Jurisdiction: civil
Date: 2017-10-08 00:00:00

Позивач звернулась до суду з позовною заявою про визнання права власності на спадкове майно за заповітом. Свої позовні вимоги мотивує тим, що проживає в [INFO]. 19.02.2014 року померла мати позивача-Пелих [PERSON], [INFO], яка за життя залишила заповіт на все своє майно на свою доньку. Після смерті матері залишилось спадкове майно, яке складалося з будинку в с. Мацошин Жовківського району Львівської області. Даний будинок належав матері на підставі свідоцтва про право власності, виданого 17.04.2008 року. Зазначає, що після смерті матері звернулась до Рава-Руської державної нотаріальної контори, де їй було видано свідоцтво про право на спадщину на 1/2 спадкового майна - будинку по вул. Привокзальна, 32 в с. Мацошин. На решту спадщини (іншу 1/2 будинку) нотаріус свідоцтво не видав, так було представлено копію рішення Виконавчого комітету [PERSON] сільської ради від 25.07.2014 року, де вказано, що матері належить 1/2 будинку. Крім цього зазначає, що вважаю, що успадкувала весь будинок по вул. Привокзальна, 32 в с. Мацошин після смерті матері, так як такий належав в повному обсязі померлій [PERSON] відповідно до свідоцтва про право власності, виданого Виконавчим комітетом [PERSON] сільської ради 17.04.2008 року, яке було зареєстроване 13.05.2008 року в Червоноградському міжміському бюро технічної інвентаризацію. Відтак, вважає, що в судовому порядку за нею може бути визнано право власності на іншу (другу) 1/2 частину будинку, на яку нотаріус не видав їй свідоцтво про право на спадщину. Вказує, що набула право власності на весь будинок після смерті матері [PERSON], так як була єдиним спадкоємцем за заповітом після смерті матері, подала заяву про прийняття спадщини і не відмовлялась від неї, а матері на момент смерті належав весь будинок, що підтверджується свідоцтвом про право власності, яке не було скасоване чи змінене. Просить позов задоволити. Позивачі в судове засідання не з'явилась, однак, подала до суду заяву, якою просить розглядати справу у її відсутності. Позовні вимоги підтримує в повному обсязі. Просить позов задовольнити. Представник відповідача [PERSON] сільської ради Жовківського району в судове засідання, не з»явився, однак подав до суду листа в якому просить розглядати дану справу у відсутності представника [PERSON] сільської ради. Додатково повідомив, що [PERSON] сільська рада Жовківського району позов підтримує в цілому. Представник третьої особи Рава-Руської державної нотаріальної контори в судове засідання, не з»явився, однак подав до суду листа в якому просить розглядати дану справу у відсутності представника Рава-Руської державної нотаріальної. Додатково повідомив, що самостійних вимог не заявляє і повністю покладається на рішення суду. Оскільки сторони в судове засідання не з'явились, відповідно до ч. 2 ст. 197 ЦПК України, фіксація судового засідання з допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши матеріали справи та перевіривши їх доказами, а відтак, зясувавши дійсні обставини справи, суд приходить до висновку, що позовні вимоги [PERSON] належить задовольнити з наступних підстав. Відповідно до ч. 1 ст. 11 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Відповідно до ст. 10, 60, 61 ЦПК України, кожна сторона зобовязана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Обставини, визнанні сторонами, не підлягають доказуванню. З копії свідоцтва про смерть серії I-СГ № 349315, вбачається, що [PERSON], померла 19 лютого 2014 року. З копії свідоцтва про народження серії I-СГ № 436106, вбачається, що батьками [PERSON] є [PERSON] та [PERSON]. З копії свідоцтва про укладення шлюбу серії I-СГ № 364600, вбачається, що [PERSON] та [PERSON] 02.09.1978 року зареєстрували шлюб. З копії свідоцтва про право власності на нерухоме майно, вбачається, що власником будинку розташованого в с. Мацошин, вул. Привокзальна 32 є [PERSON] /голова двору/. З копії заповіту посвідченого секретарем Мацошинської сільської ради [PERSON] від 01.03.2006 року, вбачається, що [PERSON] на випадок своєї смерті зробила таке заповтне розпорядження : хату і все своє майно, де б воно не було і з чого не складалось, і взагалі все те, що належатиме їй на день смерті і на що за законом матиме право заповіла свої дочці [PERSON]. З копії свідоцтва про право на спадщину ща заповітом від 30.10.2014 року, вбачається, що спадкоємцем зазначеного в заповіті майна [PERSON], [INFO], яка померла 19 лютого 2014 року, є її дочка [PERSON], [INFO]. Спадщина, на яку видано це свідоцтво, складається з : 1/2 (однієї другої) частини житлового будинку № 32 (тридцять два), розташованого по вулиці Привокзальна в селі Мацошин Жовківського району Львівської області, який належить спадкодавцю на підставі дубліката свідоцтва про право власності /САВ №500614/, виданого 17 квітня 2008 року виконавчим комітетом [PERSON] сільської ради на підставі рішення № 1 від 12.02.2008 року та №225 від 27.07.1989 року, зареєстрованого 13 травня 2008 року в Червоноградському міжміському бюро технічної інвентаризації в реєстровій книзі № 1; за реєстровим записом № 92 та реєстраційним номером: 22974103. Ст. 3 ЦПК України, передбачено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Відповідно до ст. 4 ЦПК України, здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законами України. Згідно ст. 1216-1218 ЦК України, до складу спадщини входять всі права та обовязки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Відповідно до ч. 1, 2 ст. 1220 ЦК України, спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою. Часом відкриття спадщини є день смерті особи або день, з якого вона оголошується померлою (частина третя статті 46 цього Кодексу). Відповідно до ст. 1223 ЦК України, право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. Відповідно до ст. 1233 ЦК України, заповітом є особисте розпорядження фізичної особи на випадок своєї смерті. Відповідно до ч. 3 ст. 1268 ЦК України, спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину. Якщо за життя спадкодавець не набув права власності на житловий будинок, земельну ділянку, то спадкоємець також не набуває права власності у порядку спадкування. До спадкоємця переходять лише визначені майнові права, які належали спадкодавцеві на час відкриття спадщини. Для набуття права власності у встановленому законодавством порядку спадкоємець повинен здійснити дії, які необхідні для набуття права власності на визначене нерухоме майно, зокрема житловий будинок, іншу споруду. Таким чином судом встановлено, що [PERSON] набула право власності на весь будинок після смерті матері [PERSON], так як була єдиним спадкоємцем за заповітом після смерті матері, подала заяву про прийняття спадщини і не відмовлялась від неї, в той же час матері на момент смерті належав весь будинок, що підтверджується свідоцтвом про право власності, яке не було скасоване чи змінене. Щодо вимоги позивача про визнання незаконним і скасування рішення Виконавчого комітету [PERSON] сільської ради № 2 від 25.07.2014 року, то суд приходить на наступних висновків. Згідно ст.16 ЦК України, особа має право на звернення до суду з вимогою про визнання незаконними рішення, дій чи бездіяльності органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим або органу місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб. Згідно ст. 21 ЦК України, суд визнає незаконним та скасовує правовий акт індивідуальної дії, виданий органом державної влади, органом влади Автономної Республіки Крим або органом місцевого самоврядування, якщо він суперечить актам цивільного законодавства і порушує цивільні права або інтереси. Суд також визнає незаконним та скасовує нормативно-правовий акт органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим або органу місцевого самоврядування, якщо він суперечить актам цивільного законодавства і порушує цивільні права або інтереси. Згідно ст. 392 ЦК України, власник майна може пред»явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою. Відповідно до ч. 1 ст. 393 ЦК України, правовий акт органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим або органу місцевого самоврядування, який не відповідає законові і порушує права власника, за позовом власника майна визнається судом незаконним та скасовується. Відповідно до статті 41 Конституції України та пункту 2 частини першої статті 3, статті 321 ЦК ніхто не може бути позбавлений права власності чи обмежений у його здійсненні, крім випадків, встановлених Конституцією та законом. Згідно ч. 2 ст. 328 ЦК України, право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. А тому враховуючи вищенаведене суд приходить до переконання, що рішення виконавчого комітету [PERSON] сільської ради від 25.07.2014 року № 2 слід визнати незаконним і скасувати, так як це рішення видане після смерті матері і суперечить свідоцтву про право власності на будинок від 17.04.2008 року. За таких обставин суд прийшов до переконання, що позовні вимоги [PERSON] є підставними і підлягають до задоволення. Зібрані по справі докази, оцінені судом належним чином кожен окремо на їх достовірність та допустимість, а також їх достатність та взаємний зв'язок у сукупності, встановлені судом обставини свідчать про те, що у суду є всі підстави для задоволення позовних вимог [PERSON]. Круючись ст. 10, 11, 57, 60, 88, 208, 209 ч. 3, 212-215 ЦПК України, суд,-

Outcome: approved