Jurisdiction: civil
Date: 2018-12-20 00:00:00

Позивач звернулась до суду з даним позовом 06.11.2018 року мотивуючи\~ тим, що перебуває з відповідачем в зареєстрованому шлюбі з 21.02.2009 року, від спільного життя мають сина [PERSON], [INFO]. Причиною звернення до суду з даним позовом є те, що сімейне життя не склалось, між ними зникло взаєморозуміння та взаємоповага, часто виникають сварки, вже тривалий час кожен із них живе окремим життям та своїми інтересами, вони не підтримують сімейно шлюбних відносин та не ведуть спільне господарство, примирення неможливо, тому просила шлюб розірвати. Позивач [PERSON] подала до суду заяву про розгляд справи у її відсутності, позовні вимоги підтримує в повному обсязі, просила залишити прізвище «Звичайна» та залишити за нею судові витрати. Відповідач [PERSON] подав до суду заяву про розгляд справи у його відсутності, позовні вимоги визнає в повному обсязі, не заперечує проти розірвання шлюбу. Суд, дослідивши матеріали справи, встановив наступні обставини та відповідні їм правовідносини. Відповідно до ч.4\~ ст. 206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Відповідно до ч.3 ст. 200 ЦПК України, за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Згідно ч. 1 ст. 24 СК України, шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушення жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Згідно ч. 3 ст. 105 СК України, шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до статті 110 цього Кодексу. Згідно до ст. 110 СК України, позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя. Відповідно до ст. 112 СК України, суд з'ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Відповідно до ст. 113 СК України, особа, яка змінила своє прізвище у зв'язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Відповідно до ч. 2 ст. 114 СК України, у разі розірвання шлюбу судом шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу. Судом встановлено, що сторони зареєстрували шлюб 21.02.2009 року у відділ РАЦС Білоцерківського міського управління юстиції\~ Київської області, актовий запис № 160, від спільного життя мають неповнолітнього сина [PERSON], [INFO], протягом тривалого часу сімейно шлюбні стосунки не підтримують, не ведуть спільного господарства, втратили почуття любові та поваги один до одного, сімя розпалась остаточно і подальше перебування сторін у шлюбі суперечить їх інтересам, що підтверджено матеріалами справи та визнається сторонами. Отже, суд приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення, оскільки сторони мають стійке волевиявлення щодо розірвання шлюбу, а примушення жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Згідно ст. 141 ЦПК України, за рахунок відповідача відшкодовуються витрати позивача, однак позивач заявила клопотання про залишення таких витрат за нею без відповідного відшкодування.

Outcome: approved