Jurisdiction: civil
Date: 2021-12-15 00:00:00

позивач звернулась до Голосіївського районного суду м.Києва з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. Свої позовні вимоги обґрунтовує тим, що вони з [PERSON] перебувають у шлюбі, який зареєстровано 23.08.2002 року Центральним відділом реєстрації шлюбів м. Києва з державним центром розвитку сім`ї, актовий запис №1794. Від даного шлюбу мають неповнолітню доньку - [PERSON] , [INFO] , та неповнолітнього сина - [PERSON] , [INFO] . Позивач посилається на те, що сімейне життя з відповідачем не склалось, оскільки сторони мають різні погляди на життя, у сім`ї відсутнє взаєморозуміння, що призвело до фактичного припинення шлюбних відносин та ведення спільного господарства. Оскільки подальше збереження сім`ї суперечить інтересам сторін, і примирення є неможливим, позивач просить шлюб розірвати. 09.06.2021 року на підставі ухвали Голосіївського районного суду м.Києва відкрито провадження у справі, розгляд справи призначено в порядку загального позовного провадження. 02.08.2021 року на адресу суду надійшов відзив відповідача, у якому останній зазначає, що проти розірвання шлюбу не заперечує, однак останній має заперечення щодо проживання дітей разом з позивачем. Ухвалою Голосіївського районного суду міста Києва від 09.11.2021 року закрито підготовче провадження та призначено справу до розгляду. Позивач в ході судового розгляду підтримала позовні вимоги і обгрунтування позову в повному обсязі, просила його задовольнити, посилаючись на неможливість подальшого існування сім`ї через відносини, що склались між сторонами та зазначила про неможливість примирення. Відповідач та його представник не заперечували проти розірвання шлюбу, однак зазначили, що причиною для припинення шлюбних відносин стала подружня зрада з боку позивача, залишення сім`ї, ігнорування сімейних цінностей і обов`язків по вихованню дітей. Вислухавши сторони, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що [PERSON] та [PERSON] перебувають у шлюбі, який зареєстровано 23.08.2002 року Центральним відділом реєстрації шлюбів м. Києва з державним центром розвитку сім`ї, актовий запис №1794. Від даного шлюбу сторони мають неповнолітню доньку - [PERSON] , [INFO] , та неповнолітнього сина - [PERSON] , [INFO] .. На час розгляду справи діти проживають разом з батьком. Частиною 2 ст.104 Сімейного кодексу України встановлено, що шлюб припиняється внаслідок його розірвання. Як визначено у ч.1 ст.110 Сімейного кодексу України позов про розірвання шлюбу може бути пред`явленим одним із подружжя. Відповідно до ч. 2 ст. 112 Сімейного Кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Відповідно до п. 10 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя» шлюб може бути розірвано в судовому порядку лише за умови, якщо встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечитиме інтересам одного з них чи інтересам їх дітей. Судом встановлено, що сторони не підтримують шлюбних стосунків, не ведуть спільне господарство та не пов`язані спільним побутом. Між сторонами склались неприязні стосунки через різність поглядів на життя, взаємні права та обов`язки в сім`ї, різність характерів, втрату почуттів та взаємоповаги. Подальше існування сім`ї є неможливим, оскільки між сторонами відсутнє почуття любові, відсутнє бажання для відновлення шлюбних стосунків і подальшого існування сім`ї. Шлюб існує формально. Обставин, які б вказували на бажання сторін примиритися, відновити сумісний побут, піклуватися одне про одного, проживати разом, вести спільне господарство, виховувати спільно дітей, судом не встановлено. Відповідно до ст.24 Сімейного кодексу України, шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Відповідно до ст.3 Сімейного кодексу України сім`ю складають особи, які спільно проживають, пов`язані спільним побутом, мають взаємні права та обов`язки. Таким чином, суд вважає за можливе задовольнити позовні вимоги, оскільки подальше існування сім`ї є неможливим в зв`язку з відсутністю бажання сторін на відновлення шлюбних стосунків, втратою почуттів та відсутністю взаєморозуміння. Сім`я існує формально, а отже шлюб може бути розірваний.

Outcome: approved