Jurisdiction: civil
Date: 2019-09-19 00:00:00

Позивач звернулась до суду з позовом, в якому з урахуванням уточнюючої позовної заяви від 03.09.2019 року просить стягнути з [PERSON] на користь [PERSON] неустойку (пеню) за несплату аліментів з 01.08.2014 року по 31.07.2019 року в розмірі 325 333,22 грн. Свої вимоги позивачка обґрунтовує наступним, що відповідач є батьком [PERSON] , [INFO] . Заочним рішенням Богунського районного суду м. Житомира від 26.05.2014 року вирішено стягувати з [PERSON] аліменти на користь [PERSON] на утримання неповнолітнього сина - [PERSON] , [INFO] , починаючи з 28.08.2013 року до досягнення дитиною повноліття, в розмірі 1/3 частини всіх видів доходу відповідача щомісячно, але не менше 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Відповідач є здоровий, працездатний, інших утриманців не має, перебуває у статусі фізичної особи-підприємця на спрощеній системі оподаткування, що підтверджується відомостями, які містяться в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань з 24.05.2012 року по даний час, здійснює підприємницьку діяльність з роздрібної торгівлі деталями та приладдям для автотранспортних засобів та має як офіційний, так і не офіційний (який не декларує у звітності до органів ДФС) дохід від здійснення такої діяльності. Відповідач умисно не виконує обов`язку утримання неповнолітнього сина [PERSON] та не сплачує аліменти, утворилась заборгованість, яка згідно довідки-розрахунку №56623/7.21-30/18 від 30.07.2019 року, виданої Богунським ВДВС м. Житомир Головного територіального управління юстиції у Житомирській області становить 114 023,29 гривень. З 28.08.2013 року та по даний час відповідач ухиляється від сплати аліментів на користь позивача на утримання неповнолітнього сина [PERSON] , [INFO] . Вказані обставини також підтверджуються довідкою про неотримання аліментів за №56606/7.21- 30/18 від 30.07.2019 року, виданої Богунським відділом державної виконавчої служби м. Житомир Головного територіального управління юстиції у Житомирській області. Ухвалою Богунського районного суду м. Житомира від 14.08.2019 року було відкрито провадження та призначено справу до розгляду в загальному порядку. Відповідач відзив не подав, про наявність поважних причин, які перешкоджають його подачі, суд не повідомлено, тому відповідно до ч. 8 ст. 178 ЦПК України, суд вирішує справу за наявними матеріалами. Позивач в судове засідання не з`явилась надала заяву в який просила суд розглянути цивільну справу за її відсутністю, підтримала свої позовні вимоги з підстав викладених у позовній заяві та просила суд їх задовольнити, проти ухвалення заочного рішення не заперечує. Відповідач у судове засідання не з`явився, про день, час та місце розгляду справи повідомлений належним, причини неявки суду не повідомив, правом подання відзиву не скористався, інших заяв, клопотань, суду не надав. Судом здійснено всі можливі заходи відповідно до вимог ч. 8 ст. 128 ЦПК України щодо повідомлення про дату, місце та час судового засідання, заяв про відкладення розгляду справи на адресу суду не надходило. Згідно ч. 4 ст. 223 ЦПК України, у разі повторної неявки в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення). Частина 1 ст. 280 ЦПК України встановлює, що суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; відповідач не подав відзив; позивач не заперечує проти такого вирішення справи. За таких обставин, оскільки існує сукупність умов, визначених ст. 280 ЦПК України, за яких суд може ухвалити заочне рішення, враховуючи думку представника позивача, який у заяві вказав, що не заперечує проти ухвалення заочного рішення, суд визнав можливим провести заочний розгляд справи у відсутність учасників судового процесу на підставі наявних у справі доказів та ухвалити заочне рішення. У відповідності до ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд, на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин цієї справи, на які позивач послався як на підставу своїх вимог, що викладені у позовній заяві та підтверджені доданими до неї доказами, які були досліджені судом, за відсутності заперечень відповідача, на засадах верховенства права, відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права, прийшов таких висновків. В силу частин 1-3 ст.12 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Частинами першою другою ст.13 ЦПК України визначено, що суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Відповідно до вимог ст. 77 ЦПК України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Суд не бере до розгляду докази, що не стосуються предмета доказування. Згідно з нормами ч. 2 ст. 78 ЦПК України обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування. Заочним рішенням Богунського районного суду м. Житомира від 26.05.2014 року вирішено стягувати з [PERSON] аліменти на користь [PERSON] на утримання неповнолітнього сина - [PERSON] , [INFO] , починаючи з 28.08.2013 року до досягнення дитиною повноліття, в розмірі 1/3 частини всіх видів доходу відповідача щомісячно, але не менше 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. (а.с. 14) 27.01.2015 року Богунським районним судом м. Житомира видано виконавчий лист №295/13667/13-ц про стягнення з [PERSON] аліментів. (а.с. 15) Постановою від 25.02.2015 року Богунським відділом державної виконавчої служби м. Житомир Головного територіального управління юстиції у Житомирській області відкрито виконавче провадження № 46682000 по примусовому виконанню рішення Богунського районного суду м. Житомира від 26.05.2014 року по справі №295/13667/13-ц та направлено відповідно рекомендованим листом постанову про відкриття виконавчого провадження та виклик державного виконавця відповідачу. (а.с. 25) Згідно довідки-розрахунку №56623/7.21-30/18 від 30.07.2019 року, виданої Богунським ВДВС м. Житомир Головного територіального управління юстиції у Житомирській області, заборгованість [PERSON] по аліментам становить 114 023,29 гривень. (а.с. 17) Статтею 180 СК України встановлений обов`язок батьків утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Сплата аліментів за рішенням суду є одним із способів виконання обов`язку утримувати дитину тим з батьків, хто проживає окремо від дитини. Частиною першою ст.196 СК України, встановлено, що у разі виникнення заборгованості з вини особи, яка зобов`язана сплачувати аліменти за рішенням суду або за домовленістю між батьками, одержувач аліментів має право на стягнення неустойки (пені) у розмірі одного відсотка суми несплачених аліментів за кожен день прострочення від дня прострочення сплати аліментів до дня їх повного погашення або до дня ухвалення судом рішення про стягнення пені, але не більше 100 відсотків заборгованості. При цьому за змістом ст. 549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання. Неустойка (пеня) - це спосіб забезпечення виконання зобов`язання. Її завдання - сприяти належному виконанню зобов`язання, стимулювати боржника до належної поведінки. Однак таку функцію неустойка виконує до моменту порушення зобов`язання боржником. Після порушення боржником свого обов`язку неустойка починає виконувати функцію майнової відповідальності. Це додаткові втрати неналежного боржника, майнове покарання його за невиконання або невчасне виконання обов`язку сплатити аліменти. Згідно ч. 1 ст. 20 СК України, до вимог, що випливають із сімейних відносин, позовна давність не застосовується, крім випадків, передбачених частиною другою статті 72, частиною другою статті 129, частиною третьою статті 138, частиною третьою статті 139цього Кодексу. Велика Палата Верховного Суду в своїй постанові від 12 вересня 2018 року справа № 759/9457/15-ц відійшла від попереднього висновку Верховного Суду України та висловила висновок,що у статті 196 СК України не встановлено будь-яких обмежень періоду нарахування пені, навпаки, в ній зазначено, що пеня нараховується за кожен день прострочення. Правило про стягнення неустойки (пені) у розмірі одного відсотка від суми несплачених аліментів за кожен день прострочення означає, що при обчисленні загальної суми пені за прострочення сплати аліментів ураховується сума несплачених аліментів та кількість днів прострочення. Оскільки аліменти нараховуються щомісячно, строк виконання цього обов`язку буде різним, отже і кількість днів прострочення також буде різною залежно від кількості днів у місяці. Тобто, пеня за прострочення сплати аліментів повинна нараховуватися на всю суму несплачених аліментів за кожен день прострочення її сплати, а її нарахування не обмежується тільки тим місяцем, у якому не проводилося стягнення. Отже, загальна сума пені за несплату або несвоєчасну сплату аліментів має розраховуватися за формулою: ?p=(A1?1%?Q1)+(A2?1%?Q2)+……….(An?1%?Qn), де: ?p - загальна сума пені за несплату або прострочення сплати аліментів, обраховується позивачем на момент подачі позову; A1 - нарахована сума аліментів за перший місяць; Q1 - кількість днів прострочення сплати суми аліментів за перший місяць; A2 - нарахована сума аліментів за другий місяць; Q2- кількість днів прострочення сплати аліментів за другий місяць; An- нарахована сума аліментів за останній місяць перед подачею позову; Qn- кількість днів прострочення сплати аліментів за останній місяць. Пеня за заборгованість по сплаті аліментів нараховується на всю суму несплачених аліментів за кожний день прострочення її сплати, а її нарахування не обмежується тільки тим місяцем, в якому не проводилося стягнення. Отже, зобов`язання зі сплати аліментів носить періодичний характер і повинне виконуватися щомісяця, тому при розгляді спорів про стягнення на підставі частини першої статті 196 СК України пені від суми несплачених аліментів суд повинен з`ясувати розмір несплачених аліментів за кожним із цих періодичних платежів, установити строк, до якого кожне із цих зобов`язань мало бути виконане, та з урахуванням установленого - обчислити розмір пені виходячи із суми несплачених аліментів за кожен місяць окремо від дня порушення платником аліментів свого обов`язку щодо їх сплати до дня ухвалення судом рішення про стягнення пені, підсумувавши розміри нарахованої пені за кожен із прострочених платежів та визначивши її загальну суму. Відповідно до ч. 6 ст. 13 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» висновки щодо застосування норм права, викладені у постановах Верховного Суду, враховуються іншими судами при застосуванні таких норм права. Згідно наданого позивачем розрахунку, розмір неустойки (пені) у зв`язку з заборгованістю відповідача по сплаті аліментів за рішенням суду на утримання [PERSON] , [INFO] , за період з 01.08.2014 р. по 31.07.2019 р. становить 325 333 (триста двадцять п`ять тисяч триста тридцять три) гривні 22 коп. (а.с. 41-45) Отже, з урахуванням положення ст. 196 СК України, враховуючи законодавче обмеження, суд обмежується сумою, яка становить 100 відсотків заборгованості, заборгованість на 01.08.2019р., яка складає 114 023, 29 грн., а тому зазначеного сума пені підлягає стягненню з відповідача. Згідно статті 263 ЦПК України, судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Судове рішення має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом. При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні. Відповідно до вимог ст. 141 ЦПК України, оскільки позивач звільнений від сплати судового збору, а позов задоволено частково, суд вважає необхідним стягнути з відповідача на користь держави судовий збір у розмірі 1140,23 грн.

Outcome: partial