Jurisdiction: civil
Date: 2019-08-28 00:00:00

Позивач звернулась до суду з позовом, в якому просила стягнути з [PERSON] аліменти в розмірі ј частині від заробітку (доходу) на утримання неповнолітньої доньки - [PERSON] , [INFO] . В обґрунтування позову зазначила, що у період з 27.09.2007 по 03.04.2017 року перебувала з відповідачем у зареєстрованому шлюбі, від шлюбу мають доньку. Відповідач добровільно матеріальну допомогу на утримання дитини не надає, у зв`язку з чим вона вимушена звернутися до суду. В судове засідання позивач не з`явилась, надавши заяву про підтримання позовних вимог та розгляд справи за її відсутність. Відповідач в судове засідання не з`явився, надавши заяву про визнання позовних вимог та розгляд справи за його відсутність. Розглянувши позовну заяву, перевіривши матеріали справи суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню виходячи з наступного. Судовим розглядом встановлено, що сторони з 27.09.2007 по 03.04.2017 року перебували в зареєстрованому шлюбі, про що свідчить копія рішення Комінтернівського районного суду Одеської області від 03.04.2017 року /а.с.6/. Від шлюбу мають доньку - [PERSON] , [INFO] , місце проживання якої на підставі рішення Комінтернівського районного суду Одеської області, визначено разом із матір`ю /а.с.8/. Відповідно до ст.180 СК України, батьки зобовязані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. (ч.3 ст.181 СК України). Відповідно до частини 1 ст. 182 СК України, при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення. Як встановлено ч.2 ст.182 СК України розмір аліментів на одну дитину за жодних обставин не може бути меншим 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. За положеннями ч.1 ст.183 СК України, частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину визначається судом. Відповідно до ст.191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня предявлення позову. Таким чином з урахуванням того, що відповідач працездатний, на час ухвалення рішення не має інших неповнолітніх дітей чи утриманців, позов в частині про стягнення аліментів на дитину в розмірі ј частини з усіх видів заробітку (доходу) щомісячно, але не менше 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку не буде для нього непосильним тягарем, у зв`язку з чим підлягає задоволенню. Відповідно до ч. 1 ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність. Згідно ч. 1 та ч. 2 ст. 77 ЦПК України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні рішення. Достовірними, відповідно до ст. 79 ЦПК України, є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи. Відповідно до ч. 1 ст. 80 ЦПК України, достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмету доказування. Згідно ч. 1 та ч. 6 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків встановлених законом. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Відповідно до п.3 ч.1 ст.5 Закону України «Про судовий збір» позивачі за позовами про стягнення аліментів звільняються від сплати судового збору. Згідно ч. 6 ст. 141 ЦПК України, якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, які їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог. В силу п.1 ч.1 ст. 430 ЦПК України суд допускає негайне виконання рішень у справах про стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць. На підставі викладеного, відповідно до ст.ст.12,13,81,76-77, 80-81, 141, 263-265,ЦПК України, 180-184, 190-191 СК України, суд,-

Outcome: approved