Jurisdiction: civil
Date: 2017-03-21 00:00:00

Позивач звернулась до Радомишльського районного суду Житомирської області з позовом до відповідача, в якому просить суд визнати її такою, що втратила право користування житловим приміщенням, а саме будинком №8 по вулиці Полущенка в с.Заміри Радомишльського району. В обґрунтування своїх позовних вимог, позивач зазначив, що йому на праві приватної власності належить даний житловий будинок, і зазначав, що у даному будинку також без реєстрації проживає і відповідач, яка членом сім'ї позивача не є, виселятись в добровільному порядку відмовляється, а тому змушений був звернутися до суду за захистом свого порушеного права. В судове засідання представник позивача не зявилась, про день та час слухання справи була належним чином повідомлена. Відповідач та його представник в судове засідання не зявились, про день та час слухання справи були належним чином повідомлені. Дослідивши подані сторонами документи, повно і всебічно з'ясувавши всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтується позов, об'єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, вважає, що позов підлягає до задоволення з наступних підстав. Як вбачається з матеріалів справи і це встановлено судом, що позивачу на праві приватної власності належить будинок №8 по вулиці Полущенка в с.Заміри Радомишльського району Житомирської області.(а.с.6). Як видно з довідки Потіївської сільської ради, [PERSON] дійсно проживає без реєстрації в будинку №8 по вул.Полущенка, 8 в с.Заміри.(а.с.7) Як видно з паспорту відповідача вона зареєстрована в [INFO] з 1991 року.(а.с.45). Тверження відповідач та її представника, що вона проживає не в будинку №8 а в будинку №12 суд не приймає до уваги, оскільки згідно довідки Потіївської сільської Ради, номер будинку який належить [PERSON], і в якому проживає [PERSON] змінений з №12 на №8.(а.с.82). Не заслуговує до уваги і посилання відповідача на ту обставину, що позивач пропустив строк для звернення до суду, однак як вказав відповідач в своєму позові, що він дозволяв проживати у своєму будинку [PERSON] та його співмешканці [PERSON] лише до смерті [PERSON], який помер 23.07.2015 року. Згідно з ст. 150 ЖК України громадяни, які мають у приватній власності будинок (частину будинку), квартиру, користуються ним (нею) для особистого проживання і проживання членів їх сімей і мають право розпоряджатися цією власністю на свій розсуд: продавати, дарувати, заповідати, здавати в оренду, обмінювати, закладати, укладати інші не заборонені законом угоди. У відповідності з ч. 1 ст. 383 та ст. 391 ЦК України власник житлового будинку, квартири має право використовувати помешкання для власного проживання, проживання членів своєї сім'ї, інших осіб. Власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном. У відповідності з ч. 1 ст. 60 ЦГЖ України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. Оцінюючи належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності, суд дійшов висновку, що заявлені позовні вимоги є обґрунтованими і такими, що підлягають до задоволення. Відповідно до ч.З ст. 88 ІІПК України з відповідача на користь позивача підлягає стягненню сплачений позивачу судовий збір. На підставі викладеного,та

Outcome: approved