Jurisdiction: civil
Date: 2016-05-17 00:00:00

позивач звернулась до суду з позовом, в якому просить стягувати з відповідача в свою користь аліменти на утримання неповнолітніх дітей: [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO] в твердій грошовій сумі в розмірі 2500 грн. щомісячно до досягнення ними повноліття; стягувати з відповідача в користь [PERSON] аліменти на її утримання до досягнення дітьми трьохрічного віку в твердій грошовій сумі в розмірі по 500 грн. щомісячно на кожну дитину. В обгрунтування позову покликається на те, що за час перебування з відповідачем у зареєстрованому шлюбі, у них [INFO] народилась донька [PERSON], а [INFO] народилась донька [PERSON]. Діти проживають з нею та перебувають повністю на її утриманні, відповідач проживає окремо та не надає жодної матеріальної допомоги на їхнє утримання, хоча зобов'язаний і може її надавати. Крім того, додатково просить стягувати з відповідача аліменти на власне утримання, оскільки перебуває у скрутному матеріальному становищі та у зв'язку з постійним доглядом за малолітніми дітьми не має можливості працювати, а відтак забезпечувати себе самостійно. Позивачка подала до суду заяву згідно якої позов підтримала в повному обсязі, просить такий задоволити, а розгляд справи проводити у її відсутності, проти заочного розгляду справи не заперечує. Відповідач в судове засідання не з'явився, хоча згідно ст.76 ЦПК України належним чином повідомлявся про час та місце розгляду справи, а тому відповідно до ст.224 ЦПК України суд вважає за можливе розглядати справу у його відсутності на підставі наявних у справі доказів. У зв'язку з неявкою сторін в судове засідання фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється відповідно до ч.2 ст.197 ЦПК України. З'ясувавши дійсні обставини справи та перевіривши їх доказами, суд приходить до висновку, що позов слід задоволити з наступних підстав. Відповідно до ст.180 Сімейного кодексу України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Вказаний обов'язок щодо утримання дитини покладений на обох батьків та є однаковим для них. Як вбачається з матеріалів справи, відповідач являється батьком неповнолітніх дітей: [PERSON], [INFO] (свідоцтво про народження серії [NUMBER], видане 12.08.2014р.) та [PERSON], [INFO] (свідоцтво про народження серії [NUMBER], видане 04.12.2015р.), відтак, зобов'язаний утримувати їх до досягнення ними повноліття. Враховуючи відсутність домовленості сторін щодо виконання відповідачем обов'язку по утриманню дітей, а також фактичних доказів виконання останнім такого обов'язку, суд приходить до висновку, що з нього слід стягувати аліменти на утримання спільних дітей сторін до досягнення ними повноліття. При визначенні розміру аліментів, суд враховує, стан здоров'я дітей, матеріальне становище дітей, вік дітей та потреби на їх утримання (з врахуванням прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку встановлений Законом України «Пpo Державний бюджет на 2016 рік») матеріальне становище відповідача, як платника аліментів, відомості про працевлаштування якого відсутні, стан його здоров'я, відсутність на його на утриманні, зі слів позивача, інших утриманців, та приходить до висновку, що з відповідача в користь позивача на утримання двох неповнолітніх дітей слід щомісячно стягувати аліменти у твердій грошовій сумі в розмірі по 800 грн. щомісячно на кожну дитину, починаючи з часу подачі позову до суду, тобто з 13.04.2016р. до досягнення дітьми повноліття. Також позивачем заявлено вимогу про стягнення аліментів на її утримання, як дружини, яка підлягає задоволенню з наступних підстав. Відповідно до ч.1 ст.75 СК України дружина, чоловік повинні матеріально підтримувати один одного. Право на утримання (аліменти) має той із подружжя, який є непрацездатним, потребує матеріальної допомоги, за умови, що другий із подружжя може надавати матеріальну допомогу. У відповідності до ч.2 ст.84 Сімейного кодексу України дружина, з якою проживає дитина, має право на утримання від чоловіка - батька дитини до досягнення дитиною трьох років. Таким чином, сімейним законодавством передбачено право дружини-матері на утримання чоловіком-батьком до досягнення дитиною трирічного віку незалежно від того чи вона працює та незалежно від її матеріального становища, за умови, що чоловік може надавати матеріальну допомогу. Подання суду доказів того, що дружина, з якою проживає діти, потребує матеріальної допомоги, не є обов'язковим, оскільки право на аліменти належить дружині-матері незалежно від цієї обставини. Судом встановлено, що відповідач не виконує свій обов'язок по утриманню дружини, яка у зв'язку з доглядом за їхніми спільними дітьми не має самостійного доходу. Визначаючи розмір аліментів на утримання дружини, суд виходить з того, що відповідач має працездатний вік. З цих міркувань, виходячи з принципу справедливості та розумності та з урахуванням потреб дружини, можливостей відповідача, суд присуджує кошти (аліменти) на утримання дружини у твердій грошовій сумі в розмірі 500 грн. до досягнення дітьми трьохрічного віку, яку також слід стягувати починаючи з 13.04.2016р. Відповідно до ст.88 ЦПК України з відповідача в дохід держави слід стягнути судовий збір в розмірі 551,20 грн., від сплати яких позивача звільнено при подачі такого позову до суду.

Outcome: partial