Jurisdiction: civil
Date: 2016-06-08 00:00:00

Позивач звернулась до Київського районного суду м. Харкова з вимогою до відповідача про стягнення аліментів на сина [PERSON], [INFO], у розмірі 1000 грн., але не менше ніж 30 відсотків від прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку до досягнення повноліття. В обґрунтування позовних вимог зазначає, що з відповідачем перебувала у зареєстрованому шлюбі, який був розірваний Київським районним судом м. Харкова 23 січня 2015 року. Від шлюбу сторони мають неповнолітнього сина [PERSON], який відповідно до домовленості сторін проживає з відповідачем, проте знаходиться на повному утриманні позивача. Позивач вказує, що вона ніде не працює, перебуває вдруге в шлюбі, її чоловік [PERSON] інвалід ІІ групи, син знаходиться на її утриманні, відповідач не надає матеріальної допомоги, хоча має таку можливість, оскільки є здоровим, працездатним і має доходи. За таких обставин, з посиланням на статтю 180 Сімейного кодексу України позивач вимушена звернутися до суду. В судове засідання позивач [PERSON]не зявилась, була належним чином повідомлена про дату, час та місце розгляду справи, надала до суду заяву про розгляд справи за її відсутності, позовні вимоги підтримує в повному обсязі та просить їх задовольнити. В судове засідання відповідач [PERSON] не зявився, був належним чином повідомлений про дату, час та місце розгляду справи, надав до суду заяву про розгляд справи за його відсутністю, позовні вимоги визнає в повному обсязі, проти стягнення аліментів не заперечує. Суд, дослідивши матеріали справи у їх сукупності, всебічно та повно зясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позовна заява, обєктивно оцінивши докази, що мають істотне значення для її розгляду і вирішення по суті, приходить до висновку, що позовна заява підлягає задоволенню з огляду на наступне. Судом встановлено, що 04.11.1994 року [PERSON] та [PERSON] уклали шлюб, який був розірваний згідно рішення Київського районного суду м. Харкова від 23 січня 2015 року (арк. справи 5). Відповідно до копії свідоцтва про народження серії І-ВЛ № 187210 виданого відділом реєстрації актів громадянського стану Київського районного управління юстиції, сторони від шлюбу мають дитину [PERSON], [INFO] (арк. справи 4). Згідно з копією свідоцтва про шлюб серії І-ВЛ № 254134, 16 травня 2015 року [PERSON] та [PERSON] уклали шлюб, який був зареєстрований Київським відділом реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Харківського міського управління юстиції (арк. справи 7). Відповідно до довідки до акту огляду медико соціальною експертною комісією серії 12 ААА № 129615 від 15.02.2016 року [PERSON] є інвалідом ІІ групи (арк. справи 8). Відповідно до ч. 1 ст. 11 Цивільного процесуального кодексу України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданими відповідно до цього кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, як беруть участь у справі. В ч. 2\~ст. 51 Конституції України\~ закріплено обов'язок батьків по утримуванню дітей до досягнення ними повноліття. Згідно зі ст. 8 Закону України «Про охорону дитинства»\~визначає, що кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України. Відповідно до ст. 180 Сімейного кодексу України батьки зобовязані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до ч. 3 ст. 181 Сімейного кодексу України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. При цьому згідно з ч. 1 ст. 183 Сімейного кодексу України частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом з врахуванням обставин, викладених у ч. 1 ст. 182 Сімейного кодексу України. Відповідно до ст. 182 Сімейного кодексу України при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров'я та матеріальне становище дитини; стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, за винятком випадків, передбачених статтею 184 Сімейного кодексу України. Відповідно до ч. 1 ст. 185 Сімейного кодексу України той з батьків, з кого присуджено стягнення аліментів на дитину, а також той з батьків, до кого вимога про стягнення аліментів не була подана, зобов'язані брати участь у додаткових витратах на дитину, що викликані особливими обставинами (розвитком здібностей дитини, її хворобою, каліцтвом тощо). Відповідно до ст. 191 Сімейного кодексу України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову. Аліменти за минулий час можуть бути присуджені, якщо позивач подасть суду докази того, що він вживав заходів щодо одержання аліментів з відповідача, але не міг їх одержати у зв'язку з ухиленням останнього від їх сплати. У цьому разі суд може присудити аліменти за минулий час, але не більш як за три роки. Під час розгляду справи встановлено, що між сторонами відсутня домовленість відносно утримання неповнолітньої дитини [PERSON], за таких обставин враховуючи, відповідач не заперечує проти виплати аліментів на утримання дитини до досягнення нею повноліття та погоджується з розміром аліментів, суд, враховуючи положення статей 180 - 182 Сімейного кодексу України приходить до висновку про стягнення з відповідача на користь позивача аліментів на утримання дитини до досягнення нею повноліття. На підставі викладеного,

Outcome: approved