Jurisdiction: civil
Date: 2015-12-15 00:00:00

Позивач звернулась до суду з вказаним позовом до відповідача, який мотивує тим, що з відповідачем перебувала в зареєстрованому шлюбі з 02.02.2002р. до 25.07.2006р. Від цього шлюбу мають неповнолітніх дітей доньку [PERSON], 16.08.2002р.н., та сина [PERSON], 09.12.2004р.н., які в даний час знаходиться на її утриманні та вихованні. Відповідач ніякої матеріальної допомоги на утримання дітей не надає, хоча має таку можливість, оскільки він працездатний, працює, інших утриманців не має. Вважає, що відповідач має матеріальну можливість виплачувати аліменти на утримання дітей у розмірі ? частини з усіх його доходів, щомісячно до повноліття дітей. Просить стягнути з відповідача на її користь аліменти на утримання двох неповнолітніх дітей в розмірі ? частини його доходу, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно до повноліття дітей, а після досягнення 16.08.2020р. донькою [PERSON] повноліття - на утримання сина [PERSON] в розмірі ? частини щомісячно до його повноліття. Позивач в судовому засіданні позов підтримала повністю, просить його задовольнити. Додатково суду пояснила, що матеріальним забезпеченням дітей займається лише вона, відповідач останнім часом з дітьми не спілкується, ніякої допомоги не надає. Розмір аліментів в ? частині вона просить стягнути, виходячи з підліткового віку дітей, їх статі є різностатевими, здорові, донька знаходиться на диспансерному обліку у лікаря-окуліста. Крім здійснення витрат на звичні побутові потреби їжа, одяг, вона витрачає кошти на додаткові зайняття дітей. І донька, і син, займаються спортом, відвідують секцію карате, син додатково займається вивченням іноземної мови, донька відвідує танцювальну школу-студію. Всі ці зайняття є платними. Вона намагалась вирішити з відповідачем питання матеріального забезпечення дітей, але їй це не вдалось, у звязку з чим вона звернулась до суду. Представник позивача в судовому засіданні позов підтримала повністю з підстав, викладених в позовній заяві, просить його задовольнити. Додатково суду пояснила, що рішення суду від 01.12.2015р., на яке посилається відповідач, законної сили не набрало, позивач по даній справі [PERSON] оскаржила це рішення. Відповідач в судовому засіданні позовні вимоги визнав частково і пояснив, що не відмовляється від надання дітям матеріальної допомоги, але не визнає розмір аліментів, який просить стягнути позивач. Він згоден виплачувати аліменти в розмірі ? частини його доходу, оскільки він працює, середній розмір місячної заробітної плати, яку він отримує, становить близько 5000,00грн., він знаходиться в іншому зареєстрованому шлюбі, від цього шлюбу неповнолітніх дітей немає, але у дружини є неповнолітня дитина від першого шлюбу, яка знаходиться на його утриманні, він знаходиться на диспансерному обліку у потребує постійного лікування, часто лікується стаціонарно. Крім того, рішенням суду від 01.12.2015р. з нього на користь його непрацездатної матері були стягнуті аліменти на її утримання в розмірі ? частини його доходу. Дане рішення законної сили не набрало, оскільки його колишня дружина [PERSON] подала апеляційну скаргу. Просить врахувати ці обставини і задовольнити позов частково. Суд, вислухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, знаходить позов обґрунтованим та таким, що підлягає частковому задоволенню за наступними підставами. Згідно ст.180 СК України на батьків покладений обов'язок утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно ч.3 ст.181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Згідно ст.182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує стан здоровя та матеріальне становище дитини, стан здоровя та матеріальне становище платника аліментів, наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатного чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина, інші обставини, що мають істотне значення. Мінімальний розмір аліментів на одну дитинку не може бути меншим, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, за винятком випадків, передбачених ст.184 цього кодексу. Судом встановлено, що сторони знаходились в зареєстрованому шлюбі з 02.02.2002р. по 25.07.2006р. Від шлюбу сторони мають неповнолітніх дітей доньку [PERSON], 16.08.2002р.н., та сина [PERSON], 09.12.2004р.н., які після розірвання шлюбу залишились мешкати з матірю позивачкою [PERSON] Між сторонами не досягнуто домовленості щодо утримання неповнолітніх дітей, відповідач добровільно матеріальної допомоги на їх утримання не надає. У звязку з цим суд вважає необхідним стягнути з відповідача аліменти на утримання неповнолітніх дітей за рішенням суду. Визначаючи розмір аліментів, які підлягають стягненню з відповідача на користь позивача, суд відповідно до ст.182 СК України враховує вік дітей 13 та 11 років, тобто вони є підлітками, їх різностатевість, що діти здорові, на диспансерному обліку не знаходяться, хоча [PERSON] відповідно до довідки лікарні спостерігається лікарем-офтальмологом з діагнозом міопія слабкого ступеня, матеріально діти не забезпечені. Також суд враховує, що відповідач є працездатним і працює газорізником ЗАТ «Дніпроспецсталь», середньомісячний розмір нарахованої йому заробітної плати згідно наданої суду довідки становить 5821,29грн., з 21.01.2012р. і по теперішній час він знаходиться в зареєстрованому шлюбі з [PERSON], що підтверджується наданою суду копією свідоцтва про шлюб. Від цього шлюбу неповнолітніх дітей відповідач немає. Крім того, відповідач має хронічне захворювання хронічний паренхіматозний панкреатит, у звязку з чим знаходиться на диспансерному обліку у гастроентеролога ННМЦ «Університетська клініка», у звязку з загостренням захворювання знаходився на стаціонарному лікуванні з 22.12.2014р. по 05.01.2015р., за характером захворювання постійного прийому медикаментів не потребує. Ці обставини підтверджується довідкою лікарні. При визначенні розміру аліментів суд не бере до уваги доводи відповідача, що рішенням суду з нього стягнуті аліменти на утримання непрацездатної матері [PERSON] в розмірі ? частини його доходу, оскільки рішення Орджонікідзевського районного суду м.Запоріжжя від 01.12.2015р., на яке посилається відповідач і копію якого надав суду, на даний час законної сили не набрало, було оскаржено позивачем по даній справі [PERSON] в Апеляційний суд Запорізької області, що в судовому засіданні сторони не заперечували. При цьому, в межах розгляду даної справи відповідач не надав суду ніяких інших належних та допустимих доказів на підтвердження того, що він мешкає разом зі своєю матірю, остання знаходиться на його утриманні і він фактично матеріально забезпечує її. При вирішенні справи суд також не бере до уваги доводи відповідача, що на його утриманні знаходиться неповнолітня дитина його дружини [PERSON] від першого шлюбу, оскільки вони ніякими належними та допустимими доказами не підтверджені. За вказаних обставин, а також беручи до уваги, що обидва батьки зобовязані утримувати свою неповнолітню дитину, виходячи з принципу розумності та справедливості, суд вважає необхідним стягнути з відповідача на користь позивача на утримання двох неповнолітніх дітей аліменти в розмірі 1/3 частини з усіх доходів відповідача. Стягнення аліментів в розмірі ? частини доходу, як просить позивач, або в розмірі ? частини доходу, як просить відповідач, на думку суду, не відповідають вищевикладеним фактичним обставинам, які враховані судом при визначенні розміру аліментів, і не є справедливим по відношенню до батька (в першому випадку) та по відношенню до дітей (в другому випадку). Доводи позивача про те, що аліменти в розмірі ? частини повинні бути стягнуті з урахуванням здібностей дітей і зайняття ними спортом, танцями, вивченням іноземної мови, суд не приймає до уваги при визначенні розміру аліментів, виходячи з того, що аліменти за своїм характером та суттю це кошти, що забезпечують нормальні повсякденні матеріальні умови життя дитини. В той час, коли витрати на зайняття дитиною спортом, танцями, вивченням іноземної мови можуть складати додаткові витрати, що викликані особливими обставинами, зокрема, розвитком здібностей дитини. При цьому, згідно ст.185 СК України батьки зобовязані брати участь у додаткових витратах на дитину і це питання також може вирішуватись в судовому порядку. Однак, згідно розяснень, що містяться в п.18 постанови Пленуму ВСУ №3 від 15.05.2006р. «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства і стягнення аліментів» такі витрати повинні визначатись в твердій грошовій сумі, а при одночасному розгляді вимог про стягнення аліментів і додаткових витрат їх має бути визначено в рішенні окремо. Таким чином, аліменти та додаткові витрати на дитину не є тотожними поняттями і не можуть підмінювати собою одне одного. В даному випадку позивач окремо не ставить питання про стягнення з відповідача в твердій грошовій сумі додаткових витрат на утримання дітей, що можуть бути повязані з їх зайняттям спортом, танцями, вивченням іноземної мови, лише просить врахувати їх при визначенні розміру аліментів, що, на думку суду, не ґрунтується на вищевикладених нормах діючого законодавства. Разом з тим, позивач не позбавлена права звернення до суду з окремими позовними вимогами про стягнення додаткових витрат на дітей за наявності передбачених законом підстав. Вирішуючи позов в частині вимог позивача про стягнення аліментів на утримання сина [PERSON], розмір яких після досягнення 16.08.2020р. донькою [PERSON] повноліття, повинен становити ? частину доходів відповідача, суд вважає необхідним зазначити таке. Відповідно до ч.3 ст.183 СК України якщо після досягнення повноліття найстаршою дитиною ніхто з батьків не звернувся до суду з позовом про визначення розміру аліментів на інших дітей, аліменти стягуються за вирахуванням тієї рівної частки, що припадала на дитину, яка досягла повноліття. Виходячи зі змісту вказаної статті, частка аліментів на іншу дитину після досягнення повноліття найстаршою дитину визначається автоматично в ході примусового виконання рішення про стягнення аліментів на двох чи більше дітей. При цьому, сторони не позбавлені права звернення в подальшому до суду з позовом про визначення частки на молодшу дитину, яка може бути як більшою, так і меншою, ніж та, що визначається автоматично відповідно до вимог ч.3 ст.183 СК України. Визначення такого розміру аліментів наперед не передбачено діючим законодавством. Тому в задоволенні позову в цій частині слід відмовити. На підставі вищевикладеного, позов слід задовольнити частково. Згідно зі ст.367 ЦПК України суд вважає за можливе допустити негайне виконання рішення в частині стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць. Відповідно до ст. 88 ЦПК України суд вважає необхідним стягнути з відповідача на користь держави судовий збір в сумі 487,20грн.

Outcome: partial