Jurisdiction: civil
Date: 2018-06-07 00:00:00

Позивач звернулась до суду з даним позовом до відповідача, зазначивши, що вони перебували у зареєстрованому шлюбі, мають спільну неповнолітню дочку [PERSON], [INFO]. Згідно рішення Коростенського міськрайонного суду Житомирської області від 31.07.2014 року з відповідача стягуються аліменти на її користь на утримання дочки в розмірі 200 гривень щомісячно, до досягнення дитиною повноліття. Вказала, що вказаної суми недостатньо на утримання дитини, дочку необхідно забезпечувати повноцінним харчуванням, одягом, додатковими підручними засобами на навчання, тому просить їх розмір змінити, стягнувши аліменти на утримання дитини в розмірі 1/5 частини всіх видів його заробітку, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку до досягнення дитиною повноліття. Справа розглянута за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) осіб. Позивач свою заяву підтримала. Відповідач позов визнав, однак просив аліменти стягнути в твердій грошовій сумі. За таких обставин, справу розглянуто без фіксації технічними засобами, на підставі наданих доказів. Дослідивши матеріали справи в їх сукупності, суд дійшов висновку про наступне. Судом встановлено, що сторони перебували у зареєстрованому шлюбі, від спільного проживання мають неповнолітню дочку [PERSON], [INFO] (а.с.9). Згідно рішення Коростенського міськрайонного суду Житомирської області від 31.07.2014 року відповідач сплачує на користь позивача [PERSON] аліменти на утримання дочки - [PERSON], [INFO] в розмірі 200 гривень щомісячно, починаючи з 10.04.2014 року і до повноліття дитини (а.с.11). Відповідно до положень ст.51 Конституції України, ст.ст.180,182 СК України батьки зобов'язані утримувати своїх неповнолітніх дітей до досягнення ними повноліття, а мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму дитини відповідного віку. Згідно ст.192 СК України розмір аліментів, визначений за рішенням суду, може бути згодом збільшено за рішенням суду за позовом одержувача аліментів. Стаття 273 ч.4 ЦПК України передбачає, що якщо після набрання рішенням суду законної сили, яким з відповідача присуджені періодичні платежі, зміняться обставини, що впливають на визначені розміри платежів, їх тривалість чи припинення, кожна сторона має право шляхом пред`явлення нового позову вимагати зміни розміру, строків платежів або звільнення від них. Стаття 181 СК України передбачає, що за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Статтею 184 СК України передбачено підстави для визначення аліментів у твердій грошовій сумі, зокрема, якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, частину доходу отримує в натурі, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення. Доказів про те, що відповідач частину доходу отримує в натурі суду надано не було. З врахуванням наведеного, суд вважає, що відповідач зобов'язаний та має можливість надавати позивачу матеріальну допомогу на утримання неповнолітньої дитини в розмірі 1/5 частини доходу, щомісячно, оскільки працює та отримує стабільний заробіток, тому, доцільним є стягнення аліментів в частині його доходу, а не твердій грошовій сумі, як запропоновано відповідачем. За таких обставин, даний позов обгрунтований та підлягає задоволенню. Судові витрати підлягають стягненню в порядку ст.141 ЦПК України.

Outcome: approved