Jurisdiction: civil
Date: 2021-05-30 00:00:00

Позивач звернулась до суду з вищевказаним позовом, свої позовні вимоги обґрунтувала тим, що з відповідачем перебуває у зареєстрованому шлюбі з 20.04.2013 року. Від даного шлюбу мають дітей - [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] . Спільне життя з відповідачем не склалось через різницю в поглядах на права та обов`язки подружжя, відсутність взаєморозуміння, що призвело до фактичного припинення сімейного життя з лютого 2018 року у зв`язку з психологічною несумісністю та різних поглядів на життя. Спільно господарство не ведуть. Діти проживають разом із позивачем та перебувають на її утриманні. Просить розірвати шлюб та стягнути з відповідача аліменти на її користь на утримання дітей в розмірі 1/3 частини з усіх видів заробітку, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з дня пред`явлення позову, щомісячно і до досягнення дитиною повноліття, у відповідності до кожної дитини. Ухвалою Херсонського міського суду Херсонської області від 30.04.2021 року відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження з викликом сторін. В судове засідання позивач не з`явилась, надала до суду заяву про розгляд справи у її відсутність, позовні вимоги підтримала, просили їх задовольнити в повному обсязі, прізвище не змінювати. В судове засідання відповідач не з`явився, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, надав заяву в якій просив розглянути справу без його участі, позов визнає у повному обсязі, оскільки шлюбні відносини між ними припинені, не заперечує проти стягнення аліментів у розмірі визначеному в позові. Відповідно до ч.2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов обґрунтований та підлягає задоволенню в повному обсязі з наступних підстав. Судом встановлено, що згідно свідоцтва про шлюб серія [NUMBER] виданого 20.04.2013 року відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Дніпровського районного управління юстиції у м. Херсоні зареєстровано шлюб між [PERSON] та [PERSON] , актовий запис №148. Від даного шлюбу сторони по справі мають дітей - [PERSON] , [INFO] , згідно актового запису про народження №521, зробленого 12.08.2004 року відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Дніпровського районного управління юстиції у м. Херсоні та [PERSON] , [INFO] , згідно актового запису про народження №296, зробленого 09.04.2013 року відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Дніпровського районного управління юстиції у м. Херсоні. Діти проживають разом із матір`ю та знаходиться на її утриманні. Шлюбні відносини припинені через різні погляди на шлюб та сім`ю, що призвело до фактичного припинення сімейного життя з лютого 2018 року у зв`язку з психологічною несумісністю та різних поглядів на життя. Враховуючи те, що подальше збереження шлюбу буде суперечити інтересам сторін, суд вважає доцільним відповідно до ст.112 Сімейного кодексу України розірвати шлюб між [PERSON] та [PERSON] . Згідно до ст.180 СК України, батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. На підставі ч.3 ст.181 СК України, за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частині від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Згідно ч.1 ст.182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення. Відповідно до частин першої та другої статті 27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 pоку, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України від 27 лютого 1991 pоку № 789-ХІІ та набула чинності для України 27 вересня 1991 pоку, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Відповідно до ч.1 ст.183 СК України, частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Частиною 2 ст.182 СК України, передбачає, що мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, за винятком випадків, передбачених статтею 184 цього Кодексу. Відповідно до ч.1 та ч.2 ст.183 СК України, частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Якщо стягуються аліменти на двох і більше дітей, суд визначає єдину частку від заробітку (доходу) матері, батька на їх утримання, яка буде стягуватися до досягнення найстаршою дитиною повноліття. Визначаючи розмір аліментів, які підлягають стягненню з відповідача, суд, відповідно до ст.182 Сімейного кодексу України, враховує стан здоров`я і матеріальне становище сторін, наявність у відповідача інших утриманців і те, що розмір аліментів не може бути менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Згідно ч.1 ст.191 СК України, аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову. На підставі викладеного, з урахуванням всіх обставин справи, суд вважає за необхідне позов задовольнити, стягнувши з відповідача аліменти на утримання дітей у розмірі 1/3 частини з всіх видів заробітків (доходів), але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісяця до досягнення найстаршою дитиною повноліття. Згідно п.1 ч.1 ст.430 ЦПК України суд допускає негайне виконання рішень у справах про стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць. На підставі викладеного, з урахуванням всіх обставин справи, суд вважає, що позов в частині стягнення аліментів на утримання дитини підлягає задоволенню. Відповідно до ч.1ст.133 ЦПК України, судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних із розглядом справи. Відповідно до ч. 1 ст. 136 ЦПК України суд, враховуючи майновий стан позивача, ухвалою від 30.04.2021 відстрочив їй сплату судового збору до ухвалення судового рішення у справі. Відповідно до п.1 ч.2 ст. 141 ЦПК України судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються у разі задоволення позову на відповідача. Враховуючи те, що позивачу було відстрочено сплату судового збору за вимогу про розірвання шлюбу до ухвалення судового рішення у справі та відповідно до ст.141 ЦПК України, судові витрати підлягають стягненню з відповідача на користь держави в розмірі 908,00грн., оскільки позов задоволено в повному обсязі, крім того суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь держави судовий збір у розмірі 908 грн. 00 коп., з огляду на звільнення позивача від сплати судового збору при поданні позовної заяви про стягнення аліментів.

Outcome: approved