Jurisdiction: civil
Date: 2014-08-13 00:00:00

Позивач звернулась до Полтавського районного суду з позовом про визнання права спільної сумісної власності подружжя на житловий будинок та поділ спільного майна подружжя, в обґрунтовування своїх вимог зазначила, що за час перебування у шлюбі позивачка та відповідач придбали житловий будинок, оскільки відповідач не бажає добровільно провести розподіл будинку, позивач була змушена звернутись до суду з даним позовом. Просила суд: - визнати за [PERSON], право власності на 1/2 частину житлового будинку з господарськими будівлями, які знаходяться в [ADDRESS]. - виділити [PERSON] у натурі ? частину житлового будинку з господарськими будівлями, які знаходяться в [ADDRESS]. - стягнути з відповідача, [PERSON], на користь [PERSON] судові витрати по справі - судовий збір у розмірі 255 грн. та витрати на правову допомогу - 3000 грн. В судовому засіданні позивач та її представник заявлені позовні вимоги підтримали в повному обсязі та просили суд їх задовольнити, надавши пояснення аналогічно викладеному в позовній заяві та провести розподіл житлового будинку у відповідності до висновку судової будівельно-технічної експертизи. Відповідач та його представник в судовому засіданні проти позову заперечили та просили суд відмовити в задоволенні позову так, як житловий будинок було придбано батьком позивача за власні кошти. Свідки [PERSON], та [PERSON] в судовому засіданні пояснили, що вони давали сину гроші на придбання будинку, зі сторони позивачки її дядько дав тільки 1 000 доларів США, які потім діти йому згодом повернули. Свідок [PERSON], пояснив в судовому засіданні, що ремонтував житловий будинок подружжя [PERSON] і батько [PERSON] повідомляв йому, що купив сину будинок. Заслухавши пояснення позивача та його представника, відповідача та його представника, покази свідків, дослідивши м матеріали справи, суд приходить до наступного висновку. Відповідно до ч. 1 ст. 10 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Відповідно до ч. 1 ст. 11 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Відповідно до ч. 1 ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. Відповідно до ч. 1 ст. 57 ЦПК України, доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Відповідно до ч. 2 ст. 58 ЦПК України, сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Судом встановлено і підтверджується матеріалами, що з 17 травня 2003 року по 18 лютого 2011 року позивач перебувала у шлюбі з відповідачем - [PERSON], про що свідчать копії свідоцтва про одруження та рішення суду про його розірвання. В шлюбі у подружжя народилася донька - [PERSON], [INFO], про що свідчить копія свідоцтва про народження. Під час шлюбу сторонами було набуто спільне майно - житловий будинок з господарськими будівлями, що знаходяться в [ADDRESS], про що свідчить копія договору купівлі-продажу від 23 серпня 2006 року. Покупцем за даним договором є відповідач і на підставі зазначеного договору купівлі-продажу, комунальним підприємством «Бюро технічної інвентаризації та містобудування Полтавського району» було зареєстровано право приватної власності на вказаний житловий будинок з господарськими будівлями за відповідачем, [PERSON], про що свідчить копія технічного паспорту на садибний (індивідуальний) житловий будинок. Згідно договору купівлі-продажу від 23.08.2006р вартість житлового будинку становить 30300 грн., а інвентаризаційна оцінка житлового будинку становить 51036 грн. Шлюбні стосунки між [PERSON] та [PERSON] 3 січня 2011 року фактично припинені, з даного часу вони разом не проживають, спільного господарства не ведуть. В даний час позивачка проживає в м. Полтаві разом з донькою, хоч і залишились зареєстрованими за вказаною адресою, а відповідач проживає у домогосподарстві в [ADDRESS]. Згідно ст. 61 СК України, об'єктом права спільної сумісної власності подружжя може бути будь - яке майно, за винятком виключеного з цивільного обороту. Згідно ч. 1 ст. 68 СК України, розірвання шлюбу не припиняє права спільної сумісної власності на майно, набуте за час шлюбу. Відповідно до ч. 1 ст. 69 СК України, дружина і чоловік мають право на поділ майна, що належить їм на праві спільної сумісної власності, незалежно від розірвання шлюбу. Відповідно до ст. 70 СК України у разі поділу майна, що є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя, частки майна дружини та чоловіка є рівними, якщо інше не визначено домовленістю між ними або шлюбним договором. Згідно ст. 71 СК України майно, що є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя, ділиться між ними в натурі. Якщо дружина та чоловік не домовилися про порядок поділу майна, спір може бути вирішений судом. При цьому суд бере до уваги інтереси дружини, чоловіка, дітей та інші обставини, що мають істотне значення. Відповідно до ч.1 ст. 321 ЦК України ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності або обмежений у його здійсненні. Відповідно до ст. 358 ЦК України право спільної часткової власності здійснюється співвласниками за їхньою згодою. Частина 3 даної норми зазначає, що кожен із співвласників має право на надання йому у володіння та користування тієї частини спільного майна в натурі, яка відповідає його частці у праві спільної часткової власності.Відповідно ст. 370 ЦК України, співвласники мають право на виділ у натурі частки із майна, що є у спільній сумісній власності. У разі виділу частки із майна, що є у спільній сумісній власності, вважається, що частки кожного із співвласників у праві спільної сумісної власності є рівними, якщо інше не встановлено домовленістю між ними, законом або рішенням суду. У відповідності до ст. 372 ЦК України, у разі поділу майна, що є у спільній сумісній власності, вважається, що частки співвласників у праві спільної сумісної власності є рівними, якщо інше не встановлено домовленістю між ними або законом. За даних обставин, суд вважає, що житловий будинок з надвірними спорудами, що знаходяться в [ADDRESS], є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя, тобто власністю - [PERSON] та власністю [PERSON] у рівних частках, оскільки вони були придбані у шлюбі. Враховуючи викладене, суд вважає за можливе визнати за позивачем [PERSON], право власності на 1/2 частину житлового будинку з господарськими будівлями, що знаходяться в [ADDRESS], та виділити їй у натурі ? частину житлового будинку з господарськими будівлями, які знаходяться в [ADDRESS] - відповідно до варіанту № 1 висновку судової будівельно-технічної експертизи № 27-14 від 30.04.2014р. Суд вважає за можливе виділити в натурі на ? частину житлового будинку з господарськими спорудами [PERSON] наступне майно: - в основній частині житлового будинку літ. «А-1» приміщення: кухня 1-1 площею 9.20 м2, кімната 1-2 площею 23.70 м2, кімната 1-3 площею 8.20 м2. Площа по внутрішнім обмірам складає: 41.10 м2 (9.20+23.70+8.20), на суму 12845.00 грн. (26283/84.10x41.10); - в прибудові літ. «а» приміщення: сіни II площею 11.50 м2. Площа по внутрішнім обмірам складає: 11.50 м2, на суму 3124.00 грн. (6492/23.90x11.50); - тамбур літ. «аі» - 238.00 грн. По іншим будівлям та спорудам: - сарай літ. «Б» - 4 905.00 грн.; - навіс літ. «б» - 396.00 грн.; - сарай літ. «В» - 604.00 грн.; - сарай літ. «в» - 122.00 грн.; - ? частина літньої кухні літ. «Г» - 5 503.00 грн. (11006x1/2); - погріб вхідний літ. «Д» - 1 967.00 грн. [PERSON] виділити будівлі та споруди на суму 29704.00 грн. (12845+3124+238+4905+396+604+122+5503+1967), що більше на 2859.50 грн. (53689x1/2-29704). Виділити в натурі на ? частину житлового будинку з господарськими спорудами [PERSON] наступне майно: - в основній частині житлового будинку літ. «А-1» приміщення: кухні 2-1 площею 8.40 м2, кімнати 2-2 площею 24.20 м2, кімнати 2-3 площею 10.40 м2. Площа по внутрішнім обмірам складає: 43.00 м2 (8.40+24.20+10.40), на суму 13438.00 грн. (26283/84.10x43.00); - в прибудові літ. «а» приміщення: сіней IV площею 10.00 м2, комори V площею 2.40 м2. Площа по внутрішнім обмірам складає: 12.40 м2 (10.00+2.40), на суму 3368.00 грн. (6492/23.90x12.40); - тамбур літ. «а2» - 632.00 грн. По іншим будівлям та спорудам: - частина літньої кухні літ. «Г» - 5 503.00 грн. (11006x1/2); - сарай літ. «Г1» - 405.00 грн.; - сарай літ. «г» - 189.00 грн.; - вбиральня літ. «Е» - 450.00 грн. [PERSON] виділити будівлі та споруди на суму 23985.00 грн. (13438+3368+632+5503+405+189+450), що менше на 2859.50 грн. (53689x1/2- 23985). Різниця часток при такому виділу буде складати 2 859,50 грн. При такому виділу будівель , ідеальними частками співвласників будуть - у [PERSON] - 11/20 (29704/53689), - у [PERSON] - 9/20 (23985/53689). Відповідно вимог ст. 215 ЦПК України, суд при винесенні рішення повинен вирішити питання розподілу судових витрат по справі, згідно ст. 84, 88 ЦПК України. Враховуючи вартість будинку, яка згідно експертизи становить 53 689.00 грн., виділені частки співвласників 11/20 у відповідача та 9/20 у позивача, сплачений судовий збір позивачем при подачі позовної заяви, який становить 255.19 грн., суд вважає, що з [PERSON] необхідно стягнути на користь [PERSON] 13,59 грн. судового збору та стягнути з [PERSON] на користь держави недоплаченого судового збору в сумі 281,70 грн. Судовий збір становить 536.89 грн. від оцінки майна, тому 11/20 становить 295,29 грн. а 9/20 241.60 грн., позивач сплатила судовий збір 255.19 грн., тобто за свою частку переплатила 13.59 грн. (255.19 - 241.60 = 13.59), які необхідно стягнути з відповідача а також враховуючи його частку достягнути судовий збір в сумі 281.70 грн.( 536.89 судовий збір - 255.19 сплачений судовий збір = 281.70 недоплаченого судового збору). На підставі викладеного,

Outcome: approved