Jurisdiction: civil
Date: 2017-07-23 00:00:00

Позивач звернулась до суду з позовом до відповідача про визнання права власності на спадкове майно. В обґрунтування заявлених вимог посилаються на те, що 16.04.1998 помер її батько [PERSON], після смерті якого відкрилась спадщина до складу якої в тому числі входить: - земельна ділянка площею 1,9130 га, кадастровий номер 1825086600:04:000:1273, цільовим призначенням для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, яка розташована на території Мірчанської сільської ради Радомишльського району Житомирської області, на підставі Державного акту на право власності на земельну ділянку від 20.08.2004 серії ЖТ № 095132; - земельна ділянка площею 0,6981 га, кадастровий номер 1825086600:04:000:1572, цільовим призначенням для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, яка розташована на території Мірчанської сільської ради Радомишльського району Житомирської області, на підставі Державного акту на право власності на земельну ділянку від 20.08.2004 серії ЖТ № 095132. Позивач фактично прийняла спадщину після смерті батька, інших спадкоємців немає, тому позивач просить суд визнати за нею право власності на вказані земельні ділянки після смерті батька у порядку спадкування за законом, так як нотаріус не має можливості видати їй свідоцтва про права власності на спадкове майно, в звязку з тим, що правовстановлюючі документи видані вже після смерті спадкодавця. Позивач у попереднє судове засідання не зявилася, надала суду заяву про розгляд справи за її відсутності, заявлені вимоги підтримала та просить суд їх задовольнити. Представник відповідача у попереднє судове засідання не з'явився, надав до суду заяву, просив розгляд справи проводити без\~ участі його представника, позовні вимоги задовольнити повністю. Представник третьої особи у попереднє судове засідання не зявився, надіслав до суду заяву про розгляд справи без його участі. У відповідності до ст. 197 ЦПК України в звязку з неявкою сторін в судове засідання розгляд справи технічними засобами не фіксувався. Враховуючи визнання відповідачем позовних вимог, суд ухвалює рішення в попередньому судовому засіданні, враховуючи вимоги ст. 174 ЦПК України. У п. 24 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 12.06.2009 N 2 «Про застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції» судам розяснено, що у разі визнання відповідачем позову, яке має бути безумовним, і якщо таке визнання не суперечить закону й не порушує права, свободи\~ чи\~ інтереси інших осіб (не відповідача), суд ухвалює рішення про задоволення позову,\~ обмежившись у мотивувальній частині рішення посиланням на визнання позову без з'ясування і дослідження інших обставин справи. Суд встановив наступні факти та відповідні їм правовідносини. За змістом ст. 3 ЦПК України кожна особа має право на звернення до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Згідно зі ст.ст. 10, 11 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється виключно на засадах змагальності сторін, при цьому суд розглядає цивільні справи не інакше як в межах заявлених вимог і на підставі наданих сторонами доказів. Часом відкриття спадщини визнається день смерті спадкодавця. З матеріалів справи вбачається, що спадщина відкрилась у 1998 році, тобто до 1 січня 2004 року, тому правовідносини сторін урегульовані нормами\~ЦК УРСР\~1963 року. Судом встановлено, що позивач [PERSON] (дошлюбне прізвище [PERSON]) [PERSON] народилась 01.09.1951 у с. Меделівка Радомишльського району Житомирської області, у Свідоцтві про народження (повторне) від 06.08.1996 серії І-ТП № 256385 її батьками вказані: батько [PERSON], мати [PERSON] (а.с.6,7,8). Батько позивача [PERSON] помер 16.04.1998 у віці 76 років у с. Меделівка Радомишльського району Житомирської області, що підтверджується копією Свідоцтва про смерть (повторно) від 03.05.2012 серії І-ТП № 184504 (а.с.9). На час відкриття спадщини в період чинності\~ЦК УРСР\~його нормами було передбачено певні дії, які свідчили про прийняття спадщини, у тому числі прийняття спадщини шляхом вступу у володіння та управління спадковим майном (фактичне прийняття спадщини). Згідно із статтею 549 ЦК УРСР, визнається, що спадкоємець прийняв спадщину: 1) якщо він фактично вступив в управління або володіння спадковим майном; 2) якщо він подав державній нотаріальній конторі за місцем відкриття спадщини заяву про прийняття спадщини. Зазначені в цій статті дії повинні бути вчинені протягом шести місяців з дня відкриття спадщини. Спадщину після смерті [PERSON] прийняла його [PERSON] (а.с.19). На імя батька позивача видано Державний акт на право власності на земельну ділянку від 20.08.2004 серії ЖТ № 095132, згідно якого [PERSON] належать: - земельна ділянка площею 1,9130 га, кадастровий номер 1825086600:04:000:1273, цільовим призначенням для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, яка розташована на території Мірчанської сільської ради Радомишльського району Житомирської області; - земельна ділянка площею 0,6981 га, кадастровий номер 1825086600:04:000:1572, цільовим призначенням для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, яка розташована на території Мірчанської сільської ради Радомишльського району Житомирської області (а.с.10,11-13,14-16). Як вбачається з відповіді на запит Радомишльської державної нотаріальної контори від 18.07.2017 № 715/01-16, спадкова справа до майна [PERSON], який помер 16.04.1998 не заведена. Згідно з ст. ст. 41, 55 Конституції України, право приватної власності набувається в порядку, визначеному законом. Права людини і громадянина захищаються судом. Кожен має право будь-якими не забороненими законом засобами захищати свої права і свободи від порушень і протиправних посягань. Статтею 1 Першого Протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод встановлено, що кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений свого майна, інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом або загальними принципами міжнародного права. За таких обставин, суд приходить до висновку про наявність належних правових підстав для визнання права власності позивача на оспорювані земельні ділянки, а відтак позов підлягає задоволенню.

Outcome: approved