Jurisdiction: civil
Date: 2015-04-13 00:00:00

Позивач звернувся із зазначеним позовом до суду, вказавши, що він та відповідач є батьками [PERSON], 2008 року народження. З серпня 2014 року після фактичного припинення шлюбних відносин між ними донька проживає з матір'ю, а батько проживає окремо. З листопада 2014 року відповідачка та її мати систематично перешкоджають йому у спілкуванні з дитиною (не відповідають на телефонні дзвінки, не дають дитину, здійснюють на неї психологічний тиск тощо). Тому у грудні 2014 року він звернувся до Жовтневої районної адміністрації Маріупольської міської ради з заявою про встановлення графіку побачень з донькою. Проте на засіданні комісії він присутнім не був з поважних причин, а відповідачка так й продовжує чинити йому перешкоди у спілкуванні з донькою. У зв'язку з цим просить суд зобов'язати [PERSON] не перешкоджати йому у побаченнях з дитиною та спілкуванні по телефону, а також встановити наступний графік побачень: щотижня з 18 години п'ятниці до 21 години неділі за місцем проживання батька та проведення з ним половини часу осінніх, зимових, весняних, літніх канікул. Позивач у судовому засіданні свій позов підтримав у повному обсязі з підстав у ньому зазначених, просив його задовольнити та додав, що з 01 до 15 січня 2015 року донька знаходилась у нього вдома та не бажала їхати до матері. Після цього побачення з дитиною відбувалися випадково, коли дозволяла відповідачка. Вона вимикала домашній та мобільний телефон дитини, щоб він не зміг телефонувати. Вказаний ним графік побачень враховує побажання самої дитини, а також графік його роботи у будні дні по першим змінам. Відповідачка у судовому засіданні позов не визнала та пояснила, що вона не чинить перешкод позивачу у спілкуванні з дитиною, він часто приходить до них, а також бере доньку до себе на вихідні. Проте коли донька залишалась у батька з вечора п'ятниці до неділі, то вона там не робила уроки для школи. Графік її роботи «доба через три», у зв'язку з чим робочі дні можуть припадати й на вихідні. Іноді вона блокувала мобільний телефон для того, щоб позивач не дзвонив та не ображав її. Представник органу опіки та піклування Жовтневої районної адміністрації Маріупольської міської ради у судове засідання не з'явився, надав суду заяву з проханням розгляду справи за його відсутності та з урахуванням інтересів дитини. Вислухавши пояснення сторін, дослідивши надані письмові докази, суд дійшов до наступного. Згідно із свідоцтвом про народження серії [NUMBER] батьками [PERSON], [INFO], є позивач та відповідач по справі. Рішенням Жовтневого районного суду м. Маріуполя від 29.10.2014 р. з [PERSON] стягнуто на користь [PERSON] аліменти на утримання доньки. Відповідно до довідок житлово-експлуатаційних організацій [PERSON] мешкає по [ADDRESS] сам, а дитина мешкає разом зі своєю матір'ю за її місцем проживання по [ADDRESS], що не оспорюється сторонами. Дівчинка навчається у 1-А класі Маріупольської загальноосвітньої школи №53, що підтверджується довідкою №34 від 16.01.2015 р. Допитані у судовому засіданні свідки [PERSON] та [PERSON] пояснили, що [PERSON] дійсно не давала [PERSON] спілкуватися з донькою, хоча дитина бажала цього, за період з листопада 2014 року по теперішній час їх зустрічі відбулися лише декілька разів. Свідки [PERSON] та [PERSON] пояснили суду, що [PERSON] не чинила перешкод позивачу у спілкуванні з дитиною, але той не дотримувався графіку побачень, що був встановлений органом опіки та піклування, також вона спеціально не вимикала мобільний телефон дівчинки. Судом встановлено, що правовідносини, які склалися між сторонами, врегульовані Сімейним кодексом України, Законом України «Про охорону дитинства», Конвенцією про права дитини, яка ратифікована Україною. Відповідно до ст.141 Сімейного кодексу України мати, батько мають рівні права та обов'язки щодо дитини. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов'язків щодо дитини. Виходячи з положень ст.157 СК України, той з батьків, хто проживає окремо від дитини, зобов'язаний брати участь у її вихованні і має право на особисте спілкування з нею. Відповідно до ст.159 Сімейного кодексу України якщо той із батьків, з ким проживає дитина, чинить перешкоди тому з батьків, хто проживає окремо, у спілкуванні з дитиною та у її вихованні, зокрема якщо він ухиляється від виконання рішення органу опіки та піклування, другий із батьків має право звернутися до суду з позовом про усунення цих перешкод. Суд визначає способи участі одного з батьків у вихованні дитини (періодичні чи систематичні побачення, можливість спільного відпочинку, відвідування дитиною місця його проживання тощо), місце та час їхнього спілкування. Під час вирішення спору щодо участі одного з батьків у вихованні дитини береться до уваги ставлення батьків до виконання своїх обов'язків, особиста прихильність дитини до кожного з них, вік дитини, стан її здоров'я та інші обставини, що мають істотне значення, в тому числі стан психічного здоров'я одного з батьків, зловживання ним алкогольними напоями або наркотичними засобами. Згідно зі ст.19 СК України звернення за захистом до органу опіки та піклування не позбавляє особу права на звернення до суду. Відповідно до положень ст.15 Закону України «Про охорону дитинства» дитина яка проживає окремо від батьків або одного з них, має право на підтримання з ними регулярних особистих стосунків та прямих контактів. Як встановлено судом, сторони не можуть дістатися порозуміння щодо способів участі батька у вихованні дитини, тож його права підлягають судовому захисту і такі способи участі у вихованні мають бути встановлені судом. Суд також встановив, що спілкування дитини з батьком не перешкоджає її нормальному вихованню, і це підтверджується висновком за результатами психологічної діагностики [PERSON] В свою чергу, батько належно ставиться до виконання своїх обов'язків, має у власності 2-кімнатну квартиру, де для дитини мається окрема кімната, на обліку у психіатра чи нарколога не перебуває, має постійне місце роботи і стабільний дохід, позитивно характеризується за місцем мешкання та роботи. Висновком органу опіки та піклування Жовтневої районної адміністрації Маріупольської міської ради №05-131-13 від 18.02.2015 року запропоновано встановити наступний графік побачень дитини із батьком: щотижня у вівторок та четвер з 18 години до 21 години та з 18 години суботи до 18 години неділі за місцем проживання батька; в період осінніх, зимових, весняних канікул час перебування дитини з батьком і матір'ю розподіляється порівну; в період літніх канікул за графіком відпустки батька, якщо відпустки батьків збігаються, то час перебування дитини з батьками розподіляється порівну. Разом з тим, враховуючи графіки роботи батьків, відвідання дитиною школи, що знаходиться неподалік помешкання матері, необхідність її збирання до школи напередодні навчального тижня, а також положення законодавства щодо рівності сторін в участі у спілкуванні та вихованні дитини, суд не може повністю погодитися з визначеним органом опіки та піклування та позивачем часом побачень батька з дитиною, тому з урахуванням інтересів дитини вважає за можливе встановити наступний графік систематичних побачень [PERSON] з донькою: щотижня з 18 години п'ятниці до 18 години неділі за місцем проживання батька; в період осінніх, зимових, весняних, літніх канікул час перебування дитини з батьком і матір'ю розподіляється порівну за домовленістю між ними. Також суд вважає недоведеними посилання позивача про перешкоджання йому відповідачкою спілкуватися з донькою засобами телефонного зв'язку, оскільки належними документальними доказами даний факт ним не підтверджений. На підставі викладеного,

Outcome: partial