Jurisdiction: civil
Date: 2019-11-26 00:00:00

Позивач звернувся у суд із позовом до Завалівської сільської ради про визнання права власності на земельну ділянку в порядку спадкування за заповітом. В обґрунтування позовних вимог вказав, що [INFO] померла бабуся позивача [PERSON] , яка [INFO] заповіла все своє майно на користь позивача. [PERSON] належала земельна ділянка № [NUMBER] загальною площею 2,89 га., розташована на території Завалівської сільської ради, про що свідчить копія Державного акту на право приватної власності на землю Серії ІІ-ІФ №041971. У зв`язку з тим, що оригінал даного Державного акту втрачений, нотаріусом було відмовлено позивачу у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом, а тому позивач вимушений звернутися до суду з даним позовом. Представник позивача подала до суду заяву, в якій позовні вимоги підтримала у повному обсязі, позов просила задоволити, справу розглядати за відсутності позивачки та її представника. Представник відповідача -Завальської сільської ради в судове засідання не з`явився, просив справу розглядати за його відсутності, з позовними вимогами згідний, про що подав до суду заяву. Суд, перевіривши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. З свідоцтва про смерть Серія [NUMBER] , виданого на [PERSON] слідує, що остання померла [INFO] . З заповіту від 20.02.1990 р., слідує, що [PERSON] заповіла все своє майно на користь [PERSON] . З свідоцтва про право на спадщину за заповітом, слідує, що спадкоємцем майна [PERSON] померлого [INFO] є [PERSON] . З довідки від 01.10.2019 р. № 3767, виданої виконавчим комітетом Снятинскої міської ради, слідує, що на час смерті бюабки [PERSON] - [PERSON] , яка померла [INFO] , за адресою [ADDRESS] разом із померлою були зареєстровані:внук [PERSON] , 1967 р.н., дружина внука - [PERSON] , 1967 р.н., дочка дружини внука - [PERSON] , 1987 р.н. З Державного акту на право приватної власності на землю, Серія ІІ-ІФ №041971, виданого на [PERSON] , слідує, що останній належить земельна ділянка площею 2,89 га, що розташована на території Завальської сільської ради. Землю передано для ведення товарного сільськогосподарського виробництва. З довідки від 01.10.2019 р. №2252/02-14, виданої державним нотаріусом першої Снятинської нотаріальної контори слідує, що після смерті [PERSON] , померлої [INFO] яка проживала в [ADDRESS] [PERSON] , [INFO] , житель м. Снятин, Снятинського району, Івано-Франківської області. Інших спадкоємців немає. Постановою державного нотаріуса І Снятинської державної нотаріальної контори від 10.10.2019 р. №2347/02-31 відмовлено [PERSON] , [INFO] , жителю [ADDRESS] у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом після смерті [PERSON] , померлої [INFO] , на земельну ділянку для ведення товарного сільськогосподарського виробництва площею 2,89 га., що розташована на території Завальської сільської ради Снятинського району Івано-Франківської області. Оскільки спадкоємець [PERSON] не надав оригінал правовстановлюючого документу, який підтверджує право власності спадкодавця на вищезгадану земельну ділянку. Із ч.1 ст. 1268 ЦК України вбачається, що спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її, а з ч.3 ст.1268 ЦК України слідує, що спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Згідно ст. 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Згідно із ч.ч.2, 3, 5 ст.158 ЗК України, виключно судом вирішуються земельні спори з приводу володіння, користування і розпорядження земельними ділянками, що перебувають у власності та користуванні громадян і юридичних осіб. Згідно пунктів 10, 11 Постанови Пленуму Верховного суду України від 30 травня 2008 року № 7 «Про судову практику у справах про спадкування» про те, що відповідно до статті 1225 ЦК України право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців за загальними правилами спадкування (зі збереженням її цільового призначення) при підтвердженні цього права спадкодавця державним актом на право власності на землю або іншим правовстановлюючим документом. Відповідно до п.г. ч.1 ст.81 Земельного кодексу України громадяни України набувають права власності на земельні ділянки на підставі прийняття спадщини. Згідно ст. 392 ЦК України власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Відповідно до ч.1 ст.15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Згідно п.1 ч.2 ст.16 ЦК України, способами захисту цивільних прав та інтересів можуть бути, зокрема визнання права. За наведених обставин суд вважає, що слід визнати за позивачем право власності на земельну ділянку № [NUMBER] площею 2,89 га. передану для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, яка розташована на території Завалівської сільської ради, Снятинського району, Івано-Франківської області, згідно Державного акту на право приватної власності на землю серії ІІ-ІФ №041971 від 28.03.2001 р., зареєстрованого в Книзі записів державних актів на право приватної власності на землю за №710, у порядку спадкування після смерті [PERSON] , яка померла [INFO] . Суд приходить до висновку, що відповідно до ст.141 ЦПК України та п.9 ч.1 ст.5 Закону України «Про судовий збір», оскільки згідно довідки Сер. МСЕ №168982 є інвалідом ІІ групи, судовий збір стягується з відповідача в дохід держави пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог, а тому із Завалівської сільської ради слід стягнути в дохід держави судовий збір у розмірі 774,67 грн. На підставі наведеного, та ст. ст. 15, 16, 328, 392, 1268 ЦК України,

Outcome: approved