Jurisdiction: civil
Date: 2018-04-03 00:00:00

Позивач звернувся у суд із позовом до [PERSON] та Будилівської сільської ради про визнання права власності на спадкове майно. В обґрунтування позовних вимог вказав, що на праві приватної власності його матері [PERSON], яка померла 03.02.2010 року належала земельна ділянка (пай) площею 1,288 га для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, що знаходиться на території Будилівської сільської ради Снятинського району Івано-Франківської області. Після смерті [PERSON], відкрилась спадщина, яка складається з даної земельної ділянки та іншого майна, спадкоємцями якого стали позивач та його брат [PERSON], відповідач по справі. У звязку із тим, що оригінал державного акту на право приватної власності на вищезазначену земельну ділянку відсутній, нотаріально переоформити спадщину [PERSON] не має можливості, тому змушений звернутись з даним позовом до суду. Позивач подав до суду заяву, в якій позовні вимоги підтримав у повному обсязі, позов просив задоволити, справу розглядати за його відсутності. Відповідач [PERSON] подав до суду заяву про розгляд справи за його відсутності, з позовними вимогами згідний, проти задоволення позову не заперечив. Представник відповідача Будилівської сільської ради позов визнав, просив справу розглядати за його відсутності, про що подав до суду заяву. Суд, перевіривши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Згідно копії Державного акту на право приватної власності на землю серії ІІ-ІФ №021591, виданого Будилівською сільською радою на підставі рішення сесії Будилівської сільської ради від 06.02.2003р., [PERSON] належить земельна ділянка для ведення товарного сільськогосподарського виробництва площею 1,29га, що розташована на території Будилівської сільської ради. [PERSON] померла 03.02.2010р., що підтверджується свідоцтвом про смерть серії І-НМ № 106148. [PERSON] помер 18.09.2007р., що підтверджується свідоцтвом про смерть серії І-НМ № 052777. [PERSON] помер 10.09.1998р., що підтверджується свідоцтвом про смерть серії І-НМ № 092629. Згідно свідоцтва про народження серії І-ЛЕ №494867, батьками [PERSON], [INFO] записані [PERSON] та [PERSON] Згідно довідки №39 від 15.02.2018р. виданої Будилівською сільською радою слідує, що станом на 15.04.1991р. членами селянського двору по вул. Прутна,6 в с. Будилів Снятинського району Івано-Франківської області зареєстровано: [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO] На день смерті [PERSON], яка померла 03.02.2010р. в даному господарстві проживали: [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO] З Інформаційної довідки Головного управління Держгеокадастру в Івано-Франківській області, власником земельної ділянки площею 1,288га, що розташована на території Будилівської сільської ради записано [PERSON] З витягу зі Спадкового реєстру (спадкові справи та видані на їх підставі свідоцтва про право на спадщину) слідує, що у спадковому реєстрі інформація відсутня. Із ч.1 ст. 1268 ЦК України вбачається, що спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її, а з ч.3 ст.1268 ЦК України слідує, що спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Згідно ст. 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Згідно із ч.ч.2, 3, 5 ст.158 ЗК України, виключно судом вирішуються земельні спори з приводу володіння, користування і розпорядження земельними ділянками, що перебувають у власності та користуванні громадян і юридичних осіб. Згідно пунктів 10, 11 Постанови Пленуму Верховного суду України від 30 травня 2008 року № 7 «Про судову практику у справах про спадкування» про те, що відповідно до статті 1225 ЦК України право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців за загальними правилами спадкування (зі збереженням її цільового призначення) при підтвердженні цього права спадкодавця державним актом на право власності на землю або іншим правовстановлюючим документом. Відповідно до п.г. ч.1 ст.81 Земельного кодексу України громадяни України набувають права власності на земельні ділянки на підставі прийняття спадщини. Згідно ст. 392 ЦК України власник майна може предявити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Відповідно до ч.1 ст.15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Згідно п.1 ч.2 ст.16 ЦК України, способами захисту цивільних прав та інтересів можуть бути, зокрема визнання права. За наведених обставин суд вважає, що слід визнати за позивачем право власності на земельну ділянку (пай) №51, площею 1,288 га для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, що знаходяться на території Будилівської сільської ради Снятинського району Івано-Франківської області та яка належала померлій [PERSON] на підставі державного акту на право приватної власності на землю Серії ІІ-ІФ № 021591, зареєстрованого в Книзі записів державних актів на право приватної власності на землю за №91 виданого 21.02.2003р. На підставі наведеного, та ст. ст. 15, 16, 328, 392, 1268 ЦК України,

Outcome: approved