Jurisdiction: civil
Date: 2018-11-15 00:00:00

Позивач звернулась до суду з позовом до [PERSON] (далі - відповідач) про стягнення аліментів на її користь на утримання дитини [PERSON] ([INFO]) в розмірі 1/4 частки від його заробітку (доходу) щомісячно, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи стягнення від дня предявлення до суду позову і до досягнення дитиною повноліття. Обґрунтовуючи заявлені вимоги позивач зазначила, що перебуває з відповідачем в зареєстрованому шлюбі. У шлюбі в подружжя народилась дочка [PERSON] ([INFO]). Дитина проживає разом з нею та перебуває на її утриманні. Відповідач у добровільному порядку матеріальної допомогу на утримання дитини не надає, що стало приводом для звернення до суду з даним позовом. Відповідач подав відзив в якому вказав на наявність сумнівів щодо свого батьківства відносно [PERSON], у зв'язку з чим просив призначити судово-генетичну експертизу. Ухвалою Липовецького районного суду Вінницької області від 17.09.2018 року відмовлено в задоволенні клопотання [PERSON] про призначення генетичної експертизи, а також залишено без задоволення заперечення проти розгляду справи в порядку спрощеного провадження. 09.11.2018 року ухвалою Липовецького районного суду Вінницької області відмовлено [PERSON] в задоволенні клопотання про зупинення провадження у справі. Враховуючи зазначене, суд вважає за можливе ухвалити рішення в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами. Судом встановлено, що 17.03.2015 року народилась [PERSON], батьками якої є сторони спору. Дитина проживає разом з матірю, що підтверджується довідкою виконкому Староприлуцької сільської ради від 25.05.2018 року № 279 (а.с. 5). Статтею 180ч.1СК\~України передбачено, що батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. За відсутністю домовленості між батьками про сплату аліментів на дитину, той із них, з ким вона проживає, вправі звернутись до суду з відповідним позовом (ст.181 ч.2 СК України). Враховуючи те, що дочка проживає разом з позивачем, у [PERSON] виникло право на отримання аліментів від відповідача. Відповідно до частин 1, 2 ст. 27 Конвенції ООН про права дитини від 20.11.1989 року, яка ратифікована\~Постановою Верховної Ради України № 789 ХІІ\~(78912) від 27.02.1991 року та набула чинності для України 27.09.1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Відповідно до\~ст. 181ч.3СК України\~за рішенням суду кошти на утримання дитини, присуджуються у частці від доходу і (або) в твердій грошовій сумі. Вирішуючи питання щодо розміру аліментів, суд повинен врахувати обставини визначені частиною 1\~статті 182 СК України. Відповідач не повідомив суд про наявність обставин, що мають істотне значення при вирішенні судом питання щодо розміру аліментів та не надав суду доказів того, що він позбавлений можливості сплачувати аліменти на утримання їх спільної дитини в запропонованому позивачем розмірі. Враховуючи встановлені судом обставини, суд дійшов висновку про наявність підстав для стягнення з відповідача аліментів на утримання дочки в розмірі 1/4 частки від його заробітку (доходу) щомісячно, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного, починаючи стягнення від дня пред'явлення позову, тобто з 02.08.2018 року і до досягнення дитиною повноліття. Розподіл судових витрат здійснити відповідно до\~Глави 8 ЦПК України.

Outcome: approved