Jurisdiction: civil
Date: 2016-05-11 00:00:00

Позивач звернулась в суд з позовом про визначення часток співвласників посилаючись на те, що 29 січня 2014 року помер її батько [PERSON] Після його смерті відкрилась спадщина на нерухоме майно, до складу якого входить земельна ділянка за адресою м. Полтава, вул. Лугова, 123 та співвласником якої є позивач. За час життя співвласники визначили частки володіння даною земельною ділянкою, а саме позивачу 41/50 частина, [PERSON] 9/50 частина, проте частки не були зареєстровані в установленому законом порядку. Постановою нотаріуса позивачу відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину через невизначеність часток, а тому звернулась до суду. У судове засідання позивач не зявилась, надала суду заяву про розгляд справи в її відсутність, позовні вимоги підтримує та просить задовольнити. Представники відповідача та третіх осіб в судове засідання не зявились, про час та місце розгляду справи повідомлені належно, клопотань про відкладення розгляду справи не надходило. Враховуючи наявність в справі достатніх матеріалів про права та взаємовідносини сторін, приймаючи до уваги відсутність клопотань про відкладення з поважних причин розгляду справи та інших підстав, передбачених ст. 169 ЦПК України для можливого відкладення розгляду справи, суд вважає за можливе розглянути справу без участі сторін, що не зявились в судове засідання. Суд, дослідивши докази по справі, приходить до наступного висновку. Судом встановлено, що згідно державного акту на право власності на земельну ділянку (серія ЯМ № 919755) земельна ділянка за адресою м. Полтава, вул. Лугова,123, цільове призначення якої для будівництва та обслуговування жилого будинку,господарських будівель і споруд, кадастровий номер 5310136400:04:001:0657, належить на праві спільної сумісної власності [PERSON] та [PERSON]. Співвласники визначили частки у спільній сумісній власності на спірну земельну ділянку, а саме [PERSON] 41/50 частина, що становить 521,13 м2 , [PERSON] 9/50 частина, що становить 114,34 м2 та підтверджується кадастровим планом від 26 березня 2013 року, проте розмір часток до правоустановчих документів не внесено. 29 січня 2014 року [PERSON] помер. Позивач в установленому порядку прийняла спадщину шляхом подачі в строк передбачений ст. 1270 ЦК України заяви до нотаріальної контори. Постановою про відмову у вчиненні нотаріальної дії від 14 листопада 2014 року позивачу відмовлено у вчиненні нотаріальної дії у видачі свідоцтва про право на спадщину на частку земельної ділянки, що знаходиться за адресою м. Полтава, вул. Лугова, 123, в звязку з тим, що не подано документів, необхідних для вчинення нотаріальної дії, а саме не встановлено хто та в яких частках є власником вищевказаної земельної ділянки. Згідно зі ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обовязки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Пунктом 23 Постанови Пленуму Верховного суду України «Про судову практику у справах про спадкування» від 30 травня 2008 року передбачено, що свідоцтво про право на спадщину видається за письмовою заявою спадкоємців, які прийняли спадщину в порядку, установленому цивільним законодавством. За наявності умов для одержання в нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину вимоги про визнання права на спадщину судовому розглядові не підлягають. У разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження. Статтею 16 ЦПК України передбачено, що кожна особа має право звернутись до суду за захистом свого особистого немайнового права або майнового права та інтересу у визначені цією статтею способи, до яких, зокрема, законодавцем віднесено визнання права. Враховуючи надані позивачем докази в обґрунтування заявлених позовних вимог, суд приходить до висновку , що позовні вимоги підлягають задоволенню . На підставі викладеного ст. 372 ЦК України, ст..ст.10,11,60, 209, 212-215 ЦПК України,-

Outcome: approved