Jurisdiction: civil
Date: 2021-03-30 00:00:00

Позивач звернулась до суду з позовом до [PERSON] про стягнення коштів за договором купівлі-продажу, в якій просила стягнути з відповідача за договором купівлі-продажу № 50 від 06 липня 2020 року суму заборгованості в розмірі 3320,41 грн., яка складається з заборгованості за договором 1620,00 грн.; інфляційної суми 57,38 грн.; 3 % річних за користування чужими грошовими коштами 23,03 грн.; частини пені за договором в розмірі 1 %, обумовленої в договорі за прострочення платежу 1620,00 грн. В обґрунтування своїх вимог послалася на те, що 06 липня 2020 року відповідач придбала у неї в магазині в розстрочку товар вартістю 1620,00 грн., при цьому між ними було укладено договір купівлі продажу № 50 з розстрочкою платежу на 1 місяць. Після підписання угоди відповідачка отримала товар. [PERSON] повинна була погасити всю суму до 06 серпня 2020 року, але в супереч підписаному договору гроші не принесла. Позивачка вказує, що відповідач обіцяла сплатити кредит найближчим часом, так як у неї були труднощі матеріального характеру. Позивач постійно телефонувала відповідачу і просила сплатити грошові кошти. Також телефонувала її сину, дочці, зятю, сестрі та просила вплинути, але спроби були безрезультатними. У зв`язку з чим, просила стягнути суму заборгованості в розмірі 3320,41 грн., судовий збір у розмірі 840,80 грн., витрати на послуги у розмірі 8,41 грн. Позивач в судове засідання не з`явилась, про дату, час та місце розгляду справи була повідомлена належним чином. Звернулась до суду із заявою про розгляд справи у її відсутності. Позовні вимоги підтримала та просила задовольнити. Відповідач в судове засідання не з`явилась,\~ про час та місце розгляду справи була повідомлена належним чином. За вказаних обставин, з урахуванням вимог ст. 223 ЦПК України, суд вважає за можливе вирішити справу на підставі наявних у ній доказів, у відсутності сторін. З урахуванням ч. 2\~ст. 247 ЦПК України, у зв`язку з неявкою всіх учасників справи фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд, розглянувши цивільну справу в межах заявлених позовних вимог, дослідивши матеріали справи та докази в їх сукупності, приходить до висновку, що позовні вимоги обґрунтовані та підлягають задоволенню з огляду на наступне: Згідно витягу з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань позивач [PERSON] зареєстрована як фізична-особа підприємець з правом здійснювати роздрібну торгівлю в неспеціалізованих магазинах, що також підтверджується копією свідоцтва платника єдиного податку. 06 липня 2020 року між сторонами укладено договір купівлі-продажу товару в розстрочку № 50, згідно з яким [PERSON] придбала в кредит з розстрочкою платежу на 1 місяць товар вартістю 1620,00 грн, а саме пальто. Договір містить графу «з умовами договору ознайомлена» напроти якої стоїть підпис відповідача. Підписання даного договору є підтвердженням факту передачі товару. Також, умовами вказаного договору передбачено, що у разі допущення прострочення чергового платежу вся сума непогашеної заборгованості, а також пеня в розмірі 1 % від простроченої суми за кожний день прострочення, буде стягнута в примусовому порядку незалежно від надходження строків чергових платежів за рішенням суду. Суд бере до уваги наступні норми чинного законодавства як правове обґрунтування правових відносин, що виникли між сторонами. Відповідно до ст. 610 Цивільного кодексу України, порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). В п. 3 ч. 1 ст. 611 ЦК України зазначено, що у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема , сплата неустойки. Таким чином, як вказує позивач та не спростовано відповідачем, остання порушила свої зобов`язання за договором, не виконала їх належним чином, на даний час продовжує ухилятись від виконання зобов`язання і заборгованість за договором не погашає. Згідно ч. 1 ст. 612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Станом на момент розгляду даної справи докази виконання відповідачем зобов`язань з повернення заборгованості за договором, сплати індексу інфляції за весь час прострочення, трьох процентів річних від простроченої суми, а також суми пені в матеріалах справи відсутні. Відповідач прострочив строк виконання зобов`язання встановлений договором, оскільки кінцевий термін повернення заборгованості за договором є 06 серпня 2020 року. В ч.ч.\~1,\~3\~ст.\~549\~кодексу вказано,\~що неустойкою\~(штрафом,\~пенею)\~є грошова\~сума або\~інше майно,\~які боржник\~повинен передати\~кредиторові у\~разі порушення\~боржником зобов`язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання. Договором передбачений розмір пені 1 % відсоток від простроченої суми за кожний день прострочення. Таким чином, пеня за прострочення зобов`язань за договором за період прострочення з 07 серпня 2020 року по 27 січня 2021 складає 16,20 (1% від суми заборгованості) х 173 (дні прострочення) = 2802,60 грн. Проте, враховуючи те, що метою неустойки є не збагачення кредитора, а відновлення його порушеного права, а також те, що відповідно до ч. 2 ст. 284 ЦПК України при ухваленні рішення суд не може виходити за межі позовних вимог, а позивач просить стягнути на його користь суму пені, яка дорівнює сумі заборгованості за договором, суд вважає необхідним стягнути з відповідача на користь позивача суму пені в розмірі 1620,00 грн. Крім того, ч. 1 ст. 552 кодексу передбачає, що сплата (передання) неустойки не звільняє боржника від виконання свого обов`язку в натурі. Суд враховує також те, що відповідно до ч. 2 ст. 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Позивач просила стягнути індекс інфляції та три відсотки річних за весь період прострочення. За змістом статті 1 Закону України від 3 липня 1991 року № 1282-ХІІ «Про індексацію грошових доходів населення» індекс інфляції (індекс споживчих цін) це показник, що характеризує динаміку загального рівня цін на товари та послуги, які купує населення для невиробничого споживання. Офіційний індекс інфляції, що розраховується Держкомстатом, визначає рівень знецінення національної грошової одиниці України, тобто купівельної спроможності гривні. За змістом статті 1 Закону України від 3 липня 1991 року № 1282-ХІІ «Про індексацію грошових доходів населення» індекс інфляції (індекс споживчих цін) це показник, що характеризує динаміку загального рівня цін на товари та послуги, які купує населення для невиробничого споживання. Офіційний індекс інфляції, що розраховується Держкомстатом, визначає рівень знецінення національної грошової одиниці України, тобто купівельної спроможності гривні, а не іноземної валюти. Відповідно до відомостей, які оприлюднені в газеті «Урядовий кур`єр» http://ukurier.gov.ua/uk/articles/category/indeks-inflyaciyi/ за повідомленням Державної служби статистики України, індекс споживчих цін (індекс інфляції) у серпні 2020 року склав 99,8 %; у вересні 2020 року 100,5 %, у жовтні 2020 року 101%, у листопаді 2020 року 101,3 %,у грудні 2020 року 100,9 %. Таким чином, загальна сума індексу інфляції за період прострочення з 07.08.2020 по 27.01.2021 становитиме (1620,00 х 99,8 % х 100,5 % х 101 % х 99,8% х 101,3 % х 100,9%) 1620,00) = 57,38 грн. Відповідальність за прострочення виконання зобов`язання в вигляді трьох відсотків річних за вказаний період складає: 1620,00 грн. (сума простроченої заборгованості) х 3 % / 365 днів х 173= 23,03 грн. Таким чином, на користь позивача з відповідача належить стягнути заборгованість в сумі 3320,41 грн., яка складається з заборгованості за договором 1620,00 грн.; інфляційної суми 57,38 грн.; 3 % річних за користування чужими грошовими коштами 23,03 грн.; частини пені за договором в розмірі 1 %, обумовленої в договорі за прострочення платежу 1620,00 грн. Згідно п. 6 ч. 1 ст. 264 ЦПК України, під час ухвалення рішення суд вирішує такі питання, зокрема, як розподілити між сторонами судові витрати. Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених вимог. Як вбачається з матеріалів справи, позивачем при зверненні з позовом до суду було сплачено судовий збір в розмірі 840,80 грн., а також витрати по сплаті банківських послуг в розмірі 8,41 грн. Таким чином, з відповідача слід стягнути на користь позивача судовий збір в розмірі 840,80 грн., а також витрати по сплаті цих послуг в розмірі 8,41 грн. Враховуючи викладене та

Outcome: approved