Jurisdiction: civil
Date: 2018-01-24 00:00:00

Позивач звернулась в суд з позовом [PERSON],третя особа: Управління служб у справах дітей Департаменту праці та соціальної політики харківської міської ради про розірвання шлюбу, визначення місця проживання дітей та стягнення аліментів, зазначаючи те , що з відповідачем перебуває у шлюбі з 13 вересня 2008 року . Від спільного подружнього життя у сторін по справі є малолітні діти - [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO] , які на даний час проживають разом з батьком. На теперішній час у сторін подружні стосунки відсутні, спільного господарства не ведуть , біля двох років постійно сваряться. Відповідач забрав дітей у позивача , не повертає їх позивачу та не дає змоги взагалі їх відвідувати. Оскільки примирення між сторонами на думку позивача є неможливим і в подальшому спільне життя та збереження шлюбу суперечитиме інтересам сторін , тому позивач звернувся з вимогою до суду про розірвання шлюбу.Також позивач просить визначити місце проживання малолітніх дітей - [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO] разом з їх матір'ю - [PERSON], оскільки в червні 2017 року позивач відвезла дітей до своїх батьків, тому що посварилась з відповідачем. Через тиждень перебування дітей батьків позивача відповідач з дозволу у телефонному режимі узяв дітей до своїх батьків до м. Харків, при цьому пообіцяв повернути їх через тиждень, але цього не зробив. Згодом позивачка поїхала до матері відповідача, щоб забрати дітей, проте дітей їй не повернули, з приводу цього вона викликала поліцію. Діти до теперішнього часу проживають у відповідача. Позивач зазначає, що Відповідач не працевлаштованим та не має постійного доходу. Постійно вживає алкогольні напої та перебуває у стані алкогольного сп'яніння, неодноразово вчиняв сварки з позивачкою у присутності дітей, ображав позивачку. Вважаю, що така поведінка відповідача у сімейному житті є аморальною, що може негативно вплинути на розвиток та виховання дітей, і з урахуванням того, що діти мають більшу прихильність до позивача та вона належним чином виконувала батьківські обов'язки під час спільного проживання, тому, просить визначити місце проживання малолітніх дітей з позивачем, також зазначає , що вимога про стягнення аліментів є похідною від задоволення вимоги про визначення місця проживання дітей. Відповідач є працездатним за віком та станом здоров'я, інших утриманців у нього не має, тому вважає за можливе стягнути з відповідача на користь позивача аліменти на утримання дітей у розмірі 1/3 частини усіх видів його заробітку (доходів), що і стало підставою для звернення до суду. Позивачка та представник позивача в судове засідання з'явились, позовні вимоги підтримали в повному обсязі, та просили їх задовольнити. Відповідач та його представник в судове засідання з»явились , позовні вимоги визнали частково лише в частині розірвання шлюбу, інші позовні вимоги вважають безпідставними та такими, що не підлягають задоволенню, у зв»язку з чим просили відмовити в частині стягнення аліментів на утримання неповнолітніх дітей та визначення їх місце проживання. Третя особа: Управління служб у справах дітей Департаменту праці та соціальної політики харківської міської ради не з»явилась, на адресу суду надіслала заяву про слухання справи за їх відсутності , долучила до заяви письмовий висновок та акт обстеження умов проживання. Дослідивши матеріали справи , вислухавши думки учасників сторін, всебічно і повно з'ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об'єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню в повному обсязі з наступних підстав. Судом встановлено, що [PERSON] перебуває у шлюбі з [PERSON] з 13 вересня 2008 року, актовий запис № 504 , який зареєстрований у Київському відділі РАЦС Харківського МУЮ, [NUMBER]. Від спільного подружнього життя у сторін по справі є малолітні діти : син [PERSON], [INFO], що підтверджується свідоцтвом про народження актовий запис № 5688 ,[NUMBER] , виданий відділом реєстрації актів цивільного стану по м.Харкову № 3 Харківського міського управління юстиції, та син [PERSON], [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про народження актовий запис № 1288 [NUMBER], виданий відділом реєстрації актів цивільного стану по м.Харкову Харківського міського управління юстиції. Причиною розлучення є - неможливість знайти спів розуміння у стосунках. На теперішній час у сторін подружні стосунки відсутні і вони не ведуть спільного господарства. Біля двох років постійно виникають сварки. Від позивачки надійшло клопотання, що після розлучення вона повертає собі дошлюбне прізвище «[PERSON]». Відповідно до ч.2 ст.112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них. Як вбачається з матеріалів справи, у них склались абсолютно різні погляди на життєві ситуації, вирішення побутових питань, вони втратили почуття взаємоповаги та любові, у зв'язку з чим збереження шлюбу суперечить інтересам обох з подружжя та їх неповнолітній дитині. На момент звернення до суду з цим позовом, між сторонами не досягнуто згоди з приводу місця проживання малолітніх дітей, оскільки в червні 2017 року позивач відвезла дітей до своїх батьків, тому що посварилась з відповідачем. Через тиждень перебування дітей батьків позивача відповідач з дозволу у телефонному режимі узяв дітей до своїх батьків до м. Харків, при цьому пообіцяв повернути їх через тиждень, але цього не зробив. Згодом позивачка поїхала до матері відповідача, щоб забрати дітей, проте дітей їй не повернули, з приводу цього вони викликала поліцію. Діти до теперішнього часу проживають у відповідача. За приписами ст. 7 Сімейного кодексу України, яка встановлює загальні засади регулювання сімейних відносин, дитина має бути забезпечена можливістю здійснення її прав, установлених Конституцією України, Конвенцією про права дитини, іншими міжнародними договорами України, згода на обов'язковість яких надана Верховною Радою України. Відповідно до ст. 161 Сімейного кодексу України, якщо мати та батько, які проживають окремо, не дійшли згоди щодо того, з ким із них буде проживати малолітня дитина, спір може ними може вирішуватись органом опіки та піклування або судом. Під час вирішення спору щодо місця проживання малолітньої дитини береться до уваги ставлення батьків до виконання своїх батьківських обов'язків, особиста прихильність дитини до кожного з них, вік дитини, стан її здоров'я та інші обставини, що мають істотне значення. Орган опіки та піклування або суд не можуть передати дитину для проживання з тим із батьків, хто не має самостійного доходу, зловживає спиртними напоями або наркотичними засобами, своєю аморальною поведінкою може зашкодити розвиткові дитини. Відповідно до ст. 19 Сімейного кодексу України при розгляді судом спорів щодо участі одного з батьків у вихованні дитини, місця проживання дитини, позбавлення та поновлення батьківських прав, побачення з дитиною матері, батька, які позбавлені батьківських прав, відібрання дитини від особи, яка тримає її у себе не на підставі закону або рішення суду, управління батьками майном дитини, скасування усиновлення та визнання його недійсним обов'язковою є участь органу опіки та піклування. Орган опіки та піклування подає суду письмовий висновок щодо розв'язання спору на підставі відомостей, одержаних у результаті обстеження умов проживання дитини, батьків, інших осіб, які бажають проживати з дитиною, брати участь у її вихованні, а також на підставі інших документів, які стосуються справи. Суд може не погодитись з висновком органу опіки та піклування, якщо він є недостатньо обґрунтованим, суперечить інтересам дитини. Відповідно до принципу шостого «Декларації прав дитини», яка прийнята Генеральною Асамблеєю ООН 20.11.1959 року, дитина для повного і гармонійного розвитку її особи потребує любові і розуміння. Вона має, коли це можливо, рости під опікою і під відповідальністю своїх батьків і в усякому разі в атмосфері любові і моральної і матеріальної забезпеченості. Частиною 1 статті 141 Сімейного кодексу України визначено, що мати, батько мають рівні права та обов'язки щодо дитини. За ст.8 Конвенції про права дитини, що була ратифікована Україною 27.02.1991р. зазначено, що держави-учасниці зобов'язуються поважати право дитини на збереження індивідуальності, включаючи громадянство, ім'я та сімейні зв'язки. За ст.9 вказаної Конвенції держави учасниці забезпечують те, щоб дитина не розлучалася з батьками всупереч їх бажанню, за випадком , коли компетентні органи згідно з судовим рішенням визначають відповідно до застосованого закону і процедур, що таке розлучення необхідне в якнайкращіх інтересах дитини. Як вбачається з висновку третьої особи: Управління служб у справах дітей Департаменту праці та соціальної політики харківської міської ради щодо визначення місця проживання малолітніх [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO], разом з матір'ю, [PERSON] від 27.11.2017 року № 694.[PERSON] зареєстрована за адресою: [ADDRESS], але фактично мешкає за договором найму за адресою: [ADDRESS], де для дітей створені належні умови для проживання (акт обстеження від 06.11.2017). [PERSON], матеріально забезпечена, на обліку у психіатричному та наркологічному кабінетах не перебуває. [PERSON] мешкає за адресою: [ADDRESS], де для дитини створені належні умови для проживання дітей (акт обстеження від 11.10.2017). [PERSON] матеріально забезпечений, є фізичною особою - підприємцем, на обліку в психоневрологічному та наркологічному диспансерах не перебуває. Малолітні [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO], мешкають разом з батьком, [PERSON]. Згідно з інформацією адміністрації Харківської загальноосвітньої школи № 5, в якій навчаються малолітні [PERSON], [INFO], та [PERSON],[INFO], батьки цікавляться успішністю, поведінкою, фізичним та духовним розвитком синів. Згідно з інформацією адміністрації Харківської міської дитячої поліклініки № 23, де малолітні [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO], перебуває під наглядом фахівців закладу з народження, діти відвідували заклад у супроводі матері. Питання щодо надання малолітнім дітям допомоги вирішуються з матір'ю. Малолітній [PERSON] знаходиться на диспансерному обліку у лікаря-ортопеда з приводу порушення статури та деформації грудної клітки. Амбулаторний прийом лікаря неповнолітній відвідував у супроводу матері в квітні 2017. Рекомендовано проведення курсу масажу, лікувальної фізкультури, прийом препаратів кальцію. В червні за ініціативою та в присутності матері дитина була обстежена в умовах «Медичного центру лікаря Бубновського». Рекомендовано відвідування спеціалізованого КЗ «Харківський санаторний навчально-виховний комплекс № 13». За інформацією дільничного педіатра дитина відвідує Харківську ЗОШ № 5. З питань щодо проведення курсів масажу та лікувальної фізкультури своєму сину батько до поліклініки не звертався. Згідно з інформацією адміністрації КЗ «Харківський санаторний навчально-виховного комплексу № 13» мати дітей, [PERSON], зверталася до закладу з приводу навчання [PERSON], [INFO], але для зарахування дитини для закладу потрібна згода обох батьків. Батько дитини, [PERSON] свою згоду на навчання дитини у закладі інтернатного типу не надав, таким чином [PERSON] на навчання до закладу зарахований не був. Питання щодо доцільності визначення місця проживання малолітніх [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO], разом з матір'ю, [PERSON], було розглянуто на засіданні Комісії з питань захисту прав дитини виконавчого комітету Харківської міської ради (далі - Комісія). Батьки дитини на засідання Комісії з'явились, надали свої пояснення. Враховуючи вищевикладене,

Outcome: approved