Jurisdiction: civil
Date: 2016-08-17 00:00:00

Позивач звернулась до суду з даним позовом про стягнення аліментів з відповідача на її користь на утримання малолітньої дитини - [PERSON] в розмірі 40% з усіх видів його доходу щомісячно, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, та на її утримання в розмірі 800 грн. щомісячно до досягнення дитиною трирічного віку. В обґрунтування позовних вимог вказує, що перебуває у шлюбі з відповідачем, який на даний час не розірвано та від якого мають спільну дитину - [PERSON], [INFO]. Позивач зазначає, що відповідач матеріальної допомоги на її утримання та дочки не надає, хоч працює водієм в тролейбусному депо та має стабільний заробіток, тому просить винести рішення, яким встановити між сторонами розмір стягнення в подальшому з відповідача аліментів на утримання дитини та дружини. Сторони в судове засідання не з'явилися, подали до суду заяви про розгляд справи без їх участі, позивач позовні вимоги підтримує, відповідач - визнає в повному обсязі. У відповідності до п. 11 Постанови Пленуму ВСУ №14 від 18.12.2009 року «Про судове рішення у цивільній справі» за змістом ч. 4 ст. 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову, яке не суперечить закону, не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд у мотивувальній частині рішення може вказати лише про визнання позову та прийняття його судом. Вивчивши матеріали справи, враховуючи визнання позову відповідачем, суд приходить до висновку про те, що даний позов підлягає задоволенню, виходячи з наступного. Судом встановлено, що 06.10.2015 року Відділом державної реєстрації актів цивільного стану Житомирського міського управління юстиції у Житомирській області був зареєстрований шлюб між [PERSON] та [PERSON]. Прізвище дружини після укладення шлюбу «[PERSON]». [INFO] народилася [PERSON], батьками якої є сторони по справі. Відповідно до статті 180 Сімейного кодексу України, батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно положень ст. 181 Сімейного кодексу України, за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Відповідно до ч.1 ст.183 Сімейного кодексу України частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Згідно з ч.2 та ч.4 ст.84 Сімейного кодексу України дружина, з якою проживає дитина, має право на утримання від чоловіка - батька дитини до досягнення дитиною трьох років, незалежно від того чи вона працює та незалежно від її матеріального становища, за умови, що чоловік може надавати матеріальну допомогу. Відповідно до ст. 80 Сімейного кодексу України аліменти присуджуються одному з подружжя у частці від заробітку (доходу) другого з подружжя і (або) у твердій грошовій сумі. Вирішуючи питання щодо розміру аліментів, суд враховує стан здоров'я, матеріальне становище дитини і платника аліментів, наявність в останнього інших дітей, непрацездатних дружини, батьків, дочки, сина, інші обставини, що мають істотне значення. Враховуючи викладене, позов підлягає задоволенню повністю, на утримання дитини в розмірі 2/5 частин всіх видів доходів відповідача щомісячно, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку до досягнення повноліття та 800 грн. щомісячно на утримання дружини до досягнення дитиною трьох років, які суд вважає, можуть сплачуватись відповідачем по справі. З відповідача в дохід держави підлягає стягненню судовий збір в сумі 551 грн. 20 коп. відповідно до положень ст. 88 ЦПК України.

Outcome: approved