Jurisdiction: civil
Date: 2021-04-18 00:00:00

Позивач звернулась до суду з даним позовом до відповідача. В обґрунтування позовних вимог посилається на те, що шлюбні відносини між Позивачем та Відповідачем не склалися, оскільки, вони мають різні погляди на життя, через що постійно виникали сварки та непорозуміння. Вони втратили почуття любові та поваги один до одного. Ухвалою Шевченківського районного суду м. Києва від 12 квітня 2021 року відкрито провадження по даній справі, вирішено питання про її розгляд за правилами спрощеного позовного провадження без виклику сторін. Позивач в судове засідання не викликалась, надала суду заяву про розгляд справи без її участі. Відповідач в судове засідання не викликався, надав до суду заяву про розгляд справи за його відсутності, позов визнав у повному обсязі. Фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось відповідно до ч. 2 ст.247 ЦПК України Дослідивши матеріали справи, надані докази, суд вважає, що позов підлягає задоволенню, виходячи з наступного. Встановлено, що 01.11.2019 між сторонами у даній справі було укладено шлюб, зареєстрований в Центральному відділі державної реєстрації шлюбів Головного територіального управління юстиції в м. Києві, актовий запис №2972, що підтверджується копією свідоцтва про шлюб. Від даного шлюбу сторони мають дитину - сина [PERSON] , [INFO] . Позивач зазначає, що з відповідачем фактично припинені шлюбно-сімейні відносини. Шлюб існує формально і не може бути збережений, з відповідачем поживають окремо. Відповідно до ч. 1 ст. 110 СК України позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. Частиною 2 ст. 112 СК України передбачено, що суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Під час розгляду справи не було встановлено обставин, які б свідчили про можливість примирення подружжя. Статтею 51 Конституції України визначено, що шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки і чоловіка. Кожен із подружжя має рівні права і обов`язки у шлюбі та сім`ї. Відповідно до ст.16 Загальної декларації прав людини від 10 грудня 1948 року чоловіки і жінки користуються однаковими правами щодо одруження під час шлюбу та під час його розірвання. Згідно ст. 111 ч.1 СК України суд вживає заходів щодо примирення подружжя, якщо це не суперечить моральним засадам суспільства. Згідно положень частини третьої та четвертої ст. 56 Сімейного кодексу України кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини; примушування до збереження шлюбних відносин є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканість і може мати наслідки, встановлені законом. Відповідно до норм сімейного законодавства, добровільність шлюбу - одна з основних його засад. Шлюб - це сімейний союз, при цьому слово «сімейний» засвідчує, що шлюб створює сім`ю, а слово «союз», підкреслює договірну природу шлюбу, яка зумовлює його добровільний характер. Шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Шлюб припиняється внаслідок його розірвання. Розірвання шлюбу засвідчує стійкий розлад подружніх стосунків. Встановивши, що між сторонами втрачено взаєморозуміння та почуття, примирення подружжя є неможливим, подальше спільне життя та збереження шлюбу між ними неможливо і не відповідає інтересам подружжя, суд дійшов висновку про те, що збереження сім`ї є неможливим, шлюб між сторонами існує формально і тому може бути розірваним. Таким чином, суд вважає за необхідне задовольнити позов, розірвавши шлюб між сторонами по справі. Згідно ч. 2 ст. 114 Сімейного Кодексу України у разі розірвання шлюбу судом шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу. Частиною 3 ст.115 СК України визначено, що документом, що засвідчує факт розірвання шлюбу судом, є рішення суду про розірвання шлюбу, яке набрало законної сили. Виходячи з наведеного,

Outcome: approved