Jurisdiction: civil
Date: 2018-05-10 00:00:00

\~ \~ \~ \~Позивач звернувшись до суду із цим позовом просила усунути перешкоди у здійсненні права володіння, користування та розпорядження власністю шляхом виселення без надання іншого житлового приміщення з житлової квартири №37 в будинку №58 за адресою вул. Гвардійська смт Раухівка Березівського району Одеської області. \~ \~ \~ \~У судовому засіданні позивач [PERSON] підтримала свої вимоги. Пояснила суду, що є власницею житлової квартири №37 в будинку №58 за адресою вул. Гвардійська смт Раухівка Березівського району Одеської області. На теперішній час вона бажає розпорядитися своєю квартирою на власний розсуд, але в квартирі проживає відповідач [PERSON], яка відмовляється добровільно виселитися. Посилалась на ст.391 ЦК України за якою власник майна має права вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження майном. \~ \~ \~ \~Відповідач [PERSON] заперечувала проти задоволення позову. Посилалась на те, що дійсно проживає у вказаній позивачем квартирі, але з дозволу її вітчиму [PERSON], який 20 березня 2003 р. уклав із позивачем договір про здачу житлового приміщення у найм. Договір був укладений до 20 березня 2048 р. з правом реєстрації у вказаній квартирі. 01 березня 2003 р. вказаний договір був зареєстрований у Раухівському Виробничому управлінні житлово-комунального господарства. В квартирі вони зробили ремонт, витратили значні кошти. Так як вона була не придатна для проживання. Також відповідач зазначала, що не є належним відповідачем по справі. \~ \~ \~ \~Представник третьої особи яка не заявляє самостійних вимог на предмет позову Раухівського житлово-експлуатаційного підприємства проти задоволення позову заперечував. Посилався на те, що між позивачем та вітчимом відповідача був укладений договір найму квартири. На теперішній час договір найму не скасований тому підстав для задоволення позову не має. \~ \~ \~ \~У судовому засіданні було встановлено наступне. \~ \~ \~ \~Позивач [PERSON], до одруження [PERSON] 23 червня 1998 р. за договором купівлі продажу придбала житлову квартиру [ADDRESS]. Договір був укладений на Регіональній товарній біржі та зареєстрований в журналі реєстрації договорів по обєктам нерухомості, реєстраційний номер 1/98-00276 від 23 червня 1998 р. Квартира була продана за 7500 гривень, які позивач отримала перед підписанням договору. Договір нотаріально не посвідчувався. 14 липня 1998 р. договір був зареєстрований в ОМБТІ і РОН філії м. Березівка, під №7 реєстр. 686 стр.167. \~ \~ \~ \~У квартирі [ADDRESS] позивач проживала недовго і у 2002 р. у звязку з відсутністю роботи у селищі вона переїхала мешкати до своєї сестри у с. Василівка Біляївськогой району Одеської області. \~ \~ \~ \~У 2003 р. 20 березня був укладений договір найму вказаної житлової квартири [ADDRESS] між [PERSON] з одного боку та [PERSON] з другого, строком до 20 березня 2048 р.. 01 квітня 2003 р. вказаний договір був зареєстрований у Раухівському Виробничому управлінні житлово-комунального господарства. Серед членів родини [PERSON] його дружина, мати відповідача [PERSON] і донька [PERSON]. \~ \~ \~ \~16 травня 2008 р. [PERSON] зареєструвала шлюб із [PERSON], що було зареєстровано Першим відділом реєстрації актів цивільного стану Суворовського районного управління юстиції у м. Одесі, а.з. №278, свідоцтво про шлюб І-ЖД №074847. Після одруження прізвище подружжя [PERSON]. \~ \~ \~ \~Рішенням апеляційного суду Одеської області від 09 березня 2017 р., цивільна справа №22-ц/785/1861/17 за позивачем [PERSON] було визнано право власності на квартиру [ADDRESS]. \~ \~ \~ \~Допитані у судовому засіданні свідки [PERSON], [PERSON] пояснили суду, що у вказаній квартирі мешкає відповідач, власником квартири є позивач. \~ \~ \~ \~Вивчивши матеріали цивільної справи, заслухавши пояснення учасників судового розгляду, на підставі наданих доказів і доведення їхньої переконливості суд дійшов до наступного висновку. \~ \~ \~ \~Як встановлено у судовому засіданні з 20 березня 2003 р. був укладений договір найму вказаної квартири, на час розгляду справи договір продовжує існувати і позивач у своїх позовних вимогах цей договір не оспорює. На думку суду є хибним посилання позивача на ст.391 ЦК України, за якою власник майна\~має право\~вимагати усунення\~перешкод у\~здійсненні ним\~права користування\~та розпоряджання\~своїм майном. Так, за положеннями даної статті власник (титульний володілець), може вимагати усунення всяких порушень його права, хоча б ці порушення і не були поєднані з позбавленням володіння. Таке право забезпечується йому за допомогою позадоговірної вимоги власника, що володіє річчю, до третьої особи про усунення перешкод у здійсненні правомочностей користування і розпорядження майном. Перешкодою в здійсненні правомочностей власника є неправомірні дії порушника цих прав. Предметом такого позову є вимога позивача про усунення порушень, не з?єднаних з позбавленням володіння. Підставою є обставини, що обґрунтовують право позивача на користування і розпорядження майном, а також підтверджують, що поведінка третьої особи створює перешкоди у здійсненні цих правомочностей. Однак, як було встановлено у судовому засіданні, з 2003 р. квартира вибула з володіння позивача, оскільки передана у володіння інший особі по договору найму. Суд вважає слушними посилання відповідача, що вона є неналежним відповідачем по справі, оскільки лише проживає у квартирі з дозволу особи, яка укладала договір найму із позивачем у 2003 р.. Згідно ч.1,2 ст.51 ЦПК України суд першої інстанції має право за клопотанням позивача до закінчення підготовчого провадження, а у разі розгляду справи за правилами спрощеного позовного провадження - до початку першого судового засідання залучити до участі у ній співвідповідача. Якщо позов подано не до тієї особи, яка повинна відповідати за позовом, суд до закінчення підготовчого провадження, а у разі розгляду справи за правилами спрощеного позовного провадження - до початку першого судового засідання за клопотанням позивача замінює первісного відповідача належним відповідачем, не закриваючи провадження у справі. \~ \~ \~ \~Проте, у судовому засіданні позивач клопотань про заміну відповідача або залучення співвідповідача виходячи з посилань відповідача не заявляла, а виходячи з вищенаведеної норми суд позбавлений ініціативи на самостійні дії по заміні або відповідача на належного. \~ \~ \~ \~Також, суд критично оцінює посилання позивача у своєму позові, що вона не підписувала договір найму вказаної житлової квартири. Так, окрім зазначеного у описовій частині позові ніяких обєктивних доказів протилежного позивач суду не надала. При цьому вимог про визнання договору недійсним, або не укладеним також не заявлено. \~ \~ \~ \~Також, суд критично оцінює посилання позивача на те, що з 2003 р. по 2017 р. вона приїжджала у смт Раухівка Березівського району Одеської області у свою квартиру за вказаною адресою, але не могла знайти тих, хто там проживає та дізнатись про підстави за якими вони там мешкають. \~ \~ \~ \~На думку суду наведені позиції не спростовують факт існування договору найму, а лише свідчать про неналежне ставлення позивачем до свого майна у продовж 14 років. \~ \~ \~ \~Виходячи з вищенаведеного, та враховуючи, що між позивачем та іншими особами існує договір найму, який позивач у своїх вимогах не просить визнати недійсним або не укладеним, тобто не оспорює, те що ст.391 ЦК України на яку посилався позивач надає право на захист і усунення порушень, у випадках не обєднаних з позбавленням володіння і те, що позов поданий не до тої особи яка має відповідати підстав для задоволення позовних вимог не має. \~ \~ \~ \~

Outcome: dismissed