Jurisdiction: civil
Date: 2021-11-25 00:00:00

Позивач звернулась до суду з позовом до [PERSON] , та просить стягнути з останнього аліменти на утримання їх сина, який продовжує навчання у розмірі 1/4 частини зі всіх видів його доходів до закінчення навчання, але не довше ніж до досягнення дитиною 23 років. При цьому зазначає, що їх спільний з відповідачем син являється студентом факультету ветеринарної медицини денної форми навчання Поліського національного університету. Термін навчання до 30.06.2026. Син проживає у гуртожитку. що потребує витрат, окрім того він несе витрати на проїзд, на послуги Інтернету, на харчування, придбання літератури та інше. Син не працює, оскільки навчається на денній формі, тому потребує матеріальної допомоги, яку відповідач у добровільній формі не надає. Враховуючи, що відповідач матеріально забезпечений та може надавати допомогу сину, тому позивач просить позов задоволити. Ухвалою суду від 28.10.2021 відкрито спрощене позовне провадження та призначено справу до розгляду. В судовому засіданні позивач пояснила, що вона працює лікарем в Хмільницькій ЦРЛ та отримує заробітну плату в розмірі 5800 грн. На її утриманні перебуває повнолітній син [PERSON] , який являється студентом другого курсу денної форми навчання факультету ветеренарної медицини денної форми навчання Поліського національного університету, який навчається за рахунок коштів державного бюджету. Крім того, у м. Чернігові вона з відповідачем та двоє їх спільних синів являються співласниками квартири, яка здається в оренду та отримується дохід 1500 грн. Дитина також отримує стипендію в розмірі 1380 грн. Проте, враховуючи витрати дитини, а саме плату за гуртожиток, купівлю одягу, продуктів харчування, навчальної літератури, послуг інтернету та витрат на проїзд в дві сторони з м. Житомира до м. Хмільника, останній опинився в скрутному матеріальному становищі та потребує матеріальної допомоги, яку відповідач може, але не бажає добровільно надавати, а тому просить позов задовільнити. Відповідач в судовому засіданні позов визнав частково, вказавши на можливість виплачувати аліменти в твердій грошовій сумі в розмірі 1000 гр. щомісячно. Вказав, що мав бажання допомогати синові, однак останній з ним спілкується лише щодо матеріального забезпечення. Додав, що він проживає в м. Чернігові з дружиною та малолітньою дочкою [PERSON] , яка перебуває на його утриманні. Крім того, він надає допомогу своїй матері похилого віку, яка самостійно не може себе обходити та він вимушений був звернутись за допомогою до соціальних служб, вказана послуга є платною. Зазначив, що його мати отримує щомісячну пенсію. Він перебуває на пенсії як військовослужбовець, отримує пенсію в розмірі 11143 грн. Крім того в 2021 році він отримав субсидію в розмірі 7651,56 грн та 5133,52 грн. Зазначив, що син навчається за державний кошт, а тому аліменти у визначеному позивачем розмірі є завеликими. А тому просить стягувати з нього аліменти в твердій грошовій сумі в розмірі 1000 грн. , відмовити у стягненні витрат на правничу допомогу та судовий збір стягнути порівну. Судом встановлено, що сторони являються батьками [PERSON] , [INFO] (а.с. 7), шлюб між якими розірвано 15.05.2007 р (а.с. 6). [PERSON] являється студентом 2 курсу факультету ветеренарної медицини денної форми навчання Поліського національного університету, термін навчання з 15.09.2020 по 30.06.2026 (а.с. 11, 12). [PERSON] тимчасово проживає в гуртожитку, вартість проживання 5100 грн в рік (а.с. 13-15). Крім того, він несе витрати на переїзд з м. Житомира до м. Хмільника (а.с. 16-17) відповідач отримує пенсію за вислугу років в розмірі 11143,25 грн (а.с. 58), а також отримує субсидію (57-58) У відповідності до п. 17 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 15.05.2006 р. № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» за відсутності домовленості між батьками про сплату аліментів на дитину той із них, з ким вона проживає, вправі звернутися до суду з відповідним позовом. Згідно ч. 1 ст. 199 СК України якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов`язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Згідно п. 20 постанови Пленуму ВСУ № 3 від 15 травня 2006 року «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчатися після досягнення повноліття (незалежно від форми навчання), виникає за обов`язкової сукупності таких юридичних фактів: досягнення дочкою, сином віку, який перевищує 18, але є меншим 23 років; продовження ними навчання; потреба у зв`язку з цим у матеріальній допомозі; наявність у батьків можливості надавати таку допомогу. Згідно ч. 1 ст. 200 СК України суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) в частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у ст. 182 СК України. Частиною третьою ст. 181 СК України встановлено, що за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Згідно з ч. 1 ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення. Суд, заслухавши сторін та дослідивши докази, вважає, що позовні вимоги підлягають до часткового задоволення. Так, на думку суду, враховуючи матеріальний стан сторін та дитини, а саме наявності у власності нерухомого майна, отримання щомісячного додаткового доходу в розмірі 1500 грн, отримання дитиною стипендії, наявності у відповідача іншої дитини, вважає, зважаючи на реальні і розумні потреби в матеріальному утриманні [PERSON] , [INFO] , що справедливим є встановити аліменти на утримання [PERSON] в розмірі 1/8 частини всіх видів доходу (заробітку) відповідача, щомісячно, починаючи з 24.09.2021 року і до закінчення навчання, але не більше ніж до досягнення [PERSON] 23 років. Згідно ч. 1 ст. 191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову, а в разі подання заяви про видачу судового наказу - із дня подання такої заяви. Згідно п. 1 ч. 1 ст. 430 ЦПК України, суд допускає негайне виконання рішень у справах про стягнення аліментів - у межах суми платежу за один місяць. Також, суд вважає за необхідне згідно ст. 141 ЦПК України стягнути з відповідача на користь держави судовий збір в сумі 454 грн. 00 коп., оскільки позивач була звільнена від його сплати при зверненні до суду з даною позовною заявою та з відповідача на користь позивача підлягають стягненню документально підтверджені витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 400 грн. 00 коп., що є пропорційним до задоволених вимог. На підставі викладеного та

Outcome: partial