Jurisdiction: civil
Date: 2020-03-09 00:00:00

Позивач звернулась до суду з позовною заявою до відповідача про визнання її наймачем квартири. В обґрунтування позовних вимог посилається на наступне. В 1985\~році Нікопольським\~південнотрубним заводом\~її батькові\~був виданий\~ордер на\~квартиру [ADDRESS] \~на родину\~з трьох\~чоловік,\~а саме:\~на її\~батька [PERSON] ,\~її матір\~ [PERSON] та\~на неї.\~Вони одразу\~вселились та\~прописались у\~виділену їм\~квартиру.\~На даний\~час в\~цій квартирі\~зареєстрована та\~фактично мешкає\~тільки вона.\~Вона проживає\~у займаній\~нею квартирі\~протягом тридцяти\~років і\~квартира до\~цього часу\~не була\~ніким приватизована.\~Зазначена квартира\~на даний\~час не\~приватизована та\~у її\~власності не\~перебуває.\~Вона сплачує\~всі комунальні\~платежі та\~утримує квартиру\~у належному\~технічному стані.\~Іншого житла\~для проживання\~не має.\~В травні\~2019\~року вона\~звернулась до\~Комунального підприємства\~«Міська житлово-\~технічна інспекція»\~Нікопольської міської\~ради з\~заявою щодо\~укладення договору\~найму квартири\~ [ADDRESS] .\~Однак,\~листом Комунального\~підприємства «Міська\~житлово-технічна\~інспекція» Нікопольської\~міської ради\~№ 578\~від 21.05.2019\~року їй\~було відмовлено\~в укладенні\~договору найму\~житла,\~оскільки у\~поданих нею\~документах відсутній\~ордер на\~вселення у\~житлове приміщення\~та/або\~рішення Виконавчого\~комітету Нікопольської\~міської ради\~про надання\~дозволу на\~зміну особистого\~рахунку.\~Зазначений ордер\~був втрачений\~її батьками\~і копії\~ордеру теж\~не залишилось.\~Ордер на\~право на\~вселення видавався\~в єдиному\~примірнику,\~отже,\~інші примірники\~ордерів не\~створювались та\~до архівного\~відділу на\~державне зберігання\~не передавались,\~відповідно,\~отримати дублікат\~ордеру не\~є можливим.\~За весь\~час її\~проживання у\~спірній квартирі\~і до\~теперішнього часу\~жодним власником\~будинку або\~балансоутримувачем не\~пред`являлось до\~неї претензій\~щодо незаконності\~зайняття нею\~вказаної вище\~квартири.\~Тому вважає\~дії відповідача\~незаконними і\~такими,\~що порушують\~її законні\~права користування\~житловим приміщенням,\~так як,\~відповідно до\~статті 106\~ЖК УРСР,\~повнолітній член\~сім`ї\~наймача вправі\~за згодою\~наймача та\~інших членів\~сім`ї,\~які проживають\~разом з\~ним,\~вимагати визнання\~його наймачем\~за раніше\~укладеним договором\~найму жилого\~приміщення замість\~попереднього наймача.\~Таке ж\~право у\~разі смерті\~наймача або\~втрати ним\~права на\~жиле приміщення\~належить будь-якому\~членові сім`ї\~наймача.\~Згідно зі\~ст.47\~Конституції України,\~кожен має\~право на\~житло.\~Відповідно до\~ст.9\~ЖК України,\~ніхто не\~може бути\~виселений із\~займаного жилого\~приміщення або\~обмежений у\~праві користування\~жилим приміщенням\~інакше,\~як з\~підстав і\~в порядку,\~передбачених законом.\~Житлові права\~охороняються законом,\~за винятком\~випадків,\~коли вони\~здійснюються в\~суперечності з\~призначенням цих\~прав чи\~з порушенням\~прав інших\~громадян або\~прав державних\~і громадських\~організацій.\~Відповідно до\~ст.58\~ЖК України,\~ на\~підставі рішення\~про надання\~жилого приміщення\~в будинку\~державного або\~громадського житлового\~фонду виконавчий\~комітет районної,\~міської,\~районної в\~місті,\~селищної,\~сільської Ради\~народних депутатів\~видає громадянинові\~ордер,\~який с\~єдиною підставою\~для вселення\~в надане\~жиле приміщення.\~Відповідно до\~ст.61\~ЖК України,\~користування жилим\~приміщенням у\~будинках державного\~і громадського\~житлового фонду\~здійснюється,\~відповідно до\~договору найму\~жилого приміщення.\~Договір найму\~жилого приміщення\~в будинках\~державного і\~громадського житлового\~фонду укладається\~в письмовій\~формі на\~підставі ордера\~на жиле\~приміщення між\~наймодавцем -\~житлово-експлуатаційною\~організацією (а\~в разі\~її відсутності\~-\~відповідним підприємством,\~установою,\~організацією)\~і наймачем\~-\~громадянином,\~на ім`я\~якого видано\~ордер.\~Статтею 64\~ЖК України\~визначено,\~що члени\~сім`ї\~наймача,\~які проживають\~разом з\~ним,\~користуються нарівні\~з наймачем\~усіма правами\~і несуть\~усі обов`язки,\~що випливають\~з договору\~найму жилого\~приміщення.\~Повнолітні члени\~сім`ї\~несуть солідарну\~з наймачем\~майнову відповідальність\~за зобов`язаннями,\~що випливають\~із зазначеного\~договору.\~Відповідно до\~п.69\~«Правил обліку\~громадян,\~які потребують\~поліпшення житлових\~умов,\~і надання\~їм жилих\~приміщень в\~Українській РСР»,\~затверджених постановою\~Ради Міністрів\~УРСР і\~Укрпрофради від\~11\~грудня 1984\~pоку\~№ 470,\~ордер дійсний\~протягом 30\~днів.\~Вона та\~її родина\~протягом 30\~днів з\~дня видачі\~їм ордеру,\~вселились в\~надану їм\~квартиру і\~зареєструвались.\~Після спливу\~30\~днів ордер\~автоматично втратив\~свою силу,\~а вона\~не зобов`язана\~зберігати документ,\~який втратив\~юридичну силу.\~Таким чином,\~вважає,\~що вона\~може бути\~визнана в\~судовому порядку\~наймачем займаної\~нею квартири,\~оскільки вона\~вселилась і\~зареєструвалась у\~зазначеній квартирі\~з дотриманням\~встановленого законом\~порядку в\~якості наймача\~житлового приміщення\~та набула\~в зв`язку\~з цим\~права користування\~займаним житлом,\~однак,\~у зв`язку\~з відсутністю\~в даний\~час ордеру\~їй було\~відмовлено в\~укладенні договору\~найму житла,\~чим обмежені\~без законних\~підстав її\~житлові права.\~У зв`язку\~з цим\~у неї\~немає іншої\~можливості,\~як звернення\~до суду\~за захистом\~своїх прав. За таких обставин звернулась до суду. В судове засідання сторони не прибули, надали заяви про розгляд справи у свою відсутність, позивачка [PERSON] свої позовні вимоги підтримала в повному обсязі і просила суд їх задовольнити. Представник відповідача [PERSON] покладалась на думку суду в просила прийняти рішення, згідно вимог діючого законодавства. Дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, застосувавши до спірних правовідносин відповідні норми матеріального та процесуального права, суд приходить до наступного. Відповідно до ст.6 Конвенції „Про захист прав людини і основоположних свобод, кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру. Згідно зі ст.9 Житлового Кодексу України, ніхто не може бути виселений із займаного жилого приміщення або обмежений у праві користування жилим приміщенням інакше як з підстав і в порядку, передбачених законом. Житлові права охороняються законом, за винятком випадків, коли вони здійснюються в суперечності з призначенням цих прав чи з порушенням прав інших громадян або прав державних і громадських організацій. Відповідно до ч.2 ст.64 Житлового кодексу України, до членів сім`ї наймача належать дружина наймача, їх діти і батьки. Членами сім`ї наймача може бути визнано й інших осіб,\~якщо вони\~постійно проживають\~разом з\~наймачем і\~ведуть спільне господарство. Як встановлено в судовому засіданні, в 1985 році Нікопольським південнотрубним заводом батькові позивачки по справі [PERSON] був виданий ордер на квартиру [ADDRESS] на родину з трьох чоловік. Позивачка по справі з батьками вселились та прописались у виділену їм квартиру (а.с.7). На даний час в спірній квартирі зареєстрована та фактично мешкає тільки позивачка по справі. Вона проживає у вищезазначеній квартирі протягом тридцяти років і квартира до цього часу не приватизована і у власності позивачки не перебуває. Позивачка сплачує всі комунальні платежі та утримує квартиру у належному технічному стані. Іншого житла для проживання позивачка не має. В травні 2019 року вона звернулась до Комунального підприємства «Міська житлово-технічна інспекція» Нікопольської міської ради з заявою щодо укладення договору найму квартири [ADDRESS] . Однак, листом Комунального підприємства «Міська житлово-технічна інспекція» Нікопольської міської ради № 578 від 21.05.2019 року позивачці було відмовлено в укладенні договору найму житла, оскільки у поданих нею документах відсутній ордер на вселення у житлове приміщення та/або рішення Виконавчого комітету Нікопольської міської ради про надання дозволу на зміну особистого рахунку (а.с.6). Зазначений ордер був втрачений батьками позивачки і копії ордеру теж не залишилось. Ордер на право на вселення видавався в єдиному примірнику, отже, інші примірники ордерів не створювались та до архівного відділу на державне зберігання не передавались. Таким чином, отримати дублікат ордеру не є можливим. За весь час проживання у спірній квартирі і до теперішнього часу жодним власником будинку або балансоутримувачем не пред`являлись до позивачки претензії щодо незаконності зайняття нею вказаної вище квартири. Відповідно до ст..106 ЖК УРСР, повнолітній член сім`ї наймача вправі за згодою наймача та інших членів сім`ї, які проживають разом з ним, вимагати визнання його наймачем за раніше укладеним договором найму жилого приміщення замість попереднього наймача. Таке ж право у разі смерті наймача або втрати ним права на жиле приміщення належить будь-якому членові сім`ї наймача. Згідно зі ст.47 Конституції України, кожен має право на житло. Відповідно до ст.58 ЖК України, на підставі рішення про надання жилого приміщення в будинку державного або громадського житлового фонду виконавчий комітет районної, міської, районної в місті, селищної, сільської Ради народних депутатів видає громадянинові ордер, який с єдиною підставою для вселення в надане жиле приміщення. Згідно зі ст.61 ЖК України, користування жилим приміщенням у будинках державного і громадського житлового фонду здійснюється, відповідно до договору найму жилого приміщення. Договір найму жилого приміщення в будинках державного і громадського житлового фонду укладається в письмовій формі на підставі ордера на жиле приміщення між наймодавцем - житлово-експлуатаційною організацією (а в разі її відсутності - відповідним підприємством, установою, організацією) і наймачем - громадянином, на ім`я якого видано ордер. Відповідно до п.69 «Правил обліку громадян, які потребують поліпшення житлових умов, і надання їм жилих приміщень в Українській РСР», затверджених постановою Ради Міністрів УРСР і Укрпрофради від 11 грудня 1984 pоку № 470, ордер дійсний протягом 30 днів. Як встановлено в судовому засіданні, позивачка та її родина протягом 30 днів з дня видачі їм ордеру, вселились в спірну квартиру і зареєструвались. Після спливу 30 днів ордер автоматично втратив свою силу. У зв`язку з відсутністю в даний час ордеру позивачці було відмовлено в укладенні договору найму житла, чим обмежені без законних підстав її житлові права. У зв`язку з цим у позивачки немає іншої можливості, як звернення до суду за захистом своїх прав.. За таких обставин у суду не виникає сумніву стосовно обґрунтованості позовних вимог та необхідності задоволення позову. Враховуючи викладене та

Outcome: approved