Jurisdiction: civil
Date: 2018-09-03 00:00:00

Позивач звернулась до суду з позовом, в якому просить розірвати шлюб між сторонами, зареєстрований 28.12.2009 року виконкомом Глибочицької сільської ради Житомирського району Житомирської області; неповнолітню дитину - [PERSON], [INFO] залишити проживати з позивачем. В обгрунтування вимог позивач посилалсь на те, що протягом останніх років сімейне життя між сторонами погіршилось, та з липня 2015 року шлюбні відносини фактично припинені. Позивач зазначила, що подальше проживання та збереження шлюбу суперечитиме інтересам сторін. Від позивача надійшла заява про проведення розгляду справи без її участі, позовні вимоги підтримала частково, просила залишити без розгляду позовну вимогу в частині залишення неповнолітньої дитини [PERSON], [INFO] на проживання з позивачем. Проти винесення заочного рішен6ня не заперечувала. Відповідач в судове засідання не з'явився, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином. Відповідно до ч. 1 ст. 280 ЦПК України у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання, без поважних причин або неповідомлення ним про причини неявки, не подав відзив, позивач не заперечує проти заочного вирішення справи, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів. Враховуючи, що в матеріалах справи зібрано достатньо доказів про взаємовідносини сторін, на підставі ст.ст. 211, 280 ЦПК України суд вважає за можливе провести розгляд справи за відсутності сторін. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного висновку. Встановлено, що позивачем заявлено позовну вимогу про залишення неповнолітньої дитини [PERSON], [INFO] на проживання з позивачем. 04.09.2018 року від позивача надійшла заява про залишення зазначеної позовної вимоги без розгляду. Відповідно до п. 5 ч. 1 ст. 257 ЦПК України суд постановляє ухвалу про залишення позову без розгляду, якщо позивач до початку розгляду справи по суті подав заяву про залишення позову без розгляду. За таких обставин, суд вважає за можливе залишити позовну заяву [PERSON] в частині визначення місця проживання дитини - без розгляду. Судом встановлено, що сторони перебувають в шлюбі, зареєстрованому 28.12.2009 року виконкомом Глибочицької сільської ради Житомирського району Житомирської області про що в Книзі реєстрації шлюбів зроблено відповідний актовий запис №28. Від шлюбу сторони мають неповнолітню дочку - [PERSON], [INFO]. Згідно статті 51 Конституції України та статті 24 Сімейного Кодексу України шлюб ґрунтується на вільній згоді дружини і чоловіка, примус до шлюбу не допускається. Відповідно до ст. 55 СК України дружина та чоловік зобов'язані спільно піклуватись про побудову сімейних відносин між собою та іншими членами сім'ї на почуттях взаємної любові, поваги, дружби, взаємодопомоги. Чоловік зобов'язаний утверджувати в сім'ї повагу до матері. Дружина зобов'язана утверджувати в сім'ї повагу до батька. Дружина та чоловік відповідальні один перед одним, перед іншими членами сім'ї за свою поведінку в ній. Відповідно до ч. 3 ст. 56 СК України кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до збереження шлюбних відносин є порушенням права чоловіка, дружини на свободу та особисту недоторканість. Згідно ч. 3 ст. 105 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до ст. 110 цього Кодексу. З урахуванням викладеного, оскільки позивач скористалась своїм правом та звернулась до суду з відповідним позовом, наполягає на розірванні шлюбу, беручи до уваги, що добровільність шлюбу - одна з основних його засад, суд вважає за можливе розірвати шлюб між сторонами. З урахуванням положень ст. 141 ЦПК України, суд стягує з відповідача на користь позивача судовий збір у розмірі 640,00 грн.

Outcome: approved