Jurisdiction: civil
Date: 2020-08-17 00:00:00

Позивач звернулась до суду з позовною заявою, в якій просить розірвати шлюб між нею та відповідачем, який зареєстровано 14.02.1997 року Київським відділом реєстрації актів громадянського стану м. Харкова, актовий запис № 70. В обґрунтування позову зазначає, що за час проживання в шлюбі сторони мають двох дітей - [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] . Сімейне життя з Відповідачем не склалось, шлюбно-сімені відносини припинились. Причиною розпаду сім`ї стала зрада чоловіка, різниця характерів, відсутність взаєморозуміння. Майновий спір з Відповідачем відсутній. Ухвалою Київського районного суду м. Харкова від 10.03.2020 року у справі відкрито спрощене позовне провадження, з повідомленням сторін. Ухвалою Київського районного суду м. Харкова від 17.06.2020 року сторонам надано строк для примирення два місяці, провадження у справі зупинено. Ухвалою Київського районного суду м. Харкова від 18.08.2020 року провадження у справі відновлено. Позивач надала заяву про розгляд справи за її відсутності, позовні вимоги підтримує та просить задовольнити в повному обсязі. Після розірвання шлюбу просить залишити їй прізвище « [PERSON] ». Відповідач в судове засідання не з`явився, про дату, час та місце судового засідання повідомлявся належним чином, причини неявки суду не повідомив, заяви про перенесення судового засідання не надав. Враховуючи, що в справі є достатні матеріали про права і взаємовідносини сторін, суд розглядає справу у відсутність сторін. Фіксація судового процесу технічними засобами не здійснювалась згідно вимог ч. 2 ст. 247 ЦПК України. Суд, дослідивши матеріали справи у їх сукупності, всебічно та повно з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позовна заява, об`єктивно оцінивши докази, що мають істотне значення для її розгляду і вирішення по суті, приходить до висновку, що позовна заява підлягає задоволенню з огляду на наступне. Судом встановлено, що [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , уклали шлюб, який зареєстрований 14.02.1997 року Київським відділом реєстрації актів громадянського стану м. Харкова, актовий запис № 70 (свідоцтво про одруження серії [NUMBER] від 14.02.1997 р.) Після одруження прізвище позивача « [PERSON] змінено на « [PERSON] ». З матеріалів справи вбачається та підтверджується наданими письмовими пояснення, що дійсно між позивачем та відповідачем сімейні відносини припиненні, подружнього господарства не ведуть, між ними немає взаєморозуміння, у зв`язку з чим збереження сім`ї не можливо. Судом, за клопотанням відповідача, було надано строк на примирення впродовж двох місяців, проте сторони не надали до суду будь-яких доказів про вжиття відповідних заходів спрямованих на збереження сім`ї. За змістом положень ч.1 ст.24 Сімейного кодексу України, шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Частинами 3, 4 ст. 56 Сімейного кодексу України передбачено право кожного з подружжя припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканість і може мати наслідки, встановлені законом. Відповідно до ч. 1 статті 110 Сімейного кодексу України позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. Відповідно до ч.2 статті 112 Сімейного кодексу України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлене, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Відповідно до ч.1 статті 11 Цивільного процесуального кодексу України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданими відповідно до цього кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, як беруть участь у справі. Позивач не заявляла вимоги щодо повернення сплаченого судового збору. На підставі наведеного,

Outcome: approved