Jurisdiction: civil
Date: 2016-05-11 00:00:00

Позивач звернулась до суду з позовною заявою [PERSON] про розірвання шлюбу та стягнення аліментів в якій посилається на те, що між нею та відповідачем 29.08.2007 року було укладено шлюб, який було зареєстровано у відділі реєстрації актів цивільного стану Чернівецького міського управління юстиції. В період шлюбу у сторін народилось двоє дітей - [PERSON], [INFO] та [PERSON] [INFO]. Спільне життя з відповідачем не склалося, оскільки вони мають різні погляди на життя. За глибоким переконанням позивача подальшого сенсу підтримувати сімейні відносини немає, оскільки як у неї, так і у відповідача на ґрунті сімейно-побутових проблем, та діаметрально протилежних поглядів на сімейне життя, розвинулась неприязнь один до одного, втрачено почуття любові та поваги. Позивач переконана, що їхній шлюб носить формальний характер та вважає, що подальше спільне життя і збереження сімї з відповідачем є неможливим та таким, що суперечить її інтересам. Вказує також, що відповідач самоусунувся від обовязку по вихованню доньки, будь-якої матеріальної допомоги не надає, прохання позивачки про її надання ігнорує. На підставі викладеного просить шлюб між ними розірвати та стягнути з відповідача на її користь на утримання неповнолітніх дітей аліменти в твердій грошовій сумі в розмірі 2000,00 гривень щомісячно починаючи з дня подання позову і до повноліття дітей. В судовому засіданні позивач дала суду пояснення аналогічні викладеним в позовній заяві та підтримала свої позовні вимоги. Відповідач в судовому засіданні не заперечував проти задоволення позовних вимог. Суд приходить до висновку про необхідність часткового задоволення позову з наступних підстав. Як вбачається із копії свідоцтва про шлюб серії 1-МИ № 028180 від 29.08.2007 року сторони уклали шлюб, який зареєстровано 29.08.2007 року у відділі реєстрації актів цивільного стану Чернівецького міського управління юстиції, актовий запис № 1163. Відповідно до статті 112 СК України суд з'ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Так, згідно зі ст. 24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускаєтеся. Судом встановлено, що сторони по справі не підтримують подружні стосунки, не мають спільного сімейного бюджету, наданий судом строк для примирення між сторонами не призвів до збереження сімї, а тому їхню сімю слід вважати такою, що фактично розпалася, а шлюб між ними необхідно розірвати, оскільки подальше перебування в шлюбі може суперечити інтересам одного з сторін. Встановлено також, що від шлюбу у сторін є неповнолітні діти - [PERSON], [INFO] та [PERSON] [INFO], що підтверджується копією свідоцтва про народження серії 1-МИ № 074952 та серії 1-МИ № 135910. Згідно ст. 180 СК України, батьки зобовязані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Як встановлено судом, відповідач [PERSON] працює на посаді штукатура-муляра в ТзОВ БФ «Чернівціжитлобуд» та за період із лютого 2015 року по січень 2016 року йому була нарахована заробітна плата у розмірі 53448,13 гривень, про що свідчить копія довідки про доходи. Відповідно до ч. 3 ст. 181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Таким чином, за умов коли відповідач офіційно працевлаштований та має постійний, регулярний дохід, суд вважає за необхідне стягувати із відповідача аліменти у частці від його доходу. Відповідно до ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров'я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 4) інші обставини, що мають істотне значення. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, за винятком випадків, передбачених статтею 184 цього Кодексу. Законом України «Про державний бюджет на 2016 рік» визначений прожитковий мінімум на дитину віком до 6, який становить з 01.01.2016 року 1167,00 гривень на місяць. Законом України «Про державний бюджет на 2016 рік» визначений прожитковий мінімум на дитину віком від 6 до 18 років, який становить з 01.01.2016 року 1455,00 гривень на місяць. У відповідності до ст. 183 СК України частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. При визначенні розміру аліментів суд враховує стан здоровя та матеріальне становище платника аліментів, відсутність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних батьків, те, що відповідач офіційно працевлаштований та отримує заробітну плату, обовязок батьків фінансово забезпечувати дитину в рівних частках, а тому вважає за необхідне присудити аліменти на користь позивача у розмірі 1/3 частини від усіх доходів [PERSON], оскільки присуджений розмір аліментів буде достатній для забезпечення повного та всебічного розвитку дітей.

Outcome: partial