Jurisdiction: civil
Date: 2016-04-17 00:00:00

Позивач звернулась до суду з позовом, в якому вказує, що вона є власником 1/3 частини трикімнатної квартири [ADDRESS]. Власниками іншої частини вказаної квартири на час звернення до суду є мати позивача [PERSON], яка померла 27.01.2015р., та син позивача [PERSON], який помер 07.08.2014р. При звернення до нотаріальної контори з метою прийняття спадщини виявилося, що на вказану квартиру накладений арешт на підставі постанови державного виконавця про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження АМ №188073 від 13.09.2007р. При цьому боржником за вказаною постановою є [PERSON], яка не є співвласником вказаної квартири. При зверненні до ВДВС Бердянського МРУЮ у скасуванні цього арешту позивачу було відмовлено, оскільки вона не є стороною виконавчого провадження. Тому в своєму позові позивач просить звільнити з-під арешту квартиру [ADDRESS], який накладено відділом державної виконавчої служби Бердянського міськрайонного управління юстиції в Запорізькій області 13.09.2007р. за постановою про арешт майна боржника (бланк АМ №188073), реєстраційний №5894072 в Єдиному реєстрі заборон відчуження обєктів нерухомого майна. До судового засідання позивач [PERSON] та її представник [PERSON] надали до суду відповідні заяви з проханням розглянути справу без їх участі, позовні вимоги підтримали, проти винесення заочного рішення не заперечували. Відповідач - відділ державної виконавчої служби Бердянського міськрайонного управління юстиції в Запорізькій області до судового засідання свого представника двічі не направив, про час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином. В порядку ст.224 ЦПК України суд розглянув справу в заочному порядку. Вивчивши матеріали справи, суд доходить висновку про необхідність задоволення позовних вимог на підставі наступного. Згідно свідоцтва на право власності на житло від 10.05.1993р. з реєстраційним написом БТІ, а також довідки Комунального підприємства з технічної інвентаризації Бердянської міської ради, квартира [ADDRESS] належить на праві власності [PERSON], [PERSON] та [PERSON]. Згідно свідоцтва про смерть І-ЖС №313263, [PERSON] померла 27.01.2015р. Згідно свідоцтва про смерть І-ЖС №299141, [PERSON] помер 07.08.2014р. Згідно копії постанови державного виконавця ВДВС Бердянського МРУЮ [PERSON] про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження та витягу про реєстрацію в Єдиному реєстрі заборон відчуження обєктів нерухомого майна, на квартиру [ADDRESS] накладено арешт на підставі вказаної постанови за №5894072. При цьому в обох документах боржником вказана [PERSON]. У відповідності до ст.57 Закону України «Про виконавче провадження», арешт може бути накладений на майно боржника за виконавчим провадженням. В даному випадку в межах виконавчого провадження накладено арешт на майно, яке не належить і ніколи не належало боржнику, що суперечить діючому законодавству та порушує законні права дійсних власників цього майна. Відповідно до ст.391 ЦК України, власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном. Позивач [PERSON] є співвласником вказаної квартири та спадкоємцем першої черги за законом після смерті інших співвласників цієї квартири, тому має право вимагати усунення вказаних перешкод в користуванні та розпорядженні цією квартирою. За таких обставин позовні вимоги підлягають задоволенню. На підставі викладеного,

Outcome: approved