Jurisdiction: civil
Date: 2018-11-27 00:00:00

Позивач звернулась до суду з вищевказаним позовом до відповідача, обґрунтовуючи його підставність тим, що, [INFO] помер [PERSON]. Після його смерті відкрилась спадщина. 11.06.2003 [PERSON] на випадок своєї смерті, вчинив особисте розпорядження, відповідно до якого заповів усе своє майно їй, [PERSON]. Спадщину після смерті спадкодавця вона прийняла шляхом визначення додаткового строку їй для прийняття спадщини за рішенням суду. Інші спадкоємці відсутні. Утім реалізувати свої спадкові права в нотаріальному порядку на належну спадкодавцеві земельну ділянку позбавлена можливості, оскільки за життя спадкодавцем було втрачено правовстановлюючий документ на майно, у зв'язку із чим їй було відмовлено у видачі нотаріального акту, що стало підставою для звернення до суду із даним позовом. У межах визначеного судом строку відповідач відзиву до суду не направив, однак надав до суду заяву, в якій вимоги визнав, не заперечував щодо їх задоволення, а розгляд справи просив проводити за відсутності представника сільської ради. Ухвалою суду від 01.10.2018 за клопотанням позивача було витребувано матеріали спадкової справи до майна померлого [PERSON], який помер [INFO]; копію актового запису про смерть гр. [PERSON], [INFO], який помер [INFO]; та повний витяг з Державного реєстру актів цивільного стану громадян. У підготовче судове засідання позивач не з'явився, однак у позові просив суд розгляд справи здійснювати за його відсутності. З огляду на викладене, суд не вбачає підстав для відкладення розгляду справи, тому проводить його за результатами підготовчого судового засідання, в порядку ст.ст. 200, 206 ЦПК України, на підставі наявних у справі матеріалів, за відсутності сторін спору, при цьому не здійснюючи фіксування судового засідання технічними засобами. Суд, вивчивши та дослідивши матеріали цивільної справи, повно з'ясувавши обставини справи та перевіривши їх зібраним у справі доказами, встановив, що [INFO] в селі Зозів Липовецького району, Вінницької області, помер [PERSON], на що вказує актовий запис про смерть №33 від 24.10.2005. Після його смерті відкрилась спадщина. Із матеріалів спадкової справи, що були витребувані судом встановлено, що 11.06.2003 [PERSON] на випадок своєї смерті, вчинив особисте розпорядження, відповідно до якого заповів все своє майно [PERSON]. 10.10.2008 рішенням Липовецького районного суду Вінницької області [PERSON] визначено додатковий строк для подання заяви в нотаріальну контору про прийняття спадщини. Вказане рішення набуло законної сили 21.10.2008. Позивач в межах визначеного судом строку звернулась із заявою до нотаріуса про прийняття спадщини. Інші спадкоємці за матеріалами спадкової справи відсутні. Згідно свідоцтва про зміну імені серії [NUMBER], [PERSON] змінила своє прізвище на [PERSON] (а.с.5). Наведене свідчить, що позивач є єдиним спадкоємцем майна [PERSON] та спадщину прийняла. Судом встановлено, що до складу спадкової маси увійшла земельна ділянка площею 3,08 га, кадастровий номер - [NUMBER], цільове призначення землі - для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, що розташована на території Зозівської сільської ради Липовецького району Вінницької області, згідно Державного акту на право власності на земельну ділянку серії [NUMBER], виданого 23.09.2005 на підставі розпорядження Липовецької районної державної адміністрації від 21.02.2005 за №31 (а.с.3). Судом встановлено, що правовстановлюючий документ на нерухоме майно втрачено, що позбавило спадкоємця реалізувати свої спадкові права в нотаріальному порядку. Відповідно до частини першої статті 15 та статті 392 ЦК власник майна має право пред'явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Виходячи зі змісту наведених норм права, потреба в такому способі захисту права власності виникає тоді, коли наявність суб'єктивного права власника не підтверджена відповідними доказами, підлягає сумніву, не визнається іншими особами або ними оспорюється, а не в тому разі, коли цими особами не виконується відповідне рішення суду, ухвалене раніше. З огляду на викладене суд дійшов до переконання, що обставини викладені у позовній заяві доведені належними та допустимими доказами, наявність порушених прав позивача є очевидною, отож вони підлягають захисту у спосіб, що обраний позивачем. Крім цього, представник відповідача надав суду заяву про визнання позову. Ураховуючи те, що визнання відповідачем позову не суперечить закону, не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд приймає визнання позову та виносить рішення про його задоволення. На підставі викладеного та

Outcome: approved