Jurisdiction: civil
Date: 2016-12-18 00:00:00

Позивач звернулась до суду з позовом до відповідача про розірвання шлюбу, який був зареєстрований 20.02.1997 року виконкомом Турбівської селищної ради Липовецького району Вінницької області, актовий запис № 6. Від даного шлюбу вони мають сина [PERSON], який на даний час вже повнолітній. Причиною розпаду сім'ї позивач називає те, що останнім часом їх стосунки погіршились. Відповідач знайшов іншу жінку, влаштовує постійно сварки та скандали, застосовує щодо неї фізичну силу. Позивач вважає, що все вищевикладене призвело до нестерпності подальшого сумісного проживання, а тому збереження шлюбу буде суперечити її інтересам. Також позивач просить суд вирішити питання про зміну прізвища, відновивши їй дошлюбне прізвище «[PERSON]» та судових витрат. Позивач в судовому засіданні позовні вимоги підтримала, просила суд їх задовольнити, зіславшись на обставини викладені у позовній заяві. Відповідач та його представник [PERSON] позовні вимоги визнали, не заперечували щодо задоволення позову. Суд, вислухавши пояснення сторін, вивчивши та дослідивши матеріали цивільної справи, повно з'ясувавши обставини справи та перевіривши їх зібраними у справі доказами, дійшов висновку про таке. Сторони перебувають в зареєстрованому шлюбі з 20.02.1997 року, що підтверджується свідоцтвом про укладення шлюбу серії [NUMBER] (а.с.5). Сторони не бажають миритись, мають стійке волевиявлення, спрямоване на припинення сімейних відносин і розірвання шлюбу. Згідно із ст.51 Конституції України, шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки і чоловіка. Кожен із подружжя має рівні права і обов'язки у шлюбі та сім'ї. Статтею 5 Протоколу №7 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод встановлено, що кожен із подружжя у відносинах між собою і в їхніх відносинах зі своїми дітьми користується рівними правами та обов'язками цивільного характеру, що виникають зі вступу в шлюб, перебування в шлюбі та щодо його розірвання. Відповідно до ст.ст. 105, 110, 112 СК України, шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного із подружжя на підставі рішення суду, відповідно до статті 110 цього Кодексу. Позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя (ч.1 ст.110 СК України). Згідно зі ст.112 СК України, суд з'ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність дитини та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них. Ураховуючи те, що сторони наполягають на розлученні, мають стійке волевиявлення до розірвання шлюбу, суд дійшов до переконання, що збереження шлюбу та подальше спільне проживання подружжя буде суперечить інтересам сторін, тому дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню. Крім цього відповідач позов визнав. На підставі ст.174 п.4 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову, суд, за наявності для того законних підстав, ухвалює рішення про задоволення позову. Враховуючи, що визнання відповідачем позовних вимог - не суперечить закону та не порушує права, свободи чи інтереси третіх осіб, суд приймає визнання відповідачем позову та ухвалює рішення про задоволення позову. Згідно ст. 113 СК України, суд відновлює позивачці, за її проханням, дошлюбне прізвище - «[PERSON]». Вирішуючи питання судових витрат, суд керується ст. 88 ЦПК України, а тому враховує, що при пред'явленні позову позивач, будучи інвалідом ІІ групи була звільнена від сплати судового збору, тому присуджує із відповідача в дохід держави судовий збір пропорційно до задоволеної частини вимог. На підставі ст.ст. 105,110,112,113 СК України,

Outcome: approved