Jurisdiction: civil
Date: 2017-02-13 00:00:00

Позивач звернувся з позовом про встановлення факту та визнання права власності. Свої вимоги мотивує тим, що в період з 01.02.2012 року по 31.05.2016 року проживав з відповідачем однією сім`єю без укладення шлюбу. [INFO] року у них народився син [PERSON] Влітку 2014 року вони з відповідачем придбали трикімнатну квартиру за адресою: [ADDRESS], право власності на яку було оформлене на відповідача. Відповідно до договору №359-14-БВ від 24.04.2014 року було сплачено на рахунок ТОВ «КУА «Крістал Ессет Менеджмент» 1030906 грн 41 коп. Оплата проводилась частинами: 24.04.2014 року оплачено 51448 грн, 25.04.2014 року - 410000 грн, 14.05.2014 року - 205000 грн, 19.06.2014 року - 364458 грн 41 коп. Із зазначених коштів особисті кошти позивача складали 461448 грн (платіж від 24.04.2014 року на суму 51448 грн та платіж від 25.04.2014 року на суму 410000 грн). Особисті кошти відповідача склали 569458 грн 41 коп (платіж від 14.05.2014 року на суму 205000 грн та платіж від 19.06.2014 року на суму 364458 грн 41 коп). Таким чином його частка у праві власності на квартиру складає 9/20 частин, а частка відповідача - 11/20 частин. 18.07.2014 року було укладено договір міни, що підтверджує право власності на спірну квартиру. 31.05.2016 року з ініціативи відповідача вони перестали проживати однією сім`єю. Відповідач змінила на вхідних дверях замок, попросила його виселитися з квартири та в усній розмові заявила, що квартира належить їй, а у нього відсутнє право на проживання. Вважає, що квартира належить йому та відповідачу на праві спільної часткової власності, так як кожним з них вносились особисті кошти. Просить встановити факт їх з відповідачем проживання однією сім`єю без укладення шлюбу в період з 01.03.2012 року по 31.05.2016 року. Визнати за ним право власності на 9/20 часток квартири №9 в буднку №24 по вул.Саперно-Слобідській в м.Києві, а за відповідачем - право власності на 11/20 часток вказаної квартири. В судовому засіданні позивач та його представник підтримали позовні вимоги і просили їх задовольнити. Відповідач та її представник позовні вимоги визнали частково та подали зустрічний позов про розподіл спільної часткової власності, посилаючись на те, що в період з 01.03.2013 року по 15.05.2016 року вони з позивачем проживали однією сім`єю без реєстрації щлюбу. Мають спільну дитину [PERSON], [INFO]. Так як вони не мали спільного житла, її мати [PERSON] вирішила придбати для неї квартиру. 24.04.2014 року [PERSON] передала їй в якості дарунку грошові кошти в сумі 46400 грн, які були сплачені за рієлторські послуги. Між нею та ТОВ «Фортон» був укладений попередній договір міни (придбання квартири) та перераховано кошти через ТОВ «КУА «КРІСТАЛ ЕССЕТ МЕНЕДЖМЕНТ». Батьком позивача також було подаровано сину грошові кошти в сумі 410000 грн, які були ним сплачені від її імені в рахунок придбання квартири ТОВ «Фортон» через ТОВ «КУА «КРІСТАЛ ЕССЕТ МЕНЕДЖМЕНТ», та 51448 грн - для першого внеску за оформлення придбання квартири. В подальшому для остаточного придбання квартири її мати [PERSON], як дарунок їй, здійснила переказ коштів з свого рахунку в ПАТ «Укргазбанк» 13.05.2014 року на суму 205000 грн, а 19.06.2014 року - на суму 364458 грн. 18.07.2014 року було укладено договір міни, за яким вона стала власником квартири [ADDRESS]. Всього за придбання квартири було сплачено 1077306 грн, з яких їй особисто належало 615858 грн, а відповідачу - 461448 грн. На ремонт квартири коштів не було, а тому її бабуся [PERSON] подарувала їй грошові кошти на ремонт в сумі 290291 грн шляхом перерахування їх підприємцю [PERSON], який виконував ремонтні роботи. 30.09.2014 року ремонт квартири було закінчено і вони з позивачем 29.11.2014 року переїхали в квартиру, де проживали разом до 15.05.2016 року. Таким чином вартість квартири зросла на вартість ремонту та на день розподілу складає 1367597 грн, з яких 906149 грн - її особисті кошти, а 461448 грн - особисті кошти позивача, що в ідеальних частках становить відповідно 33/50 частки та 17/50 часток. Просить визнати за нею право власності на 33/50 частки квартири [ADDRESS], а за позивачем - право власності на 17/50 частин квартири. Позивач та його представник зустрічні позовні вимоги визнали частково і пояснили, що бабуся відповідача ніяких коштів на ремонт не дарувала. ремонт проводився за спільні кошти сторін. Наполягали на своєму варіанті розподілу часток квартири. Третя особа за зустрічним позовом вважає, що позовні вимоги [PERSON] підлягають задоволенню і пояснила, що у неї була домовленість з батьком позивача щодо купівлі для дітей двохкімнатної квартири з оплатою її вартості пополам. Та коли подивились трикімнатну квартиру, то зясувалось, що у батька позивача немає коштів, щоб доплатити різницю вартості такої квартири. Тоді вона погодилась сплатити різницю за рахунок власних коштів. 46400 грн вона заплатила за рієлторські послуги, а тому перший внесок в сумі 51448 грн був сплачений позивачем. Наступного дня ним було сплачено 410000 грн за придбання квартири. Для остаточного розрахунку за квартиру вона знімала грошові кошти зі свого рахунку в банку, на якому у неї зберігався вклад, та двома переказами: 13.05.2014 року - на суму 205000 грн та 19.06.2014 року - на суму 364458 грн перерахувала в рахунок плати за квартиру. В подальшому її мати [PERSON], яка працює в Італії, перерахувала на ремонт квартири грошові кошти в сумі 17400 євро на рахунок приватного підприємця [PERSON], який виконував ремонтні роботи і якому довіряли, так як він раніше робив ремонт у неї на роботі та у її власній квартирі. Суд, заслухавши сторони, їх представників, третю особу, свідка та дослідивши матеріали справи, приходить до висновку, що основний позов підлягає частковому задоволенню , а в задоволенні зустрічного позов у слід відмовити з наступних підстав. Судом встановлено, що сторони перебували у фактичних шлюбних відносинах з 01.02.2012 року по 15.05.2016 року. В цей період вони вели спільне господарство та мали спільний бюджет. [INFO] року у сторін народився син [PERSON] (а.с.11). 24.04.2014 року між відповідачем та ТОВ «Компанія з управління активами «Крістал Ессет Менеджмент» було укладено договір купівлі-продажу заставної №359-14-БВ (а.с.152-158), на виконання якого 24.04.2014 року на рахунок ТОВ «КУА «КРІСТАЛ ЕССЕТ МЕНЕДЖМЕНТ» від імені відповідача перераховано кошти в сумі 51448 грн, що підтверджується квитанцією №11884925 від 24.04.2014 року (а.с.50), 25.04.2014 року - в сумі 410000 грн, що підтверджується квитанцією №11891718 від 25.04.2014 року (а.с.52). 13.05.2014 року на рахунок ТОВ «КУА «КРІСТАЛ ЕССЕТ МЕНЕДЖМЕНТ» ПВІФ «ІнтегралБуд» від імені третьої особи [PERSON] здійснено платіж в сумі 205000 грн, що підтверджується копією платіжного доручення №1 від 13.05.2014 року (а.с.53), а 19.06.2014 року - в сумі 364458 грн 41 коп, що підтверджується копією платіжного доручення №1 від 19.06.2014 року (а.с.54). За договором міни від 18.07.2014 року, укладеним між ТОВ «ФОРТОН» та відповідачем, від імені якої на підставі довіреності діяв позивач, відповідач прийняла у власність квартиру [ADDRESS], яка складається з трьох кімнат, загальною площею 85,3 кв.м (а.с.55-61). Свідок [PERSON] показав, що за домовленістю між ним та матір`ю відповідача про купівлю квартири для дітей була придбана спірна квартира, яку оформили на відповідача. Він оплатив послуги нотаріуса в сумі 60000 грн, а відповідач (його син) сплатив перший внесок за квартиру в сумі 51448 грн за рахунок заощаджених власних коштів. Наступного дня він сплатив другу частину коштів в сумі 410000 грн. Ремонт в квартирі робився за кошти, які заробляв відповідач. Коли він приїздив до дітей, то теж залишав їм по 500-1000 грн щоразу, а одного разу привіз 17000 грн. Також він особисто три дні робив у спірній квартирі електрику, ставив розетки. Їх сім`я має дохід від вирощування цибулі. Коли син поступив на навчанння в Київ, його батько порадив віддати йому гроші. Так, в банку був відкритий рахунок на суму 35000 доларів США, яким користувався відповідач. Ст.3 Сімейного Кодексу України встановлено, що сім`ю складають особи, які спільно проживають, пов'язані спільним побутом, мають спільні права та обов'язки. Відповідно до ст.256 ч.1 п.5 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту проживання однією сім`єю чоловіка та жінки без шлюбу. Згідно ст.74 Сімейного Кодексу України якщо жінка та чоловік проживають однією сім`єю, але не перебувають у шлюбі між собою або в будь-якому іншому шлюбі, майно, набуте ними за час спільного проживання, належить їм на праві спільної сумісної власності, якщо інше не встановлено письмовим договором між ними. На майно, що є об'єктом права спільної сумісної власності жінки та чоловіка, які не перебувають у шлюбі між собою або в будь-якому іншому шлюбі, поширюються положення глави 8 цього Кодексу. Відповідно до ст.57 Сімейного Кодексу України особистою приватною власністю дружини, чоловіка є: 1)майно, набуте нею, ним до шлюбу; 2) майно, набуте нею, ним за час шлюбу, але на підставі договору дарування або в порядку спадкування; 3)майно, набуте нею, ним за час шлюбу, але за кошти, які належали їй, йому особисто. Згідно ст.355 ч.4 ЦК України спільна власність вважається частковою, якщо договором або законом не встановлена спільна сумісна власність на мано. Ст. 356 ч.1 ЦК України визначено, що власність двох чи більше осіб із визначенням часток кожного з них у праві власності є спільною частковою власністю. Відповідно до ст.357 ч.2 ЦК України якщо розмір часток у праві спільної часткової власності не встановлений за домовленістю співвласників або законом , він визначається з урахуванням вкладу кожного з співвласників у придбання (виготовлення, спорудження) майна. Ст. 357 ч.3 ЦК України передбачено, що співвласник має право на відповідне збільшення своєї частки у праві спільної часткової власності, якщо поліпшення спільного майна, які не можна відокремити, зроблені ним своїм коштом за згодою всіх співвласників, з додержанням встановленого порядку використання спільного майна. Сторони в судовому засіданні визнали той факт, що квартира [ADDRESS] належить їм на праві спільної часткової власності, оскільки кожним з них було вкладено особисті кошти у придбання квартири. Судом встановлено, що позивачем витрачено на купівлю квартири 461448 грн особистих коштів (51448 грн +410000 грн), а відповідачем - 569458 грн 41 коп (205000 грн + 364458 грн 41 коп). Разом з тим позивач не визнав факт поліпшення спільного майна за рахунок коштів, отриманих від бабусі позивача. Пояснення відповідача та її представника стосовно того, що вартість квартири збільшилась за рахунок коштів, подарованих її бабусею на ремонт квартири, суд до уваги не бере, так як вони не підтверджені належними доказами. Так, не може бути взято до уваги в якості належного доказу виписку з особового рахунку [PERSON] ( а.с.82), на який в період з 07.05.2014 року по 16.02.2015 року надходили кошти в іноземній валюті з рахунку [PERSON] (а.с.83-87), оскільки не підтверджено, на які цілі перераховувались зазначені кошти, адже відповідач та третя особа пояснювали, що [PERSON] також робив ремонт у квартирі третьої особи. Крім того, відповідач не довела, що [PERSON] взагалі виконував будь-які роботи у спірній квартирі. Локальний кошторис на будівельні роботи №2-1-1 від 13.05.2014 року (а.с.62-81) лише підтверджує, які роботи виконувались у квартирі, та не є доказом того, що зазначені роботи виконувались за особисті кошти відповідача. Суд також вважає безпідставними вимоги відповідача щодо включення до загальної вартості квартири витрат на рієлторські послуги в сумі 46400 грн, сплачених з її особистих коштів, так як предметом договору про надання послуг №500112 від 24.04.2014 року є надання консультаційних послуг щодо укладення договорів купівлі-продажу нерухомості взагалі, а не щодо придбання спірної квартири (а.с.43-44). Крім того, суду не надано доказів того, що сплачені за договором кошти в сумі 46400 грн є особиститими коштами відповідача. Таким чином, визначаючи розмір часток сторін у праві спільної власності на квартиру, суд виходить з того, що у придбання квартири позивачем внесено особисті кошти в розмірі 461448 грн, а відповідачем - в розмірі 569458 грн 41 коп. Згідно висновку експертного-будівельно-технічного дослідження №34/41-16 від 17.10.2016 року, виконаного на замовлення представника позивача, у праві спільної часткової власності на квартиру за адресою: [ADDRESS] позивач має 9/20 часток, а відповідач -11/20 часток. Вказаний висновок суд бере за основу визначення часток сторін у спільній власності, так як він відповідає фактично встановленим обставинам справи (а.с.160-162). Щодо висновку №427/17 експертного будівельно-технічного дослідження від 05.01.2017 року, наданого за зверненням представника відповідача, то він не може бути взятий судом до уваги, так як він виконаний з урахуванням внесення позивачем у придбання квартири особистих коштів в сумі 461448 грн, а відповідачем - в сумі 906149 грн, що суперечить дослідженим доказам та встановленим обставинам справи. За таких обставин суд вважає за необхідне встановити факт проживання сторін однією сім`єю без укладення шлюбу в період з 01 лютого 2012 року по 15 травня 2016 року, так як він знайшов своє підтвердження в судовому засіданні; визнати за позивачем право власності на 9/20 часток квартири [ADDRESS], а за відповідачем - право власності на 11/20 часток квартири [ADDRESS]. В задоволенні зустрічного позову суд відмовляє. Враховуючи наведене та

Outcome: partial