Jurisdiction: civil
Date: 2015-07-16 00:00:00

Позивач звернулась до суду з даним позовом, в обґрунтування якого вказала, що вона перебувала з відповідачем в зареєстрованому шлюбі, який було розірвано 16.06.2010 року та від якого сторони мають сина [PERSON], [INFO] Рішенням Червонозаводського районного суду м. Харкова від 12.07.2011 року з відповідача стягнуто аліменти на користь позивача на утримання їх сина у розмірі 1/3 частки зі всіх видів заробітку щомісячно, але не менше 30% прожиткового мінімуму встановленого для дитини відповідного віку, на підставі якого було видано виконавчий лист. Відповідач рішення суду не виконує, аліменти не сплачує, у звязку з чим утворилась заборгованість у розмірі 31\~408,76 грн., на підставі чого позивач, з урахуванням уточнених позовних вимог (а.с. 74-76) просить стягнути з відповідача пеню за прострочення сплати аліментів у розмірі 246\~052,72 грн. за період з травня 2011 року по червень 2015 року включно. Позивачка у судовому засіданні позовні вимоги підтримала та просила задовольнити. Відповідач у судовому засіданні заперечував проти задоволення позову та вказав, що він не заперечує проти розміру заборгованості, однак він не винен у тому, що утворилась заборгованість через те, що відносно нього було порушено кримінальну справу та він змушений був приймати участь у 60 судових засіданнях, він є співвласником домоволодіння, яке змушений утримувати та сплачувати за житлово-комунальні послуги, його городом користується позивач, яка привласнює собі врожай, а він змушений купувати овочі на ринку, неповнолітньому сину вже виповнилось 16 років та він здатний утримувати себе самостійно. Також відповідач зазначив, що хоча він фізично здоровий, однак в нього хвороба зору з 18 років та нещодавно було поставлено діагноз кератаконус. Крім того, відповідач у своїх запереченнях зазначив, що він частково сплачував аліменти та просив застосувати строк позовної давності до вимог щодо стягнення пені, що встановлений Цивільним кодексом України. Представник третьої особи підтримала позовні вимоги та зазначила, що на примусовому виконанні Червонозаводського ВДВС знаходиться на виконанні виконавчий лист про стягнення з відповідача аліментів на користь позивача на утримання їх сина у розмірі 1/3 частки зі всіх видів заробітку щомісячно та відповідачем не подавались державному виконавцю докази самостійної сплати аліментів через те, розрахунок заборгованості було проведено на підставі документів, які містяться в матеріалах виконавчого провадження. Суд вислухавши пояснення сторін та представника третьої особи, дослідивши матеріали справи, приходить до наступного. Судовим розглядом встановлено, сторони перебули у зареєстрованому шлюбі, який було розірвано рішенням Червонозаводського районного суду м. Харкова від 16.06.2010 року (а.с. 7). Від шлюбу сторони мають сина [PERSON], [INFO] (а.с. 8). Відповідно до виконавчого листа від 12.08.2011 року, рішенням Червонозаводського районного суду м. Харкова з відповідача на корись позивача стягнуті аліменти на утримання сина у розмірі 1/3 частини зі всіх видів заробітку щомісячно, але не менше 30% прожиткового мінімуму встановленого для дітей відповідного віку, починаючи з 17.05.2011 року і до повноліття дитини (а.с. 9). Згідно матеріалів справи, вказаний виконавчий лист про стягнення з відповідача аліментів перебуває на виконанні у Червонозаводському відділі державної виконавчої служби Харківського міського управління юстиції та відповідно до наданого виконавчою службою розрахунку, заборгованість відповідача по сплаті аліментів становить 37\~605,66 грн., що виникла за період з травня 2011 року по липень 2015 року (а.с. 77). При цьому суд зазначає, що в матеріалах справи містяться квитанції про часткову сплату відповідачем позивачу аліментів (а.с. 43-48), однак враховуючи, що розрахунок заборгованості [PERSON] за період з 17.05.2011 р. до 01.07.2015 р. (а.с.77), складений державним виконавцем Ісаєвою А.О. 01.07.2015 року у судовому порядку не оскаржений, суд не знаходить підстав для визнання його таким, що не відповідає дійсності та приймає його у якості належного доказу. Відповідно до ч.1 ст. 196 СК при виникненні заборгованості з вини особи, яка зобов'язана сплачувати аліменти за рішенням суду, одержувач аліментів має право на стягнення неустойки (пені) у розмірі одного відсотка від суми несплачених аліментів за кожен день прострочення. Пунктом 22постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів»передбачено, що відповідальність платника аліментів за прострочення їх сплати у виді неустойки (пені), визначена уст. 196 СК України, настає лише за наявності вини цієї особи, на платника аліментів не можна покладати таку відповідальність, якщо заборгованість утворилася з незалежних від нього причин, зокрема, у зв'язку з несвоєчасною виплатою заробітної плати, затримкою або неправильним перерахуванням аліментів банками. В інших випадках стягується неустойка за весь час прострочення сплати аліментів. Відповідачем у судовому засіданні не доведено, що він офіційно не працевлаштований з поважних причин, не перебував на обліку у центрі зайнятості з поважних причин, поруч з цим відповідач у судовому засіданні визнав ту обставину, що працює, однак без належного оформлення трудових правовідносин, не доведено тієї обставини, що його захворювання очей призвело до неможливості працевлаштуватися, разом з тим, відповідачем не оформлена інвалідність. За таких обставин, суд приходить до висновку, що заборгованість по аліментам утворилась з вини відповідача. Судом також був перевірений розрахунок пені за прострочення сплати аліментів (а.с. 75-76) та встановлено його відповідність, у звязку з чим з відповідача підлягає стягненню пеня за період з травня 2011 року по червень 2015 року включно у розмірі 246\~052,72 грн. Посилання позивача на застосування судом однорічного строку позовної давності щодо стягнення пені судом не приймаються через те, що ч. 1 ст. 20 СК України встановлено, що До вимог, що випливають із сімейних відносин, позовна давність не застосовується, крім випадків, передбачених\~частиною другою статті 72,\~частиною другою статті 129,\~частиною третьою статті 138,\~частиною третьою статті 139\~цього Кодексу. Крім того, Верховний Суд України у своїй постанові від 11.09.2013 року при розгляді справи № 6-81 цс13 прийшов до висновку, що суд зобовязаний, в тому числі, обчислити розмір пені, виходячи із суми несплачених аліментів за кожен місяць окремо від дня порушення платником аліментів свого обовязку щодо їх сплати до дня ухвалення судом рішення про стягнення пені Відповідно до ст. 88 ЦПК України стягненню з відповідача підлягають понесені позивачем судові витрати на сплату судового збору у розмірі 2\~460,55 грн. На підставі викладеного,

Outcome: approved