Jurisdiction: civil
Date: 2014-03-26 00:00:00

Позивач звернулась до суду з позовом в якому зазначила, що в червні 2012 року [PERSON] подав до Новоселицького районного суду позов в якому просив суд визнати договір купівлі продажу будинковолодіння укладений між нею та його покійним братом 17.11.2006 року, недійсним. Рішенням Новоселицького районного суду від 15.04.2013 року в позові було відмовлено за безпідставністю. Відповідач не погоджуючись з рішенням районного суду оскаржив її до апеляційного суду Чернівецької області. В апеляційний інстанції після висновку експерта по повторній почеркознавчій експертизі від 29.08.2013 року представник відповідача відмовився від позову і просив справу провадженням закрити. Через необґрунтоване звинувачення її у фальсифікації договору купівлі продажу будинковолодіння вимушена була з'являтися на виклики в судове засідання внаслідок чого їй нанесена матеріальна і моральна шкода. Позивач просить суд стягнути з відповідача на її користь матеріальну шкоду яку поділяє на витрати на проїзд в сумі 125 грн. 02 коп., 1500 грн. витрати на правову допомогу, 344 грн. витрати понесені у зв'язку з відривом від звичайних занять, всього в загальній сумі 1969 грн.. Позивач вважає, що їй нанесено моральну шкоду внаслідок протиправних дій відповідача які призвели до позбавлення її можливостей реалізації своїх звичок і бажань, була вимушена витрачати час на відвідування судових інстанціях, що є принизливим для нею оскільки вона працює педагогом у селі. Просить стягнути з відповідача на її користь в рахунок відшкодування моральної шкоди 5000 грн. і понесені судові витрати. В судовому засіданні представник позивача позов підтримав з підстав зазначених у позовній заяві, просить суд його задовольнити у повному обсязі. Представник відповідача позов не визнала подала суду письмові пояснення і додатково суду пояснила, що понесені витрати у зв'язку з розглядом справи у суді не можуть бути віднесені до матеріальної шкоди тому вважає, що в даній частині позов є необґрунтований. В частині нанесення позивачці моральної шкоди вважає, що право відповідача на звернення до суду з позовом неможливо віднести до неправомірних дій, оскільки дії відповідача не визнанні неправомірними, отже немає причинного зв'язку між діями і наслідками а тому неможливо визнати про нанесення позивачці моральної шкоди. Матеріалами справи судом встановлено, що рішенням Новоселицького районного суду від 15.04.2013 року по справі №2-28/2013 р. за позовом [PERSON] до [PERSON] про визнання договору купівлі продажу недійсним, відмовлено у задоволенні позовних вимог [PERSON] до [PERSON], третя особа [PERSON], про визнання недійсним договору купівлі продажу житлового будинку розташованого по [ADDRESS] від 17.11.2006 року зареєстрованого в реєстрі за №3935 укладеного між [PERSON] і [PERSON]. По даній цивільній справі ухвалою Новоселицького районного суду від 22.10.2012 року була призначена криміналістична посмертна почеркознавча експертиза. Відповідно до висновку експерта від 13.03.2012 року №1238 підписі в договорі купівлі продажу житлового будинку розташованого по [ADDRESS] від 17.11.2006 року зареєстрованого в реєстрі за №3935 укладеного між [PERSON] і [PERSON], від імені [PERSON], зроблені самим [PERSON]. Рішення Новоселицького районного суду від 15.04.2012 року було оскаржено [PERSON] до апеляційного суду де під час розгляду справи була проведена повторна криміналістична посмертна почеркознавча експертиза. Відповідно до висновку експерта від 07.08.2013 року за №1843 підписи в договорі купівлі продажу житлового будинку розташованого по [ADDRESS] від 17.11.2006 року зареєстрованого в реєстрі за №3935 укладеного між [PERSON] і [PERSON], від імені [PERSON], зроблені самим [PERSON]. В апеляційній інстанції представник відповідача [PERSON] подав до суду заяву про відмову від позову без її обґрунтування. Ухвалою суду від 29.09.2013 року відмова від позову [PERSON]. який представляв інтереси [PERSON] прийнята і провадження по справі закрито. Рішення Новоселицького районного суду від 15.04.2012 року по справі відповідно до вимог ст..310 ЦПК України, скасовано. Суд оцінюючи у сукупності викладені докази пояснення сторін дійшов висновку, що позовні вимоги позивача підлягають частковому задоволенню з наступних підстав. Згідно з ч.1 ст.60 ЦПК України, Кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. Суд вважає, що позивачем не надано суду належних та допустимих доказів того що вона понесла витрати на проїзд до Новоселицького районного суду, оскільки само пособі фіскальний чек на купівлю бензину на 125 грн. не доказує факт проїзду а тому суд вважає, що в даній частині позовних вимог слід відмовити. З пояснень представника позивача вбачається, що [PERSON] працює вчителем в Тарасовецький ЗОШ. Представником позивача не надано суду належних та допустимих доказів того, що [PERSON] час коли вона була присутня при розгляді справи в суді не був тарифікований і вона не отримала заробітну плату а тому суд вважає, що в даній частині позовних вимог слід відмовити. З витягу із журналу доходів адвоката [PERSON] вбачається, що [PERSON] сплатила за послуги адвоката 1500 грн. які сплачені за послуги по справі №2-28/2013 р. за позовом [PERSON] до [PERSON] про визнання договору купівлі продажу недійсним. Відповідно до ст..79,84 ЦПК України, дані витрати відносяться до судових витрат. Згідно з ч.4 ст.220 ЦПК України, Суд, що ухвалив рішення, може за заявою осіб, які беруть участь у справі, чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо: 4) судом не вирішено питання про судові витрати. Суд вважає, що витрати понесені [PERSON] на оплату послуг адвоката не можуть бути предметом розгляду в даній цивільній справі, оскільки вони є предметом розгляду іншої справи №2-28/2013 р. і їх стягнення слід було розглянути в порядку ч.4 ст..220 ЦПК України при винесенні рішення Новоселицьким районним судом 15.04.2012 року або в порядку ст.. 89 ЦПК України апеляційним судом 29.09.2013 року при прийнятті відмови від позову [PERSON]. який представляв інтереси [PERSON]. Суд вважає, що в даній частині позовних вимог слід відмовити. Щодо нанесеної моральної шкоди суд вважає, що вона підлягає відшкодуванню частково з наступних підстав. Згідно з ч. 3 ст.27 ЦПК України, Особи, які беруть участь у справі, зобов'язані добросовісно здійснювати свої процесуальні права і виконувати процесуальні обов'язки. Відповідно до висновку експерта від 13.03.2012 року №1238 і висновку експерта від 07.08.2013 року за №1843 в цивільній справі №2-28/2013 р., підписі в договорі купівлі продажу житлового будинку розташованого по [ADDRESS] від 17.11.2006 року зареєстрованого в реєстрі за №3935 укладеного між [PERSON] і [PERSON], від імені [PERSON], зроблені самим [PERSON]. З даних висновків експерта, випливає висновок, що позов [PERSON] до [PERSON], третя особа [PERSON], про визнання недійсним в договорі купівлі продажу житлового будинку розташованого по [ADDRESS] від 17.11.2006 року зареєстрованого в реєстрі за №3935 укладеного між [PERSON] і [PERSON], з підстав зазначених позивачем є неправомірним і у задоволенні позовних вимог слід відмовити що було зроблено районним судом при винесенні рішення 15.04.2012 року. Даний висновок підтверджується поданою заявою представником відповідача [PERSON], який подав до суду заяву про відмову від позову без її обґрунтування. З цивільної справи №2-28/2013 р., вбачається, що позивач [PERSON] звернувся з позовом 08.08.2012 року закрито провадження по даній справі на підставі ухвали апеляційного суду Чернівецької області 29.08.2013 року, тобто дана справа перебувала в провадженні суду більше року. По справі було проведено вісім судових засідань. З самого цивільного позову в справи №2-28/2013 р., вбачається що позивач [PERSON] звинувачує [PERSON] в прямому порушенні норм Сімейного кодексу і норм матеріального права, в тому що незаконно позбавили його спадщини, без згоди та присутності [PERSON] продала його будинок ( а.с.2 останній абзац і а.с.3 передостанній абзац позову). Суд вважає, що спадкодавець [PERSON] за своє життя розпорядився своїм майном відчужуючи його на користь [PERSON], заявлений позов у контексті зазначених доказів свідчить про те, що він заявлений безпідставно з наміром ставити під сумнів правомірність дій [PERSON], звинувачуючи її неправомірно в порушенні його прав як спадкоємця. Суд оцінюючи у сукупності викладене з врахуванням обов'язку сторони по справі чесно користуватися належними йому правами по відношенні до другої сторони суд дійшов висновку, що діями [PERSON] яким було заявлено безпідставний позов, в якому звинувачував [PERSON] в порушенні його прав як спадкоємця, нанесено моральну шкоду, яку суд з врахуванням принципу розумності та справедливості, глибини душевних страждань позивачці оцінює в розмірі 1218 грн.. Згідно з ч.1 ст.88 ЦПК України, Стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Якщо позов задоволено частково, судові витрати присуджуються позивачеві пропорційно до розміру задоволених позовних вимог, а відповідачеві - пропорційно до тієї частини позовних вимог, у задоволенні яких позивачеві відмовлено. Суд вважає, що підлягають стягненню з відповідача на користь позивача понесені судові витрати частково по квитанції від 21.11.2013 року в сумі 229 грн. 40 коп..

Outcome: partial