Jurisdiction: civil
Date: 2016-09-20 00:00:00

Позивач звернувся з позовом про розподіл сумісного майна. В обґрунтування позовних вимог зазначив, що знаходиться у зареєстрованому шлюбі з відповідачем з 27 листопада 1990 року, який носить формальний характер. Подружжя мають повнолітнього сина [PERSON], [INFO]. Під час шлюбу, а саме в 1992 році на підставі рішення Приморської районної ради народних депутатів від 29.04.1992 р. №101/2 дільниця №157 , площею 600 кв.м. в МР «Бригантина» було надано у по життєве володіння відповідачу для будування та обслуговування житлового будинку та господарських будівель. В цьому році на імя відповідача було видано дозвіл на проведення будівельних робіт по будівництву індивідуального житлового будинку з надвірними побудовами на усадебній дільниці №157 в МР «Бригантина» на підставі генерального плану, затверджений головним управлінням архітектури та градобудівництва від 29.06.1992 року та договору на право забудови, укладеного на підставі вище зазначеного рішення виконкому. На підставі вищезазначених документів відповідачем було приватизовано земельна ділянка на якій розташовано побудований житловий будинок та на підставі рішення виконкому Маріупольської міської ради від 17.12.2003 р. за №533/3 про передачу у власність [PERSON] земельна ділянка №157 в ЖСК «Бригантина» Приморського району м. Маріуполя площею 0,0600 га з цільовим призначенням для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд ( кадастровий номер 1412300000:02:004:0096. 16.02.2004 р. на підставі вищезазначеного рішення відповідачу було видано державний акт на право власності на земельну ділянку (Серія ДН №044164) реєстраційний номер 243. Після отримання дозволу на будівництво в період з 1992 р. по 2001 р. подружжя за сумісні грошові кошти на вищезазначеній земельній ділянці побудували новий житловий будинок ( літ. А-1) з житловою мансардою (літ А/м) загальною площею 198, 6 кв.м., житловою площею 102,7 кв.м., що стало підставою використання його за цільовим призначенням для проживання в ньому всій сімї. 09.01.2004 р. на імя відповідача було видано свідоцтво про право власності на вказаний житловий будинок №215/1 від 26.11.2003 р. реєстрація права власності підтверджується витягом про реєстрацію права власності на нерухоме майно за №4299568 від 09.01.2004 р. Таким чином вищезазначений житловий будинок та земельна ділянка є сумісним майном подружжя та підлягає поділу між ними. Просив суд визнати житловий будинок №157, загальною площею 198,6 кв.м., житловою площею 102,7 кв.м. з відповідними до нього господарськими спорудами розташований в м-не «Бригантина» Приморського району м. Маріуполя Донецької області спільною сумісною власністю подружжя. Поділити зазначений будинок між сторонами визнавши право власності на 1/2 частини цього будинку за позивачем, залишивши у власності відповідача право власності на 1/2 частину цього будинку на підставі свідоцтва про право власності на нерухоме майно від 09.01.2004 р., реєстраційний номер 4299568. Поділити земельну ділянку №157, розташовану в м-н «Бригантина», Приморського району, м. Маріуполя, Донецької області, площею 0,0600 га, кадастровий номер 1412300000:02:004:0096 шляхом визнання за позивачем право власності на 1/2 частини цієї земельної ділянки, залишивши у власності відповідача право власності на 1/2 частину цієї земельної ділянки на підставі державного акту на право власності на земельну ділянку виданого 16.02.2004 р. ( серія ДН №044164), зареєстрованого в книзі записів реєстрації державних актів на право власності на землю за №243. Право спільної сумісної власності сторін на спірне нерухоме майно, а саме на житловий будинок №157, розташований в м-н «Бригантина», Приморського району, м. Маріуполя, Донецької області, загальною площею 198,6 кв.м., житловою площею 102,7 кв.м. з відповідними до нього господарськими спорудами та право особистої власності відповідача на земельну ділянку №157, розташовану в м-н «Бригантина», Приморського району, м. Маріуполя, Донецької області, площею 0,0600 га, кадастровий номер 1412300000:02:004:0096 припинити. Судові витрати стягнути з відповідача на користь позивача. В судове засідання позивач [PERSON] не зявилася, приймала участь у розгляді справи через свого представника [PERSON] Представник позивача [PERSON] підтримав позовні вимоги, надав пояснення аналогічні викладеним у позові, просив позов задовольнити. Відповідач [PERSON] в судовому засіданні позовні вимоги визнав в повному обсязі. Суд, вислухавши думку сторін, дослідивши письмові матеріали справи, вважає позов обґрунтованим та таким, що підлягає задоволенню з урахуванням вимог ст. 174 ЦПК України, оскільки визнаний відповідачем в повному обсязі. В судовому засіданні встановлено та визнано сторонами, що відповідно до свідоцтва про шлюб V-НО № 453759 сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі з 27 листопада 1990 року, шлюб зареєстрований відділом ЗАГС Приморського виконкому м. Маріуполя, за актовим записом № 832 (а.с.20). Також судом встановлено та визнано сторонами, що за період шлюбу подружжям було придбано наступне майно: відповідно до виписки з рішення виконавчого комітету Приморської районної ради народних депутатів від 29.04.1992 р. №101/2 про надання земельної ділянки в по життєве успадкування володіння та в тимчасове користування [PERSON] земельну ділянку №157 в МР «Бригантина» в по життєве успадковане володіння для будівництва та обслуговування житлових будинків та господарських побудов площею 600 кв. м.. 14.07 1992 р. [PERSON] було надано дозвіл на здійснення будівле них робіт по будівництву житлового будинку з надвірними побудовами на усадебній ділянці №157 МР «Бригантина» на підставі генплану, затвердженому головним управлінням архітектури та градобудівництва від 29.06.1992 р. та договору на право забудови, укладеного на підставі рішення виконкому Приморської ради народних депутатів від 29.04.1992 р. №101/2, строк закінчення робіт липень 1995 р. Згідно свідоцтва про право власності на нерухоме майно від 09.01.2004 р. виданого Маріупольською міською радою на підставі рішення Приморської районної адміністрації від 26.11.2003 р. №215/1 [PERSON] належить на праві приватної власності будинок №157 в м-н «Бригантина» у м. Маріуполі Донецької обл.. загальною площею 198,6 кв.м., житловою площею 102,7 кв.м. Право власності на зазначений будинок зареєстровано в Маріупольському БТІ, що підтверджується витягом про реєстрацію права власності на нерухоме майно №2518013 від 09.01.2004 р. реєстраційний номер 4299568. Також 16.11.2004 р. [PERSON] видано державний акт про право власності на земельну ділянку серія ДН №044164 згідно до якого останньому на підставі рішення виконкому Маріупольської міської ради від 17.12.2003 р. за №533/3 передано у власність земельна ділянка 0,0600 га розташована в ЖБК «Бригантина», 157 у м. Маріуполі Приморський район, Донецької обл.. з цільовим призначенням для обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд, акт зареєстрований в Книзі записів реєстрації державних актів на право в власності на землю за №243 кадастровий номер 1412300000:02:004:0096 ( а.с. 22,23,24,25,26). Згідно технічного паспорту на житловий будинок №157 в м-н «Бригантина» будинок має загальну площу 198, 6 кв.м., житлову 102,7 кв. м. ( а.с. 31-38). Статті\~60,\~61 Сімейного кодексу України\~зазначають, що\~майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності. Обєктом права спільної сумісної власності подружжя може бути будь-яке майно, за винятком виключеного з цивільного обороту. Поділ спільного майна подружжя здійснюється за правилами, встановленими\~статтями 69-72 СК України\~та\~статтею 372 ЦК України. При цьому при вирішенні питання про поділ майна, що є обєктом права спільної сумісної власності подружжя, частки майна дружини та чоловіка є рівними, якщо інше не визначено домовленістю між ними або шлюбним договором. Майно, що є обєктом права спільної сумісної власності подружжя, ділиться між ними в натурі. Коли жоден із подружжя не вчинив дій для реального поділу майна відповідно до їх часток, в судовому порядку визнаються ідеальні частки подружжя в цьому майні без його реального поділу. Відповідно до положень статей\~81,\~116 ЗК України\~та п.18-2\~Постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 16.04.2004 року «Про практику застосування судами земельного законодавства при розгляді цивільних спорів», окрема земельна ділянка, одержана громадянином у період шлюбу в приватну власність шляхом приватизації, є його особистою приватною власністю, а не спільною сумісною власністю подружжя, оскільки йдеться не про майно, нажите подружжям у шлюбі, а про одержану громадянином частку із земельного фонду. Якщо на такій земельній ділянці знаходиться будинок, будівля, споруда, що є спільною сумісною власністю подружжя, то у разі поділу будинку, будівлі, споруди між подружжям та виділу конкретної частини будинку, будівлі, споруди до особи, яка не мала права власності чи користування земельною ділянкою переходить це право у розмірі частки права власності у спільному майні будинку, будівлі, споруди у відповідності до\~статей 120 ЗК,\~377 ЦК України. Відповідно до ч.1 ст.11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Таким чином, з урахуванням заявлених позовних вимог, враховуючи, що сторони прийшли до згоди і просять поділити майно подружжя, визнавши за кожним ідеальну частку в цьому майні, частки визнати рівними. Ці вимоги є законними, визнаються відповідачем, визнання не суперечить закону і не порушує права та інтереси інших осіб, тому позов підлягає задоволенню в повному обсязі. На підставі викладеного,

Outcome: approved