Jurisdiction: civil
Date: 2014-07-23 00:00:00

Позивач звернулась до суду з позовом до відповідача про розірвання шлюбу, вказуючи на те, що сторони знаходяться в зареєстрованому шлюбі з 08 вересня 2009 року. Шлюб зареєстрований Приморським відділом реєстрації актів цивільного стану Маріупольського МУЮ Донецької області, про що в книзі реєстрації актів про укладення шлюбу зроблено запис за № 337. Родина фактично розпалась у зв'язку з тим, що між ними виникли особисті неприязні відносини на побутовому ґрунті в зв'язку із схильністю відповідача до шкідливих звичок. Подальші шлюбні відносини та збереження родини вважає неможливим. Від шлюбу мають неповнолітню дитину, [PERSON], [INFO], яка мешкає з позивачкою. . Відповідач проживає окремо, матеріальної допомоги на утримання неповнолітньої дитини добровільно не надає. Просив суд розірвати шлюб між ним та відповідачем, стягнути на її користь аліменти в розмірі 1/4 частки зі всіх видів заробітку щомісячно до досягнення дитиною повноліття В судове засідання позивачка не з'явилася, направила до суду заяву з проханням розглянути справу за її відсутності, позовні вимоги підтримала, просила задовольнити з підстав викладених у позові. Відповідач у судове засідання не з'явився, направив до суду заяву з проханням розглянути справу за його відсутності, позовні вимоги визнав, проти задоволення не заперечував.Вивчивши матеріали справи, суд приходить до наступних висновків: Як вбачається зі свідоцтва про шлюб [NUMBER], зареєстрованого Приморським відділом реєстрації актів цивільного стану Маріупольського МУЮ Донецької області 08.09.2009 року, позивач та відповідач зареєстрували шлюб, про що в книзі реєстрації актів про укладення шлюбу зроблено запис за № 337. Від шлюбу сторони мають неповнолітню дитину - доньку [PERSON], [INFO], яка мешкає з позивачем та спору про його місце мешкання не має. Згідно ст. 105 СК України вбачається, що шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до статті 110 цього Кодексу. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їх дитини, що має істотне значення. Як встановлено, сторони припинили сімейно-шлюбні, родина розпалась остаточно і у подальшому збережена бути не може. Враховуючи вищевикладене, суд вважає неможливим в подальшому зберегти їх сім'ю, шлюб сторін досить тривалий час носить формальний характер, а тому повинен бути розірваний. Згідно зі ст. 180 Сімейного кодексу України батьки зобов'язані утримувати своїх дітей до досягнення ними повноліття. При ухиленні від цього обов'язку, відповідно до ч. 3 ст. 181 Сімейного кодексу України, кошти на утримання дитини за рішенням суду присуджуються у частці від доходу платника аліментів. Відповідно до ч. 1 ст. 80 СК України аліменти присуджуються одному з подружжя у частці від заробітку (доходу) другого з подружжя і (або) у твердій грошовій сумі. Відповідно до ч. 1 ст. 79 СК України аліменти присуджуються за рішенням суду з дня подачі позовної заяви. Приймаючи до уваги те, що відповідач є батьком [PERSON], дитина мешкає з позивачкою та знаходяться на її утриманні, суд приходить до висновку, що відповідач зобов'язаний здійснювати матеріальну допомогу на утримання дитини та вважає необхідним стягнути з відповідача на її користь аліменти у частці від заробітку (доходу) відповідача щомісячно, з дня пред'явлення позову. На підставі викладеного, ст.ст. 79, 80,104, 105, 110, 112, 180, 181 СК України,

Outcome: approved