Jurisdiction: civil
Date: 2018-09-03 00:00:00

Позивач звернулась до суду з вказаною позовною заявою. Вимоги обґрунтовує тим, що 29.05.2014 року Біляївським районним судом Одеської області шлюб між [PERSON] та [PERSON] був розірваний. Від цього шлюбу сторони мають спільну дитину, яка проживає разом з позивачкою та знаходиться на її утриманні. Дитина потребує лікування, а мати дитини постійно залишає дитину, не слідкує за її здоров'ям, вихованням не займається, не приділяє увагу. [PERSON] пішла з дому і місце її перебування невідоме. Батько - [PERSON] також вихованням дитини не займається, здоров'ям не цікавиться, аліменти не сплачує, має заборгованість по аліментам та за його місцем мешкання умов для проживання дитини не створено. В зв'язку з відсутністю батьків малолітньої онуки, позивач не може представляти її інтереси в закладах здоров'я, в зв'язку з чим, змушена звернутись до суду з вказаною заявою. Позивач у судовому засіданні, наполягала на позовних вимогах. Відповідачі у судове засідання не з'явились, хоча належним чином були повідомлені про час та місце слухання справи (а.с. 50,51). Представник органу опіки та піклування Біляївської державної адміністрації Одеської області, у судовому засіданні позовні вимоги підтримав та просив задовольнити їх в повному обсязі. Згідно ч. 1 ст. 280 ЦПК України, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; відповідач не з'явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; відповідач не подав відзив; позивач не заперечує проти такого вирішення справи. У зв'язку з тим, що відповідач повідомлений належним чином про час та місце слухання справи, відповідач не з'явився в судове засідання без повідомлення причин, відповідач не подав відзив та враховуючи згоду позивача на заочний розгляд справи, суд вважає за необхідне ухвалити рішення про заочний розгляд справи. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що відповідачі по справі знаходились в шлюбі від якого мають спільну малолітню дитину [PERSON], [INFO], що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] від 06.02.2012 року, актовий запис №03 (а.с.13). Згідно рішення Біляївського районного суду Одеської області від 29.05.2014 року шлюб між сторонами було розірвано (а.с. 15). Також згідно довідки від дошкільного навчального закладу дитячий садок «Зірочка» № 08 від 05.10.2017 року, вбачається, що вихованням дитини займається позивач, дитина завжди доглянута, чиста (а.с. 9). Відповідно до характеристики від Кагарлицької сільської ради № 225 від 16.10.2017 року [PERSON] характеризується позитивно, зауважень до неї ніколи не було. На даний час працює сторожем в ДНЗ (а.с. 10). Відповідно до довідки від поліклініки від 20.09.2017 року дитина [PERSON] потребує лікування (а.с. 20). Згідно до талону-повідомлення №001237 від 29.09.2017 року позивач зверталась із заявою до Біляївського ВП ГУНП в Одеській області по факту розшуку дочки [PERSON] (а.с.19). Отже, [PERSON] та [PERSON] залишили дитину на призволяще і зникли в невідомому напрямку. Відповідно до акту обстеження матеріально-побутових умов сім'ї, комісія встановила, що [PERSON] мешкала в будинку батьків, на час обстеження її дома не було два місяці, вихованням дочки займаються дідусь і бабуся. Батько в селі не мешкає і сім'ї не допомагає (а.с. 14). Згідно висновку Біляївської районної державної адміністрації Одеської області, орган опіки та піклування Біляївської районної державної адміністрації вважає за доцільне позбавити батьківських прав [PERSON] та [PERSON] відносно малолітньої доньки [PERSON] (а.с. 3-4). За змістом ст. 27 Конвенції про права дитини від 20.11.1989 року, діючої на Україні з 27.09.1991 року, держави - учасники визнають право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки несуть основну відповідальність за забезпечення умов життя, необхідних для розвитку дитини, в межах своїх здібностей і фінансових можливостей. Відповідно до ст. 150 СК України батьки зобов'язані виховувати дітей в дусі поваги до прав та свобод інших людей, любові до своєї сім'ї та родини, свого народу, своєї Батьківщини. Батьки зобов'язані піклуватися про здоров'я дітей, їхній фізичний, духовний та моральний розвиток, забезпечити здобуття дітьми повної загальної середньої освіти, готувати їх до самостійного життя. Батьки зобов'язані поважати дітей. Згідно зі ст. 157 СК України питання виховання дітей вирішується батьками спільно. Той із батьків, хто проживає окремо від дітей, зобов'язаний брати участь у їхньому вихованні і має право на особисте спілкування з нею. Згідно ст. 164 Сімейного Кодексу України, батьки, які ухиляються від своїх обов'язків по вихованню дітей, можуть бути позбавлені судом батьківських прав. Позбавлення батьківських прав - це захист інтересів дітей і санкція за протиправну поведінку батьків. Вищевикладені обставини свідчать, про байдуже ставлення відповідачів до виховання своєї дитини. Згідно ч. 2 ст. 166 Сімейного кодексу України особа, позбавлена батьківських прав не звільняється від обов'язку щодо утримання дитини. Відповідно до ч. 3 ст. 166 Сімейного кодексу України, суд при задоволенні позову про позбавлення батьківських прав одночасно приймає рішення про стягнення аліментів на дитину. Відповідно до ч. 3 ст. 181 Кодексу, за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються в частці від доходу її матері батька і (або) у твердій грошовій сумі. Частиною 2 ст. 182 СК передбачено, що розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Згідно ч. 1 ст. 191 СК, аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову. При визначенні розміру аліментів, суд враховує стан здоров'я і матеріальне становище відповідачів, інші обставини справи та вважає за необхідне стягнути з них аліменти на утримання неповнолітньої дитини з кожного в розмірі 972,00 грн. щомісяця, але не менше ніж 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку Статтею 141 ЦПК України передбачено, що судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов'язані з розглядом справи, у разі задоволення позову покладаються на відповідача. За таких обставин, з метою захисту інтересів дитини та подальшого забезпечення належних умов виховання та всебічного розвитку, суд вважає доцільним позов задовольнити в повному обсязі. Судові витрати розподіляються відповідно до ст. 141 ЦПК України.

Outcome: approved