Jurisdiction: civil
Date: 2018-04-09 00:00:00

Позивач звернулась до суду з позовом до відповідача про стягнення аліментів, а саме просила суд стягувати з [PERSON] на свою користь аліменти на утримання дитини [PERSON], [INFO], у розмірі 1/ 3 частини від його заробітку (доходу) щомісячно, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 06 грудня 2017 року і до досягнення дитиною повноліття. Позов обґрунтовує тим, що під час шлюбу з відповідачем у них [INFO] року народилася донька [PERSON]. Проте з 2014 року відповідач проживає окремо від сім'ї, не забезпечує дитину необхідною матеріальною допомогою, а доходу позивача не достатньо для належного матеріального забезпечення доньки, тому остання і звернулась до суду. Позивач у судовому засіданні позовні вимоги підтримала у повному обсязі та просила їх задовольнити з підстав наведених у позовній заяві. Представник відповідача у судовому засіданні повідомив, що його довіритель визнає позовні вимоги частково, а саме у розмірі 1/ 4 частини від доходу відповідача у зв'язку з тим, що прибуток [PERSON] не дає змогу сплачувати аліменти у розмірі 1/ 3 частини від доходу. Заслухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає частковому задоволенню. Судом встановлені наступні факти та відповідні їм правовідносини. У період шлюбу у сторін [INFO] року народилася донька [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про народження (а.с.5). Відповідно до ст. 180 Сімейного кодексу України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до ч. 1 ст. 182 Сімейного кодексу України при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров'я та матеріальне становище дитини; стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення. Згідно з ч. 2 ст. 182 Сімейного кодексу України розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Відповідно до ст. 183 СК України частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Відповідно до ст. 191 СК України аліменти присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову. У судовому засіданні встановлено, що відповідач працює лікарем психіатром в Територіальному медичному об'єднанні «Психіатрія» у м. Києві та у період з вересня 2017 року по лютий 2018 року отримав дохід у розмірі 25 763,23 грн, що підтверджується довідкою про доходи №77 від 30.03.2018. Окрім того з довідки №1-2018 від 04.04.2018 вбачається, що відповідач працює також за сумісництвом у ТОВ «Спектр М» та отримав дохід за період з вересня 2017 року по березень 2018 року у розмірі 12 837,60 грн. Згідно ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Оцінивши надані по справі докази, з огляду на те, що, відповідач зобов'язаний утримувати дитину до досягнення повноліття, створювати необхідні умови для її розвитку та життя, враховуючи його дохід, суд вважає за можливе частково задовольнити вимоги позивача, а саме стягувати [PERSON] на користь [PERSON] аліменти на утримання доньки [PERSON], [INFO], у розмірі 1/ 4 частини від його заробітку (доходу) щомісячно, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 06 грудня 2017 року і до досягнення дитиною повноліття. Суд вважає, що такий розмір аліментів на утримання дитини щомісяця є обґрунтованим та доцільним. Відповідно до ст. 133, 141 ЦПК України суд присуджує до стягнення з відповідача на користь держави судові витрати в сумі 640,00 грн.

Outcome: partial