Jurisdiction: civil
Date: 2016-08-08 00:00:00

Позивач звернулась до суду з позовною заявою, у якій просить суд визнати за нею право власності на квартиру № 83, що знаходиться у м. Харкові по проспекту Петра Григоренка, будинок №21 по праву на спадщину після смерті матері [PERSON]. В обґрунтування позовних вимог вказала, що 26.06.2015 року, її мати померла, після неї залишилась спадщина, трикімнатна кооперативна квартира №83 в ОСББ «Жовтень», по пр .[PERSON] (колишня назва проспект [PERSON]), 21 в місті Харкові. Квартира складається з трьох кімнат, загальною площею 56,1 кв.м., житлова 37,9 кв.м. Квартира [ADDRESS] належала на праві власності її бабусі, [PERSON], вона була членом ЖК «Жовтень». Повна варість квартири в сумі 4568 рублів сплачена в 1979 році, згідно довідки, після сплати вартості квартири, вона мала право власності на трикімнатну квартиру [ADDRESS] в місті Харкові.14.01.2005 року [PERSON] померла, після її смерті, спадщину фактично прийняв [PERSON], її чоловік.19.10.2007 року [PERSON], помер, після його смерті спадщину прийняла [PERSON], шляхом подання заяви про прийняття спадщини. Заведена спадкова справа №377/2008.Вказала, що спадкоємцем кваритири є тільки вона. Зазначила, що оформити свої спадкові права не може через відмову нотаріуса у вчиненні нотаріальних дій через відсутність правовстановлюючого документа на вказану квартиру, було розяснено її право звернутися для захисту своїх прав до суду. Представник позивача [PERSON], яка діє згідно довіреності у судове засідання не зявилася, про час та місце розгляду справи повідомлялася заздалегідь і належним чином, надала суду заяву з проханням розглянути справу у її відсутність, позовні вимоги підтримала у повному обсязі. Представник відповідача ОСББ « Жовтень» в судове засідання не зявився, про час, дату і місце судового засідання був повідомлений належним чином, надав заяву про розгляд справи за відсутності відповідача, не заперечував проти задоволення позову. Третя особа, яка не заявляє самостійних вимог- Дванадцята Харківська державна нотаріальна контора, в судове засідання не з'явилась, про час, дату і місце судового засідання була повідомлена належним чином, надала заяву про розгляд справи за відсутності третьої особи.. Враховуючи, що розгляд справи відбувається у відсутність сторін, відповідно до ч. 2 ст. 197 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Дослідивши надані сторонами документи, всебічно і повно зясувавши всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтуються позовні вимоги, обєктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду спору по суті, суд вважає позовні вимоги такими, що підлягають задоволенню, виходячи з наступного. Цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Даний принцип полягає у змагальній формі ініціативи та активності осіб, які беруть участь у справі. Принцип змагальності забезпечує повноту дослідження обставин даної справи. Стороні зобов'язані визначити коло фактів, на які вони можуть посилатися як на підставу своїх вимог і заперечень, і довести обставини, якими вони обґрунтовують ці вимоги й заперечення, як того вимагають положення ст. 60 ЦПК України, за якими доказуванню підлягають обставиш які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, яг беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Відповідно до ст. ст. 11, 27, 60 ЦПК України, суд розглядає справу в межах заявлених позовних вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, особа яка бере участь у справі, розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд, зобов`язана надати усі наявні у неї докази та довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких виникає спір. У ході судового розгляду встановлено, що квартира [ADDRESS] належала на праві власності [PERSON], вона була членом ЖК «Жовтень». Повна варість квартири в сумі 4568 рублів сплачена в 1979 році. 14.01.2005 року [PERSON] померла (свідоцтво про смерть серія 1-ВЛ № 007261), після її смерті, спадщину фактично прийняв [PERSON]. [PERSON] та [PERSON] перебували у зареєстрованому шлюбі, що підтверджується свідоцтвом про шлюб, серія УЗ № 084009 від 18.04.1956 р. 19.10.2007 року [PERSON], помер, що підтверджується свідоцтвом про смерть від 19.10.2007 р., серія 1-ВЛ № 007261. Після його смерті спадщину прийняла [PERSON], шляхом подання заяви про прийняття спадщини. 26.06.2015 року [PERSON] померла. Спадкоємцем якої є дочка, [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про народження від 26.01.1996р, серія 1-ВЛ № 006841. Матеріалами справи встановлено, що нотаріусом було відмовлено [PERSON], яка діє від імені [PERSON], у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом після смерті [PERSON] на квартиру №83, по пр.П.Григоренка ,21, у зв'язку з тим, що документи щодо належності цього майна спадковацеві відстуні. У Постанові про відмову у вчиненні нотаріальних дій вказано, що 10.04.2008 року була заведена спадкова справа №377/2008 після померлого 19.10.2007 року [PERSON], спадкоємцем якого була його дочка, [PERSON], яка спадщину після смерті батька прийняла , подавши заяву до нотаріальної контори, але не оформив-померла 26.06.2014 року. Спадкоємцем якої є її дочка- Пустоварова [PERSON] Судом встановлено,що квартира [ADDRESS] належала на праві власності [PERSON], вона була членом ЖК «Жовтень». Повна варість квартири в сумі 4568 рублів сплачена в 1979 році, згідно довідки, після сплати вартості квартири, вона мала право власності на трикімнатну квартиру [ADDRESS]. Відповідно до ч. 3 ст. 5 ЦК України якщо цивільні відносини виникли раніше і регулювалися актом цивільного законодавства, який втратив чинність, новий акт цивільного законодавства застосовується до прав та обов'язків, що виникли з моменту набрання ним чинності. Відповідно до ч. 2 ст. 7 Закону СРСР від 06.03.1990 року «Про власність» (зараз втратив чинність), член житлового, житлово-будівельного, дачного, гаражного чи іншого кооперативу, який повністю вніс свій пайовий внесок за квартиру, дачу, гараж, іншу будівлю або приміщення, надані йому в користування, набуває право власності на це майно. Аналогічне положення містила ч. 1 ст. 15 Закону України «Про власність» від 07.02.1991 року (втратив чинність), відповідно до якої, член житлового, житлово-будівельного, дачного, гаражного чи іншого кооперативу або товариства, який повністю вніс свій пайовий внесок за квартиру, дачу, гараж, іншу будівлю або приміщення, надані йому в користування, набуває права власності на це майно. Абзацом 2 ч. 2 ст. 19-1 Закону України «Про кооперацію» встановлено, що у разі викупу квартири, дачі, гаража, іншої будівлі, споруди або приміщення член житлово-будівельного, дачно-будівельного, гаражно-будівельного, житлового, дачного, гаражного кооперативу чи іншого відповідного кооперативу стає власником цього майна. Право власності на таке майно у члена кооперативу виникає з моменту державної реєстрації цього права відповідно до закону. Відповідно до вимог ст. 384 ЦК України будинок, споруджений або придбаний житлово - будівельним кооперативом, є його власністю. У разі викупу квартири член житлово - будівельного кооперативу стає її власником. На підставі вищезазначеного, суд приходить до висновку, що [PERSON] фактично набула право власності на кооперативну квартиру 83 по пр.П.Григоренка, оскільки повністю сплатила пайовий внесок, проте у встановленому законом порядку не зареєструвала своє право власності. Після неї фактично прийняв спадщину її чоловік [PERSON], після його смерті спадщину прийняла його дочка- Пустоварова [PERSON], а після її смерті [PERSON]. Відповідно до ст. 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Відповідно до ст.. 1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Відповідно до ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Відповідно до ст. 1258 ЦК України спадкоємці за законом одержують право на спадкування почергово. Кожна наступна черга спадкоємців за законом одержує право на спадкування у разі відсутності спадкоємців попередньої черги, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини або відмови від її прийняття. Пунктом 1 ст. 1265 ЦК України встановлено, що у п'яту чергу право на спадкування за законом мають інші родичі спадкодавця до шостого ступеня споріднення включно, причому родичі ближчого ступеня споріднення усувають від права спадкування родичів подальшого ступеня споріднення. Матерілами справи встановлено, що позивач є дочкою [PERSON]. Також судом встановлено, що право власності на квартиру [ADDRESS] на теперішній час ні за ким не зареєстровано, у звязку з чим нотаріальна контора позбавлена можливості видати [PERSON] свідоцтво про право на спадщину за законом на вищевказане спадкове майно. Відповідно п. 23 Постанови Пленуму Верховного суду України від 30 травня 2008 року № 7 Про судову практику у справах про спадкування, у разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутись до суду у порядку позовного провадження. У відповідності до п. 8 ПП ВСУ «Про судову практику у справах про спадкування» N 7 від 30.05.2008 року визначено, «...якщо спадкодавець повністю вніс пайовий внесок, то до складу спадщини включається відповідна квартира, дача, гараж, садовий будинок, інші будівлі та споруди». п. З, 20, 23 зазначеної постанови також визначено, що місцем відкриття спадщини є останнє місце проживання спадкодавця, яке визначаєтеся за правилами статті 29, частини другої статті 1221 ЦК. Спадкування за законом має здійснюватись почергово. За відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття всіма спадкоємцями за заповітом, а також у разі неохоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують спадкоємці відповідної черги. Зокрема, у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. [PERSON] Вищого Спеціалізованого Суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ №24-753/0/4-13 «Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування» від 16.05.2013 року: «У разі смерті члена житлово-будівельного, садівницького товариства, якщо спадкоємець вніс пайовий внесок, але свідоцтво про право власності не отримав, квартира в житлово-будівельному кооперативі та житловий будинок у садівницькому товаристві входять до складу спадщини». Частина 1 ст. 55 Конституції України, яка передбачає, що права і свободи людини і громадянина захищаються судом, містить загальну норму, яка означає право кожного звернутися до суду, якщо його права чи свободи порушені чи порушуються, створені чи створюються перешкоди для їх реалізації чи мають місце інші обмеження прав і свобод. Відповідно до ч. 1 ст. 64 Основного Закону, конституційні права і свободи людини і громадянина не можуть бути обмежені, крім випадків, передбачених Конституцією України. Відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 16 ЦК України, одним із способів захисту цивільних прав та інтересів є визнання права. Відповідно до ч. 4 ст. 25 ЦК України, цивільна правоздатність фізичної особи припиняється у момент її смерті, в звязку з чим в даний час неможливо належним чином оформити право власності на квартиру на квартиру [ADDRESS], що дало б можливість позивачу отримати свідоцтво про право на спадщину в нотаріальній конторі. Відповідно до ст.328 ЦК України право власностівиникаєна підставах, не заборонених законом, і вважається придбаним правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність придбання права власності не встановлена судом. Враховуючи викладене і відсутність іншого способу захисту, позивач обґрунтовано звернулась з позовом до суду за захистом порушеного права шляхом визнання за нею права власності на квартиру [ADDRESS] в порядку спадкування в судовому порядку. Таким чином, оскільки судом встановлено, що позивач своєчасно звернулась до нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини за законом після смерті матері, інші спадкоємці відстутні, а належні померлій на праві власності обєкт нерухомого майна не був належним чином ним зареєстрований відповідно до законодавства, що діяло на момент його виникнення, то суд вважає, що позовні вимоги позивача підлягають задоволенню. \~\~\~\~На підставі викладеного,

Outcome: approved