Jurisdiction: civil
Date: 2018-12-09 00:00:00

Позивач звернулась до суду з позовною заявою до відповідача, в якій просить визнати [PERSON], [INFO], такою, що втратила право користування житловим приміщенням, а саме: житловим будинком, розташованого за адресою: [ADDRESS], та зняти її з реєстрації за зазначеною адресою, мотивуючи це тим, що їй на праві власності належить зазначений будинок, а відповідач з вересня 2013 року в ньому не проживає та особистих речей в ньому не має, в зв'язку з чим вважає, що відповідач є особою, яка втратила право користування житлом. В судове засідання позивач не з'явилась, надала заяву з проханням розглянути справу без її участі, позовні вимоги підтримала та просила їх задовольнити, проти заочного розгляду справи не заперечує. Відповідач в судове засідання не з'явилась, про причини неявки суд не повідомила, про час та місце судового розгляду була повідомлена належним чином, заперечень проти позову не надала. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд вважає можливим провести заочний розгляд справи на підставі наявних доказів, оскільки позивач в своїй письмовій заяві проти цього не заперечував. Дослідивши обставини справи, суд вважає, що позов підлягає частковому задоволенню, виходячи з наступного. Згідно ч. 2 ст. 405 ЦК України член сім'ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім'ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом. Судом встановлено, що згідно договору міни від 15.11.2011 року за реєстровим № 1083, позивачу належить житловий будинок з надвірними будівлями, що розташований за адресою: [ADDRESS] /а.с.3-4/. З представленої довідки Іванівської сілської ради Чернігівського району Чернігівської області від 19.10.2018 року за № 992, слідує, що за адресою: [ADDRESS], зареєстровані: [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO] /а.с.8/. Згідно акту № від 18.10.2018 року, вбачається, що [PERSON], 1995 р.н., зареєстрована за вищевказаною адресою, але фактично не проживає з 2013 року /а.с.7/. Таким чином, зважаючи на те, що відповідач відсутня за зазначеною адресою понад один рік, вона втратила право на користування цим житлом. Відповідно до ч. 1 ст. 7 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні», зняття з реєстрації місця проживання особи здійснюється на підставі: судового рішення, яке набрало законної сили, про позбавлення права власності на житлове приміщення або права користування житловим приміщенням, про виселення, про визнання особи безвісно відсутньою або оголошення її померлою. Зважаючи на те, що рішення суду є підставою для зняття з реєстрації, друга позовна вимога є передчасною, оскільки позивач до орган реєстрації з рішенням суду не зверталась. Враховуючи, що позивач звільнена від сплати судового збору згідно п.9 ч.1 ст.5 ЗУ «Про судовий збір, то з відповідача слід стягнути на користь держави судовий збір в сумі 704,80 грн, як того вимагає ст. 141 ЦПК України. На підставі викладеного,

Outcome: partial