Jurisdiction: civil
Date: 2015-06-03 00:00:00

Позивач звернулась в суд із позовом в якому просила визнати за нею право власності на цілий житловий будинок,літ.»А»,з прибудовами «а»;»а1» та ганком, загальною площею:- 59,0 кв.м., житловою- 27,3 кв.м. з приналежними до нього господарськими будівлями та спорудами : «В»- Сарай; »п/В»-Погріб; »Б»-Сарай; »п/Б»-Погріб; »Г»-Сарай; »Д»-Навіс; ;»№2»-Ворота; »№3»-Хвіртка; »№4»-Огорожа; »№5»-Колодязь; »№6»-Вигрібна яма, за адресою: [ADDRESS] за набувальною давністю. В обґрунтування позовних вимог позивачка посилається на те, що її батьки,- [PERSON] та [PERSON],хоча і були офіційно розлучені, з 1974 року постійно проживали разом,як сім»я, та вели спільне господарство в будинку,який їм належав по [ADDRESS] [INFO] помер її батько-[PERSON].[INFO] померла мама- [PERSON].За життя батьків,зважаючи на їх вік та хвороби ,з метою уникнути тяганини з документами ,яка виникала в той під час оформлення спадщини в державній нотаріальній конторі, на сімейній раді було прийнято рішення, що батьківський будинок подарувати її синові - [PERSON]. В свою чергу обдарований мав здійснювати догляд за дарувальниками до їх смерті та утримувати будинок . Таким чином ,в 1996 році її батьки [PERSON] та [PERSON] ,за її згоди, уклали договори дарування будинку на ім»я її сина-[PERSON]. В цей час догляд за батьками здійснювала вона. В 1998році обдарованому [PERSON] виповнилося 18 років. Вона запропонувала йому переїхати до баби з дідом , для хоча-б часткового виконання обов»язку по догляду за ними. Він категорично відмовився допомагати в догляді і вона вимушена була остаточно переїхати до батьків в будинок по [ADDRESS] та постійно там проживати,утримуючи батьків та здійснюючи нагляд за ними. [PERSON] ніколи не проживав в будинку, який формально з 1996року йому належав. Не здійснював догляду за будинком, не сплачував витрати на його утримання та ремонт . .Натомість усі ці витрати несла вона. Увесь час син вів антигромадський спосіб життя,постійно потрапляв в неприємні ситуації,а в 2013році, до початку анексії АР Крим,виїхав до Криму. В 2014році прийняв громадянство Російської Федерації і його місце перебування та проживання їй не відоме. Так-як вона постійно проживала в будинку [ADDRESS] ,виконувала обов»язки по його утриманню.За весь час користування (з 1996року) та заволодіння будинком ( з 11.02.2005року,що складає 10років), жодних прав на нього ніхто не заявив. Претензій щодо порядку володіння з боку власника ,третіх осіб, органів місцевого самоврядування,інших осіб ,до неї пред'явлено не було. Заволодівши будинком та використовуючи його за призначенням, вона здійснила його капітальний ремонт,а в ході експлуатації , по мірі потреби, також проводила поточний ремонт, підтримуючи його в належному технічному стані. Оскільки вона більше як десять років вільно та відкрито володіє спірним будинком, то вважає, що вона набула право власності за набувальною давністю. Позивачка та її представник в судовому засіданні позовні вимоги підтримують в повному обсязі. Представник відповідача Козятинської міської ради, Козятинського району Вінницької області в судове засідання не з'явився, проте подав заяву, в якій просить справу слухати у їхню відсутність, при вирішенні спору посилається на розсуд суду. Відповідач в судове засідання не з'явився. Заслухавши позивачку, її представника, свідка, дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку про задоволення позовних вимог. Судом встановлено, що [INFO] року помер [PERSON], що підтверджується копією свідоцтва про смерть серії [NUMBER] (а.с.11); [INFO] року померла [PERSON], що підтверджується копією свідоцтва про смерть серії [NUMBER] (а.с.12), які постійно проживали в [ADDRESS] За життя [PERSON] уклав договір дарування, в якому зазначено, що він подарував 12/25 частини житлового будинку [ADDRESS], з відповідною частиною господарських будівель, [PERSON]. Даний договір було посвідчено державним нотаріусом 24.04.1996 року (а.с.15-16) [PERSON], 26.04.1996 року уклала договір дарування, в якому зазначено, що вона дарує 13/25 частини житлового будинку [ADDRESS], з відповідною частиною господарських будівель, [PERSON]. Даний договір було посвідчено державним нотаріусом 26.04.1996 року (а.с.17-18) Відповідач- [PERSON]., в подарованому йому будинку, що розташований за адресою: [ADDRESS], ніколи не проживав та не здійснював догляду за буднком, не сплачував витрати на його утримання та ремонт, що підтверджується актом квартального комітету №5 від 19 лютого 2015 року (а.с. 23), а також підтверрдила в судовому засіданні свідок [PERSON] Позивачка [PERSON], постійно проживала в будинку по [ADDRESS] виконувала обовязки по його утриманню. За весь час користування (з 1996року) та заволодіння [PERSON] будинком ( з 11.02.2005року,що складає 10років), жодних прав на нього ніхто не заявив. Претензій щодо порядку володіння з боку власника ,третіх осіб, органів місцевого самоврядування,інших осіб ,до неї пред'явлено не було. Заволодівши будинком та використовуючи його за призначенням , вона здійснила його капітальний ремонт,а в ході експлуатації , по мірі потреби, також проводить поточний ремонт, підтримуючи його в належному технічному стані. Даний факт підтвердила в судовому засіданні свідок [PERSON] Вільне заволодіння, та безперервне відкрите користування будиноком[ADDRESS] починаючи з 11.02.2005року і по даний час підтверджується також наявними у позивачки копією технічного паспорта на будинок ,виготовленого станом на 26.01.1989року (а.с.8-10), довідкою квартального комітету Козятинської міської ради № 28; Довідкою квартального комітету за №87 від 03.03.2015року, де зазначено, що позивачка на момент смерті батька [INFO] року та матері [INFO] року проживала разом з ними в одному будинку по [ADDRESS] (а.с.20), довідкою квартального комітету за № 27 про фактичне прийняття спадщини (а.с.19), копією технічного паспорта,виготовленого станом на 22.04.2015року. Окрім того, обставина заволодіння [PERSON] будинком та відкритого ним користуванням підтверджується наявністю у неїоригіналів договорів дарування,дарувальниками якого виступали її батьки,а обдарованим її син - відповідач по справі [PERSON]. Відповідно до ст. 344 Цивільного Кодексу України особа, яка добросовісно заволоділа чужим майном і продовжує відкрито, безперервно володіти нерухомим майном протягом десяти років, набуває право власності на це майно (набувальна давність), якщо інше не встановлено цим Кодексом. Право власності за набувальною давністю на нерухоме майно, транспортні засоби, цінні папери набувається за рішенням суду (ч. 4 ст. 344 ЦК України). Виходячи із змісту даної статті, обставинами, які мають значення для справи, і, які повинен довести позивач є: добросовісність заволодіння, відкритість, безперервність та безтитульність володіння. Добросовісність як одна із загальних засад цивільного судочинства означає фактичну чесність суб'єктів у їх поведінці, прагнення сумлінно захистити цивільні права та забезпечити виконання цивільних обов'язків.

Outcome: approved