Jurisdiction: civil
Date: 2021-08-29 00:00:00

Позивач звернулась до Лисичанського міського суду Луганської області із вказаною позовною заявою в якій просила розірвати шлюб між нею та [PERSON] . В обґрунтування позовних вимог посилалась на те, що з відповідачем перебуває в зареєстрованому шлюбі з 30 серпня 2002 року. Неповнолітніх дітей від шлюбу не мають. Зазначила, що спільне життя з відповідачем не склалось із-за відсутності взаєморозуміння і поваги, взаємної любові, зловживання відповідачем спиртними напоями. Шлюбні відносини між ними припинені в травні 2021 року, спільне господарство не ведеться. Подальше спільне проживання та збереження шлюбу неможливе та суперечить її інтересам. Спір про поділ майна, що є спільною власністю подружжя, відсутній. Ухвалою суду від 06 липня 2021 року справу прийнято до провадження та ухвалено проводити розгляд за правилами спрощеного позовного провадження без виклику сторін. В ухвалі визначений строк для надання сторонами відзиву, відповіді на відзив та заперечення. В судове засідання позивач не з`явилася. В прохальній частині позовної заяви просила справу розглянути без її участі. 30 серпня 2021 року позивач надала заяву в якій зазначила, що підтримує позов у повному обсязі і не заперечує проти ухвалення судом заочного рішення. В судове засідання відповідач не з`явився, про день, час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином шляхом розміщення оголошення на веб-сайті «Судова влада» суду про виклик до суду у даній справі. Відповідач відзив на позовну заяву у встановлений строк не надав. Враховуючи те, що судом були використані передбачені чинним законодавством способи для повідомлення відповідача про розгляд справи, та приймаючи до уваги той факт, що наявних у даній цивільній справі доказів достатньо для вирішення спору по суті, суд зі згоди позивача у відповідності до норм ст. 280 ЦПК України ухвалив здійснювати заочний розгляд справи. Враховуючи вищевикладене, відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Суд, дослідивши матеріали справи, оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , зареєстрували шлюб 30 серпня 2002 року, актовий запис № 403, що підтверджується свідоцтвом про одруження серії [NUMBER] від 30 серпня 2002 року. Після реєстрації шлюбу дружині присвоєно прізвище - « [PERSON] » (а.с. 4). Як зазначає позивач у позовній заяві, вони з відповідачем припинили вести спільне господарство, сімейні відносини між ними припинились в травні 2021 року. Збереження шлюбу та подальше спільне проживання суперечить інтересам сторін та унеможливлює примирення між ними. Позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя (ст. 110 СК України). Згідно ч. 2 ст. 112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Згідно з ч. 3 ст. 115 СК України документом, що засвідчує факт розірвання шлюбу судом, є рішення суду про розірвання шлюбу, яке набрало законної сили. Спору про поділ спільного майна подружжя між сторонами на час розгляду даної справи немає. Таким чином, суд вважає встановленим, що позовна заява про розірвання шлюбу відповідає дійсній волі дружини і що після розірвання шлюбу не будуть порушені особисті та майнові права сторін, а тому шлюб між сторонами необхідно припинити шляхом його розірвання. Відповідно до ст. 141 ЦПК України сума сплаченого судового збору підлягає стягненню з відповідача. Враховуючи викладене та на підставі ст.ст. 110, 112, 115, СК України,

Outcome: approved