Jurisdiction: civil
Date: 2015-12-07 00:00:00

Позивач звернулась до суду з позовом до [PERSON], в якому просить стягнути з останнього на її користь аліменти на утримання сина у розмірі 1/4 частини віх видів його заробітку (доходу), але не менше встановленого законом прожиткового мінімуму, щомісяця до закінчення ним навчання, тобто до 28 лютого 2017 року. Свої вимоги обґрунтувала тим, що відповідач є батьком [PERSON],[INFO]. На даний час син навчається в АПК Державного вищого навчального закладу «Київський національний економічний університет імені [PERSON]», період навчання по 28 лютого 2017 року, форма навчання денна, що з незалежних від його волі причин перешкоджає йому працевлаштуватися. За вказаних обставин йому не під силу матеріально себе забезпечувати до закінчення навчання, тож фактично син перебуває на її утриманні. Відповідач являється приватним підприємцем, у добровільному порядку відмовляється надавати матеріальну допомогу на час навчання сина. Позивач у судове засідання не з'явилась, надала заяву, в якій позовні вимоги уточнила, в частині стягнення аліментів вимоги підтримала в повному обсязі, однак стягнення просила проводити на користь сина, також просила суд справу розглядати у її відсутність. Відповідач у судове засідання також не з'явився, надав заяву, в якій позовні вимоги [PERSON] визнав, просив справу розглядати за його відсутності. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню, виходячи з наступних підстав. Судом встановлено, що батьками [PERSON], [INFO] є [PERSON] та [PERSON] (а.с. 7). Відповідно до довідки №01 виданої 01 вересня 2015 року [PERSON] навчається на факультеті економіки АПК Державного вищого навчального закладу «Київський національний економічний університет імені [PERSON]. Форма навчання денна. Строк закінчення навчання 28 лютого 2017 року (а.с.5). Відповідно до ч.1 ст. 199 СК України якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у звязку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобовязані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Обов'язок батьків утримувати повнолітніх дочку,сина, які продовжують навчатися після досягнення повноліття (незалежно від форми навчання), виникає за обов'язкової сукупності таких юридичних фактів: досягнення дочкою, сином віку, який перевищує 18, але є меншим 23 років; продовження ними навчання; потреба у зв'язку з цим у матеріальній допомозі; наявність у батьків можливості надавати таку допомогу (ст.199 СК України, п.20\~постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року №3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства,материнства та стягнення аліментів»). Відповідно до ч.\~ 3 ст. 199 СК право на звернення до суду з позовом про стягнення аліментів мають самі\~ дочка,\~ син, які\~ продовжують\~ навчатися,\~ а також той із батьків,\~ з яким вони проживають. У разі заявлення позову одним із батьків суд може залучити до участі у справі (якщо залежно від її обставин\~ визнає\~ необхідним) повнолітніх\~ дочку,\~ сина,\~ які продовжують навчатися і на користь яких у зв'язку з цим стягуються аліменти. Відповідно до ст. 200 СК України суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених ст. 182 СК України, а саме: стан здоров'я та матеріальне становище дитини; стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина. При визначенні розміру аліментів з одного з батьків суд бере до уваги можливість надання утримання другим з батьків, своїми дружиною, чоловіком та повнолітніми дочкою, сином. Таким чином, однією із обов'язкових умов надання батьками утримання повнолітнім дочці чи сину є можливість надання дітям матеріальної допомоги, якої вони потребують саме у зв'язку з навчанням. Відповідно до ст. 174 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову, якщо це не суперечить закону, не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, за наявності для того законних підстав суд ухвалює рішення про задоволення позову. Враховуючи вищевикладене те, що позивач позов підтримує, а відповідач не заперечує проти стягнення з нього аліментів на утримання повнолітнього сина у звязку з його навчанням, що повнолітній [PERSON], якому не виповнилося 23 років, продовжує навчання у навчальному закладі на денній формі навчання, що позбавляє його можливості працевлаштування, відсутні дані стосовно незадовільного стану здоровя відповідача чи знаходження на його утриманні інших дітей або непрацездатних членів сімї, яких він зобовязаний утримувати, а також ненадання ним матеріальної допомоги на утримання сина, матеріальне становище сторін, а також враховуючи інші обставини що мають істотне значення для вирішення справи, а саме витрати позивача, що пов'язані з навчанням, погоджуючись зі способом визначення аліментів у частці, суд вважає за необхідне позов задовольнити у повному обсязі, стягнувши з відповідача на утримання повнолітнього сина аліменти в розмірі 1/4 частини усіх видів його заробітку, до закінчення ним навчання. Разом з цим суд відзначає, що глава 16 Сімейного кодексу України, яка регулює відносини між батьками і повнолітньою дочкою, сином щодо надання їм утримання, не містить вказівки на те, що розмір стягуваних аліментів на повнолітню дитину, яка продовжує навчання повинен бути не меншим встановленого Законом прожиткового мінімуму, як про це відзначає позивач. Відповідно до ст. 88 ЦПК України, з відповідача на користь держави необхідно стягнути судовий збір.

Outcome: approved