Jurisdiction: civil
Date: 2016-12-12 00:00:00

Позивач звернулась до суду з позовом до [PERSON] про зміну розміру аліментів на неповнолітню дитину, в якому зазначила, що рішенням Комунарського районного суду м. Запоріжжя від 27.05.2011 року з відповідача на її користь стягнуто аліменти на утримання неповнолітнього сина, [PERSON], 19.10.2005 року, у твердій грошовій сумі в розмірі 350 гривень щомісячно, починаючи з 15.12.2010 року і до повноліття дитини. Позивач зазначає, що на теперішній час у неї наявні суттєві матеріальні труднощі, в наслідок неможливості працювати, оскільки вона є інвалідом другої групи. Відповідач аліменти виплачує нерегулярно, а останнім часом взагалі їх не сплачує. В звязку з чим, позивач вимушена звернутись з даним позовом, в якому просить з 15.12.2010 р. змінити розмір аліментів, які стягуються з відповідача на утримання їх неповнолітньої дитини на підставі вищезазначеного рішення суду зі 350 грн. щомісячного платежу на 1000 грн. щомісячно. В судовому засіданні позивач наполягала на задоволенні позовних вимог. Відповідач в судовому засіданні визнав частково позовні вимоги, він не заперечував відносно стягнення з нього аліментів на користь позивача на утримання їх неповнолітньої дитини в розмірі ? частки від заробітку, в іншій частині позовних вимог просив відмовити. Вислухав пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню з наступних підстав. Судом з матеріалів справи встановлено, що рішенням Комунарського районного суду м. Запоріжжя від 27.05.2011 р. з відповідача на користь позивача стягнуто аліменти на утримання неповнолітнього сина, [PERSON], 19.10.2005 року, у твердій грошовій сумі в розмірі 350 гривень щомісячно, починаючи з 15.12.2010 року і до повноліття дитини (а.с. 8 а). Неповнолітній [PERSON] мешкає разом з позивачем (а.с. 3). На теперішній час позивач не працює, оскільки є інвалідом 2-ї групи, що підтверджується відповідним посвідченням (а.с. 4) Відповідач має заборгованість по сплаті аліментів на утримання неповнолітнього сина [PERSON] (а.с. 5). Відповідно до ч.1 ст.192 СК України розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоровя когось із них. Судом встановлено, що змінились певні обставини, які були враховані судом при визначенні розміру аліментів, а саме: відповідач на теперішній час працює на АТ «Мотор Січ» слюсарем, має постійний дохід, а позивач є інвалідом 2-ї групи, в звязку з чим вона не працює, тобто відбулася зміна матеріального стану платника аліментів та одержувача, тому розмір аліментів має бути змінений. В звязку з чим, позовні вимоги про зміну розміру аліментів підлягають задоволенню, при цьому суд вважає, що підстави для стягнення з відповідача аліментів в твердій грошовій сумі відсутні, оскільки він офіційно працює і має постійний дохід. Також відсутні підстави для стягнення судом аліментів з відповідача в зміненому розмірі з 15.12.2010 р., оскільки рішенням Комунарського районного суду м. Запоріжжя від 27.05.2011 року, з урахуванням всіх існуючих обставин на той час, було присуджено стягнення аліментів з відповідача на користь позивача на утримання неповнолітнього сина [PERSON] у розмірі 350 грн., щомісячно, починаючи з 15.12.2010 року. Дане рішення суду сторонами не оскаржувалося, отже сторонами був визнаний присуджений розмір аліментів. На підставі вищевикладеного суд вважає за необхідне присудити стягнення аліментів у зміненому розмірі з дати предявлення позову про зміну розміру аліментів, а саме з 23.11.2016 р.

Outcome: partial