Jurisdiction: civil
Date: 2015-06-25 00:00:00

Позивач звернулась до суду з позовом до відповідача про розірвання шлюбу, посилаючись на те, що 27 квітня 2013 року з відповідачем був зареєстрований шлюб відділом державної реєстрації актів цивільного стану по місту Лозова реєстраційної служби Лозівського міськрайонного управління юстиції у Харківській області, актовий запис № 75. Від цього шлюбу мають дитину [PERSON], [INFO], яка мешкає із нею та після розірвання шлюбу залишиться також із нею, подала до суду позов до відповідача про стягнення аліментів на утримання доньки. З квітня 2015 року сторони мешкають окремо, спільне життя не склалося, оскільки вони мають різні погляди на життя, між ними втрачена довіра та взаєморозуміння. Відновлення відносин неможливе. Спору про розподіл сумісно нажитого майна подружжя немає. У звязку з чим, позивач просить суд розірвати шлюб між нею та відповідачем, залишити їй після розірвання шлюбу прізвище «Монастирська». Позивач у судове засідання не зявилася, однак надала до суду письмову заяву, в якій зазначила, що позовні вимоги підтримує у повному обсязі, просить розглянути справу без її присутності, на задоволені позову наполягає. (а.с. 28). Відповідач у судове засідання не зявився, однак надав до суду письмову заяву, в якій зазначив, що позовні вимоги визнає у повному обсязі, просить розглянути справу без його присутності. (а.с. 29). Відповідно до ч. 4 ст. 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Судом встановлені такі факти та відповідні правовідносини. Перевіривши матеріали справи, судом встановлено, що сторони знаходяться у зареєстрованому шлюбі з 27 квітня 2013 року, що підтверджується свідоцтвом про одруження серії 1-ВЛ № 203515, відділом державної реєстрації актів цивільного стану по місту Лозова реєстраційної служби Лозівського міськрайонного управління юстиції у Харківській області, актовий запис № 75. (а.с.13). Від цього шлюбу сторони мають дитину [PERSON], [INFO], що підтверджується ксерокопією свідоцтва про народження серії 1-ВЛ № 332547, виданого 04 жовтня 2013 року ВДРАЦС по м. Лозова реєстраційної служби Лозівського міськрайонного управління юстиції у Харківської області за № 406 (а.с.14), яка після розірвання шлюбу залишиться проживати з матірю, а з відповідача у подальшому за рішення суду будуть стягнуті аліменти на користь позивача на утримання доньки. Між сторонами немає взаєморозуміння, втрачена пошана і довіра один до одного, склалися різні погляди на життя, до примирення не спрямовані, проживають окремо, спільне господарство не ведуть. При таких обставинах подальше збереження їхнього шлюбу стало неможливим. Спору про розподіл спільного майна не мають. Відповідно до ч. 2 ст. 112 Сімейного Кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхньої дитини, що мають істотне значення. Таким чином, оцінивши зібрані по справі докази в їх сукупності, суд вважає, що шлюб між сторонами слід розірвати, оскільки зберегти їх сімю на майбутнє неможливо, а подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу буде суперечити їхнім інтересам. Так як позивач скористалася своїм правом на вибір прізвища після розірвання шлюбу, то суд вважає на необхідним після розірвання шлюбу позивачці залишити прізвище «Монастирська». . Місце проживання неповнолітньої дитини [PERSON], [INFO], встановити разом з матір'ю [PERSON]. Не стягувати з відповідача за заявою позивача судові витрати по справі Беручи до уваги вищевикладене,

Outcome: approved