Jurisdiction: civil
Date: 2019-06-25 00:00:00

Позивач звернувся з позовом про стягнення з відповідача боргу за договором позики грошей. В обґрунтування позову позивач зазначив, що 03 липня 2017 року уклав з відповідачем договір позики грошей; відповідач на підставі цього договору позики взяв у позивача в борг шiстсот сорок гривень 00 копiйок , які\~згідно п.\~4.1\~договору зобов`язався\~повернути до\~ 17 липня 2017 року . Але відповідач суму позики не повертає, ухиляється від її повернення. Позика була оформлена відповідним договором та розпискою. Згідно п. 4.2 договору в разі неповернення грошей в строки, які вказані в договорі (п. 4.1) позичальник сплачує проценти у розмірі 10 % в день від суми простроченої заборгованості до дня повного розрахунку позичальника з позикодавцем. Позичальник станом на 12 лютого 2019 року борг не повернув, тому з нього також слід стягнути відсотки за 575 днів за період з 17 липня 2017 року по 12 лютого 2019 року.\~ Тому позивач просить стягнути з відповідача суму боргу за договором позики з урахуванням відсотків у розмірі 37440,00 (тридцять сiм тисяч чотириста сорок гривень 00 копiйок), які складаються з 640,00 (шiстсот сорок гривень 00 копiйок) - тіло позики, 36800,00 (тридцять шiсть тисяч вiсiмсот гривень 00 копiйок) - відсотки. В судове засідання позивач не з`явився, просив розглянути позов без його участі, позовні вимоги підтримав повністю, проти заочного розгляду справи не заперечує. Відповідач у судове засідання не з`явився, про причини неявки суду не повідомив. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного запису не здійснюється. Дослідивши матеріали справи, судом встановлені наступні фактичні обставини та відповідні їм правовідносини. Судом встановлено та матеріалами справи підтверджено, що між сторонами було укладено договір позики від 03 липня 2017 року року, відповідно до умов якого позикодавець передає позичальнику грошові кошти в порядку та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується їх повернути позикодавцю на умовах, встановлених цим договором, а саме, загальна сума позики складає шiстсот сорок гривень 00 копiйок , які згідно з п. 4.1 договору зобов`язалась повернути 17 липня 2017 року . Згідно із п. 4.2. договору за користування коштами понад строки, які вказані в договорі (п.4.1.) позичальник сплачує проценти у розмірі 10% за кожен день користування позикою (3650 відсотків річних або 3660 відсотків річних, якщо на період користування позикою випадає високосний рік) від суми простроченої заборгованості та нараховується до дня повного розрахунку позичальника з позикодавцем. Відповідно до розписки, складеної та підписаною відповідачем, ним отримано від позивача гроші в розмірі шiстсот сорок гривень 00 копiйок , які він зобов`язався повернути повністю у строки згідно з договором позики грошей, укладеного 03 липня 2017 року . Відповідач не виконав умови договору належним чином. Згідно свідоцтва про шлюб, копія якого міститься в матеріалах справи, серії [NUMBER] виданого 27 червня 2018 року Павлоградським міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області, [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , зареєстрували шлюб 27 червня 2018 року, про що складено відповідний актовий запис № 208. Після реєстрації шлюбу [PERSON] привласнила прізвище [PERSON] . Приймаючи рішення по суті заявленого позову, суд керується положеннями ч. 1 ст.1046 ЦК України, згідно з якою, за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій сторони (позичальникові) грошові кошти або інші речі, а позичальник зобов`язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики). Відповідно до ст.1047 ЦК України договір позики укладається у письмовій формі, якщо його сума не менш як у десять разів перевищує встановлений законом розмір неоподатковуваного мінімуму доходів громадян, а у випадках, коли позикодавцем є юридична особа, - незалежно від суми. На підтвердження укладення договору позики та його умов може бути представлена розписка позичальника або інший документ, який посвідчує передання йому позикодавцем визначеної грошової суми або визначеної кількості речей. Письмова форма договору позики внаслідок його реального характеру є доказом не лише факту укладення договору, але й факту передачі грошової суми позичальнику. Статтею 202 ЦК України визначено, що правочином є дія особи, спрямована на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Правочини можуть бути односторонніми та дво- чи багатосторонніми (договори). Відповідно до частин першої та другої статті 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). Договір позики є двостороннім правочином, а також він є одностороннім договором, оскільки після укладення цього договору всі обов`язки за договором позики, у тому числі повернення предмета позики або рівної кількості речей того ж роду та такої ж якості, несе позичальник, а позикодавець набуває за цим договором тільки права. За своєю суттю розписка про отримання в борг є документом, який видається боржником кредитору за договором позики, підтверджуючи як його укладення, так і умови договору, а також засвідчуючи отримання боржником від кредитора певної грошової суми або речей. Відповідно до ст. 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики. Договір позики вважається безпроцентним, якщо він укладений між фізичними особами на суму, яка не перевищує п`ятдесятикратного розміру неоподатковуваного мінімуму доходів громадян, і не пов`язаний із здійсненням підприємницької діяльності хоча б однією із сторін; позичальникові передані речі, визначені родовими ознаками. Сторони домовились щодо розміру процентів за договором позики, про що свідчить умови договору позики. Згідно з ч.1 ст.627 ЦК України відповідно до статті 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості. Виходячи з вищевикладеного, вбачається, що законом не передбачене обов`язкове нотаріальне посвідчення договору позики, а дійсність договору позики встановлюється його письмовою формою, якої сторони дотримались при укладенні договору позики. Окремі умови договору позики або договір в цілому не визнавались відповідачем недійсним та відповідач не заявляла на підставі ч. 3 ст.215 ЦК України такої вимоги. У зв`язку з неповерненням грошей у строки, передбачені п. 4.1 договору, з відповідача підлягають стягненню проценти за користування позикою в розмірі, передбаченому п. 4.2 договору, а саме 10% за кожен день користування позикою від суми простроченої заборгованості та нараховуються до дня повного розрахунку позичальника з позикодавцем, тобто розмір відсотків встановлений договором, що не суперечить закону. Так, згідно з розрахунком, позичальник станом на 12 лютого 2019 року борг не повернув, у зв`язку з чим виникла заборгованість на суму 37440,00 (тридцять сiм тисяч чотириста сорок гривень 00 копiйок), які складаються з 640,00 (шiстсот сорок гривень 00 копiйок) - тіло позики, 36800,00 (тридцять шiсть тисяч вiсiмсот гривень 00 копiйок) - відсотки (шiстсот сорок гривень 00 копiйок х 10% х 575 днів). Відповідно до ч. 1 ст. 1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику у строк та в порядку, що встановлені договором. Згідно з ч. 1 ст. 625 ЦК України, боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. За таких обставин, суд вважає, що позов підлягає задоволенню. На підставі ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Outcome: approved