Jurisdiction: civil
Date: 2019-12-08 00:00:00

Позивач звернулась до суду з вказаним позовом, обґрунтовуючи свої вимоги тим, що на підставі рішення Васильківської міської ради від 26.12.1978 р. видано ордер від 27.12.1978 року № 289 [PERSON] в складі сім`ї - [PERSON] - дружина та [PERSON] - син. [PERSON] виїхав зі спірної квартири, [PERSON] та [PERSON] померли. Позивач є дочкою [PERSON] , і з народження проживає в даній квартирі як дочка наймача [PERSON] , у зв`язку з чим має право користування вказаною квартирою. Позивач та її представник в судове засідання не з`явились, представник позивача подала до суду заву про розгляд справи у їх відсутності, позов підтримує, просить його задовольнити. Представник відповідача, в судове засідання не з`явився, до суду подав заяву про розгляд справи у його відсутності, позовні вимоги визнає. За таких обставин, враховуючи визнання відповідачем позову, суд вважає за можливе ухвалити рішення у підготовчому судовому засіданні, у відповідності до ч.3 ст. 200 ЦПК України. На підставі ст.247 ч.2 ЦПК України справа розглянута за відсутності сторін без фіксування судового засідання технічними засобами. Дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку, що позов підлягає до задоволення, виходячи наступного. Судом достовірно встановлено, що на підставі рішення Васильківської міської ради від 26.12.1978 року № 354 було видано ордер без зняття з квартирного обліку [PERSON] слюсарю теплової дільниці № 2 Київського об`єднання комунальних котелень та теплових мереж на однокімнатну квартиру [ADDRESS] житловою площею 19,6 кв.м. Відповідно до ордера від 27 грудня 1978 року № 289 ордер було видано [PERSON] в складі сім`ї - [PERSON] - дружина та [PERSON] - син. Згодом, квартиронаймач перестав проживати зі своєю родиною в спірній квартирі, нести витрати по її утриманню, спірною квартирою не користується і не являється її наймачем. [INFO] народилась позивач, яка від народження почала проживати в спірній квартирі, оскільки її мати [PERSON] стала квартиронаймачем у спірній квартирі після того, як [PERSON] втратив права на спірну квартиру, переставши користуватися квартирою та проживати в ній. Син квартиронаймача [PERSON] помер [INFO] , що стверджується свідоцтвом про смерть. [INFO] померла мати позивача [PERSON] , що стверджується свідоцтвом про її смерть. Відповідно до довідки відділу з питань реєстрації місця проживання від 08 жовтня 2019 року № 9615 в спірній квартирі з 11 травня 1979 року по день смерті була зареєстрована мати позивач [PERSON] . Після смерті матері в спірній квартирі залишилась проживати лише позивач, яка одноособово користується спірною квартирою, сплачує комунальні платежі, що стверджується довідкою про фактичне місце проживання від 24 вересня 2019 року, виданою депутатом Васильківської міської ради Київської області. Згідно ст. 61 ЖК України користування жилим приміщенням у будинках державного і громадського житлового фонду здійснюється відповідно до договору найму жилого приміщення. Договір найму жилого приміщення в будинках державного і громадського житлового фонду укладається в письмовій формі на підставі ордера на жиле приміщення між наймодавцем - житлово-експлуатаційною організацією (а в разі її відсутності - відповідним підприємством, установою, організацією) і наймачем - громадянином, на ім`я якого видано ордер. Відповідно до статті 65 ЖК України наймач вправі в установленому порядку за письмовою згодою всіх членів сім`ї, які проживають разом з ним, вселити в займане ним жиле приміщення свою дружину, дітей, батьків, а також інших осіб. На вселення до батьків їх неповнолітніх дітей зазначеної згоди не потрібно. Особи, що вселилися в жиле приміщення як члени сім`ї наймача, набувають рівного з іншими членами сім`ї права користування жилим приміщенням, якщо при вселенні між цими особами, наймачем та членами його сім`ї, які проживають з ним, не було іншої угоди про порядок користування жилим приміщенням. Такич чином, судовм встановлено, що позивач одразу після народження фактично проживати в спірній квартирі, так-як є рідною донькою квартиронаймача [PERSON] , тому о вона набула рівного з іншими членами сім`ї права користування жилим приміщенням. Згідно із ч. 4 ст. 206 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд. Постановою Пленуму Верховного суду України «Про судове рішення у цивільній справі» № 14 від 18.12.2009 року, визначено, що у разі визнання відповідачем позову, яке не суперечить закону, не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд у мотивувальній частині рішення може вказати лише про визнання позову та прийняття його судом. Відповідно до роз`яснень Пленуму Верхового Суду України у п. 24 постанови від 12 червня 2009 року № 2 «Про застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції» у разі визнання відповідачем позову, яке має бути безумовним, і якщо таке визнання не суперечить закону й не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб (не відповідача), суд ухвалює рішення про задоволення позову, обмежившись у мотивувальній частині рішення посиланням на визнання позову без з`ясування і дослідження інших обставин справи. За таких обставин, суд приймає визнання відповідачем позову, оскільки воно не суперечить закону й не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, в судовому засіданні встановлено наявність законних підстав для задоволення позову. Враховуючи викладене,

Outcome: approved