Jurisdiction: civil
Date: 2020-04-23 00:00:00

Позивач звернувшись до суду з цим позовом просила стягнути з відповідача аліменти на утримання повнолітнього сина [PERSON] , [INFO] , який продовжує навчання в розмірі 1/6 частки заробітку (доходу) щомісячно до закінчення ним навчання, а саме до 30 червня 2023 р.. На обґрунтування позову позивач вказувала, що їх повнолітній син навчається на першому курсі денного відділення Одеського національного політехнічного університету. Строк навчання з 01 вересня 2019 по 30 червня 2023 р.. У зв`язку з навчання син не має можливості працювати та потребує матеріальної допомоги. Також, посилалася на те що крім навчання вона також щорічно сплачує 6 120 гривень за проживання сина в гуртожитку. У зв`язку з чим їх сім`я опинилася в скрутному матеріальному становищі. Проте, ознайомившись із відзивом відповідача представник позивача змінила свої вимоги та погодилась на запропоновану ним суму аліментів у розмірі 1 198 гривень, щомісячно. Також просила розглядати справу за їх відсутності. Відповідач надіслав заяву про розгляд справи за його відсутності, посилався на те що має змогу сплачувати аліменти на утримання повнолітнього сина в розмірі 50% від прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, що складає 1198 гривень. У судовому засіданні встановлено наступне. [INFO] народився [PERSON] , що було зареєстровано виконавчим комітетом Ставківської сільської ради Березівського району Одеської області, а.з.04. Його батьками записані [PERSON] та [PERSON] 22 червня 2005 р. шлюб між [PERSON] , та [PERSON] було розірвано, що було зареєстровано Відділом реєстрації актів цивільного стану Березівського районного управління юстиції Одеської області, а.з.49. Свідоцтво про розірвання шлюбу серії [NUMBER] . Відповідно до довідки від 19 лютого 2020 р. №233/02-23 [PERSON] , [INFO] проживає разом з матір`ю [PERSON] за адресою [ADDRESS] . Згідно довідки №282 від 21 лютого 2020 р. виданої директором (деканом) інституту (факультету) Одеського національного політехнічного університету [PERSON] дійсно є студентом першого курсу денного відділення машинобудівного інституту ОНПУ. Закінчення навчання планується у 2023 році. Відповідач зареєстрований за адресою [ADDRESS] та проживає за вказаною адресою разом з матір`ю [PERSON] , [INFO] .. Також судом встановлено, що на утриманні відповідача перебувають двоє неповнолітніх дітей, а саме: [PERSON] , [INFO] , що було зареєстровано Відділом реєстрації актів цивільного стану Березівськго районного управління юстиції в Одеській області, а.з.№120. [PERSON] , [INFO] , що було зареєстровано виконавчим комітетом Ставківської сільської ради Березівського району Одеської області, а.з.№06. Вивчивши матеріали справи на підставі представлених доказів та доведення перед судом їх переконливості суд дійшов до висновку, що позов підлягає задоволенню виходячи з наступного. Згідно ст.198 СК України батьки зобов`язані утримувати своїх повнолітніх непрацездатних дочку, сина, які потребують матеріальної допомоги, якщо вони можуть таку матеріальну допомогу надавати. Ст.199 СК України передбачено, що якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов`язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Право на утримання припиняється у разі припинення навчання. Право на звернення до суду з позовом про стягнення аліментів має той з батьків, з ким проживає дочка, син, а також самі дочка, син, які продовжують навчання. Відповідно до ст.200 СК України суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у статті 182 цього Кодексу. При визначенні розміру аліментів з одного з батьків суд бере до уваги: 1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення. У п.20 постанови Пленуму від 15 травня 2006 року № 3 «Про застосування окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» Верховний Суд України роз`яснив, що обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчатися після досягнення повноліття (незалежно від форми навчання), виникає за обов`язкової сукупності таких юридичних фактів: досягнення дочкою, сином віку, який перевищує 18, але є меншим 23 років; продовження ними навчання; потреба у зв`язку з цим у матеріальній допомозі; наявність у батьків можливості надавати таку допомогу. Як встановлено у судовому засіданні син позивача продовжує навчання, не працює та не має інших доходів. У зв`язку з тим, що відповідач був згоден сплачувати аліменти на утримання сина, який продовжує навчання в твердій грошовій сумі в розмірі 1 198 гривень, а позивач погодилася на вказану суму, про що подала заяву, суд приходить до висновку щодо задоволення позову. Відповідно до ч.1 ст.430 ЦПК України суд допускає негайне виконання рішення у справах про стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць. Згідно ст.191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову, а в разі подання заяви про видачу судового наказу - із дня подання такої заяви. За таких обставин, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню і з відповідача слід стягнути на користь позивача аліменти на утримання сина Відповідно до ст. 264 ЦПК України під час ухвалення рішення суд вирішує, у тому числі, питання щодо розподілу між сторонами судових витрат. Оскільки позивач звільнений від сплати судового збору при пред`явленні позову, то згідно ч.6 ст.141 ЦПК України з відповідача у дохід держави повинні бути частково стягнені відповідні судові витрати пропорційно задоволеним вимогам.

Outcome: approved