Jurisdiction: civil
Date: 2018-05-20 00:00:00

Позивач звернулась до суду 03.11.2017 з позовом про відшкодування шкоди, завданої адміністративним правопорушенням, зазначивши підставою позову ст. 1166 Цивільного кодексу України (далі ЦК України), у спосіб захисту, ст. 16 Цивільного кодексу України (далі ЦК України). Позиція позивача викладена в позовній заяві і полягає в такому. Позовні вимоги позивач мотивувала тим, що 07.07.2017 відповідачі по справі [PERSON] та [PERSON] влаштували сварку відносно позивача, в результаті якої позивачу було завдано фізичного болю та пошкоджено її майно, а саме телевізор «ORION SPP 1440 F». Факт спричинення матеріальної шкоди підтверджується висновком про результати розгляду матеріалів ЄО № 4640, 4645, 4656, 4710 Вільнянським ВП Пологівського ВП ГУНП в Запорізькій області, а також адміністративним матеріалом відносно [PERSON] за ст. 173 КУпАП. У звязку з чим позивач звернулась до суду. Представник позивача в судовому засіданні позов підтримав в повному обсязі, просив суд його задовольнити на тих підставах, що в ньому зазначені. Представник відповідача ([PERSON]В.) заперечувала проти позову, та просила в задоволенні позову відмовити. Відповідач [PERSON] в судове засідання не зявилась, про час та місце слухання справи повідомлялась належним чином, причини неявки суду на 15.05.2018 не повідомила. 28.03.2018 року від відповідача надходила заява про розгляд справи, призначеної на 30.03.2018, у її відсутності, проти позову заперечує. Зі згоди всіх учасників процесу суд ухвалив слухати справу у її відсутності. Ухвалою суду від 04.12.2017 року прийнято позовну заяву до розгляду та призначено судове засідання (а.с. 15). 26.01.2018 від представника відповідача ([PERSON]В.) [PERSON] надійшов відзив на позов (а.с 34). Ухвалою суду від 15.02.2018 року прийнято рішення продовжувати розгляд справи в спрощеному порядку (а.с. 42-44). 23.02.2018 від позивача надійшла відповідь на відзив (а.с. 50). 12.03.2018 позивач звернулась до суду з заявою про розгляд справи у її відсутності за участі її представника адвоката [PERSON] (а.с. 59). 12.03.2018 від представника позивача адвоката [PERSON] та позивача надійшла заява про виклик, в якості свідка, дільничного інспектора Вільнянського ВП Пологівського ВП ГУНП в Запорізькій області [PERSON] (а.с. 60). 28.03.2018 від представника відповідача ([PERSON]В.) [PERSON] надійшло письмове заперечення (а.с 63-64). Інших процесуальних дій у справі (забезпечення доказів, вжиття заходів забезпечення позову) не вчинялось. Повно і всебічно з'ясувавши обставини, на які позивач посилався як на підставу своїх вимог, дослідивши докази, надані сторонами, суд встановив на їх підставі такі фактичні обставини та зміст спірних правовідносин. У відповідності до вимог ст. 13 Цивільного процесуального кодексу України (далі ЦПК України) суд розглядає справу в межах заявлених позовних вимог, на підставі доказів, поданих учасниками і витребуваних судом, позивач розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. Обраним позивачем предметом спору у даній справі і способом захисту права, передбаченим ст. 16 ЦК України, є відшкодування майнової шкоди. У судовому засіданні встановлено наступне. Відповідно до висновку про результати розгляду матеріалів ЄО № 4640, 4645, 4656, 4710 вбачається, що 07.07.2017 до Вільнянського ВП Пологівського ВП ГУНП в Запорізькій області надійшло повідомлення від [PERSON], 1959р.н., відносно того, що його бабусю побили сусіди. Того ж дня до поліції надійшло повідомлення з Петро-Михайлівської амбулаторії Вільнянського район Запорізької області, про те, що було надано медичну допомогу [PERSON], 1940р.н., в якої було зафіксовано забій, подряпане обличчя. 10.07.2017 до поліції надійшло звернення [PERSON], в якому вона просила прийняти міри до [PERSON] та [PERSON] які 07.07.2017 влаштували сварку. В ході перевірки було встановлено, що 07.07.2017 між [PERSON], [PERSON] та [PERSON] відбулася сварка, в ході якої [PERSON] було завдано фізичного болю [PERSON] (а.с. 7). Постановою суду від 06.09.2017 [PERSON] притягнуто до адміністративної відповідальності за ст. 173 КУпАП за те, що 07.07.2017 о 18.00год по вулиці Миру в селі Петро-Михайлівка Вільнянського району Запорізької області влаштувала сварку по відношенню до гр. [PERSON] та [PERSON] (а.с. 8). Встановлюючи фактичні обставини та визначаючи зміст спірних правовідносин, суд виходив з того, що можливість предявлення до суду позову про відшкодування майнової шкоди, випливає з положень статей 15, 16, а також статей ст. 1166 ЦК України, згідно з якими захист цивільних прав здійснюється шляхом відшкодування спричиненої майнової шкоди. Так, відповідно до ч. 1 ст. 1167 ЦК України, майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою яка її завдала. Проведеною перевіркою Вільнянського ВП Пологівського ВП ГУНП в Запорізькій області, на які посилається позивач як на доведеність вини саме відповідачів в пошкодженні телевізора, відсутнє взагалі посилання про пошкодження будь-якого майна. В судовому засіданні, в якості свідка, був допитаний дільничний інспектор Вільнянського ВП Пологівського ВП ГУНП в Запорізькій області [PERSON], який пояснив, що до поліції надійшла заява [PERSON]Д, зі слів [PERSON], йому стало відомо, що під час сварки [PERSON] та [PERSON] пошкодили телевізор, який належить [PERSON], але цей факт не встановлювався, так як це не було зазначено в заяві, обставини, при яких був пошкоджений телевізор, йому не відомі. В той же час, а матеріалах справи відсутні докази про розмір завданої шкоди позивачці, надана тільки довідка магазину «ТЕХНОСВІТ» про реалізацію подібних товарів. На підставі викладеного, суд приходить до висновку, що позовні вимоги про відшкодування майнової шкоди не знайшли свого підтвердження. У відповідності до ч. 1, 3 ст. 12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Згідно ч. 1 ст. 2 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Згідно ч. 1 ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Рішення суду повинно бути мотивованим і обґрунтованим, і не може ґрунтуватися на припущеннях. Законним є рішення, яким суд, виконавши всі вимоги цивільного судочинства, вирішив справу згідно закону. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на основі повно і всебічно зясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні. Згідно ч. 1 ст. 60 ЦПК України, кожна сторона зобовязана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог. При вирішенні спору про відшкодування шкоди підлягають доказуванню: факт спричинення шкоди, протиправність дій особи і її вина, а також причинний звязок між протиправною дією і негативними наслідками. Позивачем не дотримані вимоги ст.ст. 10, 60 ЦПК України, згідно яких цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, при цьому докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі, а доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. На підставі викладеного, суд приходить до висновку, що позивачем не надані докази, стосовно спричинення їй матеріальної шкоди саме відповідачами, а також не надані докази розміру завданої шкоди, а тому позовні вимоги не підлягають задоволенню.

Outcome: dismissed