Jurisdiction: civil
Date: 2019-10-24 00:00:00

Позивач звернулась до суду з позовом до відповідача, просить ухвалити рішення про стягнення аліментів на утримання їх неповнолітніх дітей [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] у твердій грошовій сумі в розмірі 5000 грн. аліментів та 1660 грн. додаткових витрат, щомісячно починаючи з дня подання позовної заяви і до досягнення дітьми повноліття. Позовні вимоги мотивує тим, що в шлюбі, укладеному між сторонами 11.12.2004р., народились їх діти [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] . Вказала, що після розірвання шлюбу 06.06.2017р. діти залишились проживати з нею та перебувають на її утриманні. Просить прийняти до уваги те, що відповідач хоч і перераховує на картку сина [PERSON] щомісячно по 3000 грн., однак вважає що цього замало для достатнього забезпечення дітей. Ствердила, що сама немає змоги самостійно матеріально забезпечувати дітей. Тому просить ухвалити рішення про стягнення аліментів на утримання дітей у твердій грошовій сумі в розмірі 5000 грн. аліментів та 1660 грн. додаткових витрат. У підтвердження вимог покликається на копію свідоцтв про народження дітей, копії довідок та інші документи. У судовому засіданні позивач позовні вимоги підтримала по наведеним вище мотивам, просить такі задоволити, вимоги за зустрічним позовом вважає безпідставними, оскільки жодним чином не перешкоджає у спілкуванні з дітьми. Відповідач у судовому засіданні проти обґрунтованості позову заперечив, мотивуючи тим, що кожного місяця ним перераховуються кошти в розмірі 3000 грн. на платіжну карту. Однак, після розірвання шлюбу їх сини залишились проживати з [PERSON] і на даний момент постійно виникають непорозуміння щодо спілкування з дітьми. Тому був змушений подати зустрічний позов про усунення перешкод щодо участі у вихованні та вільному спілкуванні з дітьми. В свою чергу погоджується сплачувати аліменти на утримання дітей в розмірі 4000 грн. щомісячно, та просить задоволити вимоги за зустрічним позовом. Представник третьої особи Галицької районної адміністрації Львівської міської ради в судовому засіданні у вирішенні спору просить врахувати інтереси дітей та покладається на розгляд суду. Перевіривши матеріали справи, оцінивши в сукупності зібрані по справі докази, вирішуючи спір в межах заявлених позовних вимог, суд вважає, що позовні вимоги [PERSON] підлягають до задоволення частково, зустрічний позов [PERSON] слід задоволити частково, виходячи з таких мотивів. Встановлено, що сторони по справі з 11 грудня 2004 року перебували у зареєстрованому шлюбі. Рішенням Личаківського районного суду м. Львова від 06.06.2017р. шлюб між сторонами розірвано. (а.с. 4) [INFO] в сім`ї народився син [PERSON] , а [INFO] народився син [PERSON] , батьками яких є позивач і відповідач, що стверджується копіями свідоцтв про народження дітей (а.с.6-7). У відповідності до вимог ст. 180 Сімейного Кодексу України, батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Законом передбачена рівність такого обов`язку. Згідно ч. 3 ст. 181 Сімейного Кодексу України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. При вирішенні даного спору, суд враховує наступні обставини. Згідно пояснень позивача, вбачається, що [PERSON] дійсно проживає з неповнолітніми дітьми, батьком яких є відповідач. Діти сторін [PERSON] та [PERSON] відвідують Середню загальноосвітню школу №10 у м. Львові та Львівський дошкільний навчальний заклад садок №21 відповідно, що підтверджується довідками (а.с. 16-17), крім того [PERSON] вивчає іноземну мову у ГО «Агенція іноземних мов «Таймс» а також відвідує заняття із плавання у ДСТ «Динамо». Згідно пояснень, остання не має можливості сама забезпечити належне утримання їх спільних дітей. У відповідності до ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення. У відповідності до ч.2 ст. 182 СК України розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Статтею 7 Закону України «Про Державний бюджет України на 2019 рік» встановлено прожитковий мінімум для дітей віком до 6 років: з 1 січня 2019 року - 1626 гривень, з 1 липня - 1699 гривень, з 1 грудня - 1779 гривень; для дітей віком від 6 до 18 років: з 1 січня 2019 року - 2027 гривень, з 1 липня - 2118 гривень, з 1 грудня - 2218 гривень. При визначенні розміру аліментів суд погоджується з думкою позивача про стягнення таких у твердій грошовій сумі, при цьому суд враховує як стан здоров`я та матеріальне становище дітей, так і стан здоров`я і матеріальне становище відповідача. При цьому слід врахувати, що відповідач є особою молодого віку, фізично здоровим, повністю працездатним, з долученої до матеріалів справи довідки від 15.05.2019р. (а.с. 104) вбачається, що працює в Західній філії ДП «Український державний центр радіочастот» на посаді інженера 2 категорії та отримує дохід на постійній основі. Згідно поданого відзиву відповідач ствердив факт надання певних коштів для утримання дітей. Даний факт позивачем при розгляді справи не спростований. Однак, незважаючи на обставини надання відповідачем, який проживає окремо від сім`ї, добровільного утримання синам, це не позбавляє матір дітей, з якою залишились такі на проживанні, звернення до суду з вимогами про стягнення в судовому порядку аліментів на утримання дітей, оскільки така матеріальна підтримка хлопчикам зі сторони відповідача з врахуванням витрат на харчування, одяг, інші видатки на утримання неповнолітніх дітей, є не правом, а обов`язком в тому числі і батька дітей, що передбачено чинним сімейним законодавством. Отже, оцінивши в сукупності представлені у справі докази, суд дійшов висновку що вимоги позивача в цій частині є підставними частково, оскільки діти проживають разом з позивачем, відповідач проживає окремо, враховуючи стан здоров`я дітей та їх вік, відсутність у відповідача інших осіб, яким за Законом зобов`язаний надавати утримання, суд приходить до висновку про необхідність задоволення позову частково та про стягнення аліментів у твердій грошовій сумі в розмірі по 2000 грн. щомісячно на кожну дитину, оскільки обов`язок утримувати дітей є рівною мірою обов`язком як матері, так і батька. Крім того, суд вважає за необхідне роз`яснити сторонам, що у відповідності до ст. 192 Сімейного кодексу України розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. При цьому у відповідності до вимог ч. 6 ст. 141 ЦПК України, з відповідача на користь держави слід стягнути судовий збір в розмірі 704,80 грн. Також, згідно п. 1 ч. 1 ст. 430 ЦПК України слід допустити негайне виконання рішення суду в межах суми платежу за один місяць. Що стосується вимоги про стягнення додаткових витрат на дітей, суд враховує наступні обставини. У відповідності до ч.1 ст.185 СК України той з батьків, з кого присуджено стягнення аліментів на дитину, а також той з батьків, до кого вимога про стягнення аліментів не була подана, зобов`язані брати участь у додаткових витратах на дитину, що викликані особливими обставинами (розвитком здібностей дитини, її хворобою, каліцтвом тощо). Як вбачається із долучених до матеріалів справи копій довідок, діти сторін [PERSON] та [PERSON] відвідують Середню загальноосвітню школу №10 у м. Львові та Львівський дошкільний навчальний заклад садок №21 відповідно, що підтверджується довідками (а.с. 16-17), крім того [PERSON] вивчає іноземну мову у ГО «Агенція іноземних мов «Таймс» а також відвідує заняття із плавання у ДСТ «Динамо» (а.с. 18-20, 71, 90, 93). Таким чином суд вважає доведеним той факт, що неповнолітні діти сторін потребують додаткових витрат на утримання, зумовленими навчанням на платній основі, а тому позовні вимоги щодо стягнення з відповідача коштів на додаткові витрати на утримання дитини підлягають задоволенню. Разом з тим, відповідно до ч.ч. 2, 3 ст.185 СК України розмір участі одного з батьків у додаткових витратах на дитину в разі спору визначається за рішенням суду, з урахуванням обставин, що мають істотне значення. Додаткові витрати на дитину можуть фінансуватися наперед або покриватися після їх фактичного понесення разово, періодично або постійно. Тому беручи до уваги всі наведені обставини, суд приходить до висновку про ухвалення рішення про стягнення з відповідача додаткових витратах на дитину, що викликані особливими обставинами - навчанням в розмірі 830 грн., тобто половину витраченої позивачем суми коштів на оплату навчання, щомісячно. Щодо вимог зустрічного позову, суд вважає, що такі слід задоволити частково, виходячи з таких мотивів. У відповідності до вимог ч. 2, 3 ст. 157 СК України той із батьків, хто проживає окремо від дитини, зобов`язаний брати участь у її вихованні і має право на особисте спілкування з нею. Той із батьків, з ким проживає дитина, не має права перешкоджати тому з батьків, хто проживає окремо, спілкуватися з дитиною та брати участь у її вихованні, якщо таке спілкування не перешкоджає нормальному розвиткові дитини. Судом встановлено, що після розірвання шлюбу між сторонами діти проживають з матір`ю. При цьому, суд надає віри поясненням [PERSON] про обмеження [PERSON] його спілкування із синами та приймання участі у їх вихованні. На думку суду, це прямо обмежує права неповнолітніх дітей на їх всебічний розвиток. Враховуючи наведені обставини та приймаючи рішення в першу чергу в інтересах дітей, не позбавляючи [PERSON] (позивача по зустрічному позову) здійснювати свої права та обов`язки по вихованню та утриманню синів, суд вважає, що слід зобов`язати [PERSON] (відповідача по зустрічному позову) не чинити перешкод у вихованні та вільному спілкуванні із синами [PERSON] та [PERSON] . Відповідно до вимог ст. 158 СК України за заявою матері, батька дитини орган опіки та піклування визначає способи участі у вихованні дитини та спілкуванні з нею того з батьків, хто проживає окремо від неї. Рішення про це орган опіки та піклування постановляє на підставі вивчення умов життя батьків, їхнього ставлення до дитини, інших обставин, що мають істотне значення. Рішення органу опіки та піклування є обов`язковим до виконання. Особа, яка ухиляється від виконання рішення органу опіки та піклування, зобов`язана відшкодувати матеріальну та моральну шкоду, завдану тому з батьків, хто проживає окремо від дитини. Згідно ч. 1, 2 ст. 159 СК України якщо той із батьків, з ким проживає дитина, чинить перешкоди тому з батьків, хто проживає окремо, у спілкуванні з дитиною та у її вихованні, зокрема якщо він ухиляється від виконання рішення органу опіки та піклування, другий із батьків має право звернутися до суду з позовом про усунення цих перешкод. Суд визначає способи участі одного з батьків у вихованні дитини (періодичні чи систематичні побачення, можливість спільного відпочинку, відвідування дитиною місця його проживання тощо), місце та час їхнього спілкування. Отже, в частині визначення способу участі у вихованні синів, слід відмовити, оскільки первинним є звернення до органу опіки та піклування з даним питанням. При цьому у відповідності до вимог ч. 1, 2 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: 1) у разі задоволення позову - на відповідача; 2) у разі відмови в позові - на позивача; 3) у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. На підставі наведеного та

Outcome: approved