Jurisdiction: civil
Date: 2014-04-22 00:00:00

Позивач звернулась до суду з позовною заявою до відповідача про визнання батьківства та стягнення аліментів на утримання дитини, яку згодом збільшила вимогою про внесення змін до актового запису про народження дитини (а.с. 49). Свої вимоги обґрунтовує тим, що з початку 2009 року по лютий 2011 року зустрічалась та мала тісні стосунки з відповідачем [PERSON] Внаслідок цих стосунків позивач народила доньку - [PERSON], [INFO]. Відповідач є її батьком, однак відмовився подати в органи реєстрації актів цивільного стану заяву про реєстрацію його батьківства, у зв'язку з чим запис про батька дитини у Книзі реєстрації народжень був здійснений в порядку, передбаченому ч. 1 ст. 135 СК України. Самостійно вона не має фінансової можливості утримувати дитину належним чином, відповідач грошей на утримання дочки в добровільному порядку не надає, вона не працевлаштована, тому потребує фінансової допомоги відповідача. Спір в добровільному порядку вони вирішити не можуть, тому вона змушена звернутися із вказаним позовом до суду. У судовому засіданні позивач та її представник позов підтримали, просили його задовольнити на тих підставах, що в ньому зазначені. Відповідач у судовому засіданні заперечень проти позову не висловив, у вирішенні питання покладається на розсуд суду. Крім того, допитані у судовому засіданні свідки [PERSON] та [PERSON] підтвердили, що сторони мали тісні стосунки з початку 2009 року по лютий 2011 року, неодноразово бачили, як [PERSON] протягом цього часу приїжджав до [PERSON] Вислухавши пояснення учасників процесу та свідків, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає повному задоволенню з наступних підстав. Як встановлено в судовому засіданні з 2009 року позивач перебувала у тісних стосунках з відповідачем. 22 вересня 2011 року позивач народила доньку - [PERSON], батьками якої у свідоцтві про народження зазначено [PERSON] та [PERSON] (а.с. 6). Запис про батька дитини у Книзі реєстрації народжень вчинено 04 жовтня 2011 року відповідно до ч. 1 ст. 135 СК України, а саме за прізвищем матері, ім'я та по-батькові батька дитини записані зі слів матері, про що свідчить довідка Дружелюбівської сільської ради Вільнянського району Запорізької області (а.с. 5). Згідно з висновком проведеної по справі молекулярно-генетичної експертизи, відповідач [PERSON] може бути біологічним батьком дитини [PERSON], [INFO], з ймовірністю не менше 99,99% (а.с. 54-56). Відповідно до ч. 2 ст. 125 СК України, якщо мати та батько дитини не перебувають у шлюбі між собою, походження дитини від батька визначається: за заявою матері та батька дитини; за рішенням суду. Відповідно до ч. 1, ч. 2 ст. 128 СК України, за відсутності заяви, право на подання якої встановлено статтею 126 цього Кодексу, батьківство щодо дитини може бути визнане за рішенням суду. Підставою для визнання батьківства є будь-які відомості, що засвідчують походження дитини від певної особи, зібрані відповідно до Цивільного процесуального кодексу України. Таким чином, на підставі досліджених доказів судом встановлені відомості, які засвідчують походження малолітньої [PERSON], [INFO], від відповідача [PERSON], що на підставі ч. 2 ст. 128 СК України є підставою для визнання його батьківства у судовому порядку. Відповідно до ст. 134 СК України, на підставі заяв осіб, зазначених у статті 126 цього Кодексу, або рішення суду орган державної реєстрації актів цивільного стану вносить відповідні зміни до актового запису про народження, складеного органами державної реєстрації актів цивільного стану України, та видає нове Свідоцтво про народження. Як встановив суд, біологічним батьком дитини [PERSON], народженої 22 вересня 2011 року позивачем [PERSON], є відповідач [PERSON], тому в актовий запис про народження дитини необхідно внести відповідні зміни, а саме по-батькові дитини змінити з «[PERSON]» на «[PERSON]», а також вказати відомості про батька виходячи із відомостей про відповідача. Вирішуючи позов в частині стягнення аліментів, суд виходить з наступного. Відповідно до ст. 180 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. В силу ст. 181 СК України, способи виконання батьками обов'язку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними або за рішенням суду. У відповідності до ст. 8 Закону України «Про охорону дитинства» кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх заміняють, несуть відповідальність за створення необхідних умов для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України при вирішенні будь-яких питань щодо дітей суд повинен виходити з як найкращого забезпечення інтересів дітей. Відповідно до довідки Дружелюбівської сільської ради Вільнянського району Запорізької області № 792/1 від 26.11.2013, малолітня [PERSON] проживає разом з матір'ю [PERSON] за адресою: [ADDRESS], та знаходиться на повному її утриманні. Згідно ч. 3 ст. 181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. За ст. 182 СК України при призначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров'я та матеріальне становище дитини, платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення, мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Відповідно до ст. 183 СК України частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватись як аліменти на дитину, визначається судом. При вищевикладених обставинах, суд вважає за необхідне позов задовольнити, стягнути з [PERSON] на користь [PERSON] аліменти на утримання дитини [PERSON], [INFO], у розмірі ? частини зі всіх видів заробітку (доходу) щомісяця, але не менше ніж 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з дня подачі позову до суду, тобто з 27.11.2013, до досягнення дитиною повноліття. Відповідно до ч. 1 ст. 88 ЦПК України, стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Позивачем при подачі позову була сплачена сума судового збору в розмірі 229,40 грн. (а.с. 1), крім того, за проведення молекулярно-генетичної експертизи позивач сплатила 2800,00 грн. (а.с. 57), тому ці кошти підлягають стягненню з відповідача на користь позивача в повному обсязі. Крім того, в силу ст. 88 ЦПК України, суд стягує із відповідача в доход держави судовий збір у сумі 229,40 грн. за подання заяви в частині стягнення аліментів, від сплати яких позивач була звільнена при подачі позову до суду про стягнення аліментів. На підставі п. 1 ч. 1 ст. 367 ЦПК України, суд допускає негайне виконання рішення суду в частині стягнення аліментів - у межах суми платежу за один місяць. На підставі вищевикладеного та

Outcome: approved