Jurisdiction: civil
Date: 2019-11-14 00:00:00

Позивач звернулась до Мелітопольського міськрайонного суду Запорізької області з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, в якому просить розірвати шлюб з відповідачем, зареєстрований 07 червня 2008 року виконавчим комітетом Новомиколаївської сільської ради Мелітопольського району Запорізької області, актовий запис № 3 та стягнути з відповідача на її користь суму сплаченого судового збору в розмірі 768,40 гривень. При цьому позивач зазначає, що 07 червня 2008 року між нею та відповідачем було укладено шлюб. Від цього шлюбу у них народилися діти - [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] , які проживають разом з нею. Подружнє життя у них не склалося з причини несумісності характерів та різних поглядів на життя. З січня 2018 року вони разом не проживають та спільним побутом не пов`язані. Вважає, що їх сім`я розпалася і подальше спільне життя і збереження шлюбу з відповідачем неможливі. Спору з приводу поділу спільного майна, проживання і утримання дітей між ними немає. Позивач у судове засідання не з`явилася, надавши суду заяву про розгляд справи за її відсутності на задоволені позову наполягає, про зміну прізвища на дошлюбне не заявила. Відповідач у судове засідання не з`явився, надавши суду заяву про розгляд справи за його відсутності, позов визнає у повному обсязі. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що у зв`язку із визнанням позову відповідачем згідно ч.3 ст.200 ЦПК України, позов підлягає задоволенню у підготовчому засіданні з наступних підстав. Сторони перебувають у шлюбі, зареєстрованому 07 червня 2008 року виконавчим комітетом Новомиколаївської сільської ради Мелітопольського району Запорізької області, актовий запис № 3, що підтверджується копією свідоцтва про шлюб (а.с.6). Від даного шлюбу сторони мають малолітніх дітей - [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] , що підтверджується копіями свідоцтв про народження (а.с.7-8). Діти проживають разом з позивачем за адресою: [ADDRESS] , що підтверджується довідкою голови Новомиколаївської сільської ради № 302 від 30.09.2019 року (а.с.9). Сторони з січня 2018 року не проживають разом, не підтримують подружні стосунки та не ведуть спільне господарство. Причинами розпаду сім`ї стало те, що між ними було втрачено взаєморозуміння та відчуття любові і поваги один до одного. Позивач вважає, що сім`я розпалася остаточно і збережена бути не може, оскільки це суперечить її інтересам. Відповідач погодився з цим, визнавши позов у повному обсязі. У відповідності до ч.1 ст.110 СК України позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. Згідно ч. 3 ст. 105 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до статті 110 СК України. Відповідно до ст. 112 ч.2 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, що мають істотне значення. Згідно ч.2 ст.114 СК України у разі розірвання шлюбу судом, шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу. Враховуючи, що сторони з січня 2018 року не підтримують подружні стосунки та не ведуть спільне господарство, між ними втрачено почуття любові та поваги один до одного, збереження шлюбу є неможливим, а тому він підлягає розірванню. Спорів з приводу місця проживання дитини та її утримання, а також спору про поділ спільного майна сторонами не заявлено. У відповідності до вимог ч.1 ст. 142 ЦПК України у разі визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті суд у відповідній ухвалі чи рішенні у порядку, встановленому законом, вирішує питання про повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову. Таким чином, відповідно до ст. 142 ч.1 ЦПК України позивачу підлягає поверненню з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого ним при поданні позову, оскільки до початку розгляду справи по суті відповідачем було визнано позов.

Outcome: approved