overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2015-01-15 00:00:00

Позивач звернулась до суду з зазначеним позовом,в якому вказала,що [INFO] померла її мати-[PERSON]. Ще при житті вона склала заповіт,яким після своєї смерті заповіла позивачу все своє майно. Однак при житті вона право власності на житловий будинок за [ADDRESS],та на житловий будинок [ADDRESS] не оформила,тому позивач просить визнати за нею в порядку спадкування право власності на спірні будинки. Представник позивача в судовому засіданні підтримав свої позовні вимоги з підстав викладених в позовній заяві в повному обсязі. Представники Заньківської сільської ради та Меньківської сільської ради у судове засідання не зявились, про час та місце розгляду справи були повідомлені належним чином,надіслали до суду заяву,в якій просять слухати справу без їх участі. Вислухавши пояснення представника позивача,дослідивши матеріали справи судом встановлено наступні обставини та відповідні їм правовідносини. Так, у судовому засіданні встановлено, що [PERSON] померла [INFO], що підтверджується свідоцтвом про її смерть.При житті,вона склала заповіт яким заповіла позивачу все своє майно, до складу якого входять і житлові будинки за [ADDRESS],та житловий будинок [ADDRESS]. Як видно з повідомлення Житомирського БТІ, за [PERSON] право власності на спірні будинки не зареєстровано. Позивач прийняв спадщину шляхом подачі заяви про прийняття спадщини в установленому законом порядку. Як видно з записів у по господарських книгах, головою двору спірних будинків є [PERSON] Згідно ст. 1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Спадщину позивачка прийняла шляхом подання до нотаріуса в установлений законом строк заяви та доглядом за будинками та земельними ділянками. Як роз»яснив Пленум Веховного Суду України в своїй постанові «Про судову практику у справах про спадкування» № 7 від 30.05.2008 року у п. 20 «... у разі неприйняття спадщини або відмови від її прийняття всіма спадкоємцями за заповітом, а також у разі не охоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують спадкоємці відповідної черги». Відповідно до ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обовязки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Відповідно до положень ст. 392 ЦК України власник майна може пред'явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою. Таким чином, оцінюючи належність, допустимість і достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності, враховуючи те, що обставини, на які посилався позивач як на підставу для задоволення позову, знайшли своє підтвердження в судовому засіданні, а позовні вимоги позивача ґрунтуються на вимогах закону, суд прийшов до висновку, що позов підлягає задоволенню. Приймаючи до уваги викладене та те,що іншим шляхом права позивача на спадкове майно захистити неможливо,тому суд його позовні вимоги задовольняє.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-10-12 00:00:00

Позивач звернулась до суду з зазначеним позовом в якому вказує, що він є власником житлової квартири, розташованої за адресою : [ADDRESS], в цілому згідно свідоцтва про право на спадщину за заповітом, виданого 29.01.2014 року та 30.001.2014 року державним нотаріусом Голованівського району Кіровоградської області [PERSON] Відповідач [PERSON] за вказаною адресою зареєстрована з 27.06.2014 року, тобто фактично вже протягом року в зазначеній квартирі [PERSON] не проживає. В квартирі відсутні її речі, і комунальні послуги нею не оплачуються. В добровільному порядку зніматися з реєстрації відповідач не бажає, а її формальна реєстрація в помашканні перешкоджає йому в оформленні субсидії на оплату за користування комунальними послугами, тому просить суд визнати такою, що втратила право користування житловим приміщенням за адресою : [ADDRESS] [PERSON]. Представник позивача в судовому засіданні позовні вимоги позивача підтримав повністю та просить їх задовольнити. Відповідач в судове засідання не з'явилася, була повідомлена належним чином про час та місце розгляду справи, що підтверджується повідомленням про вручення судової повістки. Представник третьої особи в судове засідання не з'явився, був повідомлений належним чином про час та місце розгляду справи. Суд, ознайомившись із матеріалами справи, врахувавши думку представника позивача, дійшов висновку, що позовні вимоги позивача слід задовольнити. З матеріалів справи вбачається, що позивач [PERSON] згідно свідоцтва про право власності на житло від 29.01.2014 року та свідоцтва про право на спадщину за законом від 30.01.2014 року належить квартира [ADDRESS] (а.с. 6-9). Згідно копії домової книги в житловій квартирі [ADDRESS] прописана [PERSON], [INFO]. В обґрунтування позовних вимог щодо визнання відповідача такою, що втратила право користування житловим приміщенням позивач посилається на ст.ст. 383, 391 ЦК України, ч. 1 ст. 71, ст. 72 ЖК України Відповідно до ч. 1 ст. 71 ЖК України при тимчасовій відсутності наймача або членів його сім'ї за ними зберігається жиле приміщення протягом шести місяців. Визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням внаслідок відсутності цієї особи понад встановлені строки, провадиться в судовому порядку (ст. 72 ЖК України). Статтею 391 ЦК України визначено, що власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном. Згідно акту Побузької селищної ради про обстеження на факт проживання встановлено, що відповідач [PERSON] не проживає в квартирі за адресою : [ADDRESS] з 29 червня 2014 року. (а.с 15). Представником позивача до матеріалів справи також надано довідку з комунального підприємства Аква-сервіс 07 про те, що [PERSON] сплачує за комунальні послуги згідно зареєстрованих осіб, тобто за [PERSON] Враховуючи вище викладене, суд дійшов висновку, що позовні вимоги позивача підлягають задоволенню.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-02-10 00:00:00

Позивач звернулась до суду з зазначеним позовом,в якому зазначила,що її батько-[PERSON] помер [INFO] року. Ще при житті він склав заповіт,яким після своєї смерті заповів позивачці та іншим дітям все своє майно. 18.11.2004 року,батько отримав Державний акт на право власності на земельну ділянку серії ЯА №123224 площею 2,4355 для ведення товарного сільськогосподарського виробництва на території Вепринської сільської Ради. При оформленні даного Акту в ньому був невірно вказаний кадастровий номер земельної ділянки,тому вона не може оформити спадщину. Позивач в судовому засіданні підтримала свої позовні вимоги з підстав викладених в позовній заяві в повному обсязі. Представник відповідача та третьої особи у судове засідання не зявились, про час та місце розгляду справи були повідомлені належним чином,надіслали до суду заяву,в якій просять слухати справу без їх участі. Вислухавши пояснення позивача, свідка, дослідивши матеріали справи, судом встановлено наступні обставини та відповідні їм правовідносини. В судовому засіданні встановлено, що батько позивачки-[PERSON]. на підставі розпорядження голови Радомишльської РДА №224 від 16.11.2004 року, 18.11.2004 року, отримав Державний акт на право власності на земельну ділянку серії ЯА №123224 площею 2,4355 для ведення товарного сільськогосподарського виробництва на території Вепринської сільської Ради. При оформленні даного Акту в ньому був невірно вказаний кадастровий номер,тому позивач нотаріально не має змоги оформити право власності на земельну ділянку. Пунктом 2.9. Інструкції № 43 чітко зазначено, що при заповненні державних актів на право власності на земельну ділянку та на право постійного користування земельною ділянкою усі записи мають бути зроблені державною мовою, чітко і розбірливо, виправлення не допускаються. Отже, можливість внесення змін чи виправлень до державного акта на право постійного користування земельною ділянкою чи державного акта на право власності на земельну ділянку законодавством не передбачена. Таким чином, оцінюючи належність, допустимість і достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності, враховуючи те, що обставини, на які посилався позивач як на підставу для задоволення позову, знайшли своє підтвердження в судовому засіданні, а позовні вимоги позивача ґрунтуються на вимогах закону, суд прийшов до висновку, що позов підлягає задоволенню.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-12-08 00:00:00

Позивач звернулась до суду з зазначеним позовом в якому просила стягнути з відповідачів на свою користь суму матеріальної шкоди, заподіяної внаслідок ДТП в розмірі 76872,75 грн. та моральної шкоди в розмірі 2000,00 грн. В обґрунтування заявлених вимог позивач зазначає, що 1.04.2015 року сталася ДТП з вини відповідача [PERSON], відповідальність якого була застрахована в ПрАТ «Страхова компанія «Еталон». Згідно звіту №130 вартості матеріального збитку, матеріальні збитки спричинені транспортному засобу позивача «HYNDAI» номерний знак [NUMBER] складають 76872,75 грн. Однак, оскільки така шкода не відшкодована ні згідно полісу добровільного страхування відповідача [PERSON]., ні самим винуватцем ДТП, тому позивач посилається на порушення своїх прав, які змусили його звернутись до суду за їх захистом. Крім того, вважає, що діями відповідачів йому спричинено і моральну шкоду, яку він також просить стягнути з відповідачів на свою корить. В судовому засіданні представник позивача підтримав позовні вимоги з викладених в позовній заяві підстав та просив їх задовольнити. Не заперечував щодо ухвалення заочного рішення. Відповідачі в судове засідання не з»явились, про день та час розгляду справи повідомлялись належним чином, причини неявки не повідомили. Заяв та клопотань від них в адресу не надходило. Суд,

Outcome: partial
Jurisdiction: civil
Date: 2017-07-19 00:00:00

Позивач звернулась до суду з зазначеним позовом,в якому просить визнати за нею право власності на будинок [ADDRESS], і мотивує свої вимоги тим, що з 1983 проживає в даному будинку, і в даний час оформляє право власності на власний будинок, але в оформленні спадщини їй відмовляють, посилаючись на те ,що в неї відсутні правовстановлюючі документи на будинок. В судове засіданні сторони не з'явилась, про день та час слухання справи були належним чином повідомлені, надіслали до суду заяви в яких просять слухати справу без їх участі. Дослідивши наявні в справі докази, суд встановив наступні факти та відповідні їм правовідносини. За змістом ст. 3 ЦПК України кожна особа має право на звернення до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Згідно зі ст.ст. 10, 11 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється виключно на засадах змагальності сторін, при цьому суд розглядає цивільні справи не інакше як в межах заявлених вимог і на підставі наданих сторонами доказів. Судом встановлено, що батько позивача - [PERSON] побудував житловий будинок [ADDRESS]. Батько помер в [INFO], і з цього часу позивач проживає в даному будинку, проводить ремонти оформила на будинок технічний паспорт. При житті батько право власності на будинок не зареєстрував. Як видно з довідки «Житлоремсервісу-9» позивач зареєстрована та проживає в спірному будинку з 1983 року, крім неї у даному будинку більше ніхто не зареєстрований та не проживає. Із змісту ст. 344 ЦК України випливає, що позивач, як володілець майна, протягом всього часу володіння ним має бути впевнений, що на це майно не претендують інші особи, і він отримав це майно з підстав, достатніх для того, щоб мати право власності на нього. У такому випаду при вирішенні питання щодо визнання права власності на майно в порядку набувальної давності необхідно виходити із того, що задоволення таких вимог можливе лише за умов: добросовісності заволодіння, відкритості, безперервності, безтитульності володіння. Відповідно до п. 13 постанови пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ «Про судову практику у справах про захист права власності та інших речових прав» № 5 від 7 лютого 2014 року, можливість пред'явлення до суду позову про визнання права власності за набувальною давністю випливає з положень статей 15, 16 ЦК України, а також ч. 4 ст. 344 ЦК України, згідно з якими захист цивільних прав здійснюється судом шляхом визнання права. У зв'язку з цим особа, яка заявляє про давність володіння і вважає, що у неї є всі законні підстави бути визнаною власником майна за набувальною давністю, має право звернутися до суду з позовом про визнання права власності. Враховуючи обставини справи та надані суду докази, суд приходить до висновку що позовні вимоги позивача про визнання права власності на будинок за набувальною давністю підлягають до задоволення.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2018-10-15 00:00:00

Позивач звернулась до суду\~з зазначеним\~позовом,\~в якому\~просить визнати\~за нею право власності на земельну ділянку площею 4,07 га, кадастровий номер 6324885500:01:000:0291, для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, яка розташована на території Огіївської сільської ради Сахновщинського району Харківської області. В обґрунтування позову зазначає, що їй на підставі договору міни від 21.01.2003 року, зареєстрованого в реєстрі № 78, належить право власності на вищезазначену земельну ділянку, державний акт ІІІ-ХР № 086426 від 21.01.2002 року. Нещодавно вона вирішила скористатися своїм правом та укласти договір оренди земельної ділянки, але виявила, що Державний акт на право власності на земельну частку (пай) було втрачено. У травні вона звернулась до державної реєстраційної служби Лозівського міськрайонного управління юстиції з заявою про оформлення права власності на земельну ділянку, але їй було відмовлено в звязку з відсутністю правовстановлюючого документу. Головне управління Держземгеокадастру у Харківській області повідомило, що правовстановлюючі документи на зазначену земельну ділянку у відділі відсутні, тому надати копію не мають можливості. У судове засідання позивач не зявилась, її представник [PERSON] надав до суду заяву про слухання справи за його відсутності та відсутності його довірителя, позовні вимоги підтримує. Представник відповідача у судове засідання не зявився, надав до суду заяву, в якій просить справу слухати без участі представника, просить ухвалити рішення на підставі наданих письмових доказів. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного. Судом встановлено, що позивачу на підставі договору міни від 21.01.2003 року, зареєстрованого в реєстрі № 78, належить право власності на земельну ділянку площею 4,07 га, кадастровий номер 6324885500:01:000:0291, надану для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, яка розташована на території Огіївської сільської ради Сахновщинського району Харківської області Позивач вирішила скористатися своїм правом та укласти договір оренди земельної ділянки, але виявила, що Державний акт на право власності на земельну частку (пай) ІІІ-ХР № 086426 від 21.01.2002 року було втрачено. 23.05.2018 року позивач звернулась до державної реєстраційної служби Лозівського міськрайонного управління юстиції з заявою про проведення державної реєстрації права власності на зазначену земельну ділянку. Рішенням державного реєстратора прав на нерухоме майно від 30.05.2018 року позивачу було відмовлено у державній реєстрації в звязку з відсутністю оригіналу державного акту на земельну ділянку. Згідно\~ст.\~328\~ЦК України громадянин набуває право власності на підставах, що не заборонені законом. На підставі викладеного, суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-07-06 00:00:00

Позивач звернулась до суду з зазначеним позовом, в якому просить визнати за нею право власності на свою 1/4 ідеальну частину квартири №11 по вул.Толбухіна в м.Радомишлі, і мотивує свої вимоги тим ,що з 2001 року вона проживає в даній квартирі, сплачує комунальні послуги, проводить ремонти в квартирі, в даний час оформляє право власності на квартиру, але в оформленні спадщини їй відмовляють, посилаючись на те, що в неї відсутні правовстановлюючі документи на квартиру. В судовому засіданні позивач свої позовні вимоги підтримала. В судове засідання відповідач не зявився, про день та час слухання справи був належним чином повідомлений. В судовому засіданні свідок [PERSON] пояснив суду, що дійсно позивач більше 15 років користується і проживає в спірній квартирі, сплачує комунальні послуги проводить ремонти. Вислухавши пояснення позивача, свідка, дослідивши наявні в справі докази, суд встановив наступні факти та відповідні їм правовідносини. За змістом ст. 3 ЦПК України кожна особа має право на звернення до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Згідно зі ст.ст. 10, 11 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється виключно на засадах змагальності сторін, при цьому суд розглядає цивільні справи не інакше як в межах заявлених вимог і на підставі наданих сторонами доказів. Судом встановлено, що позивач, як видно зі Свідоцтва про право власності на житло №229 від 03.09.1993 року є власником спільної сумісної власності на квартиру [ADDRESS]. Як видно з довідки Житомирського БТІ [PERSON] дійсно є власником 3\\4 частини спірної квартири. [PERSON] є власником 1/4 частини спірної квартири. Однак позивач одна проживає в даній квартирі з 2001 року, сплачує комунальні послуги проводить ремонти. Із змісту ст. 344 ЦК України випливає, що позивач, як володілець майна, протягом всього часу володіння ним має бути впевнений, що на це майно не претендують інші особи, і він отримав це майно з підстав, достатніх для того, щоб мати право власності на нього. У такому випаду при вирішенні питання щодо визнання права власності на майно в порядку набувальної давності необхідно виходити із того, що задоволення таких вимог можливе лише за умов: добросовісності заволодіння, відкритості, безперервності, безтитульності володіння. Відповідно до п. 13 постанови пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ «Про судову практику у справах про захист права власності та інших речових прав» № 5 від 7 лютого 2014 року, можливість пред'явлення до суду позову про визнання права власності за набувальною давністю випливає з положень статей 15, 16 ЦК України, а також ч. 4 ст. 344 ЦК України, згідно з якими захист цивільних прав здійснюється судом шляхом визнання права. У зв'язку з цим особа, яка заявляє про давність володіння і вважає, що у неї є всі законні підстави бути визнаною власником майна за набувальною давністю, має право звернутися до суду з позовом про визнання права власності. Враховуючи обставини справи та надані суду докази, суд приходить до висновку що позовні вимоги позивача підлягають до задоволення.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-03-09 00:00:00

Позивач звернулась до суду з зазначеним позовом, в якому просить визначити їй додатковий строк для прийняття спадщини, яка відкрилась [INFO] року після смерті її сина [PERSON] . Спадщина складається із житлової квартири, яка знаходиться за адресою: [ADDRESS] . Пропуск строку для прийняття спадщини позивач обґрунтовує проведенням на території міста Ровеньки антитерористичної операції. До початку судового засідання від позивача надійшла заява, в якій вона просила розглядати справу за її відсутністю. Відповідач в судове засідання свого представника не направив, хоча про час і місце судового розгляду повідомлявся належним чином, причин не направлення суду не повідомив, заяв про розгляд справи за відсутності його представника не надходило, тому суд вважав можливим розглянути справу за відсутності представника відповідача за наявними у справі матеріалами. Дослідивши матеріали справи, суд вважає позов таким, що підлягає задоволенню з наступних підстав. Відповідно до частини першої статті 1270 Цивільного кодексу України для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини У відповідності до частини третьої статті 1272 Цивільного кодексу України за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подачі ним заяви для прийняття спадщини. Копією свідоцтва про смерть від 13 травня 2014 року підтверджується, що спадкодавець [PERSON] помер [INFO] . Із свідоцтва про народження померлого видно, що він був рідним сином позивача у справі. Відповідно до положень ст. 1261 Цивільного кодексу України батьки спадкодавця належать до першої черги спадкоємців за законом, отже позивач у справі є спадкоємицею першої черги після смерті [PERSON] .. Інших спадкоємців першої черги за законом після його смерті немає, оскільки батько [PERSON]. [PERSON] помер раніше за нього - [INFO] року. Інформаційною довідкою зі Спадкового реєстру підтверджується факт, що після смерті [PERSON] з заявою про прийняття спадщини ніхто не звертався. Загальновідомим є фак, що на території міста Ровеньки з весни 2014 року проводиться антитерористична операція, тому відповідно до положень ст. 61 Цивільного процесуального кодексу України доказуванню не підлягають. Суд вважає, що зазначена причина пропуску строку на прийняття спадщини є поважною, у зв`язку з чим позивачу слід визначити додатковий строк для цього, задовольнивши її позов.

Outcome: approved