Jurisdiction: civil
Date: 2018-05-06 00:00:00

Позивач звернувся із позовом до відповідача про розірвання шлюбу. Зазначає, що 09 грудня 2006 року він зареєстрував шлюб з відповідачем. Від зареєстрованого шлюбу мають доньку [PERSON] та сина [PERSON], які не досягли повноліття та проживають з матр»ю Сторони спільного господарства не ведуть, стосунків не підтримують, шлюб носить лише формальний характер. Позивач вважає, що подальше спільне проживання з відповідачем та збереження шлюбу є неможливим, оскільки вони мають різні погляди на шлюб та сім'ю, у зв'язку з чим просить розірвати шлюб. У судовому засіданні позивач [PERSON] позов підтримує в повному обсязі та просить його задовольнити з підстав, що зазначені в позовній заяві. Фактично шлюбні відносини припинені з вересня 2017 року. На думку позивача відновлення сімї є неможливим. Спору про поділ спільного майна не мають. Відповідач [PERSON] не заперечує проти задоволення позову. Суд, вислухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, приходить до висновку, що заявлений позов в частині вимог щодо розірвання шлюбу є таким, що підлягає задоволенню з наступних підстав. Як убачається із матеріалів справи, 09 грудня 2006 року Центральним відділом реєстрації актів цивільного стану Кременчуцького міського управління юстиції Полтавської області між [PERSON] та [PERSON] зареєстровано шлюб, про що зроблено відповідний актовий запис № 1198 Від зареєстрованого шлюбу сторони мають доньку [PERSON], [INFO] та сина [PERSON], [INFO], які проживають разом з матірю. Сторони спільного господарства не ведуть, стосунків не підтримують, шлюб носить лише формальний характер, що постає з пояснень подружжя. Згідно ч. 3\~ст. 105 СК України\~шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до\~статті 110 цього Кодексу. Відповідно до\~ст. 112 СК України\~ суд постановляє рішення про розірвання\~\~шлюбу,\~\~якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їх дітей, що мають істотне значення. Згідно\~ст. 24 СК України\~шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Як убачається з пояснень позивача, почуття любові та поваги між сторонами зникли, тому збереження шлюбу суперечило б їх інтересам та інтересах їх дітей, що має для суду переважне значення. Враховуючи особливий характер сімейних відносин, зважаючи на норми ст. ст.\~111,\~112 СК України, так як фактично шлюбні відносини між подружжям припинені, суд вважає примирення сторін неможливим. Оскільки подальше спільне життя подружжя і збереження сім'ї є неможливим і суперечить інтересам сторін,\~\~позовні вимоги підлягають задоволенню. В частині вимог про визначення місце проживання дітей з матірю, позовні вимоги задоволенню не підлягають, враховуючи відсутність спору в цій частині та те, що з вказаною позовною вимогою повинна звернутись саме [PERSON] у разі наявності спору. Відповідно до\~ст.113 Сімейного Кодексу України, особа, яка змінила своє прізвище у зв'язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Оскільки відповідач при реєстрації шлюбу не змінювала прізвище, воно залишається після розірвання шлюбу. Згідно ч. 2\~ст. 114 СК України\~\~у разі розірвання шлюбу судом шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу. Судові витрати розподіляються згідно ст. 142 ЦПК України. На підставі викладеного,

Outcome: partial