Jurisdiction: civil
Date: 2016-09-25 00:00:00

позивач звернувся із позовом до відповідача, третьої особи про звернення стягнення на предмет іпотеки за договором іпотеки №2627 від 20.04.2007 року, відповідно до якого цегляний житловий будинок разом з господарськими будівлями та спорудами, який знаходиться за адресою: м. Львів-Винники, вул. Шевченка, буд.№50, та позначений в поверхневому плані літерою «А-1», складається з трьох житлових кімнат, житловою площею 55,0 кв.м. і кухні, загальна площа будинку 114,3 кв.м., до будинку відносяться: «А-1» - цегляна прибудова, «Б» - цегляний сарай, «В» - деревяний сарай, «Г» - цегляна вбиральня, «1» - огорожа з металевої сітки, «2» - огорожа з металевої сітки, «З» - металеві ворота, «І» - асфальтове замощення; земельну ділянку, площею 0,05 га, надану для обслуговування житлового будинку і всіх господарських споруд, що розташована на території Винниківської міської ради, кадастровий номер 4610160300:05:001:0074, в рахунок погашення заборгованості за кредитним договором №602/25-067 від 20.04.2007 року відповідно до якого АКБ СР «Укрсоцбанк» надав [PERSON] кредит в сумі 60\~000 доларів США зі сплатою відсотків річних, у розмірі визначеному в. п.1.1. договору та кінцевим терміном погашення заборгованості до 20.04.2022 року. При цьому визначивши спосіб реалізації предмета іпотеки шляхом продажу проведення прилюдних торгів з початковою ціною на рівні, не нижчому за звичайні ціни на цей вид майна на підставі оцінки проведеної субєктом оціночної діяльності незалежним експертом в межах виконавчого провадження для задоволення грошових вимог ПАТ «Укрсоцбанк» в сумі 53\~299,98 доларів США та 177\~616,71 гривень. Крім того, просить стягнути з відповідача судові витрати в розмірі 22\~380,75 грн. Позов мотивує тим, що відповідно до укладеного кредитного договору від 20.04.2007 року №602/25-067 між АКБ СР «Укрсоцбанк» та [PERSON], відповідачу було надано кредит в сумі 60\~000 доларів США зі сплатою відсотків річних, у розмірі визначеному в п.1.1. договору та з кінцевим терміном погашення заборгованості до 20.04.2022 року. Крім того, виконання кредитних зобовязань [PERSON] за умовами кредитного договору було забезпечено договором іпотеки від 20.04.2007 року №2627, укладеним між банком та відповідачем, шляхом передачі в іпотеку цегляного житлового будинку разом з господарськими будівлями та спорудами, який знаходиться за адресою: м. Львів-Винники, вул. Шевченка, буд.№50, та позначений в поверхневому плані літерою «А-1», складається з трьох житлових кімнат, житловою площею 55,0 кв.м. і кухні, загальна площа будинку 114,3 кв.м., до будинку відносяться: «А-1» - цегляна прибудова, «Б» - цегляний сарай, «В» - деревяний сарай, «Г» - цегляна вбиральня, «1» - огорожа з металевої сітки, «2» - огорожа з металевої сітки, «З» - металеві ворота, «І» - асфальтове замощення; земельної ділянки, площею 0,05 га, наданої для обслуговування житлового будинку і всіх господарських споруд, що розташована на території Винниківської міської ради, кадастровий номер 4610160300:05:001:0074. У звязку із тривалим невиконанням позичальником своїх зобовязань, позивач надіслав 09.01.2014р. відповідачу претензію №08.206-297/361 із вимогою погасити кредит, сплатити відсотки (за користування кредитом) та неустойку, проте така була залишена ними без належного реагування та на даний час заборгованість не погашена. А тому, просить позов задоволити, звернувши стягнення на предмет іпотеки у встановлений спосіб умовами п.4.8 договору іпотеки та ст. 38 Закону України «Про іпотеку». В судовому засіданні представник позивача позов підтримав, дав пояснення аналогічні наведеним вище. Відповідач, третя особа у судове засідання не зявилися повторно, причин неявки суду не повідомили, заперечення проти позову не подали. Про дату, час та місце судового розгляду були повідомлені належним чином, що підтверджується рекомендованими повідомленнями про вручення поштових відправлень. А тому суд вважає, що відповідно до ст.224 ЦПК України, оскільки позивач не заперечує проти такого вирішення справи, слід розглянути справу у відсутності відповідача, постановивши заочне рішення. Заслухавши пояснення представника позивача, дослідивши та перевіривши зібрані по справі докази, суд вважає, що позов слід задоволити з наступних підстав. Судом встановлено, що 20.04.2007 року між АКБ СР «Укрсоцбанк» (правонаступником всіх прав та обовязків якого є ПАТ «Укрсоцбанк») та [PERSON] було укладено кредитний договір №602/25-067, відповідно до якого відповідачу було надано кредит в сумі 60\~000 доларів США зі сплатою відсотків річних, у розмірі визначеному в п.1.1. договору та з кінцевим терміном погашення заборгованості до 20.04.2022 року. При цьому, пунктами 3.3.7, 3.3.9 кредитного договору передбачено обовязок позичальника повертати кредит та сплачувати проценти за користування кредитом в розмірі та строки визначені Графіком повернення кредиту та сплати процентів за користування кредитом. Крім цього, пунктом 4.2, 4.4 кредитного договору передбачено, що у разі прострочення позичальником строків виконання зобовязань з повернення кредиту та/або сплати процентів за користування кредитом, позичальник зобовязаний сплатити кредитору пеню в розмірі 1% від несвоєчасно сплаченої суми за кожен день прострочення, але не більше подвійної облікової ставки НБУ, що діє у цей період. У разі невиконання (неналежного виконання) позичальником обовязків, передбачених п.п.3.3.7, 3.3.8 кредитного договору, протягом більше, ніж 6- календарних днів, строк користування кредитом вважається таким, що сплив, та, відповідно позичальник зобовязаний протягом одного робочого дня погасити кредит в повному обсязі, сплатити проценти за фактичний час використання кредиту та нараховані штрафні санкції (штраф, пеню). Факт отримання кредиту в сумі 60 тис. доларів США позичальником підтверджується заявою на видачу готівки від 20.04.2007 року №602/25-067 (а.с.4-9) Відповідно до ст.526 ЦК України, зобовязання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог ЦК України, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до ст. 536 ЦК України, за користування чужими грошима, боржник зобовязаний сплачувати проценти. Розмір процентів за користування чужими грошовими коштами встановлюється договором, законом або іншим актом цивільного законодавства. Відповідно до ст.530 ч.1 ЦК України, якщо у зобовязанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Статтею 611 ЦК України передбачено, що у разі порушення зобовязання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема сплата неустойки у виді пені та штрафів (ст. 549 ЦК України). Відповідно до положень ч.1 ст. 612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобовязання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Однак, як встановлено в судовому засіданні позичальником взяті на себе зобовязання за кредитним договором виконувала неналежним чином, кредит та проценти за користування кредитом не погашала у розмірі та строки передбачені Графіком, у звязку із чим утворилася заборгованість, на яку позивачем було нараховано неустойку у виді пені та штрафу. Крім цього, у звязку із порушенням позичальником взятих на себе обовязків щодо укладення договорів страхування, до нього було вжито штрафні санкції передбачені п.4.4 кредитного договору. Як вбачається із розрахунку заборгованості (а.с.21), станом на 21.01.2016 року заборгованість [PERSON] за кредитними зобовязаннями за договором кредиту від 20.04.2007 року №602/25-067 становила 53\~299,98 доларів США та 177\~616,71 грн., та складається з: -основної суми кредиту в розмірі 40\~670,04 доларів США (сорок тисяч шістсот сімдесят доларів США 4 центи); -відсотків за користування кредитом в розмірі 12\~629,94 доларів США (дванадцять тисяч шістсот двадцять девять доларів США девяносто чотири центи); -пені за несвоєчасну сплату кредиту у розмірі 140\~383,22 грн. (сто сорок тисяч триста вісімдесят три гривні двадцять дві копійки); -пені за несвоєчасну сплату відсотків у розмірі 37\~502,30 грн. (тридцять сім тисяч пятсот дві гривні тридцять копійок). Відповідно до положень ч.2. ст.1050 ЦК України, якщо договором встановлений обов'язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу. Відповідно до положень п.п. 3.5.7, 4.2.2 договору кредиту сторонами визначено за Банком право вимоги дострокового повернення всього кредиту або його частини, разом з процентами зокрема у випадку невиконання позичальником зобовязань перед Банком за цим Договором. Водночас, судом встановлено, що в забезпечення виконання [PERSON] взятих на себе зобовязань за умовами кредитного договору від 20.04.2007 року №602/25-067, між АКБ СР «Укрсоцбанк» (правонаступником всіх прав та обовязків якого є ПАТ «Укрсоцбанк») було забезпечено договором іпотеки від 20.04.2007 року №2627, укладеним між банком та відповідачем, шляхом передачі в іпотеку цегляного житлового будинку разом з господарськими будівлями та спорудами, який знаходиться за адресою: м. Львів-Винники, вул. Шевченка, буд.№50, та позначений в поверхневому плані літерою «А-1», складається з трьох житлових кімнат, житловою площею 55,0 кв.м. і кухні, загальна площа будинку 114,3 кв.м., до будинку відносяться: «А-1» - цегляна прибудова, «Б» - цегляний сарай, «В» - деревяний сарай, «Г» - цегляна вбиральня, «1» - огорожа з металевої сітки, «2» - огорожа з металевої сітки, «З» - металеві ворота, «І» - асфальтове замощення; земельної ділянки, площею 0,05 га, надана для обслуговування житлового будинку і всіх господарських споруд, що розташована на території Винниківської міської ради, кадастровий номер 4610160300:05:001:0074. Статтею 3 Закону України «Про іпотеку» визначено, що у разі порушення боржником основного зобов'язання відповідно до іпотеки іпотекодержатель має право задовольнити забезпечені нею вимоги за рахунок предмета іпотеки переважно перед іншими особами, права чи вимоги яких на передане в іпотеку нерухоме майно зареєстровані після державної реєстрації іпотеки. Відповідно до ч.1 ст. 7 Закону за рахунок предмета іпотеки іпотекодержатель має право задовольнити свою вимогу за основним зобов'язанням у повному обсязі або в частині, встановленій іпотечним договором, що визначена на час виконання цієї вимоги, включаючи сплату процентів, неустойки, основної суми боргу та будь-якого збільшення цієї суми, яке було прямо передбачене умовами договору, що обумовлює основне зобов'язання. У разі порушення іпотекодавцем обов'язків, встановлених іпотечним договором, іпотекодержатель має право вимагати дострокового виконання основного зобов'язання, а в разі його невиконання - звернути стягнення на предмет іпотеки (ч.1 ст.12 Закон України «Про іпотеку»). При цьому законодавець передбачив декілька способів звернення стягнення на предмет іпотеки, в тому числі і шляхом проведення прилюдних торгів або застосування процедури продажу, встановленої статтею 38 цього Закону. Аналогічно, ст. 4 договору іпотеки передбачено, що Іпотекодержатель вправі звернути стягнення на предмет іпотеки та одержати задоволення своїх вимог з вартості Предмету іпотеки переважно перед іншими кредиторами іпотекодавця у випадках невиконання чи неналежного виконання основного зобовязання. При цьому п. 4.5 договору іпотеки передбачено, що іпотекодержатель за своїм вибором звертає стягнення на предмет іпотеки в один зі способів, передбачених договором. Зокрема, у разі звернення стягнення на предмет іпотеки на підставі рішення суду, реалізація предмета іпотеки здійснюється у спосіб, зазначений у відповідному рішенні суду, а саме: шляхом продажу на прилюдних торгах у межах процедури виконавчого провадження. Крім цього, п.2.4.3 договору іпотеки встановлено, що у разі невиконання або неналежного виконання позичальником основного зобовязання, іпотекодержатель має право задовольнити свої, забезпечені іпотекою вимоги шляхом звернення стягнення на предмет іпотеки. З матеріалів справи вбачається, що 09.01.2014р. відповідачу була надіслана претензія з вимогою про сплату заборгованості (а.с.29) через поштове відділення за зареєстрованим місцем проживання відповідача рекомендованим листом з повідомленням про вручення (а.с.30). Однак, відповідачем письмова вимога банку про усунення порушень внаслідок невиконаного основного зобовязання виконана не була, заборгованість за кредитним договором залишилась непогашена. Таким чином, суд приходить до висновку, що позивачем підставно обрано спосіб захисту і ним законно заявлено вимогу до іпотекодавця про звернення стягнення на предмет іпотеки, оскільки відповідачем заборгованість за договорами кредиту не погашено, вимоги, що надсилались позивачем, залишені без належного реагування. У відповідності до положень ст. 39 Закону України «Про іпотеку», у разі задоволення судом позову про звернення стягнення на предмет іпотеки у рішенні суду зазначаються: загальний розмір вимог та всі його складові, що підлягають сплаті іпотекодержателю з вартості предмета іпотеки; опис нерухомого майна, за рахунок якого підлягають задоволенню вимоги іпотекодержателя; заходи щодо забезпечення збереження предмета іпотеки або передачі його в управління на період до його реалізації, якщо такі необхідні; спосіб реалізації предмета іпотеки шляхом проведення прилюдних торгів або застосування процедури продажу, встановленої статтею 38 цього Закону; пріоритет та розмір вимог інших кредиторів, які підлягають задоволенню з вартості предмета іпотеки; початкова ціна предмета іпотеки для його подальшої реалізації. Таким чином, суд вважає, що вимоги позивача є підставними, а тому слід позов задоволити, звернувши стягнення на заставне майно згідно з договором іпотеки від № 2627 від 20.04.2007 року, а саме: цегляного житлового будинку разом з господарськими будівлями та спорудами, який знаходиться за адресою: м. Львів-Винники, вул. Шевченка, буд.№50, та позначений в поверхневому плані літерою «А-1», складається з трьох житлових кімнат, житловою площею 55,0 кв.м. і кухні, загальна площа будинку 114,3 кв.м., до будинку відносяться: «А-1» - цегляна прибудова, «Б» - цегляний сарай, «В» - деревяний сарай, «Г» - цегляна вбиральня, «1» - огорожа з металевої сітки, «2» - огорожа з металевої сітки, «З» - металеві ворота, «І» - асфальтове замощення; земельної ділянки, площею 0,05 га, надана для обслуговування житлового будинку і всіх господарських споруд, що розташована на території Винниківської міської ради, кадастровий номер 4610160300:05:001:0074. Понесені позивачем судові витрати у справі в розмірі 22\~380,75 грн., що підтверджується платіжним дорученням (а.с.31), у відповідності до ст.88 ЦПК України, слід покласти на відповідача. Задовольняючи позов, суд одночасно враховує правову позицію Верховного Суду України висловлену у постанові від 28 травня 2015 року, у справі № 6-57цс15, що підлягає врахуванню іншими судами загальної юрисдикції при застосуванні аналогічних норм права у відповідності до положень ст. 360-7 ЦПК України, відповідно до якої Закон України від 3 червня 2014 року № 1304-VII «Про мораторій на стягнення майна громадян України, наданого як забезпечення кредитів в іноземній валюті» не зупиняє дію решти нормативно-правових актів, що регулюють забезпечення зобов'язань, тому не може бути мотивом для відмови в позові, а є правовою підставою, що унеможливлює вжиття органами і посадовими особами, які здійснюють примусове виконання рішень про звернення стягнення на предмет іпотеки та провадять конкретні виконавчі дії, заходів, спрямованих на примусове виконання таких рішень стосовно окремої категорії боржників чи іпотекодавців, які підпадають під дію його положень на період чинності цього Закону.

Outcome: approved