Jurisdiction: civil
Date: 2016-07-13 00:00:00

Позивач звернулась до Мелітопольського міськрайонного суду Запорізької області з позовом про стягнення аліментів на утримання дітей [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO], у розмірі 1400 гривень щомісячно та до досягнення повнолітня [PERSON] 28 липня 2028 року та в розмірі 700 гривень щомісячно починаючи з 29 липня 2028 року і до досягнення повноліття [PERSON] 28 вересня 2029 року. В судове засідання позивач не зявилась, від неї надійшла заява, в якій вона просить розглядати справу за її відсутності, наполягає на заявлених позовних вимогах, проти винесення заочного рішення по справі не заперечує. Відповідач у судове засідання не зявився, не повідомив суд про причини неявки, про час і дату судового засідання був повідомлений належним чином, заяви про відкладення розгляду справи та про розгляд справи за його відсутності від нього не надходило, тому суд визнає його неявку неповажною та вважає можливим розглянути справу за його відсутності, ухваливши заочне рішення на підставі наявних у справі доказів. Відповідно до ч.1 ст. 224 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином і від якого не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності або якщо повідомлені ним причини неявки визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Згідно листа Верховного Суду України від 27.09.2010 року, направленого на імя голів Апеляційного суду АРК, областей міст Києва та Севастополя, ч.1 ст. 224 ЦК України урегульовує питання ухвалення заочного рішення. При цьому, якщо відповідач належним чином повідомлений про дату судового засідання не зявився до суду та від нього не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності або повідомлені ним причини визнані неповажними, незалежно від того це його перша чи повторна неявка, суд має право на ухвалення заочного рішення, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Відповідно до ч.2 ст. 197 ЦПК України, з урахуванням заяви позивача про слухання справи за її відсутності та в звязку з неявкою відповідача, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд, вивчивши матеріали справи, оцінивши зібрані у справі докази, вважає, що позов підлягає повному задоволенню по наступним підставам. 25.10.2011 року між сторонами Жовтневим відділом державної реєстрації цивільного стану Маріупольського міського управління юстиції Донецької області було зареєстровано шлюб, актовий запис № 987 /а.с. 8/. Від спільного життя сторони мають неповнолітніх дітей [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO] /а.с. 6,7/. Згідно довідки від 16.03.2016 року № [NUMBER] про взяття на облік внутрішньо переміщеної особи, [PERSON] фактично проживає за адресою пр.. 50 Річчя Перемоги, 43/62 м. Мелітополь разом зі своїми малолітніми дітьми, [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO] /а.с. 9/. Таким чином, неповнолітні діти проживають разом з матірю та знаходяться на її утриманні. Інших осіб, які б мали можливість надавати матеріальну допомогу на утримання доньок немає. Відповідач добровільно матеріальної допомоги на утримання дітей не надає, хоча є працездатним та має можливість надавати допомогу на утримання дітей. Відповідно до ст. 180 Сімейного Кодексу України батьки зобовязані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до ст. 181 ч. 3 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Згідно ст. 182 Сімейного Кодексу України при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоровя та матеріальне становище дитини; 2) стан здоровя та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 4) інші обставини, що мають істотне значення. Відповідно до ч.1 ст. 184 СК України якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, частину доходу одержує в натурі, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення, суд за заявою платника або одержувача може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Згідно ст. 191 Сімейного Кодексу України аліменти присуджуються за рішенням суду від дня предявлення позову. Згідно ч.1 ст. 61 ЦПК України обставини, визнані сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі, не підлягають доказуванню. За таких обставин, суд вважає можливим стягнути з відповідача на користь позивача аліменти на утримання дітей [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO], у твердій грошовій сумі починаючи у розмірі 1400 гривень щомісячно, починаючи з 17 березня 2016 року та до досягнення повнолітня [PERSON] 28 липня 2028 року, та в розмірі 700 гривень щомісячно починаючи з 29 липня 2028 року і до досягнення повноліття [PERSON] 28 вересня 2029 року.

Outcome: approved