overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2017-05-25 00:00:00

Позивач звернулась до суду з вищевказаним позовом , в обґрунтування якого позивач зазначила, що 17.12.2011 року вона зареєструвала шлюб з відповідачем по справі в Комінтернівському відділі державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Харківського міського управління юстиції, актовий запис № 979. Від сумісного шлюбу мають доньку - [PERSON], [INFO]. Причиною для розірвання шлюбу є різні характери та погляди на життя, відсутність взаєморозуміння. Протягом чотирьох останніх років сторони однією сім»єю не проживають та спільного господарства не ведуть. Позивач вважає, що збереження шлюбу є неможливим. Позивач подала до суду заяву про розгляд справи без її участі, позовні вимоги підтримала та не заперечувала проти ухвалення по справі заочного рішення. Відповідач в судове засідання не з'явився, про день та час слухання справи повідомлявся належним чином, про причини своєї неявки суду не повідомив. Письмових заперечень проти позову до суду не надав. За згодою позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України. Дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню. Судом встановлено, що сторони перебувають у шлюбі, який зареєстрований 17.12.2011 року в Комінтернівському відділі державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Харківського міського управління юстиції, актовий запис № 979 ( а.с.5). Внаслідок відсутності взаєморозуміння між сторонами, сім'я розпалась. Позивач стверджує, що родини фактично не існує, оскільки шлюбні відносини припинені, сторони однією сім»єю не проживають, примирення між ними не можливе. За ст.112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, що мають істотне значення. Згідно ст. 24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування до шлюбу не допускається. За таких обставин суд дійшов висновку, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить інтересам сторін. Питання про стягнення судових витрат, суд вирішує відповідно до ст. 88 ЦПК України. На підставі викладеного та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-09-29 00:00:00

Позивач звернулась до суду з вищевказаним позовом, в обґрунтування якого посилається на те, що з відповідачем перебуває у зареєстрованому шлюбі від якого мають неповнолітню доньку. Шлюб з відповідачем виявився невдалим. Причиною розпаду сімї стало взаємне непорозуміння один до одного та різні погляди на життя, що в свою чергу призвело до втрати поваги один до одного, а тому вважає, що подальше збереження шлюбу є неможливим і суперечить її інтересам та наполягає на його розірванні. Позивач в судовому засіданні позовні вимоги підтримала, посилаючись на обставини, викладені в позовній заяві. Відповідач позов не визнав. В судове засідання 30.09.2014 року не зявився, про день, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином (а.с.19). Суд, заслухавши сторони, дослідивши матеріали справи, приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. \~\~\~\~\~\~\~\~\~\~Судом встановлено, що 16 квітня 2011 року між [PERSON] та [PERSON] укладено шлюб, зареєстрований відділом державної реєстрації актів цивільного стану Бобринецького районного управління юстиції у Кіровоградській області, актовий запис №12, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії І-ОЛ №051020, після якого прізвище дружин стало [PERSON] (а.с.6). Від шлюбу сторони мають неповнолітню доньку [PERSON], [INFO]. Відповідно до ст.24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Відповідно до ч.2 ст.112 СК суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Шлюб є добровільний союз жінки та чоловіка зареєстрований у державному органі реєстрації актів цивільного стану. (ст. 21 СК України). Ознака добровільності у даному випадку відсутня. Вжиті судом заходи по примиренню подружжя наслідків не мали, позивач наполягає на заявленій вимозі. За таких умов подальше формальне збереження шлюбу суперечить інтересам одного з подружжя, що має істотне значення і суперечить моральним засадам суспільства, а невизначеність цивільного стану сторін негативно впливає на їх інтереси, майнові права і обовязки. Враховуючи викладені обставини справи та те, що збереження шлюбу не відповідає інтересам позивача, суд приходить до висновку, що позовні вимоги щодо розірвання шлюбу підлягають повному задоволенню. Про стягнення з відповідача судових витрат у відповідності до ч.1 ст. 88 ЦПК України позивач не наполягала, в звязку з чим судові витрати залишити по фактично понесених сторонами. \~\~\~\~\~\~\~\~\~\~

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2018-08-15 00:00:00

Позивач звернулась до суду з вищевказаним позовом. В обгрунутвання позовних вимог зазначила, що з 06.03.2003 року з відповідачем вона перебуває у зареєстрованому шлюбі. Від спільного проживання мають неповнолітню дочку [PERSON], [INFO], батьком якої є відповідач. Відповідач матеріальну допомогу на утримання дитини не надає, інших утриманців не має. Дитина проживає з позивачем, знаходиться на її утриманні. Коштів на належне утримання дитини в неї не вистачає, потребує матеріальної допомоги від відповідача, який має можливість надавати таку допомогу. Тому позивач звертається до суду, і просить стягнути з відповідача на її користь аліменти на утримання неповнолітньої дочки в розмірі 1/4 частки з усіх видів заробітку відповідача, але не менше 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, до досягнення дитиною повноліття. У судове засідання позивач не зявилась, надала суду заяву, відповідно до якої позовні вимоги підтримує в повному обсязі, просила розглянути справу за її відсутності, позовні вимоги підтримує, проти заочного розгляду справи не заперечує. Відповідач у судове засідання повторно не з'явився, про слухання справи був повідомлений у встановленому законом порядку, відзив не подав. Відповідно до ч.4 ст.223 ЦПК України, суд вважає можливим розглянути справу у відсутності відповідача на підставі матеріалів справи. Зі згоди позивача, суд ухвалює рішення про заочний розгляд справи, що відповідає положенням ст.280 ЦПК України. У відповідності до ст.247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до полодень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши матеріали справи, суд вважає встановленими наступні обставини. В судовому засіданні встановлено, що сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі з 06.03.2003 року /а.с.5/. Від спільного проживання мають неповнолітню дочку [PERSON], [INFO], батьком якої є відповідач /а.с.4/. Дитина проживає разом з позивачем та знаходиться на її утриманні. Коштів на належне утримання дитини у позивача не вистачає, потребує матеріальної допомоги на утримання дитини від відповідача. Відповідач допомогу на утримання дитини не надає. Відповідно до ст.180 СК України, батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Але відповідач ухиляється від виконання свого обов`язку, достатню матеріальну допомогу на утримання дитини позивачу не надає. У відповідності до ст. 183 СК України, частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Таким чином, враховуючи, що відповідач належної допомоги на утримання неповнолітньої дитини позивачу не надає, інших утриманців не має, суд вважає необхідним стягнути з відповідача на користь позивача, на утримання неповнолітньої дитини аліменти в розмірі 1/4 частки його заробітку до досягнення дитиною повноліття, починаючи стягнення з 03.04.2017 року, допустивши негайне виконання в межах місячного платежу. На підставі викладеного і

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2018-03-26 00:00:00

Позивач звернулась до суду з вищевказаним позовом. В обгрунутвання позовних вимог зазначила, що з 16.02.2013 року з відповідачем вона перебуває у зареєстрованому шлюбі. Від спільного проживання мають неповнолітнього сина [PERSON], [INFO], батьком якого є відповідач. Відповідач матеріальну допомогу на утримання дитини не надає, інших утриманців не має. Дитина проживає з позивачем, знаходиться на її утриманні. Коштів на належне утримання дитини в неї не вистачає, потребує матеріальної допомоги від відповідача, який має можливість надавати таку допомогу. Тому позивач звертається до суду, і просить стягнути з відповідача на її користь аліменти на утримання неповнолітнього сина в розмірі 1/4 частки з усіх видів заробітку відповідача, але не менше 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, до досягнення дитиною повноліття. У судове засідання позивач не зявилась, надала суду заяву, відповідно до якої позовні вимоги підтримує в повному обсязі, просила розглянути справу за її відсутності. Відповідач у судове засідання не з'явився, надав суду заяву, відповідно до якої позовні вимоги визнає в повному обсязі, просив розглянути справу за його відсутності. У відповідності до ст.247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до полодень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши матеріали справи, суд вважає встановленими наступні обставини. В судовому засіданні встановлено, що сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі з 16.02.2013 року /а.с.4/. Від спільного проживання мають неповнолітнього сина [PERSON], [INFO], батьком якого є відповідач /а.с.5/. Дитина проживає разом з позивачем та знаходиться на її утриманні. Коштів на належне утримання дитини у позивача не вистачає, потребує матеріальної допомоги на утримання дитини від відповідача. Відповідач допомогу на утримання дитини не надає. Відповідно до ст.180 СК України, батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Але відповідач ухиляється від виконання свого обов`язку, достатню матеріальну допомогу на утримання дитини позивачу не надає. У відповідності до ст. 183 СК України, частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Таким чином, враховуючи, що відповідач належної допомоги на утримання неповнолітньої дитини позивачу не надає, інших утриманців не має, працює, суд вважає необхідним стягнути з відповідача на користь позивача, на утримання неповнолітньої дитини аліменти в розмірі 1/4 частки його заробітку до досягнення дитиною повноліття, починаючи стягнення з 31.01.2017 року, допустивши негайне виконання у межах суми платежу за один місяць. На підставі викладеного і

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-08-29 00:00:00

Позивач звернулась до суду з вищевказаним позовом. В обгрунутвання позовних вимог зазначила, що з 19.02.2014 року з відповідачем вона перебуває у зареєстрованому шлюбі. Від спільного проживання мають неповнолітню дочку [PERSON], [INFO], батьком якої є відповідач. Відповідач матеріальну допомогу на утримання дитини не надає. Дитина проживає з позивачем, знаходиться на її утриманні. Коштів на належне утримання дитини в неї не вистачає, потребує матеріальної допомоги від відповідача, який має можливість надавати таку допомогу. Тому позивач звертається до суду, і просить стягнути з відповідача на її користь аліменти на утримання неповнолітнього сина в розмірі 1/4 частки з усіх видів заробітку відповідача, але не менше 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, до досягнення дитиною повноліття. У судове засідання позивач не зявилась, надала суду заяву, відповідно до якої позовні вимоги підтримує в повному обсязі, просила розглянути справу за її відсутності. Відповідач в судове засідання не зявився, надав суду заяву, відповідно до якої позовні вимоги визнає в повному обсязі, просив розглянути справу за його відсутності. Відповідно до ст.197 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши матеріали справи, суд вважає встановленими наступні обставини. В судовому засіданні встановлено, що сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі з 19.02.2014р. /а.с.6/. Від спільного проживання мають неповнолітню дочку [PERSON], [INFO], батьком якої є відповідач /а.с.5/. Дитина проживає разом з позивачем та знаходиться на її утриманні /а.с.23/. Коштів на належне утримання дитини у позивача не вистачає, потребує матеріальної допомоги на утримання дитини від відповідача. Відповідач працює, допомогу на утримання дитини не надає. Відповідач згоден на стягнення з нього аліментів на користь позивача на утримання неповнолітньої дочки в розмірі 1/4 частки. Відповідно до ст.180 СК України, батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Але відповідач ухиляється від виконання свого обов`язку, достатню матеріальну допомогу на утримання дитини позивачу не надає. У відповідності до ст. 183 СК України, частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Таким чином, враховуючи, що відповідач належної допомоги на утримання неповнолітньої дитини позивачу не надає, згоден на стягнення з нього аліментів на утримання неповнолітньої дочки в запропонованому позивачем розмірі, інших утриманців не має, суд вважає необхідним стягнути з відповідача на користь позивача, на утримання неповнолітньої дитини аліменти в розмірі 1/4 частки його заробітку до досягнення дитиною повноліття, починаючи стягнення з 05.07.2017 року, допустивши негайне виконання в межах місячного платежу. На підставі викладеного і

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-12-20 00:00:00

Позивач звернулась до суду з вищевказаним позовом. В обгрунутвання позовних вимог зазначила, що з 22.09.2017 року з відповідачем вона перебуває у зареєстрованому шлюбі. Від спільного проживання мають неповнолітнього сина [PERSON], [INFO], батьком якого є відповідач. Відповідач матеріальну допомогу на утримання дитини не надає, інших утриманців не має. Дитина проживає з позивачем, знаходиться на її утриманні. Коштів на належне утримання дитини в неї не вистачає, потребує матеріальної допомоги від відповідача, який має можливість надавати таку допомогу. Тому позивач звертається до суду, і просить стягнути з відповідача на її користь аліменти на утримання неповнолітнього сина в розмірі 1/3 частки з усіх видів заробітку відповідача, але не менше 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, до досягнення дитиною повноліття. У судове засідання позивач не зявилась, надала суду заяву, відповідно до якої позовні вимоги підтримує в повному обсязі, просила розглянути справу за її відсутності, позовні вимоги підтримує, проти заочного розгляду справи не заперечує. Відповідач у судове засідання повторно не з'явився, про слухання справи був повідомлений у встановленому законом порядку, відзив не подав. Відповідно до ч.4 ст.223 ЦПК України, суд вважає можливим розглянути справу у відсутності відповідача на підставі матеріалів справи. Зі згоди позивача, суд ухвалює рішення про заочний розгляд справи, що відповідає положенням ст.280 ЦПК України. У відповідності до ст.247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до полодень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши матеріали справи, суд вважає встановленими наступні обставини. В судовому засіданні встановлено, що сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі з 22.09.2007 року /а.с.4/. Від спільного проживання мають неповнолітнього сина [PERSON], [INFO], батьком якого є відповідач /а.с.3/. Дитина проживає разом з позивачем та знаходиться на її утриманні. Коштів на належне утримання дитини у позивача не вистачає, потребує матеріальної допомоги на утримання дитини від відповідача. Відповідач допомогу на утримання дитини не надає. Відповідно до ст.180 СК України, батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Але відповідач ухиляється від виконання свого обов`язку, достатню матеріальну допомогу на утримання дитини позивачу не надає. У відповідності до ст. 183 СК України, частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Таким чином, враховуючи, що відповідач належної допомоги на утримання неповнолітньої дитини позивачу не надає, інших утриманців не має, суд вважає необхідним стягнути з відповідача на користь позивача, на утримання неповнолітньої дитини аліменти в розмірі 1/3 частки його заробітку до досягнення дитиною повноліття, починаючи стягнення з 25.10.2017 року, допустивши негайне виконання в межах місячного платежу. На підставі викладеного і

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2020-03-31 00:00:00

Позивач звернулась до суду з вищевказаним позовом. В обгрунутвання позовних вимог зазначила, що з відповідачем вона перебуває зареєстрованому шлюбі з 09 червня 2018 року. Від спільного проживання мають малолітню дитину - дочку [PERSON] , [INFO] , батьком якої є відповідач. Відповідач матеріальну допомогу на утримання дитини не надає. Дитина проживає з позивачем, знаходиться на її утриманні. Коштів на належне утримання дитини в неї не вистачає, потребує матеріальної допомоги від відповідача, який має можливість надавати таку допомогу. Тому позивач звертається до суду, і просить стягнути з відповідача на її користь аліменти на утримання дочки у розмірі 1/4 частки з усіх видів заробітку відповідача, але не менше 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, до досягнення дитиною повноліття. Справа розглядається у порядку спрощеного позовного провадження. У судове засідання позивач не з`явилась, надала суду заяву, відповідно до якої позовні вимоги підтримує в повному обсязі, просила розглянути справу за її відсутності. Судом ухвалено про розгляд справи за відсутності позивача. Відповідач у судове засідання не з`явився, надав суду заяву, відповідно до якої позовні вимоги визнає в повному обсязі, просив розглянути справу за його відсутності. Судом ухвалено про розгляд справи за відсутності відповідача. У відповідності до ст.247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до полодень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши матеріали справи, суд вважає встановленими наступні обставини. В судовому засіданні встановлено, що сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі з 09 червня 2018 року /а.с.5/. Від спільного проживання мають малолітню дитину - дочку [PERSON] , [INFO] , батьком якої є відповідач /а.с.6,/. Дитина проживає разом з позивачем та знаходиться на її утриманні /а.с.7/. Коштів на належне утримання дитини у позивача не вистачає, потребує матеріальної допомоги на утримання дитини від відповідача. Відповідач допомогу на утримання дитини не надає. Відповідач працездатний, інших осіб на утримання не має, має можливість надавати позивачу допомогу на утримання дитини. Відповідно до ст.180 СК України, батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Але відповідач ухиляється від виконання свого обов`язку, достатню матеріальну допомогу на утримання дитини позивачу не надає. У відповідності до ст. 183 СК України, частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Таким чином, враховуючи, що відповідач належної допомоги на утримання малолітньої дитини позивачу не надає, суд вважає необхідним стягнути з відповідача на користь позивача, на утримання малолітньої дитини аліменти в розмірі 1/4 частки його заробітку до досягнення дитиною повноліття, починаючи стягнення з 24.01.2020 року, допустивши негайне виконання у межах суми платежу за один місяць. На підставі викладеного і

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2018-08-21 00:00:00

Позивач звернулась до суду з вищевказаним позовом. В обгрунутвання позовних вимог зазначила, що з відповідачем вона перебувала у фактичних шлюбних відносинах. Від спільного проживання мають неповнолітнього сина [PERSON], [INFO], батьком якого є відповідач. Відповідач матеріальну допомогу на утримання дитини не надає, інших утриманців не має. Дитина проживає з позивачем, знаходиться на її утриманні. Коштів на належне утримання дитини в неї не вистачає, потребує матеріальної допомоги від відповідача, який має можливість надавати таку допомогу. Тому позивач звертається до суду, і просить стягнути з відповідача на її користь аліменти на утримання неповнолітнього сина в розмірі 1/4 частки з усіх видів заробітку відповідача, але не менше 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, до досягнення дитиною повноліття. У судове засідання позивач не зявилась, надала суду заяву, відповідно до якої позовні вимоги підтримує в повному обсязі, просила розглянути справу за її відсутності, позовні вимоги підтримує, проти заочного розгляду справи не заперечує. Відповідач у судове засідання повторно не з'явився, про слухання справи був повідомлений у встановленому законом порядку, відзив не подав. Відповідно до ч.4 ст.223 ЦПК України, суд вважає можливим розглянути справу у відсутності відповідача на підставі матеріалів справи. Зі згоди позивача, суд ухвалює рішення про заочний розгляд справи, що відповідає положенням ст.280 ЦПК України. У відповідності до ст.247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до полодень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши матеріали справи, суд вважає встановленими наступні обставини. В судовому засіданні встановлено, що сторони до лютого 2017 року перебували у фактичних шлюбних відносинах /а.с.2/. Від спільного проживання мають неповнолітнього сина [PERSON], [INFO], батьком якого є відповідач /а.с.5/. Дитина проживає разом з позивачем та знаходиться на її утриманні. Коштів на належне утримання дитини у позивача не вистачає, потребує матеріальної допомоги на утримання дитини від відповідача. Відповідач допомогу на утримання дитини не надає. Відповідно до ст.180 СК України, батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Але відповідач ухиляється від виконання свого обов`язку, достатню матеріальну допомогу на утримання дитини позивачу не надає. У відповідності до ст. 183 СК України, частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Таким чином, враховуючи, що відповідач належної допомоги на утримання неповнолітньої дитини позивачу не надає, інших утриманців не має, суд вважає необхідним стягнути з відповідача на користь позивача, на утримання неповнолітньої дитини аліменти в розмірі 1/4 частки його заробітку до досягнення дитиною повноліття, починаючи стягнення з 18.05.2018 року, допустивши негайне виконання в межах місячного платежу. На підставі викладеного і

Outcome: approved