Jurisdiction: civil
Date: 2018-03-11 00:00:00

Позивач звернулась в суд з позовом до відповідачів, в якому просить суд стягнути з них солідарно на її користь борг за договором позики від 14.03.2017 року у розмірі 7\~670,00 грн. та судові витрати по справі в розмірі 640,00 грн. В обґрунтування позову зазначає, що 14.03.017 року між нею та відповідачем [PERSON] укладено договір позики, за умовами якого вона надала останній грошові кошти в сумі 8 200,00 грн., строком до 30.03.2019 року, згідно графіка повернення позики, про що остання надала відповідну розписку. З метою забезпечення належного виконання зобовязань [PERSON], що виникають з договору позики було укладено договори поруки № 1-П та № 2-П від 14.03.2017 року, за умовами яких відповідач [PERSON] та відповідач [PERSON] виступили поручителями [PERSON] Позивач вказала, що 04.05.2017 року відповідачем [PERSON] повернуто частину позики в розмірі 530, 00 грн. В подальшому договір позики [PERSON] не виконує, у визначений строк кошти не повертає, тому станом на час звернення до суду сума боргу перед позивачем становить 7 670, 00 грн. Посилаючись на вказані обставини, норми діючого законодавства, просить позов задовольнити. Позивачем збільшено позовні вимоги, відповідно до наданих уточнень від 09.11.2017 року просить стягнути з відповідачів солідарно на її користь суму боргу з врахуванням пені в розмірі 19\~504,25 грн. та судові витрати по справі. Позивач в судове засідання не зявилася, про час та місце розгляду справи, повідомлена, надала клопотання про розгляд справи без її участі, позовні вимоги підтримує в повному обсязі та просить їх задовольнити. Відповідачі в судове засідання не зявилися, повідомлені про час та місце розгляду справи через оголошення на офіційному веб-порталі судової влади України в порядку ч.11 ст.128 ЦПК України. Дослідивши матеріали справи, судом встановлені такі факти та відповідні правовідносини. Судом встановлено, що 14.03.2017 року між позивачем [PERSON] та відповідачем [PERSON] укладено договір позики, за умовами якого [PERSON] отримала у власність від [PERSON] суму позики у розмірі 8\~200, 00 грн. та додатком № 1 до вказаного договору встановлено графік повернення позики (а.с. 4, 6). На підтвердження вказаних обставин 14.03.2017 року [PERSON] складено розписку із зазначенням повернути отримані від [PERSON] кошти в сумі 8\~200, 00 грн. до 30.03.2019 року (копія а.с. 5), оригінал розписки також приєднано до матеріалів справи. Крім того, судом встановлено, що 14.03.2017 року з метою забезпечення виконання зобовязань [PERSON], що виникають з договору позики було укладено договори поруки № 1-П та № 2-П, за якими відповідачі [PERSON] та [PERSON] виступили поручителями [PERSON] (а.с. 7-8). Позивачем 11.07.2017 року направлено відповідачу [PERSON] лист про повернення позики згідно графіка повернення, викладеного в Додатку № 1 до договору позики від 14.03.2017 року (а.с. 9). Судом також встановлено, що 11.07.2017 року позивачем направлено вимоги відповідачам по справі про виконання зобовязань за договором позики від 14.03.2017 року (а.с. 10-11). Отже, позивач вчинила ряд дій, направлених на реалізацію свого права щодо отримання грошових коштів, наданих нею в якості позики, які відповідають вимогам чинного законодавства. Згідно ч.1 ст.1046 ЦК України, за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобовязується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Згідно ст.1049 ЦК України, позичальник зобовязаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Згідно ст.526 ЦК України зобовязання мають виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього кодексу, інших правових актів, а за відсутності таких вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться Відповідно до ст. 530 ЦК України, якщо в зобовязанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк. Пунктом 6.3 Договору позики від 14.03.2017 року передбачено, якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобовязаний сплатити суму боргу, а також пеню у розмірі 5 (п'ять) відсотків від суми несвоєчасно виконаного грошового зобовязання за кожен день прострочення виконання. Згідно із ч. 3 ст. 549 ЦК України пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобовязання за кожен день прострочення виконання. Предметом неустойки може бути грошова сума, рухоме і не рухоме майно. Якщо предметом неустойки є грошова сума, її розмір встановлюється договором або актом цивільного законодавства. Розмір неустойки, встановлений законом, може бути збільшений у договорі (ч. 1, 2 ст. 551 ЦК України). Судом приймається до уваги наданий позивачем розрахунок суми пені, який за період з 30.06.2017 року по 09.11.2017 року складає 11\~834, 25 грн. Відповідно до ч.1 ст. 626 ЦК України договором є домовленість двох і більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обовязків. Згідно з ч.1 ст. 627 ЦК України сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору. Відповідно до ст. 628 ЦК України зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обовязковими відповідно до актів цивільного законодавства. При цьому ст.6 ЦК України передбачено, що сторони мають право врегулювати у договорі, який передбачений актами цивільного законодавства, свої відносини, які не врегульовані цими актами, а також можуть відступити від положень актів цивільного законодавства і врегулювати свої відносини на власний розсуд. Відповідно до ст. 554 ЦК України, у разі порушення боржником зобовязання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники, якщо договором поруки не встановлено додаткову (субсидіарну) відповідальність поручителя. Поручитель відповідає перед кредитором у тому у тому ж обсязі, що і боржник, включаючи сплату основного боргу, процентів, неустойки, відшкодування збитків, якщо інше не встановлено договором поруки. Враховуючи викладені вище обставини, суд приходить до висновку про порушення прав позивача та задоволення позову шляхом солідарного стягнення з відповідачів на її користь боргу за договором позики від 14.03.2017 року в розмірі 19\~504,25 грн., з урахуванням поверненої частини позики в розмірі 530 грн. Відповідно до вимог ч.1 ст.141 ЦПК України, судом з відповідачів на користь позивача стягується сплачена сума судового збору у розмірі 640 грн. пропорційно з кожного.

Outcome: approved