Jurisdiction: civil
Date: 2018-01-23 00:00:00

Позивач\~звернулась в суд з позовом до [PERSON] про зміну розміру стягуваних аліментів,\~які стягуються на її користь з відповідача на утримання їхнього\~сина\~[PERSON], та просить стягувати з відповідача аліменти\~у твердій грошовій сумі в розмірі 1350 грн. щомісячно, починаючи з дня подання позовної заяви й до закінчення дитиною навчання. Свої позовні вимоги мотивує тим, що з відповідача на її користь, відповідно до рішення Черкаського районного суду Черкаської області від 12.11.2013 року здійснюється стягнення аліментів на утримання їхнього сина в розмірі 650 грн. щомісячно.\~Однак, на даний час\~сума присуджених\~судом аліментів\~є\~недостатньою для\~належного матеріального утримання дитини, а тому вона змушена звернутись до суду про зміну стягуваних коштів, а саме збільшити розмір аліментів до 1350 грн. Позивач в судове засідання не зявилась, про місце і час розгляду справи повідомлена належним чином, надала до суду заяву, в якій просила розглянути справу за її відсутності, позовні вимоги підтримала. Відповідач в судове засідання не зявився, про час і місце судового засідання повідомлявся належним чином, причину неявки, суду не повідомив. Зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ч.4 ст. 223 ЦПК України. Дослідивши письмові докази по справі, суд прийшов до наступного висновку. Судом\~встановлено, сторони перебували у шлюбі, який було\~розірвано, про що свідчить свідоцтво про розірвання шлюбу, видане відділом реєстрації актів цивільного стану Черкаського районного управління юстиції Черкаської області, актовий запис №25 від 12 лютого 2007 року. Під час перебування в шлюбі 30 червня 1998 року у сторін народився син \~[PERSON],\~батьком якого є відповідач, що підтверджується свідоцтвом про народження від 18 червня 2013 року, серії І-СР №174032. Черкаським районним\~судом\~Черкаської області від 12 листопада 2013 року по справі № 707\\2957\\13-ц стягнуто з відповідача на користь позивача аліменти на утримання сина\~[PERSON], [INFO], в розмірі 650грн. щомісячно, починаючи з 17.10.2013 року і до досягнення дитиною повноліття. Підставою звернення позивача з позовом про збільшення розміру аліментів став той факт, що аліменти у вищевказаному розмірі є недостатніми для належного утримання дитини яка продовжує навчання. Ч. 2 ст. 50 КУ та ст. 180 СК України закріплюють загальне правило про те, що аліменти виплачуються до досягнення дітьми повноліття. Згідно ст. 6 СК України, дитиною вважається особа до 18-ти років. Малолітньою вважається дитина до моменту досягнення нею 14 років, неповнолітньою з 14 до 18 років. Як регламентує Сімейний кодекс України, аліменти після 18 років може отримувати як сама дитина, що продовжує навчання, так і той із батьків, з яким ця дитина проживає. Відповідно, право на звернення до суду з позовною заявою має:той з батьків, з яким проживають повнолітні діти віком до 23-х років, що продовжують навчання; повнолітня дитина, що продовжує навчання. Таким чином, після досягнення дитиною 18-річного віку за наявності обставин встановлених ст.198 СК, які є підставами для виникнення права на утримання, якщо батьки не виконують даний обовязок в добровільному порядку, необхідно повторно звернутися до суду з позовною заявою про примусове стягнення аліментів. Натомість, в судовому засіданні встановлено, що особа в інтересах якої стягуються аліменти за вищевказаним рішенням суду, а саме [PERSON] є повнолітньою особою, що підтверджується свідоцтвом про народження серії І-СР № 174032 від 18.06.2013 року та копією паспорта серії НЕ 739220 виданого Черкаським РС УДМС України в Черкаській області Таким чином,суд прийшов до висновку про відсутність у позивача права вимоги щодо зміну розміру аліментів, оскільки закінчився строк, передбачений законом та встановлений рішенням Черкаського районного суду Черкаської області від 12 листопада 2013 року для стягнення аліментівта обовязок батьків щодо утримання дитини, згідно з ч. 3 ст. 183 СК України, припиняється з моменту досягнення нею повноліття, а стягнення аліментів на повнолітніх дітей стає можливим у звязку з наявністю принципово інших підстав, передбачених ст.ст. 198-199 СК України. Крім того, суд звертає увагу, що Сімейний кодекс України передбачає підстави для зміни розміру аліментів, визначеного за рішенням суду, але не пов'язує їх зі способом присудження, стаття 192 СК України тільки вказує на можливість зміни раніше встановленого розміру аліментів за наявності доведених в судовому порядку підстав, а саме: зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров'я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. За таких підстав суд, вважає, що позивачем невірно обрано спосіб захисту свого порушеного права та не вбачає підстав для задоволення позову. На підставі вищевикладеного та

Outcome: dismissed