Jurisdiction: civil
Date: 2016-09-28 00:00:00

Позивач звернулась в суд з даним позовом вказуючи, що 28 травня 2014 року померла мати її батька - [PERSON], а 10 листопада 2015 року помер її батько - [PERSON]. 08 червня 2016 року вона звернулась до державного нотаріуса Червоноармійської державної нотаріальної контори Житомирської області з заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину за законом на обовязкові частки в спадщині , які належали [PERSON], матері померлого [PERSON] та [PERSON], сестрі [PERSON], яка померла 13 жовтня 2008 року, спадщину яку прийняла [PERSON], але не оформила своїх спадкових прав, однак отримала відмову. Позивач вважає, що постанова про відмову у вчиненні нотаріальної дії від 08 червня 2016 року є необгрунтованою та незаконною і підлягає скасуванню, видані свідоцтва про право на спадщину за заповітом підлягають визнанню недійсними так, як батько позивача - [PERSON], який помер 10 листопада 2015 року, з 12.04.2011 року отримував пенсію за віком, на час смерті своєї матері був повнолітнім непрацездатним сином, який має право незалежно від змісту заповіту, половину частки, яка належала б кожному з них у разі спадкування за законом (обов'язкова частка) та подав державному нотаріусу заяву про прийняття спадщини після смерті [PERSON] у встановлений законом строк. Позивач після уточнення позовних вимог просить суд визнати постанову державного нотаріуса Червоноармійськоі державної нотаріальної контори Житомирської області № 446/02-31 від 08 червня 2016 року про відмову у вчиненні нотаріальної дії - відмові [PERSON] у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на обовязкові частки в спадщині, незаконною та скасувати її;визнати недійсними свідоцтва про право на спадщину за заповітом № № 50, 51, 52 від 13 лютого 2016 року видані державним нотаріусом Червоноармійської державної нотаріальної контори Житомирської області [PERSON] спадкоємцю за заповітом - [PERSON]; зобовязати державного нотаріуса Червоноармійської державної нотаріальної контори Житомирської області видати [PERSON] свідоцтва про право на спадщину за законом на обов'язкові частки в спадщині, яка належала її батьку [PERSON]. Позивач до суду направила заяву про розгляд справи без її участі, позов підтримує в повному обсязі. - 2 - Представник відповідача 1до суду направила заяву про розгляд справи без її участі, позов не визнає. Відповідач 2 будучи належним чином повідомлений про час та місце розгляду справи, про що свідчить поштове повідомлення, в судове засідання не прибув, причину неявки суд не повідомив. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню за слідуючих підстав. Відповідно до ст.1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Частиною 1 ст.1220 ЦК України передбачено, що спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою. Згідно ч.1 ст.1241 ЦК України малолітні, неповнолітні, повнолітні непрацездатні діти спадкодавця, непрацездатна вдова (вдівець) та непрацездатні батьки спадкують, незалежно від змісту заповіту, половину частки, яка належала б кожному з них у разі спадкування за законом (обов'язкова частка). Відповідно до ст.1301 ЦК України свідоцтво про право на спадщину визнається недійсним за рішенням суду, якщо буде встановлено, що особа, якій воно видане, не мала права на спадкування, а також в інших випадках, встановлених законом. В судовому засіданні встановлено, що [PERSON] 23 квітня 2012 року склала заповіт посвідчений секретарем Івановицької сільської ради Червоноармійського району, яким заповідала все своє майно [PERSON]. 28 травня 2014 року [PERSON] померла. Після її смерті відкрилась спадщина на: земельні ділянки згідно державних актів про право власності на землю площею 1,8858 га та площею 1,7911 га, розташовані на території Івановицької сільської ради Червоноармійського району, Житомирської області та земельну ділянку площею 1,9824 га, розташована на території Івановицької сільської ради Червоноармійського району, Житомирської області, що належала [PERSON], сестрі померлої [PERSON], яка померла 13 жовтня 2008 року, спадщину після якої прийняла її сестра [PERSON], але не оформила своїх спадкових прав. [PERSON] [INFO], син померлої [PERSON] 11 листопада 2014 року подав заяву про прийняття спадщини після смерті матері, яку зареєстровано секретарем Мартинівської сільської ради Червоноармійського району в реєстрі за №45. 24 листопада 2014 року [PERSON] [INFO] подав заяву про прийняття спадщини як спадкоємець за заповітом після смерті бабусі [PERSON], яку зареєстровано секретарем Івановицької сільської ради 24.11.2014 року в реєстрі за №79. На час відкриття спадщини після смерті [PERSON] її сину [PERSON] виповнилось 63 роки і у відповідності до ст. 1241 ЦК України він має право на обовязкову частку у спадщині. Червоноармійською державною нотаріальною конторою 22.12.2014 року заведено спадкову справу № 299/2014 до майна померлої 28 травня 2014 року [PERSON] ,у якій зареєстровані заяви спадкоємців [PERSON] за № 569 та [PERSON] за № 570. В серпні 2015 року [PERSON] звернувся в Червоноармійську державну нотаріальну контору для видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на обовязкову частку на земельні ділянки, що належали померлій [PERSON]. Своїм листом № 496/01-16 від 19.08.2015 року завідувач Червоноармійською державною нотаріальною конторою відмовила у видачі свідоцтва про право на спадщину на земельні ділянки у звязку з відсутністю оригіналів правовстановлюючих документів на нерухоме майно та рекомендувала звернутись до суду для визнання права власності на спадкове майно. - 3 - 19.08.2015 року [PERSON] у своїй заяві просив Червоноармійську державну нотаріальну контору не вчиняти будь-яких нотаріальних дій щодо спадкового майна [PERSON] , так як він буде звертатись до суду для оформлення спадщини. 20.08.2015 року [PERSON] звернувся в суд з позовом до Івановицької сільської ради про визнання права власності на спадкове майно. 10 листопада 2015 року [PERSON] помер і ухвалою Володарсько-Волинського районного суду 24 листопада 2015 року провадження по даній справі закрито у звязку зі смертю позивача. 13 лютого 2016 року державний нотаріус Червоноармійської державної нотаріальної контори видала [PERSON] свідоцтва про право на спадщину за заповітом до майна [PERSON] на земельну ділянку площею 1,7911 га, кадастровий номер 1825481800:03:000:0380, на земельну ділянку площею 1,9824 га, кадастровий номер 1825481800:03:000:0374 та земельну ділянку площею 1,8858 га. кадастровий номер 1825481800:03:000:0379 які розташовані на території Івановицької сільської ради Червоноармійського району, Житомирської області. Після смерті [PERSON] його дочка, [PERSON], 29.04.2016 року подала заяву про прийняття спадщини після смерті свого батька , яку зареєстровано секретарем Мартинівської сільської ради за реєстровим №34 і на підставі поданої заяви Червоноармійською державною нотаріальною конторою 06.05.2016 року заведено спадкову справу № 182/2016 до майна померлого. 08 червня 2016 року позивач звернулась до державного нотаріуса Червоноармійської державної нотаріальної контори з заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину за законом на обовязкову частку в спадщині на земельні ділянки , на які має право [PERSON], які належали [PERSON]. Постановою про відмову у вчиненні нотаріальних дій державний нотаріус Червоноармійської державної нотаріальної контори відмовила позивачу у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на обов»язкові частки в спадщині на земельні ділянки у звязку з тим, що Червоноармійською державною нотаріальною конторою вже видано свідоцтво про право на спадщину за заповітом [PERSON]. Враховуючи викладені обставини суд приходить до висновку, що після смерті 28.05.2014 року [PERSON], її син [PERSON] у встановлений законом строк подав заяву про прийняття спадщини і будучи непрацездатним мав право на обовязкову частку у спадщині спадкодавця, звертався до державної нотаріальної контори про видачу свідоцтва про право на спадщину та до суду про визнання права власності на спадкове майно, але у звязку зі смертю не встиг реалізувати своє право на спадщину. Після смерті [PERSON] його дочка, як спадкоємець першої черги за законом прийняла у встановлений законом строк спадщину та звернулась до державного нотаріуса про видачу їй свідоцтва про право на спадщину за законом на обовязкову частку , яку не оформив її батько, належного майна [PERSON], однак нотаріусом відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину, чим порушено право позивача на спадщину. За таких обставин постанова нотаріуса від 08.06.2016 року є незаконною та підлягає скасуванню, а видані свідоцтва про право на спадщину №№ 50,51,52 від 13.02.2016 року слід визнати недійсними. Відповідно до ст. 88 ЦПК України підлягають стягненню з Червоноармійської державної нотаріальної контори на користь [PERSON] судові витрати у виді судового збору в сумі 551, 20 грн..

Outcome: approved