Jurisdiction: civil
Date: 2018-02-14 00:00:00

Позивач звернулась до суду з відповідною позовною заявою про стягнення з Фізичної особи - підприємець [PERSON] на свою користь середнього заробітку за час затримки виплати заробітної плати по день остаточного розрахунку в сумі 7189,28 грн., компенсації втрати частини грошових доходів у зв'язку з порушенням строків випалити заробітної плати в сумі 7419,17 грн. В обґрунтування вимог позивача зазначила про те, що вона працювала у ФОП [PERSON] з 01.01.2013 р. по 30.11.2015 р. на посаді бухгалтера, проте на день звільнення відповідач в порушення вимог ст.ст.47,116 КЗпП України, не здійснила виплати всіх сум, належних їй на день звільнення. Ухвалою Новокаховського міського суду Херсонської області від 24.01.2018 року по справі відкрито провадження в порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін. Відповідно до вимог ч. 5 ст. 279 ЦПК України, сторони в судове засідання не викликалися, проте відповідачу було встановлено строк в п'ятнадцять днів з дня отримання ухвали про відкриття провадження на подачу відзиву на позовну заяву. З повідомлення про вручення поштового відправлення вбачається, що відповідач отримала копію ухвали про відкриття провадження 31.01.2018 року, проте відзиву (заперечень) на позовну заяву, клопотань до суду не подала. Згідно ч. 8 ст. 178 ЦПК України, у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами. Суд вважає можливим постановити заочне рішення на підставі наявних у матеріалах справи доказів в порядку ст. 280 ЦПК України, оскільки відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 280 ЦПК України відповідач не подав відзив. Крім того, відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у зв'язку з розглядом справи за відсутності учасників справи в спрощеному позовному провадженні, судове засідання проводити без фіксування за допомогою звукозаписувального технічного засобу. Дослідивши матеріали справи та письмові докази, суд дійшов висновку про задоволення позовних вимог з наступних підстав. Судом встановлено, що позивач [PERSON] працювала на посаді бухгалтера у ФОП [PERSON] з 01.01.2013 р. по 30.11.2015 р. Рішенням Апеляційного суду Херсонської області від 23.05.2017 р. вирішено стягнути з ФОП [PERSON] на користь [PERSON] заборгованість по заробітній платі в сумі 34 450,79 грн., середній заробіток за весь час затримки розрахунку в сумі 23365,16 грн., компенсацію втрати частини грошових доходів у зв'язку з порушенням строків виплати заробітної плати в сумі 26168,42 грн., компенсацію за невикористані щорічні відпустки в сумі 2958,20 грн., компенсації за невикористані додаткові відпустки, як матері одиначки, що виховує дитину віком до 15 років, в сумі 1267,80 грн., а всього - 88 210,37 грн. Зазначене рішення суду виконане 24.10.2017 р., що вбачається з письмових пояснень позивача та виписки ПАТ КБ «Приватбанк» про надходження по картці\\рахунку [NUMBER] - [PERSON] від 19.01.2018 р. Таким чином, факт порушення трудового законодавства ФОП [PERSON] перед [PERSON], встановлений рішенням суду. 24.10.2017 р. з [PERSON] проведено остаточний розрахунок та ФОП [PERSON] виплачені 34 450,79 грн. Відповідно до ст. 116 КЗпП України, при звільненні працівника виплата всіх сум, що належать йому від підприємства, установи, організації, провадиться в день звільнення. Якщо працівник в день звільнення не працював, то зазначені суми мають бути виплачені не пізніше наступного дня після пред'явлення звільненим працівником вимоги про розрахунок. Про нараховані суми, належні працівникові при звільненні, власник або уповноважений ним орган повинен письмово повідомити працівника перед виплатою зазначених сум. Відповідно до ст. 117 КЗпП України у разі невиплати з вини власниками або уповноваженого ним органу належних звільненому працівникові сум у строки, зазначені у ст. 116 КЗпП України, при відсутності спору про їх розмір підприємство, установа, організація повинні виплатити працівникові його середній заробіток за весь час затримки по день фактичного розрахунку. При наявності спору про розміри належних звільненому працівникові сум власник або уповноважений ним орган повинен сплатити зазначене в цій статті відшкодування в тому разі, коли спір вирішено на користь працівника. З висновку Верховного Суду України від 29 січня 2014 року у справі № 6-144цс13, предметом якої був спір про стягнення середнього заробітку за час затримки виплати заробітної плати та відшкодування моральної шкоди слідує, що не проведення з вини власника або уповноваженого ним органу розрахунку з працівником у строки, передбачені статтею 116 КЗпП України, є підставою для відповідальності, передбаченої статтею 117 Кодексу, тобто виплати працівникові його середнього заробітку за весь час затримки по день фактичного розрахунку. Після ухвалення судового рішення про стягнення заборгованості із заробітної плати роботодавець не звільняється від відповідальності, передбаченої статтею 117 КЗпП України, а саме виплати середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні. П. 8 Порядку обчислення середньої заробітної плати, затвердженого Постановою КМ України від 08.02.1995 р. № 100 нарахування виплат, що обчислюються із середньої заробітної плати за останні два місяці роботи провадяться шляхом множення середньоденного (годинного) заробітку на число робочих днів/годин, а у випадках, передбачених чинним законодавством, календарних днів, які мають бути оплачені за середнім заробітком. Середньоденна (годинна) заробітна плата визначається діленням заробітної плати за фактично відпрацьовані протягом двох місяців робочі (календарні) дні на число відпрацьованих робочих днів (годин), а у випадках, передбачених чинним законодавством, - на число календарних днів за цей період. Так, згідно наданого розрахунку позивача та рішення Апеляційного суду Херсонської області від 23.05.2017 р. вбачається, що середньоденна заробітна плата [PERSON] за два місяці роботи складає 64,19 грн. (1380 грн.+1380 грн. = 2760:43 дн.=64,19 грн.) Рішенням Апеляційного суду Херсонської області від 23.05.2017 р., на користь [PERSON] вирішено стягнути середній заробіток за час затримки розрахунку станом на день розгляду справи в сумі 23365,16 грн. Враховуючи той факт, що з [PERSON] остаточний розрахунок проведено 24.10.2017 р., підлягає стягненню середній заробіток за період з 24.05.2017 р. по 24.10.2017 р., що складає 7189,28 грн. (середньоденна заробітна плата х 110 днів робочих днів=7189,28 грн.) Крім того, відповідно до ЗУ «Про компенсацію громадянам втрати частини доходів у зв'язку з порушенням строків їх виплати» від 19.10.2000 р. №2050-111 та «Порядку проведення компенсації громадянам втрати частини грошових доходів у зв'язку з порушенням термінів їх виплати», затвердженого Постановою КМУ №159 від 21.02.2001 р., компенсація громадянам втрати частини грошових доходів у зв'язку з порушенням термінів їх виплати проводиться у разі затримки на один і більше календарних місяців виплати грошових доходів. З урахуванням суми присудженої до стягнення рішенням Апеляційного суду Херсонської області від 23.05.2017 р., розмір суми компенсації втрати частини доходів у зв'язку з порушенням строків виплати заробітної плати за період з 24.05.2017 р. по 24.10.2017 р. позивача, становить 7419,17 грн. Таким чином, при вирішенні спору, суд вважає, що роботодавець допустив порушення трудових прав позивача у сфері трудових відносин, внаслідок чого позивач була позбавлена можливості своєчасно отримувати оплату за свою працю та використовувати її для задоволення життєвої необхідних власних потреб, у зв'язку з чим позовні вимоги в частині стягнення середнього заробітку за час затримки розрахунку є законними, обґрунтованими та такими що підлягають задоволенню. Відповідно до положень ст. 141 ЦПК України з відповідача підлягає стягненню в дохід держави судовий збір в розмірі 704,80 грн. На підставі викладеного,

Outcome: approved