Jurisdiction: civil
Date: 2019-04-10 00:00:00

Позивач звернувся із вказаним позовом до суду та просить суд визнати дійсним договір купівлі-продажу нерухомого майна № 97-864, а саме квартири [ADDRESS] , загальною площею 67,7 кв.м., корисною площею 64,9 кв.м., яка складається з 3-х кімнат, житловою площею 39,0 кв.м., а також кухні, туалету, ванної кімнати, коридору, вбудованої шафи, що укладений 6 листопада 1997 року між [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , яка діяла від свого імені та від імені неповнолітнього [PERSON] та [PERSON] , зареєстрований на біржі «Витязь» 06 листопада 1997 року, та в МБТІ 24 листопада 1997 року в реєстровій книзі № 369, стр. 199. При цьому позивач мотивує свої позовні вимоги тим, що 06 листопада 1997 р. між [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , яка діяла від свого імені та від імені неповнолітнього [PERSON] та [PERSON] на біржі «Витязь» було укладено договір купівлі-продажу нерухомого майна № 97-864, а саме квартири за адресою: [ADDRESS] . 06 листопада 1997 р. зазначений договір купівлі-продажу квартири було зареєстровано на біржі «Витязь». 24 листопада 1997 р. договір зареєстровано Одеським МБТІ. Під час укладання договору купівлі-продажу від 06.11.1997 р. на біржі «Витязь» [PERSON] з відповідачами [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , яка діяла від свого імені та від імені неповнолітнього [PERSON] (продавцями квартири) виконали угоду купівлі продажу у повному обсязі, а саме [PERSON] були передані гроші в розмірі 10940 (десять тисяч дев`ятсот сорок) гривень, обумовлені договором купівлі - продажу квартири № [ADDRESS] , де [PERSON] постійно проживає. 16.10.2018 р. [PERSON] звернулася до приватного нотаріуса Одеського міського нотаріального округу Місік О. В. для посвідчення договору купівлі-продажу квартири [ADDRESS] . Відповіддю приватного нотаріуса Одеського міського нотаріального округу № 331/01-16 від 16.10.2018 р. зазначено, що договір не може бути прийнятим до посвідчення, у зв`язку з тим, що не відповідає вимогам законодавства. Зокрема, щодо участі неповнолітньої особи, [PERSON] , який на день укладення договору не міг бути членом біржі, а умова членства на біржі була обов`язковою. Крім того, також нотаріусом було роз`яснено, що договори з питань нерухомості, укладені на біржах, не посвідчені нотаріально, та з яких вбачається участь неповнолітньої дитини, від імені якої діє законний представник, нотаріальні контори вважають недійсними і як правовстановлюючий документ не приймають, що створює позивачу перешкоди у правах як власника. Наразі місцеперебування відповідачів не відомо, тобто втрачена можливість нотаріального посвідчення угоди купівлі-продажу квартири [ADDRESS] , що і стало причиною звернення із зазначеним позовом до суду. Ухвалою Суворовського районного суду м.Одеси від 26 листопада 2018 року було відкрито спрощене провадження по справі з викликом сторін по справі та надано відповідачам строк для подання клопотання про розгляд справи в загальному порядку. Окрім того відповідачам було надано строк для подання відзиву на позовну заяву. Відповідачам направлялись повістки за останньою відомою адресою реєстрації, однак в судове засідання останні не прибули та причин неявки суду не сповістили. Представник позивача надав на адресу суду клопотання про розгляд справи у його відсутності та відсутності позивача, позовні вимоги підтримав та наполягав на його задоволенні. (а.с. 66). Відповідачі, у встановлений судом строк, на адресу суду клопотань про розгляд справи з повідомленням сторін та відзиву на позовну заяву не надали. Враховуючи вимоги ст. 223 ЦПК України та ст.6 Конвенції Про захист прав людини та основних свобод, ратифікованої Законом України 17.07.1997 року, з метою недопущення затягування розгляду справи, суд вважає за необхідне розгляд справи провести за відсутності відповідачів. З`ясував обставини справи, дослідив та проаналізував матеріали справи, суд приходить до висновку про задоволення позовних вимог в повному обсязі. Так, судом встановлено, що 06 листопада 1997 р. між [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , яка діяла від свого імені та від імені неповнолітнього [PERSON] та [PERSON] на біржі «Витязь» було укладено договір купівлі-продажу нерухомого майна № 97-864, а саме квартири за адресою: [ADDRESS] . (а.с. 11,12). 06 листопада 1997 р. зазначений договір купівлі-продажу квартири було зареєстровано на біржі «Витязь». 24 листопада 1997 р. договір зареєстровано Одеським МБТІ. (а.с. 13). Під час укладання договору купівлі-продажу від 06.11.1997 р. на біржі «Витязь» [PERSON] з відповідачами [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , яка діяла від свого імені та від імені неповнолітнього [PERSON] (продавцями квартири) виконали угоду купівлі продажу у повному обсязі, а саме [PERSON] були передані гроші в розмірі 10940 (десять тисяч дев`ятсот сорок) гривень, обумовлені договором купівлі - продажу квартири [ADDRESS] . Реєстрація договору купівлі-продажу на товарній біржі була обрана сторонами угоди, оскільки такий спосіб оформлення відповідав як норам чинного на той час законодавства, так і існуючій практиці укладення договорів відчуження нерухомого майна, що підтверджується реєстрацією БТІ за позивачем права власності на квартиру на підставі такого договору. Правочин обома сторонами повністю виконаний, відповідачами була звільнена квартира, передані ключі, вони знялись з реєстрації за вказаною адресою. Ні заперечень, ні зауважень ніхто із сторін по правочину не заявляв. При вчиненні правочину всі дії сторін були спрямовані на встановлення цивільних прав та обов`язків, перехід права власності, всі сторони мали необхідний обсяг цивільної дієздатності, мали вільне волевиявлення, що відповідало внутрішній волі на досягнення наслідків, а саме купівлі-продажу квартири, правочини були реальними і вчинені у формі, дозволенній чинним законодавством України в 1997 році. При таких обставинах суд вважає, що позовні вимоги позивача правомірні, основані на нормах ст. 47 ч.2 ЦК України в редакції 1963 року, що регулювала дані правовідносини на час укладення договору купівлі-продажу і підлягають задоволенню. Оскільки позивач придбав вказану вище квартиру у свою власність у відповідачів, виконавши взяті на себе зобов`язання за договором купівлі - продажу. А відповідачі виконали зобов`язання по передачі квартири позивачу та виїхали з неї. Відповідно до ст.89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів в їх сукупності. Враховуючи зазначене, суд вважає позовні вимоги [PERSON] підставними та такими, що підлягають до задоволення в повному обсязі.

Outcome: approved