Jurisdiction: civil
Date: 2018-11-05 00:00:00

Позивач звернулась до суду з позовом в якому зазначила, що 18.03.2017року між нею та [PERSON], було укладено договір позики, за яким позивач передала у власність [PERSON] грошові кошти у сумі 1800,00 дол. США на строк до 01.09.2017 року. Однак [PERSON] порушив взяті на себе зобов'язання, щодо своєчасного повернення позики у зв'язку з чим має заборгованість у розмірі 54886,07грн. (2022,95 дол. США), яка складається з суми основного боргу 48837,06 грн., що при курсі НБУ на 07.08.2018р. (100 дол. США = 2713,17 грн.) дорівнює 1800,00 дол. США та процентів за користування позикою 6049,10 грн. станом на 13.09.2018 р., що при курсі НБУ на 07.08.2018р. (100 дол. США = 2713,17 грн.) дорівнює 222,95 дол. США. В зв'язку з вищевикладеним позивач просить суд стягнути з відповідача заборгованість за договором позики, а також судові витрати, які були нею понесені у зв'язку зі зверненням із позовом до суду у вигляді судового збору в розмірі 704,80 гривень. Представник позивача - адвокат [PERSON], у судовому засіданні позовні вимоги підтримав з підстав викладених у позовній заяві, не заперечував проти заочного розгляду справи. Відповідач повідомлений про розгляд справ, шляхом надіслання ухвали про відкриття провадження разом з матеріалами позовної заяви на адресу його реєстрації. Відповідач відзиву на позов у встановлені судом строки не подав, причини неявки суду не повідомив, з заявою про розгляд справи у його відсутність до суду не звертався, про час і місце розгляду справи повідомлявся належним чином, що підтверджується матеріалами справи. Сторони не звертались до суду з клопотання про розгляд справи в загальному позовному провадженні. Суд, за згодою представника позивача, ухвалив провести заочний розгляд справи на підставі матеріалів справи у відповідності зі ст.ст. 223 ч. 4, 279, 280 ЦПК України. Вивчивши та дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступних висновків. Судом встановлено, що 18.03.2017року між [PERSON], та [PERSON], було укладено договір позики, за яким [PERSON] передала у власність [PERSON] грошові кошти у сумі 1800,00 дол. США на строк до 01.09.2017 року (а.с.6). Відповідно до ст. 1046 ч 1 ЦК України за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов'язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками. Згідно зі ст. 1047 ч 1 ЦК України договір позики укладається у письмовій формі, якщо його сума не менш як у десять разів перевищує встановлений законом розмір неоподатковуваного мінімуму доходів громадян, а у випадках, коли позикодавцем є юридична особа, - незалежно від суми. На підтвердження укладення договору позики та його умов може бути представлена розписка позичальника або інший документ, який посвідчує передання йому позикодавцем визначеної грошової суми або визначеної кількості речей. В розписці [PERSON] зазначені час виникнення грошових зобов'язань, кількість отриманих грошей у розмірі 1800,00 дол. США, зазначені умови їх отримання, визначено строк повернення до 01.09.2017 р., тобто істотні умови, обов'язкові для договору позики. Відповідно до ст. 1049 ч 1 ЦК України позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Відповідно до ст. 1048 ч 1 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики. Станом на 07.08.2018 р. [PERSON] свої грошові зобов'язання перед [PERSON] не виконав, сума боргу складається із суми позики 1800,00 дол. США, що за курсом НБУ на 07.08.2018 р. (100 дол. США = 2713,17 грн.) дорівнює 48837,06 грн. Договором не встановлений розмір процентів, у зв'язку з чим їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. Облікова ставка Національного банку України встановлена в таких розмірах: з 03.03.2017р. - 14,0% річних, з 14.04.2017р. - 13,0% річних, з 26.05.2017р. - 12,5 % річних, з 27.10.2017р. - 13,5 %&gр;річних, з 15.12.2017 р. - 14,5 % річних, з 26.01.2018р. - 16,0%річних, з 02.03.2018р. - 17,0% річних, з 13.07.2018р. - 17,5 % річних. Тому за користування позикою [PERSON] зобов'язаний сплатити проценти в розмірі 222,95 дол. США. станом на 13.09.2018 р., що за курсом НБУ на 07.08.2018р. (100 дол. США = 2713,17 грн.) дорівнює 6049,10 грн. Відповідно до ст. 625 ч 1, ч 2 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. За ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору або вимог цього Кодекс. Таким чином, зважаючи на викладене, суд дійшов висновку, що заявлені позовні вимоги законні, обґрунтовані тому підлягають задоволенню у повному обсязі шляхом стягнення з відповідача, заборгованості за договором позики та процентів. Також, відповідно до ст. 141 ЦПК України з відповідача підлягає стягненню понесені позивачем, судові витрати на оплату судового збору в розмірі 704,80 гривень.

Outcome: approved