Jurisdiction: civil
Date: 2014-06-19 00:00:00

Позивач звернулась до суду з позовними вимогами, які заявою від 20.06.2014 року уточнила та якими просить визнати за нею, як спадкоємицею за законом першої черги, право власності на житловий будинок з надвірними спорудами, який розташований за адресою: [ADDRESS], мотивуючи тим, що державним нотаріусом їй було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину, у зв'язку з тим, що правовстановлюючий документ на житловий будинок на ім'я [PERSON], який був би зареєстрований у встановленому законом порядку та Держаний акт на право власності на земельну ділянку відсутні. Представник позивача в судовому засіданні позовні вимоги підтримала та наполягає на їх задоволенні. Відповідач [PERSON] в судовому засіданні позовні вимоги визнала та не заперечує проти задоволення позову. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з'явилась, надала до суду заяву, якою позовні вимоги визнає та не заперечує проти їх задоволення, просить розглянути справу за її відсутності. Вислухавши пояснення представника позивача та відповідача, перевіривши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що на підставі договору про надання у безстрокове користування земельної ділянки від 18.10.1960 року, посвідченого Ізмаїльською державною нотаріальною конторою, зареєстрованого за № 13-95, [PERSON] була виділена земельна ділянка площею 400 кв.м., яка розташована за адресою: [ADDRESS], для будівництва житлового будинку. Згідно технічної документації житловий будинок [ADDRESS] був перенумерований на [ADDRESS]. Відповідно до листа № 691 від 19.06.2014 року, наданого комунальним підприємством «Ізмаїльське міжміське бюро технічної документації», житловий будинок з надвірними спорудами, розташований за адресою: [ADDRESS] є завершений будівництвом та відповідно до Наказу Міністерства регіонального розвитку, будівництва та житлово - комунального господарства України № 95 від 19.03.2013 року, не підлягає прийняттю в експлуатацію та відповідно до Інструкції про порядок проведення технічної інвентаризації об'єктів нерухомого майна, затвердженої наказом Державного комітету будівництва, архітектури та житлової політики України від 24.05.2001 року № 127, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 10.07.2001 року за № 582/5773 (із змінами і доповненнями) не належать до самочинного будівництва. Згідно до ст. 1216 ЦК України - спадкування є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Відповідно до свідоцтва про смерть серії [NUMBER] від 21.12.2012 року, виданого відділом державної реєстрації актів цивільного стану Ізмаїльського міськрайонного управління юстиції Одеській області, [PERSON] помер [INFO]. Після смерті [PERSON] згідно ст.1220 ЦК України відкрилася спадщина на спадкове майно, до якої входить житловий будинок з надвірними спорудами, який розташований за адресою: [ADDRESS] Статтею 1217 ЦК України визначено, що спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Згідно ч. 2 ст. 1223 ЦК України - у разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі не охоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261-1265 цього Кодексу. Відповідно до витягу зі Спадкового реєстру (заповіти/ спадкові договори) № 37510526 від 30.05.2014 року, наданого Ізмаїльською державною нотаріальною конторою, інформація про заповіт, складений та посвідчений від імені [PERSON], померлого [INFO] - відсутня. Згідно ч. 1 ст. 1222 ЦК України - спадкоємцями за заповітом і за законом можуть бути фізичні особи, які є живими на час відкриття спадщини, а також особи, які були зачаті за життя спадкодавця і народжені живими після відкриття спадщини. Спадкоємцями за законом першої черги відповідно до ст. 1261 ЦК України після смерті [PERSON] являються: - дружина [PERSON], що підтверджено свідоцтвом про одруження серії [NUMBER], виданим 02.01.1960 року бюро записів актів громадянського стану виконавчого комітету Ізмаїльської міської Ради депутатів трудящих; - донька [PERSON], що підтверджено свідоцтвом про народження серії [NUMBER], виданим 03.10.1961 року бюро записів актів громадянського стану виконавчого комітету Ізмаїльської міської ради депутатів трудящих та свідоцтвом про укладення шлюбу серії [NUMBER], виданим 17.07.1982 року відділом (бюро) запису актів громадянського стану виконавчого комітету Ізмаїльської міської ради депутатів трудящих, згідно якого [PERSON] змінила прізвище на «[PERSON]»; - донька [PERSON], що підтверджено свідоцтвом про народження серії [NUMBER], виданим відділом (бюро) запису актів громадянського стану виконавчого комітету Ізмаїльської міської ради депутатів трудящих та свідоцтвом про одруження серії [NUMBER], виданим відділом реєстрації актів громадянського стану виконкому Ізмаїльської міської Ради народних депутатів Одеської області, згідно якого [PERSON] змінила прізвище на «[PERSON]». Інших спадкоємців, які заявили свої права на спадкове майно, немає. Відповідно до ч. 1 ст. 1270 ЦК України - для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. Згідно до ч. 1 ст. 1273 ЦК України - спадкоємець за заповітом або за законом може відмовитися від прийняття спадщини протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу. Заява про відмову від прийняття спадщини подається нотаріусу за місцем відкриття спадщини. Як було встановлено судом, [PERSON] відмовилась від прийняття спадщини, що підтверджено витягом зі Спадкового реєстру (спадкові справи та видані на їх підставі свідоцтва про право на спадщину) № 37510515 від 30.05.2014 року, наданим Ізмаїльською державною нотаріальною конторою, [PERSON] разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини не мешкала, що підтверджено будинковою книгою на будинок [ADDRESS] та з заявою про прийняття спадщини не зверталась, що підтверджено витягом зі Спадкового реєстру (спадкові справи та видані на їх підставі свідоцтва про право на спадщину) № 37510515 від 30.05.2014 року, наданим Ізмаїльською державною нотаріальною конторою, тобто вважається такою, яка фактично не прийняла спадщину. Відповідно до ч. 3 ст. 1268 ЦК України - спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Як встановлено в судовому засіданні, [PERSON] на час відкриття спадщини постійно проживала із спадкодавцем, що підтверджено будинковою книгою на будинок [ADDRESS], тобто вважається такою, яка фактично прийняла спадщину. Письмовою відповіддю державного нотаріуса Ізмаїльської державної нотаріальної контори Черненко С.М. від 29.05.2014 року за № 1218/02-14 року позивачу було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину, у зв'язку з тим, що правовстановлюючий документ на житловий будинок на ім'я [PERSON], який був би зареєстрований у встановленому законом порядку та Держаний акт на право власності на земельну ділянку відсутні. Заслухавши пояснення представника позивача та відповідача, дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню, оскільки відповідачі визнали позов і обставини визнані сторонами не підлягають доказуванню у відповідності до ст. 61 ч.1 ЦПК України. Судом не виявлено обставин, що суперечать закону або порушують права, свободи чи інтереси інших осіб. На підставі викладеного,

Outcome: approved