Jurisdiction: civil
Date: 2014-12-03 00:00:00

Позивач, звернувшись в суд із даним позовом, посилається на те, що будинковолодіння [ADDRESS] відносилось до суспільної групи колгоспний двір, головою якого була його бабуся, [PERSON]. Станом на 15.04.1991 року членами колгоспного двору були : [PERSON], [PERSON] та [PERSON] [INFO] року бабуся померла та залишила заповіт, згідно якого все своє майно заповіла своїй дочці, [PERSON] Таким чином [PERSON] стала власником 2/3 частин вказаного будинковолодіння.[INFO] року помер [PERSON] і його частину будинковолодіння успадкувала [PERSON], оскільки інших спадкоємців не було. [INFO] року померла [PERSON] і після її смерті вказане будинковолодіння успадкував його батько, [PERSON], брат померлої, оскільки інших спадкоємців не було. [INFO] року помер [PERSON] і після смерті батька він прийняв спадщину, проживаючи із спадкодавцем на час відкриття спадщини. Прийнявши спадщину та вступивши в управління спадковим майном після смерті батька, не може оформити спадщину, так як відсутній правовстановлюючий документ на будинковолодіння. Просить суд, в зв'язку із виниклими обставинами, визнати за ним право власності на вказане будинковолодіння, так як відповідачі на спадщину не претендують, а справу розглянути у його відсутності. Відповідачі в судове засідання не з'явились. Подали до суду письмові заяви, в яких просять справу розглядати без їх участі, позовні вимоги визнають, проти задоволення позову не заперечують, на спадщину не претендують. У відповідності до ст. 197 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Вивчивши матеріали справи, суд вважає позовні вимоги обгрунтованими, а тому підлягаючими задоволенню виходячи із наступного. Судом встановлено, що будинковолодіння [ADDRESS] відносилось до суспільної групи - колгоспний двір, головою якого була бабуся позивача, [PERSON], про що їй було видане свідоцтво про право власності від 29 травня 1990 року на підставі рішення виконкому Коломийської районної ради № 112 від 23 травня 1990 року. Станом на 01 липня 1990 року в житловому будинку були зареєстровані та проживали : [PERSON], [PERSON] та [PERSON], що підтверджується довідкою Мишинської сільської ради за № 375/06-05/05 від 16 грудня 2013 року. Таким чином, кожному з них належало по 1/3 частині вказаного будинковолодіння. [INFO] року померла [PERSON]. Після її смерті відкрилась спадщина по заповіту на 1/3 частину вказаного будинковолодіння. Спадщину прийняла та вступила в управління спадковим майном дочка померлої, [PERSON], що стверджується довідкою Мишинської сільської ради № 375/06-05/05 від 16 грудня 2013 року. Отже, [PERSON] стала власником 2/3 частин спірного будинковолодіння. [INFO] року помер [PERSON]. Після його смерті відкрилась спадщина на 1/3 частину спірного житлового будинку, господарських будівель і споруд. Спадщину прийняла та вступила в управління спадковим майном [PERSON], оскільки проживала разом із спадкоджавцем на момент відкриття спадщини, що стверджується довідкою Мишинської сільської ради № 375/06-05/05 від 16 грудня 2013 року. [INFO] року померла [PERSON]. Так як у померлої не було чоловіка та дітей, а батьки померли раніше за неї, то вікрилась спадщина другої черги на вказане будинковолодіння. Згідно вимог ст. 1268 ЦК України спадщину прийняв батько позивача, [PERSON], оскільки інших спадкоємців не було. Крім того, [PERSON] була інвалідом дитинства 2 групи і [PERSON] здійснював догляд за нею. Враховуючи те, що прйнята спадщина належить спадкоємцю з дня її відкриття, тому після смерті [PERSON] батько позивача, [PERSON] успадкував спірний житловий будинок з господарськими будівлями і спорудами, однак, свідоцтва про право власності не отримував. [INFO] року помер батько позивача, [PERSON]. Після його смерті відкрилась спадщина на спірне будинковолодіння. До спадкоємців першої черги віднсяться позивач та відповідачі. Прийнявши спадщину відповідно до вимог ст. 1268 ЦК України, позивач звернулась до нотаріуса із заявою про прийняття спадщини, однак отримав відмову, так як відсутній правовстановлюючий документ, що підтверджує право власності спадкодавця на спадкове майно. Відповідно до ч. 11 ст. 346 ЦК України право власності припиняється в разі смерті, тому позивач звернулась з даним позовом до суду. У відповідності до ст.ст. 346, 347 ЦК України особа може відмовитись від права власності на майно, заявивши про це або вчинивши інші дії, які свідчать про її відмову від права власності. Відповідачі на спадщину не претендують і не заперечують щодо визнання за позивачем права власності на сіпне будинковолодіння. Враховуючи наведене, та те, що відповідачі на спадщину не претендують, суд вважає за можливе задовольнити вимоги позивача. На підставі ст.ст. 16, 328, 346, 347, 392, 1222, 1234, 1268 ЦК України,

Outcome: approved