Jurisdiction: civil
Date: 2017-03-06 00:00:00

Позивач звернулась до суду з позовом, в якому просить суд стягнути з [PERSON], [INFO], на її користь аліменти на утримання неповнолітнього сина [PERSON], [INFO], в розмірі 1500 грн., щомісячно, починаючи з дня подання заяви до суду і до досягнення дитиною повноліття. Свої вимоги мотивує тим, що перебувала у зареєстрованому шлюбі з відповідачем, який заочним рішенням Бориславського міського суду Львівської області від 06 березня 2015 року розірвано. В даному шлюбі народився син [PERSON], [INFO].Відповідач матеріальної допомоги на утримання сина не надає, чим фактично ухиляється від виконання своїх батьківських обовязків. Добровільно домовитись із відповідачем про його участь в утриманні сина не може, тому змушена звернутись з даним позовом до суду. У судовому засіданні позивач не зявилася, надала суду заяву про розгляд справи у її відсутності, позовні вимоги підтримує у повному обсязі, проти винесення судом заочного рішенння не заперечує. Відповідач у справі [PERSON] в судовому засіданні не зявився, про причини неявки суд не повідомив, хоча належним чином повідомлявся про час та місце розгляду справи, а сма: оголошення в газеті «Урядовий Курєр» від 21 лютого 2017 року. Заяви про розгляд справи за його відсутності у суд не надійшло, тому, суд розглядає справу на підставі наявних в ній доказів та постановляє заочне рішення по справі. Відповідно до вимог ч.2 ст. 197 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписуючого технічного засобу не здійснювалось через неявку в судове засідання осіб, які беруть участь у справі. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов обґрунтований та підлягає задоволенню з наступних підстав. Відповідно ст. 180 СК України батьки зобовязані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до частини 1 статті 183 Сімейного кодексу України та абзацу 1 пункту 17 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 3 від 15 травня 2006 року «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. При визначенні розміру аліментів згідно до ст. 182 СК України, суд враховує: стан здоровя та матеріальне становище дитини, стан здоровя та матеріальне становище платника аліментів, наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина, інші обставини, що мають істотне значення. Вирішуючи питання про розмір аліментів, які необхідно стягувати з відповідача, суд виходить з того, що відповідно до ст. 184 СК України, якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення, суд за заявою одержувача може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі. За змістом ст. 184 СК України та з урахуванням положень ч. 2 ст. 182 СК України, суд визначає аліменти у твердій грошовій сумі в чітко визначеному розмірі, який не залежить від розміру прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку чи відсотків від нього, тим більше такий розмір аліментів не може варіюватись залежно від зміни розміру прожиткового мінімуму кожного року, оскільки це суперечить самому змісту ст. 184 СК України та принципам такого способу визначення розміру аліментів. Судом встановлено, що [PERSON]є батьком неповнолітнього сина [PERSON], [INFO], матеріальної допомоги на утримання сина не надає, чим фактично ухиляється від виконання своїх батьківських обовязків. Законодавство України встановлює пріоритет інтересів дітей при вирішенні сімейних спорів (ч. 8 ст. 7 СК України), а також справедливості у врегулюванні сімейних відносин (ч.9 ст. 7 СК України). Відповідно до ст.18 Конвенції ООН «Про права дитини» від 20.11.1989 року (ратифікована Україною 27.02.1991року), держави-учасниці докладають всіх можливих зусиль до того, щоб забезпечити визнання принципу загальної та однакової відповідальності обох батьків за виховання і розвиток дитини. Батьки або у відповідних випадках законні опікуни несуть основну відповідальність за виховання і розвиток дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування. З огляду на вищенаведене, враховуючи матеріали справи, майновий стан відповідача, суд приходить до висновку, оскільки відповідач ухиляється від добровільного виконання свого обов'язку по утриманню сина, чим порушує права позивачки і її дитини, то з відповідача на користь позивачки необхідно стягнути аліменти на утримання сина у твердій грошовій сумі у розмірі 1500 гривень щомісяця, починаючи стягувати від дня предявлення позову до суду і до досягнення дитиною повноліття. Такий розмір стягування аліментів не суперечитиме інтересам дитини та відповідача, який має нерегулярний щомісячний заробіток. Згідно ст. 88 ЦПК України судові витрати по справі слід покласти на відповідача. Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 367 ЦПК України суд допускає негайне виконання рішень у справах про стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць.

Outcome: approved