overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2016-09-04 00:00:00

Позивач звернулась до суду за наступними підставами: З відповідачем по справі перебуває у зареєстрованому шлюбі з 15.11.2014 року, який було зареєстровано відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Володарського районного управління юстиції у Донецькій області за актовим записом № 73. Від шлюбу мають неповнолітнього сина [PERSON], [INFO]. Позивачка вважає, що подальше збереження сімї не можливо, шлюбні відносини припинені, так як сторони не зійшлись характерами та мають різні погляди на життя. На примирення з відповідачем позивачка не згодна, а тому просить суд шлюб розірвати. Враховуючи, що відповідач в добровільному порядку не надає матеріальної допомоги на утримання дитини, просить суд стягнути з відповідача в примусовому порядку аліменти на утримання сина [PERSON], [INFO] в розмірі 1000 гривень щомісяця до повноліття дитини. Позивачка в судове засідання не зявилася, однак залишила суду заяву в якій зазначає, що позовні вимоги підтримує в повному обсязі, просить суд їх задовольнити та розглянути справу у її відсутність. Відповідач у судове засідання не зявився, але повістки неодноразово направлялись за адресою місця його проживання, що відповідно до положень ст. 74 ЦПК України є належним повідомленням сторони про участь в справі і дає суду право розглянути справу на підставі наявних доказів та постановити заочне рішення, проти чого не заперечує і позивачка. Дослідивши матеріали справи, розглянувши письму заяву позивачки, суд прийшов до висновку, що вимоги позивачки підлягають задоволенню за наступними підставами. Так, судом встановлено, що сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі, що підтверджується свідоцтвом про укладення шлюбу серії 1-НО № 368300, шлюб зареєстрований 15.11.2014 року відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Володарського районного управління юстиції у Донецькій області за актовим записом № 73. Від шлюбу мають неповнолітнього сина [PERSON], [INFO], що підтверджено копією свідоцтва про народження серії І-НО № 624998 від 22.04.2015 року, виданого виконкомом Боївської сільської ради Володарського району, Донецької області. Шлюбні відносини між сторонами припинені, подружжя разом не проживає, на примирення позивачка не згодна, тому суд вважає за можливе розірвати шлюб. Згідно довідки Темрюцької сільської ради Володарського району Донецької області № 719 від 12.08.2016 року [PERSON], [INFO] проживають разом з позивачкою. Відповідно до ст.180 Сімейного Кодексу України, батьки зобовязані утримувати своїх неповнолітніх дітей, у звязку з чим з відповідача на користь позивачки слід стягнути аліменти на утримання неповнолітнього сина: [PERSON], [INFO] у розмірі 1000 гривень щомісяця, починаючи з 16.08.2016 року до повноліття дитини. Відповідно до\~ст. 88 ЦПК України\~з відповідача на користь держави слід стягнути судовий збір в сумі 551,20 грн. за вимогу про стягнення аліментів.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-02-04 00:00:00

Позивач звернулась до суду за позовом до відповідача про стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини, мотивуючи свої вимоги тим, що з відповідачем вона перебуває у шлюбі з 13.10.2007 року , актовий запис №983 . Від шлюбу мають спільну дитину - [PERSON] , [INFO]. Позивач вказує, що добровільно відповідач не надає матеріальної допомоги на утримання дитини. Тому позивач просить стягнути аліменти з відповідача на утримання дитини - [PERSON] , [INFO] у розмірі 1/4 частини усіх видів його доходів,щомісяця до досягнення дитиною повноліття. Позивач у судовому засіданні позовні вимоги підтримала, надала пояснення аналогічні викладеним в позовній заяві, наполягала на їх задоволенні. Відповідач у судовому засіданні позовні вимоги підтримав в повному обсязі, не заперечував проти задоволення позову, а саме стягнення з нього аліментів у розмірі 14 частини з усіх видів його доходів. Судом встановлено, що сторони від сумісного проживання мають неповнолітню дитину - [PERSON] , [INFO] (а.с. 2). Згідно ст. 180, 184 СК України, батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. В разі ухилення батьків від цих обов'язків, кошти стягуються з них в судовому порядку. Судом встановлено, що між сторонами не має домовленості відносно утримання дитини, зокрема стосовно першочергових витрат на дитину. Відповідно ч. 3 ст. 181 СК України, за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Суд на підставі ст. 183 СК України вважає можливим стягнути з відповідача аліменти у розмірі 1/4 частини усіх видів доходів починаючи із дня подання позову до суду до досягнення дитиною повноліття. Таким чином, з врахуванням даних про особу відповідача та встановлених законом розмірів прожиткового мінімуму на дитину суд приходить до висновку, що з відповідача на користь позивача на утримання неповнолітньої дитини необхідно стягнути аліменти у розмірі 1/4 частини усіх видів доходів починаючи із дня подання позову до суду до досягнення дитиною повноліття щомісячно. Відповідно до ч. 2 ст. 88 ЦПК України з відповідача необхідно стягнути судовий збір у доход держави. Як передбачено ст. 191 СК України аліменти на утримання дитини присуджуються від дня пред'явлення позову до суду. Суд, відповідно до положень п. 1 ч.1 ст. 367 ЦПК України, допускає негайне виконання рішення про стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць. На підставі вищевикладеного, ст.ст. 180-184, 191 СК України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-06-23 00:00:00

Позивач звернулась до суду за позовом до відповідача про стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини, мотивуючи свої вимоги тим, що з відповідачем вона перебуває у шлюбі з 26.04.2011 року, актовий запис №161. Від шлюбу мають спільну дитину - [PERSON], [INFO]. Позивач вказує, що добровільно відповідач не надає матеріальної допомоги на утримання дитини. Тому позивач просить стягнути аліменти з відповідача на утримання дитини - [PERSON], [INFO] у розмірі 1/4 частини усіх видів його доходів,щомісяця до досягнення дитиною повноліття. Позивач у судовому засіданні позовні вимоги підтримала, надала пояснення аналогічні викладеним в позовній заяві, наполягала на їх задоволенні. Відповідач у судовому засіданні позовні вимоги підтримав в повному обсязі, не заперечував проти задоволення позову, а саме стягнення з нього аліментів у розмірі 1/4 частини з усіх видів його доходів. Судом встановлено, що сторони від сумісного проживання мають неповнолітню дитину - [PERSON], [INFO] (а.с. 4). Згідно ст. 180, 184 СК України, батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. В разі ухилення батьків від цих обов'язків, кошти стягуються з них в судовому порядку. Судом встановлено, що між сторонами не має домовленості відносно утримання дитини, зокрема стосовно першочергових витрат на дитину. Відповідно ч. 3 ст. 181 СК України, за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Суд на підставі ст. 183 СК України вважає можливим стягнути з відповідача аліменти у розмірі 1/4 частини усіх видів доходів починаючи із дня подання позову до суду до досягнення дитиною повноліття. Таким чином, з врахуванням даних про особу відповідача та встановлених законом розмірів прожиткового мінімуму на дитину суд приходить до висновку, що з відповідача на користь позивача на утримання неповнолітньої дитини необхідно стягнути аліменти у розмірі 1/4 частини усіх видів доходів починаючи із дня подання позову до суду до досягнення дитиною повноліття щомісячно. Відповідно до ч. 2 ст. 88 ЦПК України з відповідача необхідно стягнути судовий збір у доход держави. Як передбачено ст. 191 СК України аліменти на утримання дитини присуджуються від дня пред'явлення позову до суду. Суд, відповідно до положень п. 1 ч.1 ст. 367 ЦПК України, допускає негайне виконання рішення про стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць. На підставі вищевикладеного, ст.ст. 180-184, 191 СК України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-03-24 00:00:00

Позивач звернулась до суду за позовом до відповідача про стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини, мотивуючи свої вимоги тим, що з відповідачем вона перебуває у шлюбі з 30.12.2011 року , актовий запис №1107 . Від шлюбу мають спільну дитину - [PERSON] , [INFO]. Позивач вказує, що добровільно відповідач не надає матеріальної допомоги на утримання дитини. Тому позивач просить стягнути аліменти з відповідача на утримання дитини - [PERSON] , [INFO] у розмірі 1/3 частини усіх видів його доходів,щомісяця до досягнення дитиною повноліття. Позивач у судовому засіданні позовні вимоги підтримала, надала пояснення аналогічні викладеним в позовній заяві, наполягала на їх задоволенні. Відповідач у судовому засіданні позовні вимоги підтримав частково в повному обсязі, не заперечував проти задоволення позову, а саме стягнення з нього аліментів у розмірі 14 частини з усіх видів його доходів. Судом встановлено, що сторони від сумісного проживання мають неповнолітню дитину - [PERSON] , [INFO] (а.с. 3). Згідно ст. 180, 184 СК України, батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. В разі ухилення батьків від цих обов'язків, кошти стягуються з них в судовому порядку. Судом встановлено, що між сторонами не має домовленості відносно утримання дитини, зокрема стосовно першочергових витрат на дитину. Відповідно ч. 3 ст. 181 СК України, за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Суд на підставі ст. 183 СК України вважає можливим стягнути з відповідача аліменти у розмірі 1/4 частини усіх видів доходів починаючи із дня подання позову до суду до досягнення дитиною повноліття. Таким чином, з врахуванням даних про особу відповідача та встановлених законом розмірів прожиткового мінімуму на дитину суд приходить до висновку, що з відповідача на користь позивача на утримання неповнолітньої дитини необхідно стягнути аліменти у розмірі 1/4 частини усіх видів доходів починаючи із дня подання позову до суду до досягнення дитиною повноліття щомісячно. Відповідно до ч. 2 ст. 88 ЦПК України з відповідача необхідно стягнути судовий збір у доход держави. Як передбачено ст. 191 СК України аліменти на утримання дитини присуджуються від дня пред'явлення позову до суду. Суд, відповідно до положень п. 1 ч.1 ст. 367 ЦПК України, допускає негайне виконання рішення про стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць. На підставі вищевикладеного, ст.ст. 180-184, 191 СК України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-02-03 00:00:00

Позивач звернулась до суду за позовом до відповідача про стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини, мотивуючи свої вимоги тим, що з відповідачем перебуває у шлюбі з 02.08.2008 року, від шлюбу мають неповнолітню дитину - [PERSON], [INFO]. Позивач вказує, що відповідач не надає матеріальної допомоги на утримання дитини. Тому позивач просить стягнути аліменти на утримання дитини [PERSON], [INFO] у розмірі 1 / 4 частини з всіх видів доходу відповідача до досягнення дитиною повноліття. Позивач у судовому засіданні позовні вимоги підтримала у повному обсязі надала пояснення аналогічні викладеним в позовній заяві, надала суду заяву, в якій вказала, що не заперечує проти винесення заочного рішення. Відповідач в судове засідання не з'явився, про день, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, причину неявки суду не повідомив, заяв про відкладення розгляду справи від нього не надходило. За згодою позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи на підставі наявних у справі доказів у порядку ст. 224 ЦПК України. (а.с. 13,16,21) Судом встановлено, що сторони від шлюбу мають неповнолітню дитину - [PERSON], [INFO] (а.с.4). Згідно ст. 180, 184 СК України, батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. В разі ухилення батьків від цих обов'язків, кошти стягуються з них в судовому порядку. Судом встановлено, що між сторонами не має домовленості відносно утримання дитини, зокрема стосовно першочергових витрат на дитину. Відповідно ч. 3 ст. 181 СК України, за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Суд на підставі ст. 183 СК України вважає можливим стягнути з відповідача аліменти у розмірі 1/4 частини усіх видів доходів починаючи із дня подання позову до суду до досягнення дитиною повноліття. Таким чином, з врахуванням даних про особу відповідача та встановлених законом розмірів прожиткового мінімуму на дитину суд приходить до висновку, що з відповідача на користь позивача на утримання неповнолітньої дитини необхідно стягнути аліменти у розмірі 1/4 частини усіх видів доходів починаючи із дня подання позову до суду до досягнення дитиною повноліття щомісячно. Відповідно до ч. 2 ст. 88 ЦПК України з відповідача необхідно стягнути судовий збір у доход держави. Як передбачено ст. 191 СК України аліменти на утримання дитини присуджуються від дня пред'явлення позову до суду. Суд, відповідно до положень п. 1 ч.1 ст. 367 ЦПК України, допускає негайне виконання рішення про стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць. На підставі вищевикладеного, ст.ст. 180-184, 191 СК України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-03-11 00:00:00

Позивач звернулась до суду за позовом до відповідача про стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини, мотивуючи свої вимоги тим, що з відповідачем перебуває у шлюбі з 20.10.2010 року, після одруження чоловік оформив батьківство на неповнолітню дитину - [PERSON], [INFO]. Позивач вказує, що відповідач не надає матеріальної допомоги на утримання дитини. Тому позивач просить стягнути аліменти на утримання дитини [PERSON], [INFO] у розмірі 1 / 4 частини з всіх видів доходу відповідача до досягнення дитиною повноліття. Позивач у судове засідання не з'явилась, надала суду заяву, в якій вказала, що позовні вимоги підтримує в повному обсязі та просить розглянути справу у її відсутності. Відповідач в судове засідання не з'явився, про день, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, причину неявки суду не повідомив, заяв про відкладення розгляду справи від нього не надходило. За згодою позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи на підставі наявних у справі доказів у порядку ст. 224 ЦПК України. (а.с. 13,15,19) Третя особа [PERSON] у судове засідання не з'явилась , про день, час та місце розгляду справи була повідомлена належним чином, причину неявки суду не повідомила. Судом встановлено, що сторони від шлюбу мають неповнолітню дитину - [PERSON], [INFO] (а.с.5). Згідно ст. 180, 184 СК України, батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. В разі ухилення батьків від цих обов'язків, кошти стягуються з них в судовому порядку. Судом встановлено, що між сторонами не має домовленості відносно утримання дитини, зокрема стосовно першочергових витрат на дитину. Відповідно ч. 3 ст. 181 СК України, за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Суд на підставі ст. 183 СК України вважає можливим стягнути з відповідача аліменти у розмірі 1/4 частини усіх видів доходів починаючи із дня подання позову до суду до досягнення дитиною повноліття. Таким чином, з врахуванням даних про особу відповідача та встановлених законом розмірів прожиткового мінімуму на дитину суд приходить до висновку, що з відповідача на користь позивача на утримання неповнолітньої дитини необхідно стягнути аліменти у розмірі 1/4 частини усіх видів доходів починаючи із дня подання позову до суду до досягнення дитиною повноліття щомісячно. Відповідно до ч. 2 ст. 88 ЦПК України з відповідача необхідно стягнути судовий збір у доход держави. Як передбачено ст. 191 СК України аліменти на утримання дитини присуджуються від дня пред'явлення позову до суду. Суд, відповідно до положень п. 1 ч.1 ст. 367 ЦПК України, допускає негайне виконання рішення про стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць. На підставі вищевикладеного, ст.ст. 180-184, 191 СК України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-02-23 00:00:00

Позивач звернулась до суду з вимогами до відповідача про стягнення суми боргу за договором позики від 23.01.2013 р. у розмірі 1800 грн., на підтвердження укладення якого та отримання грошей відповідачем була написана боргова розписка, однак в установлений договорами строк сума боргу повернута не була. В судовому засіданні позивач позовні вимоги підтримала в повному обсязі, просила їх задовольнити, не заперечувала з приводу розгляду справи в заочному порядку. Відповідач в судове засідання не з'явилась, про час та дату судового засідання була повідомлена належним чином, причини неявки суд не повідомила. Суд вважає можливим розглянути справу без участі відповідача та ухвалити заочне рішення, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України. Дослідивши матеріали справи суд приходить до наступного. Судом встановлено, 23.01.2013р. між сторонами був укладений договір позики, згідно якого [PERSON] взяла у борг у [PERSON] 1800 грн. та зобов'язалась сплачувати з лютого 2013р. щомісячно по 300 грн. до серпня 2013р., на підтвердження якого відповідачем була написана боргова розписка, оригінал вказаного документу знаходиться в матеріалах справи (а.с. 9), що підтверджується її особистим підписом, однак суму боргу не повернула. Відповідно до ст. 526 ЦК України, зобов'язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства. Відповідно до ч.1 ст.1049 Цивільного Кодексу України позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Згідно ст. 610 ЦК України, порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання). Судом встановлено, що сума боргу відповідачем позивачу до теперішнього часу не повернута, відомості про виконання прийнятих на себе зобов'язань відповідач суду не надала, з матеріалів справи вбачається ухилення відповідача від врегулювання спірних відносин з позивачем у добровільному порядку, у зв'язку з чим, сума боргу підлягає стягненню в судовому порядку. Відповідно до ст. 88 Цивільного процесуального Кодексу України підлягають стягненню з відповідача на користь позивача витрати, понесені нею у зв'язку із сплатою судового збору в розмірі 229,40 грн. На підставі ст.ст. 526, 610, 1049, Цивільного Кодексу України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2018-07-03 00:00:00

Позивач звернулась до суду з вимогами про розірвання шлюбу з відповідачем, оскільки фактично шлюбні відносини припинені та спільне господарство не ведеться із січня 2018 року. Позивач вважає, що шлюб існує формально і його слід розірвати. Сторони мають троє дітей: [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO], які проживають з позивачем. В підготовчому судовому засіданні позивач підтримала позовні вимоги та наполягала на задоволенні їх в повному обсязі, відповідач позовні вимоги визнав в повному обсязі. Крім визнання відповідачем позову, судом встановлено: Сторони перебувають у шлюбі з 27.10.1996 року, від шлюбу мають троє дітей: [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO]. Можливості зберегти сім'ю немає, подальше спільне життя сторін як подружжя суперечитиме їх інтересам. Визнання відповідачем позовних вимог, у повному обсязі - судом прийнято. Згідно до вимог ч.3 ст. 200 ЦПК України, за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання відповідачем позову. Згідно до вимог ч.4 ст. 206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Відповідно до ст.ст. 21, 24 Сімейного кодексу України шлюбом є сімейний союз жінки та чоловіка, зареєстрований у державному органі реєстрації актів цивільного стану. Шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Згідно з ч.2 ст.112 Сімейного Кодексу України шлюб розривається, якщо судом буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Згідно п.24 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 12.06.2009 року №2 «Про застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції» у разі визнання відповідачем позову, яке має бути безумовним, і якщо таке визнання не суперечить закону й не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб (не відповідача), суд ухвалює рішення про задоволення позову, обмежившись у мотивувальні частині рішення посилання на визнання позову без з'ясування і дослідження інших обставин справи. Отже, враховуючи вищенаведене суд вважає, що позовні вимоги про розірвання шлюбу з відповідачем, є такими що підлягають задоволенню.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2019-02-27 00:00:00

Позивач звернулась до суду з вимогами про стягнення з відповідача аліментів на утримання дитини , щомісячно, у твердій грошовій сумі 5000 грн., з підстав, що відповідач є батьком дитини - [PERSON] [INFO] , участі в утриманні дитини не приймає, працездатний, має мінливий дохід, спроможний сплачувати зазначений розмір аліментів. В судовому засіданні представник позивача підтримала позовні вимоги. Відповідач в судовому засіданні 19.11.2018 року позовні вимоги визнав частково - у розмірі 2000 грн., в судове засідання 28.02.2019 року не зявився, повідомлений про час дату та місце розгляду справи належним чином. Заяви про розгляд справи без його участі не надав. Судом встановлено: [PERSON] та [PERSON] є батьками [PERSON] [INFO] народження (а.с.9). Дитина проживає з позивачем та знаходиться на її утриманні. Відповідач проживає окремо, працездатний, має мінливий дохід (а.с.45-71). Згідно зі ст. 180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину. Відповідно до ч.3 ст.181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, частину доходу одержує в натурі, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення, суд за заявою платника або одержувача може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі (ч.1 ст.184 СК України). З урахуванням віку дитини, її потреб, виходячи з засад розумності, реальності, суд знаходить, що встановлення аліментів на утримання дитини в сумі 2000 грн. на місяць, буде необхідним і достатнім, для забезпечення гармонійного розвитку дитини та є розміром більше ніж 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Судові витрати розподіляються відповідно до ст. 141 ЦПК України. На підставі викладеного і

Outcome: partial