Jurisdiction: civil
Date: 2019-12-04 00:00:00

Позивач звернулась в суд із позовом до [PERSON] про визнання його таким, що втратив право на користування житловим приміщенням. Позов обґрунтовує тим, що їй на праві власності належить квартира [ADDRESS] . В квартирі зареєстрованим відповідач [PERSON] , однак з грудня 2018 року у ній не проживає, оскільки зібрав свої речі та виїхав з квартири. Участі в утриманні житла відповідач не приймає. Позивач у судове засідання не з`явилась, подала до суду заяву про розгляд справи у її відсутності, позов просила задовольнити, проти заочного розгляду справи не заперечила. Відповідач у судові засідання не з`являвся, про час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, про причини неявки суд не повідомив, жодних заяв від нього не надходило. З урахуванням положень ст. 280 ЦПК України суд ухвалив провести заочний розгляд справи. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Відповідно до ч. 5 ст. 268 ЦПК України, датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, є дата складення повного судового рішення. Дослідивши письмові матеріали справи, судом встановлено, що спір між сторонами виник з приводу порушення права користування нерухомим майном внаслідок чого власник житла позивається про його відновлення, шляхом визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням. Власником квартири [ADDRESS] є [PERSON] , що підтверджується копією будинкової книги на зазначену квартиру (а.с. 20-22). Із копії будинкової книги також вбачається, що відповідач [PERSON] у ній зареєстрований з 27 лютого 2009 року по теперішній час . Однак у квартирі не проживає, що підтверджується заявами громадянина [PERSON] від 05 лютого 2019 року та 28 серпня 2019 року, засвідчених директором ТзОВ «Пасічна-ІФ» (а.с. 7,8). Позивач вказує, що реєстрація у квартирі відповідача перешкоджає здійсненню нею прав власника на вільне користування і розпоряджання майном. Враховуючи, що квартира [ADDRESS] - [ADDRESS] належить позивачу на праві приватної власності, до спірних правовідносин підлягає застосуванню ст. 405 ЦК України. За змістом ч. 1 ст. 405 ЦК України члени сім`ї власника житла, які проживають разом з ним, мають право на користування цим житлом відповідно до закону. Житлове приміщення, яке вони мають право займати, визначається його власником. Відповідно до ч. 2 ст. 405 ЦК України, член сім`ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім`ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом. Отже, відповідач не проживає в квартирі [ADDRESS] -Франківську понад один рік, не несе витрати по утриманню житла, а тому його слід визнати таким, що втратив право на користування житловим приміщенням. Відповідно до ст. 12 та ст. 81 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій. Відповідач в судові засідання не з`являвся, відзиву та доказів на спростування вимог позивача суду не надав. З огляду на викладене, суд дійшов висновку, що позов слід задовольнити. На підставі викладеного, відповідно до ст. ст. 391, 405 ЦК України,

Outcome: approved