Jurisdiction: civil
Date: 2020-02-10 00:00:00

Позивач звернувся із позовом до відповідача про розірвання шлюбу, в якому зазначив, що 13.04.2013 він зареєстрував шлюб з відповідачем. Від зареєстрованого шлюбу сторони мають дитину - сина [PERSON] , [INFO] . Сторони спільного господарства не ведуть, стосунків не підтримують, шлюб носить лише формальний характер. Позивач вважає, що подальше спільне проживання з відповідачем та збереження шлюбу є неможливим, оскільки вони мають різні погляди на шлюб та сім`ю, у зв`язку з чим просив розірвати шлюб та відновити дошлюбне прізвище « [PERSON] ». Крім того, позивач зазначив, що дитина проживає разом з нею та перебуває на її утриманні, а також має достатньо часу займатися навчанням та вихованням своєї дитини, ходити на прогулянки та піклуватися про неї, тому просила визначити місце проживання дитини разом з нею. У судове засідання позивач не з`явився, про день, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином. Надав до суду заяву з проханням розглядати справу без його участі, позовні вимоги підтримав у повному обсязі, просив задовольнити. Відповідач у судове засідання не з`явився, про день, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином. Надав до суду заяву з проханням розглядати справу без його участі, позовні вимоги визнав у повному обсязі, просив задовольнити. Третя особа явку свого представника у судове засідання не забезпечила, про день, час та місце розгляду справи повідомлена належним чином. Надали до суду заяву з проханням розглядати справу без участі їх представника, просили розглядати справу на підставі наявних доказів, згідно вимог чинного законодавства та з урахуванням наданого ними висновку про доцільність визначення місця проживання дитини разом з матір`ю. Дослідивши матеріали справи, суд дійшов до висновку, що заявлений позов є законним, обґрунтованим та таким, що підлягає задоволенню в повному обсязі з наступних підстав. Як убачається із матеріалів справи, 13.04.2013 відділом реєстрації актів цивільного стану Оболонського районного управління юстиції у м. Києві між позивачем та відповідачем було зареєстровано шлюб, про що зроблено відповідний актовий запис №382. Від зареєстрованого шлюбу сторони мають малолітню дитину - сина [PERSON] , [INFO] . Сторони спільного господарства не ведуть, стосунків не підтримують, шлюб носить лише формальний характер. Згідно ч. 3 ст. 105 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до статті 110 цього Кодексу. Відповідно до ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їх дітей, що мають істотне значення. Згідно ст. 24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Як убачається з пояснень позивача, почуття любові та поваги між сторонами зникли, тому збереження шлюбу суперечило б їх інтересам та інтересам їх дитини. Враховуючи особливий характер сімейних відносин, зважаючи на норми ст. ст. 111, 112 СК України, так як фактично шлюбні відносини між подружжям припинені, суд вважає примирення сторін неможливим. Оскільки подальше спільне життя подружжя і збереження сім`ї є неможливим і суперечить інтересам позивача та відповідача, позовні вимоги підлягають задоволенню. Відповідно до ст. 113 СК України особа, яка змінила своє прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Зважаючи на зазначене, суд приходить до висновку про правомірність вимог позивача про відновлення його дошлюбного прізвища « [PERSON] ». Згідно ст. 160 Сімейного кодексу України місце проживання дитини, яка не досягла десяти років, визначається за згодою батьків. Місце проживання дитини, яка досягла десяти років, визначається за спільною згодою батьків та самої дитини. Відповідно до ст. 161 Сімейного кодексу України якщо мати та батько, які проживають окремо, не дійшли згоди щодо того, з ким з них буде проживати малолітня дитина, спір між ними може вирішуватись органами опіки та піклування або судом. Під час вирішення спору щодо місця проживання малолітньої дитини беруться до уваги ставлення батьків до виконання своїх батьківських обов`язків, особиста прихильність дитини до кожного з них, вік дитини, стан її здоров`я та інші обставини, що мають істотне значення. Орган опіки та піклування або суд не можуть передати дитину для проживання з тим із батьків, хто не має самостійного доходу, зловживає спиртними напоями або наркотичними засобами, своєю аморальною поведінкою може зашкодити розвиткові дитини. Судом встановлено, що позивачу на праві власності належить однокімнатна квартира за адресою [ADDRESS] , що підтверджується свідоцтвом про право власності від 26.12.2012 (а.с.19). Згідно висновку Деснянської районної в м. Києві державної адміністрації №102/03/37-10205 від 20.12.2019, яка діє як орган опіки та піклування, вважає за доцільне визначити місце проживання малолітнього [PERSON] , [INFO] , разом з матір`ю [PERSON] . За таких обставин суд вважає за необхідне визначити місце проживання дітей разом з матір`ю. Визначення місця проживання дітей з матір`ю не позбавляє батька можливості спілкуватися з дітьми та брати участь у їх вихованні. Згідно ч. 2 ст. 114 СК України у разі розірвання шлюбу судом шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу. Судові витрати підлягають розподілу на підставі ст. 141 ЦПК України. На підставі викладеного,

Outcome: approved