Jurisdiction: civil
Date: 2016-12-19 00:00:00

Позивач звернулась до суду з позовом до відповідача про розірвання шлюбу та стягнення аліментів на утримання дитини, вказуючи на те, що сторони знаходились в зареєстрованому шлюбі з 16 січня 2013 року. Шлюб зареєстрований Приморським відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Маріупольського міського управління юстиції в Донецькій області, про що в книзі реєстрації актів про укладення шлюбу зроблено запис за № 11. Родина фактично розпалась в липні 2014 року у звязку з тим, що між ними виникли особисті неприязні відносини на побутовому ґрунті. Подальші шлюбні відносини та збереження родини вважає неможливим. Від шлюбу мають неповнолітню дитину - [PERSON] (22.02.2013 року) який мешкає з позивачем, на його утримання відповідач добровільно допомоги не надає. Просив суд розірвати шлюб між ним та відповідачем, стягнувши на її користь аліменти на утримання неповнолітньої дитини в розмірі 1/4частини зі всіх видів заробітку щомісячно до досягнення дитиною повноліття. Позивач у судове засідання не зявився, представник позивача, адвокат [PERSON], надіслав на адресу суду заяву, в якій позовні вимоги підтримав, просив суд їх задовольнити, розглянувши позов за їх відсутності. Відповідач у судове засідання не зявився, хоча про час, місце та дату розгляду справи був повідомлений належним чином, в результаті чого, відповідно зі ст. 224 ЦПК України суд ухвалив провести заочний розгляд справи на підставі наявних у справі доказів. Вивчивши матеріали справи, суд приходить до наступних висновків: Як вбачається зі свідоцтва про шлюб I-НО № 304834, зареєстрованого Приморським відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Маріупольського міського управління юстиції в Донецькій області 16.01.2013 року, позивач та відповідач зареєстрували шлюб, про що в книзі реєстрації актів про укладення шлюбу зроблено запис за № 11. (а. с. 6) Згідно ст. 105 СК України вбачається, що шлюб \~припиняється \~внаслідок \~його \~розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до статті 110 цього Кодексу. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їх дитини, що має істотне значення. Як встановлено, сторони припинили сімейно-шлюбні, родина розпалась остаточно і у подальшому збережена бути не може. Враховуючи вищевикладене, суд вважає неможливим в подальшому зберегти їх сімю, шлюб сторін досить тривалий час носить формальний характер, а тому повинен бути розірваний. Від шлюбу сторони мають неповнолітню дитину [PERSON], [INFO], який мешкає разом із позивачем. (а. с. 7) Згідно зі ст. 180 Сімейного кодексу України батьки зобов'язані утримувати своїх дітей до досягнення ними повноліття. При ухиленні від цього обов'язку, відповідно до ч. 3 ст. 181 Сімейного кодексу України, кошти на утримання дитини за рішенням суду присуджуються у частці від доходу платника аліментів. Відповідно до ч. 1 ст. 80 СК України аліменти присуджуються одному з подружжя у частці від заробітку (доходу) другого з подружжя і (або) у твердій грошовій сумі. Відповідно до ч. 1 ст. 79 СК України аліменти присуджуються за рішенням суду з дня подачі позовної заяви. Приймаючи до уваги те, що відповідач є батьком [PERSON], дитина мешкає з позивачкою та знаходяться на її утриманні, суд приходить до висновку, що відповідач зобовязаний здійснювати матеріальну допомогу на утримання дитини та вважає необхідним стягнути з відповідача на її користь аліменти у частці від заробітку (доходу) відповідача щомісячно, з дня предявлення позову. На підставі викладеного, ст.ст. 79, 80,104, 105, 110, 112, 180, 181 СК України,

Outcome: approved