Jurisdiction: civil
Date: 2021-01-04 00:00:00

Позивач звернулась до суду з позовом, в якому просить суд ухвалити рішення яким стягувати з [PERSON] , [INFO] , уродженця с.Лошнів Теребовлянського району Тернопільської області, реєстраційний номер облікової картки платника податків: [NUMBER] , аліменти на її, [PERSON] , [INFO] , реєстраційний номер облікової картки платника податків: [NUMBER] , користь на її утримання у розмірі 1/3 частини зі всіх видів його заробітку (доходу) щомісячно, але не менше, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з дня подання позовної заяви до суду і до закінчення навчання, але не більше як до досягнення 23 років. Свої вимоги мотивує тим, що відповідач та третя особа є її рідними батьками, які на даний час перебувають у зареєстрованому шлюбі між собою з 01 серпня 1996року. Однак, в даний час батько [PERSON] заявив, що має намір залишити сім`ю, і часто не ночує вдома. [PERSON] , народилася [INFO] . Згідно свідоцтва про народження відповідач [PERSON] є її рідним батьком. Після досягнення повноліття [INFO] рідний батько, відповідач у справі, не надає жодних коштів на її утримання, хоча знає про те, що ніде не працює, так як навчається в навчальному закладі на ІІІ-му УА-33Б курсі денної форми навчання першого бакалаврського рівня вищої освіти філологічного факультету Дрогобицького державного педагогічного університету імені Івана Франка, стипендії не отримує. Навчаючись у ВУЗІ, вимушена купляти собі підручники, витрачати кошти на проїзд до навчального закладу, а також на харчування, і у зв`язку з цим потребує матеріальної допомоги від батька на період свого навчання. У судовому засіданні позивач [PERSON] не з`явився. Від представника позивача [PERSON] до суду поступила заява, про розгляд справи у їхній відсутності, позовні вимоги підтримує просить їх задоволити. Відповідач [PERSON] у судовому засіданні не з`явився, надав суду заяву про розгляд сроави у його відсутності позовні вимоги визнає, не заперечив проти їх задоволення. Третя особа [PERSON] у судовому засіданні не з`явився, надала суду заяву, про розгляд справи у його відсутності, вважає позов підставним. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень ЦПК України розгляд справи здійснюється судом за відсутністю учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши матеріали справи у їх сукупності, всебічно та повно з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають істотне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд приходить до висновку про те, що позовні вимоги підлягають задоволенню із наступних підстав. Згідно ст.18 Конвенції про права дитини від 20.11.1989 року, схваленої резолюцією 50/155 Генеральної Асамблеї ООН від 21 грудня 1995 року, ратифікованої Постановою Верховної Ради України №789-XII від 27.02.1991 року батьки або у відповідних випадках законні опікуни несуть основну відповідальність за виховання і розвиток дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування. Яв визначено ч.1 ст.141 СК України мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Частина 2 цієї ж статті наголошує, що розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини. Суд в межах заявлених позовних вимог та наданих сторонами доказів по справі встановив наступні обставини та правовідносини. У відповідності до ч.1 ст.198 СК України батьки зобов`язані утримувати своїх повнолітніх, непрацездатних дочку, сина, які потребують матеріальної допомоги, якщо вони можуть таку матеріальну допомогу надавати. Судом встановлено, [PERSON] , народилася [INFO] , що стверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] від 26.01.2001року. Відповідач [PERSON] та третя особа [PERSON] є її рідними батьками, які на даний час перебувають у зареєстрованому шлюбі між собою з 01 серпня 1996 року. Після досягнення повноліття [INFO] рідний батько, відповідач у справі, не надає жодних коштів на її утримання, хоча знає про те, що ніде не працює, так як навчається в навчальному закладі на ІІІ-му УА-33Б курсі денної форми навчання першого бакалаврського рівня вищої освіти філологічного факультету Дрогобицького державного педагогічного університету імені Івана Франка, що стверджується довідкою №358 від 12 жовтня 2020 року. Відповідно до вимог п.1 ст.199 СК України якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов`язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Як визначено п.20 Постанови Пленуму Верховного Суду України №3 від 15.05.2006 року «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчатися після досягнення повноліття (незалежно від форми навчання), виникає за обов`язкової сукупності таких юридичних фактів: досягнення дочкою, сином віку, який перевищує 18, але є меншим 23 років; продовження ними навчання; потреба у зв`язку з цим у матеріальній допомозі; наявність у батьків можливості надавати таку допомогу. Як передбачено ч.3, ст.181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. За змістом ч.1, ст.182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. Підпунктом 3 пункту 17 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 15.05.2006 року №3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» зазначено, що, вирішуючи питання щодо розміру аліментів, суд повинен ураховувати: стан здоров`я, матеріальне становище дитини і платника аліментів; наявність у останнього інших неповнолітніх дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, повнолітніх дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. Аналізуючи докази, зібрані у судовому засіданні, суд вважає, що оскільки син відповідача продовжує навчання у вищому навчальному закладі на денній формі, при цьому вона не має часу на працевлаштування і потребує матеріальної допомоги на харчування, одяг, взуття, витрати, пов`язані з проїздом до місця навчання, тощо, а відповідач, її батько, має можливість надавати таку матеріальну допомогу, суд вважає за необхідне стягувати аліменти з [PERSON] на користь [PERSON] , [INFO] , аліменти на її утримання у розмірі 1/3 частини зі всіх видів його заробітку (доходу) на час навчання, але не пізніше ніж до досягнення 23-річного віку. Згідно із ч. 1 ст. 79 СК України, аліменти присуджуються за рішенням суду від дня подання позовної заяви. Відповідно до п. 1 ч.1ст. 430 ЦПК України, суд допускає негайне виконання рішення суду у справах про стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць. Крім цього, в силу ч.1 ст.141 ЦПК України, з відповідача в дохід держави слід стягнути 840,80 гривень судового збору. Враховуючи викладене,

Outcome: approved