Jurisdiction: civil
Date: 2016-12-04 00:00:00

Позивач звернулась до Орджонікідзевського районного суду міста Маріуполя Донецької області з даним позовом, в якому просить шлюб між нею та відповідачем розірвати, залишити проживати сина, [PERSON], [INFO], з нею, судові витрати покласти на відповідача. В обґрунтування позову зазначає, що з відповідачем перебуває у зареєстрованому шлюбі з 30 квітня 2005 року. Мають сина, [PERSON], [INFO]. Спільне життя з відповідачем не склалось через відсутність взаєморозуміння, різні погляди на сімейне життя та обовязки подружжя, а також виховання дитини. Кожен з них має протилежні погляди на шлюб та сімю. Відповідач постійно нехтує сімейними цінностями та є ініціатором сварок, які нерідко виникають у присутності дитини та негативно впливають на її психічний стан. Відповідач не здатен підтримувати нормальну моральну атмосферу в сімї, піклуватись про побудову сімейних відносин на почуттях взаємної любові, поваги, дружби, взаємодопомоги. Не бачить смислу у подальшому існуванні їх шлюбу. Позивач до зали судового засідання не прибула. До позову додала заяву, в якій просить розглядати справу за її відсутності. Відповідач у судове засідання не прибув. Від нього також надійшла заява про розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги визнає, проти розірвання шлюбу не заперечує. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню частково, виходячи з наступного. Сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі з 30 квітня 2005 року, що підтверджується свідоцтвом про шлюб, виданим 30 квітня 2005 року Відділом реєстрації актів цивільного стану Ленінського районного управління юстиції міста Донецька, актовий запис № 137. Також встановлено, що сторони мають малолітню дитину, сина [PERSON], [INFO], що підтверджується свідоцтвом про народження останнього. Відповідно до ч. 3\~ст.105 Сімейного кодексу України (СК України) шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до\~статті 110 цього Кодексу. Згідно ч. 1 ст. 110 СК України позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя. Із доводів позову вбачається, що сімейні відносини між сторонами не підтримуються та припинені з причини втрати взаєморозуміння, різні погляди на сімейне життя та обовязки подружжя, виховання дитини. Позивач на розірванні шлюбу наполягає, відповідач проти цього не заперечує, із доводами позову погоджується. Зважаючи на наведене, враховуючи, що відповідно ч. 1 ст. 24 Сімейного Кодексу України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка; примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається, суд дійшов висновку, що між сторонами склались взаємини, за яких подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить принципу його добровільності та інтересам сторін. Після розірвання шлюбу прізвище позивачці залишити без змін. Позовні вимоги щодо визначення місця проживання дитини не можуть бути предметом розгляду даної справи та мають розглядатись окремо. На підставі викладеного, суд дійшов висновку про задоволення позову в частині розірвання шлюбу між сторонами, в задоволенні решти позовних вимог вважає необхідним відмовити. Відповідно до положень ст.ст. 79, 88 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягають стягненню понесені та документально підтверджені витрати з оплати судового збору у сумі 551,20 гривень. На підставі ст. ст. 110, 112 Сімейного кодексу України,

Outcome: approved