Jurisdiction: civil
Date: 2020-10-28 00:00:00

Позивач звернулась до суду з позовом до відповідача в якому зазначила, що є власником приватизованої квартири [ADDRESS] . У вказаній квартирі з 01.10.2011 року зареєстрована [PERSON] , [INFO] , яка з 2015 року в даному житловому приміщенні не проживає. Вона є пенсіонеркою і отримує невелику пенсію. Витрати на комунальні послуги збільшується і вона вимушена сплачувати надмірні кошти, оскільки не може оформити субсидію, у зв`язку з реєстрацією в квартирі відповідача, яка в квартирі не проживає, добровільно знятись з реєстрації не бажає. Про відсутність [PERSON] за місцем реєстрації складено акт, який підписано сусідами. З підстав, передбачених ст.71, 72 ЖК України просить рішенням суду визнати [PERSON] , [INFO] , зареєстровану за адресою: [ADDRESS] такою, що втратила право користування квартирою [ADDRESS] . 16.07.2020 року у справі було відкрито спрощене позовне провадження та встановлено відповідачу строк для подачі відзиву на позов та подання письмових та електронних доказів щодо заперечення проти позову. Ухвала про відкриття провадження, копія позовної заяви з додатком направлялась рекомендованими листами за місцем реєстрації відповідача. Одночасно про розгляд справи повідомлялось шляхом розміщення оголошення на веб-сайті суду. У встановлений строк відзив на позов та будь які клопотання, пов`язані з розглядом справи до суду не надійшли. Дослідивши матеріали справи суд дійшов висновку про наступне. Судом встановлено, що позивач порушила спір з приводу правовідносин, пов`язаних з користуванням житловим приміщенням. На підставі договору дарування приватизованої квартири, посвідченого 30.05.2002 року приватним нотаріусом Коростенського міського нотаріального округу Житомирської області Добролежєю Л.Г., [PERSON] набула право власності на квартиру [ADDRESS] . З будинкової книги та листа відділу реєстрації місця проживання виконавчого комітету Коростенської міської ради від 13.03.2020 року за №360/9 слідує, що за адресою [ADDRESS] зареєстровано 2 особи: [PERSON] та [PERSON] ; датою реєстрації останньої у вказаному житловому приміщенні зазначено 01.10.2011 року. Отже, житлове приміщення, з приводу користуванням яким порушено спір, не належить до державного чи громадського житлового фонду Разом з тим, правовою підставою позову позивачем зазначено ст.71, 72 ЖК України. Так, згідно ст.71 ЖК України при тимчасовій відсутності наймача або членів його сім`ї за ними зберігається жиле приміщення протягом шести місяців. Якщо наймач або члени його сім`ї були відсутніми з поважних причин понад шість місяців, цей строк за заявою відсутнього може бути продовжено наймодавцем, а в разі спору - судом. Статтею 72 ЖК України передбачено, що визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням внаслідок відсутності цієї особи понад встановлені строки проводиться у судовому порядку. З аналізу зазначених норм закону слідує, що дані норми регулюють правовідносини договору найму жилого приміщення в будинках державного і громадського житлового фонду (глава 2 ЖК України). Питання щодо користування жилими приміщеннями в будинках (квартирах) приватного житлового фонду визначені главою 6 ЖК України. Також правовідносини, пов`язані з користуванням чужим майном, урегульовані главою 32 ЦК України. Враховуючи, що житлове приміщення з приводу користування яким порушено спір належить позивачу на праві приватної власності, тому положення ст.71, 72 ЖК України до даних правовідносин не підлягають застосуванню. Змінити підстави позову суд самостійно позбавлений можливості, оскільки таким правом наділений лише позивач (принцип диспозитивності цивільного судочинства). З врахуванням наведеного підстави для задоволення позову відсутні.

Outcome: dismissed