Jurisdiction: civil
Date: 2021-01-28 00:00:00

Позивач звернулась до суду з позовом до [PERSON] , про зміну розміру аліментів, на утримання неповнолітніх дітей, вказавши в позовній заяві, що рішенням Стрийського міськрайонного суду Львівської області від 19.06.2017 року розірвано шлюб між позивачем та відповідачем по справі [PERSON] 29.10.2019 року, позивач уклала шлюб з [PERSON] . Після реєстрації другого шлюбу, позивач змінила своє прізвище [PERSON] , на прізвище чоловіка [PERSON] . Від першого шлюбу у нас з відповідачем народилося двоє дітей: син - [PERSON] , [INFO] та дочка - [PERSON] , [INFO] , які проживають зі мною і знаходиться на повному її утриманні. Згідно рішення Стрийського міськрайонного суду Львівської області від 10.02.2017 року, [PERSON] , повинен сплачувати аліменти на утримання дітей у твердій грошовій сумі в розмірі 1000 (одна тисяча) гривень на кожну дитину, що сумі становить 2000 (дві тисячі) гривень щомісячно. З часу ухваленим рішення витрати на потреби дітей значно зросли. Вказані втрати зумовлені подорожчанням цін на необхідні предмети харчування, одяг, взуття, на відвідування школи та придбання шкільного приладдя, а також влаштування дітям відпочинку у вихідні та святкові дні, розвивання у них творчих та пізнавальних здібностей. Крім того, діти часто хворіють і вона змушена самостійно нести витрати на лікування та зміцнення їх імунітету. Відповідач має можливість належним чином утримувати своїх дітей. Він є фізично здоровим, працездатним. Має постійну роботу і інших дітей, крім їхніх, він не має тому вважає, що відповідач має змогу сплачувати аліменти на утримання дітей в твердій грошовій сумі в розмірі 2500 (дві тисячі п?ятсот) гривень на кожну дитину, що в сумі становить 5000 (п?ять тисяч) гривень щомісячно, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Така сума розміру аліментів відповідає можливостям відповідача та витратам на потреби дітей. Позивач в судове засідання не з?явилась, однак подала до суду заяву, згідно якої позовні вимоги підтримала, просила їх задоволити та не заперечує щодо прийняття заочного рішення суду. Відповідач в судове засідання не з`явився та не повідомив суд про причини своєї неявки, хоча про час та місце розгляду справи був належним чином повідомлений. Зі згоди позивача, суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст.. 280 ЦПК України, згідно з якими у разі неявки в судове засідання відповідача, який був належним чином повідомлений і від якого не надійшло повідомлення про причини неявки, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів. Відповідно до вимог ч.2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Відповідно до ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Судове рішення має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом. Суд дослідивши матеріали справи вважає, що позов підлягає до задоволення, з наступних підстав. Рішенням Стрийського міськрайонного суду Львівської області від 19.06.2017, шлюб між [PERSON] , та [PERSON] , розірвано. Рішенням Стрийського міськрайонного суду Львівської області від 10.02.2017, присуджено до стягнення з [PERSON] , [INFO] , на користь [PERSON] , [INFO] , аліменти на утримання сина [PERSON] , [INFO] та дочки [PERSON] , [INFO] в розмірі 1000 (одна тисяча) грн.. 00 коп., на кожну дитину, що в сумі становить 2000 (дві тисячі) грн. 00 коп., щомісячно, починаючи стягнення з 05 січня 2017р. і до їх повноліття. Згідно свідоцтва про шлюб від 29.10.2019, вбачається, що 29.10.2019 [PERSON] , уклала шлюб з [PERSON] , та змінила прізвище на - [PERSON] . Позивач обґрунтовує позовні вимоги тим, що з часу ухваленим рішення витрати на потреби дітей значно зросли. Витрати зумовлені подорожчанням цін на необхідні предмети харчування, одяг, взуття, на відвідування школи та придбання шкільного приладдя, а також влаштування дітям відпочинку у вихідні та святкові дні, розвивання у них творчих та пізнавальних здібностей. Відповідач має можливість належним чином утримувати своїх дітей, він є фізично здоровим, працездатним, має постійну роботу і інших дітей, крім їхніх, він не має тому вважає, що відповідач має змогу сплачувати аліменти на утримання дітей в твердій грошовій сумі в розмірі 2500 (дві тисячі п?ятсот) гривень на кожну дитину, що в сумі становить 5000 (п?ять тисяч) гривень щомісячно. Згідно ч.1, ч.2 ст.27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована постановою Верховної Ради України від 27 лютого 1991 року № 789-ХІІ та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. За змістом ст. 180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Спосіб стягнення аліментів, визначений рішенням суду, змінюється за рішенням суду за позовом одержувача аліментів (ч. 3ст. 181 СК України). Згідно положень ст.182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує стан здоров`я та матеріальне становище дитини, стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів, наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина, наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів, інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини, мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Частиною 1статті 192 Сімейного кодексу України передбачено, що розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Враховуючи зміст ст. ст. 181,192 СК України, розмір аліментів, визначений рішенням суду, не вважається незмінним. Отже, у зв`язку із значним покращенням матеріального становища платника аліментів матір дитини може подати до суду заяву про збільшення розміру аліментів. Значне погіршення матеріального становища батька може бути підставою для його вимоги про зменшення розміру аліментів. Відповідно до ст.183 та ст.184 СК України за рішенням суду розмір аліментів визначається у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Сімейний кодекс України передбачає підстави для зміни розміру аліментів, визначеного за рішенням суду і пов`язує таку заміну із способом їх присудження (ч. 3ст. 181 СК України). Стаття 192 СК України тільки вказує на можливість зміни раніше встановленого розміру аліментів за наявності доведених в судовому порядку підстав, а саме: зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Право вимагати зміни розміру аліментів шляхом зміни способу присудження аліментів не може заперечуватися, адже можливість вибору способу присудження аліментів з огляду на мінливість життєвих обставин, зазначених ст.ст. 182-184 СК України, не може обмежуватися разовим її здійсненням. З огляду на наявність імперативного дозволу змінювати розмір аліментів шляхом зміни способу їх присудження, за положеннями ст. ст.183,192 СК України зміна розміру аліментів може мати під собою зміну способу їх присудження (зміна розміру аліментів, стягнутих за рішенням суду у частці від заробітку (доходу) матері, батька дитини на розмір аліментів, визначений у певній твердій грошовій сумі та навпаки). Як з`ясовано, розмір аліментів, які стягуються з відповідача на утримання дитини на користь позивача визначено судом у твердій грошовій сумі у розмірі 1000,00 грн., на кожну дитину. Статтею 7 ЗУ «Про Державний бюджет України на 2020 рік» встановлено у 2021 році прожитковий мінімум дітей віком від 6 до 18 років складає: з 1 січня - 2395 гривень, з 1 липня - 2510 гривень, з 1 грудня - 2618 гривень. Отже, на час звернення позивача до суду з позовом про зміну розміру аліментів 03 серпня 2020 року та на час розгляду справи мінімальний розмір аліментів на дитину віком від 6 до 18 років має становити в місяць не менше 1197,5 грн. (2395 грн., 50%), що не перевищує розмір аліментів, визначених рішенням Стрийського міськрайонного суду Львівської області від 10.02.2017 року. Зі змісту наведених законодавчих приписів слід дійти висновку, що Сімейний кодекс України передбачає підстави для зміни розміру аліментів, визначеного за рішенням суду, але не пов`язує їх зі способом присудження, стаття 192 СК України тільки вказує на можливість зміни раніше встановленого розміру аліментів за наявності доведених в судовому порядку підстав, а саме: зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. З врахуванням встановлених обставин, які сторонами визнанні, приймаючи до уваги, що розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини, а мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, імперативну норму про можливість зміни саме способу стягнення аліментів, суд дійшов висновку, що заявлені позивачем вимоги ґрунтуються на положеннях Сімейного кодексу України, відповідають інтересам дитини, її рівню життя, необхідного для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини, і визначення указаного позивачем способу та розміру стягнення аліментів призведе до рівності прав дитини на утримання від батька відповідно до положень Закону. З урахуванням збільшення розміру прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку у 2021 році, швидкими темпами зростання цін, значного зростання витрат на оздоровлення, харчування, лікування, утримання дітей,попередньо визначений судом розмір аліментів цим вимогам не відповідає, тому з вказаних підстав аліменти підлягають збільшенню. При цьому аліменти слід визначити у частці визначеній позивачем. Суд вважає, що оскільки відповідно до ст. 11 Закону України «Про охорону дитинства» від 26 квітня 2001року№ 2402-IIIпредметом основної турботи та основним обов`язком батьків є забезпечення інтересів своїх дітей, то такий розмір аліментів забезпечить дітям збереження певного матеріального рівня утримання. Враховуючи, що діти проживають спільно з матір`ю, яка ними опікується постійно, і об`єктивно несе більші витрати на їх утримання та враховуючи наведені вище обставини у їх сукупності, суд приходить до висновку, що розмір аліментів, який необхідно стягувати з відповідача на користь позивача на утримання сина та дочки належить змінити та стягувати в подальшому з відповідача на користь позивача аліменти на утримання сина [PERSON] , [INFO] та дочки [PERSON] , [INFO] в розмірі в розмірі 2500 грн., на кожну дитину, починаючи з дня набрання рішенням законної сили до досягнення дитиною повноліття. Згідно з п.23 Постанови Пленуму Верховного суду України від 15 травня 2006 року №3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів», у випадку зміни розміру аліментів у новому розмірі аліменти сплачуються з дня набрання рішенням законної сили. Згідно з п. 23 Постанови Пленуму ВСУ від 15.05.2006 № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів», у випадку зміни розміру аліментів у новому розмірі аліменти сплачуються з дня набрання рішенням законної сили. Відповідно до ст. 184 ч.2 Сімейного кодексу України розмір аліментів, визначений судом у твердій грошовій сумі, підлягає індексації відповідно до Закону. Відповідно до п. 5 ч.1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір», від сплати судового збору звільняються позивачі за подання позовів про стягнення аліментів. Відповідно до ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог, а відповідно до змісту ч. 2 цієї ж норми інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи покладаються на відповідача у разі задоволення позову. Позивач відповідно до закону звільнена від сплати судового збору, тому з урахуванням положень ст. 141 ЦПК України судові витрати по справі слід покласти на відповідача.

Outcome: approved