Jurisdiction: civil
Date: 2017-09-14 00:00:00

Позивач звернулась до суду з позовом до відповідача про розірвання шлюбу, який був зареєстрований 16.11.2003 року виконкомом Війтовецької сільської ради Липовецького району Вінницької області, актовий запис № 3, мотивуючи тим, що вони мають у шлюбі двох неповнолітніх дітей: сина [PERSON], [INFO], та доньку [PERSON], [INFO]. Причиною розпаду сім'ї позивач називає те, що останнім часом між ними постійно виникали непорозуміння та сварки, через різні погляди на сімейне життя, ведення побуту, свідками яких були їх діти. У зв'язку із тим, що відповідач почав зловживати спиртними напоями, вони припинили спільне проживання, шлюбних стосунків не підтримують, дітей разом не виховують, господарства не ведуть. Позивач вважає, що сім'я розпалась, її існування суперечить її інтересам та інтересам дітей, тому просить суд шлюб розірвати, вирішити питання про відновлення їй дошлюбного прізвища. Позивач в судове засідання не з'явилась, надала суду заяву про розгляд справи без її участі, позовні вимоги підтримує, просить суд їх задовольнити. Після розірвання шлюбу просить відновити дошлюбне прізвище та стягнути з відповідача понесені нею судові витрати. В судове засідання відповідач не з'явився, будучи оповіщеним про день та час розгляду справи за зареєстрованою адресою місця проживання в установленому законом порядку. Заяви про відкладення розгляду справи за наявності поважних причин чи розгляду у його відсутність до суду не направив. Зважаючи на те, що позивач скористалась наданим їй ч.2 ст.158 ЦПК України правом заявляти клопотання про розгляд справи у її відсутність, а неявку відповідача суд визнає неповажною, отож суд не вбачає підстав для відкладення розгляду справи, тому проводить його у даному судовому засіданні на підставі зібраних у справі доказів в загальному порядку, при цьому не здійснюючи фіксування судового процесу технічними засобами. Суд, вивчивши та дослідивши матеріали цивільної справи, повно з'ясувавши обставини справи та перевіривши їх зібраним у справі доказами, встановив, що сторони перебувають в зареєстрованому шлюбі з 16.11.2003 року, що підтверджується свідоцтвом про одруження серії [NUMBER]. Мають у шлюбі двох дітей: сина [PERSON], [INFO], та доньку [PERSON], [INFO]. Позивач не бажає миритись, має стійке волевиявлення, спрямоване на припинення сімейних відносин і розірвання шлюбу. Відповідач не надав жодних заперечень проти позову на пропозицію суду висловлену в ухвалі від 07.07.2017 року. Відповідно до ст.ст. 105,110,112 СК України, шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного із подружжя на підставі рішення суду, відповідно до статті 110 цього Кодексу. Позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя (ч.1 ст.110 СК України). Згідно зі ст.112 СК України, суд з'ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність дитини та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них. Зважаючи на те, що сторони не бажають миритись, виявили стійке волевиявлення до розірвання шлюбу, суд вважає, що збереження шлюбу та подальше спільне проживання подружжя буде суперечити інтересам сторін та їх неповнолітньої дитини, тому приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню. Згідно ст. 113 СК України, суд відновлює позивачці, за її проханням, дошлюбне прізвище - «[PERSON]». Розподіл судових витрат здійснює відповідно до ч.1 ст. 88 ЦПК України. На підставі ст.ст. 105, 110, 112, 113 СК України,

Outcome: approved