Jurisdiction: civil
Date: 2014-02-04 00:00:00

Позивач звернулась до Михайлівського районного суду з позовними вимогами до [PERSON] про розподіл спільно нажитого майна за час перебування у шлюбі, згідно яких просила розподілити майно, спільно нажите за час перебування у шлюбі, виділити їй та визнати за нею право власності на житловий будинок, що є спільною сумісною власністю, припинивши право власності на вказаний будинок за відповідачем. Свої вимоги позивач мотивує тим, що 25 липня 1998 року вона та відповідач по справі, [PERSON], зареєстрували шлюб. За час спільного проживання у шлюбі сторонами були придбані у власність житлові будинки [NUMBER] та [ADDRESS]. 13 лютого 2013 року шлюб між сторонами було розірвано, після чого позивач разом з неповнолітньою дочкою проживає в [ADDRESS]. Позивач зазначає, що маючи намір оформити частину нерухомості за собою як об'єкта права спільної сумісної власності подружжя, звернулась до КП «Михайлівське районне архітектурно-планувальне та техінвентаризаційне бюро» з заявою про поділ будинків, однак їй було роз'яснено про необхідність вирішення питання в судовому порядку. В зв'язку з тим, що реєструючими органами не визнається право власності на об'єкт нерухомості, з мотивів відсутності у інший спосіб захистити своє право на власність, позивач звернулась за захистом своїх прав до суду з відповідною позовною заявою. На обґрунтування позовних вимог, позивачем надані: - копія паспорту та ідентифікаційного номеру позивача (а.с.3-4); - копія договору купівлі-продажу житлового будинку від 10 лютого 2003 року (а.с.5); - копія Витягу про реєстрацію права власності на нерухоме майно (а.с.6); - копія договору купівлі-продажу житлового будинку від 27 травня 1999 року (а.с.7); - копія державного акту на право приватної власності на землю Серії ЗП № 008318 (а.с.9); - копія державного акту на право приватної власності на землю Серії ІІ - ЗП № 000011 (а.с.8); - копія домової книги (а.с.10-11); - копія рішення суду про розірвання шлюбу (а.с.12). Позивач в судове засідання не з'явилась, однак від її представника до суду надійшла заява, що містить клопотання про розгляд справи за його відсутності. На позовних вимогах наполягає та просить їх задовольнити в повному обсязі. Відповідач в судове засідання не з'явився, однак надав суду заяву, що містить клопотання про розгляд справи за його відсутності. Позовні вимоги визнав в повному обсязі. Дослідивши матеріали справи та надані докази, суд приходить до висновку про потребу задоволення позовних вимог виходячи з наступного: - відповідно до ст.11 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів, наданих сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі; - відповідно до ст.60 ЦПК України, кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях; - відповідно до ч.1 ст.61 ЦПК України, обставини, визнані сторонами та іншими учасниками, які беруть участь у справі, не підлягають доказуванню; - в судовому засіданні встановлено, що позивачем та відповідачем по справі за час перебування у шлюбі придбано у власність житлові будинки [NUMBER] та [ADDRESS], що підтверджено відповідними доказами. Право власності на вказане майно зареєстровано за [PERSON]. Зазначені обставини відповідачем не оспорюються, тому відповідно до ст.61 ЦПК доказуванню не підлягають; - згідно з ч.4 ст.174 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову; - відповідно до ч.1 ст.60 СК України, майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності; - відповідно до ч.1 ст.69 СК України, дружина і чоловік мають право на поділ майна, що належить їм на праві спільної сумісної власності, незалежно від розірвання шлюбу. Зважаючи на доведеність позивачем наявності у неї права на частину майна, спільно нажитого за час перебування у шлюбі, визнання вказаного права відповідачем, але відсутності можливості захистити право у позасудовому порядку, позовні вимоги підлягають задоволенню. Питання стосовно судових витрат підлягає вирішенню відповідно до положень ст.88 ЦПК України.

Outcome: approved