Jurisdiction: civil
Date: 2020-10-11 00:00:00

Позивач звернулась до суду з позовною заявою про збільшення розміру аліментів на утримання неповнолітньої дитини посилаючись на те, що рішенням Дарницького районного суду м. Києва від 13.12.2012 року з відповідача стягнуто аліменти на утримання дитини у розмірі 1/4 частини доходів, але не менше 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 27.04.2012 року і до досягнення дитиною повноліття. З часу ухвалення рішення розмір витрат на утримання сина значно зріс, та розмір аліментів які вона отримує є меншим 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. На даний час навчається в коледжі на контрактній основі. Сума оплати за навчання за період з 01.09.2019 року по 31.01.2020 року складає 8 250,00 грн., які вона оплачує частками щомісячно по 1 650,00 грн. Син стипендії не отримує. Крім того, нею щомісячно витрачається 10 000 грн. на харчування, придбання одягу за сезоном, на харчування у навчальному закладі, проїзд, додаткові заняття з математики, англійської мови, відвідування стоматолога тощо. Крім того, син має власне хобі - відвідування щороку табору «Експедиція», який вона також оплачує. Тоді як відповідач у 2019 році придбав автомобіль, що свідчить про можливість сплачувати аліменти на утримання дитини у розмірі 5 000 грн. Позивач подала заяву про розгляд справи за її відсутності, позовні вимоги підтримала, просила їх задовольнити. У разі неявки відповідача до суду не заперечувала щодо заочного порядку розгляду справи. До суду відповідач не з`явився, про день, час та місце розгляду справи сповіщався згідно норм чинного законодавства, заяв про розгляд справи за його відсутності, відзив на позов суду не надав, що дає підстави для прийняття рішення по суті спору без присутності відповідача, по доказам наданим стороною позивача. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного. Даний позов зареєстровано в Дарницькому районному суді м. Києва 26.02.2020 року. Ухвалою Дарницького районного суду м. Києва від 16.03.2020 року матеріали справи передано на розгляд Дніпровського районного суду м. Києва. 04.06.2020 року матеріали справи надійшли до Дніпровського районного суду м. Києва. 09.06.2020 року проведено автоматизований розподіл судової справи між суддями. Згідно ухвали Дніпровського районного суду м. Києва від 12.06.2020 року позовна заява залишена без руху. 03.07.2020 року позивачем надано документи на вимогу суду. 09.07.2020 року відкрито провадження у справі та призначено судове засідання. Клопотання по суті спору сторонами не подавалися. В суді встановлено, що сторони по справі мають спільну дитину - сина [PERSON] , [INFO] . Відповідно до рішення Дарницького районного суду м. Києва від 13.12.2012 року з відповідача були стягнуті аліменти на користь позивача на утримання сина [PERSON] у розмірі 1/4 частини зі всіх видів заробітку щомісячно, але не менше ніж 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 27.04.2012 року та до повноліття дитини. Декларацією прав дитини, прийнятою Генеральною Асамблеєю ООН 20 листопада 1959 року, у принципі 6 проголошено, що дитина для повного і гармонійного розвитку її особистості потребує любові і розуміння. Вона повинна, коли це можливо, рости під опікою і відповідальністю своїх батьків і в усякому випадку в атмосфері любові і моральної та матеріальної забезпеченості. Відповідно до частини другої статті 51 Конституції України батьки зобов`язані утримувати дітей до їх повноліття. Сім`я, дитинство, материнство і батьківство охороняються державою (ч. 3 ст. 51 Конституції України). Відповідно до ст. 141 Сімейного кодексу України, мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини. Батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток. Батьки зобов`язані забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя. Передача дитини на виховання іншим особам не звільняє батьків від обов`язку батьківського піклування щодо неї (ст. 150 Сімейного кодексу України). Відповідно до ст. 180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. 28.08.2018 року набув чинності Закон України № 2475-VІІІ від 03.07.2018 року «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо створення економічних передумов для посилення захисту права дитини на належне утримання», яким внесено зміни до ст. 182 Сімейного кодексу України. Відповідно до ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. При визначенні розміру аліментів на утримання дитини, суд виходить з матеріального становища кожної із сторін спору, а саме те, що неповнолітні діти проживають разом з матір`ю, перебувають на її утриманні, тоді як, відповідно до вимог сімейного законодавства діти мають право на отримання матеріальної допомоги з боку обох своїх батьків. Позивач та відповідач є особами працездатного віку, доказів про наявність медичних протипоказань встановлених щодо працевлаштування та заняття певними видами діяльності суду не надано. Відповідно до ст. 192 СК України розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках. По даній справі встановлено, що дитина сторін проживає з матір`ю та перебуває на утриманні позивача, розмір аліментів, які відповідач має сплачувати становить 1/4 частини зі всіх видів заробітку щомісячно, але не менше ніж 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. По даній справі позивач просить суд збільшити розмір аліментів у зв`язку із збільшенням забезпечення потреб дитини. Враховуючи, що з моменту призначення аліментів значно підвищився рівень потреб дитини, були внесені зміни до законодавства, суд погоджується з доводами позивача щодо збільшення розміру аліментів. Відповідно до ст. 81 ЦПК України кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків встановлених цим Кодексом. Відповідач не скористався процесуальним правом висловити свої заперечення на позов та надати докази на спростування доводів позивача. Відповідно до ст. 141 ЦПК України стороні, на користь якої постановлено рішення, суд присуджує з другої сторони всі судові витрати. Якщо позивача, на користь якого ухвалено рішення, звільнено від сплати судового збору, він стягується з відповідача в дохід держави пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог. Оскільки, позивач звільнена від сплати судового збору за вимогу про стягнення аліментів, з відповідача в дохід держави має бути стягнуто судовий збір в розмірі 840,80 грн. На підставі вищевикладеного та

Outcome: approved