Jurisdiction: civil
Date: 2015-11-17 00:00:00

Позивач звернулась до суду з вказаним позовом, в якому зазначає, що вона та відповідач по справі являються батьками [PERSON], 1987р.н. який 20.01.2014 потрапив у дорожньо-транспортну пригоду, внаслідок чого зазнав тяжких тілесних ушкоджень та отримав ІІІ групу інвалідності. На даний час син повністю знаходиться на її утриманні, оскільки являється непрацездатним, та потребує матеріальної допомоги. Відповідач з травня 2015 року добровільно матеріальної допомоги не надає, позивач самостійно не в змозі сплачувати лікування та утримання сина, у зв»язку з чим просить суд стягнути з відповідача аліменти на утримання повнолітнього [PERSON] в твердій грошовій сумі 1000грн. щомісячно. Також просить стягнути з [PERSON] додаткові витрати на лікування сина в розмірі 20 100грн. Позивач у судовому засіданні позовні вимоги підтримала на підставах зазначених в позові та уточнила, просивши суд стягнути аліменти на весь період інвалідності сина. В обґрунтування позову також додала, що [PERSON] покинув їх сім»ю, проживають окремо, сину не допомагає, спілкування уникає. Вона в свою чергу оплатила не одну операцію сина, у зв»язку з чим утворились борги в сумі 20100грн. Просила позов задовольнити. Відповідач в судовому засіданні позовні вимоги визнав частково, пояснив, що він по мірі можливості допомагає хворому сину, надає грошові кошти на лікування. На даний час не має постійного заробітку, має забов»язання перед банком, оскільки двічі протягом 2015 року брав кредит на суму 10 000грн., які віддав позивачу для оплати операції сину та 8000грн., які пішли на оформлення договору дарування будинку останньому. Домовленості з позивачем щодо сплати аліментів не досягнуто, по мірі заробітку бажає допомагати сину, однак на даний час не має такої можливості. Вимоги про стягнення додаткових витрат не визнає в повному обсязі, оскільки особисто надав [PERSON] 10000грн. Третя особа [PERSON] в суді позовні вимоги [PERSON] підтримав, пояснив, що дійсно він потребує значних коштів на лікування та відновлення працездатності, однак на примусовому їх стягненні з батька не наполягає, вважаючи, що останній якщо бажає самостійно надасть допомогу, тому самостійно вимоги про аліменти не заявляв. Факт надання матеріальної допомоги від батька станом до травня 2015 року не заперечував, також підтвердив, що [PERSON] за рахунок кредитних коштів в серпні 2015 року договором дарування переоформив на нього будинок. Вислухавши сторін, вивчивши матеріали справи, судом встановлено. [PERSON] та [PERSON] являються батьками [PERSON], [INFO].(а.с.5) Судом встановлено, що 20.01.2014 [PERSON] зазнав тілесних ушкоджень внаслідок ДТП. Згідно епікризу Херсонської обласної клінічної лікарні №06158, [PERSON] після отриманих в ДТП травм 22.01.2014 та 05.02.2014 переніс операції. 22.04.2015 Каховською міжрайонною медико-соціальною комісією [PERSON] присвоєно третю групу інвалідності, останньому протипоказано фізичне напруження, тривала хода, тривале перебування на ногах, фізичне навантаження на ліву верхню кінцівку.(а.с.6) Відповідно до довідки Любимівської селищної ради від 05.08.2015 за №1186, [PERSON] проживає разом з [PERSON] за адресою: [ADDRESS]. В судовому засіданні встановлено та не спростовано сторонами, що останній за станом здоров»я не працює, знаходиться на утриманні позивача. Відповідно до вимог ст. 198 СК України батьки зобов»язані утримувати своїх повнолітніх непрацездатних дочку, сина, які потребують матеріальної допомоги, якщо вони можуть таку матеріальну допомогу надавати. При цьому, вирішуючи питання про стягнення аліментів на утримання повнолітньої дитини та їх розмір, суд повинен враховувати положення ст.ст. 182, 200 Сімейного кодексу України. Таким чином, оскільки позивач потребує матеріальної допомоги на утримання повнолітнього сина, а відповідач спроможний її надавати, не відмовляється від надання допомоги, суд вважає за необхідне стягнути з останнього аліменти на утримання повнолітнього сина. Однак визначаючи розмір аліментів, суд виходить з того, що відповідач має нерегулярний мінливий дохід, інших утриманців не має, за станом здоров»я - здоровий, працездатний, проте, має кредитні забов»язання, що підтверджується кредитним договором №500533598 від 16.07.2015 та довідкою ПАТ КБ «ПриватБанк» від 24.09.2015(а.с.26,37). Крім того, при визначенні розміру аліментів суд враховує, що [PERSON] отримує пенсію в розмірі 949грн., [PERSON] також має дохід. Окрім того, суд приймає до уваги, що відповідач 03.08.2015 подарував [PERSON] будинок [ADDRESS], який належав йому на праві приватної власності. З цих міркувань, виходячи з принципу справедливості та розумності та з урахуванням озвучених в судовому засіданні потреб [PERSON], можливостей відповідача, суд визначає розмір аліментів у вигляді 300 грн. щомісячно. На думку суду, такий розмір аліментів відповідає вимогам закону, та не порушуватимуть прав відповідача. Встановлюючи строк виплати аліментів, суд керується довідкою МСЕК від 22.04.2015.(а.с.6), відповідно до якої датою чергового переогляду визначено 22.04.2016, в ході чого з [PERSON] може бути знято ІІІ групу інвалідності чи присвоєно іншу групу, що не порушує права позивача та не позбавляє можливості повторно звернутись до суду після переогляду. Щодо вимог про стягнення додаткових витрат, слід зазначити наступне. Обов'язок батьків брати участь у додаткових витратах на дитину, що викликані особливими обставинами, передбачений ч.1 ст. 185 СК України. Правовий статус дитини має особа до досягнення нею повноліття (ч. 1 ст. 6 Сімейного кодексу України). Додаткові витрати відповідно до ст. 185 Сімейного кодексу України, на яку посилюється позивач, регулюють питання пов»язані з утриманням неповнолітньої дитини, а отже вказана норма не може бути застосована до питання пов»язаного з утриманням повнолітньої дитини, оскільки правовідносини щодо утримання батьками повнолітніх дочки, сина регулюються главою 16 Сімейного кодексу, яка зокрема передбачає обов'язок батьків утримувати повнолітніх непрацездатних дочку, сина, (ст.ст. 198, 200, 201 Сімейного кодексу України). За таких обставин, суд приходить до висновку, що позовна вимога про стягнення додаткових витрат не підлягає задоволенню. Крім того, відповідно до ст. 367 ЦПК України, суд вважає необхідним допустити негайне виконання рішення суду в частині стягнення аліментів та враховуючи що позивач на підставі ч.1 п.3ст. 5 ЗУ «Про судовий збір» звільнений від сплати судового збору, в силу ст. 88 ЦПК України, стягнути з відповідача на користь держави судовий збір в сумі 243,60 грн.

Outcome: partial