Jurisdiction: civil
Date: 2020-08-19 00:00:00

Позивач звернулась в суд із позовом, де зазначила, що вона працює техніком в ДУ «Житомирський обласний лабораторний центр МОЗ України». Отримання заробітної плати здійснюється позивачем через виплату за банківською карткою із номером [NUMBER] , яку було надано одночасно із кредитною карткою (останні цифри 4400). Позивач зауважує, що кредитною карткою востаннє користувалась в 2017 році, при цьому, без належних на те правових підстав відповідачем - АТ КБ «ПриватБанк», здійснюється списання грошових коштів з рахунку, визначеного для виплати заробітної плати. Вказуючи на те, що за період з 31.05.2017 року по 31.03.2020 року відповідачем виконано списання 11 689,32 грн., позивач просить стягнути наведену суму як основний борг, а також 335,31 грн. як 3 % річних внаслідок прострочення виконання зобов`язання. В судовому засіданні позивач, представник позивача позовні вимоги підтримали, просили задовольнити. Представник відповідача в судове засідання не з`явився, про час розгляду справи був повідомлений належним чином. Вказані причини неявки - перебування представника у відпустці, суд не визнає поважними, а тому вважає за можливе розглянути справу на підставі п.1 ч.3 ст. 223 ЦПК України. Судом встановлено, що між позивачем та відповідачем виникли правовідносини, засновані на наданні банківських послуг. Відповідачем - АТ КБ «ПриватБанк» здійснюється обслуговування банківського рахунку, визначеного для виплати заробітної плати [PERSON] , крім того, позивачем використовувались отримані за укладеним договором кредиту грошові кошти. Вказані обставини не заперечуються сторонами, підтримуються у своїх поясненнях позивачем. Відповідно до ч.ч. 3-4 ст. 12 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій. З приводу зауважень представника позивача, який вказав про необхідність доведення факту укладення угоди, а також умов такого договору, саме з боку відповідача, суд вважає необхідним звернути увагу на наступному. Положеннями ч.1 ст. 81 ЦПК України визначено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. За змістом ст. 80 ЦПК України достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання. Предмет доказування - це коло обставин, які належить установити по конкретній справі і які необхідні для правильного вирішення справи по суті, тобто ухвалення законного і обґрунтованого рішення. З наведеного слідує, що в обов`язок сторони покладається необхідність доведення саме тих обставин, які без застосування припущень надають змогу встановити заявлені стороною факти як підставу заявлених вимог або заперечень. Вказуючи на виникнення відповідний договірних правовідносин між учасниками, зокрема обслуговування банківських рахунків, та їх неправомірну, тобто не передбачену договором або законом, характеристику, саме на сторону позивача покладається необхідність надання доказів на підтвердження умов договорів, обставин їх виконання. Суд погоджується із доводами позивача з приводу того, що відповідач мав можливість надати відзив, а також долучити до нього докази, в тому числі копію договору банківського обслуговування. При цьому, слід звернути увагу, що надання відзиву є правом учасника, а перекладення обов`язку доведення за фактом лише пред`явлення вимог, без їх належного висвітлення та доведення, свідчить про недобросовісність процесуальної поведінки та порушення принципу розумного балансу. В своїх поясненнях представник позивача вказав на сплив строку позовної давності. На уточнююче запитання суду, по відношенню до яких саме вимог відповідача строки позовної давності минули, особа чіткої відповіді не надала. Як зазначалось вище, ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням процесуальних дій, покладається на сторону. В судовому засіданні учасники не вказували на потребу у повторному витребуванні у відповідача копії договору (договорів), наполягали на розгляді справи без відкладення судового засідання, підтвердили, що особисте звернення до відповідача за отриманням доказів не здійснювалось внаслідок потреби надсилання запиту до місця розташування юридичної особи (м. Дніпро). Згідно з ч.1 ст. 627 ЦПК України відповідно до статті 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості. Строком договору є час, протягом якого сторони можуть здійснити свої права і виконати свої обов`язки відповідно до договору. Договір набирає чинності з моменту його укладення. Сторони можуть встановити, що умови договору застосовуються до відносин між ними, які виникли до його укладення. Закінчення строку договору не звільняє сторони від відповідальності за його порушення, яке мало місце під час дії договору (ст. 631 ЦК України). Відповідно до ст. 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Оскільки судом не отримано належних та достатніх доказів на підтвердження порушень прав позивача внаслідок перерахування коштів на рахунок з обслуговування кредитної картки, суд не вбачає підстав для задоволення позову.

Outcome: dismissed