overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2020-03-09 00:00:00

Позивач,\~звернувшись із\~цим позовом\~до суду,\~просила розірвати шлюб укладений між нею та відповідачем, посилаючись на те, що їхня родина розпалась остаточно у зв`язку з чим її збереження є неможливим і суперечить її інтересам. Також, позивач у судове засідання не з`явилася, але до суду від неї надійшла заява у якій вона вимоги підтримала на підставах викладених у позові, просила справу розглядати за її відсутності. Відповідач у судове засідання також не з`явився, але позовні вимоги визнав повністю, на розірвання шлюбу був згоден, подавши до суду заяву відповідного змісту. У судовому засіданні встановлено наступне. 24 вересня 2011 р. Відділом державної реєстрації актів цивільного стану Березівського районного управління юстиції Одеської області, а.з.№.67 був укладений шлюб між [PERSON] та [PERSON] . Після укладення шлюбу прізвище подружжя - [PERSON] . Свідоцтво про шлюб [NUMBER] . Від шлюбу сторони мають спільних дітей: [PERSON] , [INFO] , що було зареєстровано Відділом державної реєстрації актів цивільного стану Березівського районного управління юстиції Одеської області, а.з. №38, свідоцтво про народження [NUMBER] від 16 березня 2012 р.; [PERSON] , [INFO] , що було зареєстровано Відділом державної реєстрації актів цивільного стану у місті Одесі реєстраційної служби Одеського міського управління юстиції, а.з. №10169, свідоцтво про народження [NUMBER] від 25 жовтня 2013 р. Сторони мешкають окремо з вересня 2019 р., спільне господарство не ведуть, особисті стосунки між собою не підтримують. Причиною розірвання шлюбу стало те, що відповідач зловживав спиртними напоями, матеріально не забезпечував сім`ю, не приймав участі у вихованні дітей та не допомагав по господарству. За взаємною домовленістю сторін діти залишаються проживати разом із матір`ю, позивачем по справі. Сторонам надавався термін на примирення, але стосунки між подружжям не змінились. Вивчивши матеріали справи суд дійшов до висновку про задоволення позову виходячи з наступного. Згідно ст.112 СК України суд розриває шлюб за позовом одного із подружжя, якщо при з`ясуванні фактичних взаємин подружжя буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу неможливо, суперечить інтересам сторін, інтересам їхніх дітей, що має істотне значення при вирішенні справи. Згідно ч.1 ст.50 Конституції України, та ч.1 ст.24 СК України шлюб ґрунтується на вільний згоді чоловіка та жінки, відсутність якої можливо розглядати як підставу для розірвання шлюбу. Суд враховує характер стосунків між сторонами, окреме проживання та бажання кожного зі сторін розірвати шлюб у зв`язку з чим вважає, що шлюб має суто формальний характер, родина розпалась остаточно її збереження неможливо і суперечить інтересам сторін.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2020-03-16 00:00:00

Позивач, звернувшись із цим позовом до суду, просила розірвати шлюб укладений між нею та відповідачем, посилаючись на те, що їхня родина розпалась остаточно у зв`язку з чим її збереження є неможливим та суперечить її інтересам. На обґрунтування поданого позову посилалась на погіршення відносин з початку 2017 р., постійні сварки та відсутність порозуміння, внаслідок чого може погіршитися стан її здоров`я. Також, позивач у судове засідання не з`явилася, але до суду від неї надійшла заява у якій вона вимоги підтримала на підставах викладених у позові, просила справу розглядати за її відсутності. Відповідач повідомлявся належним чином, але до суду не з`явився, подав заяву у якій заперечував проти задоволення позову та просив надати строк на примирення. Вивчивши матеріали справи, на підставі наданих доказів і доведення перед судом їхньої переконливості суді дійшов до наступного висновку. 17 грудня 2011 р. був укладений шлюб між [PERSON] і [PERSON] , що було зареєстровано Відділом державної реєстрації актів цивільного стану Березівського районного управління юстиції Одеської області, актовий запис №114, свідоцтво про шлюб [NUMBER] від 17 грудня 2011 р.. Після одруження прізвище подружжя [PERSON] . За час перебування у шлюбі у сторін народився [INFO] син [PERSON] , що було зареєстровано Відділом державної реєстрації актів цивільного стану Березівського районного управління юстиції Одеської області, а.з. № 110. Свідоцтво про народження [NUMBER] . Судом був наданий сторонам строк на примирення тривалістю один місяць. Позивач у своєму позові посилається на те, що їх сім`я розпалась, стосунки погіршились, проте суду не надано доказів окремого проживання подружжя. Навпаки, як вбачається зі змісту позовної заяви сторони зареєстровані за однією адресою по [ADDRESS] та фактично проживають разом за адресою: [ADDRESS] . Також, у поданому позові та матеріалах цивільної справи відсутні підтвердження припинення сторонами особистих стосунків та ведення спільного господарства за місцем фактичного спільного проживання. Згідно ч.1 ст.81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Однак, виходячи з встановленого судом позивач не дотримався положень відповідної норми та не надав жодних підтверджень своїх доводів на обґрунтування розірвання шлюбу. Відповідно до ч.ч.1, 2 ст.89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Виходячи з наведеного, позивачем на надано доказів, які підтверджують, що сім`я розпалась остаточно, що її збереження є неможливим, у зв`язку з чим підстав для задоволення поданого позову не вбачається.

Outcome: dismissed
Jurisdiction: civil
Date: 2020-03-19 00:00:00

Позивач, звернувшись із цим позовом до суду, просила розірвати шлюб укладений між нею та відповідачем, посилаючись на те, що їхня родина розпалась остаточно у зв`язку з чим її збереження є неможливим та суперечить її інтересам. На обґрунтування поданого позову посилалася на відсутність взаєморозуміння та розходження поглядів на сімейні відносини та обов`язки. Також додала, що чоловік зловживає алкогольними напоям, через що постійно виникають сварки. Також, позивач у судове засідання не з`явилася, але до суду від неї надійшла заява у якій вона вимоги підтримала на підставах викладених у позові, просила справу розглядати за її відсутності. Відповідач повідомлявся належним чином, але до суду не з`явився, надіславши телефонограму у до суду в якій зазначив, що проти розірвання шлюбу не заперечує, розгляд провести за його відсутності. Вивчивши матеріали справи, на підставі наданих доказів і доведення перед судом їхньої переконливості суді дійшов до наступного висновку. 20 жовтня 2005 р. був укладений шлюб між [PERSON] і [PERSON] , що було зареєстровано Відділом реєстрації актів цивільного стану Березівського районного управління юстиції Одеської області, актовий запис №71, свідоцтво про шлюб [NUMBER] від 20 жовтня 2005 р.. Після одруження прізвище подружжя [PERSON] За час перебування у шлюбі у сторін [INFO] народилася дочка [PERSON] , що було зареєстровано Відділом реєстрації актів цивільного стану Березівського районного управління юстиції Одеської області, а.з. № 17. Свідоцтво про народження [NUMBER] . Позивач у своєму позові посилається на те, що їх сім`я розпалась, стосунки погіршились, але суду не надано доказів окремого проживання подружжя та не зазначено з якого часу. Навпаки, як вбачається зі змісту позовної заяви сторони проживають разом за однією адресою по [ADDRESS] . Також, у поданому позові та матеріалах цивільної справи відсутні підтвердження припинення сторонами особистих стосунків та ведення спільного господарства за місцем фактичного спільного проживання. Згідно ч.1 ст.81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Однак, виходячи з встановленого судом позивач не дотримався положень наведеної норми та не надала жодних підтверджень своїх доводів на обґрунтування розірвання шлюбу. Відповідно до ч.ч.1, 2 ст.89 ЦПУ України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Виходячи з наведеного, та оскільки позивачем на надано доказів, які підтверджують, що сім`я розпалась остаточно і що її збереження є неможливим, то підстав для задоволення поданого позову не вбачається.

Outcome: dismissed
Jurisdiction: civil
Date: 2019-12-09 00:00:00

Позивач, звернувшись із цим позовом до суду, просила розірвати шлюб укладений між нею та відповідачем, який зареєстровано 08 серпня 2003 р. Міським відділом реєстрації актів громадянського стану Одеського обласного управління юстиції, актовий запис №700, посилаючись на те, що їх родина розпалась остаточно і її збереження суперечить її інтересам. Також, позивач просила звільнити її від сплати судового збору на підставі п.3 ч.1 ст.8 Закону України «Про судовий збір», судові витрати покласти на відповідача. На обґрунтування позову позивач посилалась на те, що вони тривалий час мешкають окремо, спільно господарство не ведуть особистих стосунків не мають. Крім цього відповідач перебуває у фактичних сімейних стосунках з іншою жінкою. На судове засідання позивач повідомлялась належним чином, але не з`явилася, подавши заяву про розгляд справи за її відсутності, позов просила задовольнити на підставах викладених у ньому. Відповідач у судове засідання не з`явився, але позовні вимоги визнав повністю, на розірвання шлюбу був згоден про що повідомив суд відповідною заявою. У судовому засіданні встановлено наступне. 08 серпня 2003 р. Міським відділом реєстрації актів громадянського стану Одеського обласного управління юстиції був зареєстрований шлюб між [PERSON] та [PERSON] , а.з. № [NUMBER] . Після укладення шлюбу прізвище подружжя [PERSON] та [PERSON] . Свідоцтво про одруження [NUMBER] . Від шлюбу сторони мають спільних дітей: [PERSON] , [INFO] , що було зареєстровано Відділом реєстрації актів громадянського стану Березівського районного управління юстиції Одеської області, а.з. №95; [PERSON] , [INFO] , що було зареєстровано Відділом реєстрації актів цивільного стану Березівського районного управління юстиції в Одеській області, а.з. №61. Сторони мешкають окремо, спільне господарство не ведуть, особисті стосунки не підтримують. За взаємною домовленістю сторін діти проживають разом із матір`ю, позивачем по справі, і залишаться проживати із нею у подальшому. Вивчивши матеріали справи суд дійшов до висновку про задоволення позову виходячи з наступного. Згідно ч.3 ст.200 ЦПК України суд у підготовчому судовому засіданні приймає рішення у разі визнання позову відповідачем. Згідно ст.112 СК України суд розриває шлюб за позовом одного із подружжя, якщо при з`ясуванні фактичних взаємин подружжя буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу неможливо, суперечить інтересам сторін, інтересам їхніх дітей, що має істотне значення при вирішенні справи. Згідно ч.1 ст.50 Конституції України, та ч.1 ст. 24 СК України шлюб ґрунтується на вільний згоді чоловіка та жінки, відсутність якої можливо розглядати як підставу для розірвання шлюбу. Суд враховує характер стосунків між сторонами, окреме проживання та бажання кожного зі сторін розірвати шлюб у зв`язку з чим вважає, що шлюб має суто формальний характер, родина розпалась остаточно її збереження неможливо і суперечить інтересам сторін.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-08-04 00:00:00

Позивач звернувшись у Рівненський районний суд Рівненської області з позовною заявою до [PERSON], просить стягнути з останньої на її користь матеріальну шкоду, заподіяну внаслідок вчинення злочину. В обґрунтування позовних вимог [PERSON] вказує, що в середині лютого 2012 року [PERSON], перебуваючи в її будинку, що по [ADDRESS], таємно викрала належні їй 5 000 грн. 00 коп., чим спричинила матеріальну шкоду. Позивач вказує, що неодноразово зверталася до відповідачки із проханням повернути викрадене, однак остання нічого не повернула. Позивач та її представник, пославшись на обставини викладенні в позовній заяві позов підтримали та просили його задоволити в повному обсязі. Відповідач позовні вимоги визнала повністю вказавши, що працевлаштувалась та має намір повернути кошти. Відповідно до ч. 4 ст. 174 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав, ухвалює рішення про задоволення позову. Заслухавши пояснення позивача її представника та відповідача, оцінивши дослідженні в судовому засіданні докази, суд приймає визнання позову відповідачем, оскільки таке визнання відповідає вимогам чинного законодавства, інтересам сторін по справі, в свою чергу, не суперечить правам та інтересам інших осіб. Так, в середині лютого 2012 року [PERSON], перебуваючи в будинку позивача, що по [ADDRESS], таємно викрала належні останній 5000 грн. 00 коп., чим спричинила матеріальну шкоду, що підтвердженно вироком Рівненського районного суду Рівненської області від 28 січня 2014 року, а відповідно в силу вимог ст. 61 ЦПК України не підлягає доказуванню. Відповідно до ст.ст. 1166, 1177 ЦК України майнова шкода, завдана майну фізичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Враховуючи, що відповідач своїми діями спричинила позивачу майнову шкоду в розмірі 5000 грн. та приймаючи до уваги, що спричинена шкода нею не відшкодована, суд вважає, що з відповідача підлягає стягненню на користь позивача 5000 грн. 00 коп. в рахунок відшкодування заподіяної майнової шкоди. В силу вимог ст.88 ЦПК України, враховуючи, що позивач звільнена від сплати судового збору, він стягується з відповідача в дохід держави. На пiдставi ст.ст. 1166, 1177 Цивільного кодексу України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-07-10 00:00:00

Позивач звернувя до суду з вищевказаним позовом, де вказує, що їй на праві приватної власності належить житловий будинок № 80 по вул.. Солідарності в м. Запоріжжі. В зазначеному житловому будинку у 2002 року був зареєстрований відповідач, але з часу реєстрації і по теперішній час відповідач не проживав у вказаному будинку, його особистих речей також в будинку не має. Місце перебування відповідача позивачу не відоме. Позивач вказує, що будь-яких витрат з оплати комунальних послуг та утриманню будинку відповідач не несе, своєю реєстрацією відповідач перешкоджає позивачці у розпорядженні та користуванні будинком, позивач не має можливості оформити субсидію. На підставі викладеного позивач просить суд визнати відповідача таким, що втратив право користування спірним житловим приміщенням. Оскільки відповідач не надав суду інформації щодо його адреси, відповідно до ч.5 ст. 74 ЦПК України судова повістка разом із розпискою та копіями відповідних документів була надіслана відповідачу поштою рекомендованим листом із повідомленням за адресою його місця проживання, зареєстрованою у встановленому законом порядку. В судове засідання сторони не явилися, позивач просила справу розглядати без її участі, на заочний розгляд справи заперечень не надала. В порядку ч.2 ст. 197 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. В силу ст. 224 ЦПК України суд ухвалив розглянути справу заочно. Перевіривши матеріали справи, з'ясувавши всі обставини, дослідивши докази, суд вважає, що існують законні підстави для задоволення позову. Судом встановлено та матеріалами справи підтверджується, що на підставі договору дарування від 05.07.2010 року позивачці належить житловий будинок № 80 по вул.. Солідарності в м. Запоріжжі. Отже, позивач набув право власності на вказаний будинок. Відповідач зареєстрований у житлі за вказаною адресою з 2002 року. Ст. 383 ЦК України передбачено, що власник житлового будинку має право використовувати помешкання для власного проживання, проживання членів своєї сімї, інших осіб. Згідно ст.391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування або розпорядження своїм майном. При цьому судом між сторонами не встановлено жодних відносин з приводу користування спірним будинком, оскільки таке право відповідач набув за попереднього власника, з права власності якого і походило право відповідача користування будинком, отже, із припиненням такого права власності було припинено і спірне право користування. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-03-20 00:00:00

Позивач звернувя до суду з вищевказаним позовом, де вказує, що на підставі договору купівлі-продажу від 10.07.2015 року йому належить квартира [ADDRESS]. При переоформлені особистого рахунку квартири на своє ім'я позивачу стало відомо, що особа, яка була раніше зареєстрована у квартирі, не знялась з реєстрації, чим порушує права позивача як власника. Відповідно до договору сторони домовились знятись з реєстраційного обліку не пізніше 24.07.2015 року. На момент укладення договору у квартирі був зареєстрований відповідач по справі, який на теперішній час в квартирі не мешкає, не є членом його родини, майна належного відповідачу у квартирі не має. Позивач вимушений нести додаткові витрати на оплату житлово-комунальних послуг, крім того, позивач не має можливості на свій розсуд користуватись та розпоряджатись наледжним йому майном, на підставі викладеного позивач просить суд визнати відповідача таким, що втратив право користування житловим приміщенням. Оскільки відповідач не надав суду інформації щодо його адреси, відповідно до ч.5 ст. 74 ЦПК України судова повістка разом із розпискою та копіями відповідних документів була надіслана відповідачу поштою рекомендованим листом із повідомленням за адресою його місця проживання, зареєстрованою у встановленому законом порядку. В судове засідання сторони не явилися, позивач просила справу розглядати без її участі, на заочний розгляд справи заперечень не надала. В порядку ч.2 ст. 197 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. В силу ст. 224 ЦПК України суд розглянув справу заочно. Перевіривши матеріали справи, з'ясувавши всі обставини, дослідивши докази, суд вважає, що існують законні підстави для задоволення позову. Судом встановлено та матеріалами справи підтверджується, що на підставі договору купівлі-продажу від 10.07.2015 року йому належить квартира [ADDRESS]. Отже, позивач набув право власності на спірну квартиру. Відповідач зареєстрований у житлі за вказаною адресою. Ст. 383 ЦК України передбачено, що власник житлового будинку має право використовувати помешкання для власного проживання, проживання членів своєї сім'ї, інших осіб. Згідно ст.391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування або розпорядження своїм майном. При цьому судом між сторонами не встановлено жодних відносин з приводу користування спірною квартирою, оскільки таке право відповідач набув за попереднього власника, з права власності якого і походило право відповідача користування квартирою, отже, із припиненням такого права власності було припинено і спірне право користування. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2018-11-19 00:00:00

Позивач звернувя до суду з вказаним позовом про розірвання шлюбу з відповідачем, зареєстрованого 15.02.2014 року відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Коростишівського районного управління юстиції Житомирської області, актовий запис № 30. Подружнє життя виявилось не вдалим, в сім'ї виникали непорозуміння та сварки, фактично шлюбні відносини припинені. В первод перебування у шлюбі, в подружжя народився син [PERSON], [INFO] Просить розірвати шлюб, а дитину залишити проживати з відповідачем. В судове засідання позивач не з'явився, надав суду заяву про розгляд справи без його участі, позовні вимоги підтримує. Відповідач для розгляду справи в судове засідання не з'явилася, направила на адресу суду заяву про розгляд справи без її участі, позовні вимоги визнає, просить залишити прізвище «[PERSON]». За таких обставин суд вважає за можливе розглядати справу на підставі наявних матеріалів та без фіксації технічними засобами, відповідно до вимог ст. 247 ЦПК України. Відповідно до ч. 3 ст. 200 ЦПК України суд, ухвалює рішення в підготовчому засіданні. Суд, дослідивши надані докази, на засадах змагальності, в межах позовних вимог, приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення. Судом встановлено, що 15.02.2014 року відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Коростишівського районного управління юстиції Житомирської області, актовий запис № 30, зареєстровано шлюб [PERSON] та [PERSON]. Відповідно до ст. 110 СК України позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя. Згідно із ст. 112 СК України суд з'ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Позивач і відповідач зберегти сім'ю не бажають, не підтримують подружніх стосунків, примиритись не бажають, питань щодо поділу майна та місця проживання дитини немає, а тому суд вважає, що сім'я розпалась остаточно і збереження даної сім`ї є недоцільним та неможливим. Відповідно ст.141 ЦПК України підлягає стягненню з [PERSON] на користь позивача судовий збір в сумі 704.80 грн.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-03-29 00:00:00

Позивач звернувя до суду з позовною заявою про розірвання шлюбу, в якій зазначив, що 18 липня 2003 року зареєстрував шлюб з відповідачкою. Позивач стверджує, що між сторонами припинені шлюбні стосунки, постійно виникають сварки. Подальше збереження шлюбу неможливе, оскільки сторони в процесі проживання сім'єю виявили несумісність характерів, різні погляди на життя. Від шлюбу мають двох дітей [PERSON] [INFO] та [PERSON] [INFO]. Позивач у судове засідання з'явився, на задоволенні позовних вимог наполягав в повному обсязі. Відповідачка в судове засідання з'явилась, проти задоволення позовних вимог не заперечувала. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Як вбачається зі ч. 2\~ст. 104 СК України\~шлюб припиняється внаслідок його розірвання. Згідно з ч. 1\~ст. 61 ЦПК України\~обставини, визнані сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі, не підлягають доказуванню. Стаття 105 ч. 1 СК України\~вказує, що шлюб припиняється внаслідок його розірвання за спільною заявою подружжя або одного з них. Статтею 109 СК України\~передбачено, що шлюб розривається судом, якщо буде встановлено, що заява про розірвання шлюбу відповідає дійсній волі дружини та чоловіка і що після розірвання шлюбу не будуть порушені їх права, а також права їх дітей. Відповідно до ч. 1\~ст. 110 СК України\~позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним з подружжя. На підставі\~ст. 113 СК України\~особа має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Згідно ч. 2\~ст. 114 СК України\~у разі розірвання шлюбу судом, шлюб припиняється у день набрання чинності рішення суду про розірвання шлюбу. Частиною 3\~ст. 115 СК України\~передбачено, що документ, який засвідчує факт розірвання шлюбу судом є рішення суду про розірвання шлюбу, яке набрало законної сили. Так, з матеріалів вбачається, що [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO], зареєстрували шлюб 18 липня 2003 року, про що виконкомом Курахівської міської ради зроблено відповідний актовий запис за № 57. Позивач та відповідач не проживають разом, не підтримують шлюбних стосунків, спільного господарства не ведуть. Причиною припинення шлюбно-сімейних відносин являється те, що сторони по справі є різними людьми. Сім'я розпалася та існує формально. Оскільки подальше спільне проживання подружжя і збереження шлюбу суперечить інтересам сторін, шлюб підлягає розірванню.

Outcome: approved