Jurisdiction: civil
Date: 2014-09-01 00:00:00

Позивач звернулась до суду з вищевказаним позовом в якому просить стягнути з [PERSON] на її користь аліменти у розмірі 1/4 частини усіх видів його заробітку (доходу) щомісяця на утримання повнолітньої доньки [PERSON], [INFO], яка продовжує навчання в інституті підготовки кадрів для органів прокуратури України Національного університету «Юридична академія України іменні Ярослава Мудрого», з дня подачі позову до суду і до закінчення дочкою навчання. У судовому засіданні позивач свої заявлені вимоги підтримала із підстав, зазначених у позові, просила їх задоволити, та окрім того наголосила, що відповідач добровільно будь-якої допомоги донці не надає, хоча має змогу це робити. Відповідач в судовому засіданні заявлені вимоги визнав частково, пояснивши, що не має можливості сплачувати аліменти на доньку [PERSON] в розмірі визначеному позивачем, оскільки він на даний момент сплачує аліменти по рішенню суду на утримання неповнолітньої доньки [PERSON], разом з тим наголосив, що розмір аліментів, які просить стягнути позивач не обґрунтовані, адже донька вчиться на державній формі навчання. Суд, заслухавши позицію сторін, всебічно, об'єктивно та неупереджено дослідивши матеріали справи, приходить до наступного висновку. З дослідженого судом свідоцтва про народження серії [NUMBER] виданого 08 серпня 1996 року Костопільським райвідділом реєстрації актів громадського стану встановлено, що батьком [PERSON], [INFO], являється [PERSON] (а.с.3). Відповідно до свідоцтва про розірвання шлюбу серії [NUMBER], виданого 26 січня 2011 року відділом державної реєстрації актів цивільного стану Костопільського районного управління юстиції у Рівненській області, шлюб між [PERSON] та [PERSON] розірвано 26 січня 2011 року (а.с.5). У відповідності до рішення Костопільського районного суду Рівненської області від 27 січня 2009 року з відповідача [PERSON] стягуються щомісячно, починаючи з 08.01.2009 року на користь [PERSON] аліменти на утримання неповнолітніх дітей [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO] в розмірі 4/10 частини від його заробітку(доходу), але не менше 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку до досягнення ними повноліття, що підтверджується виконавчим листом виданим Костопільським районним судом Рівненської області 06 листопада 2009 року (а.с.4). Згідно довідки № 1479 від 29 травня 2014 року виданої директором інституту підготовки кадрів для органів прокуратури України Національного університету «Юридична академія України іменні Ярослава Мудрого» [PERSON] є студенткою першого курсу, 28 групи (а.с.6). Згідно ст.199 СК України, батьки зобов'язані утримувати своїх повнолітніх дітей, які продовжують навчатись і у зв'язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов'язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років, за умов, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Судом встановлено, що [PERSON] навчається на денній формі навчання, у зв'язку з навчанням не працює та не має власних прибутків, вона проживає разом з матір'ю та фактично перебуває на її утриманні. Таким чином, суд вважає, що [PERSON] у зв'язку з її навчанням потребує матеріальної допомоги на своє утримання. Відповідно ч.1 ст.200 СК України, суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і у частці від заробітку платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у ст. 182 СК України. У судовому засіданні судом встановлено, що відповідач є здоровою, працездатною особою, офіційно працевлаштований на ПрАТ «Костопільський склозавод», стабільно отримує заробітну плату, а тому суд приходить до висновку, що він має можливість надавати матеріальну допомогу на навчання доньки [PERSON] З'ясовуючи розмір аліментів, які відповідач може сплачувати в даному випадку, суд враховує вимоги ст. 182 СК України та те, що останній також сплачує аліменти на утримання неповнолітньої дитини [PERSON] [INFO], а також те, що повнолітня донька [PERSON], [INFO], яка продовжує навчання, вчиться на державній формі навчання і має можливість отримувати стипендію. На підставі вищенаведеного, а також враховуючи те що обов'язок по утриманню дитини покладається на обох батьків (ч. 1 ст. 141 СК України), та те, що відповідач визнав позов частково, суд приходить до переконання, що щомісячний розмір аліментів слід призначити у розмірі 1/5 частини усіх видів заробітку (доходу) [PERSON] щомісячно, але не менше ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. З приводу вимоги позивача про початок стягнення аліментів з дня пред'явлення позову до суду, суд вважає її такою, що не підлягає задоволенню, оскільки обов'язковою умовою присудження аліментів на утримання повнолітніх дочки, сина, які продовжують навчання (ст. 199 СК України ), є, зокрема, досягнення дочкою, сином повноліття. На день пред'явлення позову до суду, а саме 31 липня 2014 року, [PERSON], [INFO], не досягла повноліття. Таким чином суд вважає за вірне визначити початковим днем стягнення аліментів день досягнення донькою [PERSON] повноліття, а саме [INFO] року. Окрім того, згідно ч. 3 ст. 88 ЦПК України, якщо позивача, на користь якого ухвалено рішення, звільнено від сплати судового збору, він стягується з відповідача в дохід держави пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог. Враховуючи наведена з відповідача [PERSON] слід стягнути у дохід держави судовий збір у розмірі 243 гривень 60 копійок. На підставі викладеного,

Outcome: approved