Jurisdiction: civil
Date: 2021-05-30 00:00:00

Позивач звернулась в суд з цим позовом, в якому просила змінити спосіб стягнення аліментів з [PERSON] на її користь на утримання доньки [PERSON] , [INFO] , з твердої грошової суми в розмірі 800 грн. на одну чверть від усіх його доходів щомісячно, але не менше 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісяця, до досягнення дитиною повноліття. Стислий виклад позицій позивача. Позивач та відповідач від шлюбу мають спільну дитину, на утримання якої, згідно рішення суду від 24.02.2015, з відповідача присуджено до стягнення аліменти в розмірі 800 грн. до досягнення дитиною повноліття. За станом здоров`я відповідач та дитина здорові. Відповідач сплачує присуджені до стягнення аліменти регулярно, участі у вихованні дитини не приймає. Позивач вказала, що дитина навчається у першому класі загальноосвітньої школи, та відповідно потребує значно більшого догляду та коштів. Потреби дитини з кожним роком зростають. Позивач постійно купує продукти харчування, гігієни, одяг, а також інші необхідні речі. У поданій позовній заяві позивач зазначила, що наскільки їй відомо відповідач їздить за межі України, де працює та має регулярний дохід. Згідно запиту відповідача неодноразово перетинав кордон з Україною, в будь-якому випадку матеріальне становище відповідача змінилось на краще, проте надати відомості про доходи відповідача позивач самостійно не може. Вона ж наразі працює у виробничому підрозділі вагонна дільниця ст. Жмеринка на посаді провідника пасажирського вагону де отримує заробітну плату, яка за серпень - грудень 2020 року, січень 2021 року становила 44297,43 грн., інших доходів вона не має, в зв`язку з чим їй важко матеріально утримувати дитину. З урахуванням викладеного, вважає за доцільне змінити спосіб присуджених до стягнення аліментів з 800 грн. на 1/4 від всіх доходів відповідача. 18.05.2021 від позивача до суду надійшла відповідь на відзив відповідача, відповідно до якої позивач просить повністю задовольнити її позовні вимоги з підстав того, що відповідач не надає матеріальної допомоги на утримання дитини, окрім сплати аліментів, не купує речі, не надає кишенькових грошей, відповідно не може надати докази цього. Крім того, відповідач не цікавиться дитиною, а заробітки, на яких він перебував більше шести місяців не є короткочасними. Заперечення відповідача. 09.04.2021 до суду надійшов відзив відповідача, відповідно до якого останній просив задовольнити позовні вимоги позивача частково та стягувати з нього на утримання доньки [PERSON] аліменти в розмірі 1/5 частини від всіх його доходів з підстав того, що твердження позивача про ненадання ним додаткових коштів на утримання дитини є неправдивими, оскільки він неодноразово надавав кишенькові кошти дитині. Крім того, він купує дитині необхідні речі та сплачує аліменти в межах 1500 грн., в залежності від доходу, який на теперішній час є досить невеликим, а тому він був змушений виїздити за кодон на тимчасові заробітки. На відміну від нього позивач має стабільний регулярний дохід. Також відповідач зазначив, що постійно приділяє увагу доньці [PERSON] , яку дуже любить, постійно цікавиться її життям, приймає участь у її вихованні та постійно слідкує за її здоров`ям. Таким чином позивач не надала суду належних та допустимих доказів які б свідчили про його спроможність сплачувати аліменти у визначеному позивачем розмірі. Процесуальні дії, заяви та клопотання. 16.03.2021 ухвалою судді відкрито провадження в даній справі. Визначено розгляд справи провести за правилами спрощеного позовного провадження, без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами. Як вбачається з власноручного підпису та поштового повідомлення, які наявні в матеріалах справи, позивач [PERSON] 22.03.2021 та відповідач [PERSON] 31.03.2021 отримали копію ухвали про відкриття провадження. Відповідач також отримав копію позовної заяви разом з копіями доданих документів. У визначений судом строк сторони клопотання про розгляд справи у судовому засіданні з повідомленням сторін не заявляли, заперечень проти розгляду справи в спрощеному порядку до суду не надходило. 09.04.2021 на адресу суду надійшов відзив від відповідача. 18.05.2021 до суду надійшла відповідь на відзив від позивача. З огляду на вищезазначене суд, на підставі частини 5 статті 279 ЦПК України розглянув справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами. Відповідно до положень частини 2 статті 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного запису не здійснювалось. Фактичні обставини, встановлені судом, та зміст спірних правовідносин, посилання на докази, на підставі яких встановлені відповідні обставини. Відповідно до копії заочного рішення Жмеринського міськрайонного суду від 16.07.2015 шлюб між позивачем та відповідачем розірвано (а.с.5). Як вбачається з копії рішення Жмеринського міськрайонного суду від 24.02.2015 з відповідача на користь позивача на утримання доньки [PERSON] присуджені до стягнення аліменти в розмірі 800 грн. щомісячно, починаючи з 16.01.2015 до досягнення дитиною повноліття, тобто до [INFO] (а.с.6). На підставі рішення видано виконавчий лист (а.с.7). Відповідно до копії свідоцтва про народження серії [NUMBER] батьками [PERSON] , [INFO] , зазначені [PERSON] та [PERSON] (а.с.8). Як засвідчено в довідці квартального комітету «Київський» від 18.02.2021 року № 8138 [PERSON] проживає з донькою [PERSON] по [ADDRESS] , донька перебуває на її утриманні (а.с.9). Відповідно до довідки виробничого підрозділу вагонна дільниця станції Жмеринка від 18.02.2021 № 5 [PERSON] з 12 червня 2009 року працює у виробничому підрозділі вагонна дільниця станції Жмеринка «Пасажирська компанія» акціонерного товариства «Українська Залізниця» на посаді провідника пасажирського вагона у відділі Резерву провідників (а.с.10), де отримує заробітну плату яка за серпень - грудень 2020 року, січень 2021 року становила 44297,43 грн.(а.с.11). Згідно відповіді на запит [PERSON] було здійснено перетин кордону з напрямком виїзд - в`їзд (а.с.12). Як вбачається з довідки опорного закладу загальної середньої освіти І-ІІІ ступенів №6 Комунальної власності Жмеринської міської об`єднаної територіальної громади Вінницької області від 17.02.2021 №23 [PERSON] дійсно навчається в 1-В класі в ЗЗСО І-ІІІ ст. №6 Жмеринської ОТГ (а.с.13). Відповідно до копій квитанцій позивачем здійснюється оплата комунальних послуг, відповідно до встановлених тарифів (а.с.13-15), за адресою де проживає з дитиною. Згідно копій квитанцій відповідачем на ім`я відповідача перераховувались кошти в рахунок сплати аліментів на утримання доньки (а.с.31-42). Як вбачається з довідки опорного закладу загальної середньої освіти І-ІІІ ступенів №6 Комунальної власності Жмеринської міської об`єднаної територіальної громади Вінницької області від 14.05.2021 батько дитини [PERSON] не бере участі у вихованні доньки: не спілкується з учителями, не забирає її додому. Не відвідує батьківські збори, не цікавиться шкільним життям дитини (а.с.45). Відповідно до довідки Комунального некомерційного підприємства «Жмеринський медичний центр первинної медико-санітарної допомоги» Жмеринської міської ради від 17.05.2021 № 524/01-2 [PERSON] , [INFO] , перебуває на обліку в Жмеринському Центрі ПМСД, часто хворіє застудними захворюваннями, на диспансерному обліку з приводу хронічних захворювань або травм не перебуває. На прийом з дитиною приходила мати і бабуся, рекомендації по лікуванню і догляду виконуються в повному обсязі (а.с.46). Вказані докази суд приймає до уваги, так як вони містять інформацію щодо предмета доказування, одержані в порядку встановленому законом. З доказів наданих позивачем вбачається, що дитина проживає разом з нею та знаходиться на її утриманні, розмір аліментів, які були присуджені до стягнення з відповідача на користь позивача на утримання дитини за рішенням суду від 24.02.2015, є значно меншими від встановленого мінімального розміру аліментів, сума яких є недостатньою для забезпечення гармонійного розвитку дитини. З часу присудження аліментів відповідач працює за межами території України, де отримує відповідний дохід, що безпосередньо підтверджується наданим до суду відзивом на позовну заяву, відповідно має можливість сплачувати аліменти в мінімально гарантованому державою розмірі. Мотиви суду. Норми права застосовані судом. Згідно із статтею 180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно із частиною 3 статті 181 СК України, за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Спосіб стягнення аліментів, визначений рішенням суду, змінюється за рішенням суду за позовом одержувача аліментів. Згідно із статтею 182 СК України, при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів. Суд не обмежується розміром заробітку (доходу) платника аліментів у разі встановлення наявності у нього витрат, що перевищують його заробіток (дохід), і щодо яких таким платником аліментів не доведено джерело походження коштів для їх оплати. Відповідно до Закону України «Про Державний бюджет на 2021 рік» прожитковий мінімум для дітей віком від 6 до 18 років: з 1 січня - 2395 гривень, з 1 липня - 2510 гривень, з 1 грудня - 2618 гривень. Тобто розмір аліментів, який стягується з відповідача на корить позивача на утримання доньки [PERSON] , [INFO] , в розмірі 800 (вісімсот) гривень щомісячно за рішенням Жмеринського міськрайонного суду Вінницької області від 24.02.2015, не відповідає мінімальному розміру, встановленому статтею 182 СК України, з врахуванням спроможності відповідача сплачувати аліменти. Відповідно до ч.3 ст. 183 СК України той із батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина, має право звернутися до суду із заявою про видачу судового наказу про стягнення аліментів у розмірі на одну дитину - однієї чверті, на двох дітей - однієї третини, на трьох і більше дітей - половини заробітку (доходу) платника аліментів, але не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку на кожну дитину. Статтею 8 Закону України «Про охорону дитинства» визначено, що кожна дитина має право нa рівень життя достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного та соціального розвитку. Відповідно до пунктів 1 і 2 статті 3 Конвенції про права дитини, що була ратифікована постановою Верховної Ради України № 789-ХІІ від 27 лютого 1991 року, в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється як найкращому забезпеченню інтересів дитини. Держави-учасниці зобов`язуються забезпечити дитині такий захист і піклування, які необхідні для її благополуччя, беручи до уваги права й обов`язки її батьків, опікунів чи інших осіб, які відповідають за неї за законом, і з цією метою вживають всіх відповідних законодавчих і адміністративних заходів. За змістом статті 18 Конвенції суд повинен докласти всіх можливих зусиль для того, щоб забезпечити визнання принципу загальної та однакової відповідальності обох батьків за виховання і розвиток дитини. Батьки несуть основну відповідальність за виховання та розвиток дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування. Відповідно до частин 1 і 2 статті 27 Конвенції держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Згідно зі статті 141 Сімейного кодексу України мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини. Відповідно до статей 12,13, 81 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Отже, враховуючи, що право на зміну способу аліментів за позовом одержувача аліментів визначено у ч. 3 ст. 181 СК України, на даний час відповідач сплачує аліменти у твердій грошовій сумі 800 грн., що не відповідає мінімальному гарантованому розміру аліментів на одну дитину, який не може бути меншим ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, а згідно ч. 3 ст. 183 СК України той із батьків, разом з яким проживає дитина, має право звернутися до суду із заявою про видачу судового наказу про стягнення аліментів у розмірі на одну дитину - однієї чверті заробітку (доходу) платника аліментів, але не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку на кожну дитину, тому позовні вимоги позивача відповідають буків закону та підлягають задоволенню. Таке рішення суду буде забезпечувати найкращі інтереси дитини. Європейський суд з прав людини вказав, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (SERYAVIN AND OTHERS v. UKRAINE, № 4909/04, § 58, ЄСПЛ, від 10 лютого 2010 року). Розподіл судових витрат між сторонами. З урахуванням задоволення позову відповідно до статті 141 ЦПК України з відповідача необхідно стягнути в дохід держави судовий збір в розмірі 908,00 гривень. На підставі викладеного та

Outcome: approved