Jurisdiction: civil
Date: 2017-11-22 00:00:00

Позивач звернулась до суду з позовною заявою, в якій просить позбавити\~відповідача права користування квартирою за адресою: Харківська область, м.Лозова, м-н 2[ADDRESS], шляхом визнання [PERSON] таким, що втратив право користування зазначеним житловим приміщенням. [PERSON] свої вимоги ґрунтує на тому, що відповідач з нею не спілкується та фактично не проживає в даній квартирі тривалий час. Позивач у судове засідання не з'явилась, але надала до суду заяву про розгляд справи без її участі, на задоволенні позовних вимог наполягала. Відповідач у судове засідання не з'явився, про день, час та місце розгляду справи повідомлений своєчасно та належним чином, про що свідчать матеріали справи, причину неявки до суду не повідомив, заяви про розгляд справи за їх відсутності не надавав, та на підставі ст.ст.\~169\~ч. 4,\~224,\~225 ЦПК України, суд вважає можливим розглянути справу за відсутності відповідача та постановити заочне рішення на підставі наявних доказів. Відповідно до вимог ч. 2ст. 197 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Третя особа у судове засідання не зявилася, про день, час та місце розгляду справи повідомлена своєчасно та належним чином, про що свідчать матеріали справи, причину неявки до суду не повідомила. Відповідно до вимог ч. 2\~ст. 197 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі якщо відповідно до положень цього\~Кодексу\~розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Перевіривши матеріали справи, суд знаходить позов таким, що підлягає задоволенню, виходячи з наступного. Позивач разом з дочкою [PERSON] є співвласниками домоволодіння, розташованого за адресою: Харківська область, м.Лозова, м-н 2[ADDRESS], що підтверджується договором міни квартири на квартиру від 03 липня 2004 року №2113 та інформаційною довідкою з державного реєстру речових прав(а.с.17). За вище вказаною квартирою зареєстровані: позивач, її донька [PERSON] та чоловік [PERSON], що підтверджується довідкою КП «ЖУК» №37556917 від 25.09.2017 року(а.с.15). З чоловіком позивач шлюб розірвала, що підтверджується свідоцтвом про розірвання шлюбу від 09.09.2003 року, запис №289, виданим відділом реєстрації актів громадянського стану Лозівського міського управління юстиції Харківської області(а.с. 14). Відповідно до Акту обстеження квартири за адресою: Харківська область, м.Лозова, м-н 2[ADDRESS], від 25.09.2017 року, встановлено, що [PERSON] більше трьох років не мешкає за даною адресою, особистих речей в квартирі не має та інші ознаки його проживання в квартирі відсутні(а.с.16). У відповідності до ст.71 ч.1 Житлового Кодексу Української РСР при тимчасовій відсутності наймача або членів його сім'ї за ними зберігається жиле приміщення протягом шести місяців. Відповідно до ч.2 ст.64 ЖК України, до членів сім'ї наймача належать чоловік або дружина наймача, їх діти і батьки. Членами сім'ї наймача може бути визнано й інших осіб, якщо вони постійно проживають разом з наймачем і ведуть з ним спільне господарство. Зважаючи на вищевказане, [PERSON] не є членом сімї позивача, а саме власника квартири. Відповідно до\~ст. 319 ЦК України\~власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. В даному випадку з вини відповідача права позивача обмежені. Згідно ч.2\~ст.386 ЦПК України\~власник, який має підстави передбачати можливість порушення свого права власності іншою особою, може звернутися до суду з вимогою про заборону вчинення нею дій, які можуть порушити його право, або з вимогою про вчинення певних дій для запобігання такому порушенню. Так, згідно зі\~ст. 391 ЦК України\~власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійснені ним права користування та розпорядження своїм майном, хоча б ці порушення і не були поєднані з позбавленням володіння. Вказана стаття встановлює право власника житла на власний розсуд визначати, хто має право в ньому проживати. Реєстрація відповідача у квартирі заважає позивачу розпоряджатись вільно належним майном. Відповідно до роз'яснень, що містяться у п.11 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про деякі питання, що виникли в практиці застосування судами Житлового Кодексу України» на ствердження вибуття на інше постійне місце проживання суд може брати до уваги будь-які фактичні дані, які свідчать про обрання стороною іншого постійного місця проживання, зокрема повідомлення про те у листах, розписках, переадресуванні кореспонденції, утворення сім'ї в іншому місці, перевезення майна в інше жиле приміщення, виїзд в інший населений пункт, укладення трудового договору на невизначений строк. З огляду на вищевикладене, позовні вимоги про визнання відповідача таким, що втратив право користування житловим приміщенням, підлягають задоволенню. Вирішуючи позовну вимогу щодо зняття відповідача з реєстраційного обліку, суд виходить з того, що відповідно до\~ст. 7 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання»\~зняття з реєстрації місця проживання особи здійснюється на підставі судового рішення, яке набрало законної сили, про позбавлення права власності на житлове приміщення або права користування житловим приміщенням.

Outcome: approved