Jurisdiction: civil
Date: 2016-04-12 00:00:00

Позивач, звернувшись в суд із даним позовом, посилається на те, що 20 жовтня 2006 року [PERSON] подарувала позивачу [PERSON] житловий будинок, який знаходиться за адресою: м. Коломия, вул. Чернівецька, 7, Івано-Франківської області. Позивач вказує, що вирішила здійснити реконструкцію даного житлового будинку, і для виготовлення проектної та дозвільної документації їй потрібен пакет документів, у тому числі, що підтверджують право власності на земельну ділянку. Однак, Державний акт на дану земельну ділянку видано [PERSON], який подарував житловий будинок в м. Коломия, вул. Чернівецька, 7, Івано-Франківської області - відповідачу, [PERSON]. Позивач зазначає, що не може переоформити земельну ділянку з [PERSON] у звязку з його смертю. Просить суд визнати за нею право власності на земельну ділянку площею 0.0600 га. для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських споруд, кадастровий номер земельної ділянки 2610600000:23:006:0407, яка розташована в м. Коломия, вул. Чернівецька, 7, Івано-Франківської області. В судове засідання позивач не зявилася, хоча подала до суду заяву про розгляд справи у її відсутності, позовні вимоги підтримує у повному обсязі та просить позов задовольнити, судові витрати залишити за нею. Відповідач в судове засідання не зявилася, однак подала до суду заяву про розгляд справи у її відсутності, позовні вимоги визнає у повному обсязі, проти задоволення позову не заперечує. Відповідно до ст. 197 ч. 2 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Суд, врахувавши заяви сторін, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов слід задовольнити, з наступних підстав. Конвенція про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, ратифікована Законом України від 17 липня 1997 року, а також ст. 1 Додаткового протоколу до неї передбачають право кожної фізичної чи юридичної особи безперешкодно користуватися своїм майном, не допускаючи позбавлення особи свого майна, крім як в інтересах суспільної необхідності й на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права, визнають право держави на здійснення контролю за використанням власності з урахуванням загальних інтересів або для забезпечення стягнення податків, інших зборів чи штрафів. Гарантії здійснення права власності та його захисту закріплюються і у національному законодавстві України. Так, відповідно до ч.4 ст. 41 Конституції України ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним. Згідно Цивільного кодексу України підставами виникнення права власності є різні правопороджуючі юридичні факти, або правовідносини, зокрема, також і в порядку укладання цивільно-правових договорів. Судом встановлено, що 20 жовтня 2006 року [PERSON] подарувала [PERSON] житловий будинок, який знаходиться за адресою: м. Коломия, вул. Чернівецька, 7, Івано-Франківської області, що підтверджується договором дарування житлового будинку, який був посвідчений [PERSON], нотаріусом Коломийської міської державної нотаріальної контори, за реєстровим номером 2144 від 20 жовтня 2006 року та зареєстровано Коломийським міжрайонним бюро технічної інвентаризації, номер витягу 12827860 від 09 грудня 2006 року (а.с. 5,6). 30 червня 2006 року [PERSON] подарував [PERSON] житловий будинок, який знаходиться за адресою: м. Коломия, вул. Чернівецька, 7, Івано-Франківської області, що підтверджується договором дарування житлового будинку, який був посвідчений [PERSON], нотаріусом Коломийської міської державної нотаріальної контори за реєстровим номером 1193 від 30 червня 2006 року та зареєстровано Коломийським міжрайонним бюро технічної інвентаризації номер витягу 11724860 від 04 вересня 2006 року (а.с. 7,8). Статтею 328 ЦК України\~визначено, що право власності набувається на підставах, що не заборонені законом. Право\~\~власності вважається набутим правомірно,\~\~якше інше прямо не випливає \~\~із \~\~закону \~\~або \~\~незаконність набуття\~права власності не встановлена судом. Відповідно до\~ст. 392 ЦК України\~власник майна може пред'явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Відповідно до ст. 717 Цивільного кодексу України за договором дарування одна сторона (дарувальник) передає або зобов'язується передати в майбутньому другій стороні (обдаровуваному) безоплатно майно (дарунок) у власність. Відповідно до ч. 1 ст. 120 Земельного кодексу України у разі набуття права власності на жилий будинок, будівлю або споруду, що перебувають у власності, користуванні іншої особи, припиняється право власності, право користування земельною ділянкою, на якій розташовані ці об'єкти. До особи, яка набула право власності на жилий будинок, будівлю або споруду, розміщені на земельній ділянці, що перебуває у власності іншої особи, переходить право власності на земельну ділянку або її частину, на якій вони розміщені, без зміни її цільового призначення. З положень\~статті 174 ЦПК\~вбачається, що позивач може відмовитися від позову, а відповідач - визнати позов протягом усього часу судового розгляду, зробивши усну заяву. Якщо відмову позивача від позову, визнання позову відповідачем викладено в адресованих суду письмових заявах, ці заяви приєднуються до справи. У разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Отже, позовні вимоги [PERSON] про визнання права власності на майно, зокрема на земельну ділянку площею 0.0600 га. для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських споруд, кадастровий номер земельної ділянки 2610600000:23:006:0407, яка розташована в м. Коломия, вул. Чернівецька, 7, Івано-Франківської області є належно обгрунтованими та такими, що підлягають задоволенню. На підставі наведеного, відповідно до ст. 1 Додаткового протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, а також ст.ст. 328, 392, 717 ЦК України, ст. 120 ЗК України, та

Outcome: approved