Jurisdiction: civil
Date: 2017-11-12 00:00:00

Позивач звернулась до суду з позовом до [PERSON] та з урахуванням заяви про зменшення позовних вимог просить стягнути аліменти на утримання сина в розмірі 1000,00 грн. до повноліття дитини щомісячно. В обґрунтування позовних вимог позивач зазначила, що вона 21.11.2009 року зареєструвала шлюб з відповідачем. За час перебування у шлюбі у них народився син [PERSON], [INFO]. Позивач зазначила, що на час звернення до суду з даним позовом сторони припинили спільне проживання. Дитина проживає разом з позивачем та перебуває на її утриманні, відповідач ухиляється від батьківського обовязку щодо утримання дитини, матеріальної допомоги добровільно не надає, угоди про добровільну сплату аліментів не досягнуто. 13.11.2017 року позивач подала до суду заяву про розгляд справи за її відсутності, позовні вимоги визнає та підтримує. Просила стягнути аліменти в розмірі 1000,00 грн. Відповідач в судове засідання не зявився, у відповідності до ч. 5 ст. 74 ЦПК України належним чином повідомлявся про час і місце розгляду справи. Відповідно до ч. 4 ст. 169 ЦПК України у разі повторної неявки в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення). Враховуючи те, що у справі є достатньо матеріалів про права та взаємовідносини сторін, зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи у відсутності відповідача, що відповідає вимогам ст. 224 та ч. 2 ст. 158 ЦПК України. Дослідивши та оцінивши письмові докази у справі в їх сукупності, суд доходить до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Встановлено, що сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі, що підтверджується копією свідоцтва про шлюб (а.с. 2). За час перебування у шлюбі у сторін народився син [PERSON], [INFO], що підтверджується копією свідоцтва про народження серії І-ТП № 191380 (а.с. 3). Згідно ст. 180 Сімейного кодексу України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до положень статтей 18, 27 Конвенції про права дитини визнається принцип загальної та однакової відповідальності обох батьків за виховання і розвиток дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування. Кожна дитина має право на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку. Батько (-ки) або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення умов життя, необхідних для розвитку дитини. Статтею 51 Конституції України встановлений обов'язок батьків утримувати дітей до їх повноліття. Частиною третьою ст. 181 Сімейного кодексу України передбачено, що за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Згідно зі ст. 182 Сімейного кодексу України при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров'я та матеріальне становище дитини; стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Згідно ст. 184 Сімейного кодексу України аліменти у твердій грошовій сумі призначаються судом, якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, частку доходу одержує в натурі. Зі змісту копій свідоцтва про народження вбачається, що позивач та відповідач є батьками [PERSON], [INFO], отже, рівною мірою зобовязані його утримувати. Відповідач позовні вимоги не оспорив. Враховуючи вищевикладене, суд вважає за можливе стягнути з відповідача на користь позивача аліменти на утримання дитини в розмірі 1000 грн. щомісячно і до досягнення дитиною повноліття. Відповідно до ч.1 ст. 191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня предявлення позову. Відповідно п. 1 ч. 1 ст. 367 ЦПК України, суд допускає негайне виконання рішень у справах про стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць. Крім того, відповідно до ст. 88 ЦПК України, з відповідача підлягають стягненню судові витрати в дохід держави, що складаються з судового збору розмірі 551,20 грн., оскільки позивач відповідно до Закону України «Про судовий збір» звільнена від їх сплати.

Outcome: approved