Jurisdiction: civil
Date: 2014-12-24 00:00:00

Позивач звернулась до суду з позовом до [PERSON], по якому просить: - зобов'язати відповідача знести самовільну прибудову та повернути самовільно захоплену земельну ділянку, до квартира № 1, яка відноситься до 37/100 частини будинку з надвірними будівлями, що в [ADDRESS]; - стягнути з [PERSON] в рахунок відшкодування моральної шкоди 5 000 грн. На обґрунтування позову вказав, що рішенням Кіровського районного суду м. Кіровограда від 26 грудня 2012 року встановлено порядок користування подвір'ям за адресою по [ADDRESS]. На підставі довіреності, виданої [PERSON], [PERSON], 27.05.2013 року розпочала виконання підготовчих робіт на подвір'ї загального користування по [ADDRESS], а саме збудувавши фундамент. Виконання підготовчих робіт відбулося без направлення повідомлення про початок виконання зазначених робіт. До того ж відповідач по справі самовільно захватила земельну ділянку, яка виділена співвласникам у спільне користування. З цього приводу, 30.05.13 року позивач звернулась до інспекції Державного архітектурно-будівельного контролю у Кіровоградській області з заявою про притягнення до адміністративної відповідальності за ст. 96 КУпАП особу, яка здійснила будівництво прибудови. Вказує, що не має можливості користуватися подвір»ям відповідно до встановленого порядку користування, оскільки земельна ділянка, яка в загальному користуванні площею 139.5 кв.м. для проходу на земельні ділянки, обслуговування будівель та споруд, користування та обслуговування інженерних комунікацій, при цьому кожному з співвласників кв. №1, кв. №2, кв. № 3 по 46.5 кв.м. використовується відповідачем, яка почала будівництво фундаменту для прибудови для своєї частки нерухомого майна та не бажає звільняти земельну ділянку від будівельних матеріалів. Рішенням Кіровського районного суду м. Кіровограда від 29 листопада 2013 року, залишеним без змін ухвалою апеляційного суду Кіровоградської області від 16 квітня 2014 року, у задоволенні позовних вимог [PERSON] до [PERSON] про усунення перешкод в користуванні земельною ділянкою, зобов»язання знести самовільну прибудову, повернення самовільно захопленої земельної ділянки до квартири № 1, яка відноситься до 37/100 частини будинку з надвірними будівлями, що в [ADDRESS] та стягнення у відшкодування моральної шкоди. На даний час [PERSON] не являється власником частини житлового будинку по [ADDRESS]. Згідно витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію прав власності від 08 липня 2013 року власником 37/100 частин будинку з 08 липня 2013 року є [PERSON]. В ході судового розгляду представник позивача надав до суду уточнену позовну заяву, якою просить: - зобов'язати [PERSON] знести самовільну прибудову та повернути самовільно захоплену земельну ділянку, до квартири №1, яка відноситься до 37/100 частини будинку з надвірними будівлями, що в [ADDRESS]; - зобов'язати [PERSON] не запирати хвіртку та ворота в двір загального користування, що в [ADDRESS]; - зобов'язати [PERSON] не перекривати прохід проїзд будь-яким майном чи транспортними засобами в дворі загального користування, що в [ADDRESS]; - стягнути з [PERSON] на користь [PERSON] в рахунок відшкодування моральної шкоди 5 000 грн. В судовому засіданні позивач та представник позивача позовні вимоги підтримали, посилаючись на обставини, викладені у позовній заяві, просили задовольнити Відповідач в судовому засіданні проти задоволення позову заперечила, просила відмовити. Суд, в межах наданих доказів, заслухавши пояснення сторін, представника позивача, дослідивши матеріали справи, приходить до висновку про задоволення позову виходячи з наступного. Як вбачається з матеріалів справи рішенням Кіровського районного суду м. Кіровограда від 26 грудня 2012 року встановлено [PERSON] порядок користування земельною ділянкою, що знаходиться по [ADDRESS] згідно зазначеного у висновку судової будівельно-технічної експертизи № 13/12 від 28.09.2012 року /графічний додаток № 13/12 від 28.09.2012 року/. [PERSON], [PERSON] з часткою 37/100 виділено в особисте користування частину земельної ділянки площею 89.4 кв.м. обмежену лініями 10-9-8-15-14-13-12-11-10, а саме під житловим будинком в частині що належить їй, площею 64.2 кв.м., земельна ділянка, що прилягає до її частки житлового будинку 25.2 кв.м., частину земельної ділянки площею 139.5 кв.м., обмеженою лініями 3-4-19-20-21-22-3 у глибині двору, частину земельної ділянки площею 71 кв.м., обмежену лініями А-1-2-23-В-Б-А уздовж лівої бокової межі. Всього в користування виділено 346.4 кв.м. (89.4+139.5+71.0+46.5) земельної ділянки, що відповідає ідеальній частці належній їм (в графічному додатку № 3 зображено синім кольором). [PERSON] з часткою 27/100 виділено в особисте користування частину земельної ділянки площею 63.6 кв.м., обмежену лініями 11-12-13-14-15-8-7-6-16-17-18-11, а саме під житловим будинком в частині що належить їй, частину земельної ділянки площею 142.7 кв.м., обмежену лініями 3-2-23-Г-20-21-22-3 у глибині двору уздовж лівої бокової межі. А всього в користування виділено 252.8 кв.м. (63.6+142.7+46.5), що відповідає ідеальній частці належній їй (в графічному додатку № 3 зображено зеленим кольором) /а.с. 33-42/. З повідомлення Інспекції державного архітектурно-будівельного контролю у Кіровоградській області №01-06/242 від 26.06.2013 року, за результатами перевірки, проведеної 26.06.2013 року, встановлено, що роботи з реконструкції частини житлового будинку, що належить згідно технічного паспорту [PERSON] проводяться всупереч додатку №3 до висновку №13/12 судової будівельно-технічної експертизи від 28.09.2012 року, а саме на земельній ділянці рекомендованій під загальне користування співмешканцями. 27.06.2013 року забудовник [PERSON] з»явилась до Інспекції, надала копію довіреності від [PERSON], отримала примірник акта перевірки та повідомила про те, що повідомлення про початок виконання будівельних робіт до Інспекції не подавала. [PERSON] було порушено вимоги п.1, ч.1 ст. 34 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності» та на підставі ч. 5 ст. 96 КУпАП притягнуто до адміністративної відповідальності. Також, відповідачу було видано припис про зупинення будівельних робіт та припис про усунення порушень /а.с. 72/. Як вбачається з копії договору дарування від 08.07.2013 року, 08.07.2013 р. [PERSON] подарувала [PERSON] 37/100 часток житлового будинку з відповідною часткою господарсько-побутових будівель [ADDRESS]. Договір посвідчений приватним нотаріусом Кіровоградського міського нотаріального округу [PERSON], та зареєстровано в реєстрі під №834. Згідно висновку будівельно-технічного експертного дослідження №8/13 від 08.11.2013 року, виконаного судовим експертом ПП [PERSON], на території земельної ділянки, яку рішенням Кіровського районного суду м. Кіровограда від 26 грудня 2012 року надано в загальне користування знаходиться частина квартири №1, яка добудована шляхом проведення реконструкції, та в свою чергу паркан /а.с. 73-82/. Рішення Кіровського районного суду м. Кіровограда від 26 грудня 2012 року виконано, що підтверджується копією постанови державного виконавця Кіровського відділу державної виконавчої служби Кіровоградського міського управління юстиції Кравець К.В. від 03.06.2014 року /а.с. 31-32/. Відповідно до частин 1, 2, 4 ст. 376 ЦК України житловий будинок, будівля, споруда, інше нерухоме майно вважаються самочинним будівництвом, якщо вони збудовані або будуються на земельній ділянці, що не була відведена для цієї мети, або без належного дозволу чи належно затвердженого проекту, або з істотними порушеннями будівельних норм і правил. Особа, яка здійснила або здійснює самочинне будівництво нерухомого майна, не набуває права власності на нього. Якщо власник (користувач) земельної ділянки заперечує проти визнання права власності на нерухоме майно за особою, яка здійснила (здійснює) самочинне будівництво на його земельній ділянці, або якщо це порушує права інших осіб, майно підлягає знесенню особою, яка здійснила (здійснює) самочинне будівництво, або за її рахунок. Відповідно до ч.7 ст. 376 ЦК України у разі істотного відхилення від проекту, що суперечить суспільним інтересам або порушує права інших осіб, істотного порушення будівельних норм і правил суд за позовом відповідного органу державної влади або органу місцевого самоврядування може постановити рішення, яким зобов'язати особу, яка здійснила будівництво, провести відповідну перебудову. Згідно ст. 212 ЗК України, самовільно зайняті земельні ділянки підлягають поверненню власникам землі або землекористувачам без відшкодування затрат, понесених за час незаконного користування ними, приведення земельних ділянок у придатний для використання стан, включаючи знесення будинків, будівель і споруд, здійснюється за рахунок громадян або юридичних осіб, які самовільно зайняли земельні ділянки, повернення самовільно зайнятих земельних ділянок провадиться за рішенням суду. За вказаного, позовні вимоги про зобов»язання [PERSON] знести самовільну прибудову та повернути самовільно захоплену земельну ділянку, підлягають задоволенню. Згідно зі ст. 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном. Як вбачається з висновку будівельно-технічного експертного дослідження №8/13 від 08.11.2013 року, виконаного судовим експертом ПП [PERSON] на земельній ділянці загального користування експертом виявлено паркан у вигляді хвилястих азбестоцементних листів на металевих стовпчиках. Цей факт підтверджується фото № 5-6 додатку № 2 до висновку експертизи. Крім того, як вбачається з наданих позивачем фотознімків, відповідачем заблоковано ворота та хвіртку до двору та розміщено на земельній ділянці спільного користування будівельні матеріали. За вказаного суд вважає за можливе задовольнити позовні вимоги позивача та зобов'язати [PERSON] надати [PERSON] вільний доступ до її частини домоволодіння через хвіртку та ворота та зобов»язати її звільнити прохід загального користування від будь-яких сторонніх предметів, що ускладнюють доступ, проїзд до її частини домоволодіння. Відповідно до ст. 23 ЦК України особа має право на відшкодування моральної шкоди внаслідок порушення її прав. Моральна шкода полягає у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв'язку із знищенням чи пошкодженням її майна. Відповідно до Постанови Пленуму Верховного Суду України №4 від 31.03.1995року про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди з змінами, внесеними згідно з Постановою Пленуму Верховного суду N 5 від 25.05.2001) зазначалося, що відповідно до загальних підстав цивільно-правової відповідальності обов'язковому з'ясуванню при вирішенні спору про відшкодування моральної (немайнової) шкоди підлягають: наявність такої шкоди, протиправність діяння її заподіювача, наявність причинного зв'язку між шкодою і протиправним діянням заподіювача та вини останнього в її заподіянні. Позивачем при зверненні до суду не надано жодного доказу на заподіяння відповідачем моральної шкоди, а тому вимоги про стягнення 5000 грн. у відшкодування моральної шкоди задоволенню не підлягають. На підставі викладеного та

Outcome: partial