Jurisdiction: civil
Date: 2021-10-20 00:00:00

Позивач звернулась до суду з позовом до відповідача про позбавлення батьківських прав та призначення опіки. Свої вимоги обґрунтовує тим, що її донька [PERSON] та [PERSON] перебували у зареєстрованому шлюбі.У шлюбі у них народився син - [PERSON] , [INFO] . [INFO] її донька померла, що підтверджується свідоцтвом про смерть. Позивач вказує, що протягом трьох років після смерті її доньки, неповнолітній [PERSON] постійно проживає разом позивачем. При цьому стверджує, що відповідач матеріальної допомоги на утримання неповнолітнього сина [PERSON] , [INFO] не надавав, участі у вихованні не приймав. Невиконання батьківських обов`язків, відсутність піклування про сина стало підставою звернення до суду про позбавлення відповідача [PERSON] батьківських прав та призначення позивача піклувальником на неповнолітній [PERSON] . На підставі викладеного просила позов задовольнити. Ухвалою судді Солом`янського районного суду м. Києва від 14.03.2021 у справі відкрито провадження в справі та призначення справи до розгляду у підготовчому засіданні. Ухвалою Солом`янського районного суду м. Києва від 20.09.2021 закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду. Позивач надала заяву в якій позовні вимоги підтримала у повному обсязі та просила справу розглядати без її участі, проти ухвалення заочного рішення не заперечувала. Відповідач в судове засідання не з`явився, про розгляд справи повідомлений належним чином, про причини неявки суду не повідомив. Відповідач у судове засідання не з`явився, про час та місце розгляду справи повідомлений та відзиву на позов не надано. Про причину неявки суд до відома не поставив. Згідно ч.1 ст.280 ЦПК України суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: 1) відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; 2) відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; 3) відповідач не подав відзив; 4) позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Виходячи з цього, враховуючи думку позивача, суд вважає за можливе провести заочний розгляд справи. Орган опіки та піклування Голосіївської районної в м.Києві державної адміністрації та Солом`янської районної в м.Києві державної адміністрації в судове засідання свого представника не направили. В матеріалах справи міститься заява про розгляд справи без участі їх представника. Також, Орган опіки та піклування Голосіївської районної в м.Києві державної адміністрації надав висновок від 08.09.2021 про доцільність позбавлення батьківських прав [PERSON] по відношенню до неповнолітнього сина [PERSON] , [INFO] . Крім того, 18.10.2021 за № 100-15414 Орган опіки та піклування Голосіївської районної в м.Києві державної адміністрації надав висновок про доцільність призначення [PERSON] опікуном на неповнолітнім [PERSON] , [INFO] . Суд вважає за можливе розглядати справу у відсутності позивача та третіх осіб на підставі поданих заяв. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного висновку. Судом встановлено, що донька позивача [PERSON] та відповідач [PERSON] перебували у зареєстрованому шлюбі, від якого у них народився син [PERSON] , [INFO] , що підтверджується копією свідоцтва про народження серії [NUMBER] , виданим Відділом реєстрації актів цивільного стану Солом`янського районного управління юстиції у м. Києві 17.08.2009 року. [INFO] мати дитини, [PERSON] померла, що підтверджується свідоцтвом про смерть. Як вбачається з матеріалів справи, протягом 3-х років після смерті [PERSON] , неповнолітній [PERSON] проживає з бабусею [PERSON] та дідусем [PERSON] за адресою: [ADDRESS] Відповідно до інформації, наданої спеціалізованою школою І-ІІІ ступенів з поглибленням вивченням української мови та літератури № 260 м. Києва, де навчається [PERSON] , 2009 р.н., батько не спілкується з класним керівником з приводу навчання та виховання дитини. Під час обстеження умов проживання неповнолітнього за адресою: [ADDRESS] , працівниками служби у справах дітей та сім`ї Голосіївської районної в місті Києві державної адміністрації 17.08.2009 р.н. встановлено, що [PERSON] разом з бабою проживають в квартирі, де створені умови для проживання та виховання дитини. Під час бесіди зі співробітниками служби 10.12.2020 року [PERSON] повідомив, що з батьком він не спілкувався більше 1 року, відповідач життям дитини не цікавиться. Його вихованням та утриманням займалась матір та бабуся. [PERSON] не заперечує щодо позбавлення батьківських прав батька, про що надав відповідну заяву до служби. Орган опіки та піклування Голосіївської районної в місті Києві державної адміністрації вважає за доцільне позбавити батьківських прав [PERSON] , відносно малолітнього сина [PERSON] [INFO] , про що викладено у висновку органу опіки та піклування Голосіївської районної в м. Києві державної адміністрації від 08.09.2021 за №100-13053. Згідно з пунктами 1,2 статті 157 Сімейного кодексу України, статтями 11, 12 Закону України «Про охорону дитинства» питання виховання дитини вирішується батьками спільно; той із батьків, хто проживає окремо від дитини, зобов`язаний брати участь у її вихованні і має право на особисте спілкування з нею. Предметом основної турботи та основним обов`язком батьків є забезпечення інтересів своєї дитини. На кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дітей. Відповідно до пункту 2 статті 141 Сімейного кодексу України, розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини. Відповідно до частин 2, 3, 4 статті 150, статті 180 Сімейного кодексу України, батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток; батьки зобов`язані забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя; батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття; батьки зобов`язані поважати дитину Оцінюючи матеріали справи, суд вважає встановленим, що питання щодо виховання [PERSON] , [INFO] , вирішуються позивачем самостійно без участі та підтримки з боку відповідача. Дитина знаходиться на повному вихованні та утриманні бабусі, тобто позивача по справі. Відповідач не піклується про свого неповнолітнього сина, не проявляє заінтересованості в його подальшій долі, не цікавиться його станом здоров`я, не піклується про фізичний і духовний розвиток дитини, підготовкою до самостійного життя, зокрема - не забезпечує необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на його фізичний розвиток як складову виховання; не спілкується з дитиною в обсязі, необхідному для його нормального самоусвідомлення; не надає дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяє засвоєнню ним загальновизнаних норм моралі; не виявляє інтересу до його внутрішнього світу. Згідно п.2 ч.1 ст. 164 СК України мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він, ухиляються від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини. Згідно ч. 3 ст. 164 СК України мати, батько можуть бути позбавлені батьківських прав щодо усіх своїх дітей або когось із них. Як встановлено вище, відповідач по справі [PERSON] ухиляється від виконання батьківських обов`язків, не виявляє до дитини будь-якої батьківської уваги та турботи. Відповідно до ст. 165 СК України право на звернення до суду з позовом про позбавлення батьківських прав мають один з батьків, опікун, піклувальник, особа, в сім`ї якої проживає дитина, заклад охорони здоров`я, навчальний або інший дитячий заклад, в якому вона перебуває, орган опіки та піклування, прокурор, а також сама дитина, яка досягла чотирнадцяти років. Згідно з ч. 1 ст. 166 СК України особа, позбавлена батьківських прав: втрачає особисті немайнові права щодо дитини та звільняється від обов`язків щодо її виховання; перестає бути законним представником дитини; втрачає права на пільги та державну допомогу, що надаються сім`ям з дітьми; не може бути усиновлювачем, опікуном та піклувальником; не може одержати в майбутньому тих майнових прав, пов`язаних із батьківством, які вона могла б мати у разі своєї непрацездатності (право на утримання від дитини, право на пенсію та відшкодування шкоди у разі втрати годувальника, право на спадкування); втрачає інші права, засновані на спорідненості з дитиною. Відповідно до ч. 2 ст. 166 СК України особа, позбавлена батьківських прав, не звільняється від обов`язку щодо утримання дитини. Відповідно до п. 16 постанови Пленуму Верховного суду України №3 від 30.03.2007 року «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками. Згідно вимог ст. ст. 76, 77, 79, 80 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків. Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання. Згідно ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків встановлених цим Кодексом. Враховуючи вищенаведене, суд приходить до висновку, що позивач довела ті обставини, на які посилалась як на підставу своїх позовних вимог. За таких обставин, суд приходить до висновку, що відповідач [PERSON] ухиляється від виконання своїх батьківських обов`язків відносно сина [PERSON] , [INFO] , а тому він повинен бути позбавлений батьківських прав відносно нього. Позивач також просила призначити її опікуном над неповнолітнім онуком [PERSON] , на що слід зазначити наступне. Встановлено, що позивач [PERSON] , 1953 р.н., перебуває на обліку потенційних опікунів/піклувальників в службі у справах дітей та сім`ї Голосіївської районної в місті Києві державної адміністрації за № 71-(2608) від 06.10.2021 р. [PERSON] отримує пенсію за віком. [PERSON] проживає разом з онуком - [PERSON] , [INFO] та з дідусем [PERSON] , [PERSON] , [INFO] , за адресою: [ADDRESS] . Відповідно до акта обстеження житлово-побутових умов проживання, квартира за вказаною адресою двохкімнатна, яка потребує косметичного ремонту, але в помешканні чисто, прибрано, дотримані санітарно-гігієнічні норми, наявні меблі, у хлопчика наявне спальне місце (новий сучасний диван), чиста постільна білизна, хлопчик забезпечений повноцінним харчуванням. за призначенням та оснащена необхідною побутовою технікою. Під час бесіди з [PERSON] було з`ясовано, що хлопець не заперечує щодо призначення [PERSON] своїм опікуном. З висновку органу опіки та піклування Солом`янської районної в м. Києві державної адміністрації від 18.10.2021 року №100-15414 вбачається, що орган вважає, що [PERSON] може виконувати обов`язки опікуна над малолітнім онуком [PERSON] , [INFO] , у разі позбавлення батька дитини [PERSON] батьківських прав. Згідно ст. 59 ЦК України піклування встановлюється над неповнолітніми особами, які є сиротами або позбавлені батьківського піклування, та фізичними особами, цивільна дієздатність яких обмежена. Згідно ст. 61 ЦК України орган опіки та піклування встановлює опіку над малолітньою особою та піклування над неповнолітньою особою, крім випадків, встановлених частинами першою та другою статті 60 цього Кодексу. Згідно ст. 62 ЦК України опіка або піклування встановлюються за місцем проживання фізичної особи, яка потребує опіки чи піклування, або за місцем проживання опікуна чи піклувальника. З урахуванням викладеного, суд приходить до висновку про призначення [PERSON] , опікуном над неповнолітнім [PERSON] , [INFO] . Відповідно до ст. 141 ЦПК України з відповідача на користь держави підлягає стягненню судовий збір в сумі 840,80 грн.

Outcome: approved