Jurisdiction: civil
Date: 2014-12-15 00:00:00

Позивач звернулась до суду з позовом, в якому просить стягнути з [PERSON] [INFO], уродженця с. Довге, Дрогобицького району, Львівської області на її користь на утримання малолітнього сина [PERSON], [INFO] у розмірі 1/2 частини від усіх видів заробітку (доходу) відповідача, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно, починаючи з дня подання позовної заяви до суду і до досягнення сином повноліття. Свої вимоги мотивує тим, що з 30 квітня 2009 року перебуває у шлюбі з відповідачем. В шлюбі народився син [PERSON], [INFO]. Відповідач є молодою здоровою людиною, працездатний, працює столярем ЦТТ НГВУ «Бориславнафтогаз» ПАТ «Укрнафта», отримує значний розмір заробітної плати. Матеріально відповідач забезпечений, інших осіб на його утриманні немає, отже спроможний утримувати свого малолітнього сина. Добровільно домовитись із відповідачем про його участь в утриманні сина не може, тому змушена звернутися до суду з даним позовом. У судовому засіданні позивач позовні вимоги підтримала, пояснення дала аналогічні викладеним у позовній заяві, просить позов задовольнити. Відповідач у судовому засіданні не з'явився. До суду поступило заперечення протии позову, в якому позов визнав частково та просить суд розглядати справу у його відсутності, згідний сплачувати аліменти на утримання неповнолітнього сина в розмірі ? частини його заробітку. Вислухавши пояснення позивача та дослідивши матеріали справи, суд уважає, що позов підлягає до часткового задоволення з наступних підстав. Зазначені правовідносини регулюються ст. ст. 180, 181 ч. 3, 182, 183 ч. 1 Сімейного Кодексу України, відповідно до яких, батьки зобов'язані утримувати свої неповнолітніх дітей; за рішенням суду кошти на утримання дітей присуджуються у частці від доходу її матері, батька; при визначенні розміру аліментів суд враховує стан здоров'я та матеріальне становище дитини; стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення; мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку; частка заробітку батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Як встановлено, відповідач є батьком неповнолітнього сина [PERSON], [INFO] і не заперечує проти сплати аліментів на його утримання в розмірі ? частини з усіх видів його доходів. Законодавство України встановлює пріоритет інтересів дітей при вирішенні сімейних спорів (ч. 8 ст. 7 СК України), а також справедливості у врегулюванні сімейних відносин (ч.9 ст. 7 СК України). Відповідно до ст.18 Конвенції ООН «Про права дитини» від 20.11.1989 року (ратифікована Україною 27.02.1991року), держави-учасниці докладають всіх можливих зусиль до того, щоб забезпечити визнання принципу загальної та однакової відповідальності обох батьків за виховання і розвиток дитини. Батьки або у відповідних випадках законні опікуни несуть основну відповідальність за виховання і розвиток дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування. З огляду на вищенаведене, враховуючи матеріали справи, майновий стан відповідача, суд приходить до висновку, оскільки відповідач ухиляється від добровільного виконання свого обов'язку по утриманню сина, чим порушує права позивачки і її дитини, то з відповідача на користь позивачки необхідно стягнути аліменти на утримання сина в розмірі 1/4 частини з усіх видів його доходів щомісячно, починаючи з дня звернення позивачки до суду і до повноліття дитини. Такий розмір стягування аліментів не суперечитиме інтересам дитини та відповідача, який має регулярний щомісячний заробіток. Згідно ст. 88 ЦПК України судові витрати по справі слід покласти на відповідача. Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 367 ЦПК України суд допускає негайне виконання рішень у справах про стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць.

Outcome: partial