Jurisdiction: civil
Date: 2020-07-05 00:00:00

Позивач звернулась до Дарницького районного суду м. Києва з позовом до відповідача, про стягнення додаткових витрат на дітей, що пов`язані з їх лікуванням. Позивач зазначає, що проживає разом з дітьми які знаходиться на її утриманні. Відповідач сплачує аліменти на утримання дітей, проте розмір останніх зменшився, а діти потребують лікування, що в свою чергу значно збільшило витрати позивача та поставило позивача у скрутне матеріальне становище. В добровільному порядку відповідач домотати відмовляється в зв`язку з чим позивач вимушена звернутися до суду з даним позовом. В судове засідання позивач не з`явилась, надала заяву, де просила розглядати справу у її відсутність, позовні вимоги підтримала та не заперечувала проти ухвалення заочного рішення /а.с.48/. Відповідач в судове засідання не з`явився, про час та місце розгляду справи був неодноразово повідомлений належним чином, про поважність причин неявки суд не повідомив та не просив розглянути справу в його відсутність, тому суд вважає за можливе розглянути справу у відсутність відповідача та за згодою представника позивача ухвалити у справі заочне рішення, відповідно до вимог ст. 280 ЦПК України. Дослідивши матеріали справи, суд вважає встановленими наступні факти та відповідні їм правовідносини. Сторони перебували у зареєстрованому шлюбі, який рішенням суду було розірвано /а.с. 20/. Від шлюбу у сторін народилися діти: [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] /а.с. 24-26/. Рішенням суду від 20.04.2018 року з відповідача стягнуто аліменти на користь позивача на утримання дітей у розмірі 1/2 частини з усіх видів заробітку, але не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку, щомісячно, починаючи з 13.04.2018 і до досягнення дітьми повноліття /а.с. 5/. Відповідач сплачує аліменти згідно рішення суду, проте їх розмір останнім часом зменшився, та не покриває половини тих витрат, які необхідні для забезпечення умов проживання та піклування трьох дітей. Діти сторін проживають разом з матір`ю з народження і по сьогоднішній день та знаходяться на її утриманні. Наразі діти потребують коштовного стоматологічного лікування, що значно збільшило витрати позивача та поставило останню в скрутне матеріальне становище. Згідно копії консультативного заключення, тільки [PERSON] [INFO] , потребує значних витрат на лікування, а двом іншим дітям також було проведено лікування, що підтверджується чеками про оплату послуг /а.с. 15-19, 21, 45/. Згідно чеків оплачених за лікування дітей позивачем було витрачено 21870 грн., також позивач очікує понести, ще витрати пов`язані з лікування дітей в розмірі 2550 грн. Дані витрати відносяться до додаткових, а тому позивач була змушена звернутись до відповідача за допомогою. Останній відмовився, всупереч ст. 185 СК України, яка передбачає обов`язок батька брати участь у додаткових витратах на дитину, викликаних розвитком її здібностей в певній сфері, відмовився від надання коштів. Відповідно до ст. 18 Конвенції про захист прав дитини (далі - Конвенція), суд повинен докласти всіх можливих зусиль для того, щоб забезпечити визнання принципу загальної та однакової відповідальності обох батьків за виховання і розвиток дитини. Батьки несуть основну відповідальність за виховання та розвиток дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування. Відповідно до ст. 27 Конвенції про захист прав дитини, батько(- ки) або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Відповідно до ч. 8 ст. 7 СК України, регулювання сімейних відносин має здійснюватися з максимально важливим урахуванням інтересів дитини. Згідно ч. 2 ст. 185 СК України, додаткові витрати можуть фінансуватись наперед або покриватися після їх фактичного понесення разово, періодично або постійно. Згідно п.18 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 3 від 15.05.2006 року «Про застосування судом окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» у випадках стягнення додаткових витрат на утримання дитини розмір суми, яка може підлягати до стягнення, повинна бути визначена у твердій грошовій сумі. Згідно розрахунку позивача остання понесла додаткові витрати в загальному розмірі 21870 грн. 00 коп., половину яких позивач просить стягнути з відповідача, що становить - 10935 грн. 07 коп., а також 2550 грн., які остання очікує понести в результаті проходження додаткових оглядів та корегувань лікування. Оцінюючи належність та допустимість доказів окремо, а також достатність і взаємозв`язок доказів у їх сукупності, суд дійшов висновку про те, що вимоги позивача є законними, обґрунтованими і такими, що підлягають задоволенню у повному обсязі.

Outcome: approved