Jurisdiction: civil
Date: 2018-03-18 00:00:00

Позивач звернулась до суду з позовом до [PERSON], в якому просить стягнути на її користь з останнього аліменти на утримання повнолітньої дитини [PERSON], [INFO], в розмірі 1/2 частини всіх видів заробітку (доходу) відповідача, на час навчання, починаючи з дня початку навчання, а саме з 01.09.2017 року і до 30.06.2018 року дати закінчення навчання. Свої вимоги позивач мотивує тим, що після розірвання шлюбу з відповідачем на її утриманні знаходиться син, який з 01.09.2017 року навчається на денній формі в Державному професійно-технічному навчальному закладі «Сновське вище професійне училище лісового господарства» на не повному державному забезпеченні і у звязку з цим потребує матеріальної допомоги. Відповідач являється батьком дитини, проте добровільно матеріальної допомоги на його утримання не надає. В судове засідання позивач та її представник не зявилися, надавши до суду заяви, в яких просили розглянути справу без їх участі, позовні вимоги підтримують та просять суд їх задовольнити, не заперечують проти заочного розгляду справи. Відповідач в судове засідання не зявився, про дату, час і місце судового засідання повідомлений належним чином, про причини своєї неявки суд не повідомив та не подав відзив. Ухвалою Ріпкинського районного суду Чернігівської області від 19.03.2018 року постановлено справу розглядати в заочному порядку. У відповідності до ч.2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступних висновків. З матеріалів справи вбачається, що позивач [PERSON] та [PERSON] являються батьками [PERSON], [INFO], що підтверджується свідоцтвом про народження останнього серії І-ЕЛ № 003915. Згідно свідоцтва про шлюб серії 1-ЕЛ №015322 від 14.11.2006 року вбачається, що [PERSON] уклала шлюб з [PERSON] та змінила своє дошлюбне прізвище на «Євсієнко». Відповідно до довідки № 278 від 01.08.2017 року, вбачається, що [PERSON] з 01.09.2017 року навчається в Державному професійно-технічному навчальному закладі «Сновське вище професійне училище лісового господарства» на не повному державному забезпеченні, термін навчання закінчується 30 червня 2018 року. Судом встановлено, що [PERSON], [INFO], досяг повноліття 03 червня 2017 року. Відповідно до ст. 180 СК України батьки зобовязані утримувати дитину до досягнення нею повноліття, а у випадках, передбачених ст.ст. 198, 199 СК України, - і своїх повнолітніх дочку, сина. Згідно ч. 1 ст. 199 СК України якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв'язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов'язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Системний аналіз ст.ст. 3, 199 СК України дає підстави прийти до висновку, що право на звернення до суду з позовом про стягнення аліментів має той з батьків, з ким проживає дочка та син, які продовжують навчання. За змістом зазначених статей [PERSON] має право звернутися з позовом. Однак, такий позов мав бути поданий в інтересах повнолітнього сина [PERSON], який повинен бути позивачем у даній справі, тому аліменти мають бути стягнуті на його, а не на інших осіб, користь. Таким чином, суд приходить до висновку, що аліменти підлягають стягненню не на користь позивача, а на користь повнолітнього [PERSON]. Крім того, відповідно до ст. 191 СК України, аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову, а в разі подання заяви про видачу судового наказу - із дня подання такої заяви. Аліменти за минулий час можуть бути присуджені, якщо позивач подасть суду докази того, що він вживав заходів щодо одержання аліментів з відповідача, але не міг їх одержати у зв'язку з ухиленням останнього від їх сплати. У цьому разі суд може присудити аліменти за минулий час, але не більш як за три роки. Позивачем до суду не було подано доказів того, що нею вживалися заходи щодо одержання аліментів, на час навчання дитини, з відповідача. Оскільки позивачем позов до суду було предявлено 18.12.2017 року, тому аліменти підлягають стягненню, починаючи з 18.12.2017 року, а не з 01.09.217 року (дня початку навчання [PERSON] у навчальному закладі). Згідно ст.200 СК України, суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у статті 182 цього Кодексу. Диспозиція ст. 182 Сімейного кодексу України передбачає, що при призначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров'я та матеріальне становище дитини; стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів;) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. В той час, з аналізу положення ч. 5 ст. 183 СК України вбачається, що розмір аліментів на одну дитину - 1/4 частина заробітку (доходу) платника аліментів. Сторонами до суду не було надано доказів, які відображали б матеріальне становище позивача, відповідача та повнолітнього [PERSON] З врахуванням наведеного, оскільки позивачем до суду не було надано жодних доказів, які б підтверджували, що для забезпечення гармонійного розвитку на час навчання повнолітнього [PERSON] йому необхідні аліменти, в розмірі заявленому позивачем в позові, а саме - 1/2 частини заробітку (доходу) відповідача, а також, враховуючи, що такий розмір аліментів є надмірним і може призвести до скрутного матеріального становища відповідача, суд приходить до висновку про присудження [PERSON] аліментів в розмірі 1/4 частини заробітку (доходу) відповідача, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Таким чином, позов [PERSON] підлягає частковому задоволенню. Відповідно до ст. 141 ЦПК України, з відповідача підлягає стягненню судовий збір на користь держави.

Outcome: partial