Jurisdiction: civil
Date: 2015-09-01 00:00:00

Позивач звернулась до суду з вищезазначеним позовом. В обґрунтування позовних вимог посилається на те, що 15.07.2006 року між нею та відповідачем було укладено шлюб. 16.03.2013 року сторони придбали за договором купівлі-продажу однокімнатну квартиру [ADDRESS]. Покупцем у договорі виступив чоловік. Наприкінці 2013 року стосунки сторін погіршились, внаслідок чого вони припинили шлюбні відносини. Цей факт зумовив необхідність вирішення майнових питань щодо спільного майна, набутого у шлюбі. До переліку такого майна входить зазначена вище квартира та грошовий депозитний вклад у ПАТ КБ «ПриватБанк» в розмірі 70\~000 грн. Договір банківського вкладу укладений 10.03.2013 року на імя відповідача, який виступає у правовідносинах вкладником. Договір банківського вкладу укладений на строк в один рік без права дострокового повернення суми вкладу. У звязку з цим, після уточнення позовних вимог, позивач просить суд: ухвалити рішення, яким визначити частки [PERSON] та [PERSON] у праві спільної сумісної власності на квартиру [ADDRESS] в розмірі по 1/2 для кожного; визнати право власності [PERSON] на 1/2 частку квартири [ADDRESS]; визнати право власності [PERSON] на 1/2 частку квартири [ADDRESS]; розподілити порівну між позивачем та відповідачем суму банківського вкладу у ПАТ КБ «ПриватБанк», стягнувши з відповідача [PERSON] на користь позивача 1/2 частки вкладу в розмірі 35\~000 грн.. Позивач та представник позивача в судовому засіданні позов підтримали, просили задовольнити в повному обсязі. Відповідач та його представник заперечували щодо задоволення позову посилаючись на те, що за придбання спірної квартири як домовлявся, так і розраховувався батько відповідача. Також зазначає, що більша частина депозиту, а саме, 52\~000 грн. були отримані від продажу автомобіля фольксваген пасат 1997 року випуску на який у батька відповідача було доручення. Допитаний в залі судового засідання в якості свідка [PERSON], який є батьком відповідача, показав, що він дійсно давав гроші на придбання квартири, однак, давав кошти саме для сімї. Суд, вислухавши пояснення представників, дослідивши матеріали справи в їх сукупності, приходить до наступних висновків. Судом встановлено, що 15 липня 2006 року між сторонами укладено шлюб (а.с. 5). Як вбачається з матеріалів справи, [PERSON] 13.04.2013 року придбано квартиру [ADDRESS] на підставі договору купівлі-продажу (а.с. 23). Крім цього, з довідки ПАТ КБ «ПриватБанк» вбачається, що на відповідача [PERSON] дійсно були відкриті рахунки, по яким виплачено кошти: договір SAMDN80000733563893 номер рахунку 26358618559999 від 05.03.2013 на суму 1000,00 грн, закритий 27.08.2013, виплачена сума 6312,32 грн, залишок на 07.07.15 0,74 грн.; договір SAMDN25000733564054 номер рахунку 26358618561578 відкритий 05.03.2013 на суму 69000,00 грн, закритий 27.08.2013, виплачена сума 64122,74 грн, залишок на 07.07.15 0,00 грн. Таким чином, зазначена вище квартира та рахунок набуто за час шлюбу. Відповідно до\~ст. 60 СК України\~майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності. Вважається, що кожна річ, набута за час шлюбу, крім речей індивідуального користування, є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя. \~\~\~\~ Відповідно до\~ст. 63 СК України\~дружина та чоловік мають рівні права на володіння, користування і розпоряджання майном, що належить їм на праві спільної сумісної власності, якщо інше не встановлено домовленістю між ними. \~\~\~\~ Частиною 1\~ст. 69 СК України\~встановлено, що дружина і чоловік мають право на поділ майна, що належить їм на праві спільної сумісної власності, незалежно від розірвання шлюбу. \~\~\~\~ Згідно ч. 1\~ст. 70 СК України\~у разі поділу майна, що є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя, частки майна дружини та чоловіка є рівними, якщо інше не визначено домовленістю між ними або шлюбним договором.. \~\~\~\~ Згідно ч. 1\~ст. 71 СК України\~майно, що є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя, ділиться між ними в натурі. \~\~\~\~ Частиною 2\~ст. 183 ЦК України\~визначено, що неподільною є річ, яку не можна поділити без втрати її цільового призначення. \~\~\~\~ Відповідно до ч. 2 ст.\~ст. 71 СК України\~неподільні речі присуджуються одному з подружжя, якщо інше не визначено домовленістю між ними. З пояснень сторін встановлено, що жодних домовленостей між ними щодо розподілу спільного майна не досягнуто, тому суд виходить з положень п. 25 постанови Пленуму ВСУ від 21.12.2007 №11 «Про практику застосування законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя»,\~вирішуючи питання про поділ майна, що є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя, зокрема неподільної речі, суди мають застосовувати положення\~частин 4,\~5 ст. 71 СК\~щодо обов'язкової згоди одного з подружжя на отримання грошової компенсації та попереднього внесення другим із подружжя відповідної грошової суми на депозитний рахунок суду. За відсутності такої згоди присудження грошової компенсації може мати місце з підстав, передбачених\~ст. 365 ЦК, за умови звернення подружжя (одного з них) до суду з таким позовом (ст. 11 ЦК) та попереднього внесення на депозитний рахунок суду відповідної грошової суми. У разі коли жоден із подружжя не вчинив таких дій, а неподільні речі не можуть бути реально поділені між ними відповідно до їх часток, суд визнає ідеальні частки подружжя в цьому майні без його реального поділу і залишає майно у їх спільній частковій власності. Суд вважає, що позов позивачки про поділ спільного майна подружжя є обґрунтованим, тому задовольняє його. Статтею 88 ЦПК України\~встановлено, що стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Якщо позов задоволено частково, судові витрати присуджуються позивачеві пропорційно до розміру задоволених позовних вимог, а відповідачеві - пропорційно до тієї частини позовних вимог, у задоволенні яких позивачеві відмовлено. \~\~\~\~ Як визначено у\~ст. 79 ЦПК України, судові витрати складаються із судового збору та витрат, пов'язаних з розглядом справи. \~\~\~\~ Частиною 3\~ст. 79 ЦПК України\~визначено, що до витрат, пов'язаних з розглядом судової справи, належать зокрема: витрати понесені проведенням судових експертиз. На підставі викладеного,

Outcome: approved