Jurisdiction: civil
Date: 2014-05-28 00:00:00

Позивач звернулась до суду з позовною заявою до відповідача про визнання нерухомого майна спільною власністю подружжя та його розділ, в якій зазначає, що 29.07.2005 року між нею та відповідачем був укладений шлюб. За час спільного проживання в сторін народилась донька [PERSON], [INFO]. 29.07.2013 року шлюб між сторонами було розірвано. За час спільного проживання за спільні кошти було придбано майно, двохкімнатну квартиру вартістю 368000 грн., автомобілі «Додж» вартістю 160000 грн., «Мазда» вартістю 132000 грн., та майно на суму 74000 грн., що складається з набору м'яких меблів, шафи-купе, прихожої, меблів дитячої кімнати, стінки під телевізор, пральної машини «Електролюкс», холодильника «Самсунг», посудомийну машини «Зануссі», телевізора «Філіпс», телевізора «Хонда», що знаходиться в квартирі [ADDRESS]. Так як добровільної згоди на поділ з відповідачем щодо цього майна не має, позивач просить визнати його спільною сумісною власністю подружжя та поділити його в рівних частинах. В судовому засіданні позивач позов підтримала та просить його задовольнити з підстав викладених в позовній заяві, також вказала, що дитина проживає разом з нею в квартирі яку вона орендує, оскільки відповідач її вигнав з їх квартири та не пускає. В судовому засіданні відповідач, позов визнав частково, вказав, що погоджується на поді квартири та автомобіля «Мазда», яка коштує орієнтовно 95000 грн., хоча це майно було придбане ним за власні кошти, а позивач не працювала. Щодо автомобіля «Додж», який орієнтовно коштує 96000 грн., то він також був придбаний за його власні кошти, та на даний момент вже проданий. Щодо іншого майна, то його не існує, тому до поділу воно не підлягає. Суд, вислухавши позивача, перевіривши матеріали справи вважає, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню з наступних підстав. 29.07.2013 року Обухівським районним судом було прийнято рішення по цивільній справі № 372/2882/13-ц, за яким шлюб між [PERSON] та [PERSON] укладений 29.07.2005 року був розірваний. [INFO] в сторін народилась донька [PERSON], що підтверджується відповідним свідоцтвом про народження серії [NUMBER] від 21.02.2006 року. 09.07.2008 року між ТОВ «Стокмастер» (продавець) та [PERSON] (покупець) було укладено нотаріально посвідчений договір купівлі-продажу двохкімнатної квартири [ADDRESS]. Ціна квартири -368000 грн., які покупець отримав від продавця. При укладанні договору, була отримана письмова згода дружини покупця [PERSON] Відповідно до свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу [PERSON] на підставі договору № КІМ565446 від 05.03.2011 року, належить на праві власності автомобіль «Мазда». 2008 року випуску, д.н.з. [NUMBER], номер шасі (кузова, рами) [NUMBER]. Відповідно до свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу [PERSON] на підставі договору № КІМ226029 від 16.07.2010 року, належить на праві власності автомобіль «Додж». 2007 року випуску, д.н.з. [NUMBER], номер шасі (кузова, рами) [NUMBER]. Згідно ч.2 ст.59 ЦПК України, обставини справи, які за законом мають бути підтвердженні певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування. Згідно ст.60 ЦПК України, кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків встановлених статтею 61 цього Кодексу. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. В судовому засіданні, позивачем не надано будь-яких належних та допустимих доказів, щодо наявності спільного майна, його характеристик, часу його придбання, на суму 74000 грн., що складається з набору м'яких меблів, шафи-купе, прихожої, меблів дитячої кімнати, стінки під телевізор, пральної машини «Електролюкс», холодильника «Самсунг», посудомийну машини «Зануссі», телевізора «Філіпс», телевізора «Хонда», що знаходиться в квартирі [ADDRESS]. Таким чином, позовні вимоги щодо визнання даного майна, та його поділу не підлягають до задоволення. Згідно ст.60 СК України, майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності незалежно від того, що один з них не мав з поважної причини (навчання, ведення домашнього господарства, догляд за дітьми, хвороба тощо) самостійного заробітку (доходу).Вважається, що кожна річ, набута за час шлюбу, крім речей індивідуального користування, є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя. Згідно ст.69 СК України, дружина і чоловік мають право на поділ майна, що належить їм на праві спільної сумісної власності, незалежно від розірвання шлюбу. Згідно ч.1 ст.70 СК України, у разі поділу майна, що є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя, частки майна дружини та чоловіка є рівними, якщо інше не визначено домовленістю між ними або шлюбним договором. Згідно ч.1,2 ст.71 СК України, майно, що є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя, ділиться між ними в натурі. Якщо дружина та чоловік не домовилися про порядок поділу майна, спір може бути вирішений судом. При цьому суд бере до уваги інтереси дружини, чоловіка, дітей та інші обставини, що мають істотне значення. Неподільні речі присуджуються одному з подружжя, якщо інше не визначено домовленістю між ними. В судовому засіданні встановлено, що вказана квартира та два автомобілі придбанні під час шлюбу, що визнається сторонами по справі. Даних, що автомобіль «Додж»,на час розгляду справи відчужений, в судовому засіданні не надано, а від так суд не приймає до уваги вказані заперечення. Таким чином, дане майно є спільною сумісною власністю подружжя. Таким чином, двохкімнатна квартира [ADDRESS], повинна бути поділена між сторонами, з визнанням за кожним із сторін права власності в рівних частинах, тобто по 1/2 частині. Згідно п.25 Постанови Пленуму ВСУ №11 від 21.12.2007 року «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя» вирішуючи питання про поділ майна, що є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя, зокрема неподільної речі, суди мають застосовувати положення частин 4, 5 ст. 71 СК щодо обов'язкової згоди одного з подружжя на отримання грошової компенсації та попереднього внесення другим із подружжя відповідної грошової суми на депозитний рахунок суду.За відсутності такої згоди присудження грошової компенсації може мати місце з підстав, передбачених ст. 365 ЦК, за умови звернення подружжя (одного з них) до суду з таким позовом (ст.11ЦК) та попереднього внесення на депозитний рахунок суду відповідної грошової суми. У разі коли жоден із подружжя не вчинив таких дій, а неподільні речі не можуть бути реально поділені між ними відповідно до їх часток, суд визнає ідеальні частки подружжя в цьому майні без його реального поділу і залишає майно у їх спільній частковій власності. Враховуючи те, що сторони не надали згоди, що поділу між ними даних автомобілів, не було внесено коштів на депозитний рахунок на отримання грошової компенсації, суд визнає за сторонами ідеальні частки, тобто по ? на вказане майно. Крім того, з врахуванням ст.88 ЦПК України, з відповідача на користь позивача підлягають стягненню судові витрати. На підставі викладеного,

Outcome: partial