Jurisdiction: civil
Date: 2021-11-17 00:00:00

Позивач звернувся з позовом до ТОВ «Саніго» про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, мотивуючи свої вимоги тим, що 19 березня 2020 року між нею і ТОВ «Фінансова компанія «Еліт Фінанс Груп» був укладений кредитний договір №245006200319 про надання онлайн кредиту, на підставі якого позивач отримала кредит в розмірі 2500,00 грн. на строк 30 днів. Свої зобов`язання за кредитним дговором виконала у повному обсязі, повернувши тіло кредиту і проценти за користування ним. Однак 24 березня 2021 року ТОВ «Фінансова компанія «Еліт Фінанс Груп» за договором відступлення вимоги за кредитним договором №24/03-21 відступило право вимоги ТОВ «Саніго». 17 травня 2021 року на підставі заяви ТОВ «Саніго» приватним нотаріусом Києво-Святошинського районного нотаріального округу Київської області Грисюк О.В. був вчинений виконавчий напис №15511 про стягнення з позивача на користь ТОВ «Саніго» заборгованості за вказаним кредитним договором, з урахуванням відсотків за період з 24 березня 2021 року по 26 березня 2021 року в розмірі 18097,50 грн. Постановою приватного виконавця виконавчого округу Дніпропетровської області Сидорук Л.В. від 22 липня 2021 року було відкрите виконавче провадження №66173146. Позивач не погоджується з виконавчим написом, посилаючись на те, що у даному випадку заборгованість за кредитним договором не є безспірною. Так, з виконавчого напису вбачається, що стягнення заборгованості проводиться за період з 24 березня 2021 року (тобто після відступлення права вимоги від первісного кредитора) до 26 березня 2021 року і за цей період розмір заборгованості не повинен бути змінений порівняно з періодом до 24 березня 2021 року, оскільки виходячи зі змісту ч.1 ст.1077 ЦК України за договором факторингу фактор набуває право грошової вимоги до третьої особи (боржника) у тому ж обсязі, яке було у клієнта, тобто клієнт не мав законного права передати факторові прав більше, ніж було у нього на час їх передачі. У даному випадку позивач кредит погасила у повному обсязі. Позивач просить суд визнати вищезазначений виконавчий напис таким, що не підлягає виконанню і судові витрати по справі покласти на відповідача. Представник позивача завчасно надав суду письмову заяву про розгляд справи без його участі. Позовні вимоги підтримує у повному обсязі. Не заперечує проти заочного розгляду справи. Відповідач і третя особа, будучи належним чином повідомлені про дату, час та місце судового засідання, не з`явилися в судове засідання без повідомлення причин та без подання відзиву. Суд, дослідивши докази, викладені в письмових матеріалах справи, давши їм належну оцінку, прийшов до наступного. Судом встановлено, що 19 березня 2020 року між нею і ТОВ «Фінансова компанія «Еліт Фінанс Груп» був укладений кредитний договір №245006200319 про надання онлайн кредиту, на підставі якого позивач отримала кредит в розмірі 2500,00 грн. на строк 30 днів. 24 березня 2021 року ТОВ «Фінансова компанія «Еліт Фінанс Груп» за договором відступлення вимоги за кредитним договором №24/03-21 відступило право вимоги ТОВ «Саніго». 17 травня 2021 року на підставі заяви ТОВ «Саніго» приватним нотаріусом Києво-Святошинського районного нотаріального округу Київської області Грисюк О.В. був вчинений виконавчий напис №15511 про стягнення з позивача на користь ТОВ «Саніго» заборгованості за вказаним кредитним договором, з урахуванням відсотків за період з 24 березня 2021 року до 24 березня 2021 року в розмірі 18097,50 грн. Постановою приватного виконавця виконавчого округу Дніпропетровської області Сидорук Л.В. від 22 липня 2021 року було відкрите виконавче провадження №66173146. Відповідно до статті 18 ЦК України нотаріус здійснює захист цивільних прав шляхом вчинення виконавчого напису на борговому документі у випадках і в порядку, встановлених законом. Порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами та посадовими особами органів місцевого самоврядування встановлюється Законом України «Про нотаріат» та іншими актами законодавства України (частина перша статті 39 Закону України «Про нотаріат»). Таким актом є, зокрема Порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затверджений наказом Міністерства юстиції України від 22 лютого 2012 року № 296/5. Згідно з підпунктом 2.1 пункту 2 Глави 16 розділу ІІ Порядку вчинення нотаріальних дій для вчинення виконавчого напису стягувачем або його уповноваженим представником нотаріусу подається заява, у якій, зокрема, мають бути зазначені: відомості про найменування і місце проживання або місцезнаходження стягувача та боржника; дата і місце народження боржника - фізичної особи, місце його роботи; номери рахунків у банках, кредитних установах, код за ЄДРПОУ для юридичної особи; строк, за який має провадитися стягнення; інформація щодо суми, яка підлягає стягненню, або предметів, що підлягатимуть витребуванню, включаючи пеню, штрафи, проценти тощо. Заява може містити також іншу інформацію, необхідну для вчинення виконавчого напису. У разі якщо нотаріусу необхідно отримати іншу інформацію чи документи, які мають відношення до вчинення виконавчого напису, нотаріус вправі витребувати їх у стягувача (підпункт 2.2 пункту 2 Глави 16 розділу ІІ Порядку вчинення нотаріальних дій). Вчинення виконавчого напису в разі порушення основного зобов`язання та (або) умов іпотечного договору здійснюється нотаріусом після спливу тридцяти днів з моменту надісланих іпотекодержателем повідомлень - письмової вимоги про усунення порушень іпотекодавцю та боржнику, якщо він є відмінним від іпотекодавця. Повідомлення вважається надісланим, якщо є відмітка іпотекодавця на письмовому повідомленні про його отримання або відмітка поштового відділення зв`язку про відправлення повідомлення на вказану в іпотечному договорі адресу (підпункт 2.3 пункту 2 Глави 16 розділу ІІ Порядку вчинення нотаріальних дій). Аналіз підпункт 2.3 пункту 2 Глави 16 розділу ІІ Порядку вчинення нотаріальних дій, дає підстави дійти висновку про те, що вчинення виконавчого напису в разі порушення основного зобов`язання здійснюється нотаріусом після спливу тридцяти днів з моменту надісланих кредитором повідомлень - письмової вимоги про усунення порушень боржнику. Матеріали справи не містять доказів про обізнаність боржника про розмір боргового зобов`язання перед стягувачем, який в судове засідання не з`явився та доказів протилежного суду не надав. Крім того, підпунктами 3.2, 3.5 пункту 3 Глави 16 розділу ІІ Порядку вчинення нотаріальних дій визначено, що безспірність заборгованості підтверджують документи, передбачені Переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 29 червня 1999 року № 1172 . При вчиненні виконавчого напису нотаріус повинен перевірити, чи подано на обґрунтування стягнення документи, зазначені у вказаному Переліку документів. При цьому Перелік документів не передбачає інших умов вчинення виконавчих написів нотаріусами ніж ті, які зазначені в Законі України «Про нотаріат» та Порядку вчинення нотаріальних дій. Безспірність заборгованості чи іншої відповідальності боржника - це обов`язкова умова вчинення нотаріусом виконавчого напису (стаття 88 Закону України «Про нотаріат»). Однак характер правового регулювання цього питання дає підстави для висновку про те, що безспірність заборгованості чи іншої відповідальності боржника для нотаріуса підтверджується формальними ознаками - наданими стягувачем документами згідно з Переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів. Таким чином, вчинення нотаріусом виконавчого напису відбувається за фактом подання стягувачем документів, які згідно з відповідним Переліком є підтвердженням безспірності заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем. Однак сам по собі цей факт (подання стягувачем відповідних документів нотаріусу) не свідчить про відсутність спору стосовно заборгованості як такого. Для правильного застосування положень статей 87, 88 Закону України «Про нотаріат» у такому спорі суд повинен перевірити доводи боржника у повному обсязі й установити та зазначити в рішенні, чи справді на момент вчинення нотаріусом виконавчого напису боржник мав безспірну заборгованість перед стягувачем, тобто чи існувала заборгованість взагалі, чи була заборгованість саме такого розміру, як зазначено у виконавчому написі, та чи не було невирішених по суті спорів щодо заборгованості або її розміру станом на час вчинення нотаріусом виконавчого напису. Згідно зі статтею 87 Закону України «Про нотаріат» для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість. Перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів, встановлюється Кабінетом Міністрів України. Відповідно до п.1 постанови Кабінету Міністрів України «Про затвердження переліку документів, за якими стягнення заборгованості проводиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів» №1172 від 29 червня 1999 року після 22 лютого 2017 року нотаріуси України не мають права вчиняти виконавчі написи про стягнення заборгованості за кредитними договорами, які не посвідчені нотаріально. У даному випадку суду не надано доказів того, що укладений між сторонами кредитний договір був нотаріально посвідчений, у зв`язку з чим нотаріус мав права вчиняти виконавчий напис. Таким чином, здійснюючи розгляд даної справи, суд встановив обґрунтовані підстави у визнанні виконавчого напису нотаріуса таким, що не підлягає виконанню, тому позовні вимоги є обґрунтованими і такими, що підлягають задоволенню. Судові витрати по справі підлягають стягнення з відповідача на користь позивача. На підставі викладеного,

Outcome: approved