Jurisdiction: civil
Date: 2014-12-16 00:00:00

позивач звернувся із позовом до відповідачів про відшкодування збитків заподіяних внаслідок залиття квартири [ADDRESS] в розмірі 3838 грн. 60 коп. та моральної шкоди в розмірі 1000 грн. 00 коп. Свої вимоги мотивує тим, що він є власником квартири [ADDRESS]. Квартира №4 розташована поверхом вище в цьому ж будинку та належить на праві власності відповідачам [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON] Зазначив, що 29.01.2014 року з вини відповідачів відбулося залиття його квартири внаслідок чого було пошкоджено внутрішнє оздоблення квартири в кухні, туалеті, пошкоджено меблі та побутова техніка, що там знаходилася. Згідно звіту про оцінку від 14.02.2014 року вартість заподіяної йому шкоди внаслідок залиття становить 2295 грн. 00 коп., яка разом із вартістю проведення оцінки в сумі 500 грн., послуг адвоката в сумі 800 грн. та судовим збором в сумі 243 грн. 60 коп., становить загальну суму збитків становить 3838 грн. 60 коп. Крім цього вказав, що внаслідок залиття, діями відповідачів йому заподіяно моральну шкоду, яка полягала у тому, що йому були спричинені незручності пов'язані із прибиранням приміщень квартири внаслідок їх залиття, залученням експертів та працівників ЛКП, вимушеному пристосуванні до порушення функціональності приміщень квартири, необхідністю проводити непланові ремонтні роботи. Розмір заподіяної моральної шкоди позивач оцінює в сумі 1000 грн. А тому просить позов задоволити. В судовому засіданні 07.05.2014 року представник позивача [PERSON] позовні вимоги підтримала у повному об'ємі, дала пояснення аналогічні наведеним вище. В останнє судове засідання представник позивача не з'явилася, про час та місце розгляду справи була повідомлена у встановленому законом порядку, подала до суду заяву про завершення розгляду справи у її відсутності. А тому суд вважає за можливе завершувати розгляд справи у відсутності позивача та його представника. Відповідачі [PERSON], [PERSON] в судовому засіданні пояснили, що власниками квартири [ADDRESS] являються [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON] квартира знаходиться на другому поверсі над квартирою, що належить на праві власності позивачу. Пояснили, що дійсно 29.01.2014 року відбулося залиття квартири позивача, однак заперечили свою вину у заподіянні збитків позивачу внаслідок залиття, оскільки таке відбулося внаслідок пошкодженого та забитого каналізаційного стояка загального користування, що проходить через їх квартиру. Вказали, що декілька років вони зверталися з приводу ремонту цього каналізаційного стояка у Львівську міську раду та ЛКП, однак ремонт не провели. Крім цього, вказали, що після витікання із каналізаційного стояка 29.01.2014 року саме вони викликали аварійну бригаду, які прочищали каналізаційний стояк. Також зазначили, що комісія ЛКП 503 з їхньою участю акт огляду квартир та встановлення причин залиття не складала, про такий огляд вони повідомлені не були. Крім цього заперечили розмір заподіяних збитків внаслідок залиття, вважають такий розмір визначений на замовлення позивача не об'єктивно без їхньої участі. Інші відповідачі [PERSON], [PERSON], [PERSON] в судове засідання не з'явилися, про час та місце розгляду справи були повідомлені у встановленому законом порядку, а тому суд вважає за можливе розглянути справу у їх відсутності. Представник відповідача ЛКП 503 [PERSON] в судових засіданнях 03.06.2014 року та 11.12.2014 року позовні вимоги до власників квартири №4 підтримала, пояснила, що дійсно 08.01.2014 року в будинок [ADDRESS] виїжджала аварійна бригада внаслідок забиття каналізаційного стояка. 29.01.2014 року на підставі виклику власника квартири №1-а цього ж будинку на місце виходила комісія працівників ЛКП, якими було встановлено факт залиття приміщень кухні та туалету вказаної квартири мешканцями квартири №4, що розташована вище поверхом. Про що було складено відповідний акт. Вказала, що 29.01.2014 року залиття сталося внаслідок халатного ставлення мешканців квартири №4 до водопровідної системи. Квартиру №4 на момент залиття вони оглянути можливості не мали в силу того, що комісії ЛКП ніхто не відчинив двері квартири. А тому не заперечує щодо задоволення позовних вимог. Одночасно зазначила, що їхньої вини у залитті квартири позивача не має. В останнє судове засідання представник відповідача ЛКП 503 [PERSON] не з'явилася, про час та місце розгляду справи була повідомлена у встановленому законом порядку, причин неявки суду не повідомила, а тому суд вважає за можливе завершувати розгляд справи у її відсутності. Заслухавши пояснення представників сторін, відповідачів, допитавши свідків, оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності, дослідивши та перевіривши усі обставини справи, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, суд позов задовольняє частково з таких підстав. Як вбачається із договору купівлі-продажу від 20.08.2010 року (а.с.39), зареєстрованому в Державному реєстрі 06.10.2010 року (а.с.42), власником квартири [ADDRESS] являється позивач [PERSON] Відповідачам [PERSON], [PERSON], [PERSON],, [PERSON], [PERSON] належить на праві власності квартира [ADDRESS], що розташована поверхом вище над квартирою позивача. Судом встановлено, що 29.01.2014 року відбулося залиття приміщень кухні та туалету квартири [ADDRESS]. Частинами 1 та п.1 ч.2 ст.22 ЦК України передбачено, що особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Збитками є втрати, яких особа зазнала у зв'язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки). Відповідно до ч.1 ст.1166 ЦК України, майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Як вбачається із акту ЛКП 503 (а.с.5), комісією виявлено видимі сліди на стінах приміщень кухні та туалету квартири [ADDRESS], здуття гіпсокартону. Після перевірки сантехнічних приладів в квартирі №4 цього ж будинку, комісією встановлено, що залиття квартири №1-а відбулося із-за халатного ставлення до сантехнічних приладів мешканців вказаної квартири. Допитана в судовому засіданні свідок [PERSON], мешканка будинку [ADDRESS] суду показала, що дійсно 29.01.2014 року відбулося залиття квартири [ADDRESS]. При цьому вказала, що була присутня в квартирі №4 на момент залиття, бачила, як з-під умивальника витікала вода із місця з'єднання з водяною трубою. При цьому відповідачі своїми силами намагалися усунути витік води. Крім цього, свідок [PERSON] в судовому засіданні показала, що з дозволу власника вона користувалася приміщеннями квартири [ADDRESS]. Вказала, що відповідачі заливали приміщення квартири чотири рази, останній раз 29.01.2014 року залили стелю та стіни в кухні та туалеті. Нею було викликано комісію ЛКП 503, яка встановила, що залиття квартири відбулося з вини відповідачів через халатне ставлення до сантехнічних приладів. Після звернення позивача в суд із вказаним позовом, залиття квартири припинилися. Згідно звіту від 14.02.2014 року (а.с.6-17) про оцінку вартості відновлювальних робіт в квартирі [ADDRESS] внаслідок залиття приміщень кухні та туалету становить 2295 грн. 00 коп. За таких обставин суд приходить до висновку про те, що в судовому засіданні є доведеним факт про те, що залиття приміщень кухні та туалету квартири [ADDRESS] відбулося саме з вини відповідачів [PERSON], [PERSON], [PERSON],, [PERSON], [PERSON], як співвласників квартири [ADDRESS], з приміщення якої відбулося витікання води із сантехнічних приладів. При цьому, суд не враховує посилання відповідачів на ту обставину, що на їх думку залиття квартири позивача відбулося не з їх вини, а внаслідок забиття каналізаційного стояка загального користування, оскільки такі обставини, в силу вимог ст. 60 ЦПК України не доведені жодними доказами. Більш того, як встановлено в судовому засіданні із показів свідків [PERSON] та [PERSON], а також з відповіді адміністративно-господарського управління Львівської міської ради від 23.05.2014 року (а.с.36), витік каналізації із стояка загального користування в квартирі [ADDRESS] мав місце 08.01.2014 року, наслідки якого були усунуті аварійною бригадою викликаною на місце події за телефонним дзвінком мешканців квартири №4. Таким чином, обставини на які посилаються відповідачі не мають жодного значення для визначення причин залиття квартири №1-а, що мало місце 29.01.2014 року. А відтак, оскільки позивачем понесено майнові втрати пов'язані із пошкодженням його майна на загальну суму 2295 грн. 00 грн. та витрати на проведення оцінки вартості відновлення пошкодженого майна на суму 500 грн. 00 коп., що є майновою шкодою (реальними збитками) заподіяною внаслідок винних дій відповідачів [PERSON], [PERSON], [PERSON],, [PERSON], [PERSON], тому така підлягає відшкодуванню ними у повному обсязі солідарно. У зв'язку із цим в цій частині позовні вимоги підлягають до задоволення. Задовольняючи позов в цій частині суд не враховує заперечень відповідачів щодо необґрунтованості розміру заподіяної майнової шкоди, оскільки по клопотанню відповідачів для визначення вартості відновлювального ремонту квартири [ADDRESS] судом призначалася судова будівельно-технічна експертиза, відповідачі попереджалися про наслідки ухилення від проведення експертизи визначені ч.1 ст. 146 ЦПК України, однак від її проведення ухилилися шляхом не здійснення оплати вартості експертизи. А тому суд, оскільки в інший спосіб встановити розмір заподіяних збитків майну позивача не видається можливим, приймає до уваги представлений позивачем звіт про оцінку вартості заподіяних збитків внаслідок залиття квартири та визнає таким, що доведений факт заподіяних збитків майну позивача на суму визначену у зазначеному звіті. Одночасно суд вважає безпідставною вимогу позивача про стягнення із відповідачів понесених ним судових витрат по справі - витрат на правову допомогу та судовий збір, як частину заподіяної йому майнової шкоди, оскільки питання про стягнення таких витрат регулюється іншим правовим інститутом визначеним Главою 8 ЦПК України і такі не становлять частину реальних збитків, заподіяних стороні у справі внаслідок порушення її цивільного права. Крім цього, суд вважає, що підлягають до часткового задоволення позовні вимоги позивача про стягнення з відповідачів [PERSON], [PERSON], [PERSON],, [PERSON], [PERSON] моральної шкоди виходячи з наступного. Відповідно до ч.1,2,3 ст. 23 ЦК України особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода полягає у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв'язку із знищенням чи пошкодженням її майна. Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості. Згідно з вимогами ст.1167 ЦК України моральна шкода, завдана фізичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини, крім випадків, встановлених законом. При визначенні розміру моральних збитків суд виходить також з п.п. 3,5,9 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 31.03.1995 року №4 «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди». Відповідно до Постанови, розмір відшкодування моральної (немайнової) шкоди суд визначає залежно від характеру та обсягу страждань (фізичних, душевних, психічних тощо), яких зазнав позивач, характеру немайнових втрат (їх тривалості, можливості відновлення тощо), та з урахуванням інших обставин. Зокрема враховується стан здоров'я потерпілого, тяжкість вимушених змін у його життєвих та виробничих стосунках, ступінь зниження престижу, ділової репутації, час та зусилля, необхідні для відновлення попереднього стану. На переконання суду, залиття та пошкодження приміщень квартири [ADDRESS] 29.01.2014 року безперечно призвело до порушення звичного способу життя позивача, оскільки внаслідок цього було порушено усталений устрій життя позивача, він був позбавлений можливості користуватися своїм майном належної якості, змушений був докладати додаткові зусилля для організації заходів спрямованих на захист порушеного права, затрачати час для відновлення попереднього стану приміщень квартири. З врахуванням наведеного, а також того, що вина відповідачів [PERSON], [PERSON], [PERSON],, [PERSON], [PERSON] у заподіянні шкоди судом встановлена, суд приходить до переконання, що із них солідарно слід стягнути в якості відшкодування заподіяної позивачу моральної шкоди грошові кошти в розмірі 500 грн., оскільки такий розмір є розумною справедливою компенсацією душевних страждань позивача, спричинених внаслідок пошкодження його майна. А тому позовні вимоги слід задоволити частково. Також, у відповідності до вимог ст.88 ЦПК України слід стягнути в рівних частинах з відповідачів на користь позивача сплачений ним судовий збір. В частині стягнення із відповідачів на користь позивача витрат на правову допомогу в розмірі 800 грн. суд відмовляє в задоволенні позову, оскільки позивачем не долучено до справи повний розрахунок наданих позивачу правових послуг, що позбавляє суд визначити граничний розмір компенсації витрат передбачений ст.84 ЦПК України та Постановою Кабінету Міністрів України № 590 від 27.04.2006року.

Outcome: dismissed