Jurisdiction: civil
Date: 2020-11-01 00:00:00

Позивач, звернувшись до суду із цим позовом просив визначити йому - [PERSON] додатковий строк для прийняття спадщини, яка відкрилась після смерті [PERSON] , померлої [INFO] , а саме 3 місяці з дня набрання законної сили рішення, оскільки причини пропуску строку є поважними. На обґрунтування поданого позову позивач вказував, що [INFO] померла його баба [PERSON] . За життя вона склала заповіт, яким заповідала йому належну їй земельну ділянку. Про існування заповіту він не знав, так як мешкав у іншому населеному пункті, а тому і не звернувся своєчасно но нотаріуса. Інших спадкоємців ні за законом, ні за заповітом не має. Представник відповідача проти задоволення позову не заперечував, просив провести судовий розгляд за його відсутності, про що до суду була подана заява відповідного змісту. У судовому засіданні встановлено наступне. Позивач [PERSON] народився [INFO] у с. Іванівка, Березівського району Одеської області, що було зареєстровано у Ряснопільській сільській раді 25 липня 1979 р. а.з.№23. Його батьками були зазначені [PERSON] і [PERSON] . Свідоцтво про народження [NUMBER] . [PERSON] на праві власності мала земельну ділянку площею 8,38 га, розташовану на теріторії Ряснопільської сільської ради Березівського району Одеської області, землі колишнього КСП ім. Чапаєва масив №12 ділянка № [NUMBER] . Державний акт на право власності на земельну ділянку ЯА №080893 виданий 17 січня 2005 р. на підставі розпорядження Березівської районної державної адміністрації Одеської області №476/А-2004 від 16 вересня 2004 р.. За життя, а саме 18 лютого 2005 р. [PERSON] заповідала належну їй земельну ділянку, площею 8,38 га, що розташована на території Ряснопільської сільської ради Березівського району Одеської області, землі колишнього КСП ім. Чапаєва масив №12 ділянка № [NUMBER] , позивачу по справі [PERSON] . Заповіт був зареєстрований секретарем Ряснопільської сільської ради Березівського району Одеської області за №33. [INFO] померла [PERSON] , що було зареєстровано виконкомом Ряснопільської сільської ради Березівського району Одеської області, а.з. №45 від 02 грудня 2008 р. Свідоцтво про смерть [NUMBER] . Батько позивача [PERSON] помер [INFO] , що було зареєстровано Відділом державної реєстрації актів цивільного стану по місту Первомайську реєстраційної служби Первомайського міськрайонного управління юстиції у Миколаївський області, а.з. №585 від 24 липня 2015 р. Свідоцтво про смерть [NUMBER] . 19 червня 2020 р. позивач [PERSON] отримав листа від завідуючої Березівської державної нотаріальної контори із роз`ясненнями про необхідність звернутись до суду із позовом для отримання додаткового строку на прийняття спадщини. Позивач [PERSON] не знав про існування заповіту і дізнався про його лише у травні 2020 р. від своєї дочки, яка проживає у с. Петрівка, Березівського району Одеської області, яка повідомила про існування заповіту та перебування заповіданої йому землі у орендаря «Миколаївської аграрної компанії» по договору оренди. Звернувшись до керівництва «Миколаївської аграрної компанії» позивач отримав підтвердження існування заповіту та документів на передачу земельної ділянки в оренду. Наявність інших спадкоємців судом не встановлено. Вивчивши матеріали справи, у межах наданих доказів та доведення їхньої переконливості суд дійшов до висновку про задоволення позову виходячи з наступного. Як встановлено у судовому засіданні на ім`я позивача був складений заповіт, яким йому було заповідано земельну ділянку, площею 8,38 га, що розташована на території Ряснопільської сільської ради Березівського району Одеської області, землі колишнього КСП ім. Чапаєва масив №12 ділянка № [NUMBER] . Заповіт був зареєстрований секретарем Ряснопільської сільської ради Березівського району Одеської області за №33. Згідно ч.3 ст.1272 ЦК України за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважних причин, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання заяви про прийняття спадщини. На думку суду підставою для задоволення позову є наявність доказів поважності пропуску строку для прийняття спадщини. При цьому суд вважає, що поважними слід визнати таки причини пропуску строку, які з огляду на моральні норми суспільства виправдовують поведінку спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини. Як було встановлено у судовому засіданні позивач [PERSON] не знав про існування заповіту і дізнався про його лише у травні 2020 р. від своєї дочки, яка проживає у с. Петрівка, Березівського району Одеської області, яка повідомила про існування заповіту та перебування заповіданої йому землі у орендаря «Миколаївської аграрної компанії» по договору оренди. Звернувшись до керівництва «Миколаївської аграрної компанії» позивач отримав підтвердження існування заповіту та документів на передачу земельної ділянки в оренду. З огляну на наведене суд погоджується з тим, що позивач у зв`язку з незнанням про існування заповіту, протягом встановленого ч.1 ст.1270 ЦК України 6-ти місячного строку на прийняття спадщини не міг звернутись до нотаріуса із відповідною заявою про прийняття спадщини. Незнання позивача про існування заповіту є поважною причиною пропуску ним строку на звернення до нотаріуса із заявою про прийняття спадщини. Слід зазначити, що аналогійні правові висновки були зазначені у рішенні Верховного суду України від 23 серпня 2017 р. №6-1320цс17, Верховного суду України від 26 червня 2019 р. у справі №556/1145/17, провадження №61-38298св18, 28 жовтня 2019 р. справа №761/42165/17-с, провадження №61-49121св18. За таких обставин суд вважає, що права позивача є невизнаними, в зв`язку з чим підлягають відновленню, а тому позовні вимоги слід задовольнити.

Outcome: approved