Jurisdiction: civil
Date: 2017-02-07 00:00:00

Позивач звернулась до суду з позовом до відповідача, в якому просить стягнути з останнього на її користь аліменти на утримання неповнолітньої дитини: [PERSON], [INFO], в твердій грошовій сумі в розмірі 200 грн. щомісячно і до досягнення нею повноліття. В обґрунтування позову зазначила, що вона є опікуном малолітньої онуки [PERSON]. Відповідач є здоровим та працездатним, однак ухиляється від надання матеріальної допомоги на дитину, яка повністю знаходиться на її утриманні. А тому звернулася з даним позовом до суду. Сторони в судове засідання не прибули. Позивач надіслала до суду письмову заяву, в якій просила справу розглянути у її відсутності, позовні вимоги підтримала в повному обсязі, просить їх задовольнити, не заперечує проти винесення по справі заочного рішення. Відповідач в судове засідання не прибув. Враховуючи те, що про час і місце судового розгляду він був повідомлений вчасно та належним чином, однак про причини неявки суду не повідомив, заперечення проти позову не подав, суд вважає за можливе ухвалити рішення заочно на підставі наявних доказів у справі. Дослідивши надані докази по справі, суд дійшов до висновку, що позов підлягає задоволенню повністю з наступних підстав. Обов'язок батьків щодо утримання своїх дітей є одним з головних конституційних обов'язків (ч. 2 ст. 51 Конституції України) і традиційно закріплюється в сімейному законодавстві. Так, батьком малолітньої [PERSON], [INFO], є відповідач по справі ( а.с. 10 ). Мати малолітньої [PERSON] - [PERSON], згідно копії свідоцтва про смерть померла [INFO] ( а.с. 8). Заочним рішення Новоград-Волинського міськрайонного суду Житомирської області від 28 грудня 2015 року [PERSON] позбавлено батьківських прав відносно доньки [PERSON], [INFO] ( а.с. 3 ). Рішенням виконавчого комітету Новоград-Волинської міської ради Житомирської області від 10.02.2016 року надано [PERSON] статус дитини, позбавленої батьківського піклування, та призначено [PERSON] - позивача по справі, її опікуном ( а.с. 4 ). Згідно зі ст. 27 Конвенції про права дитини від 20.11.1989 pоку, батько або (і) інші особи, що виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здатностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Це положення закріплене в українському законодавстві. Зміст глави 15 СК України вказує на обов'язок кожного з батьків утримувати дитину. Таке утримання є безумовним, оскільки Закон не передбачає будь-яких спеціальних умов для виникнення обов'язку батьків з утримання своїх дітей, та не передбачає звільнення батьків від утримання незалежно від того, чи є батьки працездатними, та чи є в них кошти, достатні для утримання. Відповідно до ч. 2 ст. 166 СК України особа, позбавлена батьківських прав, не звільняється від обов'язку щодо утримання дитини. Способи виконання обов'язку утримувати дитину визначені статтею 181 СК України, за змістом якої, кошти на утримання дитини (аліменти) за рішенням суду присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. В пункті 17 постанови Пленуму Верховного Суду України № 3 від 15.05.2006 року «Про практику застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» роз'яснено, що вирішуючи питання щодо розміру аліментів, суд повинен урахувати: стан здоров'я, матеріальне становище дитини і платника аліментів; наявність в останнього інших неповнолітніх дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, повнолітніх дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. За змістом статей 10, 11, 60 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог або заперечень. Жодних документів, які б підтверджували непрацездатність відповідача, суду надано не було. Будь-яких поважних причин, що унеможливлюють надання ним матеріальної допомоги своїм дітям, на момент розгляду справи не існує. Як вбачається з матеріалів справи і встановлено в судовому засіданні, відповідач - здоровий та працездатний, інших утриманців не має, позовні вимоги визнав, не достатньо приймає участі в утриманні своєї неповнолітньої доньки, а тому суд приходить до висновку, що він спроможний сплачувати аліменти в розмірі, зазначеному в позові, що буде відповідати як інтересам самої дитини, зокрема, для задоволення її мінімальних життєвих потреб, так і матеріальному становищу та стану здоров'я платника аліментів. Також, суд стягує з відповідача в дохід держави судовий збір в сумі 640 грн..

Outcome: approved