Jurisdiction: civil
Date: 2016-06-08 00:00:00

позивач звернулась в суд з позовом до відповідачів про стягнення заборгованості. Свої вимоги обґрунтовує тим, що між нею, [PERSON] та [PERSON] було укладено мирову угоду від 30 жовтня 2014 року у справі № 161/11298/14-ц, яку затверджено ухвалою Луцького міськрайонного суду Волинської області від 30 жовтня 2014 року у справі № 161/11298/14-ц. Відповідно до п. 2.5 мирової угоди[PERSON] бере на себе зобовязання сплатити на користь позивача грошову суму в розмірі 100 000 грн., що еквівалентно 7407,71 дол. США за курсом продажу долара США на Міжбанківській валютній біржі, який станом на 29.10.2014 року складав 13,50 грн/дол. США. Згідно п. 2.6. мирової угоди компенсація сплачується в гривнях поштовим або банківським переказами або готівкою. Сплата повинна відбуватись наступними частинами: 11000,00 грн., що еквівалентно 814,82 долари США до 05.11.2014 року - решта суми повинна сплачуватись на протязі 23 місяців починаючи з 01.12.2014 року щомісячними платежами в гривнях в розмірі, який буде еквівалентний 286,64 дол. США. Відповідач [PERSON] зобовязання по сплаті платежів виконував частково, а на даний момент виконання взагалі припинив. Зокрема, ним були сплачені наступні суми: 05.11.2014 року - 10 000,00 гривень, курс дол. США на день сплати 13,60 грн. за 1 долар США; 09.02.2015 року - 2 200,00 гривень, курс долара США на день сплати 25,10 грн. за 1 дол. США, загальна сума 87, 64 долара США; 10.03.2015 року - 4001, 00 гривня, курс долара США на день сплати 21,73 грн. за 1 долар США, загальна сума в 184 долари США; 17.03.2015 року - 2 300,00 гривень, курс долара СШАна день сплати 22,50 грн. за 1 дол. США, загальна сума 102, 22 дол. США; 23.04.2015 року - 2965,00 гривень, курс долара США в день сплати 23,00 грн. за 1 долар США, загальна сума 128 дол. США; Мировою угодою, а саме п.2.9., передбачено, що у випадку невиконання [PERSON] зобовязань, визначених п.2.6. цієї Мирової угоди виникає відповідальність [PERSON] у вигляді неустойки в розмірі 1% від суми простроченого платежу за кожен день прострочення. Таким чином, за прострочення невиконання та невчасного виконання зобовязань передбачених п.2.5. та п. 2.6. Мирової угоди, [PERSON] зобовязаний сплатити неустойку у розмірі 3 559,97 долара США, що згідно курсу Національного банку України станом на 01.10.2015 року становить 75 471,36 грн. Відповідач [PERSON] поручився за виконання [PERSON] мирової угоди, у звязку із чим між позивачем та [PERSON]було укладено договір поруки від 30 жовтня 2014 року, згідно якого поручитель поручається перед стягувачем за виконання [PERSON] свого обовязку в частині сплати компенсації в розмірі 100 000,00 грн., відповідно до графіку, визначеного мировою угодою. У звязку із невиконанням [PERSON] умов Мирової угоди, позивачем було направлено [PERSON] грошову вимогу від 14.08.2015 року, рекомендованим листом із повідомленням про вручення, яку [PERSON] отримав 21 серпня 2015 року, однак вимоги у вказаний строк не були виконані. Відповідно до п. 2. Договору поруки б/н від 30 жовтня 2014 року у разі порушення боржником зобовязання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед стягувачем як солідарні боржники. Отже, загальна заборгованість згідно мирової угоди від 30.10.2014 р. становить 5954,51 долари США та 10000,00 грн., в тому числі: 2\~364,54 долари США основного боргу; 3\~559,97 долари США неустойка; 10\~000 грн., - штраф за невиконання по зняттю з реєстрації. На підставі наведеного, просить суд, стягнути з [PERSON] 10\~000 грн. штрафу за ухилення від зняття з реєстрації та заборгованість по сплаті щомісячних платежів в сумі 2\~364,54 долари США, неустойку у розмірі 3\~559,97 долари США на користь [PERSON] солідарно з [PERSON] та [PERSON] Позивач в судовому засіданні збільшила позовні вимоги. Просила суд, стягнути солідарно з [PERSON] та [PERSON] на користь [PERSON] заборгованість по сплаті щомісячних платежів у сумі 2846,91 доларів США та неустойку у розмірі 6180,32 доларів США. Зобовязати відповідачів солідарно з квітня 2016 року і до повного виконання зобовязань сплачувати на її користь до 28 числа поточного місяця щомісячними платежами у гривнях в розмірі, який буде еквівалентним 286,64 долари США. Позивач та її представник [PERSON] в судовому засіданні збільшені позовні вимоги підтримали та просили суд їх задовольнити. [PERSON] в судове засідання не зявився, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, просив застосувати ч. 3 ст. 551 ЦК України, щодо зменшення розмиру неустойки. [PERSON] в судове засідання не зявився, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином. Представник відповідача [PERSON] - [PERSON] в судовому засіданні позов не визнав, просив суд відмовити в задоволенні позову. Дослідивши та оцінивши представлені по справі докази в їх сукупності, суд прийшов до висновку, що позов підлягає до часткового задоволення. В судовому засіданні встановлено, що [PERSON] та [PERSON] було укладено мирову угоду від 30 жовтня 2014 року у справі № 161/11298/14-ц, яку затверджено ухвалою Луцького міськрайонного суду Волинської області від 30 жовтня 2014 року у справі № 161/11298/14-ц (а.с. 6 7, 8 - 9). Відповідно до п.2. 5 мирової угоди[PERSON] бере на себе зобовязання сплатити на користь позивача грошову суму в розмірі 100 000 грн., що еквівалентно 7407,71 дол. США за курсом продажу долара США на Міжбанківській валютній біржі, який станом на 29.10.2014 року складав 13,50 грн/дол. США (а.с. 6). Згідно п. 2.6. мирової угоди компенсація сплачується в гривнях поштовим або банківським переказами або готівкою. Сплата повинна відбуватись наступними частинами: 11000,00 грн., що еквівалентно 814,82 долари США до 05.11.2014 року, решта суми повинна сплачуватись на протязі 23 місяців починаючи з 01.12.2014 року щомісячними платежами в гривнях в розмірі, який буде еквівалентний 286,64 дол. США (а.с.6 ). З матеріалів справи вбачається, що відповідач [PERSON] зобовязання по сплаті платежів виконував частково, а на даний момент виконання взагалі припинив. Зокрема, ним були сплачені наступні суми: 05.11.2014 року - 11\~000,00 гривень, курс дол. США на день сплати 13,60 грн. за 1 долар США; 09.02.2015 року - 2 200,00 гривень, курс долара США на день сплати 25,10 грн. за 1 дол. США, загальна сума 87, 64 долара США; 17.02.2015 року - 2 300,00 гривень, курс долара США на день сплати 26,3587 грн. за 1 дол. США, загальна сума 87, 25 долара США, 10.03.2015 року - 4001, 00 гривня, курс долара США на день сплати 21,73 грн. за 1 долар США, загальна сума в 184 долари США; 30.03.2015 року - 4001,00 гривень, курс долара СШАна день сплати 23,4426 грн. за 1 дол. США, загальна сума 170,67 дол. США; 23.04.2015 року - 2965,00 гривень, курс долара США в день сплати 22,5422 грн. за 1 долар США, загальна сума 131,53 дол. США, 20.11.2015 року 18675,42 гривень(3606,54 грн. +15068,88 грн.) курс долара СШАна день сплати 23,8391 грн. за 1 дол. США, загальна сума 783,39 дол. США (а.с.126-129,155). Крім того судом встановлено, що відповідно до умов мирової угоди сторонами був узгоджений графік платежів, а саме до 05.11.2014 року [PERSON] зобовязався сплатити 11000 грн.(що еквівалентно 814,82 доларів США) а решту рівними частками на протязі 23 місяців починаючи з 01.12.2014 року в розмирі,що еквівалентний 286,64 доларів США. Перевіривши повністю розрахунок позивача (а.с. 156), судом встановлено, що [PERSON] виконав своє зобовязання та повністю сплатив по травень 2015 року, за червень 2015 року частково сплатив в сумі 19,5 доларів США, а починаючи з червня 2015 року по березень 2016 року, тобто за 10 місяців зобовязання своє не виконав, тому підлягає до задоволення вимога позивача про стягнення з [PERSON] на користь позивача 2846,91 доларів США заборгованості по сплаті щомісячних платежів (286,64 *10 19,5) доларів США. Відповідач [PERSON] поручився за виконання [PERSON] мирової угоди, у звязку із чим між позивачем та [PERSON]було укладено договір поруки від 30 жовтня 2014 року, згідно якого поручитель поручається перед стягувачем за виконання [PERSON] свого обовязку в частині сплати компенсації в розмірі 100 000,00 грн., відповідно до графіку, визначеного мировою угодою. У звязку із невиконанням [PERSON] умов Мирової угоди, позивачем було направлено [PERSON] грошову вимогу від 14.08.2015 року, рекомендованим листом із повідомленням про вручення, яку [PERSON] отримав 21 серпня 2015 року, однак вимоги у вказаний строк не були виконані. Відповідно до п.2. Договору поруки б\\н від 30 жовтня 2014 року у разі порушення боржником зобовязання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед стягувачем як солідарні боржники. Таким чином, суд приходить до висновку, що відповідач [PERSON] поручився за виконання [PERSON] мирової угодив частині сплати компенсації в розмірі 100 000,00 грн., відповідно до графіку, визначеного мировою угодою, тобто в гривнях без врахування еквіваленту в доларах США, таким чином, сторонами був узгоджений наступний графік до 05.11.2014 року сплата 11000 грн., а решту рівними частками на протязі 23 місяців починаючи з 01.12.2014 року по 3869,56 грн. (100\~000 грн-11\~000 грн./ 23міс.) Отже, суд приходить до висновку, що з [PERSON] слід стягнути на користь позивача заборгованість по зобовязанням [PERSON] перед позивачем солідарно з ним за 10 місяців з червня 2015 року по березень 2016 року в межах суми забезпеченні - 38695,65 грн. (3869,56 грн. * 10 міс.). Таким чином суд приходить до висновку про часткове задоволення вимог позивача в цій частині. Мировою угодою, а саме п.2.9., передбачено, що у випадку невиконання [PERSON] зобовязань, визначених п.2.6 цієї Мирової угоди виникає відповідальність [PERSON] у вигляді неустойки в розмірі 1% від суми простроченого платежу за кожен день прострочення. Таким чином, за прострочення виконання та невчасного виконання зобовязань передбачених п.2.5. та п. 2.6. Мирової угоди, [PERSON] зобовязаний сплатити неустойку у розмірі 6180,32 доларів США відповідно до перевіреного судом розрахунку позивача (а.с.156). Частиною третьою статті 551 ЦК України передбачено, що розмір неустойки може бути зменшений за рішенням суду, якщо він значно перевищує розмір збитків. Отже, частина третя статті 551 ЦК України з урахуванням положень статті 3 ЦК України щодо загальних засад цивільного законодавства та частини четвертої статті 10 ЦПК України щодо обовязку суду сприяти сторонам у здійсненні їхніх прав дає право суду зменшити розмір неустойки за умови, що її розмір значно перевищує розмір збитків. Установивши, що розмір неустойки значно більший від розміру боргового зобовязання, суд вважає за можливе застосувати до спірних правовідносин норму частини третьої статті 551 ЦК України. Враховуючи, що сума неустойки (пені) що підлягає до стягнення з [PERSON] в сумі 6180,32 доларів США. значно більша від суми основної заборгованості за спірний період - 2846,91 доларів США, суд вважає за можливе зменшити розмір неустойки (пені) до суми основної заборгованості - 2846,91 доларів США, що підлягає до стягнення на користь позивача з [PERSON] Крім того, суд вважає, що не підлягає до задоволення вимога позивача про солідарне стягнення з [PERSON] неустойки, оскільки вказане зобовязання не передбачене договором поруки. Тому вимоги позивача підлягають до задоволення в цій частині частково. Крім того, на думку суду, не підлягають до задоволення вимоги позивача про зобовязання відповідачів з квітня 2016 року і до повного виконання зобовязань сплачувати заборгованість, оскільки вже є рішення суду, а саме ухвала від 30.10.2014 року по справі 161/11298/14-ц, якою затверджено мирову угоду та відповідно до якої вказане зобовязання вже є в [PERSON], крім того суд зазначає, що рішення суду не може ґрунтуватися на припущеннях, втому числі й можливості в подальшому не виконання умов мирової угоди та договору поруки відповідачами. Відповідно до ст. 192 ЦК України законним платіжним засобом, обов'язковим до приймання за номінальною вартістю на всій території України, є грошова одиниця України - гривня. Іноземна валюта може використовуватися в Україні у випадках і в порядку, встановлених законом. Відповідно до ч. 1 ст. 533 ЦК України, грошове зобов'язання має бути виконане у гривнях. Водночас, відповідно до ч. 2 ст. 533 ЦК України, якщо у зобов'язанні визначено грошовий еквівалент в іноземній валюті, сума, що підлягає сплаті у гривнях, визначається за офіційним курсом відповідної валюти на день платежу, якщо інший порядок її визначення не встановлений договором або законом чи іншим нормативно-правовим актом. За таких обставин, враховуючи, що на день розгляду справи, офіційний курсу НБУ складає 2494,4121 грн. за 100 доларів США, розяснення надані у п. 14 постанови №14 від 18.12.2009 року Пленуму Верховного Суду України «Про судове рішення у цивільній справі», суд вважає за необхідне зазначити стягненні в еквіваленті в доларах США з відповідача [PERSON] в гривні. Враховуючи викладене, суд вважає, що позовну заяву [PERSON] до [PERSON], [PERSON] про стягнення заборгованості слід задовольнити частково, стягнути з [PERSON] 2846,91 доларів США заборгованості по сплаті щомісячних платежів, що на день розгляду справи, відповідно до офіційного курсу НБУ, складає 71013,42 грн., які стягнути солідарно з [PERSON]в межах 38695,65 грн. та стягнути з [PERSON] 2846,91 доларів США, що на день розгляду справи складає відповідно до офіційного курсу НБУ 71013,42 грн. пені. На думку суду, відповідно до п. 5 ч. 1 ст. 207 ЦПК України підлягає до задоволення вимога позивача про залишення без розгляду позовної вимоги [PERSON] до [PERSON], [PERSON] про стягнення штрафу у сумі 10\~000 грн. У відповідності до ст.. 88 ЦПК України, суд вважає за необхідне, пропорційно до задоволеної частини позовних вимог стягнути з відповідачів судові витрати, а саме, 1454.45 (5693,82 доларів США/9027.23Доларів США*2305,65). Та пропорційно до стягнутих сум, стягнути з [PERSON] на користь [PERSON] -1058,20 грн. судових витрат та стягнути з [PERSON] на користь [PERSON] 396,25 грн. судових витрат.

Outcome: partial