Jurisdiction: civil
Date: 2016-08-02 00:00:00

позивач звернулась до суду з позовом, в якому просить стягувати з відповідача в свою користь на утримання неповнолітньої дитини [PERSON], 13.01.2010р.н., аліменти в розмірі 1/4 частки усіх видів його заробітку, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи з дня подачі позовної заяви і до досягнення дитиною повноліття. В обгрунтування позову покликається на те, що з 31.08.2002р. перебувала з відповідачем у зареєстрованому шлюбі, від якого у них 13.01.2010р. народився син [PERSON], який проживає з нею та перебуває на її утриманні. Відповідач в свою чергу не надає жодної матеріальної допомоги на утримання дитини, хоча зобовязаний її надавати, в звязку із чим вона перебуває у скрутному матеріальному становищі. В звязку із наведеним, та неможливістю на сьогоднішній день самостійно здійснювати утримання дитини, просить вирішити питання про стягнення аліментів в судовому порядку. Позивач подала до суду заяву за змістом якої позов підтримує в повному обсязі, просить такий задоволити, а розгляд справи здійснювати її відсутності, при цьому проти прийняття заочного рішення не заперечує. Відповідач в судове засідання не зявився, хоча згідно ст.76 ЦПК України належним чином повідомлявся про час та місце розгляду справи, а тому, згідно ст.ст. 169, 224 ЦПК України, суд вважає за можливе розглядати справу заочно, у відсутності відповідача, на підставі наявних у справі доказів. У звязку з неявкою сторін та з врахуванням поданої позивачем заяви фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється відповідно до ч.2 ст.197 ЦПК України. Зясувавши дійсні обставини справи та перевіривши їх доказами, суд приходить до висновку, що позов слід задоволити з наступних підстав. Відповідно до ст.180 Сімейного кодексу України батьки зобовязані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. При цьому, вказаний обовязок утримання дитини покладений на обох батьків та є однаковим для них обох. Як вбачається із свідоцтва про народження серії 1-СГ № 231564 виданого 22.01.2010р. Міським відділом реєстрації актів цивільного стану ЛМУЮ, відповідач [PERSON] являється батьком неповнолітнього [PERSON], 13.01.2010р.н., відтак, зобовязаний утримувати його до досягнення ним повноліття. За змістом ч.3 ст.181 СК України, аліменти на дитину присуджуються в частці від заробітку (доходу) її матері, батька (ст.183 СК) або в твердій грошовій сумі (ст.184 СК) і виплачуються щомісячно. Враховуючи відсутність домовленості сторін щодо виконання відповідачем обовязку по утриманню дітей, а також фактичних доказів виконання останнім такого обовязку, суд приходить до висновку, що з нього слід стягувати аліменти на утримання спільної дитини сторін до досягнення нею повноліття. При визначенні розміру аліментів, суд враховує стан здоровя дитини, матеріальне становище дитини, вік та потреби на її утримання, матеріальне становище платника аліментів, який на даний час проходить службу у збройних силах України, те, що інших осіб на утримані немає, та приходить до висновку, що з відповідача в користь позивача на утримання неповнолітньої дитини слід щомісячно стягувати аліменти в розмірі 1/4 частки із всіх видів доходу, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 11.04.2016р. (дати звернення до суду з відповідним позовом) і до досягнення дитиною повноліття. Крім того, вирішуючи питання стягнення судових витрат, суд приходить до висновку, що на підставі ст.88 ЦПК України з відповідача в дохід держави слід стягнути судовий збір в розмірі 551,20 грн., від сплати якого позивача звільнено при подачі такого позову до суду.

Outcome: approved