Jurisdiction: civil
Date: 2021-06-22 00:00:00

Позивач звернувся із позовом до відповідача про стягнення заборгованості, в якому зазначив, що 12.02.2020 року між АТ «Державний ощадний банк України» та [PERSON] укладено договір про споживчий кредит № 068_0846, за умовами якого банком надано позичальнику кредит в розмірі 106 000 грн. на строк 60 місяців з терміном остаточного погашення кредиту не пізніше 11.02.2025 року, зі сплатою 56 % річних. Відповідач свої зобов`язання за договором не виконує, не здійснює платежів в рахунок погашення суми кредиту та нарахованих процентів, у зв`язку з чим утворилась заборгованість, яка станом на 07.10.2020 року складає 116 607,34 грн. Просить стягнути з відповідача вказану суму заборгованості, а також судові витрати по справі. В судове засідання представник позивача не з`явився, про день, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, подав до суду заяву про розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги підтримав в повному обсязі, просив їх задовольнити. Проти ухвалення заочного рішення не заперечував. Відповідач в судове засідання не з`явилася, про час та місце розгляду справи повідомлялась належним чином. Відзиву на позов не надала. У зв`язку з неявкою сторін в силу ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Згідно ч. 8 ст. 178 ЦПК України - у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений законом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами. Відповідно до вимог ст. 280 ЦПК України, у разі неявки у судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання, і від якого не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності з повідомленням причин неявки, ненадання відповідачем відзиву на позовну заяву, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. За відсутності заперечень позивача суд ухвалив, провести заочний розгляд справи та ухвалити заочне рішення, що відповідає положенням ст.ст. 280-281 ЦПК України. У відповідності до ч. 5 ст. 268 ЦПК України датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, є дата складення повного судового рішення. Дослідивши матеріали справи, зібрані у справі докази, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Повно та всебічно дослідивши наявні в матеріалах справи докази у їх сукупності, суд вважає встановленими наступні обставини та відповідні їм правовідносини. Як убачається з матеріалів справи, 12.02.2020 року АТ «Державний ощадний банк України» в особі керуючого філії - Головного управління по м. Києву та Київській області та [PERSON] уклали договір про споживчий кредит № 068_0846, за умовами якого банком надано позичальнику кредит в розмірі 106 000 грн. на строк 60 місяців з терміном остаточного погашення кредиту не пізніше11 лютого 2025 року, зі сплатою 56 % річних. Згідно п.4.3 вказаного договору позичальник зобов`язався належним чином виконувати умови договору та взяті на себе зобов`язання, у строки, обумовлені договором, повернути кредит, своєчасно сплачувати проценти за користування кредитом, комісійні винагороди, а у випадку порушення умов договору достроково повернути кредит з одночасною сплатою відсотків нарахованих на фактичний розмір заборгованості, комісійні винагороди, а також сплатити неустойку. Відповідно до п.3.3.3 договору позичальник зобов`язався здійснювати погашення кредиту рівними частинами в розмірі 1766,67 грн. щомісячно до 25 числа місяця наступного за звітним, починаючи з березня 2020 року. Відповідно до п.8.3 договору за порушення взятих на себе зобов`язань по своєчасному поверненню основної суми боргу та/або сплаті процентів за користування кредитом, комісійної винагороди, позичальник зобов`язується сплатити на користь банку пеню у розмірі подвійної облікової ставки НБУ, яка діяла в період, за який сплачується пеня,від суми платежу за кожний день прострочення, але не більше 15% суми простроченого платежу. З матеріалів справи убачається, що позивач свої зобов`язання виконав належним чином. Після укладення договору відповідач своїх зобов`язань за вказаним договором не виконував, не здійснював платежів в рахунок погашення суми кредиту та нарахованих процентів, у зв`язку з чим у відповідача утворилась заборгованість за вказаним договором, яка станом на 07.10.2020 становить 116 607 грн. 34 коп., яка складається з: 98 768 грн. - основна заборгованість; 17 687,27 грн. - прострочені відсотки за користування кредитом; 89,97 грн. -3% річних від простроченої суми заборгованості по основному боргу; 62,10 грн. - 3% річних від прострочених сум заборгованості по відсоткам. На момент розгляду справи відповідач не сплатив зазначену суму заборгованості. Відповідно до ч. 1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа зобов`язується надати грошові кошти позичальнику у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Згідно із ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Статтею 610 ЦК України передбачено, що порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання. Договір є обов`язковим для виконання сторонами (ст. 629 ЦК України). Згідно ст. 530 ЦК України якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). У разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом (ст. 611 ЦК України). У відповідності до ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням установленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо іншого розміру процентів не встановлено договором або законом. Таким чином, виходячи із вищенаведеного суд прийшов до висновку про те, що позивач виконав всі умови договору належним чином, а відповідач ухиляється від виконання взятих на себе договором зобов`язань, що є порушенням норм чинного законодавства України та умов вказаного договору. Зважаючи на наявні в матеріалах справи докази, розрахунок розміру заборгованості, суд вважає, що відомості, які вони містять, відповідають дійсним обставинам справи. Отже, зважаючи на наведене вище, суд вважає, що позов є обґрунтованим, таким, що відповідає вимогам чинного законодавства України та підлягає задоволенню в повному обсязі. Відповідно до ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. На підставі викладеного,

Outcome: approved