Jurisdiction: civil
Date: 2016-10-16 00:00:00

Позивач звернувся з позовом про стягнення заборгованості за спожитий природний газ. Свої вимоги мотивує тим, що відповідач є споживачем природного газу, постачання якого здійснює позивач відповідно до договору про надання послуг з газопостачання №1843091280401 від 21.08.2003 року. Згідно умов договору позивач зобов'язався постачати відповідачу природний газ, а відповідач - проводити оплату за використаний газ щомісячно до 10 числа наступного за звітним місяця. На день подання позовної заяви сума заборгованості відповідача за спожитий природний газ становить 6752 грн 10 коп. На адресу відповідача неодноразово направлялись претензії про наявність заборгованості за спожитий газ та необхідність її погашення, однак вони залишались без належного реагування. Просить стягнути з відповідача на користь позивача заборгованість за спожитий природний газ в сумі 6752 грн 10 коп. В судовому засіданні представник позивача підтримав позовні вимоги і просив їх задовольнити. Представник відповідача проти позову заперечувала і пояснила, що відповідач не має заборгованості перед споживачем, так як регулярно сплачує плату за природний газ. Заборгованість, яку нараховує позивач, виникла внаслідок того, що були зняті покази за використання газового котла, встановленого в квартирі [ADDRESS], в якій проживають треті особи. Крім того, заборгованість нарахована поза межами строку позовної давності. Просить застосувати до позовних вимог строк позовної давності, та з урахуванням відсутності заборгованості - відмовити в задоволенні позовних вимог. Треті особи в судове засідання не з`явились повторно, про день розгляду справи повідомлялись належним чином. Причина їх неявки суду не відома. Суд, заслухавши представників сторін та дослідивши матеріали справи, приходить до висновку, що позов підлягає частковому задоволенню з наступних підстав. Матеріалами справи встановлено, що відповідач проживає в квартирі [ADDRESS]. 21.08.2003 року між позивачем та відповідачем було укладено договір №1843091280401 про надання послуг з газопостачання, відповідно до якого позивач зобов'язався постачати відповідачу природний газ, а відповідач - проводити оплату за використаний газ щомісячно до 10 числа наступного за звітним місяця. З акту прийняття до експлуатації робіт по встановленню побутового лічильника газу вбачається, що 08.11.2000 року на замовлення відповідача було встановлено газовий лічильник, а згідно відомості включення газу в будинку [ADDRESS], повторний пуск газу проведено 12.12.2000 року. Схема встановлення лічильника у співставленні з технічним паспортом на будинок свідчить про те, що газовий котел встановлено саме в квартирі [ADDRESS]. 14.10.2014 року позивачем укладено договір № Т-4/791-1014 про надання населенню послуг з газопостачання з власником квартири [ADDRESS]. На момент укладення договору у споживача були наявні наступні газові прилади: газова плита ПТ-4, газовий котел ОП, газова колонка ВПГ. Згідно розрахунку боргу, наданого позивачем, заборгованість відповідача за спожитий газ за період з січня 2001 року по жовтень 2014 року включно становить 6752 грн 10 коп. Згідно зі ст.526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Ст.257 ЦК України визначено загальний строк позовної давності, який становить три роки. Відповідно до ч.4 ст.267 ЦК України сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові. Таким чином суд приходить до висновку, що задоволенню підлягають лише вимоги позивача, заявлені в межах строку позовної давності, а саме за період з листопада 2011 року по жовтень 2014 року включно. На вимогу суду позивачем виконано розрахунок боргу за вказаний період, згідно якого сума заборгованості в період з листопада 2011 року по жовтень 2014 року включно становить 1125 грн 35 коп. Суд вважає даний розрахунок правильним, так як він здійснений на підставі затверджених цін та тарифів в межах строку позовної давності. Надані представником відповідача квитанції про внесення плати за газ у зазначений період підтверджують розрахунок позивача. Щодо розрахунку, наданого представником відповідача, то він не може бути взятий до уваги судом, оскільки включає період з січня 2012 року по листопад 2015 року, який виходить за межі заявлених позовних вимог. За таких обставин суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь позивача заборгованість за спожитий природний газ в сумі 1125 грн 35 коп. В іншій частині позовних вимог суд відмовляє за пропуском строку позовної давності. Відповідно до ст.88 ЦПК України з відповідача слід також стягнути на користь позивача сплачений останнім судовий збір в сумі 40 грн 58 коп пропорційно до задоволених позовних вимог. Враховуючи наведене, та,

Outcome: partial