Jurisdiction: civil
Date: 2017-02-27 00:00:00

Позивач звернулась до суду з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання дитини та на утримання дружини до досягнення дитиною трирічного віку, посилаючись на те, що вона з відповідачем перебуває у зареєстрованому шлюбі. Від шлюбу мають неповнолітнього сина [PERSON], [INFO]. Вона наразі знаходиться у декретній відпустці. Дитина знаходиться на її утриманні, проживає разом з нею. Спільне проживання та ведення господарства з відповідачем припинили. В добровільному порядку відповідач матеріальної допомоги не надає. Інших дітей відповідач не має, аліменти не сплачує. Просить стягнути з відповідача на її користь аліменти на утримання дитини в розмірі 1/4 частини всіх видів заробітку щомісячно, але не менш ніж 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, до повноліття дитини, а також стягнути з відповідача аліменти на її утримання у розмірі 1/4 частини заробітку щомісячно до досягнення дитиною трирічного віку. В судове засідання позивач не зявилася, до суду надала заяву, згідно якої просила справу розглянути без її участі, задовольнити вимоги позовної заяви та не заперечувала проти заочного розгляду справи. Відповідно до ч. 2 ст. 158 ЦПК України, особа, яка бере участь у справі, має право заявити клопотання про розгляд справи за її відсутності. Відповідач в судове засідання не зявився, про час розгляду справи був повідомлений завчасно належним чином, про що свідчить повідомлення про вручення судової повістки. Зі згоди позивача суд визнав за можливе розглянути справу без участі відповідача відповідно до ст.ст. 224-225 ЦПК України. Відповідно до ст.169 ЦПК України суд вважає за можливо розглянути справу за відсутності сторін, належних чином повідомлених про день, місце та час розгляду справи на підставі наявних у справі доказів. Відповідно до ч. 2 ст. 197 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання сторін, які беруть участь у справі, чи в разі якщо відповідно до положень ЦПК України розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Відповідно до вимог ст. 3 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Згідно зі ст. 4 ЦПК України здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законами України. Так, за змістом ст. 11 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Особа вільно, на власний розсуд, обирає способи участі у справі. При цьому згідно зі ст. 119 ЦПК України підставами позову, які відповідно до статей 31, 215 цього Кодексу суд не може змінити без згоди позивача, є обставини, якими останній обґрунтовує вимоги, а не саме по собі посилання на певну норму закону. Вимоги ст. ст. 60, 179, 213, 214, 301 ЦПК України зобов'язують суд з'ясувати обставини, що обґрунтовують заявлені вимоги, на підставі наданих на їх підтвердження доказів. Під час розгляду цієї цивільної справи судом були створені всі умови для реалізації прав та виконання обовязків учасниками судового розгляду, у тому числі й в частині надання доказів на підтвердження позовних вимог. З огляду на вищенаведене, суд розглядає справу на підставі тих доказів, які є у матеріалах справи і вважає, що їх достатньо для розгляду цієї справи по суті. Дослідивши матеріали справи, суд встановив такі обставини і відповідні їм правовідносини. Судом встановлено, що сторони по справі перебувають у зареєстрованому шлюбі, про що 07.09.2007 року зроблено запис за №48, та відділом реєстрації актів громадянського стану Бериславського районного управління юстиції Херсонської області видано свідоцтво про одруження (а.с.6). Відповідач [PERSON] є батьком [PERSON], [INFO], що підтверджується копією свідоцтва про народження (а.с. 4). Згідно з ст. 180 Сімейного кодексу України батьки зобовязані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно з ч. 1 ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує стан здоров'я та матеріальне становище дитини; стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. Відповідно до ч. 2 ст. 182 СК України мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Згідно зі ст. 183 СК України частка заробітку (доходу) батька, яка буде стягуватись як аліменти, визначається судом. Враховуючи вищевикладене, суд дійшов висновку, що з відповідача належить стягувати на користь позивача аліменти на утримання дитини у розмірі 1/4 частини його заробітку щомісячно, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, до досягнення дитиною повноліття. Згідно акту обстеження матеріально-побутових умов сімї, виданого 10.02.2017 року виконавчим комітетом Бериславської міської ради Херсонської області, [PERSON] проживає фактично без реєстрації із малолітнім сином [PERSON], за адресою: Херсонська область, м. Берислав, вул.. Шевченка, 151, та сама сплачує всі рахунки за житлово-комунальні послуги (а.с.3). Позивач перебуває у декретній відпустці по догляду за дитиною, що підтверджується копіями трудової книжки та довідки виданої Бериславським міським споживчим товариством (а.с. 14-16). Згідно з ч. 2 ст. 84 Сімейного кодексу України дружина, з якою проживає дитина, має право на утримання від чоловіка - батька дитини до досягнення дитиною трьох років. А тому позовні вимоги у частині стягнення аліментів на утримання дружини підлягають задоволенню. Враховуючи вищевикладене,

Outcome: approved