Jurisdiction: civil
Date: 2019-04-01 00:00:00

Позивач звернулась до суду з позовом до відповідача в якому зазначила, що є співвласником житлового будинку [ADDRESS] В зазначеному будинку зареєстрована [PERSON], [INFO], яка з моменту реєстрації по даний час жодного дня у вказаному житловому приміщенні не проживала, особисті речі в будинку відсутні, витрат на утримання будинку не надає. Реєстрація [PERSON] створює для неї перепони в отриманні субсидії, що на даний час є для неї вкрай необхідним. Також, вона має намір провести відчуження будинку, однак наявність реєстрації перешкоджає в цьому, оскільки потенційні покупці, отримавши інформацію про реєстрацію відповідача, відмовляються від укладання угоди. Членом сім'ї відповідач не являється, тому просить рішенням суду усунути перешкоди в користуванні житловим приміщенням шляхом визнання [PERSON], [INFO] такою, що втратила право на користування будинком [ADDRESS] В судове засідання сторони не з'явились. Позивач подала заяву про розгляд справи у її відсутності. Відповідач про час та місце розгляду справи повідомлялась шляхом направлення судових викликів за місцем реєстрації та шляхом розміщення оголошення на офіційному веб-порталі судової влади України в мережі Інтернет (веб-адреса Коростенського міськрайонного суду Житомирської області krm.zt.court.gov.ua, Е-mail inbox@krm.zt.court.gov.ua). У встановлений судом строк відповідач відзив на позов не подала. Дослідивши матеріали справи суд дійшов висновку про наступне. Судом встановлено, що на підставі свідоцтва про право на спадщину за законом від 20.09.2013 року, виданого державним нотаріусом Коростенської міської державної нотконтори (спадкова справа №457/2004), позивач [PERSON] після смерті чоловіка [PERSON], померлого [INFO], набула право власності на 1/5 частку житлового будинку [ADDRESS] Іншими співвласниками вищевказаного житлового будинку по 1/5 частці є: [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON]. В матеріалах справи відсутні дані про те, що вказане свідоцтво про право на спадщину за законом від 20.09.2013 року оспорено чи скасовано. На підставі вказаного свідоцтва були внесені дані про власників житлового будинку до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності, що стверджується витягом від 20.09.2013 року, індексний номер 9707447. З довідки Органу самоврядування населення - Спілки голів окружних будинкових, вуличних комітетів №1625 від 18.09.2018 року слідує, що в житловому будинку [ADDRESS] зареєстровані: [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON]. Остання зазначена, як знайома, по відношенню до власника вказаного житлового приміщення. В матеріалах справи відсутні докази про те, що відповідач користується спірним житлом, приймає участь в його утриманні, сплачує комунальні послуги. Відповідно до ч. 1 ст. 319 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. За змістом ч. 1 ст. 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном, що передбачено ч.1 ст.391 ЦК України. В розумінні зазначених норм законодавства, позивач має право на захист свого права власності. Підстави втрати права користування житлом визначені ст. 405 ЦК України. Так, частиною 2 ст.405 ЦК України передбачено, що член сім'ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім'ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом. З акту складеному сусідами, який затверджено головним інженером КП КВЖРЕП №2 слідує, що [PERSON] фактично ніколи не проживала і на даний час не проживає в [ADDRESS] Статтею 383 ЦК України та статтею 150 ЖК України передбачено право власника використовувати житло для власного проживання, проживання членів сім'ї, інших осіб і розпоряджатися своїм житлом на власний розсуд. Обмеження чи втручання в права власника можливе лише з підстав, передбачених законом. В розумінні зазначених норм законодавства, позивач має право на захист свого права власності, право користування чужим майном може бути припинено за рішенням суду на вимогу власника майна за наявності обставин, які мають істотне значення. Враховуючи, що відповідач тривалий час не користується майном позивача, витрат по утриманню спірного житлового приміщення не несе, отже втратила право на користування ним, що є підставою для задоволення позову.

Outcome: approved