Jurisdiction: civil
Date: 2014-06-25 00:00:00

Позивач звернулась до суду з позовом,в якому зазначила,що [INFO] померла її мати - [PERSON]. Після її смерті відкрилась спадщина на житловий будинок [ADDRESS] та земельну ділянку площею 0,25га. для будівництва та обслуговування житлового будинку, розташовану за вищевказаною адресою. Вона є єдиним спадкоємцем за законом першої черги,який прийняв спадщину,вступивши у фактичне володіння спадковим майном, але не може реалізувати свої спадкові права,оскільки на будинок та присадибну земельну ділянку відсутні правовстановлюючі документи,яких не було виготовлено ще за життя власника (спадкодавця). Просила визнати за нею право власності на жилий будинок [ADDRESS] та земельну ділянку площею 0,25га. для будівництва та обслуговування житлового будинку, розташовану за тією ж адресою,як на спадщину за законом. Позивач та її представник в судове засідання не з'явились, направили на адресу суду заяву про розгляд справи в їх відсутність,вказувала,що позов підтримують в повному обсязі. Представник відповідача в судове засідання не з'явився,направивши на адресу суду заяву з проханням розглядати справу в його відсутність,вказував,що позов визнає,проти задоволення не заперечує. Дослідивши матеріали справи,суд встановив: [INFO] померла [PERSON]. Після її смерті відкрилась спадщина на житловий будинок [ADDRESS], та земельну ділянку площею 0,25га. для будівництва та обслуговування житлового будинку, розташовану за вищевказаною адресою. Позивач є єдиним спадкоємцем за законом першої черги, яка прийняла спадщину,вступивши у фактичне володіння спадковим майном, але не може реалізувати свої спадкові права,оскільки на жилий будинок та присадибну земельну ділянку відсутні правовстановлюючі документи,яких не було виготовлено ще за життя власника (спадкодавця). Зазначені обставини визнанні відповідачами,підтверджені дослідженими судом доказами та вважаються судом доведеними в порядку ч.1 ст. 61 ЦПК України. Спірні правовідносини виникли з цивільних відносин та регулюються ст.549 ч.1 ЦК України (в ред.1963 року) ст.ст.325,328,373,380 ЦК України,ст.120 ЗК України,ст.3 ч.5 Закону України « Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обмежень » від 1 липня 2004 року N 1952-IV. При вирішенні спору суд виходить з положень ст.549 ч.1 ЦК України (в ред.1963 року),згідно якої вважається,що спадкоємець прийняв спадщину,якщо він фактично вступив в управління або володіння спадковим майном.Таким чином,суд прийшов до висновку,що позивач позбавлений можливості в позасудовому порядку визнати право власності на спадкове майно.При цьому суд вважає,що спадкодавець був власником нерухомого майна,яке входять до складу спадщини.У відповідності зі ст.3 ч.5 Закону України « Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обмежень »,згідно з яким,право власності та інші речові права на нерухоме майно,набуті згідно з діючими нормативно-правовими актами до набрання чинності цим Законом,визнаються державою. Відповідно до цього Закону реєстрація речових прав на нерухомість,їх обмежень здійснюється лише в разі вчинення правочинів щодо нерухомого майна,а також за заявою власника (володільця) нерухомого майна. Згідно ст.120 ЗК України,набувач права власності на жилий будинок одночасно набуває право власності на земельні ділянки для його обслуговування без зміни цільового призначення,відсутність у спадкодавця державного акту на право власності на зазначені земельні ділянки,відсутність державної реєстрації,в даному випадку правового значення не має. Виходячи з викладеного суд задовольняє позов та визнає за [PERSON] право власності на житловий будинок [ADDRESS] та земельну ділянку площею 0,25га. для будівництва та обслуговування житлового будинку, розташовану за адресою: [ADDRESS]. Враховуючи клопотання позивача суд понесені ним судові витрати при подачі позову на його користь з відповідача не стягує.

Outcome: approved