Jurisdiction: civil
Date: 2016-09-26 00:00:00

Позивач звернулась в суд з позовом до відповідача, в якому просить на підставі ст.ст.180, 182, 183 СК України стягувати з відповідача на свою користь на утримання їх неповнолітньої дитини сина [PERSON], [INFO], аліменти в розмірі 1/3 частини всіх видів заробітку (доходу) відповідача, але не менше 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідно віку, щомісячно, до досягнення дитиною повноліття, допустити негайне виконання рішення суду в межах місячного платежу, мотивуючи тим, що відповідач не надає матеріальної допомоги на утримання дитини. Позивач подала заяву про розгляд справи за її відсутності, позовні вимоги підтримує. Відповідач подав заперечення проти позову, в якому просив задоволити позовні вимоги частково та прийняти рішення про стягнення з нього аліментів в розмірі 1/5 частини усіх видів заробітку (доходу), справу слухати без його участі, мотивуючи тим, що він перебуває у другому шлюбі, від якого має неповнолітню дитину [PERSON], [INFO], яка знаходиться на його утриманні; крім того, його дружина [PERSON] на даний час не працює, так як перебуває у довготривалій відпустці по вагітності та пологах 32 тиждень вагітності, а тому також знаходиться на його утриманні. Дослідивши та оцінивши докази у справі, суд дійшов наступних висновків. Позивач [PERSON] є матірю, а відповідач [PERSON] є батьком неповнолітньої дитини [PERSON], [INFO], що стверджується копією свідоцтва про народження серії І-ТП № 079186. Шлюб між сторонами розірваний, що стверджується копією свідоцтва про розірвання шлюбу серії І-ТП № 036850. Дитина проживає разом з матірю, що стверджується довідкою КП «Комунальник» Овруцької міської ради Житомирської області від 06.07.2016 року № 5351, та знаходиться на її утриманні. Відповідно до ст.180 СК України батьки зобовязані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Однак, відповідач ухиляється від вказаного обов'язку, матеріальної допомоги позивачу на утримання неповнолітньої дитини не надає. Доказів протилежного відповідачем суду не надано. Частина 3 ст.181 СК України передбачає, що за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. У відповідності до ч.1 ст.183 СК України частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину визначається судом. Згідно з ч.2 ст.182 СК України мінімальний розмір аліментів на 1 дитину не може бути меншим ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, за винятком випадків, передбачених ст.184 цього Кодексу. З огляду на викладене, врахувавши відповідно до ч.1 ст.182 СК України стан здоров'я і матеріальне становище дитини та платника аліментів, а також інші обставини, що мають істотне значення, зокрема наявність на утриманні платника аліментів інших осіб, суд вважає за можливе стягувати з відповідача аліменти в розмірі 1/5 частини заробітку (доходу) відповідача, але не менше 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Відповідно до ч.1 ст.191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня предявлення позову. Відповідно до п.1 ч.1 ст.367 ЦПК України рішення суду в справі про стягнення аліментів підлягає обовязковому негайному виконанню у межах суми платежу за один місяць. Від сплати судового збору позивач звільнена на підставі п.3 ч.1 ст.5 Закону України «Про судовий збір», а тому у відповідності до ст.88 ЦПК України він підлягає стягненню з відповідача в дохід держави. Тому

Outcome: approved