Jurisdiction: civil
Date: 2017-06-18 00:00:00

Позивач звернулась до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. Посилається на те, шлюб був зареєстрований 12.08.2000 року в управлінні реєстрації актів громадянського стану Чернівецької міської ради, запис №1020 від 12.08.2000 року, про що було видано свідоцтво серії І-МИ №027316. Від шлюбу у сторін є неповнолітня дитина, а саме [PERSON], [INFO]. Вказує, що життя з відповідачем не склалося. Між ними постійно виникали сварки, внаслідок того, що кожен із них має різні погляди на сімейне життя та ведення спільного господарства. Відсутність між ними взаєморозуміння та спільної думки, щодо вирішення звичайних побутових питань призвели до повного розриву стосунків. Більше року подружні відносини вони не підтримують, спільного бюджету не мають. Вважає, що подальше фактичне спільне проживання та збереження шлюбу між ними неможливе та суперечило б її особистим інтересам. Просить шлюб укладений між ними розірвати. В судове засідання позивач не зявилась, від неї до суду надійшла заява, в якій просить суд справу розглядати в її відсутності, позовні вимоги підтримує в повному обсязі та просить їх задовольнити. В разі неявки відповідача не заперечує щодо ухвалення заочного рішення по справі. В судове засідання відповідач не зявився, хоча своєчасно та належним чином був повідомлений про час та місце слухання справи, про причини своєї неявки суду не повідомив. В наслідок чого суд вважає, що можливо розглянути справу в його відсутності, оскільки у справі наявні достатні матеріали про права та взаємовідносини сторін, суд ухвалює заочне рішення, що відповідає положенням ст.224 ЦПК України. Відповідно до ч.2 ст.197 ЦПК України, - ... У разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Враховуючи те, що в судове засідання не зявились всі особи, які беруть участь у справі, а тому фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось, що відповідає положенням ч.2 ст.197 ЦПК України. Судом встановлено, що позивач [PERSON] 12 серпня 2000 року одружилася з відповідачем [PERSON], який зареєстрований управлінням реєстрації актів громадянського стану Чернівецької міської ради м. Чернівці, Чернівецької області, про що в книзі реєстрації актів про одруження зроблено відповідний запис №1020, що підтверджується свідоцтвом про одруження (а.с.5). Також встановлено, що від шлюбу у сторін є неповнолітня дитина, а саме [PERSON], [INFO], що підтверджується копією свідоцтва про народження (а.с. 12). Згідно ч.1 ст. 24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. У статті 112 СК України зазначено, що суд з'ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Суд вважає, збереження сім'ї неможливе, оскільки їхня сім'я розпалася остаточно, на даний час шлюб носить формальний характер, шлюбні відносини між ними фактично припинені. Основною причиною розриву відносин стало те, що у сторін відсутнє взаєморозуміння та спільна думка, щодо вирішення звичайних побутових питань, що призводить до постійних сварок. Дослідивши матеріали справи, враховуючи те, що збереження сім'ї між сторонами неможливе, суд вважає, що позов обґрунтований і підлягає задоволенню. На підставі наведеного та

Outcome: approved