Jurisdiction: civil
Date: 2018-09-25 00:00:00

Позивач, звернувшись в суд із даним позовом, посилається на те, що житловий будинок з господарськими будівлями і спорудами в [ADDRESS] відносилось до суспільної групи колгоспний двір, голоовю якого був його батька, [PERSON]. В господарстві були зареєстровані та проживали [PERSON], його дружина [PERSON] та їх діти : [PERSON], [PERSON] та [PERSON], тому кожному з них належало по 1/5 частині будинковолодіння. [INFO] року [PERSON] помер і після його смерті відкрилась спадщина за законом на 1/5 чатсину будинковолодіння. Спадщину прийняла дружина померлого, [PERSON], однак спадкових прав не оформила. [INFO] року померла [PERSON], залишивши заповіт, згідно якого все своє майно заповіла [PERSON], однак останній відмовився від прийняття спадщини, подавши до нотаріальної контори відповідну заяву. Зазначає, що спадщину за законом після смерті матері прийняв він та з цією метою звернувся до нотаріальної контори. Однак у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом йому було відмовлено у зв'язку з тим, що право власності на нерухоме майно зареєстровано за померлим, як за головою колгоспного двору, частки померлого голови двору та інших членів колгоспного двору не виділено. Позивач просить суд визнати за ним право власності на житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами по [ADDRESS] В судове засідання позивач не з'явився, хоча подав до суду заяву про розгляд справи у його відсутності, позовні вимоги підтримує та просить їх задовольнити. Відповідачі в судове засідання не з'явилися, однак подали в суд заяви про розгляд справи у їх відсутності, позов визнають повністю, не заперечують проти задоволення позову. Відповідно дост. 247 ч. 2 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов слід задовольнити, з наступних підстав. Конвенція про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, ратифікована Законом України від 17 липня 1997 року, а також ст. 1 Додаткового протоколу до неї передбачають право кожної фізичної чи юридичної особи безперешкодно користуватися своїм майном, не допускаючи позбавлення особи свого майна, крім як в інтересах суспільної необхідності й на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права, визнають право держави на здійснення контролю за використанням власності з урахуванням загальних інтересів або для забезпечення стягнення податків, інших зборів чи штрафів. Гарантії здійснення права власності та його захисту закріплюються і у національному законодавстві України. Так, відповідно до ч.4 ст. 41 Конституції України ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним. Згідно Цивільного кодексу України підставами виникнення права власності є різні правопороджуючі юридичні факти, або правовідносини, зокрема, також і в порядку спадкування після смерті громадянина. Відповідно до ст. 1216 Цивільного кодексу України від фізичної особи, яка померла (спадкодавця) переходять всі права та обов'язки до інших осіб (спадкоємців). Судом встановлено, що житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами в [ADDRESS] належав на праві власності колгоспному двору, головю якого був [PERSON], про що йому 14 квітня 1989 року було видано свідоцтво про право власності на підставі рішення виконкому Коломийської районної ради за № 59 від 12.04.1989 року. Будинковолодіння зареєстроване в Коломийському МБТІ за реєстровим № 64. (а.с.7). Станом на 01.07.1990 року в спірному будинковлодінні були зареєстровані та проживали: [PERSON] - голова двору, [PERSON] - дружина та діти : [PERSON], [PERSON] та [PERSON], що стверджується довідкою Коршівської сільської ради № 229 від 06.02.2018 року. (а.с.29). Згідно п. 6 Постанови Пленуму Верховного Суду від 22 грудня 1995 року № 20 із змінами Про судову практику у справах за позовами про захист права приватної власності передбачено, що право власності на майно, яке належало колгоспному двору і збереглося після припинення його існування, мають ті члени двору, котрі до 15 квітня 1991 року не втратили права на частку в його майні. Розмір частки члена двору визначається виходячи з рівності часток усіх його членів, включаючи неповнолітніх та непрацездатних, а тому будинковолодіння належало всім його членам на праві спільної сумісної власності по 1/5 частині. Однак частки у майні колишнього колгоспного двору не виділені. [INFO] року [PERSON] помер, про що в книзі реєстрації смертей зроблено відповідний актовий запис за № 1. (а.с. 31). Після його смерті відкрилась спадщина на 1/5 чатсину спірного будинковолодіння, яку прийняла дружина померлого, [PERSON], постійно проживаючи із померлим на час відкриття спадщини, що підтверджується довідкою Коршівської сільської ради № 229 від 06.02.2018 року. (а.с.29). [INFO] року померла [PERSON], про що в книзі реєстрації смертей зроблено відповідний актовий запис за № 34 (а.с.33). Померла залишила заповіт, посвідчений 11 січня 2016 року секретарем Коршівської сільської ради та зареєстрований в реєстрі за № 3, згідно якого все своє майно заповіла своєму синові, [PERSON] (а.с.34). [PERSON] відмовився від прийняття спадщини за заповітом в користь позивача, подавши 13.09.2017 року відповідну заяву до нотаріальної контори. (а.с.44) Спадщину за законом після смерті матері прийняв позивач, [PERSON], подавши до нотаріальної контори заяву про прийняття спадщини, однак у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом йому було відмовлено у зв»язку з тим, що право власності зареєстровано лише за померлим головою колгоспного двору, а частки інших членів двору не виділені до дня смерті [PERSON] Ст. 1268 ЦК України встановлено, що спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Відповідачі [PERSON] та [PERSON] відмовились від належних їм часток в майні колгоспного двору, і на спадкове майно не претендують, про що подали заяви в суд. Отже, позовні вимоги [PERSON] про визнання права власності на майно є належно обгрунтованими та такими, що підлягають задоволенню. На підставі ст.ст. 15, 16, 328, 392, 1217, 1268 ЦК України,

Outcome: approved