Jurisdiction: civil
Date: 2017-11-01 00:00:00

Позивач звернулась до суду з позовною заявою до відповідача, третіх осіб про визнання права власності на спадкове майно, в якій зазначає, що 05 липня 2015 року помер її чоловік [PERSON]. Після його смерті залишилася спадщина, в склад якої входить: земельна ділянка, яка розташована в м. Тернівка Дніпропетровської області по вул. Ленінградській (Спаській) під № 14. Вона, як спадкоємець першої черги, звернулася до державної нотаріальної контори з заявою про прийняття спадщини після смерті її чоловіка, однак державним нотаріусом Тернівської державної нотаріальної контори 02 березня 2016 року винесена постанова про відмову вчинити нотаріальну дію, якою їй було відмовлено у видачі свідоцтва про права на спадщину за законом після смерті чоловіка [PERSON] на земельну ділянку, яка розташована по вул. Ленінградській (Спаській) № 14, в м. Тернівка Дніпропетровської області, з підстави відсутності у неї правовстановлюючих документів, які відповідно до вимог ст. 334 ЦК України пройшли державну реєстрацію та відділ Держземагенства у Павлоградському районі на запит нотаріальної контори не надав Витяг з державного земельного кадастру. При цьому нотаріус розяснила, що перешкоду в оформленні права на спадщину за законом в теперішній час можливо усунути тільки шляхом звернення до суду з позовом про визнання права власності на спадкове майно. Відсутність правовстановлюючих документів на спадкове майно позбавляє її можливості реалізувати своє право на отримання спадщини. На момент смерті спадкодавця [PERSON], вона проживала разом з ним. 01.02.2016 року їй видано свідоцтво про право на спадщину за законом на автомобіль та грошові вклади померлого, що є доказом заведення спадкової справи після померлого чоловіка та доказом того, що вона є єдиним спадкоємцем майна померлого. Належність її чоловіку на праві власності зазначеної земельної ділянки підтверджується копією договору купівлі продажу земельної ділянки від 09.10.2016 року, зареєстрованого в реєстрі під № 3884, довідкою відділу архітектури та містобудування від 16.03.2016 року № 46. Вона вважає, що прийняла спадщину померлого чоловіка, але не оформила своє право на спадщину через відсутність у неї оригінала правовстановлюючого документу, який пройшов державну реєстрацію, що нині є перешкодою у оформлені нею свого права на спадщину через нотаріальні органи, внаслідок чого нотаріусом відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину. У звязку з чим, позивач просить суд визнати за нею право власності на земельну ділянку площею 0,1000 га для будівництва та обслуговування житлового будинку, розташовану за адресою: Дніпропетровська область, м. Тернівка, вул. Ленінградська (Спаська), 14, в порядку спадкування за законом після смерті чоловіка [PERSON], померлого 05 липня 2015 року. Представник позивача - адвокат [PERSON] у судове засідання не з'явилася, однак надала до суду письмову заяву, в якій просила розглянути справу без її участі та участі позивача, позовні вимоги підтримують повністю, не заперечують проти винесення заочного рішення (а.с. 50). Представник відповідача Тернівської міської ради Дніпропетровської області [PERSON] у судове засідання не з'явилася, але надала до суду письмову заяву, в якій зазначила, що проти позову не заперечує, покладається на рішення суду, просить розглянути справу без участі представника (а.с. 18). Представник третьої особи Управління держгеокадастру у Павлоградському районі Дніпропетровської області [PERSON] в судове засідання не з'явилася, однак подала до суду письмову заяву про розгляд справи без участі представника відділу, не заперечує проти задоволення позову, просила долучити до матеріалів справи державний акт на право приватної власності на землю серії ДП на імя [PERSON] (а.с. 65-66). Представник третьої особи Головного управління Держгеокадастру у Дніпропетровській області у судове засідання не з'явився, про день, час та місце розгляду справи повідомлявся своєчасно та належним чином, про що свідчать матеріали справи (а.с. 58, 62). Перевіривши матеріали справи, оцінивши докази у їх сукупності, суд приходить до наступного. Так, у судовому засіданні встановлено, що 05 липня 2015 року помер [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про смерть серії І-КИ № 629097, виданого 06.07.2015 року відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Тернівського міського управління юстиції у Дніпропетровській області (а.с. 7). Позивач [PERSON] знаходилася у шлюбі з померлим [PERSON] з 14 жовтня 1974 року, що підтверджується свідоцтвом про укладення шлюбу серії І-ЛЕ № 656156, виданого повторно 11 вересня 2009 року адміністрацією Ярського сільського поселення Новооскольського району Білгородської області, актовий запис № 21 (а.с. 6). З договору купівлі-продажу земельної ділянки від 09.10.2006 року, зареєстрованого в реєстрі за № 3884 та посвідченого державним нотаріусом Тернівської державної нотаріальної контори Дніпропетровської області, видно, що даний договір був укладений між [PERSON] та [PERSON] на купівлю-продаж земельної ділянки, розміром 0,1000 га, яка розташована в м. Тернівка по вул. Ленінградська, буд. № 14 (а.с. 8). Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 1220 ЦК України, спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою. Часом відкриття спадщини є день смерті особи або день, з якого вона оголошується померлою (частина третя статті 46 цього Кодексу). Після смерті [PERSON] відкрилася спадщина на земельну ділянку, площею 0,1000 га, яка розташована по вул. Ленінградська (Спаська) № 14, в м. Тернівка Дніпропетровської області, яка йому належала на підставі договору купівлі-продажу земельної ділянки від 09.10.2006 року, зареєстрованого в реєстрі за № 3884 та посвідченого державним нотаріусом Тернівської державної нотаріальної контори Дніпропетровської області (а.с. 8). З довідки № 46 від 16.03.2016 року, виданої відділом архітектури та містобудування виконавчого комітету Тернівської міської ради Дніпропетровської області, видно, що [PERSON] на підставі договору купівлі-продажу земельної ділянки від 09.10.2006р., належить земельна ділянка № 14 по вул. Спаська (в минулому Ленінградська), згідно рішення сесії Тернівської міської ради від 25.12.2015 року № 45-3/VІІ «Про перейменування вулиць м. Тернівка» та на земельній ділянці житлового будинку немає (а.с. 9). Згідно з ст. 1261 ЦК України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. Єдиним спадкоємцем померлого є позивач по справі, згідно з ст. 1261 ЦК України. Інших спадкоємців, передбачених законодавством, немає. Заповіт від імені спадкодавця не складався. Згідно з ч. 2 ст. 1269 ЦК України, спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Спадщину після смерті [PERSON] позивач прийняла, як така, що постійно проживала разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, про що свідчать відповідний запис у паспорті про реєстрацію за однією адресою та постанова про відмову вчинити нотаріальну дію від 02.03.2016 року, за якою видно, що померлий та позивач мешкали за однією адресою (а.с. 5, 10). У відповідності до ст. 1225 Цивільного кодексу України право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців на загальних підставах із збереженням її цільового призначення. Відповідно до ст. 125 Земельного кодексу України право власності на земельну ділянку виникає з моменту державної реєстрації цих прав. З огляду на правові позиції п. 22-1 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 16.04.2004 року № 7 «Про практику застосування судами земельного законодавства при розгляді цивільних справ» право власності на земельну ділянку переходить на загальних підставах із збереженням її цільового призначення. Відповідно до ст. 1297 ЦК України, спадкоємець, який прийняв спадщину, у складі якої є нерухоме майно, зобов'язаний звернутися до нотаріуса за видачею йому свідоцтва про право на спадщину на нерухоме майно. На запит державного нотаріуса Тернівської державної нотаріальної контори Дніпропетровської області [PERSON] № 10/02-14 від 12.01.2016 року, Управління держгеокадастру у Павлоградському районі Дніпропетровської області Головного управління держгеокадастру у Дніпропетровській області відмовило державному нотаріусу у наданні Витягу з Державного земельного кадастру про земельну ділянку, розташовану по вул. Ленінградська, буд. 14 в м. Тернівка Дніпропетровської області, оскільки дані про неї не внесені до Державного реєстру (а.с. 48-49). В звязку з чим, державним нотаріусом Тернівської державної нотаріальної контори Дніпропетровської області [PERSON] було відмовлено [PERSON] у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на земельну ділянку після смерті [PERSON], оскільки відсутні правоустановчі документи та Витяг з державного земельного кадастру, про що свідчить постанова про відмову у вчиненні нотаріальної дії від 02.03.2016 року (а.с. 10). Статтею 126 ЗК України (в редакції 2006р.) передбачалося, що право власності на земельну ділянку і право постійного користування земельною ділянкою посвідчується державними актами. Форми державних актів затверджуються Кабінетом Міністрів України. Згідно з п. 1.1 Інструкції про порядок складання, видачі, реєстрації і зберігання державних актів на право власності на земельну ділянку і право постійного користування земельною ділянкою та договорів оренди землі, затвердженої Наказом Державного комітету України по земельним ресурсам № 43 від 04.05.1999 року (яка втратила чинність згідно Наказу Міністерства аграрної політики від 03.07.2013 року, за № 404) право власності на землю посвідчується державним актом на право власності на земельну ділянку. З 01 січня 2013 року, згідно Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обмежень» встановлено необхідність державної реєстрації права власності на нерухоме майно та запроваджено ведення Державного реєстру речових прав на нерухоме майно. Орган державної реєстрації прав проводить державну реєстрацію речових прав, які виникли до 01.01.2013 року та не були зареєстровані відповідно до законодавства, яке діяло на час їх виникнення. Як встановлено в судовому засіданні, Державний акт на право приватної власності на землю серії ДП, площею 0,100 га, яка розташована по вул. Ленінградська, буд. 14 в м. Тернівка, Дніпропетровської області видано на імя [PERSON], в Книзі записів державних актів на право приватної власності на землю за № 399, однак не зареєстровано за померлим [PERSON], про що свідчить сам Державний акт від 11.05.1999 року (а.с. 66). Таким чином, за життя [PERSON] не переоформив право власності на вказану земельну ділянку та не отримав державний акт на право власності на вказану земельну ділянку на своє імя, на підставі договору купівлі-продажу земельної ділянки від 09.10.2006 року. Згідно з ст. 328 ЦК України, право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. У відповідності до п. г ч. 1 ст. 81 ЗК України, громадяни України набувають права власності на земельні ділянки на підставі прийняття спадщини. Оскільки позивач не може оформити право власності на вищезазначену земельну ділянку, але вважається такою, що прийняла спадщину, то суд вважає за необхідне визнати за [PERSON] право власності в порядку спадкування за законом після смерті [PERSON], який помер 05 липня 2015 року, на земельну ділянку, що розташована по вул. Спаська (Ленінградська) № 14, м. Тернівка Дніпропетровської області Беручи до уваги вищевикладене,

Outcome: approved