Jurisdiction: civil
Date: 2014-07-06 00:00:00

Позивач звернулась до Київського районного суду м. Харкова з позовною заявою, в якій просить усунути перешкоди у користуванні погребом літ. Ж у домоволодінні по [ADDRESS], зобов'язав відповідача звільнити вказану споруду та зобов'язати відповідача не чинити перешкоди позивачу у користуванні земельною ділянкою, а також надвірними будівлями: сараями літ. В та Д, душем літ. М, а також малоцінною вбиральнею літ. Н та вигрібною ямою, що знаходиться на земельній ділянці позивачки. В обґрунтування своїх вимог посилається на наступне. Сторони є співвласниками домоволодіння по [ADDRESS], кожному належить по ? частині вказаного домоволодіння. Рішенням Київського районного суду м. Харкова від 28.10.2011 року між сторонами було проведено розподіл домоволодіння та земельної ділянки по [ADDRESS]. Сторони погодились с даним рішенням суду та практично його виконали. Винятком став погріб літ. Ж, котрий відповідач не звільнив. Позивачка зверталась з вимогою до відповідача добровільно звільнити даний погріб, але відповідач дані вимоги не виконав. Оскільки позивач у позасудовому порядку не в змозі вирішити даний спір, тому звернулась до суду. В судове засідання позивач та її представник [PERSON] з'явились, позов підтримали в повному обсязі, просили задовольнити. Представник відповідача [PERSON] в судове засідання з'явився, позов визнав частково, посилаючись на те, що ніяких перешкод для звільнення погребу не має, відповідач завжди користувався даним погребом, також позивачка не позбавлена можливості поставити паркан для розмежування території. Суд, заслухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, вважає позовні вимоги [PERSON] такими, що підлягають задоволенню частково, виходячи з наступного: Судом встановлені наступні факти та відповідні їм правовідносини. Згідно зі ст. 3 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Відповідно до ст. 10 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Сторони та інші особи, які беруть участь у справі, мають рівні права щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості. Відповідно до ч.1 ст.60 ЦПК України кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 ЦПК України. Відповідно до рішення Київського районного суду м. Харкова від 28.10.2011 року, яке набуло чинності, домоволодіння [ADDRESS] розподілено між сторонами та визначений порядок користування земельною ділянкою. Позивачу виділено у житловому будинку А-1 житлову кімнату 3-3 площею 7 кв.м., житлову кімнату 3-4 площею 13,2 кв.м., житлову кімнату 3-5 площею 9 кв.м., коридор 3-1 площею 2,8 кв.м. та кухню 3-2 площею 8,2 кв.м. По надвірним спорудам сіни а3, сарай В, душ М, сарай Д, погреб Ж, ? огорожі №1-3, ? колодязя №4 та земельну ділянку площею 353 кв.м., у тому числі: земельна ділянка особистого користування - 315,5 кв.м, ? площі земельної ділянки загального користування - 375 кв.м. (а.с. 5-7). Згідно ч. 3 ст. 61 ЦПК України, обставини, встановлені судовим рішенням у цивільній, господарській або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини. З огляду на ст. 17 Загальної декларації прав людини, прийнятої та проголошеної в резолюції 217 A (III) Генеральної Асамблеї ООН від 10 грудня 1948 року, кожна людина має право володіти майном як одноосібно, так і спільно з іншими. Ніхто не може бути безпідставно позбавлений свого майна. Відповідно до положень ст. 41 Конституції України та ст. 321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Особа може бути позбавлена права власності або обмежена у його здійсненні лише у випадках і в порядку, встановлених законом. Відповідно до ст. 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном. Ст. 11 ЦПК України передбачає розгляд цивільних справ не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Приймаючи до уваги викладене, суд вважає, що відповідачем порушені права позивачки в користуванні погребом літ. Ж, земельною ділянкою, а також надвірними будівлями: сараями літ. В та Д, душем літ. М по [ADDRESS], що виділені у власність та особисте користування позивачки згідно рішення Київського районного суду м. Харкова від 28.10.2011 року, тому позовні вимоги в цій частині є обґрунтованими та підлягають задоволенню. Що стосується позовної вимоги щодо усунення перешкод у користуванні позивачу вбиральнею літ. Н та вигрібною ямою, що знаходяться на земельній ділянці позивачки, то суд відмовляє в цій частині, оскільки згідно рішення Київського районного суду м. Харкова від 28.10.2011 року, вказана вбиральня та вигрібна яма не була виділена позивачу у користування.

Outcome: partial