overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2014-07-29 00:00:00

Позивач звернулась до суду з зазначеним позовом, посилаючись на те, що перебуває з відповідачем зареєстрованому шлюбі, від якого мають сина - [PERSON], [INFO] року. Син знаходиться на утриманні матері, батько матеріальної допомоги не надає. Просить стягнути з відповідача на її користь аліменти на утримання сина в розмірі 25 % частки усіх видів його заробітної плати (доходу) щомісяця. У судове засідання позивач не з'явилась, надала суду заяву про розгляд справи за її відсутності, уточнила позовні вимоги, просить стягнути з відповідача на її користь аліменти на утримання сина в розмірі 1/4 частки з усіх видів його заробітної плати (доходу) щомісяця (а. с. 18). Судом ухвалено про розгляд справи без її участі. Відповідач у судове засідання не з'явився, суду надав заяву про розгляд справи без його участі, позовні вимоги визнає повністю (а. с. 17). Судом ухвалено про розгляд справи без його участі. Відповідно до ст. 197 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши матеріали справи, суд вважає встановленими такі обставини. Сторони є батьками [PERSON], [INFO] (а. с. 1). Дитина знаходиться на утриманні матері, відповідач матеріальної допомоги на утримання сина не надає (а. с. 1). Викладеним обставинам відповідають правовідносини, що витікають з обов'язку батьків утримувати дітей до досягнення ними повноліття. Відповідно до ст. 180 СК України, батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. У відповідності до ст. 183 СК України, частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Таким чином, враховуючи, що позивач потребує допомоги на утримання сина, відповідач має змогу її надавати, але ухиляться від передбаченого законом обов»язку, позов визнав, суд вважає необхідним стягнути з відповідача на користь позивача на аліменти на утримання дитини в розмірі 1/4 частки його заробітку до досягнення дитиною повноліття, починаючи стягнення з 26.06.2014 року, допустивши негайне виконання в межах місячного платежу. На підставі викладеного і

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-03-22 00:00:00

Позивач звернулась до суду з зазначеним позовом, посилаючись на те, що перебуває з відповідачем у шлюбі, від якого мають спільну дитину сина [PERSON], 19.05.2016 р. н. На даний час проживають окремо, відповідач добровільно матеріальну допомогу не надає. Просить стягнути з відповідача на її користь аліменти на утримання дитини у твердій грошовій сумі 600 грн. щомісячно до досягнення дитиною повноліття. Позивач в судовому засіданні позовні вимоги підтримала, посилаючись на обставини, викладені в позові, просила позов задовольнити. Відповідач в судовому засіданні позов визнав, не заперечував проти сплати аліментів на утримання дитини. Вислухавши пояснення сторін, вивчивши матеріали справи, суд встановив наступні фактичні обставини справи та відповідні правовідносини. Відповідно до свідоцтва про народження батьками [PERSON], який народився 19 травня 2016 року, є [PERSON] та [PERSON] (а.с.3). Сторони не заперечували, що дитина проживає з позивачкою та перебуває на її утриманні, відповідач проживає окремо, матеріальну допомогу не надає. Відповідно до ст.180 Сімейного кодексу України батьки повинні утримувати своїх дітей до досягнення ними віку повноліття. Згідно положень статті 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоровя та матеріальне становище дитини, стан здоровя та матеріальне становище платника аліментів, наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина та інші обставини, що мають істотне значення. За змістом ч.2 ст.183 СК України мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, за винятком випадків, передбачених ст.184 СК України. Відповідно до ст.184 СК України якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення, суд за заявою платника або одержувача може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Враховуючи, що відповідач офіційно не працевлаштований, при цьому працездатний, інших утриманців не має, не заперечував проти сплати аліментів на утримання дитини у заявленому позивачкою розмірі, суд вважає, що вимога про стягнення аліментів у розмірі 600 грн. підлягає задоволенню. Відповідно до ст.79 Сімейного кодексу України аліменти присуджуються за рішенням суду від дня предявлення позову. Одночасно суд вважає за необхідне розяснити сторонам, що відповідно до ст.192 Сімейного кодексу України розмір аліментів, визначений рішенням суду, може бути згодом зменшено або збільшено рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоровя когось з них, а також положення ст.185 Сімейного кодексу України щодо обовязку того з батьків, з кого присуджено аліменти на дитину, брати участь у додаткових витратах на дитину, що викликані особливими обставинами. Судові витрати підлягають стягненню з відповідача на підставі ст. 88 ЦПК України.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2018-10-24 00:00:00

Позивач звернулась до суду з зазначеним позовом, посилаючись на те, що рішенням Святошинського районного суду м. Києва від 21.05.2015р. з відповідача на її користь стягнуто аліменти на утримання дітей [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO], в розмірі 1/3 частини з усіх видів заробітку (доходу) щомісячно, але не менше 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку та не більше 10 прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку, починаючи з 05.12.2014р. і до досягнення дітьми повноліття. Статтею 182 СК України мінімальний розмір аліментів на одну дитину передбачено не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Тому позивачка просить збільшити розмір аліментів, які стягуються з [PERSON] на утримання дітей [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO], в розмірі 1/3 частини з усіх видів заробітку (доходу) щомісячно, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 07.06.2018р. і до досягнення дітьми повноліття. В судовому засіданні представник позивача підтримав позовні вимоги в повному обсязі та просив їх задовольнити. Відповідач в судовому засіданні не заперечував проти збільшення розміру аліментів. . Суд, вислухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, встановив наступне. Під час перебування у шлюбі, який рішенням Святошинського районного суду м. Києва від 21.05.2015р. розірвано, у позивачки та відповідача по справі народилися діти: [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO], що підтверджується свідоцтвами про народження. Рішенням Святошинського районного суду м. Києва від 21.05.2015р. стягнуто з [PERSON], [INFO], проживає: [ADDRESS], ідентифікаційний номер [NUMBER], на користь [PERSON], [INFO], зареєстрована: [ADDRESS], ідентифікаційний номер [NUMBER], аліменти на утримання дітей [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO], в розмірі 1/3 частини з усіх видів заробітку (доходу) щомісячно, але не менше 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 05.12.2014р. і до досягнення дітьми повноліття. Відповідно до вимог п. 2 ч. 2 ст. 182 Сімейного Кодексу України мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Відповідно до ст. 192 . Сімейного Кодексу України розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров'я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-05-26 00:00:00

Позивач звернулась до суду з зазначеним позовом, просить розірвати шлюб, зареєстрований 13.06.2003 року Запорізьким міським відділом реєстрації актів громадянського стану Запорізького обласного управління юстиції України, актовий запис № 420, укладений з відповідачкою. За змістом позову від шлюбу подружжя має малолітню доньку- [PERSON], [INFO]. Подружні відносини між сторонами фактично припинені з грудня 2014 року. Сторони не ведуть спільне господарство з зазначеного часу. Позивач зазначає, що подальше спільне подружнє життя з відповідачкою неможливе. Позивач надав до суду заяву про розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги підтримує на зазначених обставинах (а.с.15). Відповідач згідно письмової заяви заявлений позов визнає в повному обсязі, просить розглянути справу без її участі, після розірвання шлюбу залишити за нею прізвище - «[PERSON]» (а.с.14). Фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу у зв'язку із неявкою всіх осіб, які беруть участь у справі, не здійснюється згідно ч.2 ст. 197 ЦПК України. Суд вважає за можливе розглядати справу за відсутності сторін в загальному порядку, передбаченому цивільно-процесуальним законодавством. На підставі ст. 174 ЦПК України, суд приймає визнання відповідачем позову, яке не суперечить змісту закону та не порушує права сторін, тому ухвалює рішення про задоволення позову. Судом встановлено, що згідно свідоцтва про шлюб серії [NUMBER], 13.06.2003 року між сторонами по справі укладено шлюб, який зареєстрований Запорізьким міським відділом реєстрації актів громадянського стану Запорізького обласного управління юстиції України, актовий запис № 420 (а.с.7). Від даного шлюбу у подружжя народилась донька: [PERSON], [INFO] (свідоцтво про народження серії [NUMBER], а.с.8 ), яка мешкає з відповідачкою. Подружні стосунки та спільне господарство між сторонами припинені з грудня 2014 року, сторони мешкають разом На підставі ч.2 ст.112 Сімейного кодексу України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Перевіривши матеріали справи, за наявності законних підстав, суд вважає, що заявлений позов підлягає задоволенню, оскільки сторони не підтримують шлюбні відносини. Збереження сім'ї при існуючих обставинах є недоцільним, адже суперечить інтересам та порушує права кожного з подружжя. У відповідності до ст. 113 СК України, суд визнає за можливе залишити відповідачці за її клопотання після розірвання шлюбу прізвище «[PERSON]». Згідно ч.7 ст. 15 Закону України «Про державну реєстрацію актів цивільного стану» №2398-VІ від 01.07.2010 року, ч.2 ст. 118 СК України, копію рішення суду, яке набрало законної сили, необхідно надіслати до органу державної реєстрації актів цивільного стану за місцем ухвалення рішення для внесення відомостей до Державного реєстру актів цивільного стану громадян та проставлення відмітки в актовому записі про шлюб.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2021-06-09 00:00:00

Позивач звернулась до суду з зазначеним позовом, просить розірвати шлюб, зареєстрований 26.09.2008 року Шевченківським відділом РАЦС Запорізького управління юстиції, актовий запис № 602, укладений з відповідачем. За змістом позову, від шлюбу неповнолітніх дітей немає.Спільне життя з відповідачем не склалося через відсутність взаєморозуміння між ними та розходження поглядів на сімейні відносини та обов`язки з ведення спільного господарства. Вважає, що шлюб між сторонами є лише формальним, оскільки особисті відносини між ними уже тривалий час припинені. Проживають за різними адресами. Спільного господарства не ведуть. Позивач у судовому засіданні наполягала на задоволенні позову, додатково пояснила, що з відповідачем проживають за різними адресами, не бажає повертатись до спільного життя з відповідачем, адже відповідач вчинює щодо неї психологічний тиск та інколи вчинював фізичне насилля, що призводить до психологічних та фізичних страждань їй та її дитині яка проживає разом з нею. Заперечувала проти примирення. Відповідач у судовому засіданні заперечував проти задоволення позову, наполягав на примиренні. Вважає, що позивач сумнівається у необхідності розірвання шлюбу, а тому таке є передчасним та сторонам необхідно час щоб помиритись, тому просить судове засідання відкласти. Вказав що позивач неналежно виховувала дитину та неналежно вела господарство. Дослідивши матеріали справи, письмові докази, наявні у матеріалах справи та пояснення сторін, оцінивши їх за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному розгляді в судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-07-08 00:00:00

Позивач звернулась до суду з зазначеним позовом, просить розірвати шлюб, зареєстрований 29.08.1981 року міським відділом РАЦС м. Комунарськ Ворошиловградської області, актовий запис № 944, укладений з відповідачкою. За змістом позову від шлюбу подружжя не має не повнолітніх дітей. Подружні відносини між сторонами фактично припинені понад 10 років. Сторони не ведуть спільне господарство з зазначеного часу. Позивач зазначає, що подальше спільне подружнє життя з відповідачкою неможливе. Позивач надав до суду заяву про розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги підтримує на зазначених обставинах (а.с.15). Відповідач згідно письмової заяви заявлений позов визнає в повному обсязі, просить розглянути справу без її участі (а.с.13). Фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу у звязку із неявкою всіх осіб, які беруть участь у справі, не здійснюється згідно ч.2 ст. 197 ЦПК України. Суд вважає за можливе розглядати справу за відсутності сторін в загальному порядку, передбаченому цивільно-процесуальним законодавством. На підставі ст. 174 ЦПК України, суд приймає визнання відповідачем позову, яке не суперечить змісту закону та не порушує права сторін, тому ухвалює рішення про задоволення позову. Судом встановлено, що згідно свідоцтва про шлюб серії ІІ-ЕД №256609, 29.08.1981 року між сторонами по справі укладено шлюб, який зареєстрований міським відділом РАЦС м. Комунарськ Ворошиловградської області, актовий запис № 944 (а.с.3). Подружні стосунки та спільне господарство між сторонами припинені, як 10 років, сторони мешкають окремо. На підставі ч.2 ст.112 Сімейного кодексу України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Перевіривши матеріали справи, за наявності законних підстав, суд вважає, що заявлений позов підлягає задоволенню, оскільки сторони не підтримують шлюбні відносини. Збереження сімї при існуючих обставинах є недоцільним, адже суперечить інтересам та порушує права кожного з подружжя. Згідно ч.7 ст. 15 Закону України «Про державну реєстрацію актів цивільного стану» №2398VІ від 01.07.2010 року, ч.2 ст. 118 СК України, копію рішення суду, яке набрало законної сили, необхідно надіслати до органу державної реєстрації актів цивільного стану за місцем ухвалення рішення для внесення відомостей до Державного реєстру актів цивільного стану громадян та проставлення відмітки в актовому записі про шлюб.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-05-27 00:00:00

Позивач звернулась до суду з зазначеним позовом, просить розірвати шлюб, зареєстрований з відповідачем [PERSON] відділом державної реєстрації актів цивільного стану Запорізького міського управління юстиції 04.03.2011 року, актовий запис №71. Від спільного подружнього життя сторони мають двох малолітніх доньок [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO]. З листопада 2011 року сторони припинили шлюбні відносини. Позивач зазначає, що подальше спільне життя з відповідачем та примирення неможливе, майновий спір відсутній. Позивач надав до суду заяву про розгляд справи за її відсутності, позовні вимоги підтримує, просить розірвати шлюб, залишити за нею прізвище «[PERSON]». Відповідач згідно наданої заяви проти задоволення позову не заперечує, просить розірвати шлюб. Фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу у зв'язку із неявкою в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, не здійснюється згідно ч.2 ст. 197 ЦПК України. Суд вважає за можливе розглядати справу за відсутності сторін. Судом встановлено, що згідно свідоцтва про шлюб, 04.03.2011 року між сторонами по справі було укладено шлюб, який зареєстровано [PERSON] відділом державної реєстрації актів цивільного стану Запорізького міського управління юстиції, актовий запис №71. Сторони мають двох малолітніх доньок [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO], що підтверджено належними доказами, діти проживають з позивачем. Майнового спору між подружжям на час вирішення питання про розірвання шлюбу немає. Сторони по справі проживають окремо, подружні стосунки фактично припинено з причин непорозумінь, різних поглядів на життя, на теперішній час у позивачки склалась нова сім'я. Згідно ч.2 ст.112 Сімейного кодексу України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них. Перевіривши матеріали справи, за наявності законних підстав, суд вважає, що заявлений позов підлягає задоволенню, оскільки сторони не підтримують шлюбні відносини і не ведуть спільне господарство. З'ясувавши взаємини подружжя та обставини справи, суд приходить до висновку, що шлюбні відносини між подружжям фактично припинені. Збереження сім'ї при існуючих обставинах є недоцільним, адже подальше збереження шлюбу суперечить інтересам та порушує права кожного з подружжя. За позивачем за її клопотанням необхідно залишити прізвище «[PERSON]». Згідно ч.7 ст. 15 Закону України «Про державну реєстрацію актів цивільного стану» №2398-VІ від 01.07.2010 року, про розірвання шлюбу, здійснене в судовому порядку, робиться відмітка в актовому записі про шлюб. За змістом зазначеної статті та ч.2 ст. 118 СК України, копію рішення суду, яке набрало законної сили, необхідно надіслати до органу державної реєстрації актів цивільного стану за місцем ухвалення рішення для внесення відомостей до Державного реєстру актів цивільного стану громадян та проставлення відмітки в актовому записі про шлюб. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-03-01 00:00:00

Позивач звернулась до суду з зазначеним позовом, просить розірвати шлюб, зареєстрований з відповідачем Виконавчим комітетом Приморської сільської ради Василівського району 14.06.2013 року, актовий запис №3. Від спільного подружнього життя сторони не мають малолітню дітей. Відповідач відмовляється від розірвання шлюбу в органах РАГС, тому позивачка здійснює захист законних прав та інтересів у судовому порядку. Сторони фактично припинили шлюбні відносини, приживають окремо. Позивач зазначає, що подальше спільне життя з відповідачем та примирення неможливе. Також просить стягнути з відповідача судові витрати, сплачені при пред'явленні позову у розмірі 243,60 грн. Позивач надав до суду заяву про розгляд справи за її відсутності, позовні вимоги підтримує, просить розірвати шлюб, залишити за нею прізвище «[PERSON]» (а.с.19). Відповідач згідно наданої заяви проти задоволення позову не заперечує, просить розірвати шлюб (а.с.23). Фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу у зв'язку із неявкою в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, не здійснюється згідно ч.2 ст. 197 ЦПК України. Суд вважає за можливе розглядати справу за відсутності сторін. Судом встановлено, що згідно свідоцтва про шлюб серії [NUMBER], 14.06.2013 року між сторонами по справі укладено шлюб, який зареєстровано Виконавчим комітетом Приморської сільської ради Василівського району, актовий запис №3 (а.с.6). Від даного шлюбу у подружжя дітей не має. Подружні стосунки та спільне господарство між сторонами припинені, сторони мешкають окремо. Згідно ч.2 ст.112 Сімейного кодексу України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них. Перевіривши матеріали справи, за наявності законних підстав, суд вважає, що заявлений позов підлягає задоволенню, оскільки сторони не підтримують шлюбні відносини і не ведуть спільне господарство. З'ясувавши взаємини подружжя та обставини справи, суд приходить до висновку, що шлюбні відносини між подружжям фактично припинені. Збереження сім'ї при існуючих обставинах є недоцільним, адже подальше збереження шлюбу суперечить інтересам та порушує права кожного з подружжя. За позивачем за її клопотанням необхідно залишити прізвище «[PERSON]». Згідно ч.7 ст. 15 Закону України «Про державну реєстрацію актів цивільного стану» №2398-VІ від 01.07.2010 року, про розірвання шлюбу, здійснене в судовому порядку, робиться відмітка в актовому записі про шлюб. За змістом зазначеної статті та ч.2 ст. 118 СК України, копію рішення суду, яке набрало законної сили, необхідно надіслати до органу державної реєстрації актів цивільного стану за місцем ухвалення рішення для внесення відомостей до Державного реєстру актів цивільного стану громадян та проставлення відмітки в актовому записі про шлюб. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-09-07 00:00:00

Позивач звернулась до суду з зазначеним позовом, просить розірвати шлюб, зареєстрований з відповідачем Запорізьким міським відділом реєстрації актів цивільного стану Запорізького обласного управління юстиції 28.04.2006 року, актовий запис №276. Від спільного подружнього життя сторони мають малолітню доньку - [PERSON], [INFO]. Сторони припинили шлюбні відносини. Позивач зазначає, що подальше спільне життя з відповідачем та примирення неможливе, майновий спір відсутній. Також просить стягнути з відповідача судові витрати, сплачені при пред'явленні позову у розмірі 243,60 грн. Позивач надав до суду заяву про розгляд справи за її відсутності, позовні вимоги підтримує, просить розірвати шлюб, залишити за нею прізвище «[PERSON]». Відповідач згідно наданої заяви проти задоволення позову не заперечує, просить розірвати шлюб. Фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу у зв'язку із неявкою в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, не здійснюється згідно ч.2 ст. 197 ЦПК України. Суд вважає за можливе розглядати справу за відсутності сторін. Судом встановлено, що згідно свідоцтва про шлюб, 28.04.2006 року між сторонами по справі було укладено шлюб, який зареєстровано Запорізьким міським відділом реєстрації актів цивільного стану Запорізького обласного управління юстиції, актовий запис №276. Сторони мають малолітню доньку - [PERSON], [INFO], що підтверджено належними доказами, діти проживають з позивачем. Майнового спору між подружжям на час вирішення питання про розірвання шлюбу немає. Сторони по справі проживають окремо, подружні стосунки фактично припинено з причин непорозумінь та різних поглядів на життя. Згідно ч.2 ст.112 Сімейного кодексу України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них. Перевіривши матеріали справи, за наявності законних підстав, суд вважає, що заявлений позов підлягає задоволенню, оскільки сторони не підтримують шлюбні відносини і не ведуть спільне господарство. З'ясувавши взаємини подружжя та обставини справи, суд приходить до висновку, що шлюбні відносини між подружжям фактично припинені. Збереження сім'ї при існуючих обставинах є недоцільним, адже подальше збереження шлюбу суперечить інтересам та порушує права кожного з подружжя. За позивачем за її клопотанням необхідно залишити прізвище «[PERSON]». Згідно ч.7 ст. 15 Закону України «Про державну реєстрацію актів цивільного стану» №2398-VІ від 01.07.2010 року, про розірвання шлюбу, здійснене в судовому порядку, робиться відмітка в актовому записі про шлюб. За змістом зазначеної статті та ч.2 ст. 118 СК України, копію рішення суду, яке набрало законної сили, необхідно надіслати до органу державної реєстрації актів цивільного стану за місцем ухвалення рішення для внесення відомостей до Державного реєстру актів цивільного стану громадян та проставлення відмітки в актовому записі про шлюб. На підставі викладеного,

Outcome: approved