overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2018-11-28 00:00:00

Позивач звернулась до суду з позовом, в якому просить суд стягувати з відповідача на її користь аліменти на утримання сина у розмірі 1/4 частини від усіх видів його заробітків та доходів щомісячно до повноліття дитини. В обґрунтування позовних вимог позивач зазначила, що з 21.02.2009 р. сторони перебували у шлюбі, який рішенням суду було розірвано 30.10.2014 р., від шлюбу 11.07.2009 р. народилася донька [PERSON], дитина проживає разом із позивачем та повністю перебуває на її утриманні. Відповідач матеріальної допомоги на утримання дитини не надає, хоча має постійне місце роботи. Позивач надала суду заяву, в якій просить слухати справу за її відсутністю, позовні вимоги підтримала у повному обсязі. Відповідач надав суду заяву, в якій просить слухати справу за його відсутністю, не заперечував проти задоволення позову. Суд, вивчивши матеріали справи та дослідивши надані докази, встановив наступні факти та відповідні їм правовідносини. Судом встановлено, що 21.02.2009 р. сторони зареєстрували шлюб, який рішенням суду було розірвано 30.10.2014 р., від шлюбу мають доньку [PERSON], [INFO], яка на даний час знаходиться на утриманні позивача і разом з нею проживає. Вищезазначене підтверджується рішення суду від 30.10.2014 р., свідоцтвом про народження, довідкою від 20.04.2018 р. Відповідно до вимог ст.ст. 12, 13, 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цих Кодексом, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках, судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Відповідно до п. 17\~постанови пленуму Верховного Суду України від 15.05.2006 року №3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів», суд, вирішуючи питання щодо розміру аліментів, повинен ураховувати стан здоровя, матеріальне становище дитини і платника аліментів; наявність в останнього інших неповнолітніх дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, повнолітніх дочки, сина, інші обставини, що мають істотне значення. Відповідно до ст. 180 СК України батьки зобовязані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до ст. 181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини присуджуються у частці від доходу матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Відповідно до ст. 191 СК України аліменти присуджуються від дня предявлення позову. За таких обставин суд задовольняє позовні вимоги позивача, викладені в позовній заяві, в повному обсязі. Враховуючи те, що позивач за подання позову, відповідно до ЗУ «Про судови збір», звільнений від сплати судового збору, суд вважає за необхідне стягнути дані витрати з відповідача по справі на користь держави. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2018-10-08 00:00:00

Позивач звернулась до суду з позовом, в якому просить усунути перешкоди у здійсненні нею права власності шляхом визнання [PERSON] таким, що втратив право користування житловим приміщенням - квартирою, розташованою за адресою: [ADDRESS]. Зазначає, що вона є власником зазначеної квартири, в якій залишився зареєстрованим колишній власник квартири - відповідач по справі, якій знятися з реєстрації у добровільному порядку не бажає. Позивач у судове засідання не з'явилась, надала заяву, в якій просить позов задовольнити, справу розглядати за її відсутності. Відповідач у судове засідання не з'явився, надав суду заяву про розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги визнає в повному обсязі. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Відповідно до ч.4 ст. 206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Перевіривши матеріали справи, суд приходить до наступного. Судом встановлено, що позивач на підставі договору купівлі-продажу від 15.05.2018 року є власником квартири, розташованої за адресою: [ADDRESS]. На момент придбання позивачем вказаного житлового приміщення, у ньому залишався бути зареєстрованим продавець нерухомості - [PERSON] Відповідно до п. 8 договору купівлі-продажу від 15.05.2018 року відповідач мав самостійно знятися з реєстрації в строк до 29.05.2018 року, однак до теперішнього часу відповідач залишається зареєстрованим у належній позивачу квартирі. Суд зазначає, що відповідно до ст. 319 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Згідно зі ст. 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійснені ним права користування та розпорядження своїм майном. В даному разі з вини відповідача права позивача обмежені. За таких обставин суд вважає, що позовні вимоги позивача підлягають задоволенню.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2020-09-17 00:00:00

Позивач звернулась до суду з позовом, в якому просить усунути перешкоди у здійсненні права власності шляхом визнання відповідача таким, що втратив право користування жилим приміщенням - квартирою за адресою: [ADDRESS] . Зазначає, що відповідач зареєстрований, але тривалий час не мешкає у зазначеному житловому приміщенні, комунальні послуги не сплачує, не несе інших витрат по утриманню житла. Позивач у судове засідання не з`явилась, надала заяву про розгляд справи за її відсутності, на задоволені позовних вимог наполягала. Відповідач у судове засідання не з`явився, надав заяву про розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги визнав. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Перевіривши матеріали справи, суд приходить до наступного. Судом встановлено,\~що позивач[PERSON] \~на підставі\~договору довічного\~утримання від\~25.08.2016\~року є\~власником квартири,\~яка знаходиться\~за адресою: [ADDRESS] . Син позивача відповідач [PERSON] зареєстрований у квартирі за\~адресою: [ADDRESS] , але за місцем реєстрації не мешкає з 2018 року, що підтверджується актом від 22.07.2020р., а також довідкою ОСББ «2-2» ВІД 22.07.2020 року. Комунальні послуги відповідач не сплачує, не несе інших витрат по утриманню житла. Згідно зі ст. 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійснені ним права користування та розпорядження своїм майном, хоча б ці порушення і не були поєднані з позбавленням володіння. Вказана стаття встановлює право власника житла на власний розсуд визначати, хто має право в ньому проживати. Відповідно до ст. 319 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Згідно ч. 2 ст. 405 ЦК України, член сім`ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім`ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом. У даному разі з вини відповідача права позивача обмежені, оскільки реєстрація відповідача у зазначеному житловому приміщенні позбавляє позивача можливості вільно розпоряджатись належним їй нерухомим майном, тягне за собою збільшення вартості комунальних послуг, позбавляє права на отримання субсидії. З огляду на вищевикладене, позовні вимоги підлягають задоволенню.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2020-04-28 00:00:00

Позивач звернулась до суду з позовом в якому просить усунути перешкоди у користуванні власністю, шляхом зняття відповідача з реєстраційного обліку. У обґрунтування позову зазначила, що вона є власником квартири [ADDRESS] . Відповідач по справі, це колишній власник зазначеної квартири, який має реєстрацію у вказаній квартирі, однак з 2017 року в ній не проживає. У зв`язку з тим, що реєстрація відповідача чинить їй перешкоди у користуванні власністю, вона вимушена звернутися до суду. [PERSON] в судове засідання не з`явилась, надавши заяву про підтримання позовних вимог та розгляд справи за її відсутність. Відповідач в судове засідання не з`явився, про дату, час та місце судового засідання повідомлявся своєчасно та належним чином. Згідно ст.247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Виходячи з вимог ст.280 ЦПК України, суд вважає можливим провести заочний розгляд справи у відсутність відповідача. Розглянувши позовну заяву, дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку про задоволення позовних вимог виходячи з наступного. Судовим розглядом встановлено, що відповідно договору купівлі - продажу квартири від 11.10.2017 року, [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] продали, а [PERSON] придбала квартиру [ADDRESS] . Згідно з довідки виданої виконавчим комітетом Чорноморської селищної ради, [PERSON] зареєстрований з 2004 року за адресою: [ADDRESS] Відповідно до акту по факту не проживання, комісія у складі: [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , встановила, що [PERSON] з 2017 року не проживає у квартирі [ADDRESS] Відповідно до ст. 41 Конституції України право приватної власності є непорушним. Згідно ч. 1ст. 15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Відповідно до п. 3 ч. 2ст. 16 ЦК України способом захисту цивільного права та інтересу може бути припинення дії, яка порушує право. У відповідності до ст. 319 ЦК України власник володіє, користується та розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Відповідно до ст. 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном. Згідно зі ст. 71 ЖК України за тимчасово відсутніми наймачами та членами їх сімей зберігається житлове приміщення на протязі 6 місяців. Згідно зі ст. 72 ЖК України, визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням внаслідок відсутності цієї особи понад встановлені строки провадиться в судовому порядку. Частиною 2 ст. 405 ЦК України передбачено, що член сім`ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім`ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом. За таких обставин, суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню, так як вони є обґрунтованими та знайшли своє підтвердження в ході судового розгляду справи. На підставі вищевикладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-10-27 00:00:00

позивач звернулась до суду з позовом, в якому просить шлюб, зареєстрований між нею та відповідачем 01 березня 2012 року у Франківському відділі реєстрації актів цивільного стану Львівського міського управління юстиції, актовий запис - №74, розірвати, покликуючись на те, що спільне життя не склалося, так як постійно виникали непорозуміння та сварки, що призвели до того, що вони вже як рік не ведуть спільне господарство, проживають окремо та не підтримують подружні відносини. Від шлюбу дітей не мають. Позивач вважає, що подальше спільне життя і збереження сімї неможливе, оскільки таке суперечить її інтересам, а тому\~просить шлюб розірвати. В судовому засіданні позивач позовні вимоги підтримала повністю, надала пояснення аналогічні до викладених у позовній заяві, просить шлюб розірвати, оскільки примирення між ними неможливе та після розірвання шлюбу змінити їй прізвище з «Шпирка» на «Когут». Представник позивача в судовому засіданні висловила аналогічну позицію позивача. Просить позов задовільнити. В судовому засіданні відповідач позов визнав та проти розірвання шлюбу не заперечив, пояснив, що вони з позивачкою дійсно вже рік проживають окремо, не підтримують подружні відносини, не ведуть спільне господарство, примирення між ними не можливе. На підтримання думки відповідача в судовому засіданні виступив представник відповідача, яка просить суд позов задоволити, розірвати шлюб між позивачкою та відповідачем з вищевказаних мотивів. Заслухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов слід задовольнити з наступних підстав. Судом встановлено, 01 березня 2012 року між [PERSON] та [PERSON] зареєстровано шлюб у Франківському відділі реєстрації актів цивільного стану Львівського міського управління юстиції, актовий запис №74. З наданих в судовому засіданні пояснень позивачки та відповідача вбачається, що подружнє життя у сторін не склалось, оскільки сторони вже рік спільне господарство не ведуть, проживають окремо, подружні відносини не підтримують. Подальше спільне життя і збереження шлюбу не узгоджується з інтересами позивачки та відповідача, а тому суд приходить до переконання, що примирення між сторонами не вбачається можливим. Згідно з ч. 2 ст.140 Сімейного кодексу України, шлюб припиняється внаслідок його розірвання. Відповідно до ч.2\~ст.112 СК України\~суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя або збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Враховуючи наведене, суд приходить до висновку, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу неможливе і такі обставини суперечать інтересам сторін, тому шлюб слід розірвати. З наведених міркувань та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-02-27 00:00:00

Позивач звернулась до суду з позовом, в якому просить шлюб, зареєстрований між нею та відповідачем, розірвати, після розірвання шлюбу залишити позивачу прізвище «[PERSON]», стягувати з відповідача аліменти на її користь на утримання доньки [PERSON], [INFO], у розмірі ? частини його заробітку та всіх видів доходів, але не менше ніж 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку до повноліття дитини щомісячно, тобто до [INFO], стверджуючи, що 07 серпня 2008 року у Відділі реєстрації актів цивільного стану Балтського районного управління юстиції Одеської області вона з відповідачем зареєструвала шлюб, від цього шлюбу [INFO] у них народилась донька [PERSON]. Позивач просить розірвати шлюб з відповідачем, оскільки стосунки між ними погіршилися, сім'я розпалася остаточно, сторони разом тривалий час не проживають, сімейних відносин не підтримують, відновлювати їх не мають наміру, відповідач не надає позивачу матеріальної допомоги на утримання дитини, дитина проживає разом з позивачем і перебуває на її утриманні. В судовому засіданні позивач підтримала позов. Відповідач до судового засідання не з'явився, хоча надав заяву в якій позов визнав. Розглянувши матеріали справи, суд вважає, що подальше перебування сторін у шлюбі перешкоджає інтересам сторін, можливість збереження сім`ї втрачена, що батьки зобов'язані утримувати своїх неповнолітніх дітей, тому,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-01-19 00:00:00

Позивач звернулась до суду з позовом, в якому просить щомісячно стягувати з відповідача на її користь аліменти на утримання сина [PERSON], [INFO], у розмірі 1/4 частини всіх видів заробітку відповідача, але не менше 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи з дня предявлення позову і до досягнення дитиною повноліття. Свої вимоги обґрунтовує тим, що на даний час вони з відповідачем проживають окремо. Дитина проживає та перебуває на утриманні позивача. Питання щодо утримання спільної малолітньої дитини ними не вирішено. Відповідач ухиляється від покладеного на нього обовязку утримувати свою дитину. Позивач до суду не зявилася. Представник позивача [PERSON] позовні вимоги підтримала в повному обсязі, про що надала письмову заяву. Відповідач в судове засідання не зявився, надав до суду заяву про розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги визнав повністю. Вивчивши матеріали справи, суд прийшов до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Згідно копії свідоцтва по народження серії 1-ОЛ № 078607, виданого 20 травня 2009 року, [PERSON] є батьком [PERSON], [INFO] (а.с. 4). Відповідно до ст. 180 СК України, обовязок утримання дітей до досягнення ними повноліття покладається на обох батьків, тому відповідач повинен брати участь у витратах на утримання дитини. Згідно ч. 1 ст. 181 СК України, способи виконання батьками обовязку утримувати дитину визначаються домовленістю між ними. У відповідності до ч. 3 ст. 181 СК України, за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Відповідно до ч. 2 ст. 182 СК України, мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Оскільки між сторонами не досягнуто домовленості щодо способів виконання батьком обовязку по утриманню дитини, вимоги позивача про стягнення з відповідача аліментів є обґрунтованими. Крім того, з урахуванням положень ст. 61 ЦПК України дані обставини є визнаними сторонами і доказуванню не підлягають. Відповідно до ч. 4 ст. 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Таким чином, відповідач визнав позовні вимоги і визнання даного позову прийнято судом. Згідно ч. 1 ст. 191 СК України, аліменти присуджуються від дня предявлення позову. З підстав ч. 3 ст. 88 ЦПК України, з відповідача слід стягнути на користь держави судовий збір у сумі 640 грн. 00 коп. На підставі викладеного та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-02-20 00:00:00

Позивач звернулась до суду з позовом в якому просять суд встановити факт проживання на законних підставах за адресою: [ADDRESS] та реєстрації за місцем проживання в гуртожитку:[PERSON] - [INFO] з 04.01.2001р.; [PERSON]-[INFO]., сина, з 04.01.2001р. Зобов'язати Управління Державної міграційної служби України в Полтавській області здійснити реєстрацію місця постійного проживання: [PERSON] - [INFO] з 04.01.2001р.;[PERSON] - [INFO], сина, з 04.01.2001р.; [PERSON] - [INFO], сина, з 23.06.2010р. за адресою: [ADDRESS]. У судове засідання позивачі не з»явились направивши до суду заяву з проханням слухати справу у їх відсутність, позовні вимоги підтримали, прохали задовольнити. Всі інші учасники справи в судове засідання не з»явились, повідомлені належним чином, про причини неявки суд не повідомили. Відповідно до ст. 169 ЦПК України суд розглядає справу у відсутність відповідача за наявними в матеріалах справи доказами. Судом встановлено, що [PERSON] у квітні 2001 року на підставі загального рішення адміністрації та профкому (протокол № 14 від 30.03.2001) отримала ордер № 13 від 10.04.2001, який був підставою для заселення та прописки у гуртожиток «Комунальник» по [ADDRESS] щодо неї та членів її сім»ї. У березні 2009 року між [PERSON] та [PERSON], який з травня 2009 року не проживає з нею в кімнаті 225, оскільки отримав ордер на житлову площу в гуртожитку «Комунальник» по [ADDRESS] - розірвано шлюб, відповідно до свідоцтва про розірвання шлюбу серія [NUMBER]. 23 червня 2010 року позивач народила сина - [PERSON], відповідно до свідоцтва про народження серії [NUMBER], виданого 02 липня 2010 року, який проживає разом з нею за адресою: [ADDRESS] З метою приватизації кімнат у гуртожитку, власник цього гуртожитку - територіальна громада м.Полтава та балансоутримувач - КП «Полтаваелектроавтотранс» ініціювали розгляд цього питання на засіданнях сесії міської ради та засіданні міськвиконкому. Відповідно до рішення п'ятнадцятої сесії шостого скликання Полтавської міської ради від 01.11.2011, відповідно до ст. 15 Житлового кодексу УРСР, п.4 примірного положення про гуртожитки, затвердженого Постановою Ради Міністрів УРСР № 208 від 03.06.1986 року,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-02-06 00:00:00

Позивач звернулась до суду з позовом, в якому прохає розірвати шлюб з відповідачем. Позивач в судовому засіданні позов підтримала. На полягає на задоволені позову. Відповідач в судовому засіданні позов визнав. Згідно ст. 130 ЦПК України, якщо в попередньому судовому засіданні відповідач визнав позов, то суд ухвалює судове рішення в порядку, встановленому ст. 174 ЦПК України. Згідно ч. 4 ст. 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову, суд за наявності для того підстав, ухвалює рішення про задоволення позову. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню. До такого висновку суд приходить враховуючи наступні обставини: 02 вересня 2000 року сторони зареєстрували шлюб (а.с.3). Від цього шлюбу сторони дітей не мають. В шлюбних відносинах не перебувають з 10.09.2001 року, оскільки взаємні відносини змінилися. Сімя розпалася остаточно, збереження сім`ї не можливе. Беручи до уваги ті обставини, що між подружжям припинені шлюбні відносини та зберігання сім`ї є не можливим, суд вважає, що позов заявлено обґрунтовано, його було підтверджено протягом судового засідання, тому він підлягає задоволенню. На підставі викладеного та

Outcome: approved