overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2014-08-25 00:00:00

Позивач звернулась в суд з позовом про розірвання шлюбу між нею та відповідачем. Згідно позовних вимог позивач уклала шлюб з відповідачем 13 грудня 2012 року у Відділі державної реєстрації актів цивільного стану Кременецького районного управління юстиції Тернопільської області, актовий запис № 216. Від спільного проживання у сторін є дочка [PERSON], [INFO]. Причиною розірвання шлюбу є несумісність характерів та розбіжності поглядів на життя. Сторони втратили один до одного почуття любові та поваги, проживають окремо близько півроку. На даний час шлюб носить формальний характер. Позивач вважає, що примирення між нею та відповідачем не можливе та не доцільне, а тому просить шлюб між ними розірвати. Відповідач в судове засідання не з'явився, однак від нього надійшла заява в якій він не заперечує проти розірвання шлюбу та просить справу слухати у його відсутності. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення. З свідоцтва про шлюб Серія [NUMBER] вбачається, що сторони уклали шлюб 13 грудня 2012 року. Відповідно до ч. 2 ст. 112 Сімейного кодексу України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Судом встановлено, що подальше спільне проживання подружжя і збереження шлюбу буде суперечити інтересам позивача, оскільки встановлений факт відсутності між подружжям взаємоповаги та взаєморозуміння, тому їхній шлюб є формальністю, яку зберігати недоцільно. Враховуючи вищенаведене,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-08-25 00:00:00

Позивач звернулась в суд з позовом про розірвання шлюбу між нею та відповідачем. Згідно позовних вимог позивач уклала шлюб з відповідачем 13 листопада 2012 року у Відділі державної реєстрації актів цивільного стану Кременецького районного управління юстиції Тернопільської області , актовий запис № 184. Від спільного проживання у сторін є дочка [PERSON], [INFO]. Причиною розірвання шлюбу є те, що відповідач став зловживати спиртними напоями, в результаті чого між ними часто почали виникати сварки і конфлікти. Сторони втратила один до одного почуття любові та поваги, проживають окремо з 17 червня 2013 року по даний час. На даний час шлюб носить формальний характер. Позивач вважає, що примирення між нею та відповідачем не можливе та не доцільне, а тому просить шлюб між ними розірвати. Відповідач в судове засідання не з'явився, однак від нього надійшла заява в якій він не заперечує проти розірвання шлюбу та просить справу слухати у його відсутності. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення. З свідоцтва про шлюб Серія [NUMBER] вбачається, що сторони уклали шлюб 13 листопада 2012 року. Відповідно до ч. 2 ст. 112 Сімейного кодексу України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Судом встановлено, що подальше спільне проживання подружжя і збереження шлюбу буде суперечити інтересам позивача, оскільки встановлений факт відсутності між подружжям взаємоповаги та взаєморозуміння, тому їхній шлюб є формальністю, яку зберігати недоцільно. Враховуючи вищенаведене,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-11-30 00:00:00

Позивач звернулась в суд з позовом про розірвання шлюбу між нею та відповідачем. Позивач посилається на те, що 04 лютого 1997 року з відповідачем уклала шлюб, який зареєстрований у Ридомильській сільській раді Кременецького району Тернопільській області, актовий запис № 02. Від спільного подружнього проживання у сторін є пятеро дітей: дочка [PERSON], [INFO]; син [PERSON], [INFO]; донька Ганна, [INFO]; син [PERSON], [INFO]; син [PERSON], [INFO]. Причиною розпаду сімї є те, що спільне сімейне життя у сторін не склалося, сторони втратили один до одного почуття любові та поваги. На даний час шлюб носить формальний характер, тому позивач просить розірвати шлюб між нею та відповідачем. В судове засідання позивач подала заяву в якій позов підтримала та просить справу слухати у її відсутності. Відповідач в судове засідання не зявився, хоча про час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином через оголошення в пресі. Причини його неявки суду невідомі. Судом прийнято рішення про заочний розгляд справи на підставі частини 4 статті 169 та частини 1 статті 224 ЦПК України, оскільки відповідач належним чином повідомлявся про день та час розгляду справи і не повідомили про причини неявки. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення. З свідоцтва про шлюб серії 1-ИД № 042151, вбачається, що шлюб між сторонами зареєстрований 04 лютого 1997 року у Ридомильській сільській раді Кременецького району Тернопільській області, актовий запис № 02. Відповідно до ч. 2 ст. 112 Сімейного кодексу України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Судом встановлено, що подальше спільне проживання подружжя і збереження шлюбу буде суперечити їхнім інтересам, оскільки встановлений факт відсутності між подружжям взаємоповаги та взаєморозуміння. Враховуючи вищенаведене,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-06-29 00:00:00

Позивач звернулась в суд з позовом про розірвання шлюбу між нею та відповідачем. Позивач посилається на те, що 19 жовтня 2016 року з відповідачем уклала шлюб, який зареєстрований у Кременецькому міськрайонному відділі державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Тернопільської області, актовий запис № 178. Від спільного подружнього проживання у сторін дітей не має. Причиною розпаду сімї є те, що спільне сімейне життя у сторін не склалося, сторони втратили один до одного почуття любові та поваги. На даний час шлюб носить формальний характер. Тому позивач просить розірвати шлюб між нею та відповідачем. В судове засідання позивач подала заяву в якій позов підтримала та просить справу слухати у її відсутності. Відповідач в судове засідання не зявився, хоча про час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином. Причини його неявки суду невідомі. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення. З свідоцтва про шлюб серії І-ИД № 133343, вбачається, що шлюб між сторонами зареєстрований 19 жовтня 2016 року в Кременецькому міськрайонному відділі державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Тернопільської області, актовий запис № 178. Відповідно до ч. 2 ст. 112 Сімейного кодексу України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Судом встановлено, що подальше спільне проживання подружжя і збереження шлюбу буде суперечити їхнім інтересам, оскільки встановлений факт відсутності між подружжям взаємоповаги та взаєморозуміння. Враховуючи вищенаведене,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-10-11 00:00:00

Позивач звернулась в суд з позовом про розірвання шлюбу між нею та відповідачем. Позивач посилається на те, що 22 листопада 2008 року з відповідачем уклала шлюб, який зареєстровано в Почаївській міській раді Кременецького району Тернопільської області, актовий запис № 72. Від спільного проживання у сторін є дочка [PERSON], [INFO]. Причиною розпаду сімї є те, що між ними часто почали виникати сварки і конфлікти, оскільки у сторін різні погляди на життя, злагоди у сімейному житті не має, в результаті чого позивач втратила до відповідача почуття любові та поваги. За таких обставин шлюб носить формальний характер, а тому позивач просить розірвати шлюб між нею та відповідачем. Відповідач в судове засідання не зявився, хоча про час та місце розгляду справи був повідомлений. Причини його неявки суду невідомі. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення. З свідоцтва про шлюб вбачається, що шлюб між сторонами зареєстрований 22 листопада 2008 року у Почаївській міській раді Кременецького району Тернопільської області, актовий запис № 72. Відповідно до ч. 2 ст. 112 Сімейного кодексу України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Судом встановлено, що подальше спільне проживання подружжя і збереження шлюбу буде суперечити їхнім інтересам, оскільки встановлений факт відсутності між подружжям взаємоповаги та взаєморозуміння. Враховуючи вищенаведене,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-12-25 00:00:00

Позивач звернулась в суд з позовом про розірвання шлюбу між нею та відповідачем та стягнення із відповідача коштів на утримання двох неповнолітніх дітей. Позивач посилається на те, що з відповідачем по справу шлюб зареєстрували 27 січня 2010 року в Колосівській сільській раді Кременецького районного управління юстиції, актовий запис № 01. Від даного шлюбу у них народилось двоє дітей: син [PERSON], [INFO] та син [PERSON], [INFO], які знаходяться на її утриманні. Причиною розпаду сімї є те, що між сторонами виникали сварки і конфлікти та злагоди в сімейному житті немає. Таким чином позивач та відповідач втратили одне до одного почуття любові та поваги, а сімя фактично розпалась. На даний час шлюб носить формальний характер, оскільки сторони проживають окремо та не підтримують шлюбних відносин. Відповідач добровільно матеріальної допомоги на утримання дітей не надає, тому позивач у змінених позовних вимогах просить суд стягнути із відповідача на її користь аліменти в розмірі 30% прожиткового мінімуму на кожну дитину відповідного віку, щомісячно, до досягнення дітьми повноліття та шлюб між нею та відповідачем розірвати. В судове засіданні позивач подала заяву в якій змінені позовні вимоги підтримує, просить їх задоволити та справу слухати у її відсутності. Відповідач в судове засідання не зявився, хоча про час та місце слухання справи був повідомлений належним чином. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає до задоволення. З свідоцтва про шлюб серії 1-ИД № 063016, вбачається, що сторони уклали шлюб 27 січня 2010 року в Колосівській сільській раді Кременецького районного управління юстиції, актовий запис № 01. В шлюбі у сторін народилось двоє дітей: син [PERSON], [INFO] та син [PERSON], [INFO], які знаходяться на утриманні позивача. Відповідач не надає матеріальної допомоги на утримання дітей. Судом встановлено, що подальше спільне проживання подружжя і збереження шлюбу буде суперечити їхнім інтересам, оскільки встановлений факт відсутності між подружжям взаємоповаги та взаєморозуміння. Окрім того, неповнолітні [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO], знаходиться на утриманні позивача, відповідач є їх батьком, тому суд вважає, що позов підлягає до задоволення. Відповідно до ч. 2 ст. 112 Сімейного кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Відповідно до ст. 180 СК України, обовязок утримання дітей до досягнення ними повноліття, є рівною мірою обовязком як матері, так і батька. Відповідно до ч. 2 ст. 182 СК України, мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Враховуючи вищенаведене,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-07-11 00:00:00

Позивач звернулась в суд з позовом про розірвання шлюбу між нею та відповідачем та стягнення із відповідача коштів на утримання неповнолітніх дітей. Позивач посилається на те, що з відповідачем по справу шлюб зареєстрували 02 листопада 2006 року у с. Велика Горянка Кременецького району Тернопільській області, актовий запис № 05. Від даного шлюбу у них народилось троє дітей: син [PERSON], [INFO], дочка [PERSON], [INFO] та син [PERSON], [INFO], які знаходяться на її утриманні. Причиною розпаду сім'ї є те, що між сторонами виникали сварки і конфлікти та злагоди в сімейному житті немає. Таким чином позивач та відповідач втратили одне до одного почуття любові та поваги, а сім'я фактично розпалась. На даний час шлюб носить формальний характер, оскільки сторони проживають окремо та не підтримують шлюбних відносин. Відповідач добровільно матеріальної допомоги на утримання дітей не надає, тому позивач просить суд стягнути із відповідача на її користь аліменти на сина [PERSON], [INFO], дочку [PERSON], [INFO] та сина [PERSON], [INFO] в розмірі по 1000 грн., але не менше 30% прожиткового мінімуму на кожну дитину відповідного віку, щомісячно, до досягнення дітьми повноліття та шлюб між нею та відповідачем розірвати. В судове засіданні позивач подала заяву в якій позовні вимоги підтримує, просить їх задоволити та справу слухати у її відсутності. Відповідач в судове засідання подав заяву в якій просить справу слухати у його відсутності, позов визнав частково та просить стягнення аліментів проводити у розмірі по 800 гривень на кожну дитину. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає до задоволення. З свідоцтва про шлюб серії [NUMBER], вбачається, що сторони уклали шлюб 02 листопада 2006 року у с. Велика Горянка Кременецького району Тернопільській області, актовий запис № 05. В шлюбі у сторін народилось троє дітей: син [PERSON], [INFO], дочка [PERSON], [INFO] та син [PERSON], [INFO], які знаходяться на утриманні позивача. Відповідач не надає матеріальної допомоги на утримання дітей. Судом встановлено, що подальше спільне проживання подружжя і збереження шлюбу буде суперечити їхнім інтересам, оскільки встановлений факт відсутності між подружжям взаємоповаги та взаєморозуміння. Окрім того, неповнолітні діти знаходяться на утриманні позивача, відповідач є їх батьком, тому суд вважає, що позов підлягає до часткового задоволення. Відповідно до ч. 2 ст. 112 Сімейного кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Відповідно до ст. 180 СК України, обов'язок утримання дітей до досягнення ними повноліття, є рівною мірою обов'язком як матері, так і батька. Відповідно до ч. 2 ст. 182 СК України, розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Враховуючи вищенаведене,

Outcome: partial
Jurisdiction: civil
Date: 2017-03-08 00:00:00

Позивач звернулась в суд з позовом про розірвання шлюбу між нею та відповідачем та стягнення із відповідача коштів на утримання неповнолітнього сина. Позивач посилається на те, що з відповідачем по справу шлюб зареєстрували 14 лютого 2013 року у відділі державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Кременецького районного управління юстиції у Тернопільській області, актовий запис № 20. Від даного шлюбу у них народився син [PERSON], [INFO], який знаходиться на її утриманні. Причиною розпаду сім'ї є те, що між сторонами виникали сварки і конфлікти та злагоди в сімейному житті немає. Таким чином позивач та відповідач втратили одне до одного почуття любові та поваги, а сім'я фактично розпалась. На даний час шлюб носить формальний характер, оскільки сторони проживають окремо та не підтримують шлюбних відносин. Відповідач добровільно матеріальної допомоги на утримання сина не надає, тому позивач у змінених позовних вимогах просить суд стягнути із відповідача на її користь аліменти в розмірі 451 грн., але не менше 30% прожиткового мінімуму на кожну дитину відповідного віку, щомісячно, до досягнення дитиною повноліття та шлюб між нею та відповідачем розірвати. В судове засіданні позивач подала заяву в якій змінені позовні вимоги підтримує, просить їх задоволити та справу слухати у її відсутності. Відповідач в судове засідання подав заяву в якій дані позовні вимоги визнає та просить справу слухати у його відсутності. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає до задоволення. З свідоцтва про шлюб серії [NUMBER], вбачається, що сторони уклали шлюб 14 лютого 2013 року у відділі державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Кременецького районного управління юстиції у Тернопільській області, актовий запис № 20. В шлюбі у сторін народився син [PERSON], [INFO], який знаходиться на утриманні позивача. Відповідач не надає матеріальної допомоги на утримання сина. Судом встановлено, що подальше спільне проживання подружжя і збереження шлюбу буде суперечити їхнім інтересам, оскільки встановлений факт відсутності між подружжям взаємоповаги та взаєморозуміння. Окрім того, неповнолітній [PERSON], [INFO], знаходиться на утриманні позивача, відповідач є його батьком, тому суд вважає, що позов підлягає до задоволення. Відповідно до ч. 2 ст. 112 Сімейного кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Відповідно до ст. 180 СК України, обов'язок утримання дітей до досягнення ними повноліття, є рівною мірою обов'язком як матері, так і батька. Відповідно до ч. 2 ст. 182 СК України, мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Враховуючи вищенаведене,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2018-04-22 00:00:00

Позивач звернулась в суд з позовом про розірвання шлюбу, посилаючись на те, що з відповідачем перебуває у зареєстрованому шлюбі з 08 грудня 2000 року, від шлюбу мають неповнолітнього сина: [PERSON], [INFO]. Спільне життя з відповідачем не склалось через несумісність характерів, відсутність взаєморозуміння, різні погляди на подружнє життя. З січня 2017 року сумісне господарство не ведуть. Збереження шлюбу не можливе, примиритися з відповідачем не бажає. Син після розірвання шлюбу залишиться проживати з нею. Майнового спору не мають. Після розірвання шлюбу бажає залишити прізвище [PERSON]. Просить розірвати шлюб. Позивач у судове засідання не зявилась, про дату та час розгляду справи повідомлена своєчасно і належним чином. Надала заяву про розгляд справи без її участі. В заяві зазначила, що позовні вимоги підтримує в повному обсязі та просить їх задовольнити. Шлюбні стосунки припинені з 2016 року. Майнового спору не мають, дитина буде проживати з нею. Відповідач у судове засідання не зявився, про дату та час розгляду справи був повідомлений своєчасно. Надав заяву про визнання позову в повному обсязі та просить розглянути справу за його відсутності. Також в заяві зазначив, що шлюбні стосунки припинені з 2016 року, майнового спору не має. Судом ухвалено про розгляд справи в судовому засіданні без участі сторін. У відповідності до ч.2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідив письмові матеріали справи, суд вважає встановленими такі обставини. [PERSON] та [PERSON] перебувають у шлюбі, що зареєстрований 08 грудня 2000 року відділом реєстрації актів громадянського стану Інгулецького районного виконавчого комітету Криворізької міської ради Дніпропетровської області, актовий запис №154 (а. с.7). Від шлюбу мають неповнолітнього сина: [PERSON], [INFO] (а.с.8). Шлюбно-сімейні відносини припинені з 2016 року. Несумісність характерів, різні погляди на подружнє життя призвели до розпаду сім'ї. Викладеним обставинам відповідають правовідносини, які виникають з права одного з подружжя на пред'явлення позову про розірвання шлюбу до суду. Спірні правовідносини регулюються нормами сімейного права, викладеними в ст.110 СК України. Таким чином, позовні вимоги підлягають задоволенню у зв'язку з тим, що у судовому засіданні встановлено, що подальше збереження шлюбу протирічить інтересам сторін. Відповідно до ст. 113 СК України особа, яка змінила своє прізвище у зв'язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. За бажанням позивача, суд вважає можливим залишити їй прізвище «Винник». У зв»язку із задоволенням позову слід стягнути з відповідача на користь позивача понесені судові витрати у справі в розмірі 704 грн. 80 коп..

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-09-18 00:00:00

Позивач звернулась в суд з позовом про розірвання шлюбу, укладеного з відповідачем, у зв»язку з відсутністю між сторонами взаємного розуміння, поваги та фактичне припинення шлюбних відносин протягом тривалого часу. Позивач в судове засідання не з»явилась, подала заяву про розгляд справи без її участі та підтримання позовних вимог. В судовому засіданні відповідач позов визнав повністю та просив шлюб розірвати, також пояснив, що примирення з позивачем є неможливим, розірвання шлюбу не суперечить його інтересам, правам та інтересам інших осіб. Заслухавши пояснення відповідача, дослідивши та оцінивши докази по справі,

Outcome: approved