Jurisdiction: civil
Date: 2021-11-18 00:00:00

Позивач звернувся\~з позовом\~до Товарситва з\~обмеженою відповідальністю\~«Фінпром маркет»\~ за\~участі третіх\~осіб,\~що не\~заявляють самостійних\~вимог на\~предмет спору:\~приватного нотаріуса\~Київського міського\~нотаріального округу\~Остапенка Євгена\~Михайловича,\~ Другого відділу\~ДВС у\~м.\~Вінниці Центрально\~ Західного\~міжрегіонального управління\~Міністерства юстиції\~(м.\~Хмельницький) про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню. Посилається в позові на те, що 27.04.2021 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Остапенко Є.М. було вчинено виконавчий напис про стягнення з [PERSON] на користь відповідача заборгованості за кредитним договором на загальну суму 4035,08 грн. Відповідно до постанови про відкриття виконавчого провадження від 13.07.2021 року Старшим державним виконавцем Замостянського відділу ДВС у м. Вінниці Центрально- Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Хмельницький) Дейдишом С.І. на підставі поданої заяви про примусове виконання виконавчого напису зареєстрованому в реєстрі під № 22176, вчиненого приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Остапенко Є.М. 27 квітня 2021 року було відкрито виконавче провадження № 66004776 про стягнення з [PERSON] суми боргу в розмірі 4035 грн. 08 коп. на користь ТОВ «Фінпром Маркет». Звернувшись до державного виконавця з приводу встановлення природи заборгованості, з`ясовано, що виконавчий напис нотаріуса був здійснений по зобов`язанням за кредитним договором № 009-01041-160612, укладеним 16 червня 2012 року між [PERSON] та АТ «Дельта Банк». Ознайомившись із виконавчим написом, встановлено, що АТ «Дельта Банк» відступив права вимоги за даним кредитним договором на користь ТОВ «Фінансова компанія «СІТІ ФІНАНС» на підставі Договору факторингу №408/К від 27 квітня 2018 року, в свою чергу ТОВ «Фінансова компанія «СІТІ ФІНАНС» відступлене право вимоги за даним кредитним договором на користь ТОВ «Фінансова компанія управління активами» на підставі Договору факторингу №1/Д від 15 жовтня 2020 року, а останньою на підставі Договору факторингу № 18102020-ФК від 18 жовтня 2020 року відступлене право вимоги на користь ТОВ «Фінпром маркет», позивач про такі відступлення не повідомлявся та не знав. Просив суд, визнати таким, що не підлягає виконанню виконавчий напис, вчинений 27.04.2021 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Остапенко Євгеном Михайловичем та зареєстрований в реєстрі за № 22176 про стягнення з [PERSON] на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінпром маркет» суми боргу в розмірі 4035, 08 грн. В судове засідання позивач [PERSON] не з`явився, надав суду заяву про розгляд справи у його відсутність, позовні вимоги підтримав у повному обсязі, просив суд їх задовольнити. Представник відповідача в судове засідання не з`явився, надав суду заяву про визнання позову в частині визнання виконавчого напису вчиненого 27.04.2021 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Остапенко Євгеном Михайловичем та зареєстрований в реєстрі за № 22176 про стягнення з [PERSON] на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінпром маркет» суми боргу в розмірі 4035, 08 грн. таким, що не підлягає виконанню, та про стягнення 50% вартості судового збору. Треті особи в судове засідання не з`явились, хоча про день, час та місце розгляду справи повідомлялись вчасно та належним чином. Суд вважає за можливе розглянути справу у відсутність сторін, на підставі наявних в справі доказів. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку про задоволення вимог позивача, виходячи з наступного. 27.04.2021 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Остапенко Є.М. було вчинено виконавчий напис про стягнення з [PERSON] на користь відповідача заборгованості за кредитним договором на загальну суму 4035,08 грн. (а.с.15). Відповідно до постанови про відкриття виконавчого провадження від 13.07.2021 року Старшим державним виконавцем Замостянського відділу ДВС у м. Вінниці Центрально- Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Хмельницький) Дейдишом С.І. на підставі поданої заяви про примусове виконання виконавчого напису зареєстрованому в реєстрі під № 22176, вчиненого приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Остапенко Є.М. 27 квітня 2021 року було відкрито виконавче провадження № 66004776 про стягнення з [PERSON] суми боргу в розмірі 4035 грн. 08 коп. на користь ТОВ «Фінпром Маркет» (а.с.16). З виконавчого напису вбачається, що АТ «Дельта Банк» відступив права вимоги за даним кредитним договором на користь ТОВ «Фінансова компанія «СІТІ ФІНАНС» на підставі Договору факторингу №408/К від 27 квітня 2018 року, в свою чергу ТОВ «Фінансова компанія «СІТІ ФІНАНС» відступлене право вимоги за даним кредитним договором на користь ТОВ «Фінансова компанія управління активами» на підставі Договору факторингу №1/Д від 15 жовтня 2020 року, а останньою на підставі Договору факторингу № 18102020-ФК від 18 жовтня 2020 року відступлене право вимоги на користь ТОВ «Фінпром маркет» (а.с.15). За загальним правилом статей 15, 16 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу має право звернутися до суду, який може захистити цивільне право або інтерес у один із способів, визначених частиною першою статті 16 ЦК України, або й іншим способом, що встановлений договором або законом. При цьому, відповідно до статті 18 ЦК України нотаріус здійснює захист цивільних прав шляхом вчинення виконавчого напису на борговому документі у випадках і в порядку, встановлених законом. Згідно з частиною першої статті 1 Закону України «Про нотаріат» нотаріат в Україні - це система органів і посадових осіб, на які покладено обов`язок посвідчувати права, а також факти, що мають юридичне значення, та вчиняти інші нотаріальні дії, передбачені цим Законом, з метою надання їм юридичної вірогідності. Вчинення нотаріусом виконавчого напису - це нотаріальна дія (пункт 19 статті 34 Закону «Про нотаріат»). Згідно із статтею 87 Закону України «Про нотаріат» для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість. Перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів, встановлюється Кабінетом Міністрів України. Статтею 88 Закону України «Про нотаріат» визначено умови вчинення виконавчих написів. Відповідно до приписів цієї статті Закону нотаріус вчиняє виконавчі написи, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем та за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років, а у відносинах між підприємствами, установами та організаціями - не більше одного року. Якщо для вимоги, за якою видається виконавчий напис, законом встановлено інший строк давності, виконавчий напис видається у межах цього строку. Згідно з підпунктом 2.1 пункту 2 Глави 16 розділу ІІ Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 22 лютого 2012 року № 296/5, для вчинення виконавчого напису стягувачем або його уповноваженим представником нотаріусу подається заява, у якій, зокрема, мають бути зазначені: відомості про найменування і місце проживання або місцезнаходження стягувача та боржника; дата і місце народження боржника - фізичної особи, місце його роботи; номери рахунків у банках, кредитних установах, код за ЄДРПОУ для юридичної особи; строк, за який має провадитися стягнення; інформація щодо суми, яка підлягає стягненню, або предметів, що підлягатимуть витребуванню, включаючи пеню, штрафи, проценти тощо. Заява може містити також іншу інформацію, необхідну для вчинення виконавчого напису. Підпунктами 3.2, 3.5 пункту 3 Глави 16 розділу ІІ Порядку передбачено, що безспірність заборгованості підтверджують документи, передбачені Переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 29 червня 1999 року № 1172. При вчиненні виконавчого напису нотаріус повинен перевірити, чи подано на обґрунтування стягнення документи, зазначені у вказаному Переліку документів. При цьому цей Перелік документів не передбачає інших умов вчинення виконавчих написів нотаріусами ніж ті, які зазначені в Законі України «Про нотаріат» та Порядку вчинення нотаріальних дій. Тобто, вчинення нотаріусом виконавчого напису - це нотаріальна дія, яка полягає в посвідченні права стягувача на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна. При цьому нотаріус здійснює свою діяльність у сфері безспірної юрисдикції і не встановлює прав або обов`язків учасників правовідносин, не визнає і не змінює їх, не вирішує по суті питань права. Тому вчинений нотаріусом виконавчий напис не породжує права стягувача на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна, а підтверджує, що таке право виникло в стягувача раніше. Мета вчинення виконавчого напису - надання стягувачу можливості в позасудовому порядку реалізувати його право на примусове виконання зобов`язання боржником. Таке вчинення нотаріусом виконавчого напису відбувається за фактом подання стягувачем документів, які згідно із відповідним Переліком є підтвердженням безспірності заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем. При цьому сам по собі цей факт (подання стягувачем відповідних документів нотаріусу) не свідчить про відсутність спору стосовно заборгованості як такого. Перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затверджений постановою Кабінету Міністрів України від 29.06.1999 року за №1172. З моменту прийняття цієї постанови і до 10.12.2014 року була чинною редакція Переліку, згідно з якою стягнення кредитної заборгованості на підставі виконавчих написів було можливе тільки за нотаріально посвідченими угодами, що передбачають сплату грошових сум, передачу або повернення майна, а також звернення стягнення на заставлене майно. 10.12.2014 року набрала чинності постанова Кабінету Міністрів України від 26.11.2014 року №662 «Про внесення змін до переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів», якою, зокрема, Перелік був доповнений новим розділом «Стягнення заборгованості з підстав, що виникають з кредитних правовідносин», яким створено можливість вчиняти виконавчі написи на кредитних договорах, за якими боржниками допущено прострочення платежів за зобов`язаннями. Для одержання виконавчого напису за кредитним договором, за яким боржниками допущено прострочення платежів за зобов`язаннями, додаються: оригінал кредитного договору; засвідчена стягувачем виписка з рахунка боржника із зазначення заборгованості. Постановою Київського апеляційного адміністративного суду від 22.02.2017 року в справі №826/20084/14 про визнання нечинним і скасування п.1 та п.2 постанови Кабінету Міністрів України від 26.11.2014 року №662 визнано незаконним та нечинним, зокрема розділ «Стягнення заборгованості з підстав, що виникають з кредитних правовідносин», а відтак Перелік діє в попередній редакції, яка не передбачала можливості вчинення виконавчого напису нотаріуса на нотаріально не посвідченому кредитному договорі. Тобто, виконавчий напис було вчинено 27.04.2021 року, в період часу, коли законодавством не була передбачена можливість вчинення виконавчого напису на підставі кредитного договору, укладеного в простій письмовій формі, тобто після набрання законної сили постановою Київського апеляційного адміністративного суду від 22.02.2017 року в справі №826/20084/14. Укладений між ПАТ «Дельта Банк» та позивачем кредитний договір, який був наданий нотаріусу для вчинення виконавчого напису, не був посвідчений нотаріально, тому наявні підстави для визнання виконавчого напису нотаріуса таким, що не підлягає виконанню, у зв`язку з недотриманням умов вчинення виконавчого напису щодо подання стягувачем документів на підтвердження безспірної заборгованості боржника. Крім того, представлену нотаріусу заборгованість не можна вважати безспірною, оскільки судом встановлено, що позивач заперечує суму заборгованості. Також, позивач зазначив, що про відступлення прав вимоги за кредитним договором не повідомлявся та не знав про них. Відповідно до приписів ч.4 ст.206 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Вказане є підставою для визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню. Враховуючи вищевикладене, суд вважає, що позовні вимоги є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню Питання судових витрат суд вирішує відповідно до ст. 141 ЦПК України. Відповідно до вимог ч.2 ст. 143 ЦПК України, у разі укладення мирової угоди до прийняття рішення у справі судом першої інстанції, відмови позивача від позову, визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті суд у відповідній ухвалі чи рішенні у порядку, встановленому законом, вирішує питання про повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову. На підставі викладеного,

Outcome: approved