Jurisdiction: civil
Date: 2015-06-23 00:00:00

Позивач звернулась до суду з позовом, в якому зазначила, що 10.12.2014р. між позивачем та відповідачем був укладений договір-заява №313731/50163/3-14 про банківський строковий вклад (депозит) «Нові гроші» на 3 місяці в іноземній валюті. У відповідності до умов вказаного договору-заяви 10.12.2014р. позивачем були внесені, а відповідачем прийняті грошові кошти в іноземній валюті на вкладний рахунок №2630.4.056220.007 в сумі 450 доларів США під 12,5% річних строком до 10.03.2015р., при цьому у відповідності до п.7 цього договору-заяви строк розміщення не може бути продовжений сторонами. По закінченню строку дії договору-заяви, тобто 10.03.2015р. позивач звернулась до відповідача з письмовою заявою про повернення коштів із строкового вкладного рахунку, але по теперішній час вказані кошти повернуті не були. Тому в своєму позові позивач просить стягнути з відповідача грошові кошти за договором-заявою №313731/50163/3-14 від 10.12.2014р. про банківський строковий вклад (депозит) «Нові гроші» у розмірі 450 доларів США, проценти за грудень 2014 року, січень-березень 2015 року в розмірі 11,13 доларів США, проценти за користування належними позивачу грошовими коштами за період з 11.03.2015р. по 13.04.2015р. в розмірі 4,52 доларів США та три відсотки річних від простроченої суми за період прострочення виконання грошового зобовязання з 11.03.2015р. по 13.04.2015р. в розмірі 1,26 доларів США. До судового засідання позивач [PERSON] та її представник [PERSON] надали до суду відповідні заяви з проханням розглянути справу без їх участі, позовні вимоги підтримали, проти винесення заочного рішення не заперечували. Відповідач ПАТ «Банк «Фінанси та Кредит» до судового засідання свого представника не направив, про час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином, надіслав до суду письмові заперечення проти позовних вимог, в яких зазначив, що на час закінчення дії договору з позивачем діяла та продовжує діяти Постанова НБУ №160 «Про введення додаткових механізмів для стабілізації грошово-кредитного та валютного ринків України» від 03.03.2014р., відповідно до якої уповноважені банки зобовязані обмежити видачу (отримання) готівкових коштів в іноземній валюті або банківських металів з поточних та депозитних рахунків клієнтів через каси та банкомати в межах до 15000 грн. на добу на одного клієнта в еквіваленті за офіційним курсом Національного банку України. Тому відповідач вважає, що умови договору з позивачем порушені не з його вини, у звязку з чим проценти за користування вкладом після закінчення дії договору та три проценти річних за прострочення виконання зобовязання не підлягають стягненню, просив в задоволенні позову відмовити. Заява про розгляд справи за відсутністю відповідача до суду не надходила. В порядку ст.224 ЦПК України суд розглянув справу в заочному порядку. Вивчивши матеріали справи, суд доходить висновку про необхідність задоволення позову на підставі наступного. Суд вважає встановленим та доведеним наданими доказами, що 10.12.2014р. між позивачем [PERSON] та відповідачем ПАТ «Банк «Фінанси та Кредит» був укладений договір-заява №313731/50163/3-14 про банківський строковий вклад (депозит) «Нові гроші» на 3 місяці в іноземній валюті. У відповідності до умов вказаного договору-заяви 10.12.2014р. позивачем були внесені, а відповідачем прийняті грошові кошти в іноземній валюті на вкладний рахунок №2630.4.056220.007 в сумі 450 доларів США під 12,5% річних строком до 10.03.2015р., при цьому у відповідності до п.7 цього договору-заяви строк розміщення не може бути продовжений сторонами. По закінченню строку дії договору-заяви, тобто 10.03.2015р. позивач звернулась до відповідача з письмовою заявою про повернення коштів із строкового вкладного рахунку, але по теперішній час вказані кошти повернуті не були. Вказані факти не заперечувались всіма учасниками судового розгляду. Відповідно до ч.2 ст.1060 ЦК України, за договором банківського вкладу незалежно від його виду банк зобовязаний видати вклад або його частину на першу вимогу вкладника, крім вкладів, зроблених юридичними особами на інших умовах повернення, які встановлені договором. В даному випадку причини неповернення позивачу її банківського вкладу є незрозумілими, оскільки Постанова НБУ №160 «Про введення додаткових механізмів для стабілізації грошово-кредитного та валютного ринків України» від 03.03.2014р., на яку посилається відповідач у своїх запереченнях, обмежує видачу (отримання) готівкових коштів в іноземній валюті або банківських металів з поточних та депозитних рахунків клієнтів через каси та банкомати до 15000 грн. на добу на одного клієнта в еквіваленті за офіційним курсом Національного банку України. При цьому банківський вклад позивача в повному розмірі, разом з відсотками, в перерахунку на національну валюту України є меншим 15000 грн. За таких обставин свідомі порушення відповідачем умов договору-заяви №313731/50163/3-14 про банківський строковий вклад (депозит) «Нові гроші» від 10.12.2014р. є очевидними. Відповідно до ч.2 ст.625 ЦК України, боржник, який прострочив виконання грошового зобовязання, на вимогу кредитора зобовязаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. На підставі викладеного, позовні вимоги підлягають задоволенню в повному обсязі.

Outcome: approved