Jurisdiction: civil
Date: 2016-06-30 00:00:00

Позивач звернулась до суду з позовом до [PERSON] про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням, в якому вказала, що вона є власником квартири [ADDRESS]. З 19.06.2015 року в квартирі було зареєстровано [PERSON], який фактично не проживає у вказаній квартирі з жовтня 2015 року і по теперішній час. Вона не знає місце його проживання, у звязку з чим не мала можливості звернутись до нього з проханням, щоб він добровільно виписався з квартири. Тому просить позов задоволити та визнати [PERSON], [INFO] особою, що втратила право користування житловим приміщенням, а саме квартирою №175 по вул.Львівське шосе, 55 в м.Хмельницькому. Позивач в судове засідання не зявилась, подала до суду заяву про слухання справи за її відсутності. Відповідач в судове засідання не зявився, подав до суду клопотання про слухання справи у його відсутності, повідомивши, що він дійсно не проживає у вказаній квартирі з жовтня 2015 року та не має наміру там проживати в подальшому. При вирішенні питання покладається на думку суду. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що [PERSON] є власником квартири [ADDRESS], що підтверджується договором купівлі-продажу від 31.08.2011 року; технічним паспортом Хмельницького бюро технічної інвентаризації; свідоцтвом про державну реєстрацію прав №31184080 від 05.09.2011 року. Згідно акту ЖЕКу №3 від 01.07.2016 року за №15, [PERSON], [PERSON], [PERSON] склали акт про те, що [PERSON] з червня 2015 року не проживає за адресою: [INFO] і жодного разу за весь час його за даною адресою не бачили. Частинами 1 і 4 статті 41 Конституції України\~визначено, що кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності. Ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним. Положення цього конституційного принципу закріплені у ст.ст. 316, 317, 319, 321 ЦК України. Відповідно до ст. 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном. Права власника житлового приміщення також визначені ст. 150 ЖК України - зокрема, громадяни, які мають у приватній власності будинок (частину будинку), квартиру, користуються ним (нею) для особистого проживання і проживання членів їх сімей і мають право розпоряджатися цією власністю на свій розсуд: продавати, дарувати, заповідати, здавати в оренду, обмінювати, закладати, укладати інші не заборонені законом угоди. Згідно зі ст. 155 цього Кодексу жилі будинки (квартири), що є в приватній власності громадян, не може бути в них вилучено, власника не може бути позбавлено права користування жилим будинком (квартирою), крім випадків, установлених законодавством Союзу РСР і Української РСР. У відповідності до ст. 156 ч. 1 ЖК України члени сімї власника жилого будинку (квартири), які проживають разом з ним у будинку (квартирі), що йому належить, користуються жилим приміщенням нарівні з власником будинку (квартири), якщо при їх вселенні не було іншої угоди про порядок користування цим приміщенням. Статтею 71 ЖК України передбачено, що при тимчасовій відсутності наймача або членів його сімї за ними зберігається приміщення протягом шести місяців. Відповідач не являється членом сімї позивача, між власником квартири і відповідачем відсутні будь-які договірні відносини з приводу користування квартирою, відповідач не проживає у квартирі більше шести місяців. Відповідно до статті 72 ЖК України\~визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням внаслідок відсутності цієї особи понад встановленні строки, проводиться в судовому порядку. Судом встановлено, що відповідач більше шести місяців не проживає у [INFO] без поважних причин, що визнав у поданому до суду клопотанні, в якому також вказав, що наміру проживати в подальшому у вказаній квартирі не має. Враховуючи вищевикладене, а також те, що діями відповідача,\~\~створюються перешкоди позивачу у користуванні належною їй квартирою та порушується право власності останньої на житло, суд приходить до висновку, що відповідач втратив право користування цим житлом - квартирою №175 по вул.Львівське шосе, 55 в м.Хмельницькому, а вимоги позивача є обґрунтованими та підлягають задоволенню. Відповідно до ст. 88 ЦПК України з відпповідача на користь позивача належить стягнути судові витрати в сумі 551,20грн.

Outcome: approved