Jurisdiction: civil
Date: 2018-09-30 00:00:00

Позивач звернулась до суду з позовною заявою про стягнення аліментів на повнолітню дитину, що продовжує навчання. Позовні вимоги мотивовано тим, що 25 серпня 2001 р. [PERSON] та [PERSON] уклали шлюб, від шлюбу мають повнолітню доньку [PERSON], [INFO], яка навчається за денною формою навчання на І курсі Дніпропетровського державного університету внутрішніх справ. 18 червня 2014 р. шлюб між сторонами розірвано. Відповідач матеріальну допомогу на навчання доньки не надає, у зв'язку з чим позивач просить суд стягнути з нього аліменти на утримання доньки у розмірі 1/4 частини всіх видів заробітку, до досягнення дитиною 23 років. Ухвалою суду від 16 серпня 2018 р. відкрито провадження по справі, розгляд справи вирішено проводити в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін, встановлено строк для подачі сторонами заяв по суті позову. Відповідач у встановлений судом строк відзив на позовну заяву не подав, в зв'язку з чим суд відповідно до положень ст. 178 ч.8 ЦПК України вирішує справу за наявними в ній матеріалами. Згідно зі ст. 13 ч.1 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Відповідно до ст. 81 ч.1 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Позов підлягає частковому задоволенню з наступних підстав. Наданими позивачем документами встановлено, що 25 серпня 2001 р. [PERSON] та [PERSON] зареєстрували шлюб у Відділі реєстрації актів громадянського стану Комунарського районного управління юстиції м. Запоріжжя, актовий запис №393. Прізвище після реєстрації шлюбу [PERSON] змінила на «[PERSON]». (а.с. 10) Від шлюбу у сторін народилась донька [PERSON], [INFO]. (а.с. 13) Рішенням Комунарського районного суду м. Запоріжжя від 18 червня 2004 р. шлюб між [PERSON] та [PERSON] розірвано. (а.с. 11-12) Згідно довідки Дніпропетровського державного університету внутрішніх справ [PERSON], 2000 р. народження, у 2017 р. вступила до вказаного вищого навчального закладу та навчається на першому курсі денного відділення. Термін закінчення навчання 30 червня 2020 р. (а.с.16) У відповідності зі ст. 199 СК України якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв'язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов'язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу; право на утримання припиняється у разі припинення навчання; право на звернення до суду з позовом про стягнення аліментів має той з батьків, з ким проживає дочка, син, а також самі дочка, син, які продовжують навчання. Оскільки судом встановлено, що повнолітня донька відповідача навчається й потребує матеріальної допомоги, проживає разом з матір'ю, суд вважає за необхідне стягнути з батька аліменти на утримання доньки на період навчання, тобто до 30 червня 2020 р. При вирішення питання про розмір аліментів, які підлягають стягненню, суд враховує положення ст. 200 СК України, згідно яким суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у статті 182 цього Кодексу; при визначенні розміру аліментів з одного з батьків суд бере до уваги можливість надання утримання другим з батьків, своїми дружиною, чоловіком та повнолітніми дочкою, сином. Відповідно до п.2 ч.2 ст.182 СК України мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Враховуючи викладене, суд приходить до переконання, що стягненню з відповідача підлягають аліменти у розмірі 1/4 частини усіх видів його доходу (заробітку) на період навчання доньки у навчальному закладі до 30 червня 2020 р. Беручи до уваги, що позивач на підставі п.3 ч.1 ст.5 ЗУ «Про судовий збір» звільнена від сплати судового збору, враховуючи, що при винесення рішення суд повинен вирішити питання про розподіл судових витрат між сторонами, суд на підставі ч.6 ст.141 ЦПК України вважає за можливе стягнути з відповідача в дохід держави судовий збір в сумі 704,80 грн. На підставі викладеного,

Outcome: approved