Jurisdiction: civil
Date: 2021-07-22 00:00:00

позивач звернулась до Ірпінського міського суду Київської області з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання неповнолітніх дітей: сина [PERSON] , [INFO] , доньки [PERSON] , [INFO] . Відповідно до позовної заяви від 12.05.2020 р., позивач просить стягувати з відповідача на її користь аліменти на утримання неповнолітніх дітей: сина [PERSON] , [INFO] - у твердій грошовій сумі в розмірі 2000 грн щомісячно з моменту звернення до суду до повноліття дитини, доньки [PERSON] , [INFO] - у твердій грошовій сумі в розмірі 2000 грн щомісячно з моменту звернення до суду до повноліття дитини. Свої позовні вимоги вона обґрунтовує тим, що з 17 липня 2015 року перебуває з відповідачем у шлюбі, від якого вони мають неповнолітніх дітей: сина [PERSON] , [INFO] , доньки [PERSON] , [INFO] , які на даний час проживають з матір`ю. Всі обов`язки по утриманню та вихованню неповнолітніх дітей покладені на позивача. Батько дітей, який проживає окремо, не надає регулярну матеріальну допомогу на утримання дітей, в зв`язку з чим позивач просить стягнути аліменти у судовому порядку. 12.06.2020 року ухвалою Ірпінського міського суду Київської області справу скеровано за територіальною підсудністю до Голосіївського районного суду міста Києва. 24.05.2021 року на підставі ухвали Голосіївського районного суду м.Києва відкрито провадження у справі. Розгляд справи призначено в порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін. 22.07.2021 року на адресу суду надійшов відзив [PERSON] , відповідно до змісту якого, відповідач з позовними вимогами не погоджується. Зазначає, що аліментні обов`язки по утриманню дітей виконує, отримує мінімальну заробітну плату, а тому не може надавати допомогу у визначеному позивачем розмірі. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню частково з наступних підстав. Відповідно до ст. 180 Сімейного кодексу України, батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Судом встановлено, що з 17 липня 2015 року позивач перебуває з відповідачем у шлюбі, від якого вони мають неповнолітніх дітей: сина [PERSON] , [INFO] , доньку [PERSON] , [INFO] , які на даний час проживають з матір`ю, яка несе витрати на їх утримання. Суду не надано доказів, що відповідач, який проживає окремо, надає постійну, регулярну допомогу на утримання неповнолітніх дітей, у розмірі, необхідному для забезпечення їх життєдіяльності та гармонійного розвитку. В силу положень ст..141 СК України мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини. Відповідно до ч.1 ст. 182 Сімейного кодексу України, при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Згідно з частиною першою статті 8 Закону України «Про охорону дитинства» кожна дитина має право на рівень життя, достатній для фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів. Законом України «Про Державний бюджет України на 2020 рік» встановлений прожитковий мінімум на дітей віком до 6: з 01.12.2020 по 31.12.2020 - 1921 грн. Законом України «Про Державний бюджет України на 2021 рік» встановлений прожитковий мінімум на дітей віком до 6: з 1 січня 2021 року - 1921 грн Відповідно до положень статей 183, 184 СК України суд за заявою одержувача може визначити розмір аліментів у вигляді частки від заробітку (доходу) матері, батька дитини або у твердій грошовій сумі. При визначенні розміру аліментів суд враховує матеріальне становище позивача, а також розмір витрат, які необхідно здійснити на неповнолітню дитину відповідного віку щомісяця. Також суд враховує, що відповідач є особою працездатного віку, не має інших утриманців, оскільки будь-яких доказів на спростування зазначених обставин не надано та розмір його доходу, який становить 5700 гривень відповідно до довідки, наданої ТОВ «ХЕД ВОРК». Суд врахоує, що утримання дітей є обов`язком обох батьків і не може бути покладений лише на одного із батьків в повному обсязі. Звертаючись до суду, позивач не надає доказів на підтвердження витрат, які вона несе щомісяця на утримання двох дітей, а отже при визначенні розміру аліментів суд враховує розмір прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку.. Беручи до уваги викладені обставини, аналізуючи всі зібрані у справі докази, суд вважає за необхідне визначити аліменти на утримання неповнолітніх дітей: сина [PERSON] , [INFO] - у твердій грошовій сумі в розмірі 1500 грн щомісячно з моменту звернення до суду до повноліття дитини, доньки [PERSON] , [INFO] - у твердій грошовій сумі в розмірі 1500 грн щомісячно з моменту звернення до суду до повноліття дитини. Відповідно до ст. 191 Сімейного кодексу України, аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову, а в разі подання заяви про видачу судового наказу - із дня подання такої заяви. Враховуючи викладене, оцінюючи всі досліджені судом докази в їх сукупності, суд вважає, що позов підлягає задоволенню частково. Відповідно до ст.141 ЦПК України, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача судові витрати в дохід держави.

Outcome: partial