Jurisdiction: civil
Date: 2017-04-13 00:00:00

Позивач звернулась до суду з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання дітей у розмірі по 2000 грн., та аліменти за минулий період з 25.07.2013 року по 25.07.2016 року в розмірі 72000 грн., мотивуючи свої вимоги тим, що рішенням Свалявського районного суду Закарпатської області від 21.10.2009 року шлюб між сторонами розірваний. Під час перебування у шлюбі у сторін народилися діти: [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO], які проживають з позивачем та знаходиться на її утриманні. Відповідач добровільно матеріальної допомоги не надає. 28.09.2016 року було ухвалено заочне рішення Южним міським судом Одеської області, яким позовом задоволено частково. Ухвалою Южного міського суду Одеської області від 10.01.2017 року вищевказане рішення було скасовано, призначено справу до розгляду в загальному порядку. Позивач та її представник в судовому засіданні уточнили позовні вимоги та просять стягнути аліменти на утримання неповнолітньої доньки [PERSON] в розмірі 2000 грн. до її повноліття; аліменти на навчання сина [PERSON] в розмірі 2000 грн. до закінчення навчання; додаткові витрати в розмірі 15000 грн., щорічно, на доньку [PERSON] до її повноліття, в звязку з хворобою; а також додаткові витрати в розмірі 15000 грн., щорічно, на сина [PERSON] до закінчення навчання, в звязку його з хворобою, мотивуючи свої вимоги тим, що [PERSON] є студентом, навчається на стаціонарній формі навчання, інституту компютерних систем Одеського національного політехнічного університету та перебуває на обліку з діагнозом «хвороба Лайма», потребує постійного лікування, медикаментозного забезпечення та постійного обстеження в м. Одесі та м. Києві. Донька, [PERSON], перебуває з діагнозом «киста головного мозку», потребує постійного лікування, дорого вартісних ліків, постійного обстеження. Відповідач в судове засідання не зявився, повідомлявся належним чином про дату і час судового засідання, причина неявки суду не відома, заява про розгляд справи у його відсутність до суду не надходила. Відповідач надав до суду письмові заперечення, згідно яких позовні вимоги визнає частково, пояснив що ніде не працює, згоден на розмір аліментів в розмірі 1000 грн. щомісячно на дітей. Вислухавши позивача та її представника, дослідивши матеріали справи, оглянувши оригінали чеків та квитанцій, суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню частково з наступних підстав. Судом встановлено, що рішенням Свалявського районного суду Закарпатської області від 21.10.2009 року шлюб між сторонами розірваний (а.с.3). Під час перебування у шлюбі у сторін народилися діти: [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO]. Відповідач є батьком [PERSON] та [PERSON], що підтверджується копіями свідоцтв про народження (а.с.6-7). Відповідач добровільно допомогу на утримання дітей не надає, офіційно не працює. Згідно зі ст. 141 ч.1 СК України, мати, батько мають рівні права та обов'язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Згідно зі ст. 180 СК України, батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно зі ст.182 СК України, при визначені розміру аліментів, суд враховує: стан здоров'я та матеріальне становище дитини, стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів, наявність у платника аліментів інших дітей, інші обставини, що мають істотне значення. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. В порядку ст. 184 СК України, якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, частину доходу одержує в натурі, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення, суд за заявою платника або одержувача може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Відповідно до ч.1 ст. 191 СК України, аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову. Враховуючи, що витрати на утримання дитини батьки повинні нести порівну, відповідач офіційно не працює, отримує нерегулярний дохід, що прожитковий мінімум на дитину складає 1689,00 грн., часткове визнання відповідачем позовних вимог в розмірі 1000 грн., суд вважає, що позовні вимоги про стягнення аліментів на утримання неповнолітньої доньки [PERSON], необхідно задовольнити частково, стягнувши з відповідача аліменти на користь позивача щомісячно, починаючи з 25.07.2016 року в твердій грошовій сумі в розмірі 844,50 грн., але не менш ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму на утримання неповнолітньої [PERSON], [INFO], до її повноліття, тобто до 06.09.2019 року, що не зашкоджує взаємним інтересам сторін. Відповідно до довідки від 12.12.2015 року №493 [PERSON] є студентом 1 курсу, стаціонарного відділення інститут Одеського національного політехнічного університету, термін закінчення 30.06.2020 року (а.с.161). Згідно ч.1 ст. 199 Сімейного Кодексу України, якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у звязку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобовязані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Відповідно до ч.1 ст. 184 СК України, якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, частину доходу одержує в натурі, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення, суд за заявою платника або одержувача може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Витрати складаються з витрат на проїзд, на харчування під час навчання, навчальне приладдя, канцелярію, придбання підручників, тому на навчання сина витрачається сума у розмірі 1800,00 грн. Суд вважає, що кожний з батьків зобовязаний сплачувати на навчання сина, щомісячно у розмірі 900,00 грн. (1800:2). За таких обставин суд враховує, що витрати на утримання дитини, батьки повинні нести порівну, що відповідач офіційно не працює, часткове визнання відповідачем позовних вимог в розмірі 1000 грн., суд вважає, що позовні вимоги про стягнення аліментів на утримання сина [PERSON] до закінчення навчання, необхідно задовольнити частково, стягнувши з відповідача аліменти на користь позивача щомісячно, починаючи з 11.02.2017 року в твердій грошовій сумі в розмірі 900,00 грн., але не менш ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму, до кінця строку навчання, тобто до 30 червня 2020 року, адже саме такий розмір аліментів суд вважає необхідним та достатнім. Витрати на курси англійської мови, придбання ноутбуку, принтера, мобільного телефону, оперативну память відносять до додаткових витрат. Згідно зі ст.185 СК України, той з батьків, з кого присуджено стягнення аліментів на дитину, а також той з батьків, до кого вимога про стягнення аліментів не була подана, зобов'язані брати участь у додаткових витратах на дитину, що викликані особливими обставинами (розвитком здібностей дитини, її хворобою, каліцтвом тощо). Розмір участі одного з батьків у додаткових витратах на дитину в разі спору визначається за рішенням суду, з урахуванням обставин, що мають істотне значення. Додаткові витрати на дитину можуть фінансуватися наперед або покриватися після їх фактичного понесення разово, періодично або постійно. Правовий статус дитини має особа до досягнення нею повноліття (ч. 1 ст. 6 Сімейного кодексу України). Правовідносини щодо утримання батьками повнолітніх дочки, сина регулюються главою 16 Сімейного кодексу, яка зокрема передбачає обовязок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчання і у звязку з цим потребують матеріальної допомоги, у спосіб сплати аліментів (ст.ст. 199, 200, 201 Сімейного кодексу України). При визначенні розміру аліментів мають бути враховані вартість навчання, вартість підручників, проїзду до навчального закладу, проживання за місцем його знаходження. Норми цієї глави не встановлюють самостійного, окремого від обовязку сплати аліментів, обовязку батьків брати участь у додаткових витратах на дочку, сина, що викликані особливими обставинами. Оскільки на час заявлення позовних вимог про стягнення додаткових витрат на утримання [PERSON], він в розумінні ч.1 ст.6 та ч.2 ст.185 СК України не є дитиною, а вже є повнолітнім, вимоги позивача про стягнення додаткових витрат на лікування сина [PERSON] до закінчення навчання не підлягають задоволенню. З 2014 року [PERSON] знаходиться на «Д» обліку у КЗ «Южненська міська лікарня», їй встановлений діагноз: ВСД по церебральному типу, ГЛС, киста пинеальної області головного мозку. Дитина потребує системного лікування, обстеження. В період з березня 2014 року по квітень 2017 року позивачка понесла витрати на придбання медикаментів для доньки [PERSON], її обстеження на суму 38022,52 грн., що підтверджується копіями чеків та квитанцій, які містяться в матеріалах справи та оригінали, яких були дослідженні в судовому засіданні, а саме: - лютий 2014 року в розмірі 330,60 грн., -березень 2014 року в розмірі 1453,92 грн., -квітень 2014 року в розмірі 912,29 грн., -травень 2014 року в розмірі 76,75 грн., -вересень 2014 року в розмірі 251,03 грн., -жовтень 2014 року в розмірі 151,66 грн., -листопад 2014 року в розмірі 2477,14 грн., -лютий 2015 року в розмірі 4333,69 грн., -травень 2015 року в розмірі 456,75 грн., -червень 2015 року в розмірі 1741 грн., -липень 2015 року в розмірі 114,80 грн., -серпень 2015 року в розмірі 539,55 грн., -вересень 2015 року в розмірі 946,41 грн., -жовтень 2015 року в розмірі 1276,26 грн., -листопад 2015 року в розмірі 1080,78 грн., -грудень 2015 року в розмірі 5173,35 грн., -січень 2016 року в розмірі 956,01 грн., -лютий 2016 року в розмірі 341,63 грн., -березень 2016 року в розмірі 108,07 грн., -червень 2016 року в розмірі 812,63 грн., -серпень 2016 року в розмірі 1731,48 грн., -вересень 2016 року в розмірі 1818,61 грн., -жовтень 2016 року в розмірі 3657,57 грн., -листопад 2016 року в розмірі 2108,14 грн., -грудень 2016 року в розмірі 304,75 грн., -січень 2017 року в розмірі 1016,17 грн., -лютий 2017 року в розмірі 869,30 грн., -березень 2017 року в розмірі 2324,05 грн., -квітень 2017 року в розмірі 658,13 грн. Таким чином суд вважає, що позивачка довела в судовому засіданні виключні обставини, які потребують додаткових витрат та їх вартість та враховує, що витрати на утримання дитини батьки повинні нести порівну. За таких обставин суд, вважає, що з відповідача необхідно стягнути на користь позивача одноразово додаткові витрати на лікування доньки [PERSON] в розмірі 19011,26 грн., що складає половину від суми витрат, що були понесені позивачкою на лікування дитини. Відповідно до ч.3 ст. 88 ЦПК України, якщо позивача, на користь якого ухвалено рішення, звільнено від сплати судового збору, він стягується з відповідача в дохід держави пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог. Крім того, з відповідача необхідно стягнути судовий збір у розмірі 551,20 грн.

Outcome: partial