суду з позовом до відповідача про захист прав споживача, в якому просила розірвати договір на виготовлення та постачання м`яких меблів від 06.08.2014 року, укладений між [PERSON] та фізичною особою-підприємцем [PERSON], стягнути з відповідача на користь позивача 16 000 грн., з який 8 000 грн. завдатку, що підлягає поверненню та 8 000 грн. - додаткова сума у розмірі завдатку, 128 160 грн. пені та 5 000 грн. моральної шкоди. Позовні вимоги обґрунтовувала тим, 06.08.2014 року між нею та відповідачем було укладено договір на виготовлення м`яких меблів, за яким відповідач, як виконавець, зобов'язався виготовити та поставити за обумовленою адресою м`який куточок, загальною вартістю робіт у сумі 16000 грн., з яких 8 000 грн. нею було сплачено завдатку, строком виконання замовлення та поставки до 06.11.2014 року. Однак, у визначений термін договір не був виконаний. Після численних продовжень строку, у телефонних перемовинам, сторонами було узгоджено термін поставки меблів 10.05.2015 року. До цього часу відповідач свої зобов'язання за договором не виконав, телефонний зв`язок з ним втрачено, отриманий завдаток не повернув, та прострочив виконання договору. Позивач [PERSON] в судовому засіданні свої вимоги підтримала, просила їх задовольнити, проти винесення заочного рішення не заперечувала. Відповідач фізична особа-підприємець [PERSON] в судове засідання не з'явився, про час та місце розгляду справи повідомлявся судом належним чином (а.с.48-49), з заявами чи клопотаннями про неможливість розгляду справи у його відсутність до суду не звертався. Враховуючи викладене, суд вважає за можливе провести заочний порядок розгляду даної цивільної справи. Заслухавши позивача, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає частковому задоволенню з наступних підстав. Суд в межах заявлених позовних вимог та наданих доказів по справі встановив наступні факти та правовідносини. Статтею 4 Закону України «Про захист прав споживачів» споживачі під час придбання, замовлення або використання продукції, яка реалізується на території України, для задоволення своїх особистих потреб мають право на: 1) захист своїх прав державою; 2) належну якість продукції та обслуговування; 3) безпеку продукції; 4) необхідну, доступну, достовірну та своєчасну інформацію про продукцію, її кількість, якість, асортимент, а також про її виробника (виконавця, продавця); 5) відшкодування майнової та моральної шкоди, завданої внаслідок недоліків продукції (дефекту в продукції), відповідно до закону; 6) звернення до суду та інших уповноважених державних органів за захистом порушених прав; 7) об'єднання в громадські організації споживачів (об'єднання споживачів). Відповідно до ч. 7 ст. 1 Закону України «Про захист прав споживачів» договір - усний чи письмовий правочин між споживачем і продавцем (виконавцем) про якість, терміни, ціну та інші умови, за яких реалізується продукція. Підтвердження вчинення усного правочину оформляється квитанцією, товарним чи касовим чеком, квитком, талоном або іншими документами (далі - розрахунковий документ). Згідно ч.1 ст.525, 526, 530 ЦК України зобов'язання мають виконуватися належним чином та у встановлений строк. Одностороння відмова від виконання зобов'язань не допускається . У відповідності до ст.610 ЦК України порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання. 06.08.2014 року між позивачем [PERSON] та фізичною особою-підприємцем [PERSON] було укладено договір на виготовлення м`яких меблів, за яким відповідач, як виконавець, зобов'язався виготовити та поставити за обумовленою адресою м`який куточок, загальною вартістю робіт у сумі 16000 грн., з яких 8 000 грн. позивачем було сплачено завдатку, строком виконання замовлення та поставки до 06.11.2014 року. (а.с.4-7). Згідно розписки відповідач від позивача отримав 50% - 8 000 грн. в завдатку (а.с.7). У встановлений договором строк відповідач свого зобов'язання не виконав, тому станом на 31.07.2015 року ним прострочено виконання умов договору. Згідно ст.16, 22 Цивільного кодексу України, одним із способів захисту цивільних прав та інтересів є відшкодування збитків та інші способи відшкодування майнової шкоди; при цьому збитками є: втрати, яких особа зазнала у зв'язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки); доходи, які особа могла б реально одержати за звичайних обставин, якби її право не було порушене (упущена вигода). Відповідно до п.2 ч.1 ст.571 ЦК України, якщо порушення зобов`язання сталося з вини кредитора, він зобов`язаний повернути боржникові завдаток та додатково сплатити суму у розмірі завдатку або його вартості. Частиною 5 ст.10 Закону України «Про захист прав споживачів» встановлено, що у разі коли виконавець не може виконати (прострочує виконання) роботу (надання послуги) згідно з договором, за кожний день (кожну годину, якщо тривалість виконання визначено у годинах) прострочення споживачеві сплачується пеня у розмірі трьох відсотків вартості роботи (послуги), якщо інше не передбачено законодавством. Відповідач ФО-П [PERSON] станом на 31.07.2015 року, порушив умови договору, таким чином пеня за період з 06.11.2014 року по 31.07.2015 року становить 128 160 грн., виходячи з розрахунку (16 000 грн. (вартість товару) х 3% = 480 грн. (пеня за один день прострочення); 480 грн. х 267 днів прострочення = 128 160 грн.). Відповідно до ч.1, 2 ст.651 ЦК України розірвання договору допускається лише за згодою сторін, якщо інше не встановлено договором або законом; договір може бути розірвано за рішенням суду на вимогу однієї із сторін у разі істотного порушення договору другою стороною та в інших випадках, встановлених договором або законом. Істотним є таке порушення стороною договору, коли внаслідок завданої цим шкоди друга сторона значною мірою позбавляється того, на що вона розраховувала при укладенні договору. Відповідно до ст. 60 ЦПК України кожна особа зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень. Оскільки відповідач ФО-П [PERSON] уклав з позивачем [PERSON] договір на виготовлення м`яких меблів від 06.08.2014 року та на виконання робіт отримав від позивача завдаток в сумі 8 000 грн., тобто позивач з свого боку виконала умови договору, а сам відповідач у свою чергу неналежним чином виконував свої зобов'язання по вказаному договору, тому вказаний договір необхідно розірвати та стягнути з відповідача на користь позивача суму завдатку, в розмірі 8 000 грн., грошові кошти у розмірі завдатку, що передбачено ст. 571 ЦК України, та 128 160 грн. пені. За приписами ст. 1167 ЦК України моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини, крім випадків, встановлених частиною другою цієї статті. Оскільки вимога позивача про стягнення з відповідача моральної шкоди в розмірі 5 000 грн. не знайшла свого підтвердження в судовому засіданні, тому у її задоволенні необхідно відмовити. Згідно ст.88 ЦПК України оскільки позов задоволено частково, а позивач при зверненні до суду була звільнена від сплати судового збору, тому з відповідача необхідно стягнути 1 441,60 грн. судового збору. На підставі викладеного та

Outcome: partial