Jurisdiction: civil
Date: 2019-04-16 00:00:00

Позивач звернулась до Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів, в якому зазначила наступне. Позивач перебувала\~у шлюбі\~з відповідачем. Рішенням Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя у справі №335/12196/18 від 10.12.2018 року шлюб між сторонами було розірвано. Під час перебування у шлюбі позивач стала не працездатною, а саме згідно довідки до акту огляду МСЕК серії [NUMBER] від 06.02.2018 року позивач є інвалідом другої групи. Позивач зазначає, що на теперішній час вона не працює, є інвалідом II групи, через особливості захворювання не може працювати, отримує пенсію по інвалідності у розмірі 1452,00 грн., інших джерел доходів не має. У зв`язку із тим, що вона вимушена постійно витрачати кошти на лікування, її матеріальне становище є скрутним, тому вона потребує додаткової фінансової підтримки. Відповідач таку допомогу надавати має можливість оскільки є працездатнім. Посилаючись на викладене позивач просить стягнути з відповідача аліменти на своє утримання у розмірі 1/4 від його заробітку (доходу) щомісячно, починаючи з дня подання позову до суду. Від представника позивача надійшла заява про розгляд справи за відсутності позивача, позовні вимоги підтримує у повному обсязі, проти заочного розгляду справи не заперечує. Відповідач до судового засідання не з`явився, причину неявки суду не сповістив, про день і місце слухання справи завчасно повідомлявся у встановленому законом порядку, відзиву до позовної заяви суду не надав. Клопотань про відкладення розгляду справи до суду не надходило. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд вважає можливим, за згодою представника позивача, провести заочний розгляд справи на підставі матеріалів справи відповідно до ст. 280 ЦПК України, за відсутності відповідача. Згідно ч. 1 ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Відповідно до ч. 3 ст. 12 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Частиною 1 статті 13 ЦПК України передбачено, що суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Розглянувши матеріали справи, оцінивши та дослідивши у сукупності докази у справі, суд приходить до наступних висновків. Судом встановлено, що відповідно до свідоцтва про шлюб серії [NUMBER] , виданого 16.06.1979 року [PERSON] та [PERSON] зареєстрували шлюб 16.06.1979 року, актовий запис №542. Прізвище після реєстрації шлюбу: чоловіка [PERSON] , дружини [PERSON] . Рішенням Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя від 10.12.2018 року по справі №335/12196/18 шлюб між [PERSON] та [PERSON] розірвано. Рішення набрало законної сили 09.01.2019 року. Згідно пенсійного посвідчення серії [NUMBER] , виданого 21.02.2018 року Пенсійним фондом України [PERSON] , [INFO] , є інвалідом 2 групи загальне захворювання, вид пенсії по інвалідності. Згідно довідки до акту огляду МСЕК серії АВ № 083734 від 06.02.2018 року [PERSON] є інвалідом другої групи. Довідкою від 19.10.2018 року, яка видана [PERSON] підтверджується те, що вона знаходиться на обліку в Управлінні ПФК Центральне об`єднане управління ПФУ м. Запоріжжя і отримує пенсію по інвалідності. За період з травня по жовтень 2018 року загальний розмір пенсії склав 8712,00 грн., по 1452 грн. щомісяця. Статтею 75 СК України передбачено, що дружина, чоловік повинні матеріально підтримувати один одного. Право на утримання (аліменти) має той із подружжя, який є непрацездатним, потребує матеріальної допомоги, за умови, що другий із подружжя може надавати матеріальну допомогу. Непрацездатним вважається той із подружжя, який досяг пенсійного віку, встановленого законом, або є інвалідом I, II чи III групи. Один з подружжя є таким, що потребує матеріальної допомоги, якщо заробітна плата, пенсія, доходи від використання його майна, інші доходи не забезпечують йому прожиткового мінімуму, встановленого законом. Частинами 1, 2 ст. 76 СК України передбачено, що розірвання шлюбу не припиняє права особи на утримання, яке виникло у неї за час шлюбу. Після розірвання шлюбу особа має право на утримання, якщо вона стала непрацездатною до розірвання шлюбу або протягом одного року від дня розірвання шлюбу і потребує матеріальної допомоги і якщо її колишній чоловік, колишня дружина може надавати матеріальну допомогу. Аналіз указаних норм матеріального права дає підстави для висновку, що аліментні зобов`язання на утримання одного з подружжя можуть бути призначені за наявності юридичних складових - сукупності певних умов, а саме: перебування в зареєстрованому шлюбі або якщо особа стала непрацездатною до розірвання шлюбу або протягом одного року від дня розірвання шлюбу (стаття 76 СК України); непрацездатність одного з подружжя; потреба в матеріальній допомозі; нижчий від прожиткового рівень матеріального забезпечення. Таким чином право на утримання (аліменти) має непрацездатна особа, яка не забезпечена прожитковим мінімумом. Відповідно до ч.1 , ч.3 ст.79 СК аліменти присуджуються за рішенням суду від дня подання позовної заяви ; якщо один з подружжя одержує аліменти у зв`язку з інвалідністю, сплата аліментів триває протягом строку інвалідності . У разі подання відповідного документа про продовження строку інвалідності стягнення аліментів продовжується на відповідний строк без додаткового рішення суду про це . Відповідно до ч. 1 ст.80 СК аліменти присуджуються одному з подружжя у частці від заробітку ( доходу ) другого з подружжя і ( або ) у твердій грошовій сумі. Визначаючи розмір аліментів на утримання непрацездатної дружини,суд виходить з того, що [PERSON] є інвалідом ІІ групи, потребує матеріальної допомоги,законодавчо має право на утримання від свого колишнього чоловіка, відповідач у свою чергу перебуває у працездатному віці. Разом з тим, умовою стягнення аліментів на утримання непрацездатного члена подружжя відповідно до ст.75 СК України є те, що другий із подружжя може надавати матеріальну допомогу. Частина 1 ст. 81 ЦПК України визначає, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків встановлених цим Кодексом. Відповідачу надавався строк для надіслання (надання) до суду відзиву на позовну заяву і всіх доказів, які можливо доставити до суду, що підтверджують заперечення проти позову, але відзив до суду не надходив. Отже, відповідач не спростував твердження позивача про те, що в нього є можливість надавати матеріальну допомогу. Враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку про задоволення позовних вимог. У відповідності до ст. 430 ЦПК України суд допускає негайне виконання рішень у справах про стягнення аліментів - у межах суми платежу за один місяць. Крім того, на підставі ч. 6 ст. 141 ЦПК України з відповідача необхідно стягнути судовий збір в дохід держави в розмірі 768,40 гривень.

Outcome: approved