Jurisdiction: civil
Date: 2016-09-22 00:00:00

Позивач звернулась до суду з позовом в якому зазначила, що 01 листопада 2015 року близько о 11 годині [PERSON] керуючи автомобілем марки ВАЗ 21703 д.н.з. [NUMBER] грубо порушуючи ПДР України на нерівнозначному перехресті вулиць Котовського та Карамзіна в м. Новоселиця допустила зіткнення з автомобілем марки ВАЗ 22214 д.н.з. [NUMBER] якій є її власністю. Постановою Новоселицького районного суду від 06 листопада 2016 року [PERSON] визнана винною за ст.124 КУпАП та неї накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в дохід держави в розмірі 340 (триста сорок) гривень. На виконання вимог Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» від 01.07.2004 №1961-IV цивільно-правова відповідальність [PERSON] застрахована ПАТ «Страхова група «Ю.БІ.АЙ»» поліс обов'язкового страхування № ае2936530 дійсний до 20.05.2016р. 01.03.2016 року Страховику були надані усі необхідні документи, що передбачаються статтею 35 Закону України № 1961-IV для визнання випадку страховим та для визначення розміру страхового відшкодування. Останнім документом, який надав Позивач, відповідно до умов Договору, була вищезазначена постанова Суду. Відповідно до частини 1 статті 37 Закону України № 1961-IV виплата страхового відшкодування здійснюється протягом одного місяця з дня отримання страховиком визначених у статті 35 цього Закону документів або в строки та в обсягах, визначених рішенням суду. Згідно із статтею 979 ЦК України за договором страхування страховик зобов'язується у разі настання страхового випадку виплатити страхувальнику грошову суму (страхову виплату). Згідно із пунктом 3 статті 20 Закону України «Про страхування» -при настанні страхового випадку Страховик зобов'язаний здійснити страхову виплату або виплату страхового відшкодування у передбачений договором строк. Відповідно до наданих актів виконаних робіт на відновлювання автомобіля [PERSON] витратила 18866,75 грн. Проте на даний момент виплату визначеного розміру страхового відшкодування Відповідачі не здійснив. Відповідно до ст. 23 ЦК України особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Протягом тривалого часу у зв'язку з пошкодженням автомобіля Позивачці довелося самостійно шукати гроші для ремонту автомобіля, через що Позивач тривалий час не міг вночі спокійно спати. І до того суворий сімейний бюджет Позивачки довелося спрямувати на ремонт пошкодженого в результаті ДТП автомобіля. Розмір заподіяної позивачеві моральної шкоди вона оцінює в 30000 грн.. Позивач просить суд стягнути солідарно з відповідачів 18866 грн. 75 коп. в рахунок відшкодування матеріальної шкоди та 30000 грн. в рахунок відшкодування моральної шкоди. В судовому засіданні представник позивачці позов підтримав з підстав зазначених у позовній заяві та просить суд його задовольнити у повному обсязі. Представник [PERSON]. представляючи інтереси [PERSON] позов не визнав в повному обсязі суду пояснив, що його доверительниця не має нести відповідальність щодо відшкодування матеріальної шкоди оскільки вона мала страховий поліс та своєчасно повідомила про страховий випадок. Щодо моральної шкоди суду пояснив, що [PERSON] є інвалідом третьої групи, не має матеріальної можливості відшкодувати шкоду, крім того зазначена позивачем моральна шкода є завищеною. Представник ПАТ «Страхова група «Ю.Бі.АЙ» будучи належним чином повідомлений про день та час розгляду справи по суті в судовому засіданні не з'явився але подав до суду письмові заперечення в яких зазначив, що вважає позов в частині матеріальної шкоди безпідставним оскільки відповідно до акту оцінки було перераховано позивачці 9130 грн.. Щодо моральної шкоди вважає, що дану шкоду має відшкодувати [PERSON] яка визнана винною в ДТП. Наданими сторонами доказами судом встановлено, що [PERSON] є власником транспортного засобу - автомобіля марки ВАЗ21214-130-20 державний реєстраційний номер [NUMBER]. З постанови Новоселицького районного суду від 06 листопада 2015 року по справі №720/2296/16-п вбачається, що [PERSON] визнана винною за ст.124 КУпАП на неї накладено адміністративне стягнення в розмірі 340 грн. штрафу за те, що вона 01 листопада 2015 року приблизно о 11.00 годин керуючи автомобілем марки ВАЗ- 210703 державний реєстраційний номер [NUMBER] грубо порушуючи п.16.11 ПДРУ допустила зіткнення з автомобілем марки ВАЗ2214 державний реєстраційний номер [NUMBER]. З полісу обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності від 21.05.2015 року вбачається, що забезпеченим автомобілем є автомобіль марки ВАЗ- 210703 державний реєстраційний номер [NUMBER]. 01.11.2015 року [PERSON] звернулась з заявою до генерального директора ПАТ «Страхова группа «Ю.Бі.АЙ» про отримання страхового відшкодування внаслідок отриманої матеріальної шкоди в результаті ДТП в якому винною є [PERSON]. 02.11.2015 року за участю [PERSON], [PERSON] представника ПАТ «Страхова группа «Ю.Бі.АЙ» Ботезат В.С. був складений акт огляду транспортного засобу (дефектна відомість) в якому зазначено десять пошкоджень. З звіту №3067 з оцінки транспортного засобу від 06.11.2015 року та акту №3067 від 06.11.2015 року вбачається, що під час огляду встановлено додаткові внутрішні пошкодження задньої ходової частини автомобіля у заднє правого колеса було виявлено викривлення, потрібно було заключеня СТО та визначена вартість відновлювального ремонту в 11904 грн. 60 коп., вартість матеріального збитку складає 10130 грн. 52 коп.. 31.05.2016 року за платіжним дорученням №1987 перераховано на картковий рахунок [PERSON] 9130 грн. 52 коп.. [PERSON] подала до позовної заяви докази того, що вона фактично потратила на ремонт автомобіля по акту виконаних робіт від 12.01.2016 року №ОУ-0000238, 9160 грн. 32 коп. та по акту виконаних робіт від 12.01.2016 року за №ОУ-0000244, 9610 грн. 33 коп., всього в загальній сумі 18866 грн.75 коп.. Згідно з п.36.2 ст.36 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» 36.2. Страховик (МТСБУ) протягом 15 днів з дня узгодження ним розміру страхового відшкодування з особою, яка має право на отримання відшкодування, за наявності документів, зазначених у статті 35 цього Закону, повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду, але не пізніш як через 90 днів з дня отримання заяви про страхове відшкодування зобов'язаний: у разі визнання ним вимог заявника обґрунтованими - прийняти рішення про здійснення страхового відшкодування (регламентної виплати) та виплатити його. Якщо відшкодування витрат на проведення відновлювального ремонту пошкодженого майна (транспортного засобу) з урахуванням зносу здійснюється безпосередньо на рахунок потерпілої особи (її представника), сума, що відповідає розміру оціненої шкоди, зменшується на суму визначеного відповідно до законодавства податку на додану вартість. При цьому доплата в розмірі, що не перевищує суми податку, здійснюється за умови отримання страховиком (у випадках, передбачених статтею 41 цього Закону, - МТСБУ) документального підтвердження факту оплати проведеного ремонту. Якщо у зв'язку з відсутністю документів, що підтверджують розмір заявленої шкоди, страховик (МТСБУ) не може оцінити її загальний розмір, виплата страхового відшкодування (регламентна виплата) здійснюється у розмірі шкоди, оціненої страховиком (МТСБУ). Страховик має право здійснювати виплати без проведення експертизи (у тому числі шляхом перерахування коштів особам, які надають послуги з ремонту пошкодженого майна), якщо за результатами проведеного ним огляду пошкодженого майна страховик і потерпілий досягли згоди про розмір та спосіб здійснення страхового відшкодування і не наполягають на проведенні оцінки, експертизи пошкодженого майна; \ Абзац другий пункту 36.2 статті 36 в редакції Закону N 5090-VI ( 5090-17 ) від 05.07.2012 \ у разі невизнання майнових вимог заявника або з підстав, визначених статтями 32 та/або 37 цього Закону, - прийняти вмотивоване рішення про відмову у здійсненні страхового відшкодування (регламентної виплати). Суд оцінюючи викладені докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та у безпосередньому дослідженні наявних справі доказів за принципом належності, допустимості, достовірності кожного доказу окремо, а також достатністю і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності, дійшов висновку, що позов підлягає частковому задоволенню з наступних підстав. Згідно з ч.1 ст.60 ЦПК України. Кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. Згідно з ч.1 ст.179 ЦПК України, Предметом доказування під час судового розгляду є факти, які обґрунтовують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для вирішення справи (причини пропуску строку позовної давності тощо) і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Суд вважає, що позивачем в судовому засіданні не наведені належні та допустимі докази того, що після отримання звіту з оцінки транспортного засобу від 06.11.2015 року за №3067 про розмір загальної виплати він не погоджуючись на зазначену у звіті суму повідомив про необхідність вирішення розбіжностей шляхом призначення експертизи. Отже, суд враховуючи, що оскільки Страховик за результатами проведеного ним огляду пошкодженого майна і потерпілий не досягли згоди про розмір та спосіб здійснення страхового відшкодування а потерпілий на свій розсуд без попереднього повідомлення про встановленні додаткові пошкодження задньої ходової частини та провів даний ремонт без проведення експертизи суд вважає, що позивач порушив встановлений п.36.2 ст.36 Закону порядок вирішення розбіжностей між сторонами а тому відмова ПАТ «Страхова група «Ю.Бі.АЙ» щодо відшкодування 9610 грн. 33 коп. є обґрунтованою. Суд враховуючи, що 31.05.2016 року за платіжним дорученням №1987 перераховано на картковий рахунок [PERSON], гроші в сумі 9130 грн. 52 коп. які визнав представник позивачці, що вони надійшли але не зняти з рахунку а тому суд вважає, що відсутні підстави для стягнення вказаної суми з відповідача ПАТ «Страхова група «Ю.Бі.АЙ». Що стосується стягненню з відповідача на користь позивача моральної шкоди суд дійшов висновку, що позов в даній частині підлягає частковому задоволенню з наступних правових підстав. Частиною 5 статті 23 ЦК України встановлено, що моральна шкода відшкодовується одноразово, якщо інше не встановлено договором або законом. Відповідно до ч. 1 ст.1167 ЦК України, моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини, крім випадків, встановлених частиною другою цієї статті. Під моральною шкодою слід розуміти втрати немайнового характеру внаслідок моральних чи фізичних страждань, або інших негативних явищ, заподіяних фізичній, юридичній особі незаконними діями або бездіяльністю інших осіб (пункт 3 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику в справах про відшкодування морально (немайнової) шкоди» від 31.03.1995 року №4.). Пунктом 5 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику в справах про відшкодування морально (немайнової) шкоди» від 31.03.1995 року №4, роз'ясненно, що Відповідно до загальних підстав цивільно-правової відповідальності обов'язковому з'ясуванню при вирішенні спору про відшкодування моральної (немайнової) шкоди підлягають: наявність такої шкоди, протиправність діяння її заподіювача, наявність причинного зв'язку між шкодою і протиправним діянням заподіювача та вини останнього в її заподіянні. Суд, зокрема, повинен з'ясувати, чим підтверджується факт заподіяння позивачеві моральних чи фізичних страждань або втрат немайнового характеру, за яких обставин чи якими діями (бездіяльністю) вони заподіяні, в якій грошовій сумі чи в якій матеріальній формі позивач оцінює заподіяну йому шкоду та з чого він при цьому виходить, а також інші обставини, що мають значення для вирішення спору. ( Абзац пункту 5 в редакції Постанови Пленуму Верховного суду N 5 ( v0005700-01 ) від 25.05.2001 ). Суд аналізуючи у сукупності викладені докази та зазначені правові норми дійшов висновку що неправомірними діями відповідача по відношенню до позивача які перебувають в прямому причинному зв'язку з наслідками які настали нанесено моральну шкоду, та суд визначаючи розмір моральної шкоди яка підлягає відшкодуванню приймає до уваги ступень вини особи яка завдала моральної шкоди, тривалість періоду фізичних та душевних страждань позивача, погіршення здібностей позивача у зв'язку з пошкодженням його майна та з врахуванням принципу розумності та справедливості та того, що відшкодування моральної шкоди не є засобом збагачення приймаючи до уваги, що відповідач не працює є інвалідом третьої групи та не має інших джерел доходу дійшов висновку про необхідність та можливість стягнення в рахунок відшкодування нанесеної моральної шкоди з [PERSON] на користь [PERSON] в рахунок відшкодування моральної шкоди 5000 грн. (п'ять тисяч грн..). Суд враховуючи, що позивач був звільнений від сплати судового збору при подачі позову до суду у відповідності до вимог ст.88 ЦПК України суд вважає, що підлягає стягненню з відповідача в дохід держави судовий збір в сумі 1378 грн. за позовну вимогу про стягнення моральної шкоди.

Outcome: partial