Jurisdiction: civil
Date: 2014-02-09 00:00:00

Позивач звернулась до суду з вищевказаним позовом, який уточнила і в редакції від 03.10.2013 року (а.с. 50-51) просить суд: - встановити факт проживання [PERSON] та [PERSON], як чоловіка та жінки однією сім'єю без реєстрації шлюбу, в період з 13 травня 2010 року по 06 серпня 2012 року; - визнати квартиру, яка розташована за адресою [ADDRESS] спільною сумісною власністю [PERSON] та [PERSON], який [INFO] помер; - визнати за позивачем [PERSON] право власності на ? частину квартири, яка розташована за адресою [ADDRESS]. В обґрунтування вищевказаних вимог позивач зазначила, що на початку травня 2010 року вона познайомилась з гр. [PERSON] і вони одразу покохали один одного. Наприкінці травня 2010 року гр. [PERSON] запропонував їй жити з ним разом, як чоловік та дружина, але без реєстрації шлюбу, на що вона погодилась. Незважаючи на те, що вони з [PERSON] не реєстрували свої шлюбні відносини у встановленому законом порядку, вони вважали один одного чоловіком та дружиною. Перебуваючи з [PERSON] у фактичних шлюбних відносинах, вони були пов'язані спільним побутом: спільно вели сімейне господарство, спільно заробляли грошові кошти та складали до спільного бюджету, спільно вирішували питання щодо його витрат. Вони з [PERSON] не лише були пов'язані спільним побутом, але й мали взаємні права та обов'язки один до одного: вони будували сімейні відносин між собою та іншими членами сім'ї на паритетних засадах, на почуттях взаємної любові, поваги, дружби, взаємодопомоги та підтримки, дбали про матеріальне забезпечення родини. Не маючи власного житла, вони з [PERSON] з травня 2010 року по листопад 2011 року вимушені були винаймати квартиру для проживання за адресою [ADDRESS]. Але у жовтні 2010 року, їм з чоловіком стало відомо, що у них народиться дитина, тому, вони вирішили придбати власне житло - однокімнатну квартиру. Так, 15 листопада 2011 року, за договором купівлі-продажу вони з чоловіком придбали однокімнатну квартиру загальною площею 31, 5 м. кв., житловою - 16, 9 м. кв., розташовану за адресою [ADDRESS]. Названу квартиру було оформлено на ім'я чоловіка, оскільки через вагітність, вона не могла приймати участь в укладені та оформлені договору купівлі-продажу. Але, квартиру вони обирали разом і питання пов'язані з її купівлею вирішували спільно. Після придбання квартири вони одразу почали в ній проживати. [PERSON] вважав її своєю дружиною і рівноправною власницею квартири і у січні 2012 року вона зареєструвала місце проживання у придбаній квартирі. У червні вони з чоловіком вирішили, що напередодні пологів та після пологів вона тимчасово мешкатиме у матері, оскільки вони хвилювались, що пологи почнуться під час знаходження чоловіка на роботі і їй нікому буде допомогти. Також, вони з чоловіком вважали, що після народження дитини, необхідно забезпечити найліпші умови догляду за дитиною, а її мати мала досвід по догляду за немовлятами. Тому 25.06.2012 року вона тимчасово переїхала до матері. А [INFO] у них з чоловіком народився син - [PERSON], якого одразу ж вони також зареєстрували за адресою свого постійного проживання, тобто по [ADDRESS] Але [INFO] не очікувано їх родину спіткало горе: її чоловік та батько її дитини помер від серцевого нападу. І одразу ж після його смерті вони з дитиною «опинились на вулиці». Батьки померлого, тобто відповідачі [PERSON] та [PERSON] відібрали у неї ключі від квартири та заборонили в ній проживати. Вона навіть не встигла вивезти належні нам з чоловіком меблі та побутову техніку. Відповідачі не визнають її цивільною дружиною померлого та не визнають її права на спірну квартиру. Вона вважає, що має право на частину спірної квартири, що спірна квартира є об'єктом права спільної сумісної власності, оскільки була набута нею спільно з померлим чоловіком. Вона з [PERSON] були особами, які спільно проживали, були пов'язані спільним побутом, мали взаємні права та обов'язки, тобто були сім'єю, виконували зазначені обов'язки по відношенню одне до одного, а отже між ними існували відносини, які притаманні для дружини та чоловіка. Таким чином, її частка складається з 1/2 частина спірної квартири. В судовому засіданні позивач підтримала позовні вимоги у повному обсязі, просила суд їх задовольнити. Представник позивача у судовому засіданні позовні вимоги у повному обсязі, просила суд їх задовольнити, також зазначила, що в описовій частині позову міститься одна помилка, а саме позивачу та її чоловіку, [PERSON] про народження дитини стало відомо в жовтні 2011 року, у той час, як в позові помилково зазначений рік « 2010». В судовому засіданні представник відповідачів [PERSON] позов не визнала повністю та пояснила, що вона є рідною сестрою померлого [PERSON] Вона знає позивача як коханку її брата, не більше того, однією сім'єю вони не мешкали, мешкали як коханці, як люди, які проводять спільно час. У батьків виникла необхідність розміняти житло, щоб забезпечити собі спокійну старість та свого сина, [PERSON] власним житлом, де він міг би зі своїми коханками проводити час. Гроші на квартиру отримали від доплати за договором міни, яку виплатили до оформлення договору міни, також, батько 12 листопада зняв з депозитного рахунку 30 000 грн. [PERSON] ніяких внесків не робила. На той час, коли купувалась квартира [PERSON] та [PERSON] не мешкали разом. При цьому [PERSON] в спірній квартирі зареєструвалась за допомогою шантажу, вона шантажувала [PERSON] тим, що знала його професійні таємниці, які може розповісти його начальнику цеха. Оскільки робота у [PERSON] була грошовита, він боявся її втратити і зареєстрував [PERSON] у квартирі, яка прожила там один місяць, а потім забрала всі речі з квартири і сумісні і не сумісні. На передодні смерті [PERSON] був сильно побитий і боявся знаходитись в квартирі. [PERSON] наголошував, що йому погрожують постійно і вони з батьками допускають, що до побиття і погроз [PERSON] причетна позивач, [PERSON] В судовому засіданні представник відповідачів, адвокат [PERSON] позов не визнала повністю, просила відмовити у його задоволенні, пояснивши, що доказів на обґрунтування позовних вимог не надано, позивач та померлий [PERSON] не мешкали в зареєстрованому шлюбі, однією сім'єю вони не мешкали, спірна квартира купувалась особисто померлим [PERSON] за доплату, яку він отримав за договором міни квартири. Свідок [PERSON] в судовому засіданні пояснила, що вона здавала свою квартиру для мешкання позивачу та [PERSON] за адресою: [ADDRESS], де останні разом мешкали з травня 2010 року по осінь 2011 року. Позивач мешкала в цій квартирі з 2007 року, потім у 2010 році вона повідомила, що зійшлась з чоловіком і бажає разом з ним мешкати у її квартирі. В подальшому позивач та [PERSON] разом приходили до неї з цим питанням, вона спілкувалась з [PERSON] і дала згоду на їх сумісне проживання в її квартирі. Раз на місяць вона відвідувала їх, щоб забрати гроші за комунальні послуги. Вона бачила, що [PERSON] відносився до позивача як її чоловік, отже вона сприймала їх як сім'ю. Крім того, вона питала у сусідів про їх мешкання, які казали, що їх мешкання проходить тихо та спокійно. Також вона бачила їх разом на ринку із покупками. Восени 2011 року позивач сказала, що вони купили квартиру, в якій зроблять ремонт та переїдуть туди. Свідок [PERSON] при участі сторін у справі впізнала [PERSON] за фотографіями, які знаходяться в матеріалах справи на аркушах 81-83. Свідок [PERSON] в судовому засіданні пояснила, що вона разом працювала з позивачем. [PERSON] вона знає, оскільки він часто приходив до них на роботу і позивач познайомила її з ним. З початку позивач представила його, як свого як хлопця, а потім як чоловіка. Вона приходила до них у гості в квартиру, яку вони знімали, пила у них чай, бачила в квартирі [PERSON], який поводив себе як господар і вона без сумніву вважала їх одною сім'єю. Також бачила їх разом у магазині. Свідок [PERSON] в судовому засіданні пояснила, що, вона знає позивача з 1999 року, познайомилися на роботі, працювали разом та здружилися. Позивач познайомила її зі [PERSON] Вона достовірно знає, що позивач та [PERSON] мешкали на зйомній квартирі по пр. Перемоги як чоловік та жінка, оскільки вона приходила до них у гості і бачила це особисто. На тій квартирі вони мешкали приблизно 2 роки, потім на спільні кошти придбали свою квартиру, зробили в ній ремонт та переїхали туди. Одразу вони не одружились, оскільки не встигли, позивач завагітніла, а потім не стало [PERSON] Вона інколи разом з ними ходила до магазину, на ринок, бачила, як вони разом роблять покупки. [PERSON] працював майстром на ІнГЗК 5 днів в неділю з ранку, у нього були вихідні дні - субота і неділя. Вона дружила з позивачем та [PERSON] та спілкувалася з ними не менше ніж раз на три тижні. На похоронах [PERSON] вона була та бачила там його сестру. Свідок [PERSON] при участі сторін у справі впізнала [PERSON] за фотографіями, які знаходяться в матеріалах справи на аркушах 81-83. Свідок [PERSON] в судовому засіданні пояснив, що рідний дядько померлого [PERSON] є його однокласником і самого [PERSON] він знав з п'яти років, оскільки він приїжджав до діда та бабки в с. Городоватка, де також мешкав і він. Взимку 2011 року він бачив в маршрутці [PERSON], який повідомив, що його батьки продають свою квартиру та бажають купити собі та йому по однокімнатній квартирі. Він часто спілкувався зі [PERSON] за телефоном і чув від нього, що він мешкає разом з жінкою. Знає, що [PERSON] та жінка мешкали на зйомній квартирі на Інгульці приблизно о 2010-2011 році, один раз він заходив туди, але позивача там не було. Також по телефонній розмові з [PERSON], не пам'ятає коли саме це було, але знає, що [PERSON] вже був мешкав у купленій квартирі, він чув від [PERSON], що він проживає зараз сам, готує собі їжу, чекає сестру. Позивача особисто він побачив лише на похоронах [PERSON] Свідок [PERSON] в судовому засіданні пояснив, що знав покійного [PERSON] на протязі 20 років. Підтверджує, що [PERSON] жив з [PERSON] на зйомній квартирі у 2010 році, оскільки він зі своєю жінкою приходив на цю квартиру у гості до [PERSON], позивача тоді він не бачив. Зі слів [PERSON] він чув, що його батьки продали квартиру та купили іншу квартиру. Крім того, коли в нього було сватання, він питав у [PERSON], запрошувати його одного чи разом з [PERSON], на що [PERSON] відповів йому, що вони живуть разом, отже і запрошувати їх необхідно разом, отже він запросив на сватання [PERSON] разом з [PERSON] Також він бачив [PERSON] та [PERSON] разом в магазині, бачив їх разом коли [PERSON] була вагітна і вони разом гуляли на вулиці. Він знав, що вони мешкали разом, також він знав, що [PERSON] є майбутнім батьком дитини, якою була вагітна [PERSON] Свідок [PERSON] в судовому засіданні пояснив, що він знав [PERSON] приблизно 15 років, позивача знає приблизно з 2010-2011 року, знає, що [PERSON] та позивач разом мешкали на зйомній квартирі. Він знає, що [PERSON] мріяв про свою квартиру, чув, що його батьки продали свою квартиру, добавили грошей та купили йому квартиру. Зі слів [PERSON] він знає, що [PERSON] та [PERSON] то мешкали разом, то не мешкали. Він допомагав [PERSON] перевозити речі із зйомної квартири на нову квартиру, при цьому позивач вже була у новій квартирі як хазяйка, оскільки на той час вони жили разом. На новій квартирі він також допомагав збирати гардероб, при цьому позивач також була присутня, він також разом вечеряв з [PERSON] та [PERSON] коли приходив до них у гості на зйомну квартирах, при цьому він сприймав [PERSON] як співмешканку [PERSON] Заслухавши думку сторін, показання свідків, вивчивши матеріали справи у їх сукупності суд приходить до висновку, що позов підлягає повному задоволенню з огляду на наступне. Відповідно до ч. 2 ст. 3 СК України, сім'ю складають особи, які спільно проживають, пов'язані спільним побутом, мають взаємні права та обов'язки. Судом встановлено, що позивач в період з травня 2010 року по серпень 2012 року проживала однією сім'єю без реєстрації шлюбу з [PERSON], який помер [INFO]. Перебуваючи у фактичних шлюбних відносинах, маючи спільний побут а також взаємні права та обов'язки позивач [PERSON] та [PERSON] з травня 2010 року по листопад 2011 року разом мешкали за адресою: [ADDRESS]. В жовтні 2011 року їм стало відомо, що у них народиться спільна дитина. 15 листопада 2011 року [PERSON] за договором купівлі продажу квартири становиться власником спірної квартири [ADDRESS]. З 13 листопада 2011 року позивач [PERSON] та [PERSON] разом почали мешкати у спірній квартирі. 10.01.2012 року позивач, не змінюючи місце проживання була офіційно зареєстрована у спірній квартирі де продовжувала мешкати до 25.06.2012 року після чого, у зв'язку з необхідністю стороннього догляду перед пологами позивач переїхала тимчасово мешкати до своєї матері. [INFO] у позивача [PERSON] та [PERSON] народилася спільна дитина - син [PERSON]. [INFO] помер [PERSON] Місце мешкання позивача і малолітнього сина до цього часу залишається зареєстрованими за спірною квартирою. Батьки покійного [PERSON], відповідачі у справі чинять перешкоди позивачу і її малолітньому сину, їхньому онуку у користуванні житловим приміщенням - спірною квартирою. Рішенням Інгулецького районного суду м. Кривого Рогу від 20 серпня 2013 року позивачу і її малолітньому сину було усунуто перешкоди в користуванні житловим приміщенням - спірною квартирою за цим позовом і вселено у цю квартиру, рішення набрало законної сили 24 жовтня 2013 року. Всі вищезазначені встановлені обставини підтверджується наступними доказами: 1) показаннями свідків, як з боку сторони позивача, так і з боку сторони відповідача, допитаних в судовому засіданні: - вищевказаними показаннями свідків з боку сторони позивача - [PERSON], [PERSON] та [PERSON]; - вищевказаними показаннями свідків з боку сторони відповідача, а саме: частковими показаннями свідка [PERSON], який чув від [PERSON], що він мешкає разом з жінкою, що [PERSON] та жінка мешкали на зйомній квартирі на Інгульці приблизно о 2010-2011 році, куди він заходив туди; показаннями свідка [PERSON], згідно яких він знав покійного [PERSON] на протязі 20 років, підтверджує, що [PERSON] жив з [PERSON] на зйомній квартирі у 2010 році, також свідок [PERSON] за пропозицією [PERSON] запрошував його разом з [PERSON] на своє сватання, як осіб, які зі слів [PERSON], проживають разом, також бачив їх неодноразово разом - в магазині, коли [PERSON] була вагітна та вони разом гуляли, даний свідок знав, що вони мешкали разом та те, що [PERSON] є майбутнім батьком дитини, якою була вагітна [PERSON]; частковими показаннями свідка [PERSON], згідно яких він знав [PERSON] приблизно 15 років, позивача знає приблизно з 2010-2011 року, знає, що [PERSON] та позивач разом мешкали на зйомній квартирі, він допомагав [PERSON] перевозити речі із зйомної квартири на нову квартиру, де бачив позивача як хазяйку. Отже вищевказані свідки як з боку сторони позивача, так і з боку сторони відповідача посвідчили під присягою те, що вони знають про сумісне проживання позивача та [PERSON] у період часу з 2010 року по 2012 рік, при цьому показання більшості свідків приводять суд до висновку, що позивач та [PERSON] жили однією сім'єю, мали взаємні обов'язки - мешкали разом на зйомній квартирі, за яку сплачували гроші, в подальшому разом переїхали до спірної квартири, де мешкали разом, позивач була вагітна від [PERSON], позивач разом зі [PERSON] відвідували свідків, приймали у себе свідків вдома, також проводили разом свята. 2) наступними письмовими доказами: - Актом сумісного проживання позивача та [PERSON] за адресою: [ADDRESS] з травня 2010 року по листопад 2011 року, завірений підписами мешканців будинку [ADDRESS] та посвідчений майстром ділянки № 5/1 [PERSON] та начальником ділянки № 5 [PERSON] комунального підприємства «Житлово-експлуатаційна організація № 20» м. Кривого Рогу (а.с. 95); - Актом проживання позивача за адресою: [ADDRESS] без реєстрації з 13.11.2011 року по 10.01.2012 року, з реєстрацією 10.01.2012 року та проживання до 25.06.2012 року, завірений підписами мешканців будинку [ADDRESS] та посвідчений майстром ділянки № 5/2 [PERSON] та начальником ділянки № 5 [PERSON] комунального підприємства «Житлово-експлуатаційна організація № 20» м. Кривого Рогу (а.с. 96); - копією аркушу з блокнота, на якому міститься запис «Любимой жене в Новый 2011 г. от мужа [PERSON]», вказаний напис був оглянутий представником відповідачів [PERSON], яка також є рідною сестрою померлого [PERSON], заперечень щодо його належності [PERSON] від якої не поступило; - копією свідоцтва про народження сумісної дитини позивача та [PERSON] - сина [PERSON], [INFO] народження, в якому в графі БАТЬКИ/Батько значиться: «[PERSON]» в графі БАТЬКИ/Мати значиться: «[PERSON]»; - копією паспорта позивача з відміткою реєстрації за адресою спірної квартири - [ADDRESS] від 10.01.2012 року (а.с. 30 зворотня сторона аркушу); - фотокартками, на яких зображені позивач та [PERSON] разом у грудні 2010 року та під час святкування новорічних свят 2012 року, які були оглянути стороною відповідача, а також кожним свідком, заперечень щодо їх дійсності не поступило (а.с. 81-83); - рішенням Інгулецького районного суду м. Кривого Рогу від 20.08.2013 року, яке було постановлено у цивільній справі за позовом [PERSON] до [PERSON], [PERSON] про усунення перешкод у користуванні житловим приміщенням шляхом вселення, в якому суд встановив і представниками відповідачів це не заперечувалося, що позивач [PERSON] проживала однією сім'єю без реєстрації шлюбу зі [PERSON], а також що малолітній [PERSON] був зареєстрований в спірній квартирі до смерті [PERSON] і фактично вступив в управління спадковим майном і вважається таким що прийняв спадщину. Даним рішенням суду було усунуто [PERSON] та її малолітньому сину [PERSON] перешкоди в користуванні квартирою [ADDRESS] шляхом їх вселення у вказану квартиру (а.с. 92-94); - кредитним договором від 30.11.2011 року про отримання позивачем кредиту у розмірі 3 500 грн., договором купівлі-продажу шафи «Аristo» від 30.11.2011 року, укладеним між позивачем та Меблевим салоном «Гербор» з товарним чеком до нього на суму 2800 грн. із зазначенням доставки шафи за адресою: [ADDRESS] (а.с. 101-103), квитанції про погашення кредиту позивачем (а.с. 99-100), що вказує на наявність спільних витрат та спільного побуту позивача та [PERSON] за місцем їх спільного проживання - в спірній квартирі; - довідкою з місця роботи позивача, згідно якої [PERSON] працює лаборантом хім. Аналізу в ОТК ПАТ «ІнГЗК» з 08.05.2002 року із зазначенням її заробітку (а.с. 98), що вказує на наявність у позивача доходу під час сумісного проживання з [PERSON]. Таким чином, з урахуванням всіх вище перелічених обставин суд встановив, що позивач та померлий [PERSON] дійсно спільно проживали, були пов'язані спільним побутом і мали взаємні права та обов'язки, отже за правилами ч. 2 ст. 3 Сімейного кодексу України, складали сім'ю. Відповідно до ч. 1 ст. 74 СК України, якщо жінка та чоловік проживають однією сім'єю, але не перебувають у шлюбі між собою або в будь-якому іншому шлюбі, майно, набуте ними за час спільного проживання, належить їм на праві спільної сумісної власності, якщо інше не встановлено письмовим договором між ними. Таким чином, суд вважає, що спірна квартира є спільною сумісною власністю Позивача та [PERSON], який помер [INFO]. Відповідно до ч. 1 ст. 70 СК України, у разі поділу майна, що є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя, частки майна дружини та чоловіка є рівними, якщо інше не визначено домовленістю між ними або шлюбним договором. Таким чином, суд вважає, що частка позивача у спірній квартирі складає ? частину квартири. Відповідно до ч. 1 ст. 60 ЦПК України, кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. Відповідно до ч. 4 ст. 60 ЦПК України, доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Не приймаються до уваги доводи представників відповідачів стосовного того, що померлий [PERSON] купив спірну квартиру за гроші, які передав йому його батько, а також за гроші, які він отримав від Договору міни квартири, а також доводи стосовно того, що спірна квартира придбалась відповідачами для їх сина, [PERSON] для того, щоб він був забезпечений власним житлом де міг би проводити час зі своїми коханками, вказані доводи залишаються лише версіями, які не підтверджуються жодним доказом з огляду на наступне. Щодо покупки спірної квартири за гроші, які [PERSON] отримав від Договору міни двокімнатної квартири, яка належала йому та його матері, на однокімнатну квартиру, у розмірі 40250 грн. (Договір міни на а. с. 76-77), то суд не може погодитись з такою думкою з наступних підстав. Згідно Договору купівлі-продажу квартири спірна квартира була придбана [PERSON] 15.11.2011 року за 26 000, 00 грн. Згідно п. 3 Договору купівлі-продажу спірної квартира [PERSON] сплатив 26 000, 00 грн. продавцю повністю, усією сумою, до підписання цього договору. Представник відповідача, в обґрунтування своєї думки посилається на пункт 3 Договору міни, за яким «[PERSON] отримав гроші у сумі 40250 грн. повністю усією сумою до підписання цього договору», вважаючи, що [PERSON] отримав гроші у розмірі 40250 грн. до купівлі спірної квартири. При цьому, Договір міни був укладений через 11 днів після покупки спірної квартири, а саме 26.11.2011 року і згаданий пункт 3 Договору міни не зазначає, коли саме [PERSON] отримав грошові кошти, таке отримання грошей, за смислом Договору міни, могло відбутись в той же день - 26.11.2011 року до моменту підписання Договору міни. Отже відсутні будь які підстави для висновку, що [PERSON] по Договору міні від 26.11.2011 року отримав гроші до укладення Договору купівлі-продажу спірної квартири, який у свою чергу вказує, на сплату [PERSON] грошей за спірну квартиру до підписання Договору купівлі-продажу. Таким чином, думка представників відповідачів ґрунтується на припущеннях, у той час, як відповідно до ч. 4 ст. 60 ЦПК України, доказування не може ґрунтуватись на припущеннях. Крім того, стороною відповідача вказано, що батько померлого [PERSON] 12.11.2011 року зняв з свого рахунку 30 000 грн. які передав сину, [PERSON], для покупки спірної квартири. Факт закриття рахунку [PERSON] на суму 30 000 грн. в АТ «Ощадбанк» дійсно підтверджується Випискою з рахунку від 05.04.2012 року (а.с. 104 зворотна сторона аркушу), проте факт передачі цих грошей [PERSON] і подальша витрата їх на покупку спірної квартири, або передача саме цих грошей продавцю спірної квартири будь якою іншою особою не підтверджений жодним доказом. Доля вказаних грошей залишається невідома, вони могли бути витрачені на самі різноманітні цілі - повернення боргів, придбання речей, надання в борг, покладення на іншій рахунок, погашення кредитних боргів тощо. Вказані версії мають право на таке ж існування, як і версія сторони відповідачів, оскільки всі вони ґрунтуються на припущеннях і всі вони не підтверджені жодним доказом. Проте, як згадувалось вище, доказування за чинним цивільно-процесуальним законодавством не може ґрунтуватись на припущеннях. Також, не знайшли свого підтвердження зазначені представником відповідачів, сестрою покійного [PERSON], обставини: - стосовного того, що спірна квартира придбалась для [PERSON], як його власне житло для проведення ним часу зі своїми коханками; - стовно того, що на момент купівлі спірної квартири [PERSON] та позивач разом не мешкали; - а також стосовно того, що позивач знала професійні таємниці [PERSON] і шантажуючи його тим, що видасть їх його начальнику цеха зареєструвалася у спірній квартирі, оскільки її брат, [PERSON] боявся втратити роботу. На підтвердження згаданих обставин сторона відповідача не надала жодного доказу, при цьому жодна сторона у справі не була обмежена судом у наданні доказів, або у сприянні їх надання судом шляхом витребування у разі певних складнощів чи неможливості їх надання особисто. Всі клопотання сторін щодо надання доказів були судом задоволені повністю. Отже згадані вище обставини ґрунтуються лише на припущеннях. Думка представника відповідачів стосовно того, що під час покупки спірної квартири позивач та [PERSON] не мешкали разом також залишається не підтвердженою жодним доказом і у свою чергу спростовується доказами - вищевказаними Актами з КП ЖЕО № 20 (а.с. 95, 96), а також показаннями свідків. Показання свідків з боку відповідачів про те, що квартира купувалась батьками [PERSON] для нього судом до уваги не приймаються, оскільки вони взяті свідками лише зі слів померлого [PERSON], особисто ці свідки не були присутні під час передачі грошів за спірну квартиру і взагалі не приймали участь в купівлі спірної квартири як свідки такої події. У зв'язку із задоволенням позову у повному обсязі на користь позивача з відповідачів стягуються судові витрати по справі, які понесла сторона позивача (а.с. 6, 35, 48) - судовий збір за розміром ставок, який визначений Законом України «Про судовий збір» згідно із заявленими та розглянутими вимогами. При цьому судом встановлено, що позивачем був сплачений судовій збір у надмірному розмірі. У відповідності до ч. 2 ст. 6 Закону України «Про судовий збір» надмірно сплачений позивачем судовий збір підлягає поверненню позивачу. На підставі викладеного та

Outcome: approved