Jurisdiction: civil
Date: 2015-12-03 00:00:00

Позивач звернулась до суду з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів, мотивуючи свої вимоги, що 19 вересня 2004 року вона зареєструвала шлюб з відповідачем в виконкомі Шпиківської селищної ради Тульчинського району. Від даного шлюбу в них народився син [PERSON], [INFO], який знаходиться на її повному утриманні. Відповідач ніякої матеріальної допомоги на утримання сина не надає. Він зобовязаний утримувати свою дитину, але ухиляється від виконання своїх батьківських обовязків. Вказані обставини змусили її звернутися до суду з даним позовом. Просить стягнути з відповідача аліменти на її користь на утримання дитини в розмірі 1/4 частини всіх видів його заробітку, але не менше 30% прожиткового мінімуму щомісячно, до досягнення сином повноліття. Позивачка в судове засідання не з'явилася, надавши суду письмову заяву про розгляд справи за її відсутності позов підтримує, на його задоволенні наполягає. Відповідач в судове засідання не з'явився, хоча був своєчасно належним чином повідомлений про дату і час слухання справи згідно наявного повідомлення про вручення поштового відправлення, і відомостей про причину своєї неявки до суду не надав. За таких обставин, суд ухвалив, розглянути справу заочно за відсутності відповідача на підставі наявних у справі даних і доказів, відповідно до ст. 169 ч. 4, ст. 224 ЦПК України. Дослідивши матеріали справи, суд встановив: 19.09.2004 року сторони зареєстрували шлюб в виконкомі Шпиківської селищної ради Тульчинського району, що підтверджується копією свідоцтва про шлюбу (а.с.5). Як свідчить копія свідоцтва про народження, від даного шлюбу мають сина [PERSON], [INFO], батьком якого відповідно до свідоцтва про народження дитини значиться [PERSON] (а.с.3). Син знаходиться на утриманні позивачки, про що свідчить довідка видана виконкомом Шпиківської селищної ради Тульчинського району Вінницької області від 10.09.2015 року за № 1311 (а.с.4). Відповідач добровільно матеріальної допомоги на утримання сина не надає, хоча являється його батьком. В звязку з вищевикладеним, суд вважає що позов підлягає задоволенню, з наступних підстав: Одним з головних обов'язків батьків є обов'язок по утриманню своїх неповнолітніх дітей, який виникає у них з часу народження дитини і триває до настання її повноліття На підставі ст. 180 СК України, батьки зобовязані утримувати своїх дітей до досягнення ними повноліття. Обов'язок по утриманню своїх неповнолітніх дітей здійснюється батьками у більшості випадків добровільно. Якщо ж батьки ухиляються від цього обов'язку та не надають коштів на утримання дітей добровільно, такі кошти стягуються з них у судовому порядку у вигляді аліментів. Обов'язок по утриманню дітей покладається на обох батьків. Коли діти проживають з матір'ю, позов про стягнення аліментів пред'являється до батька. На дітей, які виховуються батьком, аліменти стягуються з їх матері. Відповідно до ст. 182 ч. 2 СК України, мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим ніж 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Вирішуючи питання щодо суми аліментів, судом враховано докази та позицію позивача. Разом з тим, відповідачем не представлено суду доказів та не зазначено обставин, які б спростовували б доводи та докази представлені позивачем, в звязку з чим стягненню підлягають аліменти в розмірі зазначеному в позовній заяві. При вирішенні питання щодо негайного виконання судового рішення, суд вважає, що воно підлягає виконанню відповідно до вимог ст. 367 ч. 1 ЦПК України в межах суми стягнення за один місяць. Відповідно до вимог ст. 88 ЦПК України з відповідача слід стягнути судовий збір в дохід держави, в сумі 487,20 грн. Правовідносини, що виникли між сторонами регламентується ст. 180 -184 СК України. На підставі викладеного,

Outcome: approved