Jurisdiction: civil
Date: 2019-08-07 00:00:00

позивач звернулась до суду з позовом до [PERSON] про стягнення безпідставно набутих грошових коштів в розмірі 86180 гривень та судових витрат у справі. Свої вимоги позивач обгрунтовує тим, що в кінці 2017 р. позивач познайомилась з відповідачем, яка представилась дизайнером інтер`єрів. Оскільки нею була придбана квартира, яка потребувала ремонту в [ADDRESS] , позивач погодилась на отримання послуг від відповідачки, яка, в подальшому, познайомила її з виконробом, якому необхідні були грошові кошти для проведення ремонтних робіт в квартирі. 15.12.2017 р. позивач передала відповідачці грошові кошти в сумі 39060 гривень для виготовлення кухонних меблів, що складало 70% від їх вартості, а 19.12.2017 р. вона передала останню суму коштів в розмірі 47120 гривень для виготовлення сходів в квартиру, що склало 80% вартості. Загальна сума переданих відповідачці грошових коштів становить 86180 гривень, про отримання яких остання написала розписку. На момент звернення до суду будь-які роботи з виготовлення кухонних меблів та сходів зроблені не були, хоча відповідач завіряла, що вони будуть проведені до 15.05.2018 р. Оскільки відповідачка, внаслідок зловживання довірою, отримала грошові кошти без наявних правових підстав, та не повернула їх, позивач просить захистити порушене її право в судовому порядку та стягнути з відповідачки безпідставно отримані кошти. Представником позивача подана заява про розгляд справи у її відсутність та ухвалення заочного рішення у справі, оскільки відповідач уникає від явки до суду. Відповідачка в судове засідання не з`явилась, про місце і час судового розгляду повідомлялась у спосіб, передбачений ст. 128 ЦПК України. Судові повістки повернулись до суду за закінчення терміну їх зберігання в зв`язку з неотриманням адресатом. На підставі положень ст. 280 ЦПК України, за згодою представника позивача, суд вважає за можливе провести заочний розгляд справи у відсутність відповідача. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що позивач мала намір провести ремонтні роботи в квартирі за адресою: [ADDRESS] . 15.12.2017 р. [PERSON] прийняла від [PERSON] грошові кошти в розмірі 39060 гривень, що становить 70% загальної вартості робіт з виготовлення кухонних меблів, які передані у виробництво. 19.12.2017 р. відповідач отримала грошові кошти в сумі 47120 гривень, що становить 80% вартості робіт з виготовлення сходів, які передала у виробництво. Зазначені обставини підтверджуються власноручною розпискою, виданою відповідачкою. Судом встановлено, що станом на день звернення позивача до суду будь-які роботи з виготовлення кухонних меблів та сходів проведені не були. Відповідно до ст.1212 ЦК України особа, яка набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи (потерпілого) без достатньої правової підстави (безпідставно набуте майно), зобов`язана повернути потерпілому це майно. Особа зобов`язана повернути майно і тоді, коли підстава, на якій воно було набуте, згодом відпала. Положення цієї глави застосовуються незалежно від того, чи безпідставне набуття або збереження майна було результатом поведінки набувача майна, потерпілого, інших осіб чи наслідком події. Положення цієї глави застосовуються також до вимог про: 1) повернення виконаного за недійсним правочином; 2) витребування майна власником із чужого незаконного володіння; 3) повернення виконаного однією із сторін у зобов`язанні; 4) відшкодування шкоди особою, яка незаконно набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи. Набувач зобов`язаний повернути потерпілому безпідставно набуте майно в натурі (ст.1213 ЦК України). Оскільки між сторонами будь-яких договорів щодо надання послуг з виготовлення меблів не укладалось, відповідач отримала кошти без відповідних правових підстав, на момент розгляду справи роботи не проведені, і кошти не повернуті, суд приходить до висновку про обґрунтованість і доведеність в ході судового розгляду позовних вимог, в зв`язку з чим позовом [PERSON] підлягає задоволенню, а отримані відповідачкою кошти підлягають стягненню з нею в судовому порядку. Питання щодо судових витрат суд вирішує на підставі ст.141 ЦПК України і в зв`язку з задоволенням позову судові витрати, понесені позивачем підлягають стягненню з відповідача в повному обсязі.

Outcome: approved