overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2017-03-01 00:00:00

Позивач звернулась до суду з позовною заявою до [PERSON] про розірвання шлюбу, обґрунтовуючи свої вимоги тим, що 24.07.2015 року позивач та відповідач уклали шлюб, який був зареєстрований Відділом державної реєстрації актів цивільного стану по місту Синельникове реєстраційної служби Синельниківського міськрайонного управління юстиції у Дніпропетровської області, актовий запис №105. Від шлюбу сторони дітей не мають. Сімейне життя з відповідачем не склалось по причині того, що відповідач на протязі тривалого часу зловживає спиртними напоями, нехтує сімейними цінностями, а саме проявляє до позивача неповагу, принижує її людську та жіночу гідність. Однією сімєю сторони не проживають вже більш трьох місяців. Примиренні між сторонами позивач вважає не можливим, спору про розподіл майна у сторін немає. Просить розірвати шлюб з відповідачем. До початку слухання справи позивач надала суду письмову заяву про розгляд справи без її участі, позовні вимоги підтримує повністю та просить задовольнити. Відповідач до початку слухання справи, надав суду письмову заяву про розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги визнав, проти розірвання шлюбу не заперечує. Згідно з ч.4 ст. 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Розглянувши матеріали справи та оцінивши їх у сукупності, суд, згідно ч.1 ст.112 Сімейного кодексу України, зясувавши фактичні взаємини подружжя, бере до уваги наявність неповнолітніх дітей, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, а також умови життя подружжя та інші обставини життя подружжя приходить до висновку, що позовні вимоги стосовно розірвання шлюбу підлягають задоволенню, оскільки вони визнані сторонами та підтверджуються матеріалами справи, а саме копією свідоцтва про шлюб серії І-КИ №316353 від 24.07.2015 року який був укладений між [PERSON] та [PERSON], Відділом державної реєстрації актів цивільного стану по місту Синельникове реєстраційної служби Синельниківського міськрайонного управління юстиції у Дніпропетровської області, актовий запис №105 (а.с.3). Згідно ч.2 ст.112 Сімейного Кодексу України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам дітей або одного з подружжя. Таким чином, установивши дійсні обставини справи, суд приходить до обґрунтованого висновку, що позовні вимоги стосовно розірвання шлюбу позивачем доведені, обґрунтовані, а тому є всі підстави для їх задоволення. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-08-09 00:00:00

Позивач звернулась до суду з позовною заявою до [PERSON] про розірвання шлюбу, обґрунтовуючи свої вимоги тим, що 24.11. 2007 року позивач та відповідач уклали шлюб, який був зареєстрований у відділі реєстрації актів цивільного стану по місту Синельникове Синельниківського міськрайонного управління юстиції Дніпропетровської області, за актовим записом №314. Від шлюбу сторони мають неповнолітню дитину: [PERSON] -[INFO], яка проживає з позивачем. Спільне сімейне життя у сторін було не зовсім повноцінним ще з моменту реєстрації шлюбу. Відповідач не приділяв достатньої уваги позивачу та дитині. Фінансова підтримка була майже відсутня. До того ж після вживання алкоголю влаштовував скандали чим лякав дитину та позивача. З грудня 2013 року між сторонами немає ніяких подружніх стосунків, спільне господарство не ведуть, спільного бюджету не мають. За таких обставин збереження шлюбу та подальше спільне життя суперечить інтересам сімї та унеможливлює примирення з відповідачем. Спору щодо розподілу спільного майна подружжя, між сторонами не існує. Просить розірвати шлюб з відповідачем, строк на примирення просить не надавати, судові витрати покласти на відповідача. До початку слухання справи позивач надала суду письмову заяву про розгляд справи без її участі, позовні вимоги підтримує повністю та просить задовольнити. Відповідач до початку слухання справи, надав суду письмову заяву про розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги визнав, проти розірвання шлюбу не заперечує. Згідно з ч.4 ст. 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Розглянувши матеріали справи та оцінивши їх у сукупності, суд, згідно ч.1 ст.112 Сімейного кодексу України, зясувавши фактичні взаємини подружжя, бере до уваги наявність неповнолітніх дітей, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, а також умови життя подружжя та інші обставини життя подружжя приходить до висновку, що позовні вимоги стосовно розірвання шлюбу підлягають задоволенню, оскільки вони визнані сторонами та підтверджуються матеріалами справи, а саме копією свідоцтва про шлюб Серії І-КИ №092358, який був укладений 24 листопада 2007 року між [PERSON] та [PERSON], відділом реєстрації актів цивільного стану по місту Синельникове Синельниківського міськрайонного управління юстиції Дніпропетровської області, за актовим записом №314. Згідно ч.2 ст.112 Сімейного Кодексу України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам дітей або одного з подружжя. Таким чином, установивши дійсні обставини справи, суд приходить до обґрунтованого висновку, що позовні вимоги стосовно розірвання шлюбу позивачем доведені, обґрунтовані, а тому є всі підстави для їх задоволення. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-05-26 00:00:00

Позивач звернулась до суду з позовною заявою до [PERSON] про розірвання шлюбу, обґрунтовуючи свої вимоги тим, що 26.03.2004 року позивач та відповідач уклали шлюб, який був зареєстрований виконкомом Новоолександрівської сільської ради Синельниківського району Дніпропетровської області, актовий запис №3. Шлюб з відповідачем був другий. Від шлюбу сторони мають спільного сина [PERSON], [INFO]. Шлюб з відповідачем виявився невдалим, сторони не зійшлися характерами та поглядами на життя у звязку з чим у них постійно виникали суперечки. До того ж відповідач зловживає спиртними напоями та матеріально не забезпечує сімю, не бере участі у вихованні дитини, через це у сторін виникають дуже сильні сварки. Від постійних суперечок та скандалів у позивача погіршилося самопочуття. Проживши так деякий час сторони зовсім втратили повагу один до одного. Подальше спільне життя виявилося нестерпним. З травня 2015 року сторони припинили шлюбні відносини, та вести спільне господарство та на даний час проживають окремо. Син проживає разом з позивачем та знаходиться на її утриманні. Просить розірвати шлюб з відповідачем, після розірвання шлюбу залишити прізвище [PERSON]. До початку слухання справи позивач надала суду письмову заяву про розгляд справи без її участі, позовні вимоги підтримує повністю та просить задовольнити. Відповідач у судове засідання не зявився, хоча про час та місце судового засідання повідомлявся належним чином, про що свідчить рекомендовані повідомлення з відміткою про отримання які є в матеріалах справи. Відповідно до абзаців 4, 5 ч. 5\~ст. 74 ЦПК України, у разі ненадання особами, які беруть участь у справі, інформації щодо їх адреси, судова повістка надсилається фізичним особам, які не мають статусу підприємців, - за адресою їх місця проживання чи місця перебування, зареєстрованою у встановленому законом порядку. У разі відсутності осіб, які беруть участь у справі, за такою адресою, вважається, що судовий виклик або судове повідомлення вручене їм належним чином. Згідно зі ст. 224 ЦПК України\~суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Розглянувши матеріали справи та оцінивши їх у сукупності, суд, згідно ч.1 ст.112 Сімейного кодексу України, зясувавши фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, а також умови життя подружжя та інші обставини життя подружжя приходить до висновку, що позовні вимоги стосовно розірвання шлюбу підлягають задоволенню, оскільки судом встановлено, що шлюб був укладений між [PERSON] та [PERSON], 25.03.2004 року виконкомом Новоолександрівської сільської ради Синельниківського району Дніпропетровської області, за актовим записом №3. (а.с.5). Згідно ч.2 ст.112 Сімейного Кодексу України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам дітей або одного з подружжя. Таким чином, установивши дійсні обставини справи, суд приходить до обґрунтованого висновку, що позовні вимоги стосовно розірвання шлюбу підлягають задоволенню. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-10-05 00:00:00

Позивач звернулась до суду з позовною заявою до [PERSON] про розірвання шлюбу, обґрунтовуючи свої вимоги тим, що 31.08.2002 року позивач та відповідач уклали шлюб, який був зареєстрований відділом державної реєстрації актів громадянського стану Синельниківського міського управління юстиції у Дніпропетровської області, актовий запис №131. Від шлюбу сторони мають дитину сина [PERSON] - [INFO], який проживає разом з позивачем та знаходиться на її утриманні. Сімейне життя з відповідачем не склалось по причині різних поглядів на життя та майбутнє. Примиренні між сторонами позивач вважає не можливим, спору про розподіл майна у сторін немає. Просить розірвати шлюб з відповідачем. До початку слухання справи позивач надала суду письмову заяву про розгляд справи без її участі, позовні вимоги підтримує повністю та просить задовольнити. Відповідач до початку слухання справи, надав суду письмову заяву про розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги визнав, проти розірвання шлюбу не заперечує. Згідно з ч.4 ст. 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Розглянувши матеріали справи та оцінивши їх у сукупності, суд, згідно ч.1 ст.112 Сімейного кодексу України, зясувавши фактичні взаємини подружжя, бере до уваги наявність неповнолітніх дітей, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, а також умови життя подружжя та інші обставини життя подружжя приходить до висновку, що позовні вимоги стосовно розірвання шлюбу підлягають задоволенню, оскільки вони визнані сторонами та підтверджуються матеріалами справи, а саме копією свідоцтва про шлюб серії І-КИ №160919 від 31.08.2002 року який був укладений між [PERSON] та [PERSON], відділом державної реєстрації актів громадянського стану Синельниківського міського управління юстиції у Дніпропетровської області, актовий запис №131 (а.с.3). Згідно ч.2 ст.112 Сімейного Кодексу України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам дітей або одного з подружжя. Таким чином, установивши дійсні обставини справи, суд приходить до обґрунтованого висновку, що позовні вимоги стосовно розірвання шлюбу позивачем доведені, обґрунтовані, а тому є всі підстави для їх задоволення. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-06-05 00:00:00

Позивач звернулась до суду з позовною заявою до [PERSON] про розірвання шлюбу, обґрунтовуючи свої вимоги тим, що з 10.06.2011 року позивач та відповідач уклали шлюб, який був зареєстрований відділом державної реєстрації актів цивільного стану по м. Синельникове Синельниківського міськрайонного управління юстиції у Дніпропетровської області, актовий запис №48. Від шлюбу сторони мають спільну дочку [PERSON] -[INFO]. Шлюб з відповідачем виявився невдалим. З 09.07.2015 року сторони проживають окремо, подружніх відносин не підтримують, спільне господарство не ведуть. Причиною розпаду сімї стала поведінка відповідача, який не бажав працювати, не забезпечував сімю матеріально, вихованням дитини не займався. Дитина проживає разом з позивачем та знаходиться на її утриманні. Позивач вважає, що подальше перебування у шлюбі з відповідачем носить лише формальний характер та суперечить її інтересам. Просить розірвати шлюб з відповідачем, та стягнути з відповідача на її користь витрати по сплаті судового збору. До початку слухання справи позивач надала суду письмову заяву про розгляд справи без її участі, позовні вимоги підтримує повністю та просить задовольнити. Відповідач у судове засідання не зявився, хоча про час та місце судового засідання повідомлявся належним чином, про що свідчить рекомендовані повідомлення з відміткою про отримання які є в матеріалах справи. Відповідно до абзаців 4, 5 ч. 5\~ст. 74 ЦПК України, у разі ненадання особами, які беруть участь у справі, інформації щодо їх адреси, судова повістка надсилається фізичним особам, які не мають статусу підприємців, - за адресою їх місця проживання чи місця перебування, зареєстрованою у встановленому законом порядку. У разі відсутності осіб, які беруть участь у справі, за такою адресою, вважається, що судовий виклик або судове повідомлення вручене їм належним чином. Згідно зі ст. 224 ЦПК України\~суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Розглянувши матеріали справи та оцінивши їх у сукупності, суд, згідно ч.1 ст.112 Сімейного кодексу України, зясувавши фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, а також умови життя подружжя та інші обставини життя подружжя приходить до висновку, що позовні вимоги стосовно розірвання шлюбу підлягають задоволенню, оскільки судом встановлено, що шлюб був укладений між [PERSON] та [PERSON], 10.06.2011 року відділом державної реєстрації актів цивільного стану по м. Синельникове Синельниківського міськрайонного управління юстиції у Дніпропетровської області, за актовим записом №48, про що свідчить свідоцтво про шлюб Серії І-КИ №193644(а.с.5) Згідно ч.2 ст.112 Сімейного Кодексу України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам дітей або одного з подружжя. Таким чином, установивши дійсні обставини справи, суд приходить до обґрунтованого висновку, що позовні вимоги стосовно розірвання шлюбу підлягають задоволенню. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-02-20 00:00:00

Позивач звернулась до суду з позовною заявою до [PERSON], просила визнати його таким, що втратив право користування [ADDRESS], яка на праві власності належить їй та дітям [PERSON] та [PERSON]. Шлюб з відповідачем розірвано 29.01.2014р. [PERSON] забрав всі свої речі та виїхав зі спірної квартири, після чого комунальні платежі не сплачував та не цікавився технічним станом квартири. Позивач в судовому засіданні позов підтримала, та настоювала на розгляді позову, хоча їй відомо, що відповідач більше трьох років не проживає у [ADDRESS] та знятий з реєстраційного обліку 14.12.2016р. Представник відповідача просила позов залишити без задоволення, оскільки відповідач не зареєстрований у спірній квартири з 14.12.2016р. та не порушує прав позивача. Третя особа в судове засідання не з'явилась, про день та час розгляду справи повідомлялась належним чином. На підставі договору купівлі-продажу [PERSON] є власницею ? частки [ADDRESS], по ? частки вказаної квартири на підставі договору дарування належить її дітям [PERSON], [PERSON]. (а.с.9-18) Згідно ст.391 Цивільного кодексу України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном. Ст.150 ЖК України передбачає, що громадянин, який має у приватній власності квартиру, має право розпоряджатися нею на свій розсуд. Відповідно ст..7 ЗУ «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» зняття з реєстрації місця проживання може бути здійснено на підставі рішення суду про позбавлення права користування житловим приміщенням. З пояснень позивача та свідків [PERSON], [PERSON] встановлено, що відповідач [PERSON] не проживає у квартирі [ADDRESS] більше трьох років. Відповідно даних його паспорту, оглянутого в судовому засіданні [PERSON] знято з реєстраційного обліку у вказаній квартирі 14.12.2016р., та зареєстровано за адресою: [ADDRESS]. Позивачка не заперечувала зазначених фактів. Довідка з місця проживання (а.с.13) не спростовує наведеного, оскільки вона видана 04.11.2016р., тобто до дня зняття з реєстраційного обліку відповідача. Таким чином, судом встановлено, що на день розгляду справи відповідач не проживає та не зареєстрований у [ADDRESS], тому позовні вимоги не підлягають задоволенню. Позивачка настоювала на розгляді позову, хоча їй відомо, що відповідач більше трьох років не проживає у [ADDRESS] та знятий з реєстраційного обліку 14.12.2016 р., у зв'язку з тим, що відповідач невчасно знявся з обліку та не сплачував комунальні платежі. Однак позивачем не заявлялось про відшкодування понесених витрат, тому суд розглядає справу в межах заявлених позовних вимог. На підставі ст.88 ЦПК України суд не стягує з відповідача понесені позивачем судові витрати, оскільки позивачка не відмовилась від позову у зв'язку із задоволенням позовних вимог відповідачем, а настоювала на його розгляді судом. На підставі викладеного,

Outcome: dismissed
Jurisdiction: civil
Date: 2015-06-17 00:00:00

Позивач звернулась до суду з позовною заявою до [PERSON] про стягнення аліментів. В позовній заяві позивачка зазначає, що 26 липня 2003 року вони з відповідачем уклали шлюб, від якого мають неповнолітнього сина [PERSON], [INFO]. Рішенням Деснянського районного суду міста Києва від 07 серпня 2014 року шлюб був розірваний. Відповідач не надає стабільної матеріальної допомоги на утримання сина, у зв'язку з чим позивачка просить стягнути з відповідача аліменти у вигляді ? частини всіх видів заробітку (доходу) щомісячно, але не менше 30% прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку. В судовому засіданні позивачка свої позовні вимоги підтримала і просила їх задовольнити. Відповідач проти стягнення аліментів на користь позивача на утримання сина не заперечував. Дослідивши матеріали справи в їх сукупності, оцінивши зібрані по справі докази виходячи зі свого внутрішнього переконання, суд дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що 26 липня 2003 року сторони уклали шлюб, від якого мають неповнолітнього сина [PERSON], [INFO].(а.с.3,4) Рішенням Деснянського районного суду міста Києві від 07 серпня 2014 року шлюб між сторонами був розірваний. (а.с.5) Неповнолітній [PERSON] проживає разом з позивачкою і знаходиться на її утриманні. Відповідно до ст. 180 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно ст. 181 СК України, у разі недосягнення згоди між батьками щодо їх участі у витратах на утримання дитини, суд своїм рішенням визначає розмір аліментів на утримання дитини. Зважаючи на викладене, враховуючи інтереси неповнолітнього,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-04-03 00:00:00

Позивач звернулась до суду з позовною заявою до [PERSON] про стягнення аліментів. В позовній заяві позивачка зазначає, що 28 квітня 2007 року вони з відповідачем уклали шлюб, від якого мають неповнолітнього сина [PERSON], [INFO]. Рішенням Деснянського районного суду міста Києва від 16 грудня 2013 року шлюб був розірваний. Відповідач не надає регулярної матеріальної допомоги на утримання дитини, у зв'язку з чим позивачка просить стягнути з відповідача аліменти у вигляді ? частини всіх видів заробітку (доходу) щомісячно, але не менше 30 відсотків від прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку. В судовому засіданні позивачка свої позовні вимоги підтримала і просила їх задовольнити. Відповідач проти стягнення аліментів на користь позивача на утримання сина не заперечував. Дослідивши матеріали справи в їх сукупності, оцінивши зібрані по справі докази виходячи зі свого внутрішнього переконання, суд дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що сторони по справі є батьками [PERSON], [INFO]. Рішенням Деснянського районного суду міста Києва від 16 грудня 2013 року шлюб між сторонами був розірваний Неповнолітній [PERSON] проживає разом з позивачкою і знаходиться на її утриманні. Відповідно до ст. 180 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно ст. 181 СК України, у разі недосягнення згоди між батьками щодо їх участі у витратах на утримання дитини, суд своїм рішенням визначає розмір аліментів на утримання дитини. Зважаючи на викладене, враховуючи інтереси неповнолітнього,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-05-13 00:00:00

Позивач звернулась до суду з позовною заявою до [PERSON] про стягнення аліментів. В позовній заяві позивачка зазначає, що від незареєстрованого (громадянського) шлюбу вони з відповідачем мають неповнолітню доньку [PERSON], [INFO]. Відповідач не надає матеріальну допомогу на утримання дитини. В судовому засіданні позивачка позов підтримала в повному обсязі. В судові засідання, призначені на 02.04.2015 року, 28.04.2015 року та 14.05.2015 року відповідач не з'явився, про час та місце проведення судового засідання повідомлявся належним чином за адресою реєстрації, про поважність причин неявки суд не повідомляв. Враховуючи інтереси позивачки справи суд вважає, за можливим вирішити справу на підставі наявних у ній матеріалів та постановити заочне рішення, проти чого не заперечує позивачка, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України. Дослідивши обставини справи в їх сукупності, оцінивши зібрані по справі докази виходячи зі свого внутрішнього переконання, суд дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що сторони по справі є батьками [PERSON], [INFO]. (а.с.4) Відповідач не надає матеріальну допомогу на утримання доньки, яка проживає з матір'ю. Відповідно до ст. 180 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно ст. 181 СК України, у разі недосягнення згоди між батьками щодо їх участі у витратах на утримання дитини, суд своїм рішенням визначає розмір аліментів на утримання дитини. Згідно ст.88 ЦПК України, з відповідача на користь держави підлягають стягненню судовий збір в розмірі 243,60 грн. На підставі п.1 ст.367 ЦПК України, рішення суду в межах суми платежу за один місяць підлягає негайному виконанню. Зважаючи на викладене, враховуючи інтереси неповнолітнього, матеріальний стан сторін,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-09-17 00:00:00

Позивач звернулась до суду з позовною заявою до [PERSON] про стягнення аліментів. В позовній заяві позивачка зазначає, що від шлюбу вони з відповідачем мають двох неповнолітніх дітей - дочку [PERSON], [INFO] та сина [PERSON], [INFO], які проживають разом з нею. 06.10.2009 року шлюб між сторонами було розірвано. Відповідач не надає матеріальну допомогу на утримання дітей. В судовому засіданні позивачка позов підтримала в повному обсязі. В судові засідання, призначені на 22.07.2014 року, 18.09.2014 року відповідач не з'явився, про час та місце проведення судового засідання повідомлявся належним чином за адресою реєстрації та фактичного проживання, про поважність причин неявки суд не повідомляв. Враховуючи інтереси позивачки справи суд вважає, за можливим вирішити справу на підставі наявних у ній матеріалів та постановити заочне рішення, проти чого не заперечує позивачка, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України. Дослідивши обставини справи в їх сукупності, оцінивши зібрані по справі докази виходячи зі свого внутрішнього переконання, суд дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що сторони по справі є батьками [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO]. (а.с.4,5) Відповідач не надає матеріальну допомогу на утримання дітей, які проживають з матір'ю. Відповідно до ст. 180 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно ст. 181 СК України, у разі недосягнення згоди між батьками щодо їх участі у витратах на утримання дитини, суд своїм рішенням визначає розмір аліментів на утримання дитини. Зважаючи на викладене, враховуючи інтереси неповнолітніх дітей, матеріальний стан сторін,

Outcome: approved