Jurisdiction: civil
Date: 2014-11-25 00:00:00

Позивач звернулась до суду з вищезазначеним позовом, в обґрунтування якого, під час розгляду справи уточнивши позов, остаточно зазначила, що на підставі договору довічного утримання від 04.03.2014 року є набувачем квартири [ADDRESS]. У вказаній квартирі зареєстрований з 08.12.2013 року [PERSON], підставою для реєстрації якого стала згода покійної матері [PERSON] - [PERSON] Відповідач не знаходиться у родинних відносинах ні з нею, ні з [PERSON], їх не пов'язують відносини спільного ведення домашнього господарства. Фактично, з 08.12.2013 року та по сьогоднішній день відповідач ніколи не проживав в квартирі, не приймав участь в оплаті комунальних послуг, фактично мешкає за іншою адресою. Наявність реєстрації останнього в квартирі чинить перешкоди у вільному користуванні власністю. В зв'язку з цим, позивач просила суд визнати [PERSON] таким, що втратив право користування квартирою [ADDRESS] та зобов'язати орган державної міграційної служби зняти відповідача з реєстрації за вказаною адресою. В судовому засіданні представник позивача позов підтримав та, посилаючись на викладені в ньому підстави, просив задовольнити останній. Відповідач в судове засідання повторно не з'явився, про причини неявки не повідомив. Від представника Головного управління Державної міграційної служби у Дніпропетровській області надійшло клопотання про розгляд справи за його відсутності. Треті особи - [PERSON] та Комунальне підприємство «Житлове господарство Кіровського району» Дніпропетровської міської ради, повідомлень про вступ до участі у справі у відповідності до ч.3 ст.36 ЦПК України не надавали. З урахуванням зазначеного та думки представника позивача, судом у відповідності до положень ст.ст.169,224 ЦПК України було ухвалено про розгляд справи в заочному порядку. Заслухавши пояснення представника позивача, допитавши свідків, дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного. В судовому засіданні встановлено, що на підставі договору довічного утримання від 04.03.2014 року між [PERSON] та [PERSON], останній було передано у власність квартиру [ADDRESS] та згідно витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно 04.03.2014 року за [PERSON] було зареєстровано право власності на вказану квартиру. Згідно довідки Комунального підприємства «Житлове господарство Кіровського району» Дніпропетровської міської ради №3309 від 17.06.2014 року, в квартирі [ADDRESS] зареєстровані [PERSON] та [PERSON] з 08.08.2013 року. Факт реєстрації відповідача за вказаною адресою з 08.08.2013 року та на теперішній час також підтверджується довідкою АДП ГУДМС в Дніпропетровській області на запит суду в порядку ч.3 ст.122 ЦПК України. Відповідно до ст.72 ЖК України визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням внаслідок відсутності цієї особи понад встановлені строки, провадиться в судовому порядку. Відповідно до ч.1 ст.317 ЦК України власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном. Відповідно до ч.1 ст.319 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Відповідно до ч.1 ст.383 ЦК України власник житлового будинку, квартири має право використовувати помешкання для власного проживання, проживання членів своєї сім'ї, інших осіб. Відповідно до ст.391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном Відповідно до ст.3 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» вільний вибір місця проживання чи перебування - право громадянина України, а також іноземця та особи без громадянства, які на законних підставах перебувають на території України, на вибір адміністративно-територіальної одиниці, на території якої вони хочуть проживати чи перебувати. Реєстрація - внесення відомостей до паспортного документа про місце проживання або місце перебування із зазначенням адреси житла особи та внесення цих даних до реєстраційного обліку відповідного органу спеціально уповноваженого центрального органу виконавчої влади з питань реєстрації. Статтею 7 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» передбачено, що зняття з реєстрації місця проживання здійснюється протягом семи днів на підставі заяви особи, запиту органу реєстрації за новим місцем проживання особи, остаточного рішення суду (про позбавлення права власності на житлове приміщення або права користування житловим приміщенням, визнання особи безвісно відсутньою або померлою), свідоцтва про смерть. Як зазначила в своєму позові позивач та підтвердив її представник в судовому засіданні, з моменту реєстрації відповідача в квартирі [ADDRESS], останній за вказаною адресою не проживав, його особисті речі в квартирі відсутні. Участі у витратах на утримання квартири відповідач не приймає та в добровільному порядку знятись з реєстрації відмовляється. Факт не проживання відповідача в квартирі [ADDRESS] з серпня 2013 року по теперішній час, відсутність його особистих речей в квартирі підтвердили допитані в судовому засіданні в якості свідків сусіди по будинку [PERSON] та [PERSON] Так останні зазначили, що знають позивача [PERSON] та [PERSON]. як осіб, які постійно проживають в [ADDRESS]. Раніше в квартирі також мешкала покійна мати [PERSON] - [PERSON], за згоди якої в квартирі було прописано відповідача. Проте, він в квартирі жодного дня не проживав, перебуваючи в гостях у [PERSON] особистих речей останнього вони не бачили. З урахуванням зазначених вище обставин, суд вважає доведеним факт не проживання відповідача в квартирі [ADDRESS] з моменту реєстрації 08.08.2013 року та по теперішній час. В зв'язку з цим, а також враховуючи, що наявність реєстрації відповідача в квартирі перешкоджає позивачу вільно користуватись та розпоряджатись належною їй квартирою, відповідач участі в утриманні квартири не приймає, що змушує позивача також нести додаткові витрати по сплаті житлово-комунальних послуг відповідно до кількості зареєстрованих в ній осіб, суд приходить до висновку, що позовні вимоги [PERSON] є обґрунтованими і підлягають задоволенню та слід визнати відповідача [PERSON] таким, що втратив право користування жилим приміщенням - квартирою [ADDRESS] Разом з тим, в частині зобов'язання органу державної міграційної служби зняти відповідача з реєстрації за вказаною адресою в задоволенні позову слід відмовити, оскільки вказана вимога заявлено передчасно, без наявності спору між сторонами в цій частині, а рішення суду про визнання [PERSON] таким, що втратив право користування жилим приміщенням, само по собі є передбаченою законом, ст.7 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні», підставою для подальшого зняття відповідача з реєстрації. Відповідно до ст.88 ЦПК України з відповідача на користь позивача також слід стягнути судовий збір в сумі 243 грн. 60 коп. На підставі викладеного,

Outcome: partial