Jurisdiction: civil
Date: 2018-03-27 00:00:00

Позивач звернулась в суд з позовом, в якому просила визнати неправомірною відмову керівника апарату Бобринецького районного суду Кіровоградської області [PERSON] у винесенні наказу за поданням судді Бобринецького районного суду Кіровоградської області про покладення на не - помічника судді Ніколекно О.Є. обов»язків додаткового помічника судді Бондаренка В.В., яка викладена в письмових відмовах від 21.02.2017 року: вх. № 833/17 (на ім»я [PERSON]Є.) та 824/17 (на ім»я судді Бондаренка В.В.); скасувати наказ № 14-к від 21.02.2017 року керівника апарату Бобринецького районного суду Кіровоградської області [PERSON] про звільнення її відповідно до п. 2 ч .1 ст. 36 КЗпП, ч. 2 та ч. 3 ст. 92 Закону України «Про державну службу» від 10.12.2015 року № 889-VIII, з посади помічника судді Бобринецького районного суду Кіровоградської області, з закінченням строку; поновити її на посаді помічника судді Бобринецького районного суду; зобовязати керівника апарату Бобринецького районного суду Кіровоградської області [PERSON] винести наказ, яким покласти на неї - помічника судді Бобринецького районного суду Кіровоградської області обовязки додаткового помічника судді Бобринецького районного суду Кіровоградської області на час виконання суддею Бондаренком Владиславом Вікторовичем повноважень судді Бобринецького районного суду Кіровоградської області та стягнути з ТУ ДСА у Кіровоградській області на її користь середній заробіток за час вимушеного прогулу з 22.02.2017 року по день прийняття судом рішення по справі. Позов обґрунтовує тим, що 25.04.2007 року вона була призначена на посаду секретаря судового засідання, у звязку з обранням по конкурсу, відповідно до наказу № 19 від 25.04.2007 року. Прийняла присягу державного службовця. 02.04.2008 року переведена на посаду помічника судді, як така, що перебувала у кадровому резерві, відповідно до наказу № 37 від 02.04.2008 року; 02.01.2012 року переведена на посаду помічника заступника голови суду, як така, що успішно пройшла стажування, відповідно до наказу 03.01.2012 року; 23.06.2015 року переведена на посаду помічника судді Борбинецького районного суду Кіровоградської області з 01.07.2015 року, відповідно до наказу № 31-к від 23.06.2015 року; 02.05.2016 року їй було повідомлено про зміну істотних умов праці у звязку з набранням з 01.05.2016 року чинності законом України від 10.12.2015 року № 889-VIII, так як посада, яку вона обіймала надавала статус державного службовця, та повідомлено, що у випадку відмови від продовження роботи у звязку зі зміною істотних умов, її буде звільнено з роботи на підставі ч.б ст. 36 КЗпП України. 21.02.2017 року, відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 36 КЗпП, ч. 2 та ч. 3 ст. 92 Закону України «Про державну службу» від 10.12.2015 року № 889- VIII, її звільнено з посади помічника судді Бобринецького районного суду Кіровоградської області, з закінченням строку (формулювання в трудовій книжці). Зазначає, що згідно діючого законодавства, судді самостійно здійснюють добір помічників. Помічник судді призначається на посаду та звільняється з посади керівником апарату відповідного суду за поданням судді. Після даних змін в законодавстві, суддею Бевз О.Ю. було винесене подання про продовження її роботи на посаді його помічника та згідно наказу № 32-к від 23.06.2015 року Бобринецького районного суду Кіровоградської області вона, як помічник судді, з 01.07.2015 року продовжує службу на посаді помічника судді на час виконання повноважень суддею Бевз О.Ю. 01.08.2016 року, відповідно до ст. 92 Закону України «Про державну службу» № 889-УІІІ від 10.12.2015 року, згідно наказу № 14-к від 01.08.16 року, вирішено вважати її такою, що продовжує роботу на умовах патронатної служби з 01.08.2016 року (згідно запису в трудовій книжці). Рішенням Вищої ради правосуддя № 207/015-17 від 09.02.2017 року, суддю Бевз О.Ю. звільнено з посади судді Борбинецького районного суду Кіровоградської області у відставку. 10.02.2017 року нею подано заяву про закріплення як додаткового помічника судді, за суддею Бобринецького районного суду Кіровоградської області Бондаренком В.В. 13.02.2017 року, суддею Бондаренком В.В. подано керівнику апарату Бобринецького районного суду Кіровоградської області подання про покладення на неї - помічника судді Бобринецького районного суду Кіровоградської області обовязків додаткового помічника судді Бобринецького районного суду Кіровоградської області на час виконання суддею Бондаренком Владиславом Вікторовичем повноважень судді Бобринецького районного суду Кіровоградської області, шляхом видання наказу. 21.02.2017 року, керівником апарату Борбинецького районного суду Кіровоградської області, у задоволенні її заяви про закріплення як додаткового помічника судді, за суддею Бобринецького районного суду Кіровоградської області Бондаренком В.В. та в поданні судді Бондаренка В.В. про покладення на неї - помічника судді Бобринецького районного суду Кіровоградської області обовязків додаткового помічника судді Бобринецького районного суду Кіровоградської області на час виконання суддею Бондаренком Владиславом Вікторовичем повноважень судді Бобринецького районного суду Кіровоградської області, шляхом видання наказу відмовлено, при цьому відповідач посилається на п.19 Положення про помічника судді суду загальної юрисдикції, яким визначено, що помічник судді може бути звільнений з посади з дотриманням вимог законодавства про працю та закону України «Про державну службу» на підставі заяви про звільнення за власним бажанням або за мотивованим поданням судді, а у випадку тривалої відсутності судді - за наказом керівника апарату відповідного суду. У разі припинення повноважень судді відповідного суду та звільнення судді із займаної посади у встановленому законом порядку, помічник судді звільняється із займаної посади з дотриманням гарантій, передбачених законодавством. Зазначає, що відповідач, вважаючи, що подання судді Бондаренка В.В. на неї - помічника судді Борбинецького районного суду, щодо обовязків додаткового помічника подано передчасно, та враховуючи рекомендаційний лист ТУ ДСА про звільнення помічників суддів, у яких закінчились повноваження з відправлення правосуддя, з метою недопущення безпідставного використання бюджетних коштів, відмовила у поданні судді та в її заяві. Вважає дану відмову неправомірною та прийнятою з порушенням законодавства, посилаючись на вказані обставини, норми діючого законодавства, просить задовольнити позов. Позивач в судове засідання не з»явилась, про час та місце слухання справи повідомлена, при цьому, надала суду заяву про розгляд справи без її участі, позовні вимоги підтримала в повному обсязі, враховуючи як обставини, викладені в позові, так і обставини, викладені у відповіді на відзив. Представник відповідачаБобринецького районного суду Кіровоградської області в особі керівника апарату суду [PERSON] та керівника апарату Бобринецького районного суду Кіровоградської області [PERSON] в судовому засіданні позов не визнала, надала суду письмові заперечення, заяву щодо застосування строків позовної давності та посилаючись на викладені в них обставини, просила відмовити в задоволенні позову [PERSON] Представник відповідача [PERSON] управління Державної судової адміністрації в Кіровоградській області в судовому засіданні підтримала позицію [PERSON] також просила відмовити в задоволенні позову [PERSON] Суд, заслухавши пояснення представників відповідача, дослідивши матеріали справи, встановив такі факти та відповідні їм правовідносини. Судом встановлено, що з 25.04.2007 року позивач була призначена на посаду секретаря судового засідання Бобринецького районного суду Кіровоградської області, у звязку з обранням по конкурсу, відповідно до наказу № 19 від 25.04.2007 року. Прийняла присягу державного службовця. 02.04.2008 року позивач відповідно до наказу № 37 від 02.04.2008 року переведена на посаду помічника судді Бобринецького районного суду Кіровоградської області з посади секретаря судового засідання. Відповідно до наказу № 32-к керівника апарату Бобринецького районного суду Кіровоградської області від 23.06.2015 року позивач продовжила службу на посаді помічника судді на час виконання повноважень судді Бевза О.Ю. З 01.08.2016 року, відповідно до ст. 92 Закону України «Про державну службу» згідно наказу № 14-к від 01.08.2016 року, вона продовжила роботу на умовах патронатної служби. 09.02.2017 року позивачем подано керівнику апарату суду заяву про закріплення, як додаткового помічника судді, за суддею Бондаренком В.В. 13.02.2017 року суддею Бондаренком В.В. подано керівнику апарату суду подання про покладення на помічника судді Бобринецького районного суду Кіровоградської області Ніколенко О.Є. обовязків додаткового помічника судді на час виконання суддею Бондаренком Владиславом Вікторовичем повноважень судді Бобринецького районного суду Кіровоградської області. 21.02.2017 року керівником апарату суду відмовлено у задоволенні подання судді та надано відповідь помічнику судді Ніколенко О.Є. на її заяву від 09.02.2017 року. 21.02.2017 року [PERSON] звільнено з посади помічника судді Бобринецького районного суду Кіровоградської області в звязку з закінченням строку трудового договору. Позивач, обґрунтовуючи позовні вимоги, вважає дану відмову неправомірною, просить скасувати наказ, поновити на посаді, зобовязати керівника апарату Бобринецького районного суду Кіровоградської області вчинити певні дії та стягнути заробіток за час вимушеного прогулу. Судом зазначається, що 01.05.2016 року набрав чинності Закону України «Про державну службу» від 10.12.2015 року № 889-VІІІ. Відповідно до п.18 частини третьої статті 3 у взаємозвязку із частиною першою статті 92 передбачається, що дія цього Закону не поширюється на працівників патронатних служб. До посад патронатної служби цією нормою відносяться, зокрема, посади помічників суддів. 04.05.2016 року [PERSON] було письмово повідомлено про зміну істотних умов праці у звязку з набранням з 01.05.2016 року чинності Закону України «Про державну службу». 01.06.2016 року [PERSON] була у письмовій формі попереджена про зміну істотних умов та ознайомлена під підпис зі штатним розписом затвердженим 31.05.2016 року, із зміною істотних умов праці погодилася. 01.08.2016 року, відповідно до ст. 92 Закону України «Про державну службу» згідно наказу № 14-к від 01.08.2016 року, вирішено вважати її такою, що продовжує роботу на умовах патронатної служби з врахуванням, що [PERSON] працює помічником судді на час повноважень судді Бобринецького районного суду Кіровоградської області Бевза О.Ю. З даним наказом ознайомлено [PERSON] під особистий підпис. У відповідності до положень ч.1\~ст.92 Закону України «Про державну службу», визначено, що до посад патронатної служби належать посади помічників суддів. З врахування положень даного закону вбачається, що позивач на час виникнення спірних правовідносин була працівником патронатної служби. Спірні правовідносини, які виникли між сторонами є трудовими і врегульовані ст.ст. 23,36,39 КЗпП України. Відповідно до ч.3\~ст.24 КЗпП України, укладення строкового трудового договору з позивачем було оформлено наказом № 32-к від 23.06.2015 року. [PERSON] була ознайомлена з даним наказом, про що свідчить власноручно поставлений останньою підпис на звороті наказу. Також вона була повідомлена та попереджена про зміну істотних умов праці в 2016 році після змін у законодавстві щодо проходження служби помічниками суддів. На момент укладення трудового договору, та при продовженні перебування на патронатній службі, позивач була ознайомлена з правовими підставами укладення трудового договору між нею та судом, та чітко усвідомлювала строк дії договору. Вказані факти позивачем не спростовуються. Згідно із частинами другою та третьою статті 92 Закону України «Про державну службу» працівник патронатної служби призначається на посаду на строк повноважень особи, працівником патронатної служби якої він призначений. Трудові відносини з працівником патронатної служби припиняються в день припинення повноважень особи, працівником патронатної служби якої він призначений. Акт про звільнення приймається керівником державної служби. Помічники суддів судів загальної юрисдикції звільняються автоматично разом із закінченням повноважень патрона (судді), виникнення трудових відносин між позивачем та судом нерозривно були пов'язані зі здійсненням повноважень та трудовими відносинами між судом та суддею Бобринецького районного суду Кіровоградської області Бевзом О.Ю. Судом встановлено, що 09.02.2017 року помічником судді Ніколенко О.Є. подано керівнику апарату суду заяву про закріплення, як додаткового помічника судді, за суддею Бондаренком В.В. Відповідно до Положення про помічника судді суду загальної юрисдикції затвердженого рішенням № 14 Ради суддів України від 25.03.2011 року, зокрема, п.10 передбачено, що до подання додається особиста заява помічника судді. Подання позивачем такої заяви під час виконання обовязків помічника судді Бевза О.Ю. та чому заяву подано без подання судді Бондаренка В.В. в самій заяві не вказані, що суперечить вищезазначеному пункту Положення. З 10.02.2017 року по 20.02.2017 року [PERSON] перебувала у відпустці, що підтверджується наказом № 7-в від 09.02.2017 року. 13.02.2017 року суддею Бондаренком В.В. подано керівнику апарату суду подання про покладення на помічника судді Бобринецького районного суду Кіровоградської області Ніколенко О.Є. обовязків додаткового помічника судді на час виконання суддею Бондаренком В.В. повноважень судді Бобринецького районного суду Кіровоградської області, як зазначено у самому поданні - «у звязку із звільненням [PERSON] з посади судді Бобринецького районного суду Кіровоградської області у відставку». Подання не містить дати з якої саме суддя рекомендує призначити додаткового помічника судді, а також не визначений термін до якого часу але вказано «на час повноважень судді», тобто подання має рекомендаційний характер. Згідно статті 119 ЗУ «Про судоустрій і статус суддів» повноваження судді припиняються виключно з підстав, визначених частиною сьомою статті 126 Конституції України. Повноваження судді припиняються за обставинами: 1) досягнення суддею шістдесяти пяти років; 2) припинення громадянства України або набуття суддею громадянства іншої держави; 3) набрання законної сили рішенням суду про визнання судді безвісно відсутнім або оголошення померлим, визнання недієздатним або обмежено дієздатним; 4) смерті судді; 5) набрання законної сили обвинувальним вироком щодо судді за вчинення ним злочину. В самому поданні не конкретизовано, що мається на увазі «на час виконання повноважень судді». Трудове законодавство передбачає застосування строкових трудових договорів (частина 2 статті 23 Кодексу законів про працю України). Такий трудовий договір може укладатися на будь-який строк, визначений за взаємною згодою сторін. Він може бути визначений або певним часовим (календарним ) відрізком, або ж закінчення договору зумовлюється настанням конкретного юридичного факту. В наказі про укладення строкового трудового договору обовязково має зазначатися про його строковий характер. Станом на 13.02.2017 року помічник судді Ніколенко О.Є. перебувала у трудових відносинах з судом, підставою яких було подання судді Бевза О.Ю. та наказ про виконання обовязків помічника, саме судді Бевза О.Ю., з даних підстав, а також, що подання не відповідає вимогам чинного законодавства було відмовлено у його задоволенні. Посилання в позові на той факт, що 09.02.2017 року на сайті Вищої ради правосуддя було висвітлено рішення про звільнення судді Бевза О.Ю., а тому були підстави вирішувати питання щодо подання судді Бондаренка В.В. в день його подачі - є суперечливим, з тих причин, що ні в Законі України «Про судоустрій і статус суддів» ні в Положенні про помічника судді не міститься норма, що визначає час на протязі якого повинно бути вирішено питання щодо подання про призначення додаткового помічника судді, тим більше, що [PERSON] перебувала у відпустці по 20.02.2017 року. Суддею Бондаренком В.В не ставилось питання щодо надання відповіді на подання до виходу [PERSON] з відпустки, а отже зазначення, що керівник апарату повинна була у конкретний строк вирішити питання щодо подання судді є безпідставним. Ознайомлення помічника судді з відмовою в поданні про призначення, не врегульовано на законодавчому рівні, а тому не може даний факт братися до уваги при вирішенні даного предмету позову. Як зазначено відповідачем [PERSON] 21.02.2017 року головою суду [PERSON] було проведено спільну нараду з суддями, керівником апарату суду та помічниками суддів Ніколенко О.Є. та Чабановською А.В. Керівник апарату суду на вказаній нараді ознайомила присутніх з листом ТУ ДСА України вих. № 410/17-13 від 20.02.2017 року «Щодо помічників суддів», та звернула увагу помічників суддів про проведення конкурсу в суді 24.02.2017 року на посаду судового розпорядника, а також було вказано на те, що відмову в поданні судді Бондаренка В.В. буде вручено відразу після наради. З Протоколу № 7 від 21.02.2017 року спільної наради працівників суду та суддів, яка була проведена о девятій годині ранку, вбачається, що було обговорено питання про відмову в поданні [PERSON], жодних заперечень, зауважень та пропозицій до наради та під час обговорення від судді Бондаренка В.В. та помічника судді Ніколенко О.Є., яка також була присутня на даній нараді, не надходило. Відразу після наради письмова відмова у задоволенні подання була вручена судді Бондаренку В.В., а також відповідь на заяву вручено помічнику судді Ніколенко О.Є. Твердження позивача про те, що вона дізналась про відмову в поданні судді Бондаренко В.В. лише з заперечень під час судового засідання, не підтверджується наданими суду доказами, так як у відповіді на її заяву чітко вказується і про відмову в поданні. 21.02.2017 року до суду надійшло рішення від 09.02.2017 року № 207/0/15-17 з Вищої ради правосуддя про звільнення [PERSON] з посади судді Бобринецького районного суду Кіровоградської області у звязку з поданням заяви про відставку. 21.02.2017 року було винесено наказ про відрахування зі штату суду суддю Бевза О.Ю. на підставі рішення Вищої ради правосуддя № 207/0/15-17 від 09.02.2017 року, тому настання факту припинення трудових відносин зі суддею є підставою для припинення трудового договору з помічником судді, яка продовжувала службу на посаді помічника судді на час виконання повноважень судді Бевза О.Ю. Відповідно до п.19 Положення про помічника судді суду загальної юрисдикції, затвердженого рішенням № 14 Ради суддів України 25.03.2011 року, уразі припинення повноважень судді відповідного суду та звільнення судді з займаної посади у встановленому законом порядку, помічник судді звільняється із займаної посади з дотриманням гарантій, передбачених законодавством. У статті 126 Конституції України чітко визначено підстави для звільнення судді та припинення повноваження судді, які ідуть в розріз. Конституція України має пріоритетне значення над законами, тому звільнення судді необхідно вважати останнім робочим днем. Розміщення на офіційному сайті Вищої ради правосуддя рішення про звільнення судді впливає на право зі здійснення суддею правосуддя при розгляді справ, а не на закінчення трудових відносин, в Табелі робочого часу останнім робочим днем судді Бевза О.Ю. відмічено 21.02.2017 року. Звільнення судді Бевза О.Ю. є підставою для припинення трудового договору з помічником судді - позивачем [PERSON] у зв'язку з закінченням його строку. Відповідно до наказу керівника апарату Бобринецького районного суду Кіровоградської області [PERSON] № 14-к 21.02.2017 року, звільнено помічника судді Бобринецького районного суду Кіровоградської області Ніколенко О.Є. із займаної посади з закінченням строку, що підтверджується трудовою книжкою позивача із записом «з закінченням строку» на підставі п.2 ч.1 ст.36 КЗпП України, жодних заперечень чи заяв щодо змінення формулювання причин звільнення у трудовій книжці від позивача - не надходило. Відповідно до ч.6 статті 92 Закону України «Про державну службу» працівник патронатної служби, серед іншого, помічник судді, який виявив бажання вступити або повернутися на державну службу, реалізує таке право у порядку, визначеному вказаним Законом для осіб, які вперше вступають на державну службу, з обовязковим проведенням конкурсу. 24.02.2017 року в Бобринецькому районному суді було проведено конкурс на зайняття вакантної посади судового розпорядника. Заява на участь у даному конкурсі від [PERSON]Є не надходила Судом встановлено, що на момент спірних правовідносин за суддею Бондаренком В.В. був призначений, за поданням судді, основний помічник судді Сакалош Ю.А., що підтверджується наказом № 8-к від 04.05.2016 року. Відповідно до частини першої ст.157 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» (в редакції чинній станом на 21.02.2017 року) визначено, що кожний суддя має помічника. Закон № 1402-VIII не передбачав на той час права судді на помічників. Одночасно в пункті 17 Положення про помічника судді йдеться про можливість призначення додаткового помічника іншого судді. Вказаний пункт 17 Положення про помічника судді взагалі не містить посилання на вимоги до подання судді на призначення додаткового помічника. Положенням (пункт 10) визначено тільки вимоги до подання судді про призначення помічника на посаду, також у даному Положенні відсутні вимоги з визначенням періоду виконання обовязків додаткового помічника та підстав для припинення строкового трудового договору, укладеного з таким помічником. В даному випадку після звільненні судді у відставку та укладення строкового трудового договору з помічником, як додатковим помічника судді (на час виконання повноважень) стало б порушенням вимог статті 157 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» (чинним на 21.02.2017 року) і у судді Бондаренко В.В. було б на той час фактично два помічника. Після звільнення судді у відставку зявилась вакантна посада судді, та в разі призначення судді у врегульованих статтею 157 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» відносинах, право щодо внесення подання про призначення помічника на посаду надається судді, керівник апарату, в силу вимог вищевказаного Закону, не має повноважень впливу на суддю, зарахованого до штату суду, щодо здійснення добору помічника виключно серед додаткових помічників, з чого також слідує про неможливість задоволення подання судді Бондаренка В.В. про призначення додатковим помічником судді Ніколенко О.Є. на час виконання його повноважень. Враховуючи вищевикладене вбачається, що призначення додаткового помічника в порядку пункту 17 Положення про помічника судді, в разі звільнення судді, виходить за межі норм Закону України «Про судоустрій і статус суддів» чинного за час виникнення спірних правовідносин. Згідно зі статтею 19 Конституції України правовий порядок в Україні ґрунтується на засадах, відповідно до яких ніхто не може бути примушений робити те, що не передбачено законодавством. Органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобовязані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України. Посилання позивача у позові на лист Ради суддів України № 9рс-222/17, в якому вказано, що Радою суддів України також висловлено позицію щодо необхідності збереження посад помічників та звернуто увагу народних депутатів України, що питання щодо помічників суддів потребує врегулювання і на законодавчому рівні шляхом внесення змін до чинного законодавства, а саме статті 157 Закону України «Про судоустрій і статус суддів». 15.12.2017 року набрали чинності зміни до Закону України «Про судоустрій і статус суддів», де передбачено, що суддя має право мати помічника (помічників). Судом також встановлено, що Указом Президента України від 23.08.2012 року № 484/2012 [PERSON] призначено строком на п'ять роківсуддею Бобринецького районного суду Кіровоградської області. 22.08.2017 року сплинув пятирічний термін на право здійснення правосуддя судді Бобринецького районного суду Кіровоградської області Бондаренка В.В., що підтверджується наказом голови суду від 22.08.2017 року № 33-к. Враховуючи вищевикладене суд приходить до висновку, що наказ про звільнення помічника судді Ніколенко О.Є. є правомірним, а також те, що законних підстав для поновлення на роботі позивача немає, а отже і вимога про стягнення з [PERSON] управління державної судової адміністрації України у Кіровоградській області середнього заробітку за час вимушеного прогулу є похідною, а тому також не підлягає задоволенню. Щодо застосування строків позовної давності суд відмічає, що така заява подана відповідачем [PERSON], при цьому згідно зі ст.256 ЦК України позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу. Відповідно до ч.ч. 2, 3, 4, 5 ст. 267 ЦК України\~ заява про захист цивільного права або інтересу має бути прийнята судом до розгляду незалежно від спливу позовної давності; позовна давність застосовується судом лише за заявою сторони у спорі, зробленою до винесення ним рішення; сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові; якщо суд визнає поважними причини пропущення позовної давності, порушене право підлягає захисту. В свою чергу, як розяснив в п.11 Постанови «Про судове рішення в цивільній справі» від 18.12.2009 року № 14 Пленум Верховного Суду України, - встановивши, що строк для звернення з заявою пропущено без поважних причин, суд у рішенні зазначає про відмову в позові з цих підстав, якщо про застосування позовної давності заявлено стороною у спорі, зробленою до ухвалення ним рішення, крім випадків, коли позов не доведено, що є самостійною підставою для цього. З огляду на викладене вище, розглядаючи справу в межах заявлених позовних вимог та на підставі доказів, поданих учасниками справи та витребуваних судом за клопотанням позивача, оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність та взаємний звязок доказів в їх сукупності, суд приходить до висновку про безпідставність позовних вимог позивача [PERSON] та відмовою у звязку з цим в задоволенні позову. Відповідно до вимог ст. 141 ЦПК України суд відносить судові витрати по даній справі за рахунок держави.

Outcome: dismissed