Jurisdiction: civil
Date: 2016-10-06 00:00:00

Позивач звернулась до суд з позовом до [PERSON] у якому просить стягнути з відповідача на її користь аліменти на утримання неповнолітніх дітей [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO] в розмірі 1/3 частини всіх видів заробітку щомісячно, але не менше 30 відсотків прожиткового мінімуму доходів громадян на дитину відповідного віку до досягнення повноліття дітей, мотивуючи свої вимоги тим, що діти мешкають з нею, а відповідач мешкає окремо та матеріальної допомоги на утримання дітей не надає. Позивач перебуває в відпустці по досягненню дитиною трьох років та потребує матеріальної допомоги відповідача. Крім того просить стягнути з відповідача на її користь аліменти на її утримання в розмірі 1/6 частини всіх видів його заробітку (доходу) щомісячно до досягненню сином [PERSON], [INFO] трьох років. У судовому засіданні позивач відсутня, до суду надала заяву відповідно до якої просить справу розглянути у її відсутності. Вказує, що копію заперечення відповідача отримала, однак наполягає на задоволенні своїх вимог. У судовому засідання відповідач відсутній, до суду надав заперечення відповідно до якого просить справу розглянути у його відсутності. Позовні вимоги визнає частково та вказує, що згоден сплачувати аліменти у твердій грошовій формі в розмірі 350 грн., на кожну дитину та 300 грн., на утримання [PERSON] щомісяця до досягнення сином [PERSON] трирічного віку. Вимоги заперечення обґрунтовані тим, що відповідач на даний час не має постійного місця роботи, працює на тимчасових заробітках і не має сталого доходу. \~Суд, вислухавши сторін, дослідивши матеріали справи, приходить до висновку про необхідність задоволення вимог позивача з наступних підстав. Сторони перебували в зареєстрованому шлюбі з 09.08.2009 року, який рішеннм Щорського районного суду Чернігівської області від 13.09.2016 року розірвано. Свідоцтвами про народження серії І-ЕЛ №172967 та серії 1-ЕЛ №075291 підтверджується, що малолітні діти [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO] є рідними дітьми відповідача - [PERSON], що останній в своєму запереченні не заперечує. Згідно довідки Сновської міської ради встановлено, що діти [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO] дійсно знаходяться на утриманні позивача. Між сторонами склалися правовідносини, що регулюються нормами\~Сімейного кодексу України, зокрема в частині обов'язку батьків утримувати дитину та його виконання. Згідност.180 Сімейного кодексу України\~батьки зобов'язані утримувати своїх неповнолітніх дітей до досягнення ними повноліття. Частиною 3\~статті 181 Сімейного кодексу України\~визначено, що за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Відповідно до ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує, зокрема, стан здоровя та матеріальне становище платника аліментів, наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних батьків, інші обставини, що мають істотне значення; мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Згідно ч. 1ст. 184 СК України, якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, частину доходу одержує в натурі, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення, суд за заявою платника або одержувача може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Посилання відповідач на те, що останній на даний час не має постійного місця роботи, працює на тимчасових заробітках і не має сталого доходу, суд не може взяти до уваги, оскільки на підтвердження своїх доводів відповідач не надав до суду жодних доказів зазначеного. Частиною 1 ст. 60 ЦПК України прередбачено, що кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Згідно п.15\~Постанови Пленуму Верховного суду України № 3 від 15.05.2006 року\~про застосування судами окремих норм\~Сімейного кодексу України\~при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів (надалі Постанова) у відповідності до ч.1\~ст. 180 Сімейного кодексу України, батьки зобовязані утримувати свою дитини до досягнення нею повноліття. Згідно п.17 Постанови вирішуючи питання, щодо розміру аліментів, суд повинен ураховувати: стан здоров`я, матеріальне становище дитини і платника аліментів, наявність в останнього і інших неповнолітніх дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, повнолітніх дочки, сина, інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж зазначений у ч. 2\~ст.182 СК України. Відповідно до ч.2 ст. 183 Сімейного кодексу України, якщо стягуються аліменти на двох і більше дітей, суд визначає єдину частку від заробітку (доходу) матері, батька на їх утримання, яка буде стягуватися до досягнення найстаршою дитиною повноліття. Отже в частині вимог про стягнення аліментів на утримання вище зазначених дітей до досягнення ними повноліття слід відмовити оскільки задоволення такої вимоги прямо порушить ч.2 ст.183 Сімейного кодексу України. За правилами ч. 1 та ч. 4\~ст. 75 СК України\~дружина, чоловік повинні матеріально підтримувати один одного. Один із подружжя є таким, що потребує матеріальної допомоги, якщо заробітна плата, пенсія, доходи від використання його майна, інші доходи не забезпечують йому прожиткового мінімуму, встановленого законом. Частина 4 ст.84 СК України регламентує умову виникнення права дружини на утримання під час вагітності та у разі проживання з нею дитини - чоловік може надавати матеріальну допомогу. Принципове положення законодавця полягає у тому, що право на утримання вагітна дружина, а також дружина, з якою проживає дитина, має незалежно від того чи вона працює та незалежно від її матеріального становища, і в разі розірвання шлюбу. Таким чином, сімейним законодавством передбачено право дружини-матері на утримання чоловіком-батьком до досягнення дитиною трирічного віку незалежно від того чи вона працює та незалежно від її матеріального становища, за умови, що чоловік може надавати матеріальну допомогу. Подання суду доказів того, що дружина, з якою проживає дитина, потребує матеріальної допомоги, не є обов'язковим, оскільки право на аліменти належить дружині-матері незалежно від цієї обставини. Визначаючи розмір аліментів на утримання дружини, суд виходить з того, що відповідач має працездатний вік, відповідно суд вважає, що відповідач в змозі сплачувати аліменти на утримання дружини до досягнення дитиною трьох років . З цих міркувань та виходячи з принципу справедливості та розумності з урахуванням потреб дружини, суд присуджує кошти (аліменти) на утримання дружини до досягнення дитиною трьох років у розмірі 1/6 частини його заробітку, щомісячно. Аліменти підлягають стягненню в контексті ст. 191 СК України з дня пред'явлення позову, тобто у даній справі з 15.09.2016 року. У відповідності до п. 1. ч.1 ст. 367 ЦПК України\~рішення в частині стягнення з відповідача на користь позивача суми платежу (аліментів) за один місяць підлягає негайному виконанню. Відповідно до положень ст.88 ЦПК України, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь держави судовий збір в розмірі 1102,40 гривень (по 551,20 грн. за кожну позовну вимогу). На підставі викладеного,

Outcome: partial