Jurisdiction: civil
Date: 2018-09-13 00:00:00

Позивач звернулась до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. Позовні вимоги мотивовані тим, що шлюб між сторонами було зареєстровано 24.12.1999 року у відділі реєстрації актів громадського стану Вінницької міської ради Вінницької області. Від шлюбу у сторін народилось двоє дітей [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO]. Сімейні стосунки між сторонами не склались через несумісність характерів, різними поглядами на життя, ведення спільного господарства. З цих підстав у сім'ї виникали постійні непорозуміння, які призводили до образ та сварок. Їхня сім'я фактично розпалась і поновити її неможливо. Позивач вказує, що сторони не живуть як подружжя, відтак їхній шлюб існує лише формально. У зв'язку з цим позивач просить суд розірвати шлюб зареєстрований з відповідачем. Позивач до судового засідання не з'явилась, однак до суду подала заяву в якій просила суд розгляд справи проводити за її відсутності. Вказала, що позовні вимоги підтримує в повному обсязі, та просить суд розірвати шлюб зареєстрований з відповідачем. Після розірвання шлюбу прізвище бажає змінити на дівоче Боржемська. Відповідач до судового засідання не з'явився, однак до суду подав заяву в якій зазначив, що позовні вимоги визнає, та просить суд розгляд справи проводити за його відсутності. Вирішуючи спір, суд встановив наступні факти та відповідні їм правовідносини. Судом встановлено, що сторони перебувають в зареєстрованому шлюбі з 24.12.1999 року, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії І-АМ № 040901 (на 6 а.с.). Причиною розладу в сімї стали різні характери і погляди на сімейне життя, подальше спільне життя подружжя та збереження шлюбу неможливе і суперечить інтересам сторін. Встановленим судом фактам відповідають сімейні правовідносини, які регулюються Конституцією України та Сімейним кодексом України, Конвенцією про захист прав людини і основоположних свобод, яка, відповідно до вимог ч. 1 ст. 9 Конституції України, ратифікована Законом від 17.07.1997 року «Про ратифікацію Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, Першого протоколу та протоколів №2,4,7 та 11 Конвенції», і є частиною національного законодавства України. Згідно із ст.51 Конституції України та ст. 24 СК України, шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки і чоловіка. Кожен із подружжя має рівні права і обовязки у шлюбі та сімї. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Статтею 5 Протоколу №7 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод встановлено, що кожен із подружжя у відносинах між собою і в їхніх відносинах зі своїми дітьми користується рівними правами та обовязками цивільного характеру, що виникають зі вступу в шлюб, перебування в шлюбі та щодо його розірвання. Відповідно до ст.ст. 105, 110, 112 СК України, шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного із подружжя на підставі рішення суду, відповідно до статті 110 цього Кодексу. Позов про розірвання шлюбу може бути предявлений одним із подружжя (ч. 1 ст. 110 СК України). Згідно зі ст. 112 СК України, суд зясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них. Відповідно до ч. 3 ст. 200 ЦПК України за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Оскільки у суду склалася достатня переконаність у тому, що подальше спільне життя подружжя неможливе, що сторони наполягали на розлученні, мали стійке волевиявлення до розірвання шлюбу, а також, що збереження шлюбу та подальше спільне проживання подружжя суперечить інтересам обох сторін, то суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню. При розподілі судових витрат суд керується ст. 141 ЦПК України відповідно до якої у разі задоволення позову судові витрати покладаються на відповідача, таким чином з відповідача підлягають до стягнення на користь позивача понесені судові витрати, які складаються з 704,80 грн сплаченого судового збору.

Outcome: approved