Jurisdiction: civil
Date: 2014-11-20 00:00:00

Позивач звернулась в суд з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів на повнолітню дитину, яка продовжує навчання. Свій позов мотивує тим, що вона перебувала в зареєстрованому шлюбі з [PERSON] до 04 жовтня 2004 року. Від даного шлюбу в них народився син [PERSON], [INFO]. До досягнення повнолітня сином відповідач сплачував аліменти на неповнолітню дитину. На даний час син продовжує навчатися, є студентом вищого професійного училища будівництва та архітектури третього атестаційного рівня та студентом Волинського відділення навчально-наукового інституту заочного навчання Національної академії внутрішніх справ. Вважає, що у зв'язку з продовженням навчання сина, відповідач зобов'язаний надавати матеріальну допомогу, оскільки таку можливість має, так як він має постійний дохід. Просить стягувати з відповідача на її користь аліменти на повнолітнього сина [PERSON], [INFO], який продовжує навчання, щомісячно в розмірі 25% від частки заробітку, щомісячно до досягнення ним 23 років. В судовому засіданні позивач позов підтримала з підстав викладених в ньому, просила його задовольнити. Відповідач в судовому засіданні позов не визнав, заперечував щодо його задоволення, вказував що добровільно надає допомогу особисто синові. Дослідивши письмові докази в справі, суд прийшов до висновку, що позов підлягає до часткового задоволення з наступних підстав. Судом встановлено, що [PERSON] є батьком [PERSON], [INFO] (а.с. 4). З довідки Навчального закладу «Луцьке вище професійне училище будівництва та архітектури» № 431 від 15 вересня 2014 року вбачається, що [PERSON] 01 вересня 2014 року вступив до даного училища та навчається на І курсі денного відділення, за держзамовленням, дата закінчення навчального закладу 30 червня 2015 року (а.с.10). Крім того, відповідно до довідки Волинського відділення Навчально-наукового інституту заочного навчання Національної академії внутрішніх справ № 616 від 20 жовтня 2014 року, [PERSON] є студентом І курсу даного навчального закладу (а.с. 9). Згідно ст. 199 СК України, якщо повнолітні діти продовжують навчання і у зв'язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов'язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Статтями 182, 200 цього Кодексу передбачено, що суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів. При визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров'я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 4) інші обставини, що мають істотне значення. При визначенні розміру аліментів з одного з батьків суд також бере до уваги можливість надання утримання другим з батьків. Судом встановлено, що [PERSON] у зв'язку з навчанням не працює та не має власних прибутків, повнолітній [PERSON] проживає разом з матір'ю [PERSON] та фактично перебуває на її утриманні. Також встановлено, що [PERSON] навчається на денній формі навчання. З врахуванням викладеного, суд вважає, що [PERSON] у зв'язку з його навчанням потребує матеріальної допомоги на своє утримання, а його батько [PERSON] спроможний таку надавати. Проаналізувавши зібрані і досліджені в судовому засіданні докази в їх сукупності, враховуючи стан здоров'я та матеріальне становище дитини, платника аліментів, суд приходить до висновку, що слід стягувати з відповідача в користь позивача аліменти на повнолітнього сина [PERSON], [INFO], який продовжує навчання, в розмірі 1/6 частини від всіх видів його заробітку (доходу ), щомісячно, починаючи з 31 жовтня 2014 року, на період навчання, до досягнення ним 23 років. З відповідача слід стягнути в дохід держави судовий збір.

Outcome: partial