Jurisdiction: civil
Date: 2014-02-23 00:00:00

Позивач звернувся із позовом до відповідача в якому просить стягнути з останнього на користь ПАТ «ВТБ БАНК» заборгованість за кредитним договором у розмірі 115252,15 грн. та судовий збір у розмірі 1152,52 грн. Свої вимоги мотивує тим, що між ним та відповідачем 30.11.2012 року було укладено кредитний договір №R53700362693В, згідно якого йому було надано кредит у розмірі 95000 грн., строком користування до 30.11.2016 року зі сплатою 33 % річних. Однак, зобов'язання за договором належним чином не виконано, тому станом на 22.10.2013 р. відповідач має заборгованість у розмірі 115252,15 грн. Представник позивача у судовому засіданні позовні вимоги підтримав та просив їх задовольнити, проти заочного розгляду справи не заперечував. Відповідач у судове засідання не з'явився, про день та час розгляду справи повідомлявся у встановленому законом порядку. Згідно ч. 1 ст. 224 ЦПК України у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності або якщо повідомлені ним причини неявки визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Дослідивши матеріали справи, заслухавши пояснення представника позивача, суд вважає необхідним позов задовольнити, ухваливши заочне рішення на підставі наявних у справі доказів. Судом встановлено, що між Публічним акціонерним товариством «ВТБ БАНК» та [PERSON] було укладено кредитний договір № R53700362693В, відповідно до умов якого позичальникові було надано кредит в сумі 95000 грн. Згідно пункту 1.1 ч.1 кредитного договору №R53700362693В позичальник зобов'язаний прийняти кредит, використати його за цільовим призначенням, повернути Банку кредит, а також сплатити проценти за користування кредитом, комісійну винагороду та інші платежі в порядку, на умовах та у строки, що встановлені зазначеним договором. Відповідно до п. 3.3 ч. 3 кредитного договору №R53700362693В проценти за користування кредитом нараховуються Банком за ставкою у розмірі 33% річних. Сторони за взаємною згодою, досягнутою при укладенні зазначеного договору, встановили, що розмір визначеної процентної ставки може змінюватися шляхом укладання договору, у випадку і порядку, встановленому п.5.2.7 кредитного договору. Згідно п. 4.2 ч.4 кредитного договору №R53700362693В проценти за користування кредитом за поточний місяць нараховуються двічі на місяць: 27 числа та в останній робочий день кожного місяця. Період, за який сплачуються проценти - з 28 числа (включно) попереднього місяця по 27 число (включно) поточного місяця. Нарахування Банком процентів за користування кредитом відповідно до п.4.5 кредитного договору здійснюється щомісячно з дати видачі кредиту по день повного його повернення (день повернення не враховується) на залишок фактичної заборгованості за кредитом за фактичну кількість календарних днів користування кредитом. Згідно п.7.1 ч.7 кредитного договору №R53700362693В у разі прострочення позичальником зобов'язань з повернення кредиту та/або сплати процентів за його користування та/або інших платежів згідно з умовами договору позичальник зобов'язаний сплатити на користь Банку пеню за кожен день прострочення у розмірі 0,5% від суми прострочених зобов'язань за кожен день прострочки. Як вбачається з меморіального ордеру №74496 від 30.11.2012 року позивач перерахував 95000 грн. на картковий рахунок відповідача - 26258001032370. Із претензії позивача, яка направлялась відповідачу вбачається, що відповідач був повідомлений про зміну термінів повернення кредиту та процентів за користування кредитними коштами в сторону їх зменшення. Останньому було надано строк для виконання вимог вказаних у претензії 30 календарних днів від дати отримання претензії. Факт отримання відповідачем вказаної претензії підтверджується повідомленням про вручення поштового відправлення. Відповідно до ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог Цивільного кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Частиною 2 ст. 1050 ЦК України передбачено, якщо договором встановлений обов'язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу. Отже, станом на 22.10.2013 року сума заборгованості за кредитним договором №R53700362693В від 30.11.2012 року відповідача становить 115252,15 грн., що складається з наступного: заборгованість за кредитом - 83769,15, заборгованість за кредитом (прострочена за період з 30.04.2013 р. по 21.10.2013 р.) - 6866,11 грн., нараховані проценти за період з 28.09.2013 р. по 21.10.2013 р. - 1963,21 грн., прострочені проценти за період з 30.04.2013 р. по 27.09.2013 р. - 13083,09 грн., штрафні санкції за несвоєчасне повернення кредиту та процентів за період з 30.04.2013 р. по 21.10.2013 р. - 9570,59 грн. На підставі вищевикладеного, суд вважає, що позовні вимоги є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню, оскільки на даний час заборгованість за договором відповідачем не сплачена. Положеннями ч. 1 ст. 88 ЦПК України передбачено, що стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати.

Outcome: approved