Jurisdiction: civil
Date: 2019-05-01 00:00:00

Позивач звернулась до суду з позовом, в якому просить стягнути з відповідача завдану моральну шкоду у розмірі 100 000,00 грн. В обґрунтування вимог позивач посилається на те, що 15.11.2018 року до Верховного суду було подано клопотання про перегляд судових рішень по справі №296/10376/16-а. 19.03.2018 року позивач подала клопотання про визнання її працесуальним правонаступником [PERSON] ( її матері), яка є скаржником за касаційною скаргою. Верховним судом на адресу [PERSON] направлено лист від 23.11.2018 року №2876/0/2-18, який на думку позивача не відповідає нормам законів України. Позивач пояснила, що такими діями порушено її конституційні права та завдано моральної шкоди. Відповідачем надано відзив на позовну заяву, де зазначено, що позивачем не надано доказів на підтвердження обставин, передбачених положеннями ст. 23 ЦК України як необхідних для вирішення питання про відшкодування моральної шкоди. Крім того, у позовній заяві не вказано, в чому саме полягає ця шкода, яким неправомірними чи бездіяльністю її заподіяно, з яких міркувань виходив позивач, визначаючи розмір шкоди, якими доказами це підтверджено. Зауважує на тому, що Верховним Судом розглянуто запит на інформацію і скаргу позивача, просить відмовити у задоволенні позову. Позивач надала відповідь на відзив, де вказала на нечинність та протиправність відзиву на позовну заяву. В судове засідання позивач не з`явилась, надала заяву про можливість слухання справи у її відсутності. Представник відповідача в судове засідання не з`явився, у відзиві на позовну заяву вказав про можливість слухання справи у відсутності представника Верховного Суду. Справа розглянута у відсутності учасників, що відповідає положенню ст. 211 ЦПК України. Дослідивши матеріали справи, зміст поданих учасниками заяв, долучених до позовної заяви документів, суд приходить до наступного висновку. Позивачем 15.11.2018 року до Верховного Суду направлено клопотання про перегляд рішень по справі № 296/10376/16-а. На подане Верховному Суду клопотання [PERSON] надано відповідь відповідно до положень Закону України «Про звернення громадян», де роз`яснено що Верховний Суд як суд касаційної інстанції переглядає судові рішення, зокрема, в адміністративних справах у межах касаційного провадження виключно з підстав та в порядку, установлених положеннями Кодексу адміністративного судочинства України, та роз`яснено порядок отримання безоплатної правової допомоги. Відповідно до ч.ч. 1-3 ст. 23 ЦК України особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода полягає: у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я; у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім`ї чи близьких родичів; у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку із знищенням чи пошкодженням її майна; у приниженні честі та гідності фізичної особи, а також ділової репутації фізичної або юридичної особи. Моральна шкода відшкодовується грішми, іншим майном або в інший спосіб. Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості. За положеннями ст. 1167 ЦК України моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини, крім випадків, встановлених частиною другою цієї статті. Моральна шкода відшкодовується незалежно від вини органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим, органу місцевого самоврядування, фізичної або юридичної особи, яка її завдала: якщо шкоди завдано каліцтвом, іншим ушкодженням здоров`я або смертю фізичної особи внаслідок дії джерела підвищеної небезпеки; якщо шкоди завдано фізичній особі внаслідок її незаконного засудження, незаконного притягнення до кримінальної відповідальності, незаконного застосування запобіжного заходу, незаконного затримання, незаконного накладення адміністративного стягнення у вигляді арешту або виправних робіт; в інших випадках, встановлених законом. Згідно з ч.3 ст. 12 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Позивачем не надано доказів на підтвердження існування обставин, що є передумовою відшкодування моральної шкоди за визначенням, наведеним статтею 23 ЦК України. Відповідно до ч.1 ст. 14 Закону України «Про звернення громадян» органи державної влади і місцевого самоврядування, підприємства, установи, організації незалежно від форм власності, об`єднання громадян, посадові особи зобов`язані розглянути пропозиції (зауваження) та повідомити громадянина про результати розгляду. Як зауважувалось вище, відповідачем надано відповідь на клопотання, які надходили від позивача в порядку Закону України «Про звернення громадян». Судом не встановлено порушення прав позивача та протиправності діяння чи бездіяльності Верховного Суду, завдання у зв`язку з цим моральної шкоди, причинного зв`язку між шкодою і протиправними діяннями, вини в її заподіянні. З огляду на вищевикладене, суд відмовляє у задоволенні позову.

Outcome: dismissed