Jurisdiction: civil
Date: 2015-12-24 00:00:00

Позивач звернулась до суду з позовною заявою, в якій просить розірвати договір дарування від 23.02.2011 року укладеного між нею та [PERSON], посвідчений приватним нотаріусом Харківського міського нотаріального округу та зареєстрованому в Реєстрі прав власності на нерухоме майно від 28.02.2011 року; повернути їй в натурі квартиру за адресою [ADDRESS]; скасувати реєстрацію права власності за [PERSON] на квартиру [ADDRESS], яка належить йому на підставі договору дарування від 23.02.2011 року посвідченого приватним нотаріусом [PERSON] ХМНО; стягнути на її користь сплачені судові витрати з [PERSON]. В обґрунтування своїх вимог позивач зазначила, що 23.02.2011 року вона, як дарувальник, передала безкоштовно своєму чоловікові [PERSON], а обдарований прийняв у дар трьохкімнатну квартиру [ADDRESS], загальною площею 68,7 кв.м., житловою 45,3 кв.м., яка належала їй на праві власності. Однією з умов дарування вказаної квартири була обіцянка відповідача в тому, що в подальшому квартира буде подарована їхньому сину [PERSON], на повноліття, але цього не відбулося. Проте позивач зазначає, що на момент подачі позову вона дізналася, що її чоловік [PERSON], заборгував кошти третій особі, яка звернулася до суду з позовом про стягнення боргу, про що позивачка вона вже після того, як рішення про стягнення боргу було постановлено, та прийняти участь у якості третьої особи не змогла, а у отриманні рішення для його подальшого оскарження їй було відмовлено, тому вона вважає, що існує загроза безповоротної втрати дару, який має для неї цінність, як пам'ять. Вищевикладене змусило її звернутися до суду із вказаним позовом. Позивач в судове засідання не зявилася надавши заяву про слушання справи без її участі, позовні вимоги підтримала у повному обсязі, просила позовні вимоги задовольнити, наслідки ухвалення заочного рішення їй відомі. Відповідач у судове засідання не зявився та повідомив про причини своєї неявки, хоча був повідомлений належним чином. Зі згоди позивача суд ухвалює рішення про заочний розгляд справи, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України, за наявними в матеріалах справи доказами. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню, виходячи з наступного. Рішенням Комінтернівського районного суду м. Харкова від 09.12.2015 року шлюб між [PERSON] та [PERSON] розірвано. Після розірвання шлюбу прізвище позивача змінено на дошлюбне «Бахмут». 23.02.2011 року між [PERSON] [PERSON] (після розірвання шлюбу- Бахмут) [PERSON] та [PERSON] укладено договір дарування, відповідно до якого перший передає, а останній приймає у власність трьохкімнатну квартиру [ADDRESS], загальною площею 68,7 кв.м., житловою площею 45,3 кв.м. та відповідно до якого позивач безкоштовно передав, а відповідач прийняв у дар трьохкімнатну квартиру за вищевказаною адресою. Вказаний договір посвідчений приватним нотаріусом Харківського міського нотаріального округу [PERSON], реєстровий № 358. Відповідач у встановленому порядку зареєстрував право власності на вищезазначену квартиру, що підтверджується витягом про державну реєстрацію прав, виданого Комунальним підприємством «Харківське міське бюро технічної інвентаризації» від 28.02.2011 року. Відповідно до ч. 2 ст. 727 ЦК України дарувальник має право вимагати розірвання договору дарування, якщо обдарований створює загрозу безповоротної втрати дарунку, що має велику немайнову цінність. Ст. 60 ЦПК України передбачає, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідно до ст. 57 ЦПК України доказами є будь - які фактичні дані,на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці данні встановлюються на підставі пояснень сторін, третіх осіб, їх представників, допитаних як свідків, показань свідків, письмових доказів, речових доказів, зокрема звуко- і відеозаписів, висновків експертів. З наданих позивачем доказів, вбачається, що існує загроза безповоротної втрати квартири [ADDRESS], яка позивачу має цінність, як пам'ять, оскільки колишній чоловік відповідачки не виконав обіцянку та не подарував їхньому сину спірну квартиру, якому на час звернення до суду вже виповнилося 18 років, та який може втратити право користування квартирою, бо існує борг перед іншою особою, яка в забезпечення позову може накласти арешт на його майно. Крім того, і сам позивач надавав довіреність 23.02.2011 року в день укладання договору дарування на ім*я іншої особи для розірвання договору дарування укладеного 23.02.2011 року, що підтверджує твердження позивачки, що останній мав подарувати квартиру їх сину, а у разі невиконання їх усної домовленості третя особа може звернутися до нотаріуса та розірвати договір дарування квартири укладений між ними 23.02.2011року. Отже на підставі викладеного, суд вважає, що позовні вимоги позивача щодо розірвання договору дарування є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню, оскільки на даний час існує реальна загроза втрати вищевказаної квартири. Згідно ч. 5 ст. 727 ЦК України у разі розірвання договору дарування обдарований зобов'язаний повернути дарунок в натурі. Відповідно до ст. 88 ЦПК України судовий збір підлягає стягненню з відповідача на користь позивача.

Outcome: approved