Jurisdiction: civil
Date: 2015-05-07 00:00:00

Позивач звернулась до суду з позовом до [PERSON] про позбавлення батьківських прав, який мотивовано тим, що відповідач ухиляється від виконання батьківських обов'язків відносно сина [PERSON], 2006 р. н. Зазначає, що після розірвання шлюбу та припинення шлюбних відносин відповідач за місцем фактичного проживання сина не з'являється, будь-якої допомоги на утримання малолітньої дитини не надає, не спілкується з дитиною, не виявляє інтересу до життя та внутрішнього світу сина, не створює умов для повноцінного розвитку, що негативно впливає на фізичний та духовний розвиток дитини як складову частину її виховання. Просить позбавити [PERSON] батьківських прав щодо його неповнолітнього сина [PERSON], 2006 р. н. В судовому засіданні позивач, представник позивача адвокат Наконечна А. В. обставини, викладені в позовній заяві підтримали, наполягали на задоволенні позову. Представники відповідача за довіреністю [PERSON], [PERSON] та адвокат Камчатний А. В. позовні вимоги не визнали, заперечували проти задоволення позову, пояснили, що [PERSON] на теперішній час проживає в іншій країні - Російській Федерації, у зв'язку з конфліктною ситуацією між країнами позбавлений можливості приїжджати та безпосередньо спілкуватися з сином, при цьому позивачка перешкоджає спілкуванню по телефону та через мережу Інтернет. Представник ради опіки та піклування при виконавчому комітеті Приморської сільської ради Скадовського району в судове засідання не заявився, надав заяву про розгляд справи без участі представника, заперечень на позов не надав. Представник служби у справах дітей Скадовської районної державної адміністрації за довіреністю Подляшко Я. О. в судовому засіданні вказала на недоцільність позбавлення відповідача батьківських прав, про що надала відповідний висновок. Прокурор прокуратури Скадовського району Кубатко Ю. В. в судовому засіданні зазначила, що позбавлення батьківських прав є крайнім заходом впливу, який застосовується за умови встановлення злісного невиконання батьками своїх обов'язків та негативного ставлення до дитини, вказала на недоцільність позбавлення батьківських прав [PERSON] Вислухавши пояснення учасників судового розгляду, дослідивши надані по справі докази, суд вважає що позов задоволенню не підлягає. Судом встановлені наступні факти та відповідні ним правовідносини. Відповідно до свідоцтва про народження [PERSON] та [PERSON] є батьками [PERSON], [INFO] (а.с.8) Відповідно до рішення Скадовського районного суду від 08.02.2011 у справі №2-254/11 шлюб між [PERSON] та [PERSON] розірвано (а.с.9). З матеріалів справи вбачається та не оспорюється сторонами, що [PERSON] проживає з матір'ю, яка забезпечує належні умови для проживання та розвитку дитини (а.с.10, 12, 13, 16). Відповідач сплачує аліменти на користь [PERSON] на утримання сина, на час розгляду справи заборгованість, яка мала місце на час звернення до суду, погашена. Висновок ради опіки та піклування при виконавчому комітеті Приморської сільської ради від 13.11.2014 про доцільність позбавлення батьківських прав [PERSON] (а.с.17) скасований рішенням виконавчого комітету Приморської сільської ради №11 від 18.03.2015 (а.с.114). Відповідно до висновку ради опіки та піклування Скадовської районної державної адміністрації від 06.05.2015 визнано недоцільним позбавлення батьківських прав [PERSON] відносно малолітнього [PERSON], 2006 р. н.(а.с.134-135). Допитані в судовому засіданні свідки [PERSON], [PERSON], [PERSON] пояснювали, що [PERSON] з сином не спілкується, вважали можливим позбавити його батьківських прав. Разом з тим з пояснень свідка [PERSON], яка є матір'ю позивачки, вбачається, що позбавлення батьківських прав необхідно для забезпечення безперешкодного виїзду з дитиною за кордон без отримання згоди батька. Свідки [PERSON] [PERSON], [PERSON] в судовому засіданні пояснили, що коли [PERSON] приїздив з Росії додому, завжди спілкувався з сином, привозив йому іграшки, по можливості забезпечував дозвілля. Згідно п.2 ч.1 ст. 164 Сімейного кодексу України мати, батьки можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вони ухиляються від виконання своїх обов'язків по вихованню дитини. Відповідно до постанови Пленуму Верховного Суду України від 30.03.2007 року № 3 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» позбавлення батьківських прав є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківських обов'язків, а тому питання про його застосування слід вирішувати лише після повного, всебічного, об'єктивного з'ясування обставин справи, зокрема ставлення батьків до дітей. Згідно роз'яснень, викладених в цій Постанові ухилення батьків від виконання своїх батьківських обов'язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема, не забезпечують необхідного харчування, медичного огляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїх обов'язків. Ухилення від виконання юридичного обов'язку - це завжди акт свідомої поведінки, оскільки особа має реальну можливість його виконати, але не вчиняє до цього жодних дій. Тому, жодні інші обставини, як-то проживання чи перебування за межами країни, що унеможливлює або ускладнює спілкування, не можуть призвести до позбавлення батьківських прав. З пояснень представників відповідача вбачається, що [PERSON] бажає підтримувати зв'язок з сином та приймати участь у його вихованні. Крім того, зазначені позивачем фактори, як підстава для позбавлення відповідача батьківських прав, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки відповідача, свідомого нехтування ним своїми батьківськими обов'язками. Судом не встановлено, а позивачем не доведено в судовому засіданні фактів винної поведінки відповідача та свідомого нехтування ним своїми батьківськими обов'язками. Позивачем не надано до суду доказів негативної характеристики відповідача чи вчинення ним неправомірних дій, а також доказів, що відповідач притягався до будь-якої відповідальності за ухилення від виконання батьківських обов'язків. У відповідності до ч.1 ст. 11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених позовних вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Зважаючи на встановлені судом обставини, з урахуванням того, позбавлення батьківських прав є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківських обов'язків, суд вважає, що підстави для позбавлення батьківських прав відповідача відносно сина [PERSON], передбачені ст.164 СК України, на час розгляду даної справи відсутні, тому позов задоволенню не підлягає.

Outcome: dismissed