Jurisdiction: civil
Date: 2014-05-13 00:00:00

Позивач звернулась до суду з позовом, в якому просила поділити нажите в період шлюбу майно - житловий будинок та земельну ділянку, що знаходяться за адресою в [ADDRESS]. В обґрунтування позовних вимог зазначила, що за період перебування в шлюбі сторони придбали житловий будинок та земельну ділянку. Виходячи з рівності часток у праві спільної сумісної власності кожному з подружжя належить по ? частині спільного майна. Просила виділити в натурі кожному з подружжя частину майна, яка відповідає його частці у праві спільної власності. Для визначення можливих варіантів розподілу нерухомого майна просила призначити судову будівельно-технічну експертизу. В судовому засіданні позивач та її представник [PERSON] позов підтримали повністю з підстав, викладених в ньому. Враховуючи варіанти поділу будинку, викладені у висновку експерта, позивач просила виділити їй в натурі частину будинку та відповідно земельну ділянку згідно другого варіанту експертизи, що запропонована для другого співвласника. Пояснила, що цей варіант є найбільш наближеним до часток у праві спільної власності, які належать кожному співвласнику, зазначила, що згодна сплатити відповідачу грошову компенсацію в рахунок відхилення від рівності ідеальних часток. Відповідач в судовому засіданні 14.05.2014 року позовні вимоги визнав в повному обсязі. Зазначив, що дійсно вказане майно було придбано сторонами в період шлюбу за спільні кошти, є спільним сумісним та підлягає поділу. Погодився на варіант розподілу, запропонований позивачем та на отримання грошової компенсації. Вислухавши пояснення учасників судового розгляду, дослідивши матеріали справи, оцінивши докази в їх сукупності, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню, виходячи з наступного. Судом встановлено, що сторони перебували в зареєстрованому шлюбі з 23.12.1994 року по 08.12.2009 року (а.с. 11-12). Відповідно до договору купівлі-продажу об'єкту незавершеного будівництва від 28.11.2003 року та договору купівлі-продажу земельної ділянки від 28.11.2003 року позивач придбала у власність земельну ділянку та об'єкт незавершеного будівництва, розташовані за адресою [ADDRESS] (а.с. 6,7). Згідно свідоцтва про право власності на житловий будинок, виданого 19.11.2008 року виконкомом Житомирської міської ради, зареєстрованого 26.11.2009 року КП «Житомирське обласне міжміське бюро технічної інвентаризації» Житомирської обласної ради, позивач набула у власність житловий будинок по [ADDRESS] (а.с. 8, 9). Право власності позивача на земельну ділянку підтверджено змістом державного акта на право власності на земельну ділянку, виданого 07.02.2005 року (а.с. 10). Правовідносини, що склалися між сторонами регулюються ст. ст. 69-71 Сімейного кодексу України, де зазначено, що майно, набуте подружжям за час шлюбу належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності. Вважається, що кожна річ, набута під час шлюбу, крім речей індивідуального користування, є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя. Дружина та чоловік мають право на поділ майна, що є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя, частки майна дружини та чоловіка є рівними, якщо інше не визначено, зокрема, домовленістю між ними (ч. 1 ст. 70 СК України). Майно, що є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя, ділиться між ними в натурі. Якщо дружина та чоловік не домовились про порядок поділу майна, спір може бути вирішений судом. Таким чином, оскільки спірне майно сторін було придбано ними у період шлюбу, воно є спільним сумісним майном подружжя, підлягає поділу з урахуванням рівності часток подружжя у праві спільної сумісної власності. Відповідно до ст. 370 ЦК України співвласники мають право на виділ у натурі частки з майна , що є у спільній сумісній власності. У разі виділу частки із майна, що є у спільній сумісній власності вважається, що частки кожного із співвласників у праві спільної сумісної власності є рівними, якщо інше не встановлено домовленістю між ними, законом або рішенням суду. Згідно роз'яснень, що містяться в п.7 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами законодавства, що регулює право власності громадян на жилий будинок» від 04.10.1991р. №7 , з наступними змінами, виділ частки в натурі (поділ будинку) може мати місце за наявності технічної можливості виділення кожній із сторін відокремленої частини будинку із самостійним виходом (квартири), яка відповідає розміру їх часток у приватній власності або наявності технічної можливості переобладнання будинку в ізольовані квартири. Якщо виділ технічно можливий, але з відхиленням від розміру часток кожного власника, суд з врахуванням конкретних обставин може провести його зі зміною ідеальних часток і присудженням грошової компенсації учаснику спільної власності, частка якого зменшилась. У випадку, коли для поділу необхідне переобладнання та перепланування будинку, він проводиться при наявності дозволу на це виконкому місцевої ради (ст.152 ЖК). Відповідно до висновку судової будівельно-технічної експертизи № 142/461/462/463 від 21.09.2012 року спірний житловий будинок може бути розділений в натурі з незначним відхиленням від ідеальних часток (а.с. 98-123). Варіанти розподілу вказаного домоволодіння, викладені у висновку експерта, відповідно до ст. 152 ЖК України, погодженні рішенням Виконавчого комітету Житомирської міської ради від 15.01.2014 року №13 (а.с. 181). Вирішуючи спір про поділ житлового будинку в натурі, суд розподіляє житловий будинок між сторонами відповідно до другого варіанту експертизи, згідно з яким житловий будинок розподіляється між співвласниками з невеликим відхиленням від ідеальних часток з відшкодуванням грошової компенсації учаснику, частка якого зменшилась. Даний варіант є найбільш прийнятним, так як при такому поділі обсяг переобладнань та перепланувань, які необхідно зробити для ізольованого користування житловими приміщеннями, є значно меншим, ніж за першим варіантом експертизи, відхилення від ідеальних часток та сума грошової компенсації також є меншими. Позивач погодилась сплатити грошову компенсацію на користь відповідача, а відповідач не заперечував щодо такого варіанту розподілу будинку. Згідно з ч. 4 ст. 88 ст. ЗК України співвласники земельної ділянки , що перебуває у спільній сумісній власності, мають право на її поділ або на виділення з неї окремої частини. Вимоги про виділ в натурі земельної ділянки підлягають задоволенню згідно другого варіанту розподілу житлового будинку - додаток № 4 до висновку експертизи № 142/461/462/463 від 21.09.2012 року. Відповідно до вимог ст. 88 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягають стягненню понесені та документально підтверджені витрати по сплаті судового збору в сумі 1700,00 грн., 120,00 грн. витрат за інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи, 4413,60 витрат за проведення судової будівельно-технічної експертизи.

Outcome: approved