Jurisdiction: civil
Date: 2019-09-16 00:00:00

Позивач звернулась до суду з позовом до відповідача, в якому просить суд розірвати шлюб, зареєстрований між нею та відповідачем 26 липня 2008 року Індустріальним відділом реєстрації актів цивільного стану Дніпропетровського управління юстиції в Дніпропетровській області, актовий запис № 430. Від шлюбу мають неповнолітніх дітей - [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] . В обґрунтування позову позивач зазначила, що спільне життя з відповідачем не склалось, шлюбні відносини між сторонами припинено з осені 2017 року. Спору про поділ майна немає, згоди на утримання дітей досягнуто. Ухвалою суду від 07 травня 2019 року відкрито провадження у справі та призначено справу до розгляду в підготовчому судовому засіданні за правилами загального позовного провадження. 31 травня 2019 року, під час підготовчого судового засідання відповідач заявив клопотання про вжиття заходів щодо примирення подружжя та надання строку для примирення, посилаючись на те, що примирення відповідає інтересам їх сім`ї. Ухвалою від 31 травня 2019 року судом був надано строк для примирення до 17 вересня 2019 року. Представник позивача в судовому засіданні позовні вимоги підтримав, просив їх задовольнити. Відповідач в судовому засіданні заперечував щодо задоволення позовної заяви. Суд, заслухавши думку сторін, дослідивши матеріали справи вважає, що позов підлягає задоволенню, виходячи з наступного. Судом встановлено, між [PERSON] та [PERSON] було укладено шлюб, зареєстрований 26 липня 2008 року Індустріальним відділом реєстрації актів цивільного стану Дніпропетровського управління юстиції в Дніпропетровській області, актовий запис № 430. Від шлюбу мають неповнолітніх дітей - [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] . Сімейне життя позивача з відповідачем не склалось, сторони втратили один до одного почуття любові та поваги, що призвело до фактичного припинення шлюбних відносин з осені 2017 року. Спору про поділ майна та щодо проживання дітей немає. Згідно ч. 1 ст. 24 Сімейного кодексу України шлюб ґрунтується на вільній згоді дружини та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Відповідно до ч. 3 ст. 56 Сімейного кодексу України кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Відповідно до ч. 3 ст. 105 СК України шлюб припиняється в наслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до статті 110 цього кодексу. Відповідно до статті 112 Сімейного Кодексу України шлюб розривається, якщо судом буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Враховуючи викладене, суд приходить до висновку, що поміж сторонами відсутня згода щодо перебування у шлюбі, їхня сім`я розпалася та існує формально, строк на примирення не дав результатів, а подальше спільне життя їхнього подружжя і збереження шлюбу суперечило б їхнім інтересам, а тому шлюб необхідно розірвати. Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Позивачем в позовній заяві не заявлено вимогу про стягнення з відповідача судового збору на його користь, на підставі чого суд вважає можливим в порядку ст. 141 ЦПК України покласти судові витрати по справі на позивача.

Outcome: approved