Jurisdiction: civil
Date: 2019-11-25 00:00:00

Позивач звернулась до суду з даним позовом посилаючись на те, що є власником квартири [ADDRESS] на підставі договору купівлі - продажу від 10.09.2019 року, укладеного між нею та відповідачем [PERSON] . Вказує, що під час оформлення даного договору, відповідач повідомив, що самостійно змінить місце реєстрації, але до даного часу цього не зробив. У зв`язку з тим, що відповідач не являється членом її сім`ї, в квартирі не проживає, його особистих речей там немає, спільним побутом вони не пов`язані, будь-яких договірних відносин з приводу користування квартирою в них немає, просить визнати його таким, що втратив право користування даним жилим приміщенням. Позивач в судове засідання не з`явилась, подала заяву про розгляд справи у її відсутності та підтримання позову. Відповідач, будучи відповідно до п. 4 ч. 8 ст. 128 ЦПК України повідомлений про час та місце судового засідання, до суду не з`явився, причини неявки не повідомив, відзиву на позов не надав. В зв`язку з неявкою відповідача, згодою позивача на заочний розгляд справи, постановлено провести заочний розгляд справи і ухвалити заочне рішення на підставі наявних доказів, про що винесено відповідну ухвалу. Із-за неявки в судове засідання всіх осіб, що беруть участь справі, відповідно до ч.2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального засобу не здійснюється. дослідивши матеріали справи, суд знаходить позов підлягаючим до задоволення з наступних підстав. Частинами 1 і 4 статті 41 Конституції України визначено, що кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності. Ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право власності є непорушним. Положення вказаного конституційного принципу закріплені у ст.ст. 316, 317, 319, 321 ЦК України. З положень ч. 1 ст. 383 ЦК України, ст. 150 ЖК України слідує, що власник житлового будинку, квартири має право використовувати помешкання для власного проживання, проживання членів своєї сім`ї, інших осіб і не має права використовувати його для промислового виробництва. Відповідно до ст. 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження майном. Судом встановлено, що [PERSON] є власником квартири [ADDRESS] , що підтверджується договором купівлі - продажу квартири, посвідченим приватним нотаріусом Шепетівського міського нотаріального округу Рябим П.М. 10.09.2019 року, даними витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно за № 180357690 від 10.09.2019 року. З інформації, що надійшла на запит суду з Шепетівської міської ради на виконання вимог ч.6 ст. 187 ЦПК України, [PERSON] зареєстрований в [ADDRESS] . Вказане підтверджується також даними довідки про склад сім`ї або зареєстрованих у житловому приміщенні/будинку осіб, виданої відділом реєстрації місця проживання Шепетівської міської ради 16.09.2019 року. Згідно розписки, наданої відповідачем 15.09.2019 року, останній засвідчив, що не встиг виписатись з квартири за адресою [ADDRESS] , у зв`язку з виїздом за кордон, не заперечує проти виписки через суд. Оцінивши наведені докази в їх сукупності, вважаючи такі відповідаючими фактичним обставинам, суд приходить до висновку, що відповідач не є членом сім`ї позивача, у квартирі [ADDRESS] не проживає, будь-яких договірних відносин між сторонами з приводу користування даним житлом немає, тому може бути визнаний втратившим право користування цим житлом. За наведених обставин, вимоги позивача ґрунтуються на законі, доведені належними та допустимими доказами, в зв`язку з чим підлягають до задоволення. Судовий збір відповідно до п. 1 ч.2 ст. 141 ЦПК України підлягає стягненню з відповідача на користь позивача.

Outcome: approved