Jurisdiction: civil
Date: 2014-06-09 00:00:00

Позивач звернулась до суду з позовною заявою [PERSON] про стягнення аліментів в якій посилається на те, що між нею та відповідачем 01.09.2002 року було укладено шлюб, який було зареєстровано у відділі реєстрації актів цивільного стану Чернівецького міського управління юстиції, актовий запис № 1132. Від цього шлюбу у сторін народилась донька - [PERSON], [INFO], яка в даний час проживає та знаходиться на утриманні позивачки. 20.09.2012 року рішенням Садгірського районного суду м. Чернівці шлюб між сторонами було розірвано. З цього часу сторони разом не проживають, відповідач самоусунувся від обов'язку по вихованню доньки, будь-якої матеріальної допомоги не надає, прохання позивачки про її надання ігнорує. Вказує, що вона працює вчителем англійської мови та її заробітна плата не дає можливості в повній мірі забезпечити всі потреби її доньки. Натомість відповідач офіційно працює, є здоровою людиною, має регулярний стабільний дохід, проте не допомагає позивачу матеріально. На підставі викладеного просить стягнути з відповідача на її користь на утримання неповнолітньої доньки аліменти в твердій грошовій сумі у розмірі 1500 гривень починаючи з дня подання позову і до повноліття дитини. В судовому засіданні позивач дала суду пояснення аналогічні викладеним в позовній заяві та підтримала свої позовні вимоги. Відповідач в судове засідання не з'явився, хоча належним чином був повідомлений про част та місце розгляду справи. Представник відповідача подав до суду письмові заперечення проти позову в яких вказує, що твердження позивача про неналежне ставлення до виховання дитини є помилковим, оскільки відповідач часто спілкується з дитиною, їздив з нею на море, купував одяг та оплачував інші витрати. Вказує, що позивач в даний час працює в ТзОВ «Адвентіс» на посаді старшого приймальника товарів та його середньомісячний дохід складає 1785 гривень, а тому у нього відсутня можливість сплачувати аліменти у розмірі вказаному позивачем. До того ж, позивач має регулярний дохід, а тому аліменти повинні присуджуватись у частці від доходу. У зв'язку із викладеним, позивач позов визнає частково та готовий сплачувати аліменти в розмірі 1/4 частини всіх видів заробітку, але не менше ніж 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. В судовому засіданні представник, який представляє інтереси позивача, позов визнав частково, дав пояснення аналогічні викладеним у запереченні проти позову. Суд приходить до висновку про необхідність часткового задоволення позову з наступних підстав. Як вбачається із копії рішення Садгірського районного суду м. Чернівці від 20.09.2012 року, шлюб між сторонами було розірвано. (а.с.6) Від шлюбу у сторін є неповнолітня донька - [PERSON], [INFO], що підтверджується копією свідоцтва про народження серії [NUMBER]. (а.с.5) В даний час неповнолітня донька сторін проживає та перебуває на утриманні матері [PERSON], про що свідчить довідка № 189 від 11.04.2014 року видана органом самоорганізації населення Садгірського району. Згідно ст. 180 СК України, батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Як встановлено судом, відповідач [PERSON] працює на посаді старшого приймальника товарів у ТзОВ «Адвентіс» та за період із листопада 2013 року по квітень 2014 року йому була нарахована заробітна плата у розмірі 10710,00 гривень, про що свідчить копія довідки про доходи. Відповідно до ч. 3 ст. 181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Таким чином, за умов коли відповідач офіційно працевлаштований та має постійний, регулярний дохід, суд вважає за необхідне стягувати із відповідача аліменти у частці від його доходу. Відповідно до ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров'я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 4) інші обставини, що мають істотне значення. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, за винятком випадків, передбачених статтею 184 цього Кодексу. У відповідності до ст. 183 СК України частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. При визначенні розміру аліментів суд враховує стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів, відсутність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних батьків, те, що відповідач офіційно працевлаштований та отримує заробітну плату. Проте розмір аліментів, який просить стягнути позивач на її користь, на переконання суду є великим та не справедливим у порівнянні з його доходами, а тому суд вважає за необхідне зменшити розмір стягуваної суми та присудити аліменти на користь позивача у розмірі 1/4 частини від усіх доходів [PERSON] Зважаючи на викладене, обов'язок батьків фінансово забезпечувати дитину в рівних частках, позовні вимоги підлягають задоволенню частково, оскільки присуджений розмір аліментів буде достатній для забезпечення повного та всебічного розвитку дітей.

Outcome: partial