Jurisdiction: civil
Date: 2021-08-15 00:00:00

Позивач звернулась до суду з позовом, де зазначила, що 11.12.2015 року між нею та відповідачем укладено шлюб, який зареєстровано Відділом державної реєстрації актів цивільного стану Житомирського міського управління юстиції. Сторони мають неповнолітню дитину - доньку [PERSON] , [INFO] . Позивач зауважує, що відносини в шлюбі не склались у зв`язку із різними поглядами на життя. Посилаючись на припинення шлюбних стосунків та ведення спільного господарства, а також неможливість збереження сім`ї, наполягає на розірванні шлюбу, малолітню доньку просить залишити проживати із матір`ю. Крім того, позивач вказує на те, що батько дитини не надає матеріальної допомоги на утримання дитини. У зв`язку з наведеним, просить стягнути з відповідача аліменти на утримання доньки в розмірі 3000,00 грн. щомісячно. Ухвалою суду від 18.06.2021 року по справі відкрите спрощене позовне провадження без повідомлення сторін. Вивчивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає до часткового задоволення з наступних підстав. 11.12.2015 року Відділом державної реєстрації актів цивільного стану Житомирського міського управління юстиції у Житомирській області між позивачем та відповідачем зареєстровано шлюб - актовий запис № 2871. Сторони є батьками неповнолітньої [PERSON] , [INFO] . Маючи різні погляди на життя, подружжя є несумісними у відносинах, спільне господарство не ведуть, подружні стосунки не підтримують, отже шлюб носить формальний характер. За таких обставин суд, з`ясувавши фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, приходить до висновку, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить їх інтересам, а тому шлюб підлягає розірванню. Судом встановлено, що відповідач ухиляється від виконання обов`язку щодо утримання неповнолітньої доньки та не здійснює матеріальне забезпечення побутових потреб дитини. У відповідності до ст. 180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. За положеннями ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів ; інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Згідно з ч.3 ст. 12 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Сторонами не надано доказів на підтвердження стану здоров`я та матеріального становища дітей; стану здоров`я та матеріального становища платника аліментів; наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів у платника аліментів; інших обставин, що мають значення для визначення розміру аліментів. У відповідності до ст. 2 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Відповідно до ч.1 ст. 3 Конвенції про права дитини від 20.11.1989 року в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Виходячи з завдань цивільного судочинства, в забезпечення інтересів дитини, які полягають, крім іншого, в гарантованому отриманні достатнього та необхідного матеріального утримання, що покладається в обов`язок батьків, суд при визначенні розміру аліментів виходить з суспільно визнаного обсягу необхідних щомісячних витрат на утримання дитини та,

Outcome: partial