Jurisdiction: civil
Date: 2021-07-28 00:00:00

Позивач звернувся з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Сіті Фінанс», треті особи, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору: приватний нотаріус Броварського районного нотаріального округу Київської області Колейчик Володимир Вікторович, приватний виконавець виконавчого округу м. Києва Клименко Роман Васильович про визнання виконавчого напису нотаріуса таким, що не підлягає виконанню. Позов мотивовано тим, що згідно з документами, наданими приватним виконавцем Клименком Р. В. та за результатом пошуку виконавчих проваджень в Автоматизованій системі виконавчого провадження [PERSON] стало відомо, що в провадженні виконавця перебуває виконавче провадження № 62402529, відкрите 24.06.2020 з примусового виконання виконавчого напису № 11739 від 13.05.2020. Виконавчий напис був вчинений приватним нотаріусом Броварського районного нотаріального округу Київської області Колейчиком В. В. про стягнення на користь товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Сіті Фінанс» (далі - «товариство») як правонаступника Публічного акціонерного товариства банк «ТРАСТ» (далі - «банк») заборгованості у розмірі 14 318,64 грн. Позивач вважає, що виконавчий напис було вчинено з грубими порушеннями порядку вчинення виконавчих написів нотаріусами та за відсутності документів, які підтверджують бсзспірність заборгованості. Тому він має бути визнаний таким, що не підлягає виконанню. Так, зі змісту виконавчого напису неможливо встановити, на якому документі вчинено виконавчий напис, чи надавався нотаріусу оригінал кредитного договору. Неможливо також встановити, чи надавалися банком нотаріусу документи на підтвердження отримання кредитних коштів та користування такими кредитними коштами, розміру боргу тощо; загалом - документи, які свідчать про наявність та безспірність заборгованості. Крім того, кредитний договір нібито було укладено між [PERSON] та банком. Відповідач ТОВ «Фінансова компанія «Сіті Фінанс» не був стороною зазначеного договору та не мав до нього жодного стосунку. Водночас за вчиненням виконавчого напису звернулося саме товариство, а не банк. У виконавчому написі нотаріус зазначив про правонаступництво відповідача після банку. У жовтні 2019 року [PERSON] отримав від ТОВ «Фінансова компанія «Сіті Фінанс» повідомлення про відступлення прав вимог за кредитним договором, укладеним з банком (копія додається; оригінал знаходиться у позивача). У відповідь на це повідомлення до відповідача було направлено заяву, у якій [PERSON] просив надати копії документів, що підтверджують виникнення його кредитних зобов`язань перед банком, та перехід права вимоги за такими зобов`язаннями до товариства. Товариство не надало позивачу жодного документа на підтвердження кредитних відносин та свого правонаступництва за такими відносинами після банку. Ухвалою від 25.08.2020 року суд вирішив питання про розгляд справи в порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін. Позивач в судове засідання не з`явився, просив розглядати справу в порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін в судове засідання. Проти ухвалення заочного рішення не заперечував. Відповідачу направлялись позовна заява з додатками та копія ухвали про прийняття до розгляду та відкриття провадження за його місцем знаходження. Вказаний пакет документів відповідачем отримано, що підтверджується рекомендованим поштовим повідомлення про вручення рекомендованого листа. Правом на подання відзиву не скористався, заяви з запереченням про розгляд справи в порядку спрощеного позовного провадження не надавав. Третім особам нотаріус Броварського районного нотаріального округу Київської області Колейчик В.В. та приватному виконавцю виконавчого округу м. Києва Клименко Р.В., кожному окремо, направлялись позовна заява з додатками та копія ухвали про прийняття до розгляду та відкриття провадження за їх місцем знаходження. Правом на подання письмових пояснень щодо позову не скористалися. Заяви про розгляд справи без їх участі не подавали, причину неявки суду не повідомили. Відповідно до ч. 8 ст. 178 ЦПК України, у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами. Згідно з ч. 5 ст. 279 ЦПК України, суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше. За клопотанням однієї із сторін або з власної ініціативи суду розгляд справи проводиться в судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін. Положеннями ч. 13 ст. 7 ЦПК України передбачено, що розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання не проводиться. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього\~Кодексу\~розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши матеріали справи, доводи, викладені в позовній заяві, з`ясувавши повно та всебічно обставини, факти та відповідні їм правовідносини, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Відповідно до ст.\~4\~ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Стаття 12\~ЦПК України передбачає, що цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Сторони та інші особи, які беруть участь у справі, мають рівні права щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості. Суд на підставі ст.ст. 12, 13, 43, 81\~ЦПК України розглядає\~справу у\~межах заявлених\~позовних вимог\~та на\~підставі доказів,\~наданих сторонами.\~Особа,\~яка бере\~участь у\~справі,\~зобов`язана\~надати усі\~наявні у\~неї докази\~та довести\~ті обставини,\~на які\~вона посилається\~як на\~підставу своїх\~вимог і\~заперечень. Доказуванню підлягають обставини, що мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких виник спір. Судом встановлено, що 13.05.2020 року приватним нотаріусом Броварського районного нотаріального округу Київської області Колейчиком В.В. вчинено виконавчий напис № 11739 про стягнення боргу з [PERSON] грошових коштів за кредитним договором на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Сіті Фінанс» за період\~з 04.06.2019\~року по\~13.03.2020\~року в\~розмірі 13818,64\~грн.\~та за\~вчинення виконавчого\~напису нотаріусом\~на підставі\~ст.\~31\~ЗУ «Про\~нотаріат» плату\~в розмірі\~500,00\~грн. (а.с.19) На підставі вищевказаного виконавчого напису, приватний виконавець виконавчого округу м. Києва Клименко Р. В. 13.07.2020 виніс Постанову про звернення стягнення на заробітну плату, пенсію, стипендію та інші доходи боржника, відповідно до якої звернув стягнення на заробітну плату [PERSON] за місцем його роботи у Публічному акціонерному товаристві «АРСЕЛОРМІТТАЛ КРИВИЙ РІГ» (а.с. 8). Згідно зі\~ст.\~18 ЦК України\~нотаріус здійснює захист цивільних прав шляхом вчинення виконавчого напису на борговому документі у випадках і в порядку, встановлених законом. Відповідно до ст. 87 Закону України «Про нотаріат»\~ для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість. Перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів, встановлюється Кабінетом Міністрів України. За змістом ст. 88\~Закону України\~«Про нотаріат» нотаріус вчиняє виконавчі написи, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем та за умови що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років, а у відносинах між підприємствами, установами та організаціями не більше одного року. Якщо для вимоги, за якою видається виконавчий напис, законом встановлено інший строк давності, виконавчий напис видається у межах цього строку. Законом України «Про нотаріат» та Порядком вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, передбачено, що стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість. Перелік документів, за якими стягнення заборгованості проводиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів, встановлюється п. 1 Переліку документів, за якими стягнення заборгованості проводиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженого\~постановою Кабінету Міністрів України від 29 червня 1999 року №1172. Згідно з пп. 2.1 п. 2 Гл. 16 розд. ІІ Порядку для вчинення виконавчого напису стягувачем або його уповноваженим представником нотаріусу подається заява, у якій, зокрема, мають бути зазначені: відомості про найменування і місце проживання або місцезнаходження стягувача та боржника; дата і місце народження боржника - фізичної особи, місце його роботи; номери рахунків у банках, кредитних установах, код за ЄДРПОУ для юридичної особи; строк, за який має провадитися стягнення; інформація щодо суми, яка підлягає стягненню, або предметів, що підлягатимуть витребуванню, включаючи пеню, штрафи, проценти тощо. Заява може містити також іншу інформацію, необхідну для вчинення виконавчого напису. Безспірність заборгованості підтверджують документи, передбачені Переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженим\~постановою Кабінету Міністрів Українивід\~ 29.06.1999\~року №1172» (пункт 3 глави 16 Порядку вчинення виконавчих дій нотаріусами України). Відповідно до п. 2 Переліку документів, за якими стягнення заборгованості проводиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів для одержання виконавчого напису за кредитними договорами, за якими боржниками допущено прострочення платежів за зобов`язаннями додаються: а) оригінал кредитного договору; б) засвідчена стягувачем виписка з рахунка боржника із зазначенням суми заборгованості та строків її погашення з відміткою стягувача про непогашення заборгованості. З урахуванням приписів статей\~15, 16, 18 ЦК України, статей\~50,\~87,\~88 Закону України «Про нотаріат»\~захист цивільних прав шляхом вчинення нотаріусом виконавчого напису полягає в тому, що нотаріус підтверджує наявне у стягувача право на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна. Це право існує, поки суд не встановить зворотного. Тобто боржник, який так само має право на захист свого цивільного права, в судовому порядку може оспорювати вчинений нотаріусом виконавчий напис: як з підстав порушення нотаріусом процедури вчинення виконавчого напису, так і з підстав неправомірності вимог стягувача (повністю чи в частині розміру заборгованості або спливу строків давності за вимогами в повному обсязі чи їх частині), з якими той звернувся до нотаріуса для вчинення виконавчого напису. Тому суд, при вирішенні спору про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, не повинен обмежуватися лише перевіркою додержання нотаріусом формальних процедур і факту подання стягувачем документів на підтвердження безспірної заборгованості боржника згідно з Переліком документів. Для правильного застосування положень статей\~87,\~88 Закону України «Про нотаріат»\~у такому спорі суд повинен перевірити доводи боржника в повному обсязі й установити та зазначити в рішенні чи справді на момент вчинення нотаріусом виконавчого напису боржник мав безспірну заборгованість перед стягувачем, тобто чи існувала заборгованість взагалі, чи була заборгованість саме такого розміру, як зазначено у виконавчому написі, та чи не було невирішених по суті спорів щодо заборгованості або її розміру станом на час вчинення нотаріусом виконавчого напису. Як зазначив Верховний Суд України в своїй постанові від 05 липня 2017 року по справі №754/9711/14-ц безспірність заборгованості чи іншої відповідальності боржника - це обов`язкова умова вчинення нотаріусом виконавчого напису (стаття 88 Закону України «Про нотаріат»). Однак характер правового регулювання цього питання дає підстави для висновку про те, що безспірність заборгованості чи іншої відповідальності боржника для нотаріуса підтверджується формальними ознаками - наданими стягувачем документами згідно з Переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів. Таким чином, вчинення нотаріусом виконавчого напису відбувається за фактом подання стягувачем документів, які згідно із відповідним Переліком є підтвердженням безспірності заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем. Однак сам по собі цей факт (подання стягувачем відповідних документів нотаріусу) не свідчить про відсутність спору стосовно заборгованості як такого. Слід зазначити, що відповідач не скористався правом щодо надання відзиву на позовну заяву та жодним чином не заперечив обставини та доводи позивача викладені в позовній заяві. Відповідач не надав доказів того, що позивачеві направлялась та отримана вимога про необхідність погашення заборгованості за укладеним кредитним договором. На підставі чого суд вважає, що у зв`язку з даною обставиною позивач був позбавлений можливості бути вчасно проінформованим про наявність заборгованості та можливості або оспорити вимоги відповідача, або ж виконати їх, що не може свідчити про безспірність суми, пред`явленої до стягнення. Третя особа, що не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору приватний нотаріус Колейчик В. В. не надав суду документів, на підставі яких ним вчинений виконавчий напис. В самому виконавчому написі також не зазначений перелік документів на підставі яких він вчинений. Отже, на думку суду, у даному випадку, нотаріус при вчиненні оспорюваного виконавчого напису не переконався належним чином у безспірності розміру сум, що підлягають стягненню за виконавчим написом, чим порушив норми\~Закону України «Про нотаріат»\~та Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів. Окрім того, суд також приймає до уваги той факт, що позивачем на адресу відповідача надсилались листи, згідно яких [PERSON] повідомляв, що не погоджується із заборгованістю та взагалі її наявністю, що само по собі виключає поняття безспірності в даному випадку. (а.с. 27) Враховуючи вищевикладене, суд доходить висновку про те, що на час вчинення виконавчого напису не було належним чином встановлено безспірності вимог відповідача до позивача, а отже виконавчий напис не може вважатися таким, що не потребує додаткового доказування, а відтак не підлягає примусовому виконанню, у зв`язку з чим вимога про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню є обґрунтованою та підлягає задоволенню. Відповідно до положень ст.\~141\~ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягає стягненню судовий збір в розмірі 1261,20 грн. за подання позовної заяви та заяви про забезпечення позову (840 грн. 80 коп. + 420 грн. 40 коп.). На підставі викладеного,

Outcome: approved