Jurisdiction: civil
Date: 2016-06-15 00:00:00

Позивач звернувся з позовом про стягнення суми боргу. Свої вимоги мотивує тим, що 24.10.2012 року між ним та відповідачем [PERSON] був укладений договір позики грошових коштів, відповідно до якого відповідач отримав від нього грошові кошти в сумі 40473 грн та зобов'язався повернути їх до 24.10.2013 року. Відповідач [PERSON] в момент посвідчення договору у нотаріуса надала свою письмову згоду на укладення договору позики. У встановлений договором строк відповідач позику не повернув, в зв'язку з чим просить стягнути з нього суму боргу в розмірі 40473 грн, інфляційні втрати в сумі 38530 грн 30 коп, 3% річних в сумі 2804 грн 28 коп та судовий збір в сумі 818 грн 08 коп. В судовому засіданні позивач підтримав позовні вимоги і просить їх задовільнити. Відповідачі в судове засідання не з`явились повторно, про день розгляду справи повідомлялись належним чином. Причина їх неявки суду не відома. Суд, заслухавши позивача та дослідивши матеріали справи, приходить до висновку, що позов підлягає частковому задоволенню з наступних підстав. Матеріалами справи встановлено, що 24.10.2012 року між позивачем та відповідачем [PERSON] був укладений договір позики, відповідно до якого відповідач отримав від позивача грошові кошти в сумі 40473 грн та зобов'язався повернути їх до 24.10.2013 року. Відповідач [PERSON] 24.10.2012 року в момент посвідчення договору у нотаріуса надала свою письмову згоду на укладення договору позики її чоловіком [PERSON]. Відповідно до ст. 1046 ЦК України за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов'язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Згідно зі ст.526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до ст.625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Враховуючи, що у встановлений договором позики строк відповідач [PERSON] борг не повернув, суд вважає за необхідне на підставі ст.526 ЦК України стягнути з нього на користь позивача суму боргу за договором позики в розмірі 40473 грн. На підставі ст.625 ЦК України з відповідача слід стягнути на користь позивача суму боргу з урахуванням індексу інфляції та три відсотки річних від простроченої суми. Згідно даних Державної служби статистики України індекс інфляції за період 24.10.2013 року по 22.02.2016 року становить 1,952. Відповідно, сума інфляційних втрат позивача за вказаний період становить 38530 грн 30 коп (40473 грн х 1,952 -40473 грн). Три проценти річних за період прострочення з 24.10.2013 року по 22.02.2016 року, що становить 843 дні, складають суму 2804 грн 28 коп (40473 грн х 3% х 843 дні : 365 днів). Суд не вбачає підстав для стягнення суми боргу з відповідача [PERSON], так як надання нею згоди на укладення договору позики її чоловіком не означає, що у неї виникло зобов'язання по поверненню вказаної позики, а договір поруки між нею та позивачем не укладався. На підставі ст.88 ЦПК України суд вважає за необхідне стягнути з відповідача [PERSON] на користь позивача сплачений останнім судовий збір в сумі 818 грн. Враховуючи наведене, та,

Outcome: approved