Jurisdiction: civil
Date: 2017-04-24 00:00:00

Позивач звернулась до суду з позовом до [PERSON], [PERSON], [PERSON], який в ході розгляду справи було уточнено, та просила суд про зміну договору найму житлового приміщення [ADDRESS] Обгрунтовуючи позовні вимоги посилається на те, що позивач [PERSON] та відповідачі як члени її родини, зареєстровані за адресою [ADDRESS], однак не всі зареєстровані проживають за даною адресою, з чого виникають труднощі у спільній ждомовленості про оплату комунальних послуг. Квартира складається з трьох кімнат, загальна площа 78,7 кв.м., жила площа 41,7 кв.м., у тому числі: кімната площею 11,8 кв.м., кімната площею 11,9 кв.м., кімната площею 18,0 кв.м., кухня площею 7,9 кв.м., ванна кімната площею 2,8 кв.м., вбиральня площею 1,2 кв.м., коридор площею 2,9 кв.м. Квартира не приватизована, особовий рахунок на квартиру оформлено на [PERSON] В даній квартирі [PERSON] не проживає з 2011 року, оплату комунальних рахунків не здійснює. За час проживання [PERSON] за квартирою завжди рахувався борг за комунальні послуги, оскільки проплати не здійснювалися взагалі. [PERSON] не заперечує проти оплати комунальних послуг, однак за розподілену власну частину. [PERSON] оплату за комунальні послуги за весь період проживання в даній квартирі взагалі ніколи не здійснював. Від сплати відмовляється, веде аморальний спосіб життя, та в розумінні обов'язку такої сплати ставиться байдуже, порозуміння знайти не вбачається можливим. За час самостійного проживання в квартирі біля 2 років [PERSON] не сплачував за електроенергію в результаті чого за даною квартирою рахується борг в 7000 грн., за що відключено постачання електроенергії. В даній квартирі з 11.06.2015 року прописана малолітня дитина, син позивача [PERSON],[INFO] Проживання сина позивача в даній квартирі взагалі унеможливлюється, оскільки відсутнє електропостачання та надалі без розподілу особових рахунків та виділення частини житлової площі постане питання про примусове відібрання квартири в частині погашення боргу. А тому, позивач змушена була звертатись до суду з вказаним позовом. 06 лютого 2017 року ухвалою Деснянського районного суду міста Києва позовну заяву [PERSON] було залишено без розгляду у зв'язку з повторним неприбуттям позивача в судове засідання. 09 березня 2017 року ухвалою колегії суддів Судової палати в цивільних справах Апеляційного суду міста Києва, ухвалу Деснянського районного суду міста Києва було скасовано та направлено справу до Деснянського районного суду міста Києва для її продовження. В судовому засіданні позивач підтримала уточнені позовні вимоги та просила суд винести рішення яким: виділити їй у користування разом з її малолітнім сином [PERSON], [INFO], житлову кімнату площею 18,0 кв.м. в квартирі [ADDRESS] з можливістю виділення окремого особового рахунку, а житлові кімнати площею 11,8 кв.м. та площею 11,9 кв.м. виділити в спільне користування [PERSON], [PERSON], [PERSON]; місця загального користування: кухню, вбиральню, ванну кімнату, коридор площею 16,4 кв.м., коридор площею 2,9 кв.м., лоджії 2,4 кв.м., 3,4 кв.м. - залишити в спільному користуванні їй [PERSON] разом з її малолітнім сином [PERSON], та відповідачам [PERSON], [PERSON], [PERSON] Відповідачі - [PERSON], [PERSON], [PERSON] в судове засідання не з'явились, про час та місце розгляду справи судом повідомлялись належним чином, заяв про відкладення розгляду справи не надавали, причини неявки не повідомили. Поштові повідомлення повернулись до суду за закінченням терміну зберігання. Враховуючи, що в матеріалах справи достатньо даних про права та взаємовідносини сторін, суд вважає можливим розглянути спір за відсутності відповідачів відповідно до ст.ст. 224-227 ЦПК України та на підставі матеріалів справи постановити заочне рішення, про що не заперечувала позивач. Представник третьої особи - Комунального підприємства «Дирекція з управління та обслуговування житлового фонду» Деснянського району м. Києва, в судове засідання не з'явився, надіслав до суду пояснення з проханням проводити розгляд справи у відсутність їх представника та прийняти рішення у відповідності до вимог чинного законодавства України. Суд вважає, що в матеріалах справи достатньо данних для розгляду справи у відсутність представника третьої особи Комунального підприємства «Дирекція з управління та обслуговування житлового фонду» Деснянського району м. Києва,про що не заперечував і позивач. Відповідно до ст. 15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства. Відповідно до ст. 16 ЦК України кожна особа має право звернутись до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Вказаною нормою закону визначено також способи захисту цивільних прав та інтересів та визначено, що суд може захистити цивільне право або інтерес іншим способом, що встановлений договором або законом. Дослідивши матеріали справи, вислухавши пояснення позивача, суд дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Згідно ст. 58 ЖК України, на підставі рішення про надання жилого приміщення в будинку державного або громадського житлового фонду виконавчий комітет районної, міської, районної в місті, селищної, сільської Ради народних депутатів видає громадянинові ордер, який є єдиною підставою для вселення в надане жиле приміщення. Ордер може бути видано лише на вільне жиле приміщення. Судом встановлено, що на підставі рішенням виконкому Мінської районної ради народних депутатів від 24 березня 1993 р. №155, [PERSON] отримав ордер на житлове приміщення № [NUMBER] від 01.04.1993 р. на родину в складі чотирьох осіб: [PERSON], [PERSON], [PERSON] та [PERSON] на зайняття трьох кімнатної квартири [ADDRESS] (а.с.4). 27 червня 2015 року [PERSON] зареєструвала шлюб з [PERSON], що підтверджується копією свідоцтва про шлюб (а.с.150). Від даного шлюбу у подружжя народився син - [PERSON], [INFO], що підтверджується копією свідоцтва про народження (а.с.149). Згідно копії довідки Ф№3 виданою Комунальним концерном «Центр комунального сервісу» Деснянського району м. Києва від 06.11.2015 р. за №4374, в квартирі [ADDRESS] прописані: [PERSON] його дружина [PERSON], дочка [PERSON], син [PERSON] та онук [PERSON] (а.с 5). Згідно плану технічного паспорту квартира [ADDRESS] має загальну площу 78,7 кв.м., житлову площу 41,7 кв.м, та складається з трьох кімнат площею: 18,0 кв.м., 11,9 кв.м. та 11,8 кв.м., кухня площею 7,9 кв.м., ванна кімната площею 2,8 кв.м., вбиральня площею 1,2 кв.м., коридор площею 2,9 кв.м. Квартира обладнена лоджією 2,4 кв.м.та лоджією 3,4 кв.м. (а.с.6-8). Відповідно до ст. 103 ЖК України договір найму жилого приміщення може бути змінено тільки за згодою сім'ї наймача, членів його сім'ї і наймодавця. Відповідно до ст. 104 ЖК член сім'ї наймача вправі вимагати, за згодою інших членів сім'ї, які проживають разом з ним, укладення з ним окремого договору найму, якщо жилу площу, що припадає на нього, може бути виділено у вигляді приміщення, яке відповідає вимогам ст. 63 ЖК України. У разі відмови членів сім'ї дати згоду на укладення окремого договору найму спір може бути вирішено у судовому порядку. Частиною 2 ст. 63 ЖК України визначено, що не може бути самостійним предметом договору найму жиле приміщення, яке хоч і є ізольованим, проте за розміром менше від встановленого для надання одній особі. Підставою для звернення [PERSON] до суду з вищевказаним позовом стала відсутність згоди у користуванні та спільній оплаті житлово-комунальних послуг між всіма наймачами відповідачами по справі, спірної квартири. Особовий рахунок по сплаті житлово - комунальних та інших послуг оформлено на наймача квартири - [PERSON] Так, відповідно до ст. 64 ЖК України члени сім'ї наймача, які проживають разом з ним, користуються нарівні з наймачем усіма правами і несуть усі обов'язки, що випливають з договору найму жилого приміщення. Повнолітні члени сім'ї несуть солідарну з наймачем майнову відповідальність за зобов'язаннями, що випливають із зазначеного договору. Наймач зобов'язаний своєчасно вносити квартирну плату та плату за комунальні послуги (ч. 1 ст. 68 ЖК України.) Відповідно до Правил надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення, які затверджені постановою Кабінету міністрів України від 21.07.2005 р. № 630 (далі - Правила), плата за надані послуги вноситься споживачем відповідно до показань засобів обліку води і теплової енергії або затверджених нормативів (норм) споживання на підставі платіжного документа (розрахункової книжки, платіжної квитанції тощо) або відповідно до умов договору на встановлення засобів обліку. Розрахунковим періодом для оплати послуг є календарний місяць. Плата за послуги вноситься не пізніше 20 числа місяця, що настає за розрахунковим (п. 18 Правил). Згідно довідки Комунального підприємства «Керуюча компанія з обслуговування житлового фонду Деснянського району м. Києва» від 16.03.2016 р. №3, заборгованість за житлово-комунальні послуги станом на 01.03.2016 р. перед КП «Керуюча компанія» мешканців [ADDRESS] складає 22 770,13 грн. (а.с.9). Крім того, на адресу [ADDRESS] ПАТ «Київенерго» направляло лист-попередження про відключення електроенергії №172433 від 31.10.2016 р. в зв'язку з наявною заборгованістю за спожиту електричну енергію, що становить 9 497,43 грн. (а.с.76). Та станом на день подання позовної заяви до суду 18.04.2016 р. електроенергія за адресою: [ADDRESS] вже було відключено. На даний час в родині склався такий порядок користування жилим приміщенням: в кімнаті площею 18,0 кв.м. проживає [PERSON] разом зі своїм неповнолітнім сином, в кімнатах площами 11,8 кв.м. та 11,9 проживають відповідачі [PERSON] та [PERSON] Відповідач [PERSON] з 2011 року взазагі не проживає за місцем своєї реєстрації, не цікавиться квартирою, не несе оплату за комунальні послуги. Відповідно до ст. 60 ЦПК України, кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. У відповідності до ст. 212 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності. За таких обставин, житлова кімната площею 18,0 кв.м., яку просить собі виділити позивач, є ізольованим приміщенням, яке відповідає вимогам ст. 63 ЖК України. Відповідачі користуються кімнатами площею 11,8 кв.м. та 11,9 кв.м., які також можуть бути предметом окремого договору найму. При цьому судом враховано, що такий порядок користування спірною квартирою склався у сторін протягом тривалого часу. Укладення з відповідачами окремого договору не порушить їх права та не призведе до штучного погіршення житлових умов позивача. Приймаючи до уваги викладене, суд визнає вимоги позову обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню. Враховуючи вищевикладене,

Outcome: approved