Jurisdiction: civil
Date: 2018-02-26 00:00:00

Позивач звернулась до суду з позовною заявою про стягнення аліментів на утримання повнолітньої дитини, яка продовжує навчання в якому просила стягнути з відповідача на її користь аліменти на утримання повнолітньої доньки [PERSON] в розмірі 1/4 частини усіх видів його заробітку (доходу) щомісячно, до досягнення нею 23 років, але не менше 50% прожиткового мінімуму відповідного віку. Позовні вимоги мотивовано тим, що вона перебувала у зареєстрованому з відповідачем [PERSON] шлюбі, який 27 серпня 2002 року було розірвано. Від подружніх відносин мають повнолітню дитину доньку [PERSON], яка народилась 28.10.1999 року. Донька проживає разом з позивачем, перебуває на її утриманні, навчається в Херсонському державному університеті на першому курсі, денної форми навчання, контрактної форми фінансування з 01.09.2017 року по 30.06.2021 року. Оскільки відповідач добровільно матеріальної допомоги на утримання повнолітньої дитини не надає, змушена звернутись до суду з вказаним позовом. Ухвалою Херсонського міського суду Херсонської області від 02.11.2017 року відкрито провадження у даній справі та призначено судовий розгляд. Ухвалою Херсонського міського суду Херсонської області від 25.01.2018 року розгляд справи призначено в порядку спрощеного позовного провадження з викликом сторін. Позивач в судове засідання не зявилась, надала суду заяву про розгляд справи у її відсутність, вказала, що позовні вимоги підтримує у повному обсязі, просить позов задовольнити. Проти винесення заочного рішення не заперечує. Відповідач у судове засідання повторно не з'явився про час, дату та місце розгляду справи повідомлений належним чином, причини не явки суду не відомі. Відповідно до ст. 280 ЦПК України у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений про час і місце судового засідання і від якого не надійшло повідомлення про поважність причин неявки, відповідач не подав відзив, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Відповідно до ч. 4 ст. 223 ЦПК України у разі повторної неявки в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення). За приписами ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється Суд, встановивши обставини справи і перевіривши їх доказами, вважає позов таким, що підлягає частковому задоволенню за наступних підстав. Судом встановлено, що сторони перебували у зареєстрованому шлюбі, який 27 серпня 2002 року розірвано, що підтверджено свідоцтвом про розірвання шлюбу серії 1-АМ №090177 від 16.04.2003 року. Від шлюбу мають повнолітню дитину доньку [PERSON], яка народилась 28 жовтня 1999 року. 23 серпня 2013 року між [PERSON] та [PERSON] укладено шлюб, внаслідок чого остання змінила прізвище на [PERSON], що підтверджено свідоцтвом про шлюб серії І-НО №456333. Згідно довідки Херсонського державного університету №548 від 18.09.2017 року, [PERSON], є студенткою 1 курсу спеціальності 035.04 Філологія (германські мови та літератури (переклад включно) (англійська) денної форми навчання, контрактної форми фінансування. Стипендію не отримує. Термін навчання 4 роки з 01 вересня 2017 року по 30 червня 2021 року. У відповідності зі ст. 199 СК України якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв'язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов'язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу; право на утримання припиняється у разі припинення навчання; право на звернення до суду з позовом про стягнення аліментів має той з батьків, з ким проживає дочка, син, а також самі дочка, син, які продовжують навчання. Оскільки в судовому засіданні встановлено, що повнолітня донька сторін навчається й потребує матеріальної допомоги, проживає разом з матір'ю, суд вважає за необхідне стягнути з батька аліменти на утримання доньки на період навчання, тобто до 30 червня 2021 року. При вирішення питання про розмір аліментів, які підлягають стягненню, суд враховує положення ст. 200 СК України, згідно яким суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у статті 182 цього Кодексу; при визначенні розміру аліментів з одного з батьків суд бере до уваги можливість надання утримання другим з батьків, своїми дружиною, чоловіком та повнолітніми дочкою, сином. Відповідно до п.2 ч.2 ст.182 СК України мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Однак вказане відноситься лише до дітей, які не досягли повноліття. Враховуючи викладене, суд приходить до переконання, що стягненню з відповідача підлягають аліменти у розмірі 1/4 частини усіх видів його доходу (заробітку) на період навчання доньки у навчальному закладі до 30 червня 2021 р. Беручи до уваги, що позивач на підставі п.3 ч.1 ст.5 ЗУ «Про судовий збір» звільнена від сплати судового збору, враховуючи, що при винесення рішення суд повинен вирішити питання про розподіл судових витрат між сторонами, суд на підставі ч.6 ст.141 ЦПК України вважає за можливе стягнути з відповідача в дохід держави судовий збір в сумі 640 грн. На підставі викладеного,

Outcome: partial