Jurisdiction: civil
Date: 2017-03-23 00:00:00

позивач звернулась до суду з позовом, в якому просить стягувати з відповідача в свою користь аліменти на утримання неповнолітніх дітей [PERSON], 08.06.2007р.н. та [PERSON], 05.03.2011р.н., у розмірі 1/3 частини із всіх видів його доходу, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи від дня предявлення позову і до досягнення дітьми повноліття. В обгрунтування позову покликається на те, що за час перебування з відповідачем у зареєстрованому шлюбі, у них 08.06.2007 року народився син [PERSON], а 05.03.2011р. син [PERSON], які постійно проживають з нею та перебувають повністю на її утриманні. Відповідач з червня 2016р. проживає окремо та не надає постійної та належної матеріальної допомоги на утримання дітей, хоча зобовязаний і може її надавати, в звязку із чим вона перебуває у скрутному матеріальному становищі, з огляду на необхідність практично самостійно забезпечувати обох дітей усім необхідним з врахуванням їхніх потреб. В звязку із наведеним, та неможливістю на сьогоднішній день самостійно здійснювати утримання дітей, просить вирішити питання про стягнення аліментів в судовому порядку. В судовому засіданні позивачка позов підтримала, надала пояснення аналогічні змісту позовної заяви, просять таку задоволити. Відповідач та його представник в судовому засіданні позов визнали частково, пояснили, що відповідач, як батько, не заперечує свого обовязку по утриманню дітей та постійно такий виконує шляхом купівлі їм усіх необхідних речей, одягу, продуктів, періодично оплачує для синів послуги дошкільного закладу (садка) та школи, а тому вважають, що визначений позивачем розмір аліментів є необґрунтованим, у звязку з чим просять погодити розмір аліментів у меншому розмірі. Крім того просять взяти до уваги наявність у відповідача боргових зобовязань за кредитним договором. Заслухавши пояснення сторін, зясувавши дійсні обставини справи та перевіривши їх доказами, суд приходить до висновку, що позов підлягає частковому задоволенню з наступних підстав. Відповідно до ст.180 Сімейного кодексу України батьки зобовязані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Вказаний обовязок щодо утримання дитини покладений на обох батьків та є однаковим для них. За змістом ч.3 ст.181 СК України, аліменти на дитину присуджуються в частці від заробітку (доходу) її матері, батька (ст.183 СК) або в твердій грошовій сумі (ст.184 СК) і виплачуються щомісячно. Як вбачається з матеріалів справи, відповідач [PERSON], 10.07.1982р.н. являється батьком неповнолітніх: [PERSON], 08.06.2007р.н. (свідоцтво про народження серії І-СГ № 098130, видане 29.06.2007р.; актовий запис № 3495); [PERSON], 05.03.2011р.н. (свідоцтво про народження серії 1-СГ № 281129, видане 16.03.2011р.; актовий запис 1226), відтак, зобовязаний утримувати їх до досягнення ними повноліття. Враховуючи відсутність домовленості сторін щодо виконання відповідачем обовязку по утриманню дітей, а також фактичних доказів виконання останнім такого обовязку, суд приходить до висновку, що з нього слід стягувати аліменти на утримання спільних дітей сторін до досягнення ними повноліття. Відповідно до розяснень, що містяться в постанові Пленуму Верховного суду України «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» № 3 від 15.05.2006 вирішуючи питання щодо розміру аліментів, суд повинен ураховувати: стан здоровя, матеріальне становище дитини і платника аліментів; наявність в останнього інших неповнолітніх дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, повнолітніх дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. При визначенні розміру аліментів, суд враховує, стан здоровя дітей сторін, матеріальне становище дітей, вік дітей та потреби на їх утримання (з врахуванням прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку встановлений Законом України «Пpo Державний бюджет на 2017 рік») матеріальне становище відповідача, як платника аліментів, який працює водієм-хіміком відділення РХБз групи спеціальних робіт з РХБз ЗТС та отримує постійний дохід у вигляді заробітної плати, водночас має боргові зобовязання перед ПАТ «Ощадбанк» по кредитному договорі №336-25 від 14.11.2016р., відсутність на його утриманні інших утриманців, стан його здоровя та приходить до висновку, що з відповідача в користь позивача на утримання неповнолітніх дітей слід щомісячно стягувати аліменти в розмірі 1/3 частини із всіх видів доходу, але не менше 30% прожиткового мінімуму для кожної дитини відповідного віку, починаючи з часу подачі позову до суду, тобто з 31.01.2016р. і до досягнення дітьми повноліття. Водночас, вирішуючи питання стягнення судових витрат, суд приходить до висновку, що на підставі ст.88 ЦПК України з відповідача в дохід держави, відповідно до частини задоволених вимог, слід стягнути судовий збір в розмірі 640 грн., від сплати якого позивача звільнено при подачі такого позову до суду.

Outcome: partial