Jurisdiction: civil
Date: 2016-05-19 00:00:00

позивач звернулась в суд із позовом до відповідача про стягнення аліментів на утримання повнолітньої доньки - [PERSON], [INFO], яка продовжує навчатися, в розмірі 1/3 частини сукупного місячного доходу відповідача, але не менше 30% прожиткового мінімуму щомісячно, починаючи з дня подачі позову до суду - 28.03.2016 року і до закінчення навчання в навчальному закладі, але не довше ніж до досягнення нею 23 років. В обґрунтування своїх вимог покликається на те, що перебувала у шлюбі із відповідачем, у якому у них народилась донька [PERSON], [INFO]. На даний час дитина досягла повноліття, однак продовжує навчатися у зв'язку із чим потребує додаткових коштів на утримання. Позивач не в змозі надати матеріальне забезпечення дитині у повному обсязі, оскільки на даний час не працює, має статус одинокої матері та виховує ще двох неповнолітніх дітей, а тому просить позов задовольнити. В судовому засіданні позивач позовні вимоги підтримала в повному обсязі, дала пояснення аналогічні вище наведеним. Зазначила, що отримує допомогу як малозабезпечена сім'я та одинока матір на неповнолітніх дітей, однак такої не достатньо для повного забезпечення, а тому просить позов задоволити. Відповідач в судовому засіданні позов визнав, зазначив, що не заперечує свого обов'язку по утриманню повнолітньої доньки, яка продовжує навчатись, погоджується сплачувати аліменти на її утримання. Заслухавши пояснення сторін, дослідивши та перевіривши зібрані по справі докази, суд вважає, що позов слід задоволити з наступних підстав. Згідно з ч. 1 ст. 181 СК України способи виконання батьками обов'язку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними. За відсутності домовленості між батьками про сплату аліментів на дитину той із них, з ким вона проживає, вправі звернутися до суду з відповідним позовом. У відповідності до вимог ч.3 ст.181 СК України визначено, що за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Відповідно до вимог ч.ч. 1, 2 ст.199 СК України якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв'язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов'язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Право на утримання припиняється у разі припинення навчання. Судом встановлено, що у шлюбі у сторін народилась донька - [PERSON], [INFO], що стверджується свідоцтвом про народження дитини (а.с.8), батьками якої є [PERSON] та [PERSON]. На даний час донька проживає із позивачем. Згідно довідки №98 від 01.03.2016 року (а.с.9) [PERSON] є студенткою третього Львівського державного училища культури і мистецтв (ВНЗ І рівня акредитації), спеціальності «Народна художня творчість», навчається на державній, денній формі навчання та знаходиться на неповному державному забезпеченні. З матеріалів справи, зокрема довідок про отримання допомоги (а.с.10,11,12), вбачається, що [PERSON] перебуває на обліку в Личаківському відділі соціального захисту та їй призначено допомогу як одинокій матері та малозабезпеченій сім'ї. Відповідно до ч.3 ст.199 СК право на звернення до суду з позовом про стягнення аліментів мають самі дочка, син, які продовжують навчатися, а також той із батьків, з яким вони проживають. В судовому засіданні встановлено, що на даний час повнолітня [PERSON] проживає разом із матір'ю [PERSON], що підтверджується копією довідки ЛКП «Господар» за №1238 від 10.03.2016 року (а.с.16). Позивач не має можливості забезпечити в повній мірі потреби дитини, яка навчається, оскільки на даний час не працює, має статус одинокої матері, виховує ще двох неповнолітніх дітей, у зв'язку із чим потребує додаткової матеріальної допомоги. Враховуючи вищенаведене, те, що повнолітня дитина потребує матеріального забезпечення батьками у зв'язку із продовженням навчання, суд вважає, що позовні вимоги слід задоволити, судові витрати покласти на відповідача.

Outcome: approved