Jurisdiction: civil
Date: 2015-05-17 00:00:00

Позивач звернулась до суду з даним позовом, в якому просить припинити трудовий договір, укладений між нею та суб»єктом підприємницької діяльності фізичною особою підприємцем [PERSON] від 19.05.2009р., в зв»язку з припиненням підприємницької діяльності відповідачем, чим позбавлено можливості позивачку зробити відповідний запис в трудовій книжці та постановки її на облік в центр зайнятості для пошуку роботи та працевлаштування. Також просила зобов»язати Оболонський районний центр зайнятості у м.Києві зняти з реєстрації цей трудовий договір. В судовому засіданні представник позивачки позов підтримав. Відповідач в судове засідання не з»явився, про місце, день та час розгляду справи повідомлявся належно за останнім відомим зареєстрованим місцем проживання, причини неявки невідомі, а тому суд вважає за можливе справу розглянути за його відсутності. Представник 3-ї особи не заперечував проти позовних вимог. Пояснив, що до 01 січня 2015р. в центрі зайнятості реєструвались трудові договори між ФОП та працівником. Вислухавши представників з»явившихся осіб, дослідивши письмові докази, суд приходить до висновку про задоволення позовних вимог. 19 травня 2009р. [PERSON] була прийнята на роботу до ФОП [PERSON] на посаду менеджера на підставі трудового договору від 19.05.2009р. за № 2009051900002 ( реєстраційний номер в центрі зайнятості 27812205). Як зазначається в Постанові Пленуму ВССУ з розгляду цивільних і кримінальних справ від 01.03.2013р. «Про деякі питання юрисдикції загальних судів та визначення підсудності цивільних справ», з часу державної реєстрації припинення підприємницької діяльності фізичної особи-підприємця в порядку, встановленому ЗУ «Про державну реєстрацію юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців» від 15.05.2003р., спори за участю такої особи -підприємця, у тому числі пов»язані з підприємницькою діяльністю, що здійснювалась ним раніше, належить розглядати в порядку цивільного судочинства. Як встановлено в судовому засіданні, за інформацією з Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців, підприємницьку діяльність [PERSON] припинено 17 грудня 2014року. Як зазначає позивачка, відповідач без будь-яких попереджень припинив діяльність, перестав відповідати на телефонні дзвінки, тобто фактично дія трудового договору припинена, заробітної плати позивачка не отримує та позбавлена можливості в подальшому зареєструватись на облік в центрі зайнятості для подальшого працевлаштування, оскільки відповідачем не зроблений запис в трудовій книжці про припинення або розірвання трудового договору. Як наслідок, трудовий договір не знято з реєстрації в центрі зайнятості Оболонського району м.Києва. Згідно ст.7 КЗпП України особливості регулювання праці осіб, які працюють у фізичних осіб за трудовими договорами, встановлюються законодавством. Згідно ст.9 ЦК України положення цього Кодексу застосовуються також до трудових відносин, якщо вони не врегульовані іншими актами законодавства. Відповідно до ст.51 ЦК України до підприємницької діяльності фізичних осіб застосовуються нормативно-правові акти, що регулюють підприємницьку діяльність юридичних осіб, якщо інше не встановлено законом або не випливає із суті відносин. Згідно п.1 ч.1 ст.40 КЗпП України трудовий договір, укладений на невизначений строк, а також строковий трудовий договір до закінчення строку його чинності можуть бути розірвані власником або уповноваженим ним органом лише у випадках: змін в організації виробництва і праці, в тому числі ліквідації, реорганізації, банкрутства або перепрофілювання підприємства, установи, організації, скорочення чисельності або штату працівників. Підстави припинення трудового договору передбачені статтею 36 КЗпП України. В даному випадку мало місце припинення підприємницької діяльності ФОП, тобто роботодавця, без попередження про це працівників. Згідно ст.49-2 КЗпП України про наступне вивільнення працівників персонально попереджають не пізніше ніж за два місяці. Одночасно з попередженням про звільненням у зв»язку із змінами в організації виробництва і праці власник або уповноважений ним орган пропонує працівникові іншу роботу на тому ж підприємстві, установі, організації. При відсутності роботи за відповідною професією чи спеціальністю, а також у разі відмови працівника від переведення на іншу роботу на тому ж підприємстві, в установі, організації працівник, за своїм розсудом, звертається за допомогою до державної служби зайнятості або працевлаштовується самостійно. Водночас власник або уповноважений ним орган доводить до відома державної служби зайнятості про наступне вивільнення працівника із зазначенням його професії, спеціальності, кваліфікації та розміру оплати праці. Право позивачки на подальше працевлаштування та постановки на облік в центр зайнятості було порушено діями відповідача, який всупереч зазначеним нормам чинного законодавства, фактично без будь-яких попереджень працівника припинив свою діяльність як фізична особа-підприємець. Тобто, це дає підстави вважати, що дія трудового договору також припинена. На підставі наведеного, суд приходить до висновку, що права позивачки на працевлаштування підлягають поновленню шляхом задоволення позовних вимог.

Outcome: approved