Jurisdiction: civil
Date: 2019-11-12 00:00:00

Позивач звернулась до суду з вказаним вище позовом, який мотивовано тим, що сторони спору мають дітей: [PERSON] , [INFO] та неповнолітню [PERSON] , [INFO] . З відповідача на користь позивача стягуються аліменти на утримання доньки на підставі судового наказу від 06.02.2018 в твердій грошовій сумі в розмірі 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно. Такий розмір стягуваних аліментів на час подачі позову є замалим для дитини, так як вона подорослішала, в зв`язку з чим потребує більших витрат на навчання та розвиток. Крім того, позивач перебуває у відпустці по догляду за дитиною [PERSON] , [INFO] до досягнення нею трирічного віку. Враховуючи зазначені обставини, позивач просить змінити спосіб стягнення аліментів, та стягувати з відповідача на її користь аліменти на утримання дитини в розмірі 1/3 частини від заробітку (доходу), але не менше, ніж 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісяця, до досягнення дитиною повноліття. Позивач в судове засідання не з`явилась. Подала до суду заяву про розгляд справи у її відсутність. Позовні вимоги підтримала. Відповідач в судове засідання не з`явився. Представник відповідача подала до суду клопотання про розгляд справи без її участі. Позов визнала. Згідно положень ч.4 ст.206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Враховуючи позицію представника відповідача та оцінивши докази, суд приходить до висновку про наявність підстав для задоволення позовних вимог, враховуючи таке. Сторони спору перебували в зареєстрованому шлюбі з 26.11.2009, який рішенням Могилів-Подільського міськрайонного суду Вінницької області від 05.02.2018 було розірвано (а.с.10). У сторін є діти: [PERSON] , [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] та [PERSON] , [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] (а.с.5,6). [PERSON] , [INFO] , проживає разом з позивачем, що підтверджується довідкою № 728 від 15.07.2019 Серебрійської сільської ради Могилів-Подільського району Вінницької області (а.с.8). На підставі судового наказу № 138/212/18 від 06.02.2018 Могилів-Подільського міськрайонного суду Вінницької області з відповідача на користь позивача на утримання дитини [PERSON] , [INFO] , стягуються аліменти в твердій грошовій сумі в розмірі 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи з 24.01.2018 і до досягнення дитиною повноліття(а.с.9). Згідно копії трудової книжки серії [NUMBER] виданої на ім`я [PERSON] , з 03.04.2018 вона не працює (а.с.11,12). Позивач також є матір`ю малолітньої [PERSON] , [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] (а.с.7). Негативний стан здоров`я позивача підтверджується довідкою № 549 від 09.08.2019 виданою Могилів-Подільським районним МЦПМСД (а.с.13). При вирішенні спору суд зважає на те, що згідно ч. 1 ст. 192 СК України розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. З огляду на відсутність імперативної заборони змінювати розмір аліментів шляхом зміни способу їх присудження, за положеннями статті 192 СК України зміна розміру аліментів може мати під собою й зміну способу їх присудження (зміна розміру аліментів, стягнутих за домовленістю між батьками у твердій грошовій сумі на розмір аліментів у частці від заробітку (доходу) матері, батька дитини та навпаки). Стаття 192 СК України вказує на можливість зміни раніше встановленого розміру аліментів за наявності доведених в судовому порядку підстав, а саме: зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. При розгляді позовів, заявлених із зазначених підстав, застосуванню підлягає не тільки стаття 192 СК України, але й низка інших норм, присвячених обов`язку батьків утримувати своїх дітей (стаття 182 СК України «Обставини, які враховуються судом при визначенні розміру аліментів», стаття 183 СК України «Визначення розміру аліментів у частці від заробітку (доходу) матері, батька дитини», стаття 184 СК України «Визначення розміру аліментів у твердій грошовій сумі»). Таким чином, розмір аліментів і спосіб стягнення аліментів може бути змінений судом з урахуванням фактичних обставин справи, які встановлені судом та на які посилався позивач. При цьому право застосування норми закону належить виключно суду. Така позиція суду відповідає правовій позиції Верхового суду викладеній в постанові від 22 травня 2019 року у цивільній справі № 444/2619/16-ц (провадження № 61-15247св18). З викладеного вище слідує, що за позовом стягувача може бути змінено не тільки розмір, а й спосіб стягнення аліментів. При вирішенні спору суд також бере до уваги те, що частиною 1 статті 141 СК України визначено, що мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, і відповідно до ст. 180 СК України встановлено обов`язок батьків утримувати дитину до досягнення нею повноліття. В частині 3 статті 181 СК України зазначено, що за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Спосіб стягнення аліментів, визначений рішенням суду, змінюється за рішенням суду за позовом одержувача аліментів. Відповідно до ст.7 Закону України «Про державний бюджет України на 2019 рік», прожитковий мінімум на дітей віком від 6 до 18 років: з 1 січня 2019 року - 2027 гривень, з 1 липня - 2118 гривень, з 1 грудня - 2218 гривень. Згідно ч.1 ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. Суд, зважаючи на положення ст. 141,180-182,191,192 СК України, зокрема щодо солідарного обов`язку батьків на утримання дітей, та те, що відповідач фізично здоровий та може надавати допомогу по утриманню дитини, доказів, що підтверджують його негативний стан здоров`я суду не надано, зважаючи на негативний стан здоров`я позивача та наявності у неї ще однієї неповнолітньої дитини, дійшов до висновку, що слід прийняти визнання позову відповідачем та ухвалити рішення про задоволення позовних вимог. Згідно ч. 1 ст. 142 ЦПК України, у разі, зокрема, визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті суд у відповідній ухвалі чи рішенні у порядку, встановленому законом, вирішує питання про повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову. Разом з тим, зважаючи на те, що позивач звільнена від сплати судового збору на підставі п. 3 ч. 1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір», а також на вказані вище положення, суд вважає, що в порядку ст. 141 ЦПК України слід стягнути з відповідача на користь держави 50 відсотків судового збору. На підставі викладеного, ст. 27 Конвенції про права дитини, ст. 8 Закону України «Про охорону дитинства» та

Outcome: approved