Jurisdiction: civil
Date: 2020-10-08 00:00:00

Позивач звернулась в суд з позовом до відповідача про збільшення розміру аліментів. Позов мотивує тим, що перебувала в зареєстрованому шлюбі з [PERSON] до 06.10.2005 року. В шлюбі [INFO] народилася дочка [PERSON] , [INFO] народився син [PERSON] . Рішенням Луцького міськрайонного суду від 30 жовтня 2015 року з відповідача стягуються аліменти на утримання дітей в розмірі 1 500 грн. щомісячно. Зазначає, що на сьогоднішній день матеріальне забезпечення дітей відповідачем є недостатнім. Зазначає, що відповідач здійснює підприємницьку діяльність з 2004 року та має чималий дохід. Вона самостійно займається виховання та забезпеченням дітей, аліменти, які стягуються є недостатнім для матеріального утримання їх дітей, що ставить її у скрутне матеріальне становище. Просить збільшити розмір стягуваних аліментів на утримання дітей до 20 000 грн. щомісячно. Представник позивача у судовому засіданні позов підтримав, просив суд його задовольнити. Представник відповідача в судовому засіданні позов не визнав, просив суд в його задоволенні відмовити, крім того, подав суду відзив на позовну заяву. Заслухавши пояснення учасників судового розгляду, дослідивши письмові докази по справі, суд прийшов до висновку, що позов підлягає до задоволення частково. Судом встановлено, що сторони перебували в зареєстрованому шлюбі до 06 жовтня 2015 року. В шлюбі [INFO] народилася дочка [PERSON] , [INFO] народився син [PERSON] , діти знаходяться на утриманні матері. Рішенням Луцького міськрайонного суду Волинської області від 30 жовтня 2015 року з [PERSON] в користь [PERSON] стягуються аліменти на утримання неповнолітніх дітей в твердій грошовій сумі в розмірі 1 500 грн. щомісячно, починаючи з 06.08.2015 року до досягнення старшою дитиною повноліття. На підставі рішення суду видано виконавчий лист. Як зазначив представник позивача в суді, то розмір аліментів в сумі 1 500 грн. на двох дітей не є достатнім для забезпечення належного їх рівня життя. Вказує, що відповідач отримує від підприємницької діяльності значний дохід, відпочиває по пару разів на рік за кордоном, придбав автомобіль Lexus LX450, 2017 року випуску, орієнтовною вартістю 4 500 000 грн., у нього наявне інше нерухоме та рухоме майно, придбане в період стягнення аліментів на утримання дітей, викладене свідчить про те, що матеріальний стан відповідача дає підстави ставити перед судом питання про збільшення розміру аліментів на утримання дітей. Крім того, їх діти потребують збалансованого дієтичного харчування, вартість якого становить 6 000 грн. на двох дітей щомісячно, одяг - 4 000 грн, відвідування гуртків - 3 000 грн., на шкільне забезпечення - 1000 грн., репетитори - 3 500 грн. Заперечуючи позовні вимоги позивача, представник відповідача в судовому засіданні зазначив, що стороною позивача не доведено належними та допустимими доказами обґрунтованість позовних вимог, проте, відповідач не проти сплачувати на утримання кожної дитини аліменти в розмірі 1 100 грн. щомісячно. Статтею 15 ЦК України передбачено, що кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. У частині першій статті 3 Конвенції про права дитини визначено, що в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Згідно зі статтями 150, 180 СК України батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток, забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, матеріально утримувати дитину до повноліття. Відповідно до положень статті 181 СК України способи виконання батьками обов`язку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними. За домовленістю між батьками дитини той із них, хто проживає окремо від дитини, може брати участь у її утриманні в грошовій і (або) натуральній формі. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Частиною другою статті 182 СК України у редакції Закону України від 03 липня 2018 року № 2475-VIII «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо створення економічних передумов для посилення захисту права дитини на належне утримання» встановлено, що розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Згідно з частиною першої статті 192 СК України розмір аліментів, визначений за рішенням суду або за домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим кодексом. Враховуючи зміст статей 181, 192 СК України, розмір аліментів, визначений рішенням суду, не вважається незмінним. Отже, у зв`язку із значним покращенням матеріального становища платника аліментів один із батьків дитини може подати до суду заяву про збільшення розміру аліментів. Значне погіршення матеріального становища платника аліментів може бути підставою для його вимоги про зменшення розміру аліментів. У пункті 23 постанови Пленуму Верховного суду України від 15 травня 2006 року № 3 «Про застосування судами окремих норм СК України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» судам роз`яснено, що розмір аліментів, визначений судовим рішенням або за домовленістю між батьками, суд може змінити за позовом платника або одержувача аліментів у зв`язку зі зміною матеріального чи сімейного стану, погіршення чи поліпшення здоров`я когось із них. Якщо суд встановить, що матеріальне становище платника аліментів, дозволяє йому утримувати дитину, він може збільшити розмір аліментів (частку заробітку (доходу), яка буде стягуватися як аліменти на дитину), що підлягає стягненню з платника аліментів. Свідченням матеріального становища платника аліментів, є величина витрат на утримання особою себе та членів своєї сім`ї. Під зміною сімейного стану розуміється з`явлення у сім`ї платника або одержувача аліментів осіб, яким вони за законом зобов`язані надавати утримування і які фактично знаходяться на їх утриманні. Таким чином, особа, яка одержує аліменти - одержувач аліментів, може звернутися до суду з позовом про збільшення розміру аліментів на дитину, якщо погіршилося його матеріальне становище, сімейний стан чи стан його здоров`я або ж покращилося матеріальне становище, сімейний стан чи стан здоров`я платника аліментів. Відповідно до статті 141 СК України мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Обов`язок батьків щодо утримання своїх дітей є одним з головних конституційних обов`язків (частина друга статті 51 Конституції України) і закріплюється в сімейному законодавстві, зокрема статтею 180 СК України на батьків покладено обов`язок по утриманню дитини до досягнення нею повноліття. Відповідно до статей 12, 81 ЦПК України кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. З відповіді Головного управління ДПС у Волинській області вбачається, що станом на 30.06.2020 року загальна сума доходу відповідача за 2019 рік становить 465 000 грн. Спростовуючи викладене, представник відповідача зазначав, що з даних коштів проводились сплати податків, виплата заробітної плати, у зв?язку з чим місячний дохід [PERSON] становить лише 6026 грн. 21 коп., а зазначене рухоме майно згідно довідки від 05.02.2020 року та нерухоме майно, яке згідно довідки від 19.05.2020 року, не належить його довірителю станом на 23 вересня 2020 року. Проте, до даних пояснень суд відносить критично, оскільки, станом на день звернення [PERSON] до суду з позовом про стягнення аліментів на утримання неповнолітніх дітей у відповідача було нерухоме та рухоме майно, яке відчужено в процесі розгляду справи, що свідчить про намагання уникнути обов?язку щодо належного та достатнього забезпечення своїх дітей, відповідно до вимоги статті 3 Конвенції про права дитини. Ч. 2 ст. 182 СК України визначено, що розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Визначаючи розмір аліментів, суд враховує матеріальні можливості відповідача, те, що мама дітей не працює, а займається їх вихованням та доглядом, то на [PERSON] слід покласти обов?язок щодо утримання дітей в розмірі прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, що становить по 2318 грн. на кожну дитину, а тому позов підлягає до задоволення частково.

Outcome: partial