Jurisdiction: civil
Date: 2019-06-25 00:00:00

Позивач звернулась до суду з даним позовом до відповідача, зазначивши, що вона перебувала у зареєстрованому шлюбі з відповідачем. Від спільного проживання вони мають малолітнього сина, [PERSON] , [INFO] . Батько дитини, відповідач у справі, ніде не працює, зловживає наркотичними засобами, тривалий час не займається вихованням дитини, не цікавиться її життям та здоров`ям, з дитиною взагалі не спілкується, не проявляє до неї батьківської турботи, матеріальної допомоги на її утримання не надає, не піклується про її фізичний і духовний розвиток, не виявляє інтересу до її внутрішнього світу, свідомо нехтує своїми батьківськими обов`язками. Просить позбавити відповідача батьківських прав відносно малолітнього сина [PERSON] , [INFO] . Позивач та представник органу опіки та піклування в заявах до суду клопотали про розгляд справи за її відсутності, позов підтримали. Відповідач заперечив проти позовних вимог про, що вказав в письмовій заяві. Дослідивши письмові матеріали справи в їх сукупності, суд приходить до наступного. Судом встановлено, що відповідач у справі є батьком малолітнього [PERSON] , [INFO] . Батько дитини, [PERSON] , відповідач у справі, ніде не працює, тривалий час не займається вихованням дитини, не цікавиться її життям та здоров`ям, з дитиною не спілкується, не проявляє до неї батьківської турботи, матеріальної допомоги на її утримання не надає, не піклується про її фізичний і духовний розвиток, не виявляє інтересу до її внутрішнього світу, свідомо нехтує своїми батьківськими обов`язками. Крім того, в даний час знаходиться в місцях позбавлення волі, оскільки відбуває покарання за вироком суду. Вищевказані обставини стверджуються висновком органу опіки та піклування Коростенської міської ради, з якого вбачається доцільність позбавлення батьківських прав [PERSON] відносно малолітнього [PERSON] , [INFO] ; рішенням виконавчого комітету Коростенської міської ради №430 від 03.10.2018 року, яким затверджено висновок органу опіки та піклування з питання доцільності позбавлення батьківських прав [PERSON] відносно сина [PERSON] , [INFO] . [PERSON] надав свою згоду на позбавлення його батьківських прав відносно малолітнього сина [PERSON] , [INFO] , про що свідчить нотаріально завірена заява. У відповідності до ст.164 СК України та враховуючи інтереси малолітніх мати або батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вони ухиляються від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини. У пункті 16 постанови Пленуму Верховного Суду України від 30 березня 2007 року №3 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» роз`яснено, що ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками. Ухилення від виконання юридичного обов`язку - це акт свідомої поведінки, оскільки особа має реальну можливість виконати його, але не вчиняє відповідних дій. Так, батько може вважатися таким, що ухиляється від обов`язку по вихованню дитини, якщо він ні усно, ні письмово не спілкується з нею, не проявляє про неї щонайменшої батьківської турботи, хоча має таку можливість. Частиною 2 статті 150 СК України передбачено, що, батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток. Згідно із частиною 4 статті 150 СК України, батьки зобов`язані поважати дитину. Відповідно до ст.ст.3,18 Конвенції про права дитини в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється, як найкращому забезпеченню інтересів дитини. Батьки несуть основну відповідальність за виховання дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування. Слід зазначити, що Європейський суд з прав людини в своїй практиці керується саме вищезгаданими приписами Конвенції та покладає в основу своїх рішень принцип дотримання «як найкращих інтересів дитини». З вище наведеного вбачається, що відповідач свідомо ухиляється від виконання своїх батьківських обов`язків, не піклуються про життя та здоров`я малолітнього [PERSON] , не надає дитині матеріальної допомоги, своєю поведінкою негативно впливає на виховання та ставлення малолітнього сина, хоча позов й не визнав, однак суд вважає за доцільне позбавити його батьківських прав відносно малолітнього сина. Відтак, позовні вимоги обґрунтовані та підлягають задоволенню в повному обсязі. Питання щодо стягнення судових витрат суд вирішує згідно ст.141 ЦПК України.

Outcome: approved