overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2020-04-28 00:00:00

Позивач звернулась до суду з позовом до відповідача, зазначивши, що [INFO] померла її мати [PERSON] , після смерті якої відкрилась спадщина за законом у виді житлового будинку та земельної ділянки загальною площею 0,2351 га, земельної ділянки для ведення підсобного господарства площею 0,22 га, які знаходяться в [ADDRESS]. На частину спадковго майна було видано свідоцтво. Нотаріус відмовив у видачі свідоцтва про право власності на земельну ділянку площею 0,22 га, оскільки державна реєстрація права власності на вказану земельну ділянку на ім`я спадкодавиці проведена не була, відомості про видачу державного акту на вказану земельну ділянку відсутні. Просить визнати за нею право власності на спадкове майно у виді земельної ділянки загальною площею 0,22 га. Позивач свої вимоги підтримала в повному обсязі та просила їх задовольнити, подавши письмову заяву. Представник відповідача надав письмову заяву про згоду на розгляд справи в його відсутність, проти задоволення позовних вимог не заперечив. За таких обставин справу розглянуто у відсутність сторін на підставі поданих доказів. Дослідивши письмові докази та проаналізувавши їх в сукупності, суд дійшов висновку про наступне : Судом встановлено, що [INFO] померла мати позивача [PERSON] , після смерті якої відкрилась спадщина за законом у виді земельної ділянки площею 0,22 га, яка розташована в [ADDRESS], успадкована померлою після [PERSON] . Після смерті [PERSON] спадщину за законом прийняла позивач. За заявою позивача в Коростенській державній нотаріальній конторі 20.01.2017 року заведено спадкову справу №13/2017 та 11.10.2017 року [PERSON] за реєстраційними номерами 536, 564 було видані свідоцтва про право на спадщину за законом на житловий будинок та земельну ділянку для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд. Факт належності земельної ділянки площею 0,22 га спадкодавиці підтверджується свідоцтвом про право на спадщину за законом, виданим Коростенською районною державною нотаріальною конторою 02.11.1998 року за реєстраційним номером 3800. Іншими особами спадщина не прийнята. Нотаріусом відмовлено в оформленні спадкових прав на земельну ділянку через відсутність реєстрації правовстановлюючого документа спадкодавця на спадкове майно. За таких обставин відсутня можливість оформлення позивачем свого права на спадкове майно в позасудовому порядку. Згідно ст.1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинились внаслідок його смерті. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2020-03-30 00:00:00

Позивач звернулась до суду з позовом до відповідача, зазначивши, що [INFO] померла її мати [PERSON] , після смерті якої відкрилась спадщина за законом, у масі якої є земельна ділянка площею 3,1892 га, розташованої на території Ставищенської сільської ради Коростенського р-ну, відповідно до Державного акту на право приватної власності на землю серії ІІІ-ЖТ №023760. Інших спадкоємців за законом та за заповітом немає. Нотаріус Коростенської районної державної нотаріальної контори відмовив у видачі свідоцтва про право власності на спадкове майно, оскільки Державний акт на право приватної власності на землю видано після смерті спадкодавця. Просить визнати за нею право власності на спадкове майно у виді земельної ділянки. Позивач в позовній заяві клопотав про розгляд справи без його участі. Відповідач в судове засідання, не з`явився, надав суду заяву, в якій розгляд справи просив провести у відсутність його представника. \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ За таких обставин справу розглянуто у відсутність сторін на підставі поданих доказів. \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ Дослідивши письмові докази та проаналізувавши їх в сукупності, суд дійшов висновку про наступне : \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ Судом встановлено, що [INFO] померла мати позивача [PERSON] , після смерті якої відкрилась спадщина за законом у виді земельної ділянки площею 3,1892 га, розташованої на території Ставищенської сільської ради Коростенського р-ну Житомирської області, відповідно до Державного акту на право приватної власності на землю серії ІІІ-ЖТ №023760, виданого головою Ставищенської сільської ради 11.05.2002 року. Спадщину за законом прийняла позивач, вступивши у фактичне володіння та користування майном, що підтверджено довідкою Ставищенської сільської ради Коростенського району Житомирської області №138/02-22 від 11.06.2019 року. Іншими особами спадщина не прийнята. Нотаріусом відмовлено в оформлені спадкових прав позивача, оскільки правовстановлюючий документ спадкодавця видано після його смерті. \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ Відповідно до ст.ст.548,549 ЦК України (1963 р.), для придбання спадщини необхідно, щоб спадкоємець її прийняв. Прийнята спадщина визнається належною спадкоємцеві з моменту відкриття спадщини. Вважається, що спадкоємець прийняв спадщину, якщо він фактично вступив в управління або володіння майном. \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~Враховуючи вказане, позовні вимоги підлягають задоволенню. \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2021-07-08 00:00:00

Позивач звернулась до суду з позовом до відповідача, зазначивши, що [INFO] померла її мати [PERSON] , після смерті якої відкрилась спадщина, яку вона прийняла. За життя мати не отримав грошову допомогу, передбачену ст.37 Закону України «Про статус та соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», в сумі 5451,40 грн.. В порядку ст.1227 ЦК України просила стягнути на її користь з відповідача 5451,40 грн. неотриманих за життя [PERSON] виплат. Позивач свої вимоги підтримала в повному обсязі та просила їх задовольнити, подавши письмову заяву. Представник відповідача надав письмову заяву про розгляд справи в його відсутність, відповідача позовні вимоги не визнав, подав відзив на позовну заяву, в якому вказав на безпідставність та необґрунтованість позовних вимог, стягнення спірних коштів проводиться органами казначейської служби. Дослідивши письмові матеріалами справи, проаналізувавши їх в сукупності, суд дійшов висновку про наступне : Судом встановлено, що між сторонами виник спір щодо одержання суми пенсії, які належали спадкодавцеві позивача, який регулюється положеннями ст.1227 ЦК України. Відповідно до ст.1227 ЦК України суми соціальних виплат, які належали спадкодавцеві, але не були ним одержані за життя, передаються членам його сім`ї, у а разі їх відсутності входять до складу спадщини. Позивач є спадкоємцем померлої [INFO] [PERSON] , яка за життя відповідно до рішення Житомирського окружного адміністративного суду від 05.02.2020 року по справі №240/1345/19 набула право на отримання від відповідача грошової допомоги, передбаченої ст.37 Закону України «Про статус та соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», в сумі 5451,40 грн.. За життя вказані кошти [PERSON] отримані не були. Позивач прийняла спадщину після смерті матері [PERSON] , відповідач відмовив їй у виплаті належних спадкодавцеві за життя соціальних виплат. Враховуючи, що спадкодавець позивача за життя набула право на отримання соціальних виплат в сумі 5451,40 грн., які за життя їй виплачені не були, ці виплати увійшли до складу спадщини померлої [PERSON] , а вказані відповідачем доводи не мають правового значення при вирішенні спору, позовні вимоги є правомірними та підлягають задоволенню. \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2021-06-10 00:00:00

Позивач звернулась до суду з позовом до відповідача, зазначивши, що [INFO] померла її тітка [PERSON] , після смерті якої відкрилась спадщина, яку вона прийняла, отримала свідоцтво про право на спадщину за законом на грошову компенсацію у розмірі 32797,84 грн., яка за життя належала її тітці. В порядку ст.1227 ЦК України просила стягнути на її користь з відповідача 32797,84 грн. неотриманих за життя [PERSON] грошової компенсації. Позивач свої вимоги підтримала в повному обсязі та просила їх задовольнити, подавши письмову заяву. Представник відповідача надав письмову заяву про розгляд справи в його відсутність, позовні вимоги не визнав, подав відзив на позовну заяву, в якому вказав на безпідставність та необґрунтованість позовних вимог, оскільки Управління праці та соціального захисту населення Овруцької районної державної адмінінстрації знаходиться в стані припинення, позивач перебуває на черзі виплат грошової компенсації громадянам за втрачене нерухоме майно під №613 для отримання грошової компенсації в сумі 32797,84, відповідач є бюджетною організацією, стягнення коштів з яких проводиться в порядку черговості. Дослідивши письмові матеріалами справи, проаналізувавши їх в сукупності, суд дійшов висновку про наступне : Судом встановлено, що між сторонами виник спір щодо одержання суми виплати, які належали спадкодавцеві позивача, який регулюється положеннями ст.1227 ЦК України. Відповідно до ст.1227 ЦК України суми заробітної плати, пенсії,стипендії, аліментів, дпомог у зв`язку з тимчасовою непрацездатністю, відшкодувань у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодження здоров`я, інших соціальних виплат, які належали спадкодавцеві, але не були ним одержані за життя, передаються членам його сім`ї, у а разі їх відсутності - входять до складу спадщини. Позивач є спадкоємцем померлої [INFO] [PERSON] , яка за життя відповідно до постанови Овруцького районного суду Житомирської області від 22.03.2012 року по справі №617/4010/12 набула право на отримання від відповідача грошової компенсації за втрачене нерухоме майно на радіоактивно забрудненій території, в сумі 32797,84 грн.. В порядку ст.1227 ЦК України просила стягнути на її користь з відповідача 32797,84 грн.. За життя вказані кошти [PERSON] отримані не були. Позивач прийняла спадщину після смерті тітки [PERSON] , відповідач не провів виплату належних спадкодавцеві за життя компенсаційних виплат за втраче нерухоме майно. Враховуючи, що спадкодавець позивача за життя набув право на отримання компенсаційних виплат за втраче нерухоме майно в сумі 32797,84 грн., які за життя їй виплачені не були, ці виплати увійшли до складу спадщини померлої [PERSON] , а вказані відповідачем доводи (незвернення померлим судового рішення до виконання, можливість отримання позивачем спірних сум в іншому порядку та відсутність відповідного бюджетного фінансування відповідача) не мають правового значення при вирішенні спору, позовні вимоги є правомірними та підлягають задоволенню. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2019-01-14 00:00:00

Позивач звернулась до суду з позовом до відповідача, зазначивши, що вироком Коростенського міськрайонного суду Житомирської області від 22.08.2018 року по справі №279/1867/18 відповідача визнано винуватим у викрадені її грошових коштів в сумі 1700 грн.. В добровільному порядку відповідач завдану шкоду не відшкодував, в кримінальному провадженні позов нею не заявлявся. Просила стягнути на її користь з відповідача 1700 грн. завданої їй вчиненим відповідачем злочином матеріальної шкоди. Справу розглянуто за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін. Відповідачем відзив на позовну заяву та інших заяв не подано. Дослідивши письмові докази та проаналізувавши їх в сукупності, суд дійшов висновку про наступне : Судом встановлено, що між сторонами виникли правовідносини з приводу відшкодування шкоди, заподіяної в результаті вчинення злочину, який регулюється положеннями ст.22,1166 ЦК України. Вироком Коростенського міськрайонного суду Житомирської області від 22.08.2018 року по справі №279/1867/18 відповідача визнано винуватим у вчинені злочину, передбаченого ст.185 ч.2 КК України, та засуджено за те, що він 18.04.2018 року викрав у позивача 1700 грн.. Вказаним судовим рішенням підтверджено факт заподіяння позивачеві відповідачем матеріальної шкоди на вказану в позовній заяві суму. Положення ст.22 ЦК України передбачають право особи на відшкодування майнової шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Ст.1166 ЦК України зазначає, що шкода, завдана майну фізичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Відповідач факт завдання шкоди та її розмір не оспорив. За таких обставин, позовні вимоги підлягають задоволенню. \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-10-13 00:00:00

Позивач звернулась до суду з позовом до відповідача, зазначивши, що висновком органу опіки та піклування Коростенської міської ради, затвердженим рішенням виконавчого комітету Коростенської міської ради №99 від 05.03.2014 року третім особам - [PERSON] та [PERSON] (батькам позивача) було надано право на побачення з дитиною позивача, а онукою третіх осіб, малолітньою [PERSON], [INFO]. Вказані висновок та рішення позивач просила скасувати, оскільки при їх прийнятті не були враховані інтереси малолітньої дитини, її думка та думка батька дитини, який взагалі не приймав участі в розгляді питання про надання третім особам дозволу на побачення з дитиною, стан здоров'я третіх осіб, які не спроможні забезпечити дитині безпеку, та їх вплив на психоемоційний стан дитини. В судовому засіданні позивач свої вимоги підтримала з вищезазначених підстав та просила їх задовольнити. Пояснила, що не давала дозвіл на побачення третіх осіб з дитиною, цього не бажає, оскільки треті особи негативно впливають на стан її дитини. Не була врахована думка батька дитини, який на засідання органу опіки та піклування не запрошувався. Представник відповідача заперечив проти задоволення позову, зазначивши, що відповідач діяв в межах наданих йому повноважень, зібрав та належно оцінив всі обставини спору між позивачем та її батьками - третіми особами по справі, та прийняв обґрунтоване рішення,

Outcome: partial
Jurisdiction: civil
Date: 2020-10-04 00:00:00

Позивач звернулась до суду з позовом до відповідача, зазначивши, що відповідачем 13.05.2010 було накладено арешт на все її нерухоме майно у виконавчому провадженні №19189301 з виконання виконавчого листа №2а-1500/10/0670, виданого Житомирським окружним адміністративним судом 27.04.2010 року про стягнення з позивача на користь держави 1015128,33 грн. податкової заборгованості з податку на додану вартість. Ухвалою Господарського суду Житомирської області від 30.03.2011 р. у справі №4/58-Б вимоги ДПІ в Житомирському районі в сумі 1015128,83 грн. погашено, 27.01.2011 року виконавче провадження закінчено, однак арешт на майно не знято. Борг перед стягувачем відсутній, тому підстави для подальшого арешту майна відсутні. Існування обтяжень порушує її право на розпорядження майном. Просила зобов`язати відповідача зняти арешт з належного їй майна обтяження №9822378 від 13.05.2010, виключити є Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна запис №9822378 від 13.05.2010 року, накладений на підставі постанови про відкриття виконавчого провадження №19189301 від 13.05.2010 року ВДВС Житомирського РУЮ та Житомирською філією ДП «Інформаційний центр» МЮУ у виді арешту нерухомого майна. Справу розглянуто за правилами спрощеного позовного провадження. Відповідач, будучи належним чином повідомленим про судовий розгляд, проти задоволення позовних вимог не заперечив, відзив не подав. Третєю особою заперечень не подано. Дослідивши письмові докази та проаналізувавши їх в сукупності, суд дійшов висновку про наступне : Судом встановлено, що на виконанні у відповідача перебувало виконавче провадження №19189301 від 13.05.2010 року, під час виконання якого 13.05.2010 року державним виконавцем відповідача було накладено арешт на нерухоме майно боржника. При завершенні виконавчого провадження арешт припинено не було. Станом на 06.05.2019 року заборгованість позивача зі сплати податків, зборів відсутня (лист №5613/14/06 від 07.05.2019 року). Статтею 41 Конституції України встановлено, що кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю. Право приватної власності набувається в порядку, визначеному законом. Ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним. Згідно ст.321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Статтею 391 ЦК України передбачено право власника вимагати усунення перешкод у здійсненні права користування та розпорядження своїм майном. Враховуючи, що реєстрація відповідачем обтяження на майно позивача створює перешкоди в реалізації права на розпорядження належним позивачеві майном, позов підлягає частковому задоволенню відповідно до заявленого предмету позову - зняття арешту. На підставі викладеного,

Outcome: partial
Jurisdiction: civil
Date: 2015-09-15 00:00:00

Позивач звернулась до суду з позовом до відповідача, зазначивши, що відповідач є батьком її дитини [PERSON], [INFO], яка проживає з нею. Відповідач батьківські обовязки не виконує: життям та здоровям дитини не цікавиться, участі в її вихованні не приймає, матеріальної допомоги не надає. Просить позбавити відповідача батьківських прав відносно [PERSON], стягнути з нього аліменти на утримання дитини в сумі 1200 гривень щомісячно. Позивач свої вимоги підтримала з вищезазначених підстав та просила їх задовольнити, пояснила, що відповідач життям та здоровям дитини не цікавиться, з нею не спілкується, разом з ними не проживає майже 4 роки, матеріальної допомоги не надає. Відповідач, будучи належним чином повідомленим про час та місце судового розгляду, в судове засідання не з'явився, свої заперечення не подав. За таких обставин справу за згодою позивача розглянуто заочно. Прокурор позов підтримав, зробив висновок про доцільність задоволення позову. Представник органу опіки та піклування позов підтримав. Вислухавши пояснення позивача, думку органу опіки та піклування, прокурора, дослідивши письмові матеріали справи та проаналізувавши їх в сукупності, суд дійшов висновку про наступне : Судом встановлено, що відповідач є батьком малолітньої [PERSON], [INFO]. Дитина проживає з позивачем, відповідач вихованням дитини не займається, її життям та розвитком не цікавиться, разом з нею не проживає, матеріальної допомоги не надає. Зробив нотаріально посвідчену заяву про відмову від своїх батьківських прав. Відповідно до ст. 164.ч.1, п.2 СК України, батьки можуть бути позбавлені батьківських прав, якщо вони ухиляються від виконання своїх обовязків по вихованню дитини . Відповідно до ст. 180 СК України, батьки зобовязані утримувати дитину до досягнення повноліття. Позбавлення батьківських прав не припиняє такого обовязку. Неспроможність сплачувати аліменти в запропонованому позивачем розмірі відповідач не довів. Відповідач працездатного віку, інших утриманців не має. Враховуючи, що відповідач ухилився від виконання своїх батьківських обовязків, інтересу до їх збереження не проявляє, несе обовязок по утриманню дитини, позов підлягає задоволенню. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2020-02-17 00:00:00

Позивач звернулась до суду з позовом до відповідача, зазначивши, що відповідно до договору дарування, являється власником квартири [ADDRESS] . В квартирі зареєстровані відповідачі, які є її синами. Більше 5-ти років відповідачі не проживають за адресою реєстрації місця проживання. Просить визнати відповідачів такими, що втратили право на користування житловим приміщенням її квартири та стягнути сплачений судовий збір з відповідачів в солідарному порядку на її користь. Позивач в судове засідання не з`явилась, позовної заяви підтримала, просила їх задовольнити, справу розглянути в її відсутність, подавши про це письмову заяву. Відповідачі, будучи належним чином неодноразово повідомленими про час та місце судового розгляду, також були повідомлені оголошенням про виклик на офіційному веб-порталі судової влади України в мережі Інтернет (веб-адреса Коростенського міськрайонного суду Житомирської області krm.zt.court.gov.ua, Е-mail inbox@krm.zt.court.gov.ua, в судове засідання не прибули, будь-яких заяв та клопотань не подали. За таких обставин справу розглянуто у відсутність сторін на підставі поданих доказів. Дослідивши подані позивачем письмові докази та проаналізувавши їх в сукупності, суд дійшов висновку про наступне. Судом встановлено, що між сторонами виникли правовідносини щодо користування приміщенням квартири, власником якої являється позивач. Даний спір регулюється нормами цивільного законодавства - ст.391,405 ЦК України, відповідно до яких власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном, у разі відсутності члена сім`ї без поважних причин понад один рік він втрачає право на користування житлом. Позивач являється власником квартири [ADDRESS] , в якій з її згоди як члени сім`ї зареєстровані відповідачі. В даний час відповідачі жилою площею квартири позивача не користуються без поважних причин, витрат по її утриманню не несуть, за користування нею позивачеві не сплачують, користування припинили добровільно, що підтверджено актом свідків від 28.08.2019 року. Вказані обставини відповідачами не заперечені. Враховуючи, що відповідачі в житловому приміщенні позивача не проживають без поважних причин понад рік, то вони втратили право на користування ним. Суд вважає необхідним позовні вимоги задовольнити, оскільки дані вимоги обґрунтовані, а їх законність стверджується документами та матеріалами, які знаходяться в справі.

Outcome: approved