Jurisdiction: civil
Date: 2018-06-11 00:00:00

Позивач звернулась до суду з вищезазначеним позовом, який обґрунтовувала тим, що 22 вересня 2000 року між сторонами було укладено шлюб. Від шлюбу в них дітей не має. Шлюбні стосунки не склалися, основними причинами розпаду сім'ї стали: відсутність взаєморозуміння між ними та різне ставлення до життя. З липня 2009 року вони припинили подружнє життя та спільне господарство не ведуть, тому подальше спільне життя позивач вважає не можливим. Спору щодо поділу майна між ними не має. У зв'язку з вищевикладеним, позивач просить розірвати шлюб між нею та відповідачем, залишивши їй прізвище «[PERSON]». Позивач у судове засідання не з'явилась, надала суду заяву в якій просила справу розглянути за її відсутності, позовні вимоги підтримала повністю та проти заочного розгляду справи не заперечувала. Відповідач у судове засідання не прибув, належним чином був повідомлений про день та час слухання справи, причини своєї неявки суду не повідомив, у зв'язку з чим судом ухвалено здійснювати заочний розгляд справи без участі відповідача відповідно до ст.ст. 280-281 ЦПК України на підставі наявних у справі доказів, за правилами загального позовного провадження. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши матеріали справи, давши відповідну правову оцінку зібраним у матеріалах справи доказам, суд приходить до висновку про те, що позов підлягає задоволенню з таких підстав. Судом встановлено, що згідно зі свідоцтва про одруження серії [NUMBER], актовий запис № 350 (а.с. 6) 22 вересня 2000 року сторони зареєстрували шлюб. Дітей від шлюбу вони не мають. Спільне життя у подружжя не склалося, причинами припинення шлюбних відносин стали: відсутність взаєморозуміння між ними та різне ставлення до життя. Відносини остаточно припинені в липні 2009 року, спільне господарство не ведеться, сторони проживають окремо, подальше збереження шлюбу неможливе. Відповідно до ст. 51 Конституції України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки і чоловіка. Кожен із подружжя має рівні права і обов'язки у шлюбі та сім'ї. Відповідно до ст. 5 Протоколу № 7 Європейської конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, кожен з подружжя у відносинах між собою і в їхніх відносинах зі своїми дітьми користується рівними правами та обов'язками цивільного характеру, що виникають зі вступу у шлюб, перебування в шлюбі та у випадку його розірвання. В силу ч. 3 ст. 105 СК України шлюб припиняється шляхом його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду у відповідності зі ст. 110 цього Кодексу. Згідно ч. 2 ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило би інтересам одного з них, що мають істотне значення. Також, пунктом 126 рішення Європейського суду з прав людини по справі «Фернандес Мартінес проти Іспанії» (заява 56030/07) від 12 червня 2014 року встановлено: «Що стосується права на приватне та сімейне життя, Суд наголошує на важливості для осіб мати можливість вільно приймати рішення з приводу того, як вести своє приватне та сімейне життя. У зв'язку з цим повторно наголошується, що відповідно до статті 8 також надається охорона прав на самореалізацію як у формі особистого розвитку…, так і з точки зору права на встановлення та розвиток відносин з іншими людьми та навколишнім світом, при цьому поняття особистої автономії є важливим принципом, що береться за основу при тлумаченні гарантій, які викладені в такому положенні.Таким чином, само по собі зрозумілим є те, що право особи на шлюб і право відкрито повідомляти про такій вибір охороняються Конвенцією, зокрема статтею 8 (право на повагу до приватного і сімейного життя)». Суд вважає, що оскільки сторони подружні відносини припинили й спільного господарства не ведуть, подальше спільне життя та збереження шлюбу суперечить їх інтересам, примирення між ними неможливе, враховуючи, що спору з приводу розподілу спільного майна не має, тому позов підлягає задоволенню.

Outcome: approved