Jurisdiction: civil
Date: 2018-08-06 00:00:00

Позивач звернулась до суду з вказаним позовом мотивуючи тим, що з 03.02.2017року вона працювала у Товаристві з обмеженою відповідальністю «ІНТЕР - ГТВ» на посаді економіста з планування Відділу матеріально-технічного постачання. Згідно наказу № 99к від 23.05.2018 року її було звільнено на підставі п.1 ст.40 КЗпП України за скороченням штату. Позивачу було видано копію наказу про звільнення, трудову книжку з відповідними записами, але повний розрахунок з нею не було проведено. Відповідач надала довідку за № 24/725 про заборгованість по заробітній платі та розрахунок заробітної плати за час затримки розрахунку при її звільнені. Згідно довідки про заборгованість з виплати заробітної плати відповідач при звільненні повинен був виплатити позивачу 15197грн. 20коп., з яких 2919,66 грн. - заробітна плата за лютий 2018р., 3631,26 грн. - заробітна плата за березень 2018р., 2554,26грн.- заробітна плата за квітень 2018р., та 6092,11грн.- заробітна плата та вихідна допомога за травень 2018р. Позивач зазначає, що з вини роботодавця не було вчасно і належно проведено розрахунок, а тому позивач просить стягнути з відповідача 19456 грн. 09 коп. - нарахованої але не виплаченої заробітної плати та грошової компенсації за невикористану відпустку, а також 4258грн.80коп. - середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні з 29.05.2018року по 19.06.2018року . Позивач в судове засідання не з'явилась, подала до суду заяву, в якій просила задовольнити її позов повністю та провести розгляд справи без її участі. Відповідно до положення ч.3 ст.211 ЦПК України, учасник справи має право заявляти клопотання про розгляд справи за його відсутності. В судове засідання відповідач не з'явився, про дату, час та місце проведення розгляду справи був повідомлений належним чином, причина неявки суду не відома, жодних клопотань чи заперечень суду не подав, та відповідно до положень ч.6 ,ч.10 ст. 128 ЦПК України вважається, що відповідач повідомлений належно про розгляд справи. Дослідивши матеріали справи, суд прийшов до висновку, що позов підлягає до задоволення з наступних підстав. Судом встановлено, що позивач [PERSON] перебувала в трудових відносинах з ТОВ «ІНТЕР - ГТВ», а саме, - працювала на посаді економіста з планування Відділу матеріально-технічного постачання з 03.02.2017 року по 23.05.2018 року. Наведене підтверджено матеріалами справи. (а.с.8-11) Встановленим є те, що згідно Наказу № 99/к від 23.05.2018 року [PERSON] була звільнена з посади економіста з планування ВМТП за скороченням штату з 23.05.2018 року (а.с11). Встановлено, що позивачу було надано довідку від № 24/725 від 11.06.2018 року за підписом в.о. генерального директора Сірик А.І. про заборгованість по заробітній платі за станом на 11.06.2018 року на загальну суму 15197грн. 29 коп. (а.с.12) На час звернення позивача до суду середній заробіток за час затримки виплат складає 4258,80грн. Затримка розрахунку тривала 16 робочих днів, її середньогодинний заробіток за два попередні місяці перед звільненням складає 33,22 грн., а середньогодинний заробіток за 8,2 годинний робочий день складає 272,404 грн., а 7,2 годинний робочий день складає 239,184грн., що підтверджується розрахунком заробітної плати за час затримки розрахунку при звільнені. Згідно ст. ст. 12,81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Згідно ст. 47 КЗпП України власник або уповноважений ним орган зобов'язаний в день звільнення видати працівникові належно оформлену трудову книжку і провести з ним розрахунок у строки, зазначені в ст. 116 цього Кодексу. Відповідно до ст. 116 КЗпП України при звільненні працівника виплата всіх сум, що належить йому від підприємства, установи, організації, провадиться в день звільнення. Якщо працівник в день звільнення не працював, то зазначені суми мають бути виплачені не пізніше наступного дня після пред'явлення звільненим працівником вимоги про розрахунок. Про нараховані суми, належні працівникові при звільненні, власник, або уповноважений ним орган повинен письмово повідомити працівника перед виплатою зазначених сум. За ст.117 КЗпП України в разі невиплати з вини власника або уповноваженого ним органу належних звільненому працівникові сум у строки, зазначені в статті 116 цього Кодексу, при відсутності спору про їх розмір підприємство, установа, організація повинні виплатити працівникові його середній заробіток за весь час затримки по день фактичного розрахунку. При наявності спору про розміри належних звільненому працівникові сум власник або уповноважений ним орган повинен сплатити зазначене в цій статті відшкодування в тому разі, коли спір вирішено на користь працівника. Якщо спір вирішено на користь працівника частково, то розмір відшкодування за час затримки визначає орган, який виносить рішення по суті спору. В судовому засіданні встановлено, що після звільнення з роботи розрахунок з позивачем не було проведено та ТОВ «ІНТЕР - ГТВ» надало письмове підтвердження про нараховані суми, належні працівникові при звільненні. Відповідач не надав суду жодних заперечень чи доказів відсутності вини підприємства у вчасному проведенні розрахунку з працівником. Як роз'яснено в п.20 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 24.12.1999 року за № 13 «Про практику застосування судами законодавства про оплату праці», установивши при розгляді справи про стягнення заробітної плати у звязку із затримкою розрахунку при звільненні, що працівникові не були виплачені належні йому від підприємства, установи, організації суми в день звільнення, коли ж він у цей день не був на роботі, -наступного дня після пред'явлення ним роботодавцеві вимог про розрахунок, суд на підставі ст.117 КЗпП стягує на користь працівника середній заробіток за весь період затримки розрахунку, а при непроведенні його до розгляду справи -по день постановлення рішення, якщо роботодавець не доведе відсутності в цьому своєї вини. Сама по собі відсутність коштів у роботодавця не виключає його відповідальності. У разі непроведення розрахунку у зв'язку із виникненням спору про розмір належних до виплати сум вимоги про відповідальність за затримку розрахунку підлягають задоволенню у повному обсязі, якщо спір вирішено на користь позивача або такого висновку дійде суд, що розглядає справу. При частковому задоволенні позову працівника суд визначає розмір відшкодування за час затримки розрахунку з урахуванням спірної суми, на яку той мав право, частки, яку вона становила у заявлених вимогах, істотності цієї частки порівняно із середнім заробітком та інших конкретних обставин справи. Згідно з висновками Верховного Суду України, викладених в постановах за результатами розгляду заяв про перегляд судових рішень з підстави, передбаченої ст.355 ЦПК України, установивши під час розгляду справи про стягнення середнього заробітку у зв'язку із затримкою розрахунку при звільненні, що працівникові не були виплачені належні йому від підприємства, установи, організації суми в день звільнення (коли ж він у цей день не був на роботі - наступного дня після пред'явлення ним роботодавцеві вимог про розрахунок), суд на підставі ст.117 КЗпП України стягує на користь працівника середній заробіток за весь період затримки розрахунку, а в разі непроведення його до розгляду справи - по день постановлення рішення, якщо роботодавець не доведе відсутності в цьому своєї вини. Відсутність коштів у роботодавця не виключає його відповідальності. Згідно п.п.2,8 Порядку обчислення середньої заробітної плати, затвердженого постановою КМ України від 08.02.1995 року № 100 /зі змінами та доповненнями/, нарахування виплат, що обчислюються із середньої заробітної плати за останні два місяці роботи, провадяться шляхом множення середньоденного заробітку на число робочих днів. Середньоденна заробітна плата визначається діленням заробітної плати за фактично відпрацьовані протягом двох місяців робочі дні на число відпрацьованих робочих днів. Суд розглядає справу в межах позовних вимог. Позивач просить стягнути з відповідача заробітну плату за час затримки розрахунку при звільненні з дня звільнення і по день звернення до суду з даним позовом., тобто, за період з 29.05.2018 року по 19.06.2018 року. Позивачем було здійснено розрахунок середнього заробітку за час затримки належних їй виплат при звільненні, з якого вбачається, що заборгованість з виплати заробітної плати становить 19456 грн. 09 коп., а загальна сума середнього заробітку за час затримки виплат позивачу сум при звільненні становитиме 4258,80грн. (16 робочих днів х 8,2 х 33,22 грн.) Таким чином, проаналізувавши все вищенаведене, суд вважає, що позов підлягає до задовлення. Відповідно до ст. 141 ЦПК України з відповідача підлягає стягненню в дохід держави судовий збір в сумі 1841 грн. На підставі викладеного,

Outcome: approved