overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2015-09-13 00:00:00

Позивач звернувся із позовом про визнання права власності в порядку спадкування за законом на земельну ділянку площею 0,7124 га в межах згідно з планом зовнішніх меж земельної ділянки, яка передана для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд 025 га, ведення особистого підсобного господарства 0,4624 га та житловий будинок саманний, жилою площею 33 кв.м., загальною площею 48,1 кв.м. з надвірними будівлями: сарай шлакоблочний обкладений цеглою, сарай шлаколитий, огорожа шиферна, по вул.. Ломоносова, буд. 49 с. Антонівка Кегичівського району Харківської області, що належали його батькові [PERSON], який проживав і помер 06.03.2008 року в с. Антонівка Кегичівського району Харківської області. Особи, які беруть участь у справі, у судове засідання не зявились, подали заяви про розгляд справи без їх участі, та повідомили: позивачі - про підтримання позову, залишення судових витрат за ними, відповідач - про його визнання. Згідно з викладеними у позовній заяві обставинами, [PERSON], який проживав і помер 06.03.2008 року в с. Антонівка Кегичівського району Харківської області, був батьком та сином позивачів. За життя він мав у власності земельну ділянку площею 0,7124 га в межах згідно з планом зовнішніх меж земельної ділянки, яка передана для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд 025 га, ведення особистого підсобного господарства 0,4624 га та житловий будинок саманний, жилою площею 33 кв.м., загальною площею 48,1 кв.м. з надвірними будівлями: сарай шлакоблочний обкладений цеглою, сарай шлаколитий, огорожа шиферна, по вул.. Ломоносова, буд. 49 с. Антонівка Кегичівського району Харківської області. Позивачі є єдиними спадкоємцями першої черги за законом, інших спадкоємців немає. При зверненні до нотаріальної контори для прийняття спадщини позивачі отримали відмову нотаріуса, в звязку з тим, що правовстановлюючі документи на майно відсутні, що і обумовило звернення позивача до суду. Суд виходить із того, що правовідносини сторін у справі регулюються ст.ст.1220, 1258, 1261-1265 ЦК України щодо порядку відкриття спадщини, почерговості та права спадкоємців на спадкування. Оскільки відповідач позов визнав, суд виходить з того, що таке визнання не суперечить закону і не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, підстав для відмови у прийнятті цього визнання не вбачає, а тому, відповідно до ч.4 ст. 174 ЦПК України, вважає позов таким, що підлягає задоволенню. Відповідно до п.24 Постанови №2 Пленуму Верховного Суду України від 12.06.2009 року, у разі визнання відповідачем позову, суд ухвалює рішення про його задоволення, обмежившись у мотивувальній частині рішення посиланням на визнання позову, без зясування і дослідження інших обставин справи. Згідно із заявою позивачів, підстав для розподілу судових витрат не знайдено.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-09-01 00:00:00

Позивач звернувся із позовом про визнання права власності в порядку спадкування за законом на земельну ділянку площею 1 га для ведення особистого селянського господарства на території Шляхівської сільської ради Кегичівського району Харківської області, що належала її чоловікові [PERSON], який проживав і помер 03.01.2015 року в смт Кегичівка Харківської області. Особи, які беруть участь у справі, у судове засідання не зявились, подали заяви про розгляд справи без їх участі, та повідомили: позивач - про підтримання позову, залишення судових витрат за нею, відповідач - про його визнання. Згідно з викладеними у позовній заяві обставинами, чоловіком позивача був [PERSON], який проживав і помер 03.01.2015 року в смт Кегичівка Харківської області. За життя він мав у власності земельну ділянку площею 1 га для ведення особистого селянського господарства на території Шляхівської сільської ради Кегичівського району Харківської області, право на яку посвідчене державним актом серії ХР № 069569 від 26.04.2005 року. Позивач є спадкоємцем першої черги за законом, інших спадкоємців немає, оскільки діти спадкодавця, [PERSON] та [PERSON], від прийняття спадщини відмовились на користь позивача. При зверненні до нотаріальної контори із заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину позивач отримала відмову, в звязку з тим, що кадастровий номер земельної ділянки було змінено, що і обумовило подання позовної заяви. Суд виходить із того, що правовідносини сторін у справі регулюються ст.ст.1220, 1258, 1261-1265 ЦК України щодо порядку відкриття спадщини, почерговості та права спадкоємців на спадкування. Оскільки відповідач позов визнав, суд виходить з того, що таке визнання не суперечить закону і не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, підстав для відмови у прийнятті цього визнання не вбачає, а тому, відповідно до ч.4 ст. 174 ЦПК України, вважає позов таким, що підлягає задоволенню. Відповідно до п.24 Постанови №2 Пленуму Верховного Суду України від 12.06.2009 року, у разі визнання відповідачем позову, суд ухвалює рішення про його задоволення, обмежившись у мотивувальній частині рішення посиланням на визнання позову, без зясування і дослідження інших обставин справи. Згідно із заявою позивача, підстав для розподілу судових витрат не знайдено.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-08-18 00:00:00

Позивач звернувся із позовом про визнання права власності в порядку спадкування за законом на земельну ділянку площею 4,5281 га для ведення товарного сільськогосподарського виробництва на території Вовківської сільської ради Кегичівського району Харківської області, що належала [PERSON], який проживав і помер 09.10.2014 року в с. Вовківка Кегичівського району Харківської області. Особи, які беруть участь у справі, у судове засідання не зявились, подали заяви про розгляд справи без їх участі, та повідомили: позивач - про підтримання позову, залишення судових витрат за ним, відповідач - про його визнання. Згідно з викладеними у позовній заяві обставинами, батько позивача, [PERSON], який проживав і помер 09.10.2014 року в с. Вовківка Кегичівського району Харківської області, за життя мав у власності земельну ділянку площею 4,5281 га для ведення товарного сільськогосподарського виробництва на території Вовківської сільської ради Кегичівського району Харківської області, право на яку посвідчене державним актом серії IV-XP № 053250 від 29.12.2002 року. Позивач є спадкоємцем першої черги за законом, інших спадкоємців немає: дочка спадкодавця, сестра позивача, [PERSON], від прийняття спадщини відмовилась на його користь, а з дружиною, матірю позивача [PERSON], він розлучився у 2009 році. При зверненні до нотаріальної контори із заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину позивач отримав відмову, в звязку з тим, що кадастровий номер земельної ділянки було змінено, що і обумовило подання позовної заяви. Суд виходить із того, що правовідносини сторін у справі регулюються ст.ст.1220, 1258, 1261-1265 ЦК України щодо порядку відкриття спадщини, почерговості та права спадкоємців на спадкування. Оскільки відповідач позов визнав, суд виходить з того, що таке визнання не суперечить закону і не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, підстав для відмови у прийнятті цього визнання не вбачає, а тому, відповідно до ч.4 ст. 174 ЦПК України, вважає позов таким, що підлягає задоволенню. Відповідно до п.24 Постанови №2 Пленуму Верховного Суду України від 12.06.2009 року, у разі визнання відповідачем позову, суд ухвалює рішення про його задоволення, обмежившись у мотивувальній частині рішення посиланням на визнання позову, без зясування і дослідження інших обставин справи. Згідно із заявою позивача, підстав для розподілу судових витрат не знайдено.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-08-25 00:00:00

Позивач звернувся із позовом про визнання права власності в порядку спадкування за законом на земельну ділянку площею 4,5326 га для ведення товарного сільськогосподарського виробництва на території Власівської сільської ради Кегичівського району Харківської області, що належала її матері [PERSON], яка проживала і померла 14.04.2014 року в с. Власівка Кегичівського району Харківської області. Особи, які беруть участь у справі, у судове засідання не зявились, подали заяви про розгляд справи без їх участі, та повідомили: позивач - про підтримання позову, залишення судових витрат за ним, відповідач - про його визнання. Згідно з викладеними у позовній заяві обставинами, мати позивача, [PERSON], яка проживала і померла 14.04.2014 року в с. Власівка Кегичівського району Харківської області, за життя мала у власності земельну ділянку площею 4,5326 га для ведення товарного сільськогосподарського виробництва на території Власівської сільської ради Кегичівського району Харківської області, право на яку посвідчене державним актом серії Р2 № 775389 від 27.12.2002 року. Позивач є спадкоємцем першої черги за законом, інших спадкоємців немає. При зверненні до нотаріальної контори із заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину позивач отримав відмову, в звязку з тим, що кадастровий номер земельної ділянки було змінено, що і обумовило подання позовної заяви. Коло спадкоємців та інші обставини позову підтверджуються копією спадкової справи. Суд виходить із того, що правовідносини сторін у справі регулюються ст.ст.1220, 1258, 1261-1265 ЦК України щодо порядку відкриття спадщини, почерговості та права спадкоємців на спадкування. Оскільки відповідач позов визнав, суд виходить з того, що таке визнання не суперечить закону і не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, підстав для відмови у прийнятті цього визнання не вбачає, а тому, відповідно до ч.4 ст. 174 ЦПК України, вважає позов таким, що підлягає задоволенню. Відповідно до п.24 Постанови №2 Пленуму Верховного Суду України від 12.06.2009 року, у разі визнання відповідачем позову, суд ухвалює рішення про його задоволення, обмежившись у мотивувальній частині рішення посиланням на визнання позову, без зясування і дослідження інших обставин справи. Згідно із заявою позивача, підстав для розподілу судових витрат не знайдено.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-09-07 00:00:00

Позивач звернувся із позовом про визнання права власності в порядку спадкування за законом на земельну ділянку площею 5,8213 га для ведення товарного сільськогосподарського виробництва на території Парасковіївської сільської ради Харківської області, що належала її матері [PERSON], яка проживала і померла 30.12.2014 року в смт Кегичівка Харківської області. Особи, які беруть участь у справі, у судове засідання не зявились, подали заяви про розгляд справи без їх участі, та повідомили: позивач - про підтримання позову, залишення судових витрат за ним, відповідач - про його визнання. Згідно з викладеними у позовній заяві обставинами, [PERSON], яка проживала і померла 30.12.2014 в смт Кегичівка Харківської області, була матірю позивача.За життя вона мала у власності земельну ділянку площею 5,8213 га для ведення товарного сільськогосподарського виробництва на території Парасковіївської сільської ради Кегичівського району Харківської області на підставі державного акту на право приватної власності серії ЯД №058677 від 17.08.2007 року, заповіту про спадкування її майна не укладала. Позивач є єдиною спадкоємицею матері першої черги за законом, оскільки її чоловік, батько позивача, [PERSON], та її дочка, рідна сестра позивача по лінії матері, [PERSON], від прийняття спадщини відмовились на мою користь. При зверненні до нотаріальної контори для прийняття спадщини я отримала відмову нотаріуса, в звязку з тим, що кадастровий номер земельної ділянки, що його зазначено на державному акті, не відповідає кадастровому номеру, що внесений до автоматизованої системи Державного земельного кадастру, тобто його було змінено органами ведення ДЗК при уточненні площ і розташування земельних ділянок, що і обумовило моє звернення до суду. Суд виходить із того, що правовідносини сторін у справі регулюються ст.ст.1220, 1258, 1261-1265 ЦК України щодо порядку відкриття спадщини, почерговості та права спадкоємців на спадкування. Оскільки відповідач позов визнав, суд виходить з того, що таке визнання не суперечить закону і не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, підстав для відмови у прийнятті цього визнання не вбачає, а тому, відповідно до ч.4 ст. 174 ЦПК України, вважає позов таким, що підлягає задоволенню. Відповідно до п.24 Постанови №2 Пленуму Верховного Суду України від 12.06.2009 року, у разі визнання відповідачем позову, суд ухвалює рішення про його задоволення, обмежившись у мотивувальній частині рішення посиланням на визнання позову, без зясування і дослідження інших обставин справи. Згідно із заявою позивача, підстав для розподілу судових витрат не знайдено.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-04-16 00:00:00

Позивач звернувся із позовом про визнання права власності в порядку спадкування за заповітом від 28.06.1994 року на квартиру [ADDRESS], що належала його матері [PERSON] на підставі договору купівлі-продажу від 27.11.1991 року, яка проживала і померла [INFO] в смт Кегичівка Харківської області. Особи, які беруть участь у справі, у судове засідання не з'явились, подали заяви про розгляд справи без їх участі, та повідомили: представник позивача - про підтримання позову, відповідач та третя особа - про його визнання. У зв'язку з цим, відповідно до ч.2 ст. 197 ЦПК України, технічне фіксування судового процесу не здійснюється. Згідно з викладеними у позовній заяві обставинами, [PERSON], яка проживала і померла [INFO] в смт Кегичівка Харківської області, була матір'ю позивача, що підтверджується свідоцтвом про його народження. За життя, 28.06.1994 року, вона уклала заповіт, що зареєстрований у спадковому реєстрі 28.06.1994 року за № 229, відповідно до якого заповіла на користь позивача квартиру [ADDRESS] площею 29,1 кв.м., що належала їй на підставі договору купівлі-продажу від 27.11.1991 року. Інших спадкоємців першої черги, які б мали право оформити цю спадщину, немає, оскільки заповідач на момент смерті у шлюбі не перебувала, дані про батька позивача відсутні, його брат, [PERSON], помер [INFO]. При зверненні до нотаріальної контори в оформленні свідоцтва про право на спадщину за заповітом позивачеві відмовлено в зв'язку з тим, що відсутній оригінал правовстановлюючого документа, а саме договору купівлі-продажу квартири, оскільки його за невідомих обставин було втрачено ще заповідачем. Суд виходить із того, що правовідносини сторін у справі регулюються ст.ст.1220, 1258, 1261-1265 ЦК України щодо порядку відкриття спадщини, почерговості та права спадкоємців на спадкування. Оскільки відповідач та третя особа позов визнали, суд виходить з того, що таке визнання не суперечить закону і не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, підстав для відмови у прийнятті цього визнання не вбачає, а тому, відповідно до ч.4 ст. 174 ЦПК України, вважає позов таким, що підлягає задоволенню. Відповідно до п.24 Постанови №2 Пленуму Верховного Суду України від 12.06.2009 року, у разі визнання відповідачем позову, суд ухвалює рішення про його задоволення, обмежившись у мотивувальній частині рішення посиланням на визнання позову, без з'ясування і дослідження інших обставин справи. Згідно із заявою представника позивача, підстав для розподілу судових витрат не знайдено.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-09-04 00:00:00

Позивач звернувся із позовом про визнання права власності в порядку спадкування за заповітом на 1/2 частину житлового будинку [ADDRESS], а також на земельну ділянку для обслуговування цього житлового будинку і господарських споруд загальною площею 0,2500 га, та земельну ділянку для ведення особистого селянського господарства площею 0,1300 га що належали батькові позивача [PERSON], який проживав і помер [INFO] в с. Нова Парафіївка Кегичівського району Харківської області. Особи, які беруть участь у справі, у судове засідання не з'явились, подали заяви про розгляд справи без їх участі, та повідомили: позивач - про підтримання позову, залишення судових витрат за ним, відповідач та треті особи - про його визнання. У зв'язку з цим, відповідно до ч.2 ст. 197 ЦПК України, технічне фіксування судового процесу не здійснюється. Згідно з викладеними у позовній заяві обставинами, [PERSON], який проживав і помер [INFO] у с. Нова Парафіївка Кегичівського району Харківської області, був батьком позивача, який за життя уклав заповіт про спадкування позивачем його майна, а саме 1/2 частини житлового будинку [ADDRESS] із земельною ділянкою для обслуговування цього будинку загальною площею 0,2500 га, визначену державним актом серії ХР № 030086, та земельної ділянки для ведення особистого селянського господарства площею 0,1300 га, визначену державним актом серії ХР «030087. Інша 1/2 частина будинку належить дружині спадкодавця, матері позивача, на праві спільної часткової власності. Інші спадкоємці першої черги, сестра позивача [PERSON], та мати позивача, [PERSON], від спадщини відмовилися на його користь. Позивач звертався до нотаріальної контори для оформлення спадщини за заповітом, але йому було відмовлено в зв'язку з тим, що обидві земельні ділянки біля будинку приватизовані лише на імя спадкодавця, що є порушенням ст. 120 Земельного кодексу Україним та ст. 1225 Цивільного кодексу України, відповідно до яких, у разі набуття права власності на житловий будинок, переходить право власності на земельну ділянку,Ж на якій він розміщений. Суд виходить із того, що правовідносини сторін у справі регулюються ст.ст.1220, 1258, 1261-1265 ЦК України щодо порядку відкриття спадщини, почерговості та права спадкоємців на спадкування. Оскільки відповідач та треті особи позов визнали, суд виходить з того, що таке визнання не суперечить закону і не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, підстав для відмови у прийнятті цього визнання не вбачає, а тому, відповідно до ч.4 ст. 174 ЦПК України, вважає позов таким, що підлягає задоволенню. Відповідно до п.24 Постанови №2 Пленуму Верховного Суду України від 12.06.2009 року, у разі визнання відповідачем позову, суд ухвалює рішення про його задоволення, обмежившись у мотивувальній частині рішення посиланням на визнання позову, без з'ясування і дослідження інших обставин справи. Згідно із заявою представника позивача, підстав для розподілу судових витрат не знайдено.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-08-16 00:00:00

Позивач звернувся із позовом про визнання права власності в порядку спадкування за заповітом на земельні ділянки площею 7,2338 га та 7,2352 га для ведення товарного сільськогосподарського виробництва на території Павлівської сільської ради Кегичівського району Харківської області, що належали [PERSON], яка померла [INFO] в с. Більшовик Первомайського району Харківської області. Особи, які беруть участь у справі, у судове засідання не з'явились, подали заяви про розгляд справи без їх участі, та повідомили: позивач - про підтримання позову, залишення судових витрат за ним, відповідач - про його визнання. Згідно з викладеними у позовній заяві обставинами, [PERSON], яка померла [INFO] в с. Більшовик Первомайського району Харківської області, за життя склала і посвідчила у Павлівській сільській раді Кегичівського району Харківської області заповіт, згідно якого заповіла належні їй земельні ділянки площею 7,2338 га та 7,2352 га для ведення товарного сільськогосподарського виробництва на території Павлівської сільської ради Кегичівського району Харківської області, кадастрові номери яких, відповідно до державного акту на право приватної власності на землю серії [NUMBER] від 02.08.2002 року, [NUMBER] та [NUMBER] відповідно. При зверненні до нотаріальної контори для оформлення зазначеної спадщини позивач отримав відмову, в зв'язку з тим, що згідно витягів з ДЗК та повідомлення про виправлення помилки у відомостях ДЗК від 19.02.2015 року, кадастрові номери земельних ділянок були змінені. Суд виходить із того, що правовідносини сторін у справі регулюються ст.ст.1220, 1258, 1261-1265 ЦК України щодо порядку відкриття спадщини, почерговості та права спадкоємців на спадкування. Оскільки відповідач позов визнав, суд виходить з того, що таке визнання не суперечить закону і не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, підстав для відмови у прийнятті цього визнання не вбачає, а тому, відповідно до ч.4 ст. 174 ЦПК України, вважає позов таким, що підлягає задоволенню. Відповідно до п.24 Постанови №2 Пленуму Верховного Суду України від 12.06.2009 року, у разі визнання відповідачем позову, суд ухвалює рішення про його задоволення, обмежившись у мотивувальній частині рішення посиланням на визнання позову, без з'ясування і дослідження інших обставин справи. Згідно із заявою позивача, підстав для розподілу судових витрат не знайдено.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-04-27 00:00:00

Позивач звернувся із позовом про визнання права власності в порядку спадкування за заповітом на земельну ділянку для ведення товарного сільськогосподарського виробництва площею 4,51 га на території Рояківської сільської ради, визначену державним актом про право приватної власності на землю серії Р2 №761893, що належала [PERSON], який помер 10.07.2011 року в с. Дальнє Кегичівського району Харківської області. Сторони, належним чином повідомлені про час і місце розгляду справи, у судове засідання не зявились, натомість подали заяви про розгляд справи без їх участі. А також повідомили позивач про підтримання позову та залишення за ним судових витрат, відповідач про його визнання. Згідно з викладеними в позовній заяві обставинами 10.07.2011 року помер батько позивача [PERSON] Позивач є спадкоємцем за заповітом. До складу спадщини входить земельна ділянка для ведення товарного сільськогосподарського виробництва площею 4,51 га на території Рояківської сільської ради, визначена державним актом про право приватної власності на землю серії Р2 №761893. Позивач звернувся до нотаріальної контори із заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину, але отримав відмову у зв'язку із невідповідністю кадастрового номеру земельної ділянки зазначеному у державному акті на право власності на землю, кадастровому номеру внесеному до автоматизованої системи Державного земельного кадастру. Суд виходить із того, що правовідносини по справі регулюються ст.ст.1220,1225,1233-1235, 1258, ч.1 ст. 1268 ЦК України, щодо порядку відкриття спадщини, спадкування за заповітом. У судовому засіданні досліджені наступні письмові докази: копія постанови про відмову [PERSON] у вчиненні нотаріальної дії у зв'язку з невідповідністю кадастрового номеру зазначеному у державному акті, кадастровому номеру внесеному до автоматизованої системи Державного земельного кадастру (а.с.3); копія свідоцтва про народження [PERSON] 06.04.1966р., батьками якого є [PERSON], [PERSON] (а.с.7); копія свідоцтва про смерть [PERSON], 10.07.2011 року (а.с.8); копія Державного акту серії Р2 №761893, відповідно до якого [PERSON] передана у приватну власність земельна ділянка площею 4,51 гектарів, розташована на території Рояківської сільської ради (а.с.9); лист з відділу Держземагентства в у Кегичівському районі про те, що середня вартість 1 га ріллі, станом на 2015 рік становить 31123,64 грн. (а.с.10); копія витягу з Державного земельного кадастру про земельну ділянку (а.с.12-13); копія спадкової справи №197/2011 заведеної відносно померлого [PERSON], копія заповіту від 07.04.2009 року, відповідно до якого [PERSON] заповів все своє майно [PERSON], а також інші документи. Зясовані у судовому засіданні обставини щодо повного визнання відповідачем позову дають підстави для висновку про його задоволення на підставі ч.4 ст. 174 ЦПК України. Дослідивши наведені докази, суд доходить висновку, що позивачем надано достатньо доказів для визнання за ним права власності на зазначену земельну ділянку. Оскільки позивачем заявлено про залишення за ним судових витрат, підстав для їх розподілу суд не вбачає.

Outcome: approved