Jurisdiction: civil
Date: 2014-10-15 00:00:00

Позивач звернулась до суду з даним позовом про розірвання шлюбу, стягнення аліментів з відповідача на її користь на утримання неповнолітньої дитини - [PERSON] в сумі 1100 грн. щомісяця. В обґрунтування позовних вимог вказує, що 21.09.2002 року зареєструвала шлюб з відповідачем. Від даного шлюбу мають сина [PERSON], [INFO]. Вказує, що відповідач принижує її, в сім'ї постійно виникають сварки та скандали, з початку червня 2014 року сторони проживають окремо. З моменту фактичного припинення шлюбних відносин відповідач матеріально не допомагає, участі у вихованні дитини не приймає. Позивач переконана, що подальше спільне проживання та збереження шлюбу неможливі, тому просить шлюб розірвати, дитину залишити проживати з матір'ю, встановити між сторонами розмір аліментів, які будуть сплачуватися відповідачем на утримання дитини, та стягнути з відповідача судові витрати. Сторони в судове засідання не з'явилися, подали до суду відповідні заяви про розгляд справи без їх участі, позивач позовні вимоги підтримує в повному обсязі, відповідач визнає позовні вимоги. Вивчивши матеріали справи, суд приходить до висновку про те, що даний позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що 21 вересня 2002 року Міським відділом реєстрації актів громадянського стану Житомирського обласного управління юстиції між [PERSON] та [PERSON] був зареєстрований шлюб, актовий запис №1474, що підтверджується свідоцтвом про одруження серії [NUMBER]. Прізвище дружини після укладення шлюбу «[PERSON]». Як вбачається з копії свідоцтва про народження [INFO] народився [PERSON], батьками якого є сторони по справі. Відповідно до ст.110 Сімейного кодексу України позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя. Статтею 112 цього кодексу встановлено, що суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлене, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Суд роз'яснює сторонам, що документом, який засвідчує факт розірвання шлюбу судом, є рішення суду про розірвання шлюбу, яке набрало законної сили. Відповідно до статті 180 Сімейного Кодексу України, батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно положень ст.181 Сімейного Кодексу України, за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Статтею 184 згаданого закону встановлено, що якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, частину доходів одержує в натурі, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення, суд за заявою платника або одержувача може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Вирішуючи питання щодо розміру аліментів, суд враховує стан здоров'я, матеріальне становище дитини і платника аліментів, відсутність в останнього інших дітей, непрацездатних дружини, батьків, дочки, сина, інші обставини. Відповідно до положень ст.88 ЦПК України з відповідача на користь держави підлягає стягненню судовий збір в сумі 243 грн. 60 коп. та на користь позивача судовий збір в сумі 243 грн. 60 коп. На підставі ст.ст. 104,105,110-115, 180, ч.3 ст. 181 , 182, 184, 191 СК України та

Outcome: approved