Jurisdiction: civil
Date: 2016-02-04 00:00:00

Позивач звернувся із зазначеним позовом до суду про визнання договору міни недійсним. В обґрунтування позовних вимог зазначив, що 07.11.2005 року між ним та Відповідачем було укладено договір міни за яким Позивачем передано у власність Відповідача трикімнатну квартиру №203, загальною площею 65,0 кв.м., що знаходиться у м. Херсоні по вул. Перекопській, 181-а, а Позивачем отримано, замість наведеної трьохкімнатної квартири, у власність однокімнатну квартиру №88 загальною площею 34, 8 кв.м. за місцем розташування: м. Херсон, вул. Комкова, 87. Укладаючи названий договір міни без проведення будь-яких доплат Позивач сприймав цю угоду як договір довічного утримання, а саме за передачу у власність Відповідачеві трьохкімнатної квартири Позивач розраховував отримати від Відповідача догляд за собою у вигляді матеріальної допомоги та опікування, проведення ремонту у однокімнатній квартирі, котра має гірший технічний стан ніж трикімнатна квартира передана для обміну. Позивач вступаючи у договір міни помилявся щодо природи цього правочину Матеріальної підтримки та опікування, в достатньому обсязі Позивач не отримував, а з 2014 року взагалі припинилося спілкування із Відповідачем. Проте, після переїзду Позивача у однокімнатну квартиру, Відповідачем фактично вчинялися дії, котрі давали Позивачу підстави вважати укладеним договір довічного утриманням - Відповідач відвідував Позивача, купував ліки, продукти харчування, допомагав у сплаті комунальних платежів тощо. Довіра щодо фактичного предмету договору як довічного утримання також обумовлювалася тим, що Відповідач на час його укладення, був чоловіком доньки Позивача ([PERSON]), і фактично сприймався як член сім'ї, котрий надасть завжди допомогу. Втім, у 2014 році шлюб між Відповідачем та донькою Позивача був розірваний і після цієї обставини Відповідач звільнив трьохкімнатну квартиру. Після консультацій з юристом Позивачу роз'яснено, що ним фактично не укладалось договору довічного утримання і в договорі міни не передбачено обов'язку Відповідача здійснювати догляд за ним та поліпшення житлових умов шляхом ремонту тощо. При укладенні договору міни Позивач, погіршуючи свої житлові умови передачею у власність Відповідача трьохкімнатної квартири замість вселення у однокімнатну, із погіршенням умов розташування такої квартири вважав, що укладає договір довічного утримання, тобто помилявся щодо правових наслідків договору, його правової природи, обов'язку Відповідача за змістом і це є обставиною, що має істотне значення. У звязку з чим, просить визнати недійсним договір міни, укладений 07.11.2015 року між [PERSON] та [PERSON], посвідчений приватним нотаріусом Херсонського міського нотаріального округу, зареєстрований в реєстрі за №4631. Позивач [PERSON] у судове засідання не зявився, про день, час та місце розгляду справи був повідомлений своєчасно та належним чином. Представник позивача [PERSON] у судове засідання не зявилася, про день, час та місце розгляду справи була повідомлена своєчасно та належним чином, раніше надавала пояснення з приводу заявленого позову, який підтримала у повному обсязі та просила його задовольнити. До суду надійшла письмова заява про розгляд справи без її участі. Відповідач [PERSON] у судове засідання не зявився, про день, час та місце розгляду справи був повідомлений своєчасно та належним чином, заперечень з приводу заявленого позову до суду не надходило. Представник відповідача [PERSON] у судовому засіданні проти задоволення позову не заперечувала. Третя особа приватний нотаріус Херсонського міського нотаріального округу [PERSON]А у судове засідання не зявився, про день, час та місце розгляду справи був повідомлений своєчасно та належним чином. Третя особа [PERSON] у судове засідання не зявилася, про день, час та місце розгляду справи була повідомлена своєчасно та належним чином, раніше надавала пояснення з приводу заявленого позову, проти задоволення якого не заперечувала. Третя особа [PERSON] у судовому засіданні проти задоволення позову не заперечувала, надала пояснення, які зводяться до того, що фактичео між сторонами було укладено договір довічного утримання але правочин був оформлений як договір міни, оскільки сторони підтримували родинні відносини. Також зазначила, що наразі проживає разом зі своїми батьками та дітьми у трокімнатній квартирі, яка на сьогоднішній день належить відповідачу і надалі має намір там проживати разом з дітьми. Від третьої особи: органу опіки та піклування Дніпровської у м. Херсоні ради представник у судове засідання не не зявився, , про день, час та місце розгляду справи був повідомлений своєчасно та належним чином. Вислухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи та надані сторонами докази, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з огляду на наступне. Судом встановлено, що 07.11.2005 року між [PERSON] та [PERSON] було укладено договір міни за яким Позивачем передано у власність Відповідача трикімнатну квартиру №203, загальною площею 65,0 кв.м., що знаходиться у м. Херсоні по вул. Перекопській, 181-а, а Позивачем отримано, замість наведеної трьохкімнатної, у власність однокімнатну квартиру №88 загальною площею 34, 8 кв.м. за місцем розташування: м. Херсон, вул. Комкова, 87 відповідно до договору міни житла від 07.11.2005 року. Зазначений правочин було зареєстровано, право власності оформлено. З наявних у матеріалах справи копій виписок з медичної картки стаціонарного хворого №13269, №5107, №2522 вбачається, що [PERSON] страждає на церебральний атеросклероз. Відповідно до рішення Дніпровського районного суду м. Херсона від 03.07.2014 року по справі №666/3912/14-ц між [PERSON]та [PERSON] було розірвано шлюб. Відповідно до свідоцтва про народження серії ІІ-КГ №478633 [INFO] народилась [PERSON], батьками записані: [PERSON] та [PERSON] Відповідно до ст.715 ЦК України за договором міни (бартеру) кожна із сторін зобов'язується передати другій стороні у власність один товар в обмін на інший товар. Кожна із сторін договору міни є продавцем того товару, який він передає в обмін, і покупцем товару, який він одержує взамін. Право власності на обмінювані товари переходить до сторін одночасно після виконання зобов'язань щодо передання майна обома сторонами, якщо інше не встановлено договором або законом. Відповідно до ст.716 ЦК України до договору міни застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, положення про договір поставки, договір контрактації або інші договори, елементи яких містяться в договорі міни, якщо це не суперечить суті зобов'язання. Відповідно до ч.1 ст.203 ЦК України зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також інтересам держави і суспільства, його моральним засадам. Особа, яка вчиняє правочин, повинна мати необхідний обсяг цивільної дієздатності. Правочин має вчинятися у формі, встановленій законом. Відповідно до ч.1 ст.215 ЦК України підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені частинами першою-третьою, пятою та шостою ст.203 цього Кодексу. Якщо недійсність правочину прямо не встановлена законом, але одна із сторін або інша заінтересована особа заперечує його дійсність на підставах, встановлених законом, такий правочин може бути визнаний судом недійсним (оспорюваний правочин). Частиною 3 статті 10 ЦПК України передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом. Відповідно до статті 57 ЦПК України, доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються на підставі пояснень сторін, третіх осіб, їхніх представників, допитаних як свідків, показань свідків, письмових доказів, речових доказів, зокрема звуко- і відеозаписів, висновків експертів. Статтею 60 ЦПК України передбачено, що кожна сторона зобовязана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. В судовому засіданні встановлено і сторони про це не заперечують, що що при укладенні договору міни Позивач, погіршуючи свої житлові умови передачею у власність Відповідача трьохкімнатної квартири замість вселення у однокімнатну, із погіршенням умов розташування такої квартири вважав, що укладає договір довічного утримання, тобто помилявся щодо правових наслідків договору, його правової природи. Зазначені обставини мають істотне значення, а тому є передбачені ст. 229 ЦК України підстави для визнання правочину недійсним. Відповідно до статті 212 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, обєктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жоден доказ не має для суду наперед встановленого значення. Проаналізувавши встановлені фактичні обставини по справі, оцінивши надані докази в їх сукупності, суд не виходячи за межі позовних вимог суд вважає за можливе задовольнити заявлені позивачем вимоги та визнати недійсним договір міни, укладений 07.11.2015 року між [PERSON] та [PERSON] Крім того, відповідно до статті 88 ЦПК України, з Відповідача на користь Позивача підлягають стягненню судові витрати. Виходячи із викладеного,

Outcome: approved