Jurisdiction: civil
Date: 2019-01-30 00:00:00

Позивач звернулась до суду з позовом в особі представника [PERSON] до [PERSON] , яка відповідає самостійно та діє як законний представник неповнолітньої доньки [PERSON] , треті особи, які не заявляють самостійних вимог виконавчий комітет Водянської сільської ради Кам`янсько- Дніпровського району Запорізької області, Орган опіки та піклування Кам`янсько- Дніпровської райдержадміністрації про визнання особи такою, що втратила право на користування житловим приміщенням посилаючись на те, що їй на праві власності належить житловий будинок [ADDRESS] . У будинку позивача зареєстровані: син [PERSON] , донька - [PERSON] , син [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] . З кінця 2015 року у будинку позивача [PERSON] та [PERSON] не проживають та не використовують його за призначенням без будь-яких поважних на те причин. У домоволодінні відсутні будь які особисті речі відповідачів. З боку позивача ніколи не чинилися перешкоди у праві користуванням житловим приміщенням. Позивачу також відомий факт, що відповідачі проживають за іншою адресою, а саме: [ADDRESS] . На сьогодні позивач бажає розпорядитися своїм майном належним їй на праві власності будинком. Однак, той факт, що відповідачі зареєстровані у її будинку створює для неї перешкоди. Позивач просить суд визнати [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] такими, що втратили право користування житлом - будинком [ADDRESS] . Позивач в судовому засіданні позовні вимоги підтримала в повному обсязі, зазначила, що пояснення в судовому засіданні буде надавати її представник адвокат Шипілова С.В., просила позовні вимоги задовольнити у повному обсязі, не заперечує проти ухвалення заочного рішення. Представник позивача адвокат Шипілова С.В. позовні вимоги підтримала в повному обсязі, надала пояснення викладені в позовній заяві, просила задовольнити, не заперечує проти ухвалення заочного рішення. Відповідачі у судове засідання не з`явилися, повідомлені своєчасно та в належній формі рекомендованою поштою з повідомленням за зареєстрованим місцем їх проживання, про поважність причин неявки суд не повідомили, заяв або клопотань про відкладення розгляду справи, зміну адреси місце проживання (перебування, знаходження), відомостей про місце роботи, а також номери засобів телефонного зв`язку або електронного поштового зв`язку, від відповідачів до суду не надійшло. Представник третьої особи Органу опіки та піклування Кам`янсько-Дніпровської райдержадміністрації в судовому засіданні вважав недоцільним задоволення позовних вимог, про що ними раніше було надано письмовий висновок. Представник третьої особи Виконавчий комітет Водянської сільської ради Кам`янсько-Дніпровського району Запорізької області в судове засідання не з`явився, надав заяву до суду про розгляд справи без його участі, заперечень проти заявлених вимог не мають. У зв`язку з неявкою в судове засідання відповідачів, суд, за згодою позивача, ухвалює рішення при заочному розгляді справи, на підставі наявних в справі доказів, що відповідає положенням\~ст. 280 ЦПК України. Дослідивши матеріали справи, вислухавши пояснення представників позивача, третьої особи, свідка, перевіривши наявні у справі докази, оцінивши їх належність, допустимість і достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок у їх сукупності, суд прийшов до наступних висновків. Підставами позову є фактичні обставини, що мають місце і наведені у заяві, а предметом доказування під час судового розгляду є факти, якими обґрунтовуються заявлені вимоги чи заперечення або мають інше юридичне значення для вирішення справи і підлягають встановленню при ухваленні рішення. На підтвердження факту відсутності відповідачів за місцем їх реєстрації позивачем надано суду докази, які підтверджують зазначені позовні вимоги. Як вбачається з копії Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності за № 3699113 [PERSON] є власником будинку [ADDRESS] , на підставі договору купівлі-продажу будинку від 21.01.2013 року, посвідчений приватним нотаріусом Осипенком В.В. Кам`янсько- Дніпровського нотаріального округу Запорізькій області. Відповідачі [PERSON] та [PERSON] зареєстровані в будинку позивача за адресою: [ADDRESS] , що підтверджується відповіддю Виконавчого комітету Водянської сільської ради Кам`янсько- Дніпровського району Запорізької області наданої на запит суду. Згідно довідки від 14.09.2018 року за № 1528 виданої виконавчим комітетом Водянської сільської ради Кам`янсько- Дніпровського району Запорізької області [PERSON] проживає за адресою: [ADDRESS] та має склад сім`ї: син [PERSON] , донька - [PERSON] , син [PERSON] , [PERSON] , яка фактично не проживає та [PERSON] , яка фактично не проживає. Як вбачається з довідки № 1529 від 14.09.2018 року [PERSON] та [PERSON] станом на 02.05.2018 року фактично не проживають за адресою: [ADDRESS] . Як вбачається з відомостей наданих Кам`янсько- Дніпровським районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану у них зберігаються актові записи відносно [PERSON] , [INFO] , актовий запис № 24 від 09.07.2015 року, складений виконавчим комітетом Водянської сільської ради Кам`янсько- Дніпровського району Запорізької області. Батько [PERSON] , мати [PERSON] . Реєстрація народження дитини проведена відповідно до ч.1 ст. 135 СК України. Згідно ст.12,\~81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Пункт 7\~ст. 92 Конституції України\~встановлює, що правовий режим власності визначається виключно законами України. Статтею 41 Конституції України та статтею 1 Першого протоколу до конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, до якої Україна приєдналася 17 липня 1997 року відповідно до Закону України від 17 липня 1997 року №475/97 «Про ратифікацію Конвенції про захист прав людини 1950 року та основоположних свобод, Першого протоколу та протоколів №2,4,7, та 11 до Конвенції», закріплено принцип непорушності права приватної власності, який означає право особи на безперешкодне користування своїм майном та закріплює право власника володіти, користуватися та розпоряджатися своїм майном, на власний розсуд вчиняти щодо свого майна будь які угоди, відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб. Згідно ч. 1 ст.316 ЦК України\~правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб. Частиною 1 ст.317 ЦК України\~визначено, що власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном. За приписами ч. 2 ст.317 ЦК України\~на зміст права власності не впливають місце проживання власника та місцезнаходження майна. Відповідно\~ст. 319 ЦК України\~власник володіє користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Відповідно\~ст. 321 ЦК України\~ніхто не може бути протиправно позбавлений права приватної власності чи обмежений у його здійснені. Згідно ст. 383 ЦК України власник має право використовувати помешкання для власного проживання, проживання своєї родини, інших осіб. При цьому згідно до ст.391 ЦК України\~власник має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування і розпоряджання своїм майном. Відповідно до ст. 150 Житлового кодексу України громадяни, які мають у власності будинок, користуються ним і мають право розпоряджатися своєю власністю на свій розсуд: продавати, дарувати, здавати в оренду. Обмеження чи втручання у право власника можливе лише з підстав передбачених законом. Згідно ст.\~158\~ЖК України наймач користується жилим приміщенням у будинку (квартирі), що належить громадянинові на праві приватної власності, відповідно до договору найму жилого приміщення. Договір найму жилого приміщення укладається між власником будинку (квартири) і наймачем у письмовій формі з наступною реєстрацією у виконавчому комітеті місцевої Ради народних депутатів або в органі управління, що ним утворюється. Договір повинен містити вказівку на предмет договору, строк, на який він укладається, визначати права і обов`язки наймодавця і наймача та інші умови найму. Таким чином, враховуючи ті обставини, що між сторонами по справі договір найму не укладався, відповідачі не є наймачеми житлового будинку за адресою: [ADDRESS] . Відповідно до ст.\~155\~ЖК України жилі будинки (квартири), що є у приватній власності громадян, не може бути в них вилучено, власника не може бути позбавлено права користування жилим будинком (квартирою), крім випадків, установлених законодавством. Відповідно до ч. 4 ст.\~156\~ЖК України до членів сім`ї власника будинку (квартири) належать особи, зазначені в частині другій ст. 64 цього Кодексу, а саме дружина, їх діти і батьки. Членами сім`ї може бути визнано й інших осіб, якщо вони постійно проживають разом з наймачем і ведуть з ним спільне господарство. За матеріалами справи відповідачі не є членами сім`ї позивача. Як роз`яснив Пленум Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ у п. 34 постанови № 5 від 07 лютого 2014 року «Про судову практику в справах про захист права власності та інших речових прав», усунення перешкод у здійсненні права користування та розпорядження своїм майном, зокрема жилим приміщенням, шляхом зняття особи з реєстраційного обліку, залежить від вирішення питання про право користування такої особи жилим приміщенням відповідно до норм житлового та цивільного законодавства(наприклад, ст.ст.\~71,\~72,\~116,\~156 ЖК України,\~ст. 405 ЦК України), а саме від вирішення однієї з таких вимог: про позбавлення права власності на жиле приміщення; про позбавлення права користування жилим приміщенням; про визнання особи безвісно відсутньою; про оголошення фізичної особи померлою. В судовому засіданні свідок [PERSON] зазначила, що з кінця 2015 року у житловому будинку [ADDRESS] [PERSON] та [PERSON] не проживають. Відповідно до п.1 ст. 8 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожен має право на повагу до свого житла. Втручання у це право здійснюється виключно з підстав, передбачених п. 2 ст. 8 Конвенції. Зазначене покладає на Україну в особі її державних органів зобов`язання «вживати розумних і адекватних заходів для захисту прав» (рішення ЄСПЛ у справі «Пауел і Райнер проти Сполученого Королівства» від 21.02.1990 р.). Такий захист поширюється як на власника квартири (рішення ЄСПЛ у справі «Джілоу проти Сполученого Королівства» від 24.11.1986 р.), так і наймача (рішення ЄСПЛ у справі «Ларкос проти Кіпру» від 18.02.1999 р.). Домовленості між сторонами про проживання відповідачів у житлі позивача та збереження за ними права користування вищевказаним житловим приміщенням не встановлено. Реєстрація місця проживання хоча і не тягне за собою виникнення права користування житловим приміщенням, проте обмежує майнові інтереси власника, пов`язані з правом розпорядитися ним. Оскільки, відповідачі не зміняли реєстрацію місця проживання, договір найму житла відсутній, відповідачі не являються членами сім`ї позивача, не проживають в будинку без поважних причин, то ними порушено право власності позивача і її право щодо вимоги захисту порушеного права є законними і підлягає захисту, визнавши відповідачів такими, що втратили право користування вказаним вище житловим будинком. Враховуючи все вищевикладене, суд дійшов висновку, що позовні вимоги обґрунтовані, підтверджуються наданими доказами, є законними, у зв`язку з чим підлягають задоволенню. \~\~На підставі викладеного та

Outcome: approved