overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2016-05-15 00:00:00

Позивач звернулась до суду з позовом в якому вказала, що 06 лютого 2010 року зареєструвала шлюб із відповідачем, від шлюбу [INFO] народився син [PERSON], [INFO] - донька [PERSON]. Позивач просить шлюб розірвати мотивуючи тим, що сім'я розпалась внаслідок розгульного способу життя відповідача, який грає в азартні ігри, підтримує позашлюбні стосунки з іншою жінкою. Позивач позов підтримала. Відповідач в судове засідання не з'явився, повідомлений про час і місце розгляду справи належним чином. Вивчивши докази справи, суд дійшов до наступного. Судом встановлено, що згідно свідоцтва про одруження серії [NUMBER] від 06 лютого 2010 року, виданого Зубковицькою сільською радою Олевського району Житомирської області, сторони зареєстрували шлюб 06 лютого 2010 року, про що зроблено актовий запис № 1. Згідно свідоцтва про народження серії [NUMBER] від 17 серпня 2010 року, виданого відділом реєстрації актів цивільного стану Соломянського районного управління юстиції у м. Києві , сторони є батьками [PERSON] , [INFO]. Згідно свідоцтва про народження серії [NUMBER] від 07 травня 2014 року, виданого відділом державної реєстрації актів цивільного стану Подільського районного управління юстиції у м. Києві , сторони є батьками [PERSON], [INFO]. Відповідно до ст.110 Сімейного Кодексу України позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя. Відповідно до ч.2 ст.112 цього ж Кодексу суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Відповідно до ч.2 ст.114 СК України, у разі розірвання шлюбу судом, шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу. В частині 3 ст.115 цього ж Кодексу зазначено, що документом, що засвідчує факт розірвання шлюбу судом, є рішення суду про розірвання шлюбу, яке набрало законної сили. Таким чином, суд вважає встановленим, що заява про розірвання шлюбу відповідає дійсній волі позивача; сторони проживають окремо та не ведуть спільного господарства; примирення протягом наданого строку не відбулося; позивач наполягає на розірванні шлюбу, а відповідач, не з'явившись в судове засідання, тим самим довів своє небажання зберегти шлюб, тому подальше збереження шлюбу буде суперечити інтересам позивача. Згідно ст.88 ЦПК України стороні на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-05-28 00:00:00

Позивач звернулась до суду з позовом, в якому вказала, що 13.11.1998р. вона отримала ордер №690 на житлове приміщення жилою площею 17,5 кв.м., яке складається з однієї кімнати за адресою: [ADDRESS]. Власником цього будинку є відповідач - ЗАТ «Бердянськбуд». Позивач в своєму позові просить визнати за нею право власності на вказану квартиру. В судовому засіданні представник позивача [PERSON] позовні вимоги підтримав та пояснив, що позивачка довгий час живе у вказаній квартирі, отримала її на законних підставах, добросовісно сплачує комунальні послуги і тому на підставі ст.65 ЖК України має право на визнання на нею права власності на це житло. Просив позовні вимоги задовольнити, проти винесення заочного рішення не заперечував. Відповідач - ЗАТ «Бердянськбуд», а також третя особа - виконавчий комітет Бердянської міської ради Запорізької області до судового засідання своїх представників не направили, про час та місце розгляду справи були повідомлені належним чином. В порядку ст.224 ЦПК України суд розглянув справу в заочному порядку. Вивчивши матеріали справи, суд доходить висновку про необхідність відмови в задоволенні позову на підставі наступного. Згідно ордеру на жиле приміщення №690 від 13.11.1998р., [PERSON] отримала право на заселення жилого приміщення площею 17,5 кв.м. в квартирі [ADDRESS] на сім'ю з 3-х осіб. Згідно свідоцтва про одруження [NUMBER], після одруження 07.06.2000р., [PERSON] взяла прізвище чоловіка - [PERSON]. Згідно свідоцтва про право власності на нерухоме майно, власником гуртожитку по [ADDRESS] є ЗАТ «Бердянськбуд». Згідно цього ж свідоцтва, частина вказаного гуртожитку на час розгляду справи в суді продано або подаровано іншим особам. За таких обставин ордер на займання житлового приміщення у гуртожитку дає позивачу право на користування цим приміщенням, але не дає будь-якого права на визнання за нею права власності на це приміщення. При цьому посилання позивача в своєму позові та представника позивача в судовому засіданні на ст.65 ЖК УРСР є безпідставним, оскільки ця правова норма передбачає право наймача на вселення інших осіб у займане ним жиле приміщення і тому жодного відношення до справи, що розглядається, не має. Відповідно до ст.65-1 ЖК УРСР, наймачі жилих приміщень у будинках державного чи громадського житлового фонду можуть за згодою всіх повнолітніх членів сім'ї, які проживають разом з ними, придбати займані ними приміщення у власність на підставах, передбачених чинним законодавством. Але в даному випадку такі підстави відсутні, жодної інформації про згоду інших членів сім'ї наймача на придбання вказаного жилого приміщення до суду надано не було, яким чином позивач бажає придбати це житло невідомо. До будь-яких інших органів, крім суду, в тому числі до власника житла, позивач з приводу придбання вказаної квартири не звертався, у всякому випадку доказів цього до суду не надано. Тому фактично і спір, як такий, відсутній. За таких обставин позов задоволенню не підлягає. На підставі викладеного,

Outcome: dismissed
Jurisdiction: civil
Date: 2017-01-15 00:00:00

Позивач звернулась до суду з позовом, в якому вказала, що 17.06.2005 року між нею та відповідачем було укладено шлюб, від якого в них є дитина - [PERSON], [INFO]. 11.02.2013 року згідно рішення Хмельницького міського суду шлюб між ними було розірвано. Відповідач ухиляється від покладеного на нього обов'язку утримувати свою дитину. Тому позивач просить позов задоволити та стягнути з відповідача на її користь на утримання дитини [PERSON], [INFO] аліменти в розмірі 1/4 частки від заробітку відповідача, але не менше 30% від прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, щомісячно, починаючи з дня пред'явлення позову і до досягнення дитиною повноліття. В судовому засіданні позивач позовні вимоги уточнила, просить стягнути з відповідача аліменти на утримання дитини в розмірі 800 грн. щомісячно, починаючи з дня пред'явлення позову і до досягнення дитиною повноліття. Суду пояснила, що відповідач не надає матеріальної допомоги на утримання дитини, яка проживає з нею. Відповідач в судове засідання не з'явився, про час та місце слухання справи повідомлявся у встановленому законом порядку. Відповідно до ст.224 ч.1 ЦПК України у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло заяви про причини неявки або якщо зазначені ним причини визнанні неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. За таких обставин суд вважає за можливе справу розглядати по суті за відсутності відповідача, на підставі наявних в справі доказів з ухваленням заочного рішення. Заслухавши пояснення позивача, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню. Судом встановлено, що рішенням Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 11.02.2013 року шлюб між [PERSON] та [PERSON] розірвано. Від шлюбу сторони мають дитину - [PERSON], [INFO], що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER]. Дитина проживає разом з матір'ю, відповідач ухиляється від утримання дитини, добровільно матеріальної допомоги не надає. Відповідно до ст.180 Сімейного кодексу України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно із ч.3 ст.181 Сімейного кодексу України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Враховуючи наведене, а також те, що відповідач являється особою працездатного віку і дитина проживає з позивачкою та перебуває на її утриманні, суд приходить до висновку, що з [PERSON], [INFO] на користь [PERSON], слід стягнути аліменти на утримання дитини - [PERSON], [INFO] в розмірі 800 грн. щомісячно, починаючи з 21.12.2016 року і до повноліття дитини. На підставі наведеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-06-02 00:00:00

Позивач звернулась до суду з позовом, в якому вказала, що 19.07.1997 року відділом реєстрації актів цивільного стану по м.Хмельницькому було зареєстровано шлюб між нею та відповідачем. Від шлюбу вони мають двоє синів - [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO]. 01.02.2012 року рішенням Хмельницького міськрайонного суду шлюб між ними було розірвано. Діти проживають разом із нею, всі обов'язки по їх утриманню та вихованню вона виконує самостійно. Відповідач нехтує покладеними на нього обов'язками та навіть не користується своїм правом спілкуватися з дітьми. Тому позивач просить позов задоволити та стягнути з відповідача на її користь на утримання дітей аліменти в розмірі 1/2 частини його доходів на місяць, починаючи з 07.05.2015 року і до повноліття. В судовому засіданні позивач позовні вимоги підтримала, просить їх задоволити, оскільки діти перебувають на її утриманні, відповідач добровільно матеріальної допомоги на утримання дітей не надає, вона повинна йому нагадувати і просити про це. Відповідач в судовому засіданні позовні вимоги визнав частково, згідний сплачувати аліменти в розмірі 1/3 частини всіх його доходів, пояснив, що діти живуть за його рахунок, він також дає гроші на одяг. Крім того, він сплачує кредит, тому просить позов задоволити частково. Заслухавши пояснення позивача, відповідача, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню частково. Судом встановлено, що сторони з 19.07.1997 року перебували в шлюбі, який 01.02.2012 року рішенням Хмельницького міськрайонного суду було розірвано. Від шлюбу вони мають двоє синів - [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO]., батьком та матір'ю яких є [PERSON] та [PERSON]. Вказані обставини підтверджуються: свідоцтвами про народження серії [NUMBER], [NUMBER]. Згідно довідки ЖЕКу №7 від 28.04.2015 року [PERSON] зареєстрована і проживає [ADDRESS] і діти проживають разом із нею. Вказані обставини відповідач визнав і не оспорює. Відповідно до ст.180 Сімейного кодексу України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно із ч.3 ст.181 Сімейного кодексу України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Відповідно до ч.2 ст.182 Сімейного кодексу України мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, за винятком випадків, передбачених статтею 184 цього Кодексу. Враховуючи наведене, а також те, що відповідач частково визнав позов, працює, сплачує кредит, суд приходить до висновку, що з [PERSON] на користь [PERSON], слід стягнути аліменти на утримання дітей - [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO] в розмірі 1/3 частки заробітної плати щомісячно до повноліття дітей, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. В задоволенні решти вимог, слід відмовити. На підставі наведеного,

Outcome: partial
Jurisdiction: civil
Date: 2015-11-11 00:00:00

Позивач звернулась до суду з позовом, в якому вказала, що 21.04.2007 року між нею та відповідачем було укладено шлюб. Рішенням Хмельницького міськрайонного суду від 14.10.2014 року шлюб між ними розірвано. Від шлюбу в них народився син - [PERSON], [INFO]. Після розірвання шлюбу син перебуває на її утриманні та забезпеченні, з кінця 2014 року відповідач кошти на утримання сина не надає. Відповідач інших дітей не має, аліменти не сплачує, обов'язок щодо утримання сім'ї та виховання сина не виконує, офіційно не працює, тому вона просить позов задоволити та стягнути з відповідача аліменти в твердій грошовій сумі в розмірі 727,50 грн.. В судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримав, просить позов задоволити. Відповідач в судове засідання не з'явився, подав до суду пояснення, в яких вказав, що визнає позов частково, в розмірі 30% від прожиткового мінімуму для дитини даного віку. Крім того зазначив, що він піклується про дитину та займається його вихованням, надає кошти на утримання сина, спілкується з ним, купує іграшки, одяг. Крім того, кошти дитині надають і його батьки. На даний час він офіційно не працює, постійного заробітку не має. Заслухавши пояснення представника позивача, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає частковому задоволенню. Судом встановлено, що 21.04.2007 року сторони зареєстрували шлюб в Міському відділі реєстрації актів цивільного стану Хмельницького міськрайонного управління юстиції, актовий запис №433. Рішенням Хмельницького міськрайонного суду від 14.10.2014 року шлюб між сторонами розірвано. Від шлюбу в них народилась дитина - [PERSON], [INFO], батьком якого є [PERSON], а матір'ю - [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER]. Дитина проживає з позивачем і перебуває на її утриманні. Відповідно до ст.180 Сімейного кодексу України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно із ч.3 ст.181 Сімейного кодексу України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Статтею 184 Сімейного кодексу України передбачено підстави визначення аліментів у твердій грошовій сумі, зокрема, якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, частину доходу одержує в натурі, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення. Розмір аліментів, визначений судом у твердій грошовій сумі, підлягає індексації відповідно до закону. Враховуючи наведене, часткове визнання відповідачем позовних вимог, а також його матеріальне становище, те, що він офіційно не працює та не має постійного доходу, суд приходить до висновку, що виходячи з мінімальних потреб дитини та її належного забезпечення, з [PERSON] слід стягнути на користь [PERSON] аліменти на утримання дитини - [PERSON], [INFO] в твердій грошовій сумі в розмірі 500 (п'ятсот) гривень щомісячно, починаючи з 22.09.2015 року і до повноліття дитини. На підставі наведеного, ст.ст. 180-182, 184 СК України,

Outcome: partial
Jurisdiction: civil
Date: 2016-05-10 00:00:00

Позивач звернулась до суду з позовом в якому вказала, що 21 грудня 2000 року зареєструвала шлюб з [PERSON], від шлюбу 18 квітня 2001 року народилась дочка [PERSON] народження, 01 квітня 2006 року - син [PERSON]. Позивач просить шлюб розірвати мотивуючи тим, що сімя розпалась через те, що чоловік ніде не працює, вживає алкоголь, застосовує до неї фізичне насильство; вона, будучи інвалідом ІІ групи, вимушена відлучатись із сімї на заробітки, щоб утримувати дітей. Позивач позов підтримала, в подальшому направила заяву про розгляд справи без її участі. Відповідач проти позову заперечував, стверджував, що дійсною причиною припинення подружніх відносин є постійна відсутність дружини в сімї та її проживання з іншим чоловіком. В подальшому направив до суду заяву про визнання позову та розгляд справи без його участі. Вивчивши докази справи, суд дійшов до наступного. Судом встановлено, що згідно свідоцтва про одруження серії І-БВ №046438 від 21 грудня 2000 року, виданого Зеленокуриловецькою сільською радою Новоушицького району Хмельницької області, сторони зареєстрували шлюб 21 грудня 2000 року, про що зроблено актовий запис № 9. Згідно свідоцтва про народження серії І-БВ № 110595 від 16 травня 2001 року, виданого Зеленокуриловецькою сільською радою Новоушицького району, сторони є батьками [PERSON], [INFO]. Згідно свідоцтва про народження серії І-БВ № 030851 від 12 травня 2006 року, виданого Зеленокуриловецькою сільською радою Новоушицького району, сторони є батьками [PERSON], [INFO]. Відповідно до ст.110 Сімейного Кодексу України позов про розірвання шлюбу може бути предявлений одним із подружжя. Відповідно до ч.2 ст.112 цього ж Кодексу суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Відповідно до ч.2 ст.114 СК України, у разі розірвання шлюбу судом, шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу. В частині 3 ст.115 цього ж Кодексу зазначено, що документом, що засвідчує факт розірвання шлюбу судом, є рішення суду про розірвання шлюбу, яке набрало законної сили. Таким чином, суд вважає встановленим, що заява про розірвання шлюбу відповідає дійсній волі позивача, сторони проживають окремо та не ведуть спільного господарства, примирення протягом наданого строку не відбулося, позивач наполягає на розірванні шлюбу, тому подальше збереження шлюбу буде суперечити їх інтересам . Згідно ст.88 ЦПК України стороні на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-03-08 00:00:00

Позивач звернулась до суду з позовом, в якому вказала, що 24.04.2004 року між нею та відповідачем було укладено шлюб, від якого в них є спільна дитина - [PERSON], [INFO]. Рішенням Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 05.10.2015 року шлюб було розірвано. Відповідач протягом останнього року не проживає із нею та дитиною, коштів, які вона отримує не вистачає на утримання дитини, матеріальне становище різко погіршується, їм доводиться відмовляти собі у покупці деяких речей. Вона неодноразово телефонувала відповідачу, повідомляла про тяжкий матеріальний стан, про необхідність допомагати їй утримувати дитину і що ця допомога має бути систематичною та регулярною у визначеній грошовій формі. Тому позивач просить позов задоволити та стягнути з відповідач аліменти на утримання дитини в розмірі 1/3 частини з усіх видів його доходу, але не менше ніж 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку з моменту пред'явлення даного позову до повноліття дитини. В судовому засіданні позивач позовні вимоги уточнила, просить стягнути з відповідача аліменти в розмірі 1/4 частини з усіх видів його доходу, але не менше ніж 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку з моменту пред'явлення даного позову до повноліття дитини. Відповідач в судовому засіданні позовні вимоги визнав, суду пояснив, що працює та згідний сплачувати аліменти в розмірі 1/4 частини усіх його видів доходу на утримання сина. Заслухавши пояснення позивача, відповідача, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню. Судом встановлено, що сторони перебували в шлюбі, зареєстрованому 24.04.2004 року, який розірвано згідно рішення Хмельницького міськрайонного суду від 05.10.2015 року. Від шлюбу вони мають сина - [PERSON], [INFO], батьком якого є [PERSON], а матір'ю - [PERSON]. Дитина проживає разом з матір'ю, відповідач ухиляється від утримання дитини, добровільно матеріальної допомоги в достатньому розмірі не надає. Вказані обставини підтверджуються: свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER]; свідоцтвом про народження серії [NUMBER]; довідкою №1379 від 09.02.2016 року. Відповідно до ст.180 Сімейного кодексу України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно із ч.3 ст.181 Сімейного кодексу України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Відповідно до ч.2 ст.182 Сімейного кодексу України мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, за винятком випадків, передбачених статтею 184 цього Кодексу. Враховуючи наведене, визнання позовних вимог відповідачем, який працевлаштований, суд приходить до висновку, що з [PERSON] на користь [PERSON], слід стягнути аліменти на утримання дитини - [PERSON], [INFO] в розмірі 1/4 частини заробітку (доходу) відповідача щомісячно, але не менше ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 24.02.2016 року і до повноліття дитини. На підставі наведеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-04-13 00:00:00

Позивач звернулась до суду з позовом, в якому вказала, що 8 років вона проживає у фактичному шлюбі з [PERSON] Під час спільного проживання у них народилось троє дітей: [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO] Через постійні сварки вони припинили спільне проживання. Діти залишились проживати з позивачем і знаходяться на її утриманні та вихованні. Вона на даний час не працює, перебуває у відпустці по догляду за дитиною, отримує незначну соціальну допомогу, якої не вистачає на покриття всіх потреб. Діти потребують матеріальної допомоги від батька. Відповідач неофіційно працює в м.Коростишів в цеху по обробці каменю, має нерегулярний, мінливий заробіток, оскільки робота має сезонний характер. Інших утриманців відповідач не має і будь-яких стягнень з нього на виконавчими документами не проводиться. Відповідач добровільно матеріальної допомоги дітям не надає, витрачає зароблені кошти на власні потреби, зловживає спиртними напоями, інтересами дітей не цікавиться. Позивач просила стягувати з відповідача аліменти в твердій грошовій сумі в розмірі 800 грн. щомісячно на кожну дитину, починаючи з дня подачі заяви до суду і до повноліття дітей та допустити негайне виконання рішення в межах місячного платежу аліментів. Позивач в судове засідання не зявилась, подала до суду заяву про розгляд справи у її відсутності, позов підтримує, у разі неявки відповідача просила винести заочне рішення. Відповідач в судове засідання не зявився, причини неявки до суду не повідомив, хоч був належним чином повідомлений про день та час розгляду справи в суді. Відповідно до ч.1 ст.224 ЦПК України суд ухвалив провести заочний розгляд справи, вирішивши її на підставі наявних в ній доказів. Дослідивши матеріали справи суд вважає, що позов підлягає задоволенню з таких підстав. Правовідносини, з приводу яких заявлено позов, врегульовані ст.ст.180-184 СК України, якими передбачено обовязок батьків утримувати неповнолітню дитину до її повноліття, та способи такого утримання. Викладені у позовній заяві факти щодо наявності у сторін малолітніх дітей, які потребують матеріальної допомоги, щодо обґрунтованості заявленої до стягнення суми аліментів, щодо перебування дітей на утриманні позивача, відсутності інших утриманців у відповідача, підтверджуються письмовими доказами: свідоцтвами про народження дітей, батьком яких записаний [PERSON] та довідкою про склад сімї (а.с.3-6). Відповідачу судом направлялися копія позовної заяви, доданих до неї документів, розяснювалося право подати заперечення проти позову, або свої докази. Незважаючи на це, відповідач до суду не зявився. Ці обставини суд розцінює як його ухилення від суду і враховує при винесенні позову на користь позивача, а тому вважає, що він спроможний сплачувати аліменти і задовольняє позов. Судові витрати суд стягує з відповідача, в звязку із задоволенням позову. Аліменти відповідно до ст.191 СК України суд присуджує з дня предявлення позову та допускає негайне виконання рішення щодо аліментів в межах суми платежів за один місяць згідно ст.367 ЦПК України. На підставі викладеного,

Outcome: approved