Jurisdiction: civil
Date: 2015-02-01 00:00:00

Позивач звернувся із позовом до відповідача про припинення договору поруки, в якому вказав, що 29.02.2008 року між позивачем та ВАТ «Універсал Банк», правонаступником якого є відповідач було укладено договір поруки №057-2008-482-Р/1, яким забезпечувалося виконання зобов'язання третьої особи [PERSON] за кредитним договором №057-2008-482 від 29.02.2008 року, укладеного між [PERSON] та ВАТ «Універсал Банк». Позивач зазначає, що договір поруки підлягає припиненню на підставі ч.1 ст.559 ЦК України оскільки 10.07.2008 року відповідач без згоди позивача змінив розмір підвищеної процентної ставки з 40,35% до 44,85%, внаслідок чого було збільшено обсяг відповідальності позивача як поручителя. Таким чином, відповідач самостійно без згоди позивача збільшив обсяг його відповідальності. На підставі викладеного, позивач просить суд визнати припиненою з 10.07.08 його поруку за договором поруки №057-2008-482-Р/1 від 29.02.2008 року, який укладений між ним та відповідачем в забезпечення кредитного договору №057-2008-482 від 29.02.2008 року, який укладений між відповідачем та третьою особою. В судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримав в повному обсязі та просив позов задовольнити з підстав, викладених в позовній заяві. Представник відповідача в судовому засіданні проти позову заперечував, в матеріалах справи містяться письмові заперечення, згідно яких представник зазначає, що в пункті 2.12 кредитного договору визначено, що кредитор може збільшити процентну ставку, у разі зміни Національним банком України розміру чинної облікової ставки та/або у разі запровадження адміністративних та/або інших заходів, які збільшують вартість коштів на українському ринку, та/або у випадку зміни ставок LIBOR, EURIBOR, та/або в інших випадках, якщо кредитор обґрунтовано вважає, що така зміна відповідає ринковим умовам або має безпосередній вплив на вартість кредитних ресурсів кредитора. Також, п.1.1 договору поруки передбачено, що поручитель зобов'язався перед кредитором відповідати за виконання [PERSON] усіх її зобов'язань перед кредитором, що виникли з кредитного договору №057-2008-482 від 29.02.2008 року в повному обсязі як існуючих в теперішній час, так і тих, що можуть виникнути в майбутньому. Таким чином, вказана умова договору поруки є результатом домовленості сторін, які вільні у визначенні зобов'язань та будь-яких інших своїх взаємовідносин, що не суперечать нормам чинного законодавства України. На підставі викладеного, представник відповідача просив відмовити в задоволенні позову в повному обсязі, оскільки умова про збільшення процентної ставки була результатом домовленості сторін. Третя особа [PERSON] в судовому засіданні проти позову заперечувала та просила відмовити в його задоволенню та пояснила, що вона не має можливості виконувати умови кредитного договору, а позивач має таку можливість. Заслухавши пояснення сторін, які беруть участь у справі, дослідивши матеріали справи, суд вважає встановленими наступні обставини та відповідні їм правовідносини. Як вбачається з матеріалів справи, 29.02.2008 року між ВАТ «Універсал Банк», правонаступником якого є відповідач та третьою особою [PERSON] було укладено кредитний договір №057-2008-482, відповідно до умов якого відповідач надав [PERSON] грошові кошти в сумі 87 700,00 доларів США строком до 10.02.2028 року зі сплатою відсотків на користування коштами у розмірі 13,45% річних (а.с.3-8). З метою забезпечення виконання зобов'язань за вказаним кредитним договором, 29.02.2008 року між позивачем та ВАТ «Універсал Банк», правонаступником якого є відповідач було укладено договір поруки №057-2008-482-Р/1, згідно якого позивач [PERSON] прийняв на себе зобов'язання відповідати за повне і своєчасне виконання зобов'язань третьою особою [PERSON] за кредитним договором (а.с.9-11). Як на підставу своїх заперечень, представник відповідача посилався на те, що відповідач вправі змінювати умови договору в односторонньому порядку і така зміна, не є підставою для припинення поруки, оскільки позивач погодився на можливість односторонньої зміни умов договору зі сторони відповідача. З такими твердженнями представника відповідача, суд погодитися не може виходячи із наступного. Згідно п. 2.1 договору поруки відповідач не вправі без згоди поручителя змінювати умови основного (кредитного) договору, внаслідок чого збільшується обсяг відповідальності поручителя. Під «згодою поручителя» сторони розуміють візування поручителем змін до основного договору (шляхом проставлення підпису уповноваженої особи та печатки поручителя, якщо останній є юридичною особою) та/або отримання його письмової згоди з такими змінами та/або шляхом обміну листами, факсимільними повідомленнями та/або укладення поручителем додаткової угоди до цього договору щодо внесення відповідних змін. З матеріалів справи вбачається, що відповідачем з 10.07.2008 року було збільшено розмір процентної ставки за кредитом з 40,35% до 44,85% річних на підставі п.2.12 кредитного договору. Суд погоджується з позиціє представника відповідача про правомірність збільшення відповідачем процентної ставки по кредитному договору в односторонньому порядку, однак таке збільшення процентної ставки повинно відбуватися з дотриманням положень п. 2.1 договору поруки. В судовому засіданні представник відповідача визнав факт того, що позивач про зміну процентної ставки по кредиту у сторону її збільшення не повідомлявся, а п. 2.1 договору поруки відповідачем дотримано не було. Дана обставина є порушенням укладеного між позивачем та відповідачем договору поруки зі сторони відповідача, що є неприпустимим. Відповідно до ч.1 ст.533 ЦУ України за договором поруки поручитель поручається перед кредитором боржника за виконання ним свого обов'язку. Поручитель відповідає перед кредитором за порушення зобов'язання боржником. Згідно із ч.1 ст.554 ЦК України у разі порушення боржником зобов'язання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники, якщо договором поруки не встановлено додаткову (субсидіарну) відповідальність поручителя. Відповідно до ч.1 ст.559 ЦК України порука припиняється з припиненням забезпеченого нею зобов'язання, а також у разі зміни зобов'язання без згоди поручителя, внаслідок чого збільшується обсяг його відповідальності. За таких обставин та враховуючи факт одностороннього збільшення процентної ставки по кредитному договору з порушенням умов п. 2.1 договору поруки, суд приходить до висновку про правомірність заявлених позовних вимог. Суд не бере до уваги заперечення третьої особи проти задоволення позовних вимог, оскільки вони не ґрунтуються на нормах чинного законодавства України та є безпідставними. На підставі викладеного,

Outcome: approved