Jurisdiction: civil
Date: 2014-11-19 00:00:00

Позивач, звернувшись в суд із даним позовом, посилається на те, що її батьку - [PERSON], який помер [INFO], як голові колгоспного двору, належав на праві власності житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами в [ADDRESS]. Прийнявши спадщину та вступивши в управління спадковим майном після смерті батька, позивач не може оформити спадщину на житловий будинок, що знаходиться в [ADDRESS], через відсутність правовстановлюючих документів на даний будинок. Просить суд, в зв'язку із виниклими обставинами, визнати за нею право власності на житловий будинок в [ADDRESS] В судове засідання позивач не з'явилась, подала до суду письмову заяву з проханням слухати справу без її участі, позовні вимоги підтримала в повному обсязі. Відповідачі: [PERSON], [PERSON] в судове засідання не з'явилися. Подали до суду письмові заяви, в яких просять справу розглядати без їх участі, позовні вимоги визнають, проти задоволення позову не заперечують. Згідно із ч.2 ст. 197 ЦПК України в зв'язку з неявкою учасників процесу в судове засідання фіксування технічними засобами не проводилось. Дослідивши матеріали справи та давши їм оцінку, суд знаходить позов обґрунтованим, з наступних підстав. Судом встановлено, що житловий будинок в [ADDRESS] належав на праві особистої власності колгоспному двору, головою якого є [PERSON] на підставі свідоцтва про право особистої власності на жилий будинок, видане на підставі рішення виконкому Коломийської районної Ради народних депутатів № 220 від 14 жовтня 1987 року ( а.с. 6). Згідно п. 6 Постанови Пленуму Верховного Суду від 22 грудня 1995 року № 20 «Про судову практику у справах за позовами про захист права приватної власності» передбачено, що право власності на майно, яке належало колгоспному двору і збереглося після припинення його існування, мають ті члени двору, котрі до 15 квітня 1991 року не втратили права на частку в його майні. Розмір частки члена двору визначається виходячи з рівності часток усіх його членів. Відповідно до довідки Воронської сільської ради від 01.10.2013 року № 817, станом на 01.07.1990 року у спадковому будинку були зареєстровані [PERSON], [PERSON], [PERSON] та [PERSON]. Після смерті [PERSON] відкрилась спадщина на житловий будинок в [ADDRESS]. Позивач, [PERSON] звернулась до нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини, крім неї спадкоємцями є: [PERSON], [PERSON], які відмовились від прийняття спадщини і не заперечують щодо визнання права власності на спадкове майно за позивачкою. Однак нотаріусом відмовлено в оформлення права на спадщину через відсутність правовстановлюючого документу. Згідно із п.23 Постанови Пленуму Верховного суду України №7 від 30.05.2008 року «Про судову практику у справах про спадкування» у разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження. Відповідно до ст. 392 ЦК України власник майна може пред'явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також в разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Таким чином, оскільки позивач, внаслідок відсутності правовстановлюючого документу на житловий будинок в [ADDRESS] не може отримати відповідне свідоцтво в нотаріальній конторі, право власності може бути визнане судом. Враховуючи наведене, суд вважає за можливе задовольнити вимоги позивача. На підставі ст.ст. 16, 321, 328, 346, 392, 1216, 1222, 1234, 1268 ЦК України,

Outcome: approved