Jurisdiction: civil
Date: 2015-01-26 00:00:00

Позивач звернулась до суду з вказаним позовом, в якому просить стягнути з відповідача на свою користь аліменти на утримання сина [PERSON], [INFO], який продовжує навчатись, в розмірі 1/3 частини всіх видів заробітку щомісячно, починаючи з дня досягнення [PERSON] 18 річного віку, стягнути з [PERSON] на користь позивача половину фактично понесених додаткових витрат на утримання сина [PERSON] одноразово, у зв'язку з навчанням дитини в сумі 3000 грн. У судовому засіданні позивач позовні вимоги підтримала повністю, просила їх задоволити та не заперечувала проти винесення заочного рішення по справі. Відповідач в судове засідання не з'явився, належним чином повідомлявся про місце, дату та час розгляду справи, причини неявки не повідомив. За таких обставин, суд, з урахуванням думки позивача, вважає можливим розглянути справу на підставі наявних доказів у відсутності відповідача з постановленням заочного рішення, що відповідає положенню ст. 224 ЦПК України. Дослідивши матеріали справи у їх сукупності, суд вважає, що позовні вимоги підлягають до часткового задоволення. Судом встановлено, що [PERSON] та [PERSON] перебували у спільному шлюбі, який 15 квітня 2004 року був за рішенням суду розірваним, що також підтверджується свідоцтвом про розірвання шлюбу, виданим відділом реєстрації актів цивільного стану Рівненського МУЮ 18 листопада 2004 року, про що в книзі реєстрації актів про розірвання шлюбів зроблено запис за № 721. Відповідно до свідоцтва про народження, виданого відділом державної реєстрації актів цивільного стану Рівненського МУЮ 03 червня 2014 року, сторони від спільного шлюбу мають дитину - [PERSON], [INFO]. Відповідно до свідоцтва про зміну імені, виданого відділом реєстрації актів цивільного стану Рівненського МУЮ 22 січня 2014 року, [PERSON] змінив прізвище на [PERSON] 18 серпня 2014 року Рівненський автотранспортний коледж Національного університету водного господарства та природокористування в особі директора [PERSON] та [PERSON] був укладений договір № 65, відповідно до якого коледж бере на себе зобов'язання за рахунок коштів замовника здійснити підготовку молодшого спеціаліста - [PERSON], а замовник зобов'язується своєчасно вносити плату за навчання, розмір якого становить 17100 грн. Відповідно до квитанції № 05110004 від 26 серпня 2014 року, [PERSON] було сплачено на рахунок Рівненського автотранспортного коледжу Національного університету водного господарства та природокористування суму в розмірі 5700 грн. З довідки Рівненського автотранспортного коледжу Національного університету водного господарства та природокористування від 17.11.2014 року № 04-2/553 вбачається, що [PERSON] дійсно є студентом 2-го курсу денного відділення Рівненського автотранспортного коледжу НУВГП 1-го рівня акредитації, форма навчання платна. Згідно ст. 199 СК України якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв'язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов'язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Право на утримання припиняється у разі припинення навчання. Право на звернення до суду з позовом про стягнення аліментів має той з батьків, з ким проживає дочка, син, а також самі дочка, син, які продовжують навчання. Аналіз вказаної норми дає підстави вважати, що для виникнення вказаного зобов'язання є необхідна сукупність юридичних фактів, а саме: дитина досягла повноліття, але на момент звернення до суду з позовом не досягла 23-х років; дитина продовжує навчання у вищому навчальному закладі на денній формі; у зв'язку з навчанням дитина потребує матеріальної допомоги; батько дитини має можливість надавати матеріальну допомогу. Оскільки син - [PERSON], [INFO] не є повнолітнім, суд приходить до висновку про відмову у задоволенні позову в частині стягнення аліментів на утримання сина, який продовжує навчання. Згідно ст. 185 СК України той з батьків, з кого присуджено стягнення аліментів на дитину, а також той з батьків, до кого вимога про стягнення аліментів не була подана, зобов'язані брати участь у додаткових витратах на дитину, що викликані особливими обставинами (розвитком здібностей дитини, її хворобою, каліцтвом тощо). Розмір участі одного з батьків у додаткових витратах на дитину в разі спору визначається за рішенням суду, з урахуванням обставин, що мають істотне значення. Додаткові витрати на дитину можуть фінансуватися наперед або покриватися після їх фактичного понесення разово, періодично або постійно. Оскільки правила та порядок участі батьків у додаткових витратах на дитину передбачений ст.185 СК України, поширюється на правовідносини щодо обов'язків батьків по утриманню неповнолітніх дітей, суд, враховуючи доведеність суми додаткових витрат на дитину, вважає за можливе задоволити [PERSON] позовні вимог щодо стягнення додаткових витрат у розмірі 2850,00 гривень з відповідача.

Outcome: partial