Jurisdiction: civil
Date: 2018-02-21 00:00:00

Позивач звернулась до суду з позовом до відповідача про позбавлення батьківських прав в позовній заяві зазначила, що з літа 2009 року вона та [PERSON] почали проживати однією родиною за адресою [ADDRESS], без реєстрації шлюбу, [INFO] у них народилась донька [PERSON]. За час спільного проживання, відповідач, знаходячись у стані алкогольного сп'яніння неодноразово проявляв немотивовану агресію, по відношенню до позивачки. З березня 2015 року фактичні сімейні стосунки між ними були припинені остаточно. З цього часу батько про доньку не піклується, її життям цікавиться епізодично, матеріально не забезпечує. Тому позивачка, на підставі ст. 164 СК України, приймаючи до уваги, що [PERSON] належним чином не виконує свої батьківські обов'язки по відношенню до малолітньої доньки, права і інтереси, якої повинні бути захищені у встановленому зако\-ном порядку, просить позбавити [PERSON] батьківських прав відносно його малолітньої доньки [PERSON]. Ухвалою від 12.10.2017 року провадження по справі було відкрито. 15 грудня 2017 року набув чинності Закон України «Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу Адміністративного судочинства України та інших законодавчих актів» №2147-VIII від 03.10.2017 року, котрим ЦПК України викладено в новій редакції. У відповідності до п.п. 9 п.1 Розділу ХШ Перехідних Положень ЦПК України в новій редакції справи в судах першої та апеляційної інстанції, провадження у яких відкрито до набрання чинності цією редакцією Кодексу, розглядаються за правилами, що діють після набрання чинності цією редакцією Кодексу. Таким чином, подальший розгляд цієї справи відбувається за правилами, що передбачені новою редакцією ЦПК України в порядку загального провадження. У судове засідання позивачка не з'явилась, подала суду заяву про розгляд справи за її відсутності, позовні вимоги підтримала у повному обсязі. Відповідач у судове засідання не з'явився, надав суду заву про розгляд справи за його відсутності та відзив на позов, в якому зазначив, що позов не визнає у повному обсязі. У відзиві, зазначив, що позбавлення батьківських прав є крайнім заходом впливу на осіб які не виконують батьківські обов'язки. Він постійно намагається налагодити спілкування з донькою, однак з вини позивачки йому це не вдається. Заборгованість по аліментам виникла у зв'язку з його важким матеріальним становищем, спричиненим народженням другої дитини - [PERSON] [INFO]., та буде погашена. Представник третьої особив судове засідання не з'явилась, подала суду заяву про розгляд справи за її відсутності, надала суду висновок Запорізької міської ради по Дніпровському району №05/01-27/0225 від 14.02.2018 року про доцільність позбавлення [PERSON] батьківських прав відносно його малолітньої доньки [PERSON]. Розглянувши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню на підставі ст.164 СК України, оскільки батько і матір можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вони ухиляються від виконання своїх обов'язків по вихованню дитини. Судом встановлено, що з 2009 року [PERSON] та [PERSON] почали проживати однією родиною за адресою [ADDRESS], без реєстрації шлюбу. [INFO] від спільного життя народилася донька [PERSON] (свідоцтво про народження [NUMBER] від 29.12.2011). Під час фактичних сімейних стосунків [PERSON] спричиняв дружині тілесні ушкодження (вирок Ленінського районного суду від 23.02.2015 справа № 334/9820/15-к), влаштовував сварки, вживав алкогольні напої. Вказані обставини, суд розцінює як загрозу нормальному психічному розвитку дитини. Рішенням Ленінського районного суду м. Запоріжжя від 13.07.2016 (справа № 334/2923/16-ц) з [PERSON] стягнено аліменти в розмірі 1/4 частини усіх видів заробітку, але не менше 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 10.05.2016 року і до повноліття дитини. Аліменти [PERSON] не сплачує, згідно з розрахунком заборгованості по аліментам, виданим Дніпровським відділом державної виконавчої служби м. Запоріжжя, заборгованість за період з 10.05.2016 по 18.01.2018 складає 26163,81 грн., цей факт, суд розцінює як свідоме небажання відповідача, матеріально утримувати свою дитину. Факт народження другої дитини- [PERSON] [INFO]. (свідоцтво про народження [NUMBER] від 25.10.2016) не звільняє відповідача від виконання своїх батьківських обов'язків по відношенню до [PERSON]. На теперішній час провадженні СВ Дніпровського ВП ГУНП в Запорізькій області знаходиться кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №12018080050000242 від 17.01.2018 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 164 КК України. 19.05.2016 року розпорядженням голови районної адміністрації Запорізької міської ради по Дніпровському району № 354р визначено порядок участі у вихованні та спілкуванні [PERSON] з малолітньою [PERSON] У лютому 2017 року спілкування батька з донькою припинилося. До органів опіки та піклування або суду з приводу створення матір'ю дитини перешкод у спілкуванні батька з донькою [PERSON] не звертався, що також свідчить про відсутність бажання спілкування з дитиною та сомоусунення від виконання своїх батьківських обов'язків. Батько про доньку не піклується, її життям не цікавиться та не виявляє такого бажання, відповідно до характеристики вихованки ДНЗ №286 [PERSON] №03-07/156 від 18.08.2017 року, на даний час дівчинка виховується у повній родині з вітчимом, батько з сім'єю не проживає. [PERSON] опікується мати [PERSON], вітчим [PERSON], дідусь [PERSON] з бабусею [PERSON].Всі фінансові витрати за утримання дитячого садка, відвідування гуртків хореографії та спортивної гімнастики, лялькових вистав несуть мати та вітчим. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності суд розцінює як свідоме нехтування відповідачем своїх батьківських обов'язків та характеризує [PERSON] з негативної сторони, як особу яка свідомо ухиляється від виконання своїх батьківських обов'язків. Згідно з висновком Запорізької міської ради по Дніпровському району№05/01-27/0225 від 13.02.2018 року, визнано за доцільне позбавити [PERSON] батьківських прав відносно його малолітньої доньки [PERSON]. На теперішній час позивачка зареєструвала шлюб з [PERSON] (Свідоцтво про шлюб [NUMBER] від 03.02.2017 року). [INFO] у них народився син [PERSON]. Вказані факти, свідчать про те, що позивачка намагається налагодити сімейне життя та виховувати доньку у повній родині. У відповідності до вимог ч.1 ст.12 ЗУ «Про охорону дитинства», виховання в сім'ї є першоосновою розвитку особистості дитини. На кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки, або особи, які їх замінюють, мають право і зобов'язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров'я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці. У відповідності до вимог п.2 ч.1 ст.164 СК України, мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він ухиляються від виконання своїх обов'язків по вихованню дитини. Відповідно до п.15 Постанови Верховного Суду України від 30.03.2007р. №3 «Про практику застосування законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав», позбавлення батьківських прав (тобто прав на виховання дитини, захист її інтересів, на відібрання дитини в інших осіб, які незаконно її утримують, та ін.), що надані батькам до досягнення дитиною повноліття і ґрунтуються на факті спорідненості з нею, є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківських обов'язків, а тому питання про його застосування слід вирішувати лише після повного, всебічного, об'єктивного з'ясування обставин справи, зокрема ставлення батьків до дітей. Відповідно до п.16 Постанови Верховного Суду України від 30.03.2007р. №3 «Про практику застосування законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав», ухилення батьків від виконання своїх обов'язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов'язками. Батько малолітньої [PERSON] відповідач - [PERSON] не піклується про фізичний і духовний розвиток дитини, не надає необхідного матеріального забезпечення для дитини, що негативно впливає на її розвиток, як складову виховання; не спілкується з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не виявляє інтересу до її внутрішнього світу, своєю життєвою поведінкою подає поганий приклад, що в подальшому може негативно вплинути на розвиток дитини, тому суд вважає за доцільне позбавити [PERSON] батьківських прав відносно його малолітньої доньки [PERSON].

Outcome: approved