Jurisdiction: civil
Date: 2014-01-12 00:00:00

Позивач звернулась до суду з позовом до відповідача [PERSON] про розірвання шлюбу, мотивуючи свої вимоги тим, що причиною розірвання шлюбу є відсутність ознак справжньої родини. Тривалий проміжок часу сторони проживають окремо друг від друга, якого - не будь спільного господарства не ведуть. Від спільного життя мають двох неповнолітніх дітей: дочку - [PERSON], [INFO], дочку - [PERSON], [INFO], які проживають разом з матір'ю позивачем по справі. Сторони дійшли висновку, що подальше збереження шлюбу не має змісту, шлюб став носити формальний характер, у зв'язку з чим важчають його розірвати. Данні обставини стали причиною того, що позивач вирішила звернутися до суду з позовом про розірвання шлюбу, так як не бажає більше зберігати шлюб з відповідачем, в зв'язку з чим просить позов задовольнити. Позивач в судове засідання не з'явилась, повідомлена належним чином. Суду надала заяву, просить справу розглянути у її відсутність, свої позовні вимоги підтримує в повному обсязі. (а.с.13) Відповідач до суду не з'явився, про час та місце розгляду справи сповіщений належним чином, про що в справі є відповідні докази. Надав до суду заяву про розгляд справи у його відсутність та про визнання позовних вимог (а.с.12). Розглянувши подані заяви, дослідивши письмові матеріали справи, оцінивши зібрані у справі докази у їх сукупності, суд дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню. Суд вважає, що між сторонами виникли правовідносини, що випливають із сімейного законодавства, пов'язані з розірванням шлюбу. Відповідно до частини 3 статті 105 Сімейного Кодексу України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до статті 110 цього Кодексу. За правилами, встановленими ч.2 ст. 112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. В судовому засіданні встановлено, що сторони по справі зареєстрували шлюб 16 липня 1996року Відділом реєстрації актів громадянського стану Роздільнянського району Одеської області, що підтверджується свідоцтвом про укладення шлюбу серії [NUMBER], на підставі актового запису № 48 (а.с.8). Від цього шлюбу мають неповнолітніх дітей: дочку - [PERSON], [INFO], дочку - [PERSON], [INFO], батьками яких є сторони по справі.(а.с.3;4). Сторони миритися не бажають, наполягають на розірванні шлюбу. Враховуючи, що регулювання шлюбно-сімейних правовідносин здійснюється на принципах добровільності, взаємоповаги, взаєморозуміння, а держава забезпечує принцип свободи шлюбу та принцип свободи розірвання шлюбу. Суд вважає встановленим, що між сторонами втрачено взаєморозуміння, збереження сім'ї та поновлення шлюбних відносин неможливо, заява про розірвання шлюбу відповідає дійсній волі чоловіка та дружини, після розірвання шлюбу не будуть порушені особисті права подружжя. Враховуючи вищеназвані обставини, суд приходить до висновку, що шлюб між сторонами існує формально, а тому підлягає розірванню. Відповідно до ст. 113 СК України, суд вважає за необхідне відновити позивачці прізвище, яке вона змінила під час державної реєстрації вказаного шлюбу, що розривається - [PERSON]. Судовий збір по справі складає 229,40 грн., який повністю сплачено позивачем при зверненні до суду. На підставі вищенаведеного та

Outcome: approved