overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2016-06-13 00:00:00

Позивач звернулась в суд з позовом, в якому зазначила, що 05 жовтня 2012 року зареєструвала шлюб з [PERSON], від шлюбу дітей не має. Просить шлюб розірвати мотивуючи тим, що сімя розпалась внаслідок того, що відповідач не працює та зловживає спиртними напоями, через що між ними виникали негаразди, напружені відносини та сварки. Зазначає, що разом не проживають, спільного господарства не ведуть, спільного майна не мають, тому шлюб існує формально, перспектив для збереження сімї немає. Позивач в судовому засіданні позов підтримала, додала, що примирення з відповідачем неможливе, оскільки звертається з позовом про розірвання шлюбу вдруге, в подальшому подала заяву про розгляд справи без її участі. Відповідач направив суду заяву про визнання позову та розгляд справи без його участі. Вивчивши матеріали справи, суд дійшов до наступного. Судом встановлено, що згідно свідоцтва про шлюб серії І-БВ № 107769 від 05 жовтня 2012 року, виданого відділом державної реєстрації актів цивільного стану Новоушицького районного управління юстиції у Хмельницькій області, сторони зареєстрували шлюб 05 жовтня 2012 року, про що зроблено актовий запис № 68. Відповідно до ст. 110 Сімейного Кодексу України позов про розірвання шлюбу може бути предявлений одним із подружжя. Відповідно до ч.2 ст.112 цього ж Кодексу суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Відповідно до ч.2 ст. 114 СК України, у разі розірвання шлюбу судом, шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу. В частині 3 ст. 115 цього ж Кодексу зазначено, що документом, що засвідчує факт розірвання шлюбу судом, є рішення суду про розірвання шлюбу, яке набрало законної сили. Таким чином, суд вважає встановленим, що заява про розірвання шлюбу відповідає дійсній волі позивача; сторони тривалий час проживають окремо, не ведуть спільного господарства, спільного майна не мають, категорично відмовились від надання строку на примирення, мотивуючи його неможливістю, наполягають на розірванні шлюбу, тому подальше збереження шлюбу буде суперечити їх інтересам. Згідно ст.88 ЦПК України стороні на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-05-05 00:00:00

Позивач звернулась в суд з позовом, в якому зазначила, що 07 серпня 2010 року зареєструвала шлюб з відповідачем, від шлюбу [INFO] народилася донька [PERSON]. Просить шлюб розірвати мотивуючи тим, що сім'я розпалась внаслідок подружньої невірності чоловіка, який більше півроку проживає у сімейних стосунках з іншою жінкою. В адресованих суду заявах позивач відмовилась від надання строку на примирення, наполягає на розірванні шлюбу, оскільки створила іншу сім'ю. Відповідач позов визнав. Заслухавши відповідача та його представника, вивчивши матеріали справи, суд дійшов до наступного. Згідно свідоцтва про шлюб серії [NUMBER] від 07 серпня 2010 року, виданого відділом реєстрації актів цивільного стану Віньковецького районного управління юстиції Хмельницької області, сторони зареєстрували шлюб 07 серпня 2010 року, про що зроблено актовий запис № 29. Згідно свідоцтва про народження серії [NUMBER] від 15 травня 2013 року, виданого відділом реєстрації актів цивільного стану Віньковецького районного управління юстиції Хмельницької області, сторони являються батьками [PERSON], [INFO]. Відповідно до ст. 110 Сімейного Кодексу України позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя. Відповідно до ч.2 ст.112 цього ж Кодексу суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Відповідно до ч.2 ст. 114 СК України, у разі розірвання шлюбу судом, шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу. В частині 3 ст. 115 цього ж Кодексу зазначено, що документом, що засвідчує факт розірвання шлюбу судом, є рішення суду про розірвання шлюбу, яке набрало законної сили. Отже, суд вважає встановленим, що заява про розірвання шлюбу відповідає дійсній волі позивача та відповідача; сторони тривалий час не підтримують шлюбних відносин та проживають окремо; під час наданого строку примирення не відбулося, наполягають на розірванні шлюбу, мотивуючи створенням інших сімей, тому подальше збереження шлюбу буде суперечити їх інтересам. Згідно ст.88 ЦПК України стороні на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-06-21 00:00:00

Позивач звернулась в суд з позовом, в якому зазначила, що 11 жовтня 2007 року зареєструвала шлюб з [PERSON], від шлюбу 14 серпня 2008 року народилась дочка [PERSON]. Просить шлюб розірвати мотивуючи тим, що у сторін різні погляди на життя, несумісність характерів, внаслідок чого постійно виникають суперечки, проживають окремо. Позивач в судовому засіданні позов підтримала та подала заяву про подальший розгляд справи без її участі. Відповідач позов визнав та подав заяву про подальший розгляд справи без його участі. Вивчивши докази справи, суд дійшов до наступного. Судом встановлено, що згідно свідоцтва про шлюб серії І-АМ №043803 від 11 жовтня 2007 року, виданого Бернашівською сільською радою Могилів-Подільського району Вінницької області , сторони зареєстрували шлюб 11 жовтня 2007 року, про що зроблено актовий запис № 01. Згідно свідоцтва про народження серії І-БВ № 076206 від 21 серпня 2008 року, виданого Заміхівською сільською радою Новоушицького району Хмельницької області, сторони є батьками [PERSON], [INFO]. Відповідно до ст.110 Сімейного Кодексу України позов про розірвання шлюбу може бути предявлений одним із подружжя. Відповідно до ч.2 ст.112 цього ж Кодексу суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Відповідно до ч.2 ст.114 СК України, у разі розірвання шлюбу судом, шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу. В частині 3 ст.115 цього ж Кодексу зазначено, що документом, що засвідчує факт розірвання шлюбу судом, є рішення суду про розірвання шлюбу, яке набрало законної сили. Таким чином, суд вважає встановленим, що заява про розірвання шлюбу відповідає дійсній волі позивача; сторони проживають окремо, не ведуть спільного господарства, примирення протягом наданого строку не відбулося; наполягають на розірванні шлюбу, тому подальше збереження шлюбу буде суперечити їх інтересам. Згідно ст.88 ЦПК України стороні на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-06-13 00:00:00

Позивач звернулась в суд з позовом, в якому зазначила, що 12 липня 2009 року зареєструвала шлюб з [PERSON] , від шлюбу народився син [PERSON], [INFO]. Просить шлюб розірвати мотивуючи тим, що їх сімя розпалась через різні погляди на сімейне життя, постійні сварки. Подружні відносини між ними припинені з січня 2016 року. За таких обставин зберегти сімю неможливо, шлюб існує формально, перспектив для збереження сімї немає. Позивач в судовому засіданні позов підтримала, просить не надавати строк на примирення, оскільки вона є громадянкою [PERSON], постійно проживає у м. Санкт- Петербург, а в Україні проживає лише на підставі посвідки на постійне проживання, їй з сином [PERSON] необхідно виїхати для обстеження та лікування в м. Санк-Петербург, яке призначено на 20 липня 2016 року. Подала до суду заяву про подальший розгляд справи без її участі. Відповідач позов визнав, також просить суд не надавати строк на примирення, оскільки їхня сімя розпалась, дружині разом із сином необхідно виїхати до м. Санкт-Петербург на лікування та постійне проживання, а він не має можливості змінити місце проживання внаслідок стану здоровя. Подружні відносини між сторонами повністю припиненні з січня 2016 року, збереження шлюбу не можливе. Подав до суду заяву про подальший розгляд справи без його участі. Вивчивши матеріали справи, суд дійшов до наступного. Судом встановлено, що згідно свідоцтва про укладення шлюбу серії І-БВ № 147010 від 17 березня 2016 року, виданого повторно відділом реєстрації актів цивільного стану Новоушицького районного управління юстиції у Хмельницькій області , сторони зареєстрували шлюб 12 липня 2009 року, про що зроблено актовий запис № 34. Згідно свідоцтва про народження від 17 квітня 2012 року, сторони є батьками [PERSON], [INFO]. Відповідно до ст. 110 Сімейного Кодексу України позов про розірвання шлюбу може бути предявлений одним із подружжя. Відповідно до ч.2 ст.112 цього ж Кодексу суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Відповідно до ч.2 ст. 114 СК України, у разі розірвання шлюбу судом, шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу. В частині 3 ст. 115 цього ж Кодексу зазначено, що документом, що засвідчує факт розірвання шлюбу судом, є рішення суду про розірвання шлюбу, яке набрало законної сили. Таким чином, суд вважає встановленим, що заява про розірвання шлюбу відповідає дійсній волі позивача та відповідача; сторони дійшли згоди , що розірвання шлюбу є доцільним , враховуючи інтереси неповнолітньої дитини, тому подальше збереження шлюбу буде суперечити їх інтересам. Згідно ст.88 ЦПК України стороні на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-11-21 00:00:00

Позивач звернулась в суд з позовом, в якому зазначила, що 18 квітня 1992 року зареєструвала шлюб з [PERSON] Від шлюбу 26 червня 1996 року народився син [PERSON], а 06 серпня 2013 дочка [PERSON]. Просить шлюб розірвати мотивуючи тим, що відповідач зловживає спиртними напоями, внаслідок чого постійно виникають суперечки, травмуються діти, проживають окремо. За таких обставин зберегти сімю неможливо, шлюб існує формально, перспектив для збереження сімї немає. Позивач в судовому засіданні позов підтримала та подала заяву про подальший розгляд справи без її участі. Відповідач, належним чином повідомлений про час і місце слухання справи , у судове засідання не зявився, про причини неявки не повідомив. Вивчивши докази справи, суд дійшов до наступного. Судом встановлено, що згідно свідоцтва про укладення шлюбу серії ІІ-БВ№299956 від 18 квітня 1992 року, виданого Новоушицьким райвідділом ЗАГС Хмельницької області , сторони зареєстрували шлюб 18 квітня 1992 року, про що зроблено актовий запис № 15. Згідно свідоцтва про народження серії І-БВ № 203561 від 07 серпня 2013 року, виданого відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Новоушицького районного управління юстиції у Хмельницькій області, сторони є батьками [PERSON], [INFO]. Відповідно до ст.110 Сімейного Кодексу України позов про розірвання шлюбу може бути предявлений одним із подружжя. Відповідно до ч.2 ст.112 цього ж Кодексу суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Відповідно до ч.2 ст.114 СК України, у разі розірвання шлюбу судом, шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу. В частині 3 ст.115 цього ж Кодексу зазначено, що документом, що засвідчує факт розірвання шлюбу судом, є рішення суду про розірвання шлюбу, яке набрало законної сили. Таким чином, суд вважає встановленим, що заява про розірвання шлюбу відповідає дійсній волі позивача; сторони проживають окремо, не ведуть спільного господарства, примирення протягом наданого строку не відбулося; позивач наполягає на розірванні шлюбу, а відповідач, не зявившись в судове засідання, тим самим довів своє небажання зберегти шлюб, тому подальше збереження шлюбу буде суперечити інтересам позивача. Згідно ст.88 ЦПК України стороні на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-08-14 00:00:00

Позивач звернулась в суд з позовом, в якому зазначила, що 20 травня 1984 року зареєструвала шлюб з [PERSON], від шлюбу неповнолітніх дітей не має. Просить шлюб розірвати мотивуючи тим, що причиною розпаду сімї стали різні погляди на життя та постійні суперечки. Сторони проживають окремо останніх 10 років, спільного господарства не ведуть, спільного майна не мають, тому шлюб існує формально, перспектив для збереження сімї немає. Позивач в судовому засіданні позов підтримала. Відповідач в судове засідання не зявився, повідомлений належним чином через засоби масової інформації. Вивчивши доказы справи, суд дійшов до наступного. Судом встановлено, що згідно свідоцтва про шлюб серії І-БВ № 378436 від 20 травня 1984 року, виданого Браїлівською сільською радою, сторони зареєстрували шлюб 20 травня 1984 року, про що зроблено актовий запис № 9. Із довідки МСЕ вбачається, що [PERSON] є інвалідом ІІ групи за загальним захворюванням. Відповідно до ст. 110 Сімейного Кодексу України позов про розірвання шлюбу може бути предявлений одним із подружжя. Відповідно до ч.2 ст.112 цього ж Кодексу суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Відповідно до ч.2 ст. 114 СК України, у разі розірвання шлюбу судом, шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу. В частині 3 ст. 115 цього ж Кодексу зазначено, що документом, що засвідчує факт розірвання шлюбу судом, є рішення суду про розірвання шлюбу, яке набрало законної сили. Таким чином, суд вважає встановленим, що заява про розірвання шлюбу відповідає дійсній волі позивача; сторони тривалий час проживають окремо, не ведуть спільного господарства, спільного майна не мають, позивач наполягає на розірванні шлюбу, а відповідач, не зявившись в судове засідання, тим самим довів своє небажання зберегти шлюб, тому подальше збереження шлюбу буде суперечити інтересам позивача. Відповідно до п.9 ч.1 ст.5 Закону України «Про судовий збір» від сплати судового збору під час розгляду справи в усіх судових інстанціях звільняються інваліди I та II груп. Відповідно до ч.3 ст.88 ЦПК України якщо позивача, на користь якого ухвалено рішення, звільнено від сплати судового збору, він стягується з відповідача в дохід держави пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-01-20 00:00:00

Позивач звернулась в суд з позовом в якому зазначила, що 25 серпня 2012 року вона уклала шлюб з [PERSON], який був зареєстрований у Відділі державної реєстрації актів про шлюб Сімферопольського міського управління юстиції Автономної Республіки Крим, актовий запис № 659 [INFO] у них народився син [PERSON]. На теперішній час вона і відповідач мешкають окремо. Дитина проживає з нею, та знаходиться на її утримані. Вона не працює , тому що знаходиться в відпустці по догляду за дитиною. Відповідач добровільно коштів на утримання її та на утримання дитини не надає. Просить суд стягнути з відповідача аліменти на її утримання до досягнення дитиною 3-х років в розмірі ? частини , та аліменти на утримання неповнолітнього сина в розмірі 1/3 частини , а також стягнути на її користь сплачені нею судові витрати. В судове засідання позивач та представник позивачки не з'явився , суду надав заяву, просить справу розглядати без їх участі , проти ухвалення заочного рішення не заперечує. Відповідач у судове засідання не з'явився , повідомлявся належним чином. Зі згоди позивача , суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст.. 244 ЦПК України. Суд, вивчивши матеріали справи, вважає, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено , що 25 серпня 2012 року позивачка уклала шлюб з [PERSON], який був зареєстрований у Відділі державної реєстрації актів про шлюб Сімферопольського міського управління юстиції Автономної Республіки Крим, актовий запис № 659 [INFO] у сторін народився син [PERSON].( свідоцтво про народження Серія [NUMBER] видане відділом державної реєстрації актів про народження реєстраційної служби Сіміеропольського міського управління юстиції в Автономній Республіки Крим.), який мешкає з позивачкою та знаходиться на її утриманні. На теперішній час відповідачка не працює, внаслідок догляду за малолітньою дитиною. Позивачка не надала суду документи, які доходи має відповідач. Згідно з вимогами ч. 2 ст. 84 СК України дружина з якою проживає дитина, має право на утримання від чоловіка - батька дитини, до досягнення дитиною трьох років. Таким чином суд вважає, що з відповідача на користь позивачки на її утримання до досягнення дитиною трьох років можливо стягнути аліменти з урахуванням принципу розумності аліменти частково в розмірі 1/6 частини від усіх видав його заробітку. Відповідно до ст.. 180 СК України, батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно ч. 3 ст. 181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини ( аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Таким чином суд вважає, що з відповідача на користь позивачки аліменти на утримання неповнолітнього сина необхідно стягнути з урахуванням принципу розумності частково в розмірі 1/4 частини з усіх видів доходу щомісячно , але не менш 30 процентів прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку , до повноліття дитини. В частині стягнення на її користь судових витрат суд вважає за необхідне відмовити, тому що позивачка не надала суду квитанцій про сплату нею судових витрат.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-03-10 00:00:00

Позивач звернулась в суд з позовом, в якому зазначила, що 28 квітня 2012 року зареєструвала шлюб з [PERSON], від шлюбу [INFO] народився син [PERSON]. Просить шлюб розірвати мотивуючи тим, що їх сім'я розпалась через те, що відповідач не утримує сім'ю, постійно ображає всіх членів сім'ї. Позивач в судовому засіданні позов підтримала, зазначила, що з травня 2015 року проживають з відповідачем окремо, спільного господарства не ведуть, тому шлюб існує формально, перспектив для збереження сім'ї немає. Відповідач в судове засідання не з'явився. Вивчивши докази справи, суд дійшов до наступного. Судом встановлено, що згідно свідоцтва про шлюб серії [NUMBER] від 28 квітня 2012 року, виданого виконавчим комітетом Івашковецької сільської ради Новоушицького району, сторони зареєстрували шлюб 28 квітня 2012 року, про що зроблено актовий запис № 1. Згідно свідоцтва про народження серії [NUMBER] від 12 вересня 2012 року, виданого виконавчим комітетом Івашковецької сільської ради Новоушицького району, сторони є батьками [PERSON], [INFO]. Відповідно до ст.110 Сімейного Кодексу України позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя. Відповідно до ч.2 ст.112 цього ж Кодексу суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Відповідно до ч.2 ст.114 СК України, у разі розірвання шлюбу судом, шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу. В частині 3 ст.115 цього ж Кодексу зазначено, що документом, що засвідчує факт розірвання шлюбу судом, є рішення суду про розірвання шлюбу, яке набрало законної сили. Таким чином, суд вважає встановленим, що заява про розірвання шлюбу відповідає дійсній волі позивача; сторони тривалий час проживають окремо, не ведуть спільного господарства, спільного майна не мають; примирення протягом наданого строку не відбулося; відповідач, не з'явившись в судове засідання, тим самим довів своє небажання зберегти шлюб; позивач наполягає на розірванні шлюбу, тому подальше збереження шлюбу буде суперечити їх інтересам . Згідно ст.88 ЦПК України стороні на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-03-10 00:00:00

Позивач звернулась в суд з позовом, в якому зазначила, що 28 травня 2008 року зареєструвала шлюб з [PERSON], від шлюбу народилося двоє доньок - [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO]. Просить шлюб розірвати мотивуючи тим, що їх сім'я розпалась через зловживання відповідачем спиртними напоями. Позивач в судовому засіданні позов підтримала та вказала, що відповідач не утримує сім'ю, приховує гроші та витрачає їх на алкоголь; діти бояться батька і не бажають з ним разом жити. Відповідач позов визнав. Заслухавши сторони, вивчивши матеріали справи, суд дійшов до наступного. Судом встановлено, що згідно свідоцтва про шлюб серії [NUMBER] від 28 травня 2008 року, виданого відділом реєстрації актів цивільного стану по місту Хмельницькому Хмельницького міськрайонного управління юстиції, сторони зареєстрували шлюб 28 травня 2008 року, про що зроблено актовий запис № 545. Згідно свідоцтв про народження сторони являються батьками [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO]. Відповідно до ст. 110 Сімейного Кодексу України позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя. Відповідно до ч.2 ст.112 цього ж Кодексу суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Відповідно до ч.2 ст. 114 СК України, у разі розірвання шлюбу судом, шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу. В частині 3 ст. 115 цього ж Кодексу зазначено, що документом, що засвідчує факт розірвання шлюбу судом, є рішення суду про розірвання шлюбу, яке набрало законної сили. Таким чином, суд вважає встановленим, що заява про розірвання шлюбу відповідає дійсній волі позивача та відповідача; протягом наданого судом строку сторони не примирились; позивач стверджує, що відповідач не змінив поведінку в сім'ї та наполягає на розірванні шлюбу, тому подальше збереження шлюбу буде суперечити їх інтересам. Згідно ст.88 ЦПК України стороні на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати.

Outcome: approved