Jurisdiction: civil
Date: 2019-11-25 00:00:00

Позивач звернулась до суду з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання повнолітньої дочки, яка продовжує навчання. Свої позовні вимоги мотивує тим, що з відповідачем [PERSON] перебувала в зареєстрованому шлюбі, який було розірвано заочним рішенням суду від 06 червня 2004 року. Від шлюбу з відповідачем [INFO] у них народилася дочка [PERSON] . Оскільки, [PERSON] на даний час продовжує навчання в Прилуцькому агротехнічному коледжі і в зв`язку з цим потребує матеріальної допомоги, яку відповідач не надає, але може надавати дочці таку допомогу, оскільки є особою працездатного віку, не має інвалідності та в нього на утриманні не перебувають інші особи, тому позивачем і подано позов про стягнення з відповідача аліментів на утримання дочки в розмірі ј частки від заробітку (доходу) [PERSON] щомісячно, до закінчення дитиною навчання, але не більше ніж до досягнення 23-річного віку. В судове засідання позивач не з`явилася, згідно письмової заяви просила суд розглядати справу без її участі, заявлені позовні вимоги підтримала в повному обсязі. Проти заочного вирішення справи не заперечує. Відповідач в судове засідання не з`явився повторно, з невідомих для суду причин, хоча про дату, час і місце судового засідання був повідомлений належним чином, про що свідчить повідомлення Укрпошти про вручення рекомендованого поштового відправлення, а також не подав відзиву на позовну заяву і не повідомив про поважні причини неявки в судове засідання. У зв`язку з цим суд на підставі ст. 280 ЦПК України вважає за можливе ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд, дослідивши наявні у справі докази, приходить до наступного висновку: Як передбачено ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Відповідно до ст. 199 СК України, якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов`язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Право на утримання припиняється у разі припинення навчання. Право на звернення до суду з позовом про стягнення аліментів має той з батьків, з ким проживає дочка, син, а також самі дочка, син, які продовжують навчання. Статтею 200 СК України передбачено, що суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у статті 182 цього Кодексу. При визначенні розміру аліментів з одного з батьків суд бере до уваги можливість надання утримання другим з батьків, своїми дружиною, чоловіком та повнолітніми дочкою, сином. Зокрема, ст.182 ЦПК України передбачено, що при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення. При цьому, розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Судом встановлено, що згідно копії Свідоцтва про народження серії [NUMBER] від 09 липня 2001 року, [PERSON] народилася [INFO] та її батьками записані [PERSON] та [PERSON] (а.с.6). У відповідності до копії Свідоцтва про розірвання шлюбу серії [NUMBER] від 06 вересня 2004 року, вбачається, що шлюб між [PERSON] та [PERSON] розірвано, про що в книзі реєстрації актів про розірвання шлюбу 06 вересня 2004 року зроблено запис за №90. Прізвище дружини після розірвання шлюбу [PERSON] (а.с.5). Як вбачається з копії рішення Прилуцького міськрайонного суду Чернігівської області від 10 лютого 2014 року, 29 травня 2009 року [PERSON] одружилася з [PERSON] та змінила прізвище на [PERSON] . Шлюб між стронами розірвано. Після розірвання шлюбу [PERSON] залишено прізвище « [PERSON] ». Згідно довідки Прилуцького агротехнічного коледжу від 10 вересня 2019 року за №204, [PERSON] дійсно є студенткою 2 курсу спеціалізація «Монтаж, обслуговування устаткування і систем газопостачання» денної форми навчання Прилуцького агротехнічного коледжу І рівня акредитації. Навчається з 01 вересня 2019 року до 28 лютого 2022 року. У відповідності до довідки Погребівської сільської ради від 09 вересня 2019 року за №332, [PERSON] , [INFO] зареєстрована за адресою: [ADDRESS] (а.с.70). Згідно ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами, висновками експертів, показаннями свідків. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом (ч.1 ст.81 ЦПК України). Суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів (ч.1 ст.89 ЦПК України). За таких обставин, оцінюючи в сукупності досліджені в судовому засіданні докази, суд знаходить достовірно встановленим, що спільна дочка сторін [PERSON] , [INFO] , досягла повноліття і продовжує навчання, та потребує матеріальної допомоги, яку відповідач має можливість надати, оскільки є особою працездатного віку, щодо факту неможливості надання матеріальної допомоги на утримання дочки доказів суду не надав, тому суд вважає можливим частково задовольнити заявлені позовні вимоги та стягувати з відповідача аліменти на утримання дочки, яка продовжує навчання в розмірі 1/5 частини всіх видів заробітку відповідача (доходів) до закінчення нею навчання щомісячно, але не більше ніж до досягнення 23-річного віку. Саме такий розмір аліментів суд визнає необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. На підставі ст.141 ЦПК України суд вважає, оскільки позов задоволено, судові витрати по справі необхідно стягнути з відповідача на користь держави в розмірі 768 грн. 40 коп.

Outcome: partial