Jurisdiction: civil
Date: 2021-04-21 00:00:00

Позивач звернувся із позовом до відповідача про стягнення заборгованості, в якому зазначив, що 07.05.2020 між сторонами укладено договір про споживчий кредит №136_0149, відповідно до якого позивач надав відповідачу кредит в розмірі 16800,00 грн на строк 48 місяців, з терміном погашення кредиту не пізніше 06.05.2024 та зі сплатою відсотків у розмірі 56% річних. Відповідач взятих на себе зобов`язань за договором щодо повернення кредиту та сплати процентів у встановлені строки та порядку не виконує, у зв`язку з чим утворилась прострочена заборгованість, яка станом на 10.11.2020 становить 18898,65 грн, яка складається з: загальна сума простроченого кредиту - 16012,95 грн, загальна сума прострочених нарахованих процентів - 2847,78 грн, 3% річних на суму простроченого кредиту - 21,41 грн, 3% річних на суму нарахованих та несплачених процентів - 11,30 грн, сума втрат від інфляції на суму простроченого кредиту - 1,31 грн, сума інфляційних втрат від нарахованих та несплачених процентів - 3,90 грн. Позивач просить стягнути з відповідача суму заборгованості в розмірі 18898,65, а також судові витрати по справі. Ухвалою суду від 08.02.2021 відкрито провадження у справі, призначено справу до розгляду у порядку спрощеного позовного провадження, визначено відповідачу п`ятнадцятиденний строк з дня вручення даної ухвали для подання відзиву на позовну заяву. 08.02.2021 сторонам направлено лист з додатками до нього, а саме: позивачу копію ухвали про відкриття провадження, а відповідачу копію ухвали про відкриття провадження та позовну заяву з додатками до неї. У судове засідання представник позивача не з`явився, про дату, час та місце повідомлений належним чином, надав заяву про розгляд справи без його участі, у якій також зазначив, що не заперечує проти заочного розгляду справи. Відповідач [PERSON] у судове засідання не з`явилася, хоча про дату, час і місце розгляду справи повідомлялася належним чином, що підтверджується наявними у матеріалах справи документами. Окрім того, відповідачем у встановлений законом строк до суду не подано заяви із запереченням проти розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження та не подано відзиву на позовну заяву. Відповідно до положень ч. 1 ст. 280 ЦПК України суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; відповідач не подав відзив; позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Враховуючи наявність в справі достатніх матеріалів про права та обов`язки сторін та те, що представник позивача проти заочного розгляду справи не заперечує, суд, на підставі ч. 1 ст. 280 ЦПК України та відповідно до ч. 1 ст. 281 ЦПК України, постановив ухвалу про заочний розгляд справи. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Повно та всебічно дослідивши наявні в матеріалах справи докази у їх сукупності, суд вважає встановленими наступні обставини та відповідні їм правовідносини. Як убачається з матеріалів справи, 07.05.2020 між АТ «Державний ощадний банк» та [PERSON] укладено договір про споживчий кредит №136_0149, відповідно до якого позивач надав відповідачу кредит в розмірі 16800,00 грн на строк 48 місяців з терміном погашення кредиту не пізніше 06.05.2024 та зі сплатою відсотків у розмірі 56% річних (далі - Кредитний договір) (а.с. 13-18). Згідно з п. 3.3.3. Кредитного договору відповідач зобов`язався здійснювати повернення кредиту рівними частинами в розмірі 350,00 грн та сплату процентів, нарахованих на залишок основної суми боргу за кредитом щомісячно до 10 числа місяця наступного за звітним починаючи з червня 2020 року. У відповідності до п. 2.4.1 кредитного договору, за користування кредитними коштами позичальник зобов`язаний сплачувати банку відповідну плату (відсотки) в розмірі 56% річних, яка є фіксованою. Згідно п. 4.3 кредитного договору позичальник зобов`язаний належним чином виконувати всі умови цього договору та взяті на себе цим договором зобов`язання у строки, обумовлені цим договором повернути кредит, своєчасно сплачувати відсотки за користування кредитом, комісійні винагороди за банківські послуги та належним чином виконувати взяті на себе інші зобов`язання за цим договором. З матеріалів справи убачається, що позивач свої зобов`язання виконав належним чином, надавши відповідачу кредит у встановленому договором розмірі. Натомість відповідач порушив умови договору щодо повернення кредиту та сплати процентів у встановлені договором строки та у відповідності до визначеного договором порядку, у зв`язку з чим у останнього утворилась станом на 10.11.2020 заборгованість, яка становить 18898,65 грн, що складається з: загальна сума простроченого кредиту - 16012,95 грн, загальна сума прострочених нарахованих процентів - 2847,78 грн, 3% річних на суму простроченого кредиту - 21,41 грн, 3% річних на суму нарахованих та несплачених процентів - 11,30 грн, сума втрат від інфляції на суму простроченого кредиту - 1,31 грн, сума інфляційних втрат від нарахованих та несплачених процентів - 3,90 грн. (а.с. 8-9). На момент розгляду справи у суду відсутні відомості щодо сплати відповідачем зазначеної суми заборгованості. Ураховуючи вимоги частини першої статті 638 ЦК України, договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Як зазначено у статті 628 ЦК України, зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Згідно з частиною 1 статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Виходячи з вимог частини першої статті 1049 ЦК України, позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. За змістом статей 525, 526 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України) зобов`язання повинні виконуватися належним чином згідно з умовами договору та у встановлений договором строк. Одностороння відмова від виконання зобов`язання не допускається. Відповідно до статті 599 ЦК України зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином. У статті 611 ЦК України йдеться про те, що у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема, сплата неустойки. Статтею 1050 ЦК України передбачено, що якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов`язаний сплатити грошову суму відповідно до статті 625 цього Кодексу. Пунктом 4.2.2. Кредитного договору встановлено право банку при виникненні простроченої заборгованості за основною сумою боргу за кредитом та/або процентами більше ніж на один місяць, а також в інших випадках, передбачених цим договором, вимагати дострокового повернення кредиту, сплати нарахованих процентів та інших платежів за цим договором та стягнути заборгованість за цим договором в примусовому порядку. Відповідно до частини другої статті 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Таким чином, виходячи із вищенаведеного суд прийшов до висновку про те, що позивач виконав всі умови договору належним чином, а відповідач ухиляється від виконання взятих на себе договором зобов`язань, що є порушенням норм чинного законодавства України та умов вказаного договору. Відповідно до положень ст. 81 ЦПК України, кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Ненадання відповідачем жодних доказів в спростування заявлених позовних вимог, надало суду право обмежитися доказами, наданими позивачем, що повністю відповідає положенням ст. 280 ЦПК України або ч. 8 ст. 178 ЦПК України. Проаналізувавши встановлені фактичні обставини по справі, оцінивши представлені сторонами в силу статті 76 ЦПК України докази в їх сукупності, суд дійшов висновку про те, що [PERSON] належним чином не виконує зобов`язання, передбачені укладеним в установленому законом порядку договором. Такі дії відповідача є неправомірними, тому позовні вимоги Акціонерного товариства «Державний ощадний банк України» про стягнення суми кредитної заборгованості, підлягають задоволенню. Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Таким чином з відповідача на користь позивача підлягають стягненню витрати по сплаті судового збору в розмірі 2102,00 грн. На підставі викладеного,

Outcome: approved