Jurisdiction: civil
Date: 2020-12-09 00:00:00

Позивач звернулась до Приморського районного суду м. Одеси з позовною заявою до [PERSON] , треті особи: [PERSON] , [PERSON] , про витребування майна із чужого незаконного володіння та визнання права власності на майно та просив суд визнати за нею право власності на автомобіль марки Mercedes-Benz GLE 43 AMG, 2017 року випуску, кузов № [NUMBER] та витребувати у [PERSON] на її користь автомобіль марки Mercedes-Benz GLE 43 AMG, 2017 року випуску, кузов № [NUMBER] . В обгрунтування позовних вимог [PERSON] , в позовній заяві зазначено, що їй на праві власності належав автомобіль марки Mercedes-Benz GLE 43 AMG, 2017 року випуску, кузов № [NUMBER] , з присвоєнням номерного знаку [NUMBER] . 24 липня 2018 року їй стало відомо про те, що у провадженні Суворовського районного суду м. Одеси перебувала цивільна справа № 523/8929/18 за позовом [PERSON] до [PERSON] про поділ майна подружжя, за зустрічним позовом [PERSON] до [PERSON] про поділ майна подружжя. 11 липня 2018 року Суворовським районним судом м. Одеси постановлено ухвалу по вказаній справі, якою затверджено мирову угоду між [PERSON] та [PERSON] , визнано, що сторони домовилися здійснити між собою поділ майна шляхом виділу [PERSON] легкового автомобілю марки Mercedes-Benz GLE 43 AMG, номер шасі (кузова, рами) [NUMBER] , номер державної реєстрації [NUMBER] . Однак позивач зазначає, що про існування вказаної цивільної справи [PERSON] дізналась 23 липня 2018 року, зустрічних позовів у вказаній справі не заявляла, судових зборів не сплачувала, представника до участі в даній справі не направляла, жодних правових позицій з ним не узгоджувала. 26 липня 2018 року нею подано апеляційну скаргу до Апеляційного суду Одеської області на ухвалу Суворовського районного суду м. Одеси від 11.07.2018 року. 14 серпня 2018 року ухвалою апеляційного суду Одеської області відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою [PERSON] . Як зазначає позивач 01 серпня 2018 року [PERSON] зареєстрував право власності на автомобіль марки Mercedes-Benz GLE 43 AMG, 2017 року випуску, кузов № [NUMBER] за собою з присвоєнням номерного знаку [NUMBER] , на підставі рішення суду. 10 серпня 2018 року [PERSON] перереєстрував спірний автомобіль на підставі договору купівлі-продажу на [PERSON] з присвоєнням номерного знаку [NUMBER] . 27 листопада 2018 року спірний автомобіль був перереєстрований на підставі договору на [PERSON] з присвоєнням номерного знаку [NUMBER] . 08 листопада 2018 року апеляційний суд Одеської області ухвалив постанову, якою апеляційну скаргу [PERSON] задовольнив, ухвалу Суворовського районного суду м. Одеси від 11.07.2018 року скасував, справу направив до суду першої інстанції. Справа на підставі авторозподілу надійшла до провадження судді Приморського районного суду м. Одеси Шкамерди К.С. Ухвалою суду від 14.01.2019 року відкрито провадження по даній справі. У зв`язку з повторним авторозподілом на підставі наказу від 16 вересня 2019 року №50-ос/с голови суду про відрахування зі штату Приморського районного суду м. Одеси судді Шкамерди К.С. у зв`язку із закінченням терміну відрядження вказана цивільна справа передана судді Свяченій Ю.Б. для розгляду по суті. Ухвалою суду від 28 жовтня 2019 року прийнято до свого провадження справу, визначено розгляд справи проводити в порядку загального позовного провадження з призначенням підготовчого засідання 26 листопада 2019 року. 20 листопада 2019 року до суду надійшов відзив на позовну заяву від відповідача [PERSON] , по котрому просить відмовити у задоволенні позовних вимог [PERSON] на підставі того, що відповідач є належним правонабувачем спірного майна, на момент укладення правочину право власності [PERSON] не було оскаржене та скасоване. У підготовче засідання 26 листопада 2019 року з`явився позивач з представником. Решта учасників справи до суду не з`явились, про дату та час слухання справи сповіщались належним чином. У підготовчому засіданні проголошено перерву на 18 грудня 2019 року. 04 грудня 2019 року від представника відповідача до суду надійшло клопотання про відкладення слуханням справу у зв`язку з перебуванням у відпустці. 18 грудня 2019 року від представника третьої особи [PERSON] до суду надійшло клопотання про відкладення слуханням справу у зв`язку з зайнятістю представника в іншому судовому процесі. У підготовче засідання 18 грудня 2019 року з`явився позивач та його представник. Решта учасників справи до суду не з`явились, про дату та час слухання справи сповіщались належним чином. У підготовчому засіданні проголошено перерву на 27 січня 2020 року. У підготовче засідання 27 січня 2020 року з`явився позивач з представником. Решта учасників справи до суду не з`явились, про дату та час слухання справи сповіщались належним чином. У підготовчому засіданні проголошено перерву на 10 березня 2020 року. 10 березня 2020 року та 12 березня 2020 року від представник третьої особи [PERSON] до суду надійшло клопотання про відкладення слуханням справу у зв`язку з перебуванням представника у відпустці. У підготовче засідання 10 березня 2020 року з`явився позивач та його представник та представник відповідача. Решта учасників справи до суду не з`явились, про дату та час слухання справи сповіщались належним чином. Представник позивача звернувся до суду з клопотанням про відкладення слуханням справу задля ознайомлення з матеріалами справи. У підготовчому засіданні проголошено перерву на 30 квітня 2020 року. 30 березня 2020 року від представника третьої особи [PERSON] до суду надійшло клопотання про відкладення слуханням справу у зв`язку з впровадженням карантину на території України. У підготовче засідання 30 квітня 2020 року учасники справи до суду не з`явились, про дату та час слухання справи сповіщались належним чином. У підготовчому засіданні проголошено перерву на 09 червня 2020 року. У підготовче засідання 09 червня 2020 року з`явився позивач та його представник. Решта учасників справи до суду не з`явились, про дату та час слухання справи сповіщались належним чином. У підготовчому засіданні проголошено перерву на 15 липня 2020 року. 15 липня 2020 року від представник третьої особи [PERSON] до суду надійшло клопотання про відкладення слуханням справу у зв`язку з впровадженням карантину на території України. У підготовче засідання 15 липня 2020 року з`явився позивач та його представник та представник відповідача. Решта учасників справи до суду не з`явились, про дату та час слухання справи сповіщались належним чином. Судом роз`яснено сторонам права та обов`язки, заслухано пояснення та з`ясовано наявність клопотань. Протокольною ухвалою суду закрито підготовче засідання та призначено справу до судового розгляду по суті на 12 жовтня 2020 року. У судове засідання 12 жовтня 2020 року з`явився позивач та його представник та представник відповідача. Решта учасників справи до суду не з`явились, про дату та час слухання справи сповіщались належним чином. Позивач у судовому засіданні пояснила, що 08 листопада 2018 року апеляційний суд Одеської області ухвалив постанову, якою апеляційну скаргу [PERSON] задовольнив, ухвалу Суворовського районного суду м. Одеси від 11.07.2018 року скасував, тому спірний автомобіль належить їй на праві власності. Представник відповідача заперечував проти задоволення позовних вимог [PERSON] , пояснивши, що відповідач на законних підставах набув право власності на автомобіль марки Mercedes-Benz GLE 43 AMG, 217 року випуску, номер шасі (кузова, рами) [NUMBER] , номер державної реєстрації [NUMBER] . Проголошено перерву на 08 грудня 2020 року. У судовое засідання 08 грудня 2020 року з`явився представник позивача. Решта учасників справи до суду не з`явились, про дату та час слухання справи сповіщались належним чином. Представник позивача позовні вимоги підтримав у повному обсязі, просив задовольнити на підставі наявних в справі доказів. Дослідивши матеріали справи, вислухавш пояснення сторін та їх представників, оцінивши докази у їх сукупності, суд вважає, що позовні вимоги [PERSON] підлягають задоволенню, виходячи з наступного. Судом встановлено, що [PERSON] на праві власності належав автомобіль марки Mercedes-Benz GLE 43 AMG, 2017 року випуску, кузов № [NUMBER] з присвоєнням номерного знаку [NUMBER] , що підтверджується відповіддю регіонального сервісного центру Миколаївської області МВС України № 31/14-П-09/аз від 15.11.2018 року, копією договору № 0752605068 купівлі-продажу автомобіля від 24.07.2017 року, копією свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу [NUMBER] . 11 липня 2018 року Суворовським районним судом м. Одеси постановлено ухвалу по справі № 523/8929/18 за позовом [PERSON] до [PERSON] про поділ майна подружжя, за зустрічним позовом [PERSON] до [PERSON] про поділ майна подружжя, якою затверджено мирову угоду між [PERSON] та [PERSON] , визнано, що сторони домовилися здійснити між собою поділ майна шляхом виділу [PERSON] легкового автомобілю марки Mercedes-Benz GLE 43 AMG, 2017 року випуску, кузов № [NUMBER] , номер державної реєстрації [NUMBER] , що підтверджується копією ухвали Суворовського районного суду м. Одеси від 11.07.2018 року по справі № 523/8929/18. 24 липня 2018 року [PERSON] звернулася до Суворовського районного суду м. Одеси з заявою про ознайомлення з матеріалами справи та видачу ухвали суду для апеляційного оскарження, оскільки про існування вказаної цивільної справи дізналась 23 липня 2018 року, представника до участі в даній справі не направляла, жодних правових позицій з ним не узгоджувала. 16 серпня 2018 року [PERSON] звернулась до Центрального ВП ГУНП в Миколаївській області з заявою про вчинене [PERSON] та [PERSON] кримінальне правопорушення, передбачене ст. 190 КК України. 17 серпня 2018 року відповідні відомості були внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 12018150020003238, що підтверджується копією витягу з Єдиного реєстру досудових розслідувань № 12018150020003238. 21 серпня 2018 року у вказаному кримінальному провадженні позивача визнано потерпілим, що підтверджується пам`яткою про процесуальні права та обов`язки потерпілого від 21.08.2018 року. 26 липня 2018 року позивачем подана апеляційна скарга до Апеляційного суду Одеської області на ухвалу Суворовського районного суду м. Одеси від 11.07.2018 року. 14 серпня 2018 року ухвалою апеляційного суду Одеської області відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою [PERSON] 01 серпня 2018 року [PERSON] зареєстрував право власності на автомобіль марки Mercedes-Benz GLE 43 AMG, 2017 року випуску, кузов № [NUMBER] за собою з присвоєнням номерного знаку [NUMBER] , на підставі рішення суду. 10 серпня 2018 року [PERSON] перереєстрував спірний автомобіль на підставі договору купівлі-продажу на [PERSON] з присвоєнням номерного знаку [NUMBER] . 27 листопада 2018 року спірний автомобіль був перереєстрований на підставі договору на [PERSON] з присвоєнням номерного знаку [NUMBER] , що підтверджується інформацією на електронне звернення № 0-2471518696 з офіційного веб-порталу МВС України. 08 листопада 2018 року Апеляційним судом Одеської області ухвалено постанову, якою апеляційну скаргу [PERSON] задоволено, ухвалу Суворовського районного суду м. Одеси від 11.07.2018 року скасовано, справу направлено до суду першої інстанції. Відповідно до статті 3 ЦПК України провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи. Згідно з частиною третьою статті 203 ЦК України, що встановлює загальні вимоги, додержання яких є необхідним для чинності правочину, волевиявлення учасника правочину має бути вільним і відповідати його внутрішній волі. Недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені частинами першою-третьою, п`ятою та шостою статті 203 цього Кодексу, є підставою вважати правочин недійсним (стаття 215 ЦК України). Стаття 41 Конституції України закріпила, що кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності. Ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Процедура державної реєстрації (перереєстрації) і зняття з обліку автомобілів, оформлення та видачі реєстраційних документів і номерних знаків визначена Порядком державної реєстрації (перереєстрації), зняття з обліку автомобілів, автобусів, а також самохідних машин, сконструйованих на шасі автомобілів, мотоциклів усіх типів, марок і моделей, причепів, напівпричепів, мотоколясок, інших прирівняних до них транспортних засобів та мопедів, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України № 1388 від 7 вересня 1998 року (далі - Порядок). Відповідно до пункту 8 Порядку у редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин, державна реєстрація (перереєстрація) транспортних засобів проводиться на підставі заяв власників, поданих особисто, і документів, що посвідчують їх особу, підтверджують правомірність придбання, отримання, ввезення, митного оформлення транспортних засобів, відповідність конструкції транспортних засобів установленим вимогам безпеки дорожнього руху, а також вимогам, які є підставою для внесення змін до реєстраційних документів. Документами, що підтверджують правомірність придбання транспортних засобів, їх складових частин, що мають ідентифікаційні номери, є, зокрема, засвідчена підписом відповідної посадової особи, скріпленим печаткою, довідка-рахунок за формою згідно з додатком 1, видана суб`єктом господарювання, діяльність якого пов`язана з реалізацією транспортних засобів та їх складових частин, що мають ідентифікаційні номери. Таким чином, довідка-рахунок - це документ, який підтверджує реалізацію транспортного засобу, тобто перехід права власності на транспортний засіб, і виступає як спосіб оформлення договірних відносин з купівлі-продажу транспортного засобу, згідно з якими власник автомобіля передає права на володіння транспортним засобом покупцеві, а той, у свою чергу, повинен сплатити власнику заздалегідь узгоджену суму і вступити в права власності. У пункті 33 Порядку у редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин, зазначено, що перереєстрація транспортних засобів проводиться, зокрема, у разі зміни їх власників. Згідно з пунктом 33 Порядку у редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин, для проведення перереєстрації транспортних засобів у разі їх відчуження до підрозділів Державтоінспекції подаються документи, що встановлюють право власності на транспортні засоби, разом із засвідченими підписами сторін актами приймання-передачі транспортних засобів із зазначенням їх кольору, марки, моделі, року випуску, ідентифікаційних номерів складових частин. Перереєстрація транспортних засобів на одного з подружжя проводиться на підставі їх спільної заяви, свідоцтва про реєстрацію і засвідчених у встановленому порядку копії свідоцтва про право власності на частку у спільному майні подружжя. Підставою для перереєстрації транспортного засобу є також свідоцтво про реєстрацію та копії договору про поділ спільного майна подружжя, свідоцтва про право на спадщину або рішення суду про визнання недійсними договору купівлі-продажу, міни, дарування, що засвідчені в установленому порядку (пункт 35 Порядку у редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин). Замість утраченого або непридатного для користування свідоцтва про реєстрацію (технічного паспорта) і номерних знаків на підставі заяви власника або його представника видається нове свідоцтво про реєстрацію та номерні знаки (пункт 18 Порядку у редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин). Відповідно до статті 319 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Згідно з закріпленим у статті 387 ЦК України загальним правилом власник має право витребувати своє майно від особи, яка незаконно без відповідної правової підстави заволоділа ним. Статтею 330 ЦК України встановлено, що у разі, якщо майно відчужене особою, яка не має на це права, добросовісний набувач набуває право власності на нього, якщо відповідно до статті 388 цього Кодексу майно не може бути витребуване у нього. Якщо майно за відплатним договором придбане в особи, яка не мала права його відчужувати, про що набувач не знав і не міг знати (добросовісний набувач), власник має право витребувати це майно від набувача лише у разі, якщо майно: 1) було загублене власником або особою, якій він передав майно у володіння; 2) було викрадене у власника або особи, якій він передав майно у володіння; 3) вибуло з володіння власника або особи, якій він передав майно у володіння, не з їхньої волі іншим шляхом (стаття 388 ЦК України). Витребування майна шляхом віндикації застосовується до відносин речово-правового характеру якщо між власником і володільцем майна немає договірних відносин і майно перебуває у володільця не на підставі укладеного з власником договору. Факт вибуття автомобіля марки Mercedes-Benz GLE 43 AMG, 2017 року випуску, кузов № [NUMBER] , з володіння позивача поза його волею на підставі ухвали Суворовського районного суду м. Одеси, яка скасована апеляційною інстанцією встановлено судом, у зв`язку з чим до спірних правовідносин суд застосовує положення статті 388 ЦК України. Здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором (стаття 5 ЦПК України). Позивач, як титульний володілець спірного майна, справедливо вимагає відновлення становища, яке існувало до порушення її майнових прав, шляхом повернення об`єкта права власності у своє володіння. У статті 65 СК України зазначено, що дружина і чоловік розпоряджаються майном, що є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя, за взаємною згодою. При укладенні договорів одним із подружжя вважається, що він діє за згодою другого з подружжя. Одночасно, у статті 658 ЦК України вказано, що право продажу товару, крім випадків примусового продажу та інших випадків, встановлених законом, належить власникові товару. Право укладення і підписання договору купівлі-продажу транспортного засобу має особа, за якою зареєстроване право власності на відповідний транспортний засіб. Інший з подружжя надає згоду на укладення договору. Таким чином, належність спірного майна подружжю на праві спільної сумісної власності не змінює особу, яка за законом уповноважена на укладення договору купівлі-продажу. Судом встановлено, що при укладенні договору купівлі-продажу автомобіля [PERSON] діяв як власник транспортного засобу, зареєструвавши його на своє ім`я на підставі ухвали суду, котра в подальшому скасована, тож, і подальші договори з приводу відчуження спірного автомобіля є недійсними з передбачених статтями 203, 215 ЦК України підстав як такі, що вчинені за відсутності волевиявлення на його вчинення у однієї із сторін, тому в силу статті 216 ЦК України не створюють юридичних наслідків, крім тих, що пов`язані з його недійсністю. За таких обставин [PERSON] у розумінні статті 658 ЦК України не є особою, яка має право продажу транспортного засобу, і в силу закону не може розпоряджатися цим майном шляхом укладення договору про його відчуження. Витребування майна з чужого незаконного володіння у разі його вибуття із володіння власника поза його волею у зв`язку із відчуженням такого майна особою, яка не мала права його відчужувати, є складовим елементом єдиного правового механізму захисту порушеного права законного власника і спрямоване на відновлення становища, яке існувало до порушення, тому позовні вимоги слід задовольнити у повному обсязі. Зазначена позиція повністю узгоджується з постановою Верховного Суду у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду від 29 січня 2020 року в справі № 757/28389/15-ц, провадження № 61-18524св18. Таким чином, суд дійшов висновку, що позовна заява [PERSON] про\~ витребування\~майна із\~чужого незаконного\~володіння та\~визнання права\~власності на\~майно є обґрунтованою та підлягає задоволенню.

Outcome: approved