Jurisdiction: civil
Date: 2015-06-15 00:00:00

Позивач звернувся із позовом до суду, в якому просить стягнути із відповідачки [PERSON] 1100 грн. та 243.60 грн. витрат по оплаті судового збору. В позові вказав, що в липні 2014 року між ним та відповідачкою укладено письмовий договір позики 1100 грн. Про позичення грошей відповідачка власноручно написала письмову розписку і поставила в ній свій особистий підпис. Суму позичених грошей зобовязалася повернути до 10.08.2014 року. Строк повернення грошей минув, однак відповідачка по даний час не повернула. Він неодноразово звертався до відповідачки з приводу повернення грошей. Проте відповідачка запевняла, що поверне, але обіцянку так і не виконала. Тому просить позовні вимоги задовольнити. В судове засідання позивач не зявився. До суду подав заяву в якій просить справу розглядати у його відсутності. Позов просить задовольнити в повному обсязі, не заперечує щодо заочного розгляду справи. Відповідачка в судове засідання не зявилася хоча повідомлялася, що доводиться повідомленнями. Відповідно до ст.224 ЦПК суд може ухвалити заочне рішення, якщо позивач не заперечує проти вирішення справи без присутності відповідача. Дослідивши та оцінивши докази по справі, суд вважає, що позов підлягає до задоволення, виходячи із таких підстав: судом встановлено, що в лині місці 2014 року року між [PERSON] та [PERSON] у письмовій формі укладено договір позики. У відповідності до зазначеного договору позивач позичив відповідачці 1100 грн. які зобовязувалася повернути до 10.08.2014 року. Станом на сьогоднішній день відповідачка позичену суму грошей не повернула. Відповідно до ч.1 ст. 1046 ЦК України за договором позики, одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобовязується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Згідно ст. 1047 ЦК України На підтвердження укладення договору позики та його умов може бути представлена розписка позичальника або інший документ, який посвідчує передання йому позикодавцем визначеної грошової суми або визначеної кількості речей. Із матеріалів справи вбачається, що відповідачка зазначену в розписці суму грошей позивачеві не повернула. В силу ч.1 ст. 1049 ЦК України позичальник зобовязаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцеві) у строк та в порядку, що встановлені договором. У відповідності до ч.1 ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобовязання. В силу ст. 629 ЦК України договір є обовязковим для виконання сторонами. Тому виходячи із вище викладеного, суд вважає, що позов слід задовольнити та стягнути із відповідачки в користь позивача 1100 грн. за договором позики. У відповідності до ч.1ст. 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Таким чином з відповідачки слід стягнути в користь позивача 243.60 грн. судових витрат. Виходячи із викладеного на підставі ст.ст. 625, 629, 1046, 1047, 1049, ЦК України та

Outcome: approved