Jurisdiction: civil
Date: 2021-02-07 00:00:00

Позивач звернулась до суду з вищевказаним позовом, який обґрунтовувала тим, що 04.06.2009 представники відповідача, без попередження, здійснили відключення її домоволодіння від електропостачання, мотивуючи це наявною заборгованістю в сумі 1284,57 грн. 24.03.2014 за заявою публічного акціонерного товариства «ДТЕК Дніпрообленерго» було видано судовий наказ про стягнення з [PERSON] на користь публічного акціонерного товариства «ДТЕК Дніпрообленерго» заборгованості за постачання електричної енергії, яка утворилась у період з 08.06.2001 по 25.07.2013 в розмірі 1284,57 грн та стягнення судового збору на користь заявника в розмірі 121,80 грн. Ухвалою Центрально-Міського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 17.04.2014 вищевказаний судовий наказ № 216/1368/14-ц від 24.03.2014 було скасовано. Після отримання вказаної ухвали суду вона звернулась до відповідача із заявою і отримала відповідь, що надана позивачем ухвала не є підставою для підключення електричної енергії, оскільки скасування судового наказу не встановлює безпідставність наявної заборгованості. Вказаними діями відповідач порушив права споживача, оскільки на її думку заборгованості за спожиту електроенергію в неї не було. У зв`язку з вищевказаними діями зі сторони відповідача, позивач зазнала моральної шкоди, яка виразилась в емоційних та душевних стражданнях. Відключивши її від електропостачання, у час коли вона тяжко хворіла і перебувала на лікарняному, відповідач змусив її хвилюватися та нервувати. Позивач змушена була прикладати додаткових зусиль для організації та налагодження звичайного режиму життя. За таких обставин, позивач просить суд: зобов`язати відповідача виконати ухвалу Центрально-Міського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 17.04.2014 та скасувати заборгованість; стягнути з відповідача на свою користь моральну шкоду в сумі 10000,00 грн; зобов`язати відповідача підключити її до електропостачання. У судовому засіданні позивач не підтримала заявлену вимогу щодо зобов`язання відповідача підключити її до електропостачання, оскільки у 2017 році її було підключено. Представник відповідача у судовому засіданні заперечував проти задоволення позову та просив застосувати позовну давність. Надав відзив на позовну заяву, який обґрунтований тим, що відключення позивача відбулося внаслідок наявної заборгованості в сумі 1316,10 грн. Ухвалою Центрально-Міського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 17.04.2014 було скасовано судовий наказ № 216/1368/14-ц від 24.03.2014, іншого ухвалою не передбачено та зобов`язано відповідача вчиняти будь-які дії, зокрема скасувати наявну заборгованість. Щодо вимог про стягнення моральної шкоди, відповідач посилався на їх недоведеність та необґрунтованість. Суд, вислухавши позивача та представника відповідача, дослідивши матеріали справи, вважає, що позовна заява підлягає частковому задоволенню, виходячи з наступних підстав. За приписами ст. 263 ЦПК України рішення суду повинно бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, яким суд, виконавши всі вимоги цивільного судочинства, вирішив справу згідно із законом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на основі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні. При цьому згідно роз`яснень, наданих Пленумом Верховного Суду України у п. 2 постанови від 18.12.2009 №14 «Про судове рішення у цивільній справі» рішення є законним тоді, коли суд, виконавши всі вимоги цивільного судочинства відповідно до статті 3 ЦПК, вирішив справу згідно з нормами матеріального права, що підлягають застосуванню до даних правовідносин відповідно до статті 10 ЦПК, а також правильно витлумачив ці норми. Обґрунтованим визнається рішення, ухвалене на основі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених доказами, які були досліджені в судовому засіданні і які відповідають вимогам закону про їх належність та допустимість, або обставин, що не підлягають доказуванню, а також якщо рішення містить вичерпні висновки суду, що відповідають встановленим на підставі достовірних доказів обставинам, які мають значення для вирішення справи. Судом встановлено, що позивач є споживачем послуг АТ «ДТЕК Дніпровські електромережі», що підтверджується договором №1052128 про користування електричною енергією для побутових споживачів Дніпропетровської області від 23.03.2009. 04.06.2009 домоволодіння позивача, що розташоване за адресою: [ADDRESS] , було відключено від електропостачання, у зв`язку з наявністю заборгованості. 24.03.2014 за заявою публічного акціонерного товариства «ДТЕК Дніпрообленерго» було видано судовий наказ про стягнення з [PERSON] на користь публічного акціонерного товариства «ДТЕК Дніпрообленерго» заборгованості за постачання електричної енергії, яка утворилась у період з 08.06.2001 по 25.07.2013 в розмірі 1284,57 грн та стягнення судового збору на користь заявника в розмірі 121,80 грн. Ухвалою Центрально-Міського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 17.04.2014 вищевказаний судовий наказ № 216/1368/14-ц від 24.03.2014 було скасовано (а.с. 6). 21.03.2017 позивач зверталась до Криворізького міського центру обслуговування клієнтів публічного акціонерного товариства «ДТЕК Дніпрообленерго» з претензією про невиконання ухвали Центрально-Міського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 17.04.2014 (а.с. 11), в якій просила відшкодувати їй моральну шкоду в розмірі 10000,00 грн, негайно виконати ухвалу суду та здійснити підключення її до постачання електроенергії. Листом від 23.03.2017 №21962/1700 (а.с. 13) [PERSON] було надано відповідь про те, що ухвалою Центрально-Міського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 17.04.2014 було скасовано судовий наказ № 216/1368/14-ц від 24.03.2014, але не заборгованість, яка підлягає сплаті. Як встановлено в судовому засіданні з пояснень сторін, у 2017 році представниками відповідача було здійснено підключення до електропостачання домоволодіння позивача, що розташоване за адресою: [ADDRESS] . Позивач вважає, що відповідач, не виконуючи ухвалу Центрально-Міського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 17.04.2014, порушив її права, як споживача електричної енергії, не скасував заборгованість, у зв`язку з чим, протягом 8-9 років її будинок був відключений від електропостачання, внаслідок чого вона зазнала моральних страждань. Разом з цим, судовий наказ це зручний механізм захисту неоспорюваних прав, передбачений Розділом ІІ Цивільного процесуального кодексу України Зі змісту п. 9 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 23.12.2011 №14 «Про практику розгляду судами заяв у порядку наказного провадження» вбачається, що наявність спору про право (пункт 2 частини третьої статті 100 ЦПК 2004 року), яке є підставою для відмови у прийнятті заяви про видачу судового наказу, вирішується суддею у кожному конкретному випадку, виходячи із характеру та обґрунтованості заявленої матеріально-правової вимоги і документів, доданих до заяви. Наявність спору можна встановити відсутністю документів, що підтверджують наявність суб`єктивного права у заявника; документів, що підтверджують порушення суб`єктивного права або документів, що підтверджують виникнення права вимоги. Крім того, мають ураховуватися обставини, якщо із доданих документів вбачається, що боржник заперечує, не визнає або оспорює свій обов`язок перед заявником (кредитором); із доданих документів вбачається пропуск позовної давності. Така вимога може бути вирішена лише у позовному провадженні (частина третя статті 267 Цивільного кодексу України). У даному випадку, суд не може погодитись з позицією [PERSON] , оскільки скасування судом судового наказу жодним чином не свідчить про відсутність заборгованості, не зобов`язує відповідача її скасувати, а вказує на наявність спору про право, у зв`язку з запереченнями боржника щодо наявності заборгованості. Відповідно до ч. 1 ст. 22 ЗУ «Про захист прав споживачів» захист прав споживачів, передбачених законодавством, здійснюється судом. Згідно з ч. 1 ст. 81 ЦПК України\~кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи (ч. 1\~ст. 76 ЦПК України). Згідно з ч. 1 ст. 77 ІІПК України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Відповідно до ст.\~89\~ЦПК України суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємозв`язок доказів у їх сукупності. Частиною 6 статті 81\~ЦПК України передбачено, що доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Таким чином, належними вважатимуться докази, які обґрунтовують заявлені вимоги чи заперечення сторін або мають інше значення для вирішення справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Вони мають належати до складу підстав позову або підстав заперечень проти нього і характеризуватися значущістю для визначення спірних правовідносин та зумовленістю цих фактів нормами матеріального права. Разом з цим, матеріали справи не містять жодних доказів, які б підтверджували незаконність та неправомірність дій представників акціонерного товариства «ДТЕК Дніпровські електромережі» в особі відокремленої структурної одиниці Криворізькі міські електричні мережі, які на думку позивача, виразились у відмові скасувати заборгованість позивача, та які б відповідали вищевказаним критеріям щодо їх достатності, належності та допустимості, і тим самим підтверджували обставини порушення відповідачем ЗУ «Про захист прав споживачів», саме на тих умовах які заявлені позивачем. Вирішуючи питання щодо відшкодування моральної (немайнової) шкоди, суд приходить до таких висновків. Відповідно до частин першої - третьої\~статті 23 ЦК України\~особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода полягає у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я; у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім`ї чи близьких родичів; у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку із знищенням чи пошкодженням її майна; у приниженні честі та гідності фізичної особи, а також ділової репутації фізичної або юридичної особи. Частиною 1 статті 1167 ЦК України передбачено, що моральна шкода завдана фізичній особі, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини. Європейський суд з прав людини вказує, що оцінка моральної шкоди по своєму характеру є складним процесом, за винятком випадків коли сума компенсації встановлена законом (STANKOV v. BULGARIA, № 68490/01, § 62, ЄСПЛ, 12 липня 2007 року). У пункті 9\~постанови Пленуму Верховного Суду України від 31 березня 1995 року № 4 «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди»\~роз`яснено,\~що суд\~має врахувати\~характер та\~обсяг заподіяних\~позивачеві моральних\~і фізичних\~страждань,\~ступінь вини\~відповідача у\~кожному конкретному\~випадку,\~а також\~інші обставини,\~зокрема,\~характер і\~тривалість страждань,\~стан здоров`я\~потерпілого,\~тяжкість завданої\~травми,\~наслідки тілесних\~ушкоджень,\~істотність вимушених\~змін у його життєвих і виробничих стосунках. Судом враховується те, що протягом восьми років, а саме: з 04.06.2009 до 2017 року домоволодіння позивача було відключено від електропостачання, що дійсно створило незручності для нормальної життєдіяльності [PERSON] . Разом з цим, позивачем не надано жодних доказів, які б свідчили про вчинення будь-яких дій за цей період, з метою здійснити відновлення енергопостачання. В матеріалах справи міститься лише претензія про невиконання ухвали Центрально-Міського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 17.04.2014 (а.с. 11), в якій вона просила підключити її до електропостачання, більше жодних дій за цей період вона не вчиняла. За таких обставин, виходячи із засад розумності, виваженості та справедливості, враховуючи тривалість відключення позивача від електропостачання, суд вважає за можливе задовольнити частково позовні вимоги в частині стягнення моральної шкоди та стягнути з відповідача на користь позивача кошти в розмірі 1000,00 грн, вказана сума є об`єктивною та достатньою для відшкодування моральної шкоди. З урахуванням наведеного суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню. Щодо заяви представника відповідача про застосування строків позовної давності, суд прийшов до таких висновків. Відповідно до\~статті 256 ЦК України\~позовна давність\~це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу. Згідно зі\~ст. 257 цього Кодексу, загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки. Як вбачається із норм\~ст. 261 ЦК України, перебіг позовної давності починається від дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила. Відповідно до статті 268 ЦК України,\~позовна давність не поширюється на вимогу, що випливає із порушення особистих немайнових прав, крім випадків, встановлених законом. Виходячи із зазначених вище норм цивільного законодавства, суд приходить до висновку, що на позовну вимогу про відшкодування моральної шкоди, позовна давність не поширюється відповідно до п. 1 ч. 1\~ст. 268 ЦК України, а що стосується інших вимог, то суд не в змозі встановити факт наявності пропущеного строку позовної давності, оскільки не встановлено факту порушення прав позивача зі сторони відповідача. Згідно з ч. 1 ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. За приписами частини 1 статті 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Отже, з відповідача на користь позивача підлягає відшкодуванню судовий збір в розмірі 640,00 грн. Враховуючи викладене та

Outcome: partial