Jurisdiction: civil
Date: 2015-10-14 00:00:00

Позивач, звернувшись до суду з даним позовом, просить скасувати наказ завідуючої ДНЗ №5 «Сонечко» за №52-к/тр від 10 серпня 2015 року «Про звільнення [PERSON]І.», поновити її на роботі з 10.08.2015 року на посаді машиніста з прання та ремонту білизни Богуславського ДНЗ №5 «Сонечко», стягнути з відповідача на її користь середній заробіток за час вимушеного прогулу за період з 10.08.2015 року по день виходу на роботу та стягнути з відповідача на її користь витрати надання юридичної допомоги, посилаючись на те що вона з 1988 року працювала у дитячому садку №5 м. Богуслава на різних посадах, а з 04 січня 2011 року її було переведено на посаду машиніста з прання та ремонту білизни. В звязку з скороченням штату весь колектив ДНЗ №5 було попереджено про скорочення чисельності штату. 10 серпня 2015 року наказом №52-к/тр її було звільнено з посади на підставі ч.1 ст.40 КЗпП України. На той час на посаді машиніста з прання та ремонту білизни працювало дві особи: вона, яка працювала на повну ставку та мала тривалий стаж роботи і відповідну кваліфікацію, мала велику кількість грамот та подяк, неодноразово отримувала премії на добросовісну працю та [PERSON], яка працювала на 0,5 ставки, мала нетривалий стаж роботи, але продовжувала навчання. Вона вважає, що адміністрація ДНЗ №5 «Сонечко» при її звільненні допустила порушення трудового законодавства, надавши перевагу іншому працівникові, звільнивши її з роботи, мотивуючи тим, що вона не має переважного права залишення на роботі, в звязку з цим і змушена звернутися з відповідним позовом до суду. В судовому засіданні позивач [PERSON] її представник [PERSON] свої позовні вимоги підтримали, посилаючись на вищенаведені обставини та просили їх задовольнити. Представник відповідача та третя особа [PERSON] в судовому засіданні позов не визнала та пояснила, що при звільненні з роботи працівників ДНЗ №5 «Сонечко» в звязку з скороченням штату робітників адміністрація керувалась вимогами трудового законодавства та рішенням загальних зборів трудового колективу ДНЗ №5 від 03 липня 2015 року, де було прийнято рішення про скорочення на звільнення з посади позивача [PERSON], яка не мала переважного права на залишення її на посаді відповідно до чинного законодавства, а тому просила відмовити в задоволенні заявленого позову. В судовому засіданні представник третьої особи - відділу освіти Богуславської РДА [PERSON] позовні вимоги не визнала та зазначила, що звільнення [PERSON] в звязку з скороченням чисельності штату працівників ДНЗ №5 «Сонечко» було проведено з дотриманням вимог трудового законодавства та по рішенню загальних зборів трудового колективу. В установі за штатним розписом не було вакантних посад, які можливо було б запропонувати позивачу, а тому її звільнення було проведено без порушення вимог трудового законодавства. Суд, заслухавши позивача, представника позивача, представника відповідача, третю особу та дослідивши письмові матеріали справи, вважає за необхідне позов задовольнити частково, виходячи з наступних підстав. В судовому засіданні встановлено, що [PERSON] з 04 січня 2001 року була переведена на посаду машиніста із прання та ремонту білизни ДНЗ №5 «Сонечко» м. Богуслава Київської області, що підтверджується копією наказу від 04.01.2011 року. 10 серпня 2015 року [PERSON] було звільнено із займаної посади в звязку з скороченням чисельності працівників відповідно до п.1 ст.40 Кодексу законів про працю України, що підтверджується копією наказу № 52-к/тр Богуславського ДНЗ №5 «Сонечко» Богуславського району Київської області. Із копії наказу №17 к/тр від 10 червня 2015 року Богуславського ДНЗ №5 «Сонечко» Богуславського району Київської області видно, що в звязку з недостатністю фінансування дошкільних закладів та недостатнє фактичне відвідування дітьми дошкільних закладів, повідомити всіх працівників закладу про можливе скорочення штатних одиниць з 10 серпня 2015 року на посадах педагогічних працівників та обслуговуючого персоналу. Відповідно до п.1 ч.1 ст.40 КЗпП України, трудовий договір, укладений на невизначений строк, а також строковий трудовий договір до закінчення його чинності можуть бути розірвані власником або уповноваженим органом у разі змін в організації виробництва і праці в тому числі скорочення чисельності або штату працівників. Звільнення з підстави, зазначеної у п.п.1, 2 і 6 цієї статті, допускається, якщо неможливо перевести працівника, за його згодою, на іншу роботу. Згідно ч.2 ст.42 КЗпП України, при рівних умовах продуктивності праці і кваліфікації перевага в залишенні на роботі надається:...2) особам, в сімї яких немає інших працівників з самостійним заробітком; 3) працівникам з тривалим безперервним стажем роботи на даному підприємстві, в установі, організації; 4) працівникам, які навчаються у вищих і середніх спеціальних учбових закладах без відриву від виробництва... Перевага в залишенні на роботі може надаватися й іншим категоріям працівників, якщо це передбачено законодавством України. Відповідно до ст.233 КЗпП України, працівник може звернутися з заявою про вирішення трудового спору безпосередньо до районного, районного у місті, міського чи міськрайонного суду в тримісячний строк з дня, коли він дізнався або повинен був дізнатися про порушення свого права, а у справах про звільнення - в місячний строк з дня вручення копії наказу про звільнення або з дня видачі трудової книжки. Відповідно до п. 19 Постанови Пленуму Верховного Суду України №9 від 06.11.1992 року з відповідними змінами «Про практику розгляду судами трудових спорів»,розглядаючи трудові спори, повязані зі звільненням за п.1 ст.40 КЗпП, суди зобовязані зясувати, чи дійсно у відповідача мали місце зміни в організації виробництва і праці, зокрема ліквідація, реорганізація або перепрофілювання підприємства, установи, організації, скорочення чисельності або штату працівників, чи додержано власником або уповноваженим ним органом норм законодавства, що регулюють вивільнення працівника, які є докази щодо змін в організації виробництва і праці, про те, що працівник відмовився від переведення на іншу роботу або що власник або уповноважений ним орган не мав можливості перевести працівника з його згоди на іншу роботу на тому ж підприємстві, установі, організації, чи не користувався вивільнюваний працівник переважним правом на залишення на роботі та чи попереджався він за два місяці про наступне звільнення. Відповідно до ч. 1 ст. 235 КЗпП України, у разі звільнення без законної підстави або незаконного переведення на іншу роботу працівник повинен бути поновлений на попередній роботі органом, який розглядає трудовий спір. Закон не наділяє орган, який розглядає трудовий спір, повноваженнями на обрання іншого способу захисту трудових прав, ніж зазначені в ч. 1 ст. 235 та ст. 240 КЗпП України, тому, установивши, що звільнення позивача відбулось із порушенням визначеного законом порядку, суд зобовязаний поновити працівника на попередній роботі. Згідно штатного розпису Богуславського ДНЗ «Сонечко» з січня 2015 року видно, що з 01 січня 2015 року в дитячому закладі було 1,5 тарифної ставки машиніста із прання та ремонту спецодягу (білизни). Відповідно штатного розпису Богуславського ДНЗ «Сонечко» з 11 серпня 2015 року зазначено, що з 11 серпня 2015 року в дитячому закладі залишилась одна тарифна ставка машиніста із прання та ремонту спецодягу (білизни). Із довідки Богуславського ДНЗ №5 «Сонечко» від 10 серпня 2015 року вбачається, що [PERSON] дійсно працювала на посаді машиніста з прання та ремонту білизни на протязі 2014-2015 навчального року, на 1,0 тарифної ставки, згідно штатного розпису Богуславського дошкільного навчального закладу №5 «Сонечко». Із довідки Богуславського ДНЗ №5 «Сонечко» від 06 жовтня 2015 року видно, що [PERSON] дійсно працювала станом з 01.01.2015 року по 10.08.2015 року (до звільнення [PERSON]І.) на посаді машиніста з прання та ремонту білизни на 0,5 тарифної ставки, згідно штатного розпису Богуславського дошкільного навчального закладу №5 «Сонечко» від 29.01.2015 року. Таким чином, в судовому засіданні встановлено, що скороченню підлягало 0,5 тарифної ставки посади машиніста з прання та ремонту білизни, на якій працювала працівник [PERSON] неповний робочий день. В даному випадку, суд вважає, що в судовому засіданні знайшов підтвердження той факт, що позивача було звільнено з роботи 10 серпня 2015 року з порушенням норм трудового законодавства, оскільки [PERSON] працювала на посаді машиніста з прання та ремонту білизни на повну тарифну ставку та повний робочий день, а також має тривалий безперервний стажем роботи в даній установі та неодноразово заохочувалась преміями, грамотами та подяками за добросовісне і належне виконання своїх трудових обовязків, тобто мала високу продуктивність праці. Із копії протоколу №5 загальних зборів трудового колективу Богуславського ДНЗ №5 «Сонечко» від 03 липня 2015 року видно, що вирішив у звязку зі скороченням штату підлягають скороченню працівники з найнижчою кваліфікацією: [PERSON] машиніст з прання та ремонту білизни, В даному випадку, суд не може погодитися з думкою трудового колективу щодо скорочення [PERSON], оскільки вона має тривалий безперервний стаж роботи в даній установі, мала високу продуктивність праці та не має в сімї інших працівників з самостійним заробітком, а тому мала переважне право на залишення на роботі. Суд вважає, що сам факт навчання працівника [PERSON] у вищому навчальному закладі не надавав їй переважного права на залишення на посаді при скороченні чисельності штату, оскільки вона працювала на 0,5 тарифної ставки неповний робочий день і саме відповідно до штатного розпису 0,5 ставки було скорочено. Крім того, відповідно до ч.2 ст.235 КЗпП України, при винесенні рішення про поновлення на роботі орган, який розглядає трудовий спір одночасно приймає рішення про виплату працівникові середнього заробітку за час вимушеного прогулу. Щодо вимог позивача про стягнення на її користь середнього заробітку за час вимушеного прогулу, то суд вважає, що дані позовні вимоги підлягають частковому задоволенню, оскільки при виплаті [PERSON] середнього заробітку за час вимушеного прогулу з 10 серпня 2015 року по 12 жовтня 2015 року слід врахувати суму виплати їй місячного середнього заробітку вихідної допомоги при звільненні з роботи з звязку з скороченням чисельності штату працівників ДНЗ №5 «Сонечко». Відповідно до ч. 5 ст. 235 КЗпП України, рішення про поновлення на роботі незаконно звільненого або переведеного на іншу роботу працівника, прийняте органом, який розглядає трудовий спір, підлягає негайному виконанню. Із п.4 ч.1 ст.367 ЦПК України видно, що суд допускає негайне виконання рішень у справах про поновлення на роботі незаконного звільненого або переведеного на іншу роботу працівника. На підставі ст.ст. 40, 43 Конституції України, ст.ст.40 ч.1, 42, 233, 235 КЗпП України, Постанови Пленуму Верховного Суду України №9 від 06 листопада 1992 року з відповідними змінами «Про практику розгляду судами трудових спорів» та

Outcome: approved