Jurisdiction: civil
Date: 2015-03-11 00:00:00

Позивач звернулась до суду з позовом до відповідача, а саме просить суд розірвати шлюб, укладений між нею та [PERSON], вказуючи, що впродовж сумісного життя з'ясувалось, що між нею та відповідачем різне розуміння поняття шлюбу, сім`ї, відсутність спільних інтересів. Позивач зазначає, що разом з відповідачем вони не проживають, фактично подружні стосунки не підтримують, сумісне господарство не ведуть. Позивач впевнена, що подальше збереження шлюбу є неможливим та суперечить її інтересам. В позовній заяві позивач також просить суд визначити місця проживання її з відповідачем спільних дітей: [PERSON] та [PERSON], разом з їх матір`ю. Позивач у судове засідання не з'явилась, про час та місце проведення судового засідання була повідомлена належним чином, згідно наданої до суду письмової заяви просить справу розглядати у її відсутності, позовні вимоги підтримує, просить задовольнити з підстав наведених у позові. Відповідач у судове засідання не з'явився, про час та місце проведення судового засідання був повідомлений належним чином, згідно наданої до суду письмової заяви просить справу розглянути у його відсутності, позовні вимоги підтримує, просить задовольнити у повному обсязі. Вивчивши матеріали справи, дослідивши докази, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Відповідно до ч. 4 ст. 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Судом встановлено, що 15 вересня 2004 року Міським відділом реєстрації актів цивільного стану Одеського обласного управління юстиції було зареєстровано шлюб між [PERSON] та [PERSON], про що 15 вересня 2004 року складено відповідний актовий запис №1208, що підтверджується Свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER] (а.с. 4). Позивач та відповідач шлюбні відносини припинили, спільне господарство не ведеться, подружні стосунки не підтримують з березня 2010 року. В силу статті 51 Конституції України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки і чоловіка. Відповідно до ст. 24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Згідно ч. 3 ст. 109 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що заява про розірвання шлюбу відповідає дійсній волі дружини та чоловіка і що після розірвання шлюбу не будуть порушені їхні особисті та майнові права, а також права їхніх дітей. Відповідно до ч.2 ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше сумісне життя подружжя та збереження шлюбу суперечить інтересам одного з них, які мають істотне значення. Враховуючи те, що однією з основних засад сучасного сімейного права є свобода шлюбу, суд вважає, що у зв'язку з відсутністю вільної згоди позивача на продовження шлюбу, подальше збереження шлюбу суперечить її інтересам, а також принципу добровільності шлюбу, у зв'язку з чим, є неможливим . Судом також встановлено, що від шлюбу сторони мають спільних дітей: сина - [PERSON], [INFO], та доньку - [PERSON], [INFO]. Позивач в позовній заяві зазначає, що діти проживають разом з нею та між сторонами досягнуто угоду щодо визначення місця проживання та утримання їх спільних неповнолітніх дітей. Згідно поданої до суду письмової заяви відповідач, визнав позовні вимоги у повному обсязі, у тому числі щодо визначення місця проживання спільних дітей.

Outcome: approved