Jurisdiction: civil
Date: 2020-08-16 00:00:00

Позивач звернулась до суду з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання матері дитини. В обґрунтування позовних вимог позивач посилається на те, що з відповідачем перебуває у шлюбі з 20.09.2017 року, шлюб зареєстровано у Заводському районному у місті Запоріжжі відділі державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Запорізькій області, за актовим записом № 199. Подружжя малолітнього сина [PERSON] , [INFO] . Шлюбні відносини між сторонами фактично припинено, сторони проживають окремо одне від одного. Позивач не працює, знаходиться у декретній відпустці по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку. Відповідач в добровільному порядку матеріальну допомогу на утримання дружини не надає, аліменти на користь третіх осіб не сплачує, фізично здоровий. У позові [PERSON] просить суд стягнути з відповідача на її користь аліменти на її утримання у твердій грошовій сумі в розмірі 2102,00 грн. щомісяця до досягнення сином [PERSON] [INFO] трирічного віку. У судове засідання позивач не з`явилася, через канцелярію суду надала заяву про розгляд справи без її участі, позовні вимоги підтримує у повному обсязі, проти заочного рішення суду не заперечує. Відповідач у судове засідання не з`явився, про день та час судового засідання повідомлений вчасно та належним чином, заяв та клопотань від нього до суду не надходило. Відповідно до ч. 4 ст.223 ЦПК України у разі повторної неявки в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення). Відповідно до ч. 1 ст. 280 ЦПК України суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: 1) відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; 2) відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; 3) відповідач не подав відзив; 4) позивач не заперечує проти такого вирішення справи. На підставі наявних у справі доказів, прийнято рішення про заочний розгляд справи на підставі ст. 280 ЦПК України. У зв`язку з неявкою у судове засідання сторін на підставі ч. 2 ст.247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного запису не здійснювалось. Дослідивши докази по справі, встановивши такі факти та відповідні їм правовідносини, суд вважає позовні вимоги такими, що підлягають задоволенню з нижченаведених підстав. Судом встановлено, що сторони перебувають у шлюбі з 20.09.2017 року, який був зареєстрований у Заводському районному у місті Запоріжжі відділі державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Запорізькій області, за актовим записом № 199, що підтверджується копією свідоцтва про шлюб (а.с.5). Від шлюбу подружжя малолітнього сина [PERSON] , [INFO] . Шлюбні відносини між сторонами фактично припинено, сторони проживають окремо одне від одного. Позивач на даний час не працює, знаходиться у декретній відпустці по догляду за сином, до досягнення ним 3-річного віку, малолітній [PERSON] , [INFO] проживає разом з матір`ю, про що свідчить копія довідки про взяття на облік внутрішньо переміщеної особи (а.с.12). Відповідач у добровільному порядку матеріальну допомогу на утримання дружини не надає, аліменти на користь третіх осіб не сплачує, фізично здоровий. Статтею 75 СК України передбачено, що дружина, чоловік повинні матеріально підтримувати один одного. Згідно статті 84 СК України, право дружини на утримання під час вагітності та у разі проживання з нею дитини», ч. 1 - дружина має право на утримання від чоловіка під час вагітності; ч .2 - дружина, з якою проживає дитина, має право на утримання від чоловіка - батька дитини до досягнення дитиною трьох років; ч.3 - якщо дитина має вади фізичного або психічного розвитку, дружина, з якою проживає дитина, має право на утримання від чоловіка до досягнення дитиною шести років; ч. 4 - право на утримання вагітна дружина, а також дружина, з якою проживає дитина, має незалежно від того чи вона працює та незалежно від її матеріального становища, за умови, що чоловік може надавати матеріальну допомогу; ч. 5 - аліменти, присуджені дружині під час вагітності, сплачуються після народження дитини без додаткового рішення суду; ч. 6 - право на утримання вагітна дружина, а також дружина, з якою проживає дитина, має і в разі розірвання шлюбу. Відповідно до ч.1ст.80 СК України аліменти присуджуються одному із подружжя у частці від заробітку (доходу) другого з подружжя або у твердій грошовій сумі. Визначаючи розмір аліментів на утримання дружини, суд виходить з того, що відповідач має працездатний вік, працює, і враховуючи відсутність в неї самостійного доходу, чоловік має їй компенсувати втрату можливості повноцінно себе реалізувати у громадському житті та надавати визначену законодавством допомогу дружині. Згідно зі ст. 182 Сімейного кодексу України, при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення. Враховуючи вищевикладені обставини та норми чинного законодавства, суд при визначенні розміру аліментів на утримання дружини враховує те, що відповідач є фізично здоровою людиною, аліменти на користь третіх осіб не сплачує, а також те, що позивачка не працює, оскільки знаходиться у відпустці по догляду за дитиною до трьох років, дитина проживає разом із позивачкою, тому суд вважає, що при даних обставинах з відповідача слід стягнути аліменти на утримання позивачки у твердій грошовій сумі в розмірі 2102,00 грн. щомісяця до досягнення дитиною трирічного віку. Згідно до ст. 79 СК України, аліменти присуджуються за рішенням суду від дня подання позовної заяви. Датою подачі позову є 25.11.2019 року. Відповідно до ч.1 ст.5 Закону України «Про судовий збір», від сплати судового збору звільняються позивачі за подання позовів про стягнення аліментів, тому в порядку ч. 2 ст. 141 ЦПК України з відповідача належить стягнути судовий збір на користь держави. Відповідно до ст.430 ЦПК України суд допускає негайне виконання рішення у справі по стягненню аліментів у межах суми платежу за один місяць.

Outcome: approved