Jurisdiction: civil
Date: 2019-10-15 00:00:00

Позивач звернувся з позовом про стягнення заборгованості. В обґрунтування позовних вимог посилається на те, що відповідно укладеного договору №б/н від 17.07.2013 року [PERSON] отримала кредит у вигляді кредитного ліміту на платіжну картку, зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 27,6% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом. Відповідач підтвердила свою згоду на те, що підписана заява разом з «Умовами та правилами надання банківських послуг» та «Тарифами Банку», які викладені на банківському сайті, складає між нею і Банком Договір, що підтверджується підписом у заяві. Банк свої зобов`язання виконав в повному обсязі. Відповідач, взяті на себе зобов`язання не виконала, у зв`язку з чим позивач просить суд стягнути з відповідача заборгованість у розмірі 47655,10 грн., та судовий збір в розмірі 1378,00 грн. Представник позивача в судове засідання не з`явився, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, що підтверджено матеріалами справи. Заяви про відкладення розгляду справи до суду не надавав В позовній заяві просив розглянути справу без участі представника. Представник відповідача [PERSON] [PERSON] в судове засідання не з`явилась, надала суду заяву про розгляд справи за її відсутності, просила суд відмовити в задоволенні позову. Враховуючи викладене, суд вважає, що судове засідання можливо провести без участі сторін, на підставі наявних у справі доказів, без фіксування судового засідання технічними засобами, що буде відповідати вимогам ст. 247 ЦПК України. Дослідивши матеріали справи, доводи, викладені в позовній заяві, з`ясувавши повно та всебічно обставини, факти та відповідні їм правовідносини, суд вважає, що позов підлягає залишенню без задоволення з наступних підстав. Судом встановлено, що 17 липня 2013 року [PERSON] підписала Анкету-заяву про приєднання до Умов та правил надання банківських послуг в ПАТ «Акцент-Банк» ( а.с. 8). Як вбачається з тексту вище наведено Анкети-заяви, остання містить особисту інформацію відповідача [PERSON] , а саме: прізвище, ім`я по-батькові, серію та номер паспорта, дату народження, ідентифікаційний код, адресу проживання, адресу реєстрації, номери засобів зв`язку, тощо. Зі змісту останньої також слідує, що послуги, які пропонував ПАТ «Акцент-Банк» Хавер Л [PERSON] включали надання останній банківських карток, проте, в жодній із комірок відсутнє письмове зазначення про те, яку саме картку мала намір та отримала [PERSON] , також відсутнє зазначення суми кредитного ліміту в грошовому еквіваленті. Згідно з ч. 1 ст. 628 ЦК України зміст договору становлять умови (пункти) , визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови , які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства . Відповідно до ч. 1 ст. 638 ЦК України договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору , умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Статтею 1054 ЦК України передбачено, що за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. До відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави (позика) , якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору . Особливості регулювання відносин за договором про надання споживчого кредиту встановлені законом. Згідно з ст. 1055 ЦК України кредитний договір укладається у письмовій формі. Положеннями ч. 1, 2 ст. 207 ЦК України встановлено, що правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо воля сторін виражена за допомогою телетайпного, електронного або іншого технічного засобу зв`язку. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). Згідно з ст. 1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Статтею 526 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору. Відповідно до ч. 6 ст.\~81\~ЦПК України доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. З наданого ПАТ «Акцент-Банк» у підтвердження заявлених позовних вимог розрахунку заборгованості відповідача [PERSON] станом на 22.10.2016 року (без наведення відповідного розрахунку його складових) вбачається, що заборгованість становить 47665,10 грн., яка складається з наступного: загального залишку заборгованості за наданим кредитом (тіло кредиту) 7850,00 грн.; залишок заборгованості за відсотками 34869,14 грн.; заборгованості за пенею та комісією 2200,00 грн.; а також штрафів відповідно до п. 2.1.7.6 Умов та правил надання банківських послуг: 500,00 грн. - штраф (фіксована частина); 2245,96 грн. - штраф (процентна складова) (а.с. 5-6). Виходячи зі змісту ст.\~22\~Закону України\~«Про платіжні\~системи та\~переказ коштів\~в Україні» документами, які можуть підтвердити факт проведення розрахункових операцій, є такі види розрахункових документів, як платіжне доручення, платіжна вимога-доручення, розрахунковий чек, платіжна вимога, меморіальний ордер. Згідно з п. 17.1 ст.\~17\~Закону України\~«Про платіжні\~системи та\~переказ коштів\~в Україні» обов`язкові реквізити електронних та паперових документів на переказ, особливості їх оформлення, оброблення та захисту встановлюються нормативно-правовими актами НБУ. Постановою Національного\~банку №\~22\~від 21\~січня 2004\~року встановлені вимоги до оформлення вищезазначених розрахункових документів. Отже, ПАТ «Акцент-Банк» не надав суду належним чином оформлений розрахунковий документ, який підтверджує факт видачі/перерахування кредитних коштів та згідно якого можна було б встановити суму, яку позивач надав/перерахував відповідачу [PERSON] згідно заяви б/н від 17.07.2013 року та встановити рахунок, на який були перераховані вищезазначені кредитні кошти. Так, доказами, які підтверджують наявність заборгованості та її розмір є первинні документи, оформлені відповідно до статті 9 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність». Згідно із вказаною нормою закону підставою для бухгалтерського обліку господарських операцій є первинні документи, які фіксують факти здійснення господарських операцій. Первинні документи повинні бути складені під час здійснення господарської операції, а якщо це не можливо - безпосередньо після її закінчення. Для контролю та впорядкування оброблення даних на підставі первинних документів можуть складатися зведені облікові документи. Відповідно до пункту 5.6 Положення про організацію операційної діяльності в банках України, затвердженого постановою Правління Національного банку України від 18 червня 2003 року № 254, виписки з особових рахунків клієнтів є підтвердженням виконаних за день операцій і призначаються для видачі або відсилання клієнту. Відповідно до наданої виписки по рахунку [PERSON] користувалась картою [NUMBER] ще з 01.01.2009 року, тоді як Анкета-заява про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг підписана [PERSON] лише 17.07.2013 року (а.с. 8, 58-62). До того ж, з виписки про рух коштів по картці [PERSON] вбачається, що остання дійсно користувалась грошовими коштами, шляхом зняття готівки з картки, оплата товару, продуктів, поповнення мобільного, тощо. Проте, з даної виписки також слідує й той факт, що [PERSON] було здійснено операції й з повернення коштів, шляхом поповнення в терміналах обслуговування, поповнення готівкою, тощо. Отже, за відсутності в Анкеті-заяві про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг від 17.07.2013 року підписаної [PERSON] , даних про назву (вид) картки, її номер та суму кредитного ліміту, суд позбавлений можливості ідентифікувати дані рахунки. Відповідно до вимог ч. 3 ст.\~62\~Конституції України усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь. Разом з тим, вирішуючи даний спір, суд бере до уваги пояснення відповідача [PERSON] , яка посилається на те, що кредитний договір з ПАТ «Акцент-Банк» вона не підписувала, з будь-якими Умовами та Правилами надання банківських послуг ознайомлена не була, мала у користуванні банківську картку, користувалась грошовими коштами, які повернула банку в повному обсязі, надавши на підтвердження виписку з особового рахунку. Позивачем доводи відповідача [PERSON] не спростовано та доведено зворотного не було. Частиною 1 ст.\~81\~ЦПК України встановлено імперативний обов`язок щодо доказування і подання доказів у цивільному процесі, а саме зазначеною нормою вказано, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Згідно з ст.\~89\~ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів). За змістом ч. 2 ст.\~77\~ЦПК України предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Зокрема, згідно з ст. 76 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків. Докази повинні відповідати вимогам належності, допустимості, достовірності та достатності (ст.ст. 77-80 ЦПК України). Відповідно до ч. 2 ст.\~13\~ЦПК України збирання доказів у цивільних справах не є обов`язком суду, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Суд має право збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи лише у випадках, коли це необхідно для захисту малолітніх чи неповнолітніх осіб або осіб, які визнані судом недієздатними чи дієздатність яких обмежена, а також в інших випадках, передбачених цим Кодексом. З приводу посилання позивача на те, що [PERSON] ознайомилась та згодна з Умовами та Правилами надання банківських послуг, а також із Тарифами Банку, які були надані їй для ознайомлення в письмовому вигляді. Умови та Правила надання банківських послуг, які розміщені на офіційному сайті А-Банку www.a-bank.com.ua, а також те, що вона зобов`язується виконувати вимоги Умов та Правил надання банківських послуг, й регулярно ознайомлюватися з їх змінами на сайті А-Банку www.a-bank.com.ua., то слідує зазначити наступне. Витягом з Умов та Правил надання банківських послуг в А-Банку, розміщених на сайті, що надані позивачем на підтвердження позовних вимог, визначені, в тому числі: пільговий період користування коштами, процентна ставка, права та обов`язки клієнта (позичальника) і банку, відповідальність сторін, зокрема пеня за несвоєчасне погашення кредиту та/або процентів, штраф за порушення строків платежів за будь-яким із грошових зобов`язань та їх розміри і порядок нарахування (а.с. 10-23). При цьому, матеріали даної цивільної справи не містять підтверджень, що з цим Витягом Умовами та Правилами надання банківських послуг була ознайомлена [PERSON] , а також те, що остання взяла на себе обов`язок щодо сплати процентів за користування кредитними коштами й щодо сплати неустойки (пені, штрафів). Тобто, роздруківка із сайту позивача належним доказом бути не може, оскільки цей доказ повністю залежить від волевиявлення і дій однієї сторони, банку, яка може вносити і вносить відповідні зміни в умови та правила споживчого кредитування, що підтверджено й у постанові Верховного Суду України від 11 березня 2015 року (провадження № 6-16цс15) і. Вище зазначене також повністю узгоджується із правовим висновком Великої Палати Верховного Суду у справі № 342/180/17-ц від 03 липня 2019 року. Таки чином, суд прийшов висновку про недоведеність позивачем позовних вимог, тому й відмовляє в задоволенні позову з цих підстав, та вважає за необхідне відмітити правову позицію Верховного Суду, висловлену в постанові від 04.10.2018 року за результатами розгляду провадження за №61-3026св18. З урахуванням викладеного, суд прийшов висновку про залишення позовних вимог Публічного акціонерного товариства «Акцент-Банк» до [PERSON] про стягнення заборгованості без задоволення. На підставі викладеного,

Outcome: dismissed