Jurisdiction: civil
Date: 2014-12-24 00:00:00

Позивач звернулась до суду з вищевказаним позовом до відповідача, посилаючись на те, що з відповідачем перебуває у зареєстрованому шлюбі, від якого мають сина [PERSON], [INFO], який проживає з нею та перебуває на її утриманні. Син знаходиться на її утриманні, а відповідач в свою чергу не надає матеріальної допомоги на його утримання. Тому просить стягнути з відповідача аліменти на утримання дитини в в твердій грошовій сумі 1000 грн. щомісячно до досягнення дитиною повноліття. Позивач в судовому засіданні підтримала позовні вимоги, посилаючись на вищевикладені обставини. Відповідач позов визнав частково, надавши суду свої заперечення. Так відповідач повідомив, що має ще від першого шлюбу неповнолітню дитину, якій також надає допомогу по утриманню та матеріально забезпечує. Крім того він офіційно не працює та не має стабільного заробітку. Вважає, що сума щомісячного утримання сина повинна бути меншою ніж 1 000 грн. Вислухавши пояснення сторін, вивчивши письмові матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає частковому задоволенню, враховуючи наступне. Судом встановлено, що сторони 27.09.2008 року зареєстрували шлюб. Від шлюбу народився син [PERSON], [INFO] Батьком дитини згідно свідоцтва про його народження, є відповідач. З 25.05.2014 року сторони разом не проживають та позивачем ініційовано подання позову до суду про розірвання шлюбу. Син проживає з позивачкою та знаходиться на її утриманні, самостійно позивачка не має можливості в повній мірі забезпечувати дитину, що встановлено та підтверджено в судовому засіданні. Згоди про утримання дитини між позивачем та відповідачем не досягнуто, позивач, вказує на те, що відповідач, не надає ніякої допомоги на дитину. На даний час позивач працює, проте її заробітку не вистачає на утримання дитини. Відповідач допомогу на утримання дитини добровільно не надає, хоча працюючий, а отже має таку можливість. Обов'язок утримувати дитину - це моральне і найважливіше правове зобов'язання батьків, при цьому цей обов'язок покладається як на матір дитини так і на батька. У відповідності зі ст.180 Сімейного Кодексу України та роз'яснення п.15 Постанови Пленуму Верховного суду України № 3 від 15.05.2006 року «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ, щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів», батьки зобов'язані утримувати своїх дітей до досягнення ними повноліття. Відповідно до п.3 ст. 181 Сімейного кодексу України передбачено, що кошти на утримання дитини(аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Відповідно до ч. 1 ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров'я та матеріальне становище дитини; стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. Відповідно до ст. 184 СК України якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, частину доходу одержує в натурі, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення, суд за заявою платника або одержувача може визначити; розмір аліментів у твердій грошовій сумі. (ч.І) Розмір аліментів, визначений судом у твердій грошовій сумі, підлягає індексації відповідно до закону. (ч.2) Якщо розмір аліментів, визначений судом у твердій грошовій сумі, менше мінімального розміру, передбаченого частиною другою статті 182 цього Кодексу, то дитині призначається відповідно до закону державна допомога в розмірі різниці між визначеним розміром аліментів і 30 відсотками прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку (ч.3). Частиною 1 ст. 191 СК України встановлено, що аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову. Враховуючи викладене, суд погоджується з вимогою позивача щодо стягнення з відповідача аліментів на утримання дитини в твердій грошовій сумі, однак вважає, що з відповідача слід стягнути 600 грн. щомісячно до досягнення дитиною повноліття. Визначаючи саме такий розмір аліментів, суд бере до уваги те, що відповідач має на утриманні ще одну неповнолітню дитину. Крім того, частина перша статті 192 СК України передбачає, що розмір аліментів, визначений за рішенням суду або за домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров'я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Відповідно до п.3 ч. 1 ст. 5 ЗУ «Про судовий збір» від сплати судового збору звільняються позивачі за подання позовів про стягнення аліментів. Ст. 88 ЦПК України передбачає, що якщо позивача, на користь якого ухвалено рішення, звільнено від сплати судового збору, він стягується з відповідача в дохід держави пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог. Таким чином з відповідача необхідно також стягнути судовий збір в сумі 243 грн. 60 коп. Суд також вважає необхідним допустити негайне виконання рішення суду в частині стягнення аліментів відповідно до ст.367 ЦПК України.

Outcome: partial