overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2015-09-14 00:00:00

Позивач звернулась до суду з вищезазначеним позовом, в якому вказує, що 26 жовтня 2013 року вона уклала шлюб з [PERSON], який був зареєстрований відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Кам'янсько-Дніпровського районного управління юстиції у Запорізькій області, про що було складено актовий запис №88. Від шлюбу мають малолітню дитину, [PERSON], [INFO]. Шлюбні відносини з відповідачем фактично припинені з червня 2015 року. Причиною припинення шлюбних відносин було те, що кожний із сторін має різні погляди на сімейне життя, ведення господарства, через що у них часто виникали сварки, Відповідач не прислуховувався до думки пзивача з питань ведення спільного господарства. Позивачка переконана, що подальше спільне життя і збереження шлюбу з відповідачем неможливе і суперечитиме її інтересам, які мають істотне значення, а саме: відповідач не бере ніякої участі у веденні спільного господарства сім'ї, його не цікавить побутовий та фінансовий бік існування сім'ї, його не цікавить стан позивачки; в них різні погляди на життя, що унеможливлює подальше проживання у шлюбі; на даний час спільне господарство разом не ведеться, кожен забезпечує себе самостійно.Спільного майна під час шлюбу не придбавалося, тому спору про розділ майна не виникає. Донька після розірвання шлюбу залишиться проживати з позивачкою. Просить розірвати шлюб. В судове засідання позивачка не зявилась, від неї на адресу суду надійшла заява, в якій вона просить справу розглядати у її відсутність, позовні вимоги підтримує в повному обсязі. В судове засідання відповідач не зявився, надав заяву в якій просить розглядати справу у його відсутність, позовні вимоги визнає. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного висновку: Судом встановлено, що сторони знаходяться в зареєстрованому шлюбі з 26 жовтня 2013 року, що підтверджується копією свідоцтва про шлюб (а.с.8). Від шлюбу мають малолітню дитину, [PERSON], 20 квітня 2014 (а.с.9). Згідно до ч. 3 ст. 105 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до статті 110 цього Кодексу. В силу ч. 2 ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Судом встановлено, що сторони на примирення не згодні, про що свідчать їх заяви. Вивчивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов обґрунтований та підлягає задоволенню, підтверджується свідоцтвом про шлюб, про народження дитини, при тих відносинах, що склалися між сторонами збереження родини неможливо. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2019-05-06 00:00:00

Позивач звернулась до суду з вищезазначеним позовом, в якому вказує, що 27 грудня 2003 року вона зареєструвала шлюб з відповідачем у Відділі реєстрації актів громадянського стану Кам`янсько-Дніпровського районного управління юстиції Запорізької області, про що був зроблений відповідний актовий запис № 113. Від шлюбу мають неповнолітнього сина: [PERSON] , [INFO] . Спільне життя з відповідачем не склалося, стали частими сварки. На даний час шлюбні відносини між подружжям припинені з 2015 року, спільне господарство не ведеться. На примирення не згодна. Просить ухвалити рішення яким розірвати шлюб. В судове засідання позивач не з`явилась, надала суду заяву в якій просить справу розглядати у її відсутність, позовні вимоги підтримує в повному обсязі, просить задовольнити. В судове засідання відповідач не з`явився, надав суду заяву в якій просить справу розглядати у його відсутність, позовні вимоги визнає в повному обсязі. Дослідивши матеріали справи суд приходить до наступного висновку. Судом встановлено, що сторони знаходяться в зареєстрованому шлюбі з 27.12.2003 року, що підтверджується копією свідоцтва про одруження серії [NUMBER] (а.с.4). Від шлюбу мають дитину [PERSON] , [INFO] , на підтвердження свідчить наявна в матеріалах справи копія свідоцтва про народження серії [NUMBER] від 08.04.2004 року (а.с.5). Згідно зі ст. 24 Сімейного кодексу України, шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Стаття 55 Сімейного кодексу України проголошує, що дружина та чоловік зобов`язані спільно піклуватися про побудову сімейних відносин між собою та іншими членами сім`ї на почуттях взаємної любові, поваги, дружби, взаємодопомоги. Чоловік зобов`язаний утверджувати в сім`ї повагу до матері. Дружина зобов`язана утверджувати в сім`ї повагу до батька. Дружина та чоловік відповідальні один перед одним, перед іншими членами сім`ї за свою поведінку в ній. Відповідно до ч.ч. 3,4 ст. 56 Сімейного кодексу України, кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування їх збереження, в тому числі примушування до статевого зв`язку за допомогою фізичного або психічного насильства, є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканість і може мати наслідки, встановлені законом. В силу ч. 2 ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Таким чином, суд приходить до висновку, що позов обґрунтований та підлягає задоволенню, при тих відносинах, що склалися між сторонами збереження шлюбу неможливо.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-11-17 00:00:00

Позивач звернулась до суду з вищезазначеним позовом, в якому вказує, що 28 серпня 1993 року вона зареєструвала шлюб з відповідачем по справі [PERSON], про що в книзі реєстрації актів про укладення шлюбу Дніпропетровським міським відділом РАГС було зроблено відповідний актовий запис за № 940. Від цього шлюбу мають неповнолітню дитину [PERSON], [INFO] Спільне життя з чоловіком не склалося через відсутність взаєморозуміння, збереження шлюбу неможливе та суперечитиме інтересам позивачки. Спору про поділ майна, що є спільною власністю та про місце проживання дітей немає. Просить розірвати шлюб. В судове засідання сторони не зявились, надали суду заяви про розгляд справи у їхню відсутність, позивач позовні вимоги підтримала, відповідач позовні вимоги визнав. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного висновку: В судовому засіданні встановлено, що сторони знаходяться в зареєстрованому шлюбі, що підтверджується копією свідоцтва про укладення шлюбу (а.с.6). Від шлюбу мають малолітню дитину [PERSON], 26.01.2008 р.н, що підтверджується копією свідоцтва про народження (а.с. 7). Згідно зі ст. 24 Сімейного кодексу України, шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Стаття 55 Сімейного кодексу України проголошує, що дружина та чоловік зобов'язані спільно піклуватися про побудову сімейних відносин між собою та іншими членами сім'ї на почуттях взаємної любові, поваги, дружби, взаємодопомоги. Чоловік зобов'язаний утверджувати в сім'ї повагу до матері. Дружина зобов'язана утверджувати в сім'ї повагу до батька. Дружина та чоловік відповідальні один перед одним, перед іншими членами сім'ї за свою поведінку в ній. Відповідно до ч.ч. 3,4 ст. 56 Сімейного кодексу України, кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування їх збереження, в тому числі примушування до статевого зв'язку за допомогою фізичного або психічного насильства, є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканість і може мати наслідки, встановлені законом. Згідно до ч. 3 ст. 105 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до статті 110 цього Кодексу. В силу ч. 2 ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Вивчивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов обґрунтований та підлягає задоволенню, при тих відносинах, що склалися між сторонами збереження родини неможливо. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-03-31 00:00:00

Позивач звернулась до суду з вищезазначеним позовом, в якому вказує, що 30 березня 2002 року вони з відповідачем уклали шлюб, зареєстрований 30 березня 2002 року відділом реєстрації актів громадянського стану Бабушкінського районного управління юстиції м. Дніпропетровська під актовим записом № 187. До цього проживали цивільним шлюбом. Від цього шлюбу мають неповнолітнього сина [PERSON], [INFO]. Спільне життя не склалося через відсутність порозуміння, різні погляди на вирішення сімейних проблем, що призвело до втрати почуття любові один до одного. В останній рік спільного проживання між ними постійно виникають суперечки, внаслідок того, що кожний з них має різні погляди на сімейне життя та ведення спільного господарства, мають місце непорозуміння з різних питань як наслідок взаємних претензій один до одного, сім'я існує лише формально. У зв'язку із вказаними розбіжностями у житті та бажанням позивачки виїхати за кордон, спільне життя та збереження шлюбу буде суперечити її інтересам та є недоцільним, тому вони разом вирішили припинити стосунки. Питання про розподіл спільно нажитого майна буде ними вирішуватися пізніше. Питання щодо місця проживання сина у них вирішено мирним шляхом. Після розірвання шлюбу син проживатиме з відповідачем, цього бажає й сама дитина, позивачка заперечень проти цього не має, тому що відповідач є гарним батьком, добре його виховує та є для сина авторитетом. Просить розірвати шлюб. В судове засідання позивачка не з'явилась, від неї на адресу суду надійшла заява, в якій вона просить справу розглядати у її відсутність, позовні вимоги підтримує в повному обсязі. В судове засідання відповідач не з'явився, надав заяву в якій просить розглядати справу у його відсутність, позовні вимоги визнає. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного висновку: Судом встановлено, що сторони знаходяться в зареєстрованому шлюбі, що підтверджується копією свідоцтва про одруження (а.с.8). Від шлюбу мають неповнолітнього сина [PERSON], [INFO] (а.с.8). Згідно до ч. 3 ст. 105 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до статті 110 цього Кодексу. В силу ч. 2 ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Судом встановлено, що сторони на примирення не згодні, про що свідчать їх заяви. Вивчивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов обґрунтований та підлягає задоволенню, підтверджується свідоцтвом про одруження, про народження, при тих відносинах, що склалися між сторонами збереження родини неможливо. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-03-27 00:00:00

Позивач звернулась до суду з вищезазначеним позовом, в якому вказує, що В 2015 році вона познайомилась з відповідачем та через деякий час вони стали спільно проживати однією сімєю, без реєстрації шлюбу. 25.10.2016 року у них народилась дитина син [PERSON]. Але з часом стосунки зійшли нанівець. Позивач зрозуміла, що мешкати однією сім'єю з відповідачем не може та не бажає. З листопада 2016 року, вона проживає від нього окремо зі своїми батьками. При розірванні сімейних стосунків, позивач з відповідачем не надійшли згоди щодо утримання дитини. [PERSON] ніякої матеріальної допомоги дитині не надає. У позивачки складне матеріальне становище, оскільки вона не працює, проживає спільно з дитиною.Оскільки відповідач відповідно до діючого законодавства зобов'язаний утримувати свою дитину, позивачка вимушена звернутись до суду. Позивач просить суд стягнути з відповідача на свою користь аліменти на утримання дитини у розмірі 1/4 частини від усіх видів заробітку (доходів), щомісячно, до досягнення дитиною повноліття. В судове засідання позивач не зявилась, надала суду заяву в якій просить справу розглядати у її відсутність, позовні вимоги підтримує в повному обсязі, просить задовольнити. В судове засідання відповідач не зявився, надав суду заяву в якій просить справу розглядати у його відсутність, позовні вимоги визнає в повному обсязі Дослідивши матеріали справи, оцінивши зібрані по справі докази в їх сукупності, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню. Судом встановлено, що між сторонами шлюб не зареєстровано, позивачка та відповідач є батьками малолітьної дитини - [PERSON], [INFO], на підтвердження свідчить наявна в матеріалах справи копія свідоцтва про народження дитини, де батьком записаний відповідач (а.с. 5). Дитина проживає з позивачем за адресою: Запорізька область, Камянсько-Дніпровський район, с. Дніпровка, вул. Центральна, 300, що підтверджується копією довідки про склад сімї № 89 виданої Дніпровсько сільською радою Камянсько-Дніпровського району Запорізької області 25.01.2017 року (а.с.6). У відповідності зі ст.ст.180 і 181 Сімейного Кодексу України, батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються в частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Задовольняючи позовні вимоги про стягнення аліментів, суд виходить з того, що відповідач, як батько, зобовязаний утримувати дитину до досягнення нею повноліття. При визначенні розміру аліментів, суд враховує обовязок обох батьків утримувати дітей і, виходячи з принципів справедливості, добросовісності та розумності, які є одними з загальних засад регулювання сімейних відносин, призначає аліменти в розмірі 1/4 частки від всіх видів доходу (заробітку) відповідача і до досягнення дитиною повноліття. Відповідно до статті 88 Цивільного процесуального кодексу України, суд стягує з відповідача на користь держави судовий збір у розмірі 640 грн. 00 коп.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2019-02-20 00:00:00

Позивач звернулась до суду з вищезазначеним позовом, в якому вказує, що він уклав шлюб з відповідачкою, який зареєстрований Іванівською сільською радою Кам'янсько-Дніпровського району Запорізькій області, про що в Книзі реєстрації актів про одруження зроблено відповідний запис за № 07. Від спільного шлюбу мають двох дітей: доньку [PERSON], [INFO] та сина [PERSON], [INFO]. Але спільне життя з дружиною не склалося по її вині. Поведінка відповідачки негативно впливає на виховання дітей. Про дітей, господарство турбується тільки позивач, який припинив з позивачем шлюбні відносини. Спільно нажите майно у подружжя відсутнє, по взаємній домовленості з дружиною діти будуть проживати з позивачем.. Просить суд ухвалити рішення, яким розірвати шлюб.\~\~\~ В судове засідання позивач та відповідач не зявились, надали письмові заяви про розгляд справи без їх участі, позивач позовні вимоги підтримує у повному обсязі, просить задовольнити, відповідач позовні вимоги визнає в повному обсязі. Дослідивши матеріали справи суд приходить до наступного висновку. Судом встановлено, що сторони перебувають в шлюбі з 28.09.2000 року, що підтверджується копією свідоцтва про одруження. Від шлюбу мають неповнолітніх дітей: доньку [PERSON], [INFO] та сина [PERSON], [INFO], на підтвердження свідчать копії свідоцтв про народження. Згідно зі ст. 24 Сімейного кодексу України, шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Стаття 55 Сімейного кодексу України проголошує, що дружина та чоловік зобов'язані спільно піклуватися про побудову сімейних відносин між собою та іншими членами сім'ї на почуттях взаємної любові, поваги, дружби, взаємодопомоги. Чоловік зобов'язаний утверджувати в сім'ї повагу до матері. Дружина зобов'язана утверджувати в сім'ї повагу до батька. Дружина та чоловік відповідальні один перед одним, перед іншими членами сім'ї за свою поведінку в ній. Відповідно до ч.ч. 3,4 ст. 56 Сімейного кодексу України, кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування їх збереження, в тому числі примушування до статевого зв'язку за допомогою фізичного або психічного насильства, є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканість і може мати наслідки, встановлені законом. В силу ч. 2 ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Судом встановлено, що позивач та відповідач на примирення не згодні, про що свідчать їх заяви. Таким чином, суд приходить до висновку, що позов обґрунтований та підлягає задоволенню, при тих відносинах, що склалися між сторонами збереження шлюбу неможливо. На підставі вищезазначеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2018-11-27 00:00:00

Позивач звернулась до суду з вищезазначеним позовом, в якому вказує, що з відповідачем вона перебуває у шлюбі з 15.05.1981 року. Шлюб був зареєстрований відділом РАЦС Жовтневого райвиконкому м. Запоріжжя, актовий запис № 199. Від даного шлюбу неповнолітніх дітей немає. Шлюбні відносини сторін припинені у 1998 році, з того часу подружжя проживає окремо, стосунків не підтримують. В теперішній час виникла необхідність офіційно оформити розірвання шлюбу. Просить ухвалити рішення яким розірвати шлюб. В судове засідання позивач не зявилася, надала письмову заяву про розгляд справи без її участі, позовні вимоги підтримує у повному обсязі та просить їх задовольнити. В судове засідання відповідач не зявився, надав письмову заяву про розгляд справи без його участі, позовні вимоги визнає. Дослідивши матеріали справи суд приходить до наступного висновку. Судом встановлено, що сторони знаходяться в зареєстрованому шлюбі з 15.05.1981 року, що підтверджується копією свідоцтва про одруження серії І-ЖС № 464929 виданого відділом РАЦС Жовтневого райвиконкому м. Запоріжжя (а.с.6). Згідно зі ст. 24 Сімейного кодексу України, шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Стаття 55 Сімейного кодексу України проголошує, що дружина та чоловік зобов'язані спільно піклуватися про побудову сімейних відносин між собою та іншими членами сім'ї на почуттях взаємної любові, поваги, дружби, взаємодопомоги. Чоловік зобов'язаний утверджувати в сім'ї повагу до матері. Дружина зобов'язана утверджувати в сім'ї повагу до батька. Дружина та чоловік відповідальні один перед одним, перед іншими членами сім'ї за свою поведінку в ній. Відповідно до ч.ч. 3,4 ст. 56 Сімейного кодексу України, кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування їх збереження, в тому числі примушування до статевого зв'язку за допомогою фізичного або психічного насильства, є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканість і може мати наслідки, встановлені законом. Згідно до ч. 3 ст. 105 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до статті 110 цього Кодексу. В силу ч. 2 ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Відповідно до ст. 113 Сімейного кодексу України, особа, яка змінила своє прізвище у зв'язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище.\~\~ Судом встановлено, що сторони на примирення не згодні, про що свідчать їх заяви. Таким чином, суд приходить до висновку, що позов обґрунтований та підлягає задоволенню, при тих відносинах, що склалися між сторонами збереження родини неможливо. На підставі вищезазначеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-08-04 00:00:00

Позивач звернулась до суду з вищезазначеним позовом, в якому вказує, що з відповідачем вони перебувають у шлюбі з 08 листопада 2003 року. Від шлюбу мають трьох дітей: [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO]. У зв'язку з тим, що у сторін виникли критичні непорозуміння у питаннях, що стосуються поведінці у родині, вони стали останнім часом часто сваритися. На примирення позивачка не згодна, вважає, що за всі заходи, які були б можливі для збереження сім'ї, нею вже вичерпано. Щодо дітей немає суперечок, питання про участь у їх вихованні та утриманні сторони вирішують мирно. Просить розірвати шлюб. В судове засідання позивачка не з'явилась, від неї на адресу суду надійшла заява, в якій вона просить справу розглядати у її відсутність, позовні вимоги підтримує в повному обсязі. В судове засідання відповідач не з'явився, надав заяву в якій просить розглядати справу у його відсутність, позовні вимоги визнає. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного висновку: Судом встановлено, що сторони знаходяться в зареєстрованому шлюбі з 08 листопада 2003 року , що підтверджується копією свідоцтва про шлюб серії [NUMBER] від 14.07.2005 (а.с.5). Від шлюбу мають малолітніх дітей: [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO] (а.с.5 зворот,6, 6 зворот). Згідно до ч. 3 ст. 105 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до статті 110 цього Кодексу. В силу ч. 2 ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Судом встановлено, що сторони на примирення не згодні, про що свідчать їх заяви. Вивчивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов обґрунтований та підлягає задоволенню, підтверджується свідоцтвом про укладення шлюбу, про народження дітей, при тих відносинах, що склалися між сторонами збереження родини неможливо. На підставі викладеного,

Outcome: approved