Jurisdiction: civil
Date: 2015-07-19 00:00:00

Позивач звернулась до суду з позовом, в якому просить стягнути з відповідача на свою користь аліменти в твердій грошовій сумі в розмірі 2000,00 грн. щомісячно на утримання неповнолітнього сина [PERSON], [INFO], до досягнення останнім повноліття. В обґрунтування позову зазначила, що вони з відповідачем перебували в зареєстрованому шлюбі з 25.11.2008 року по 15.10.2014 року. В шлюбі у сторін народився син [PERSON], [INFO]. В даний час сімейні відносини між сторонами припинені, відповідач проживає окремо. Дитина проживає разом з позивачем та знаходиться на її повному утриманні. Відповідач матеріальної допомоги на утримання сина не надає, хоча є працездатним, інших дітей не має, аліменти нікому не сплачує, працює неофіційно та отримує щомісячний дохід в розмірі приблизно 5000,00 грн. В судовому засіданні позивач позовні вимоги та доводи, викладені в позові, підтримала в повному обсязі. Відповідач в судове засідання не зявився, про час та дату судового розгляду повідомлявся належним чином, надіслав суду заяву про розгляд справи за його відсутності, зазначивши, що не має фінансової можливості прибути в судове засідання. Крім того, в заяві зазначив, що є безробітнім та не має постійного доходу. Основним його доходом є неофіційний заробіток різноробочим, проте такі заробітки бувають декілька разів на місяць. За таких обставин від позбавлений можливості сплачувати аліменти в твердій грошовій сумі в розмірі 2000,00 грн. Також відповідач заперечував доводи позивача відносно того, що його середньомісячний дохід складає 5000,00 грн. Крім того, зазначив, що не відмовляється від сплати аліментів у розмірі не менше ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Свідок [PERSON] в судовому засіданні пояснила, що є матірю позивача. Зазначила, що дитина знаходиться на повному утриманні позивача та проживає разом з останньою. Пояснила, що відповідач весь час працював та у нього була висока заробітна плата. В них є спільні знайомі, які їй розповідали, що відповідач працює, робить ремонт, відпочиває, пересувається на таксі, вартість послуг якого становить не менше 200,00 грн. за одну поїздку, що, на її думку, свідчить про високий рівень доходів відповідача. Суд, заслухавши пояснення позивача, свідка, дослідивши матеріали справи, встановив наступні факти та відповідні ним правовідносини. Згідно Свідоцтва про народження серії 1-ВЛ № 148322, виданого 17.12.2008 року Московським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Харківського міського управління юстиції, актовий запис за № 941, відповідач [PERSON] є батьком [PERSON], [INFO], позивач є його матір'ю. Згідно довідки № 340, виданої 25.06.2015 року Іванковичівською сільською радою, [PERSON] ніде не працює та підприємницькою діяльністю не займається. Відповідно до ст. 180, 181, 182 СК України, батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. При визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров'я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 4) інші обставини, що мають істотне значення. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, за винятком випадків, передбачених статтею 184 цього Кодексу. Згідно ст. 8 Закону України «Про охорону дитинства» кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України. Статтею 184 СК Кодексу України встановлено, що якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, частину доходу одержує в натурі, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення, суд за заявою платника або одержувача може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі. В судовому засіданні судом було роз'яснено особам, які беруть участь у справі, їх процесуальні права та обов'язки, в тому числі роз'яснено положення ст. 10, 11, 60 ЦПК України, згідно яких суд розглядає цивільні справи на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, та кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Крім того, позивачу судом також було роз'яснено, що оскільки нею заявлено позовні вимоги про стягнення аліментів у твердій грошовій сумі в розмірі 2000,00 грн., то згідно ЦПК України саме на неї покладено обов'язок довести не тільки нерегулярність та мінливість доходу відповідача, а й такий розмір його доходу, який дозволяє сплачувати аліменти у розмірі 2000,00 грн. щомісячно. Пояснення свідка, які він надавав в судовому засіданні, суд не може визнати належним та достатнім доказом, яким може бути підтверджений факт отримання відповідачем доходів в розмірі 5000,00 грн. щомісячно. Крім того, вказані пояснення свідка спростовуються наданою відповідачем довідкою, згідно якої він не працює та підприємницькою діяльністю не займається. Оскільки позивач не заявляла клопотання про її допит в якості свідка, її пояснення щодо розміру доходів відповідача, який становить приблизно 5000,00 грн. на місяць, суд з огляду на положення ч. 2 ст. 57, ст. 62 ЦПК України, не може визнати належним та допустимим доказом, яким може бути підтверджений факт отримання відповідачем доходів в такому розмірі. За таких обставин суд приходить до висновку, що позивачем всупереч вимог ст. 10, 60 ЦПК України не надано суду доказів, які б в їх сукупності дозволили суду вважати доведеним, що відповідач отримує доходи в розмірі 5000,00 грн. на місяць, та, відповідно, спростовували б доводи відповідача щодо відсутності у нього можливості сплачувати аліменти в розмірі 2000,00 грн. на місяць. Враховуючи наведене вище, а також вимоги розумності та справедливості, суд вважає за необхідне частково задовольнити позовні вимоги та стягнути з відповідача на користь позивача аліменти на утримання їх малолітнього сина в розмірі 1/4 частини з усіх видів його заробітку (доходу). Згідно ч. 1 ст. 191 Сімейного кодексу України аліменти присуджуються від дня пред'явлення позову, тобто з 19.05.2015 року. У відповідності до п.1 ч.1 ст. 367 ЦПК України, суд допускає негайне виконання рішення у межах суми платежу за один місяць. Згідно п. 3 ч. 1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір» позивачі звільняються від сплати судового збору за подання позовів про стягнення аліментів. Відповідно до ч. 3 ст. 88 ЦПК України якщо позивача, на користь якого ухвалено рішення, звільнено від сплати судового збору, він стягується з відповідача в дохід держави пропорційно до задоволеної чи відхиленою частини вимог. Враховуючи, що розмір судового збору по вказаній справі складає 243,60 грн., вказаний судовий збір підлягає стягненню з відповідача на користь держави. Роз`яснити сторонам, що розмір аліментів, визначений за рішенням суду або за домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених Сімейним кодексом України.

Outcome: partial