Jurisdiction: civil
Date: 2014-10-12 00:00:00

Позивач звернулась до суду з вказаним позовом, в якому просить визнати недійсним правочин, укладений у формі заяви відповідачем [PERSON] від імені [PERSON] про її вихід із складу засновників приватного підприємства «Сатурн» ( код ЄДРПОУ 30240601), припинення її участі у складі засновників та відступлення належної їй частки у статутному фонді на користь відповідача [PERSON], посвідчений приватним нотаріусом Херсонського міського нотаріального округу [PERSON] 05.06.2014 року, зареєстрований у реєстрі за № 668, посилаючись на те, що 09.09.2013 року позивачем було видано нотаріально посвідчену довіреність, якою уповноважено відповідача [PERSON] представляти її інтереси як учасника (засновника) будь-яких юридичних осіб, остання на підставі даної довіреності 05.06.2014 року склала заяву від імені [PERSON] про припинення її участі в складі засновників приватного підприємства «Сатурн» та відступлення в повному обсязі належної їй частки у статутному фонді ПП «Сатурн» на користь відповідача [PERSON] на умовах, як зазначено в заяві, які були попередньо узгоджені, але без відома позивача та без погодження з нею цієї дії, тобто всупереч інтересам довірителя, чим позбавила позивача майнових прав у вказаному підприємстві. В судовому засіданні представник позивача підтримав вимоги позивача, які просив задовольнити. Відповідачі в призначений час в судове засідання не з'явились, про час і місце розгляду справи повідомлені належним чином, про причини неявки суд не повідомили. Заслухавши пояснення представника позивача, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що заявлений позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Відповідно до вимог ст.ст. 60. 61 ЦПК України сторони зобов'язані надати докази та довести ті обставини, які обґрунтовують їх вимоги і заперечення та мають значення для справи, крім тих, які визнаються сторонами, є загальновідомими та встановлені рішенням суду. Судом встановлено, що 09.09.2013 року позивач видала довіреність на ім'я [PERSON] та відповідача [PERSON], якою уповноважила вказаних осіб представляти її інтереси як учасника (засновника) будь-яких юридичних осіб з усіма правами, визначеними установчими документами таких юридичних осіб, з питань, пов'язаних з реєстрацією новостворених позивачем та діючих юридичних осіб, їх поточною діяльністю, в тому числі з правом продажу або відступлення частки позивача або частини частки у статутному капіталі юридичних осіб, яка посвідчена приватним нотаріусом Херсонського міського нотаріального округу [PERSON] за реєстровим № 1294. 05.06.2014 року відповідач [PERSON], діючи на підставі вказаної довіреності від імені позивача, склала заяву до компетентних органів, в якій повідомила про вихід [PERSON] зі складу засновників ПП «Сатурн», передачу в повному обсязі частки позивача у статутному фонді ПП «Сатурн» відповідачу [PERSON] та відсутність з цього приводу будь-яких майнових та особистих немайнових претензій до ПП «Сатурн» та [PERSON], яка посвідчена приватним нотаріусом Херсонського міського нотаріального округу [PERSON] за реєстровим № 688, яку [PERSON] відкликала заявою від 18.06.2014 року, посвідченою приватним нотаріусом Херсонського міського нотаріального округу [PERSON] Відповідно витягу про реєстрацію в Єдиному реєстрі довіреностей, дія виданої позивачем довіреності від 09.09.2013 року, була припинена за її заявою 06.06.2014 року, про що повідомлено відповідача [PERSON] Відповідно до ч.3 ст. 202 ЦК України одностороннім правочином є дія однієї сторони, яка може бути представлена однією або кількома особами Згідно вимог ч.5 ст.202 ЦК України до правовідносин, які виникли з односторонніх правочинів, застосовуються загальні положення про зобов'язання та про договори, якщо це не суперечить актам цивільного законодавства або суті одностороннього правочину. Положенням ч.1 ст.215 ЦК України передбачено, що підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені ч.1-3, 5 та ч.6 ст. 203 цього Кодексу. Згідно ч.1 ст. 203 ЦК України зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також інтересам держави і суспільства, його моральним засадам. Особа, яка вчиняє правочин, повинна мати необхідний обсяг цивільної дієздатності (частина 2). Волевиявлення учасника правочину має бути вільним і відповідати його внутрішній волі (частина 3). Відповідно до ст.241 ЦК України правочин, вчинений представником з перевищенням повноважень, створює, змінює, припиняє цивільні права та обов'язки особи, яку він представляє, лише у разі наступного схвалення правочину цією особою. Правочин вважається схваленим зокрема у разі, якщо особа, яку він представляє, вчинила дії, що свідчать про прийняття його до виконання. Наступне схвалення правочину особою, яку представляють, створює, змінює і припиняє цивільні права та обов'язки з моменту вчинення цього правочину. Як встановлено в судовому засіданні, з пояснень представника позивача та матеріалів справи, вбачається, що позивач не мала наміру передачі своїх корпоративних прав у ПП «Сатурн» відповідачу [PERSON], не уповноважувала відповідача [PERSON] відчужувати корпоративні права, між [PERSON] та відповідачем [PERSON] не було узгоджено умови такого відчуження, як зазначено в заяві від 05.06.2014 року, а вчинений [PERSON] односторонній правочин у формі заяві від 05.06.2014 року про відчуження корпоративних прав, не був схвалений позивачем, та вчинений [PERSON] з перевищенням повноважень як представника [PERSON] Таким чином, оцінивши в сукупності досліджені в судовому засіданні докази, суд прийшов до висновку, що вимоги позивача про визнання правочину недійсним є законними, обґрунтованими та підлягають задоволенню, оскільки підстав для відмови у задоволенні позову суд не вбачає, так як наявність у відповідача [PERSON] формально складеної довіреності від імені позивача не доводить існування дійсної волі позивача як довірителя на вчинення такого правочину, як відчуження корпоративних прав третій особі.

Outcome: approved