Jurisdiction: civil
Date: 2015-11-09 00:00:00

Позивач звернулась до суду з позовом до відповідача про визнання останньої такою , що втратила право користування житловим приміщенням , а саме [ADDRESS] , посилаючись на те , що відповідач не проживає в зазначеній квартирі , яка належить їй на праві власності з січня 2011 р. В судовому засіданні позивач та її представник позовні вимоги підтримали , з обставин , що викладені у позовній заяві . Одночасно зазначили про те , що реєстрація відповідача в спірній квартирі перешкоджає позивачу володіти та розпоряджається належним їй майном на власний розсуд. Відповідач в судове засідання повторно не з»явилась , про час та місце розгляду справи повідомлялась за зареєстрованим місцем проживання . Вислухавши пояснення позивача , його представника , покази свідків , дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку про те , що позовні вимоги підлягають задоволенню , виходячи з наступного . Судом встановлено та вбачається з матеріалів справи , що позивачці на праві власності належить квартира [ADDRESS] (а.с.9 ) . Згідно довідки форми 3 від 23.06.2015 р. № 101 вбачається , що відповідач є невісткою позивачки та зареєстрована у вищезазначеній квартирі з 30.11.2006 р. ( а.с.12 ) . Відповідно до ч. 1 ст. 319 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Згідно із ч. 1 ст. 321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. При цьому власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном ( ст.391 ЦК України). За змістом ч. 1 ст. 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Статтею 383 ЦК України встановлено ,що власник житлового будинку має право використовувати помешкання для власного проживання, проживання членів своєї сім'ї, інших осіб. До спірних правовідносин підлягають застосуванню норми глави 32 ЦК України. Відповідно до ч.2 ст.405 ЦК України член сім'ї власника житла втрачає право користування цим житлом у разі відсутності без поважних причин понад один рік. Із затверджених актів ЖБК «Кристал-16» м. Києва від 23.06.2015 р. , 08.09.2015 р. вбачається , що відповідач не проживає в [ADDRESS] з січня 2011 р. . Допитані в судовому засіданні в якості свідків [PERSON] та [PERSON]. пояснила , що вони є сусідами позивача та їм відомо , що відповідач не проживає в [ADDRESS] з 2011 р. Зазначені свідки також пояснили , що відповідачка , її чоловік та їх дитина виїхали з вищезазначеної квартири , вивозили меблі та свої особисті речі . Аналізуючи встановлені по справі обставини в їх сукупності , суд приходить до висновку про те , що відповідач не проживає на спірній житловій площі понад рік, а саме з 2011 р. без поважних причин , а тому остання втратила право користування зазначеним житловим приміщенням з підстав ч.2 ст.405 ЦК України. Оскільки суд задовольняє позовні вимоги , з відповідача на користь позивача відповідно до ст. 88 ЦПК України підлягають стягненню витрати по сплаті судового збору у розмірі 243 грн. 60 коп . На підставі викладеного ,

Outcome: approved