Jurisdiction: civil
Date: 2016-10-02 00:00:00

Позивач звернулась до суду з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів, посилаючись на те, що вона перебувала в шлюбі з відповідачем, який рішенням Вільнянського районного суду Запорізької області від 25 грудня 2015 року було розірвано. Від шлюбу сторони мають малолітню дитину - [PERSON], [INFO]. Дитина проживає з нею та знаходяться на її утриманні. Відповідач жодної матеріальної допомоги на утримання дитини не надає. У звязку з чим вона просить суд стягнути з відповідача на її користь аліменти на утримання малолітньої дочки [PERSON], [INFO], щомісячно у розмірі ? частини заробітку (доходу) відповідача. У судовому засіданні позивач позовні вимоги підтримала, зазначила, що відповідач неналежно виконує свій обовязок по утриманню дитини. Відповідач у судовому засіданні позов визнав частково, зазначив, що не заперечує свого обовязку щодо утримання дитини, за домовленістю з позивачем, досягнутою після розірвання шлюбу, він щомісячно добровільно перераховував колишній дружині грошові кошти у сумі 1500 гривень, а також додатково купував необхідні для дитини товари. У звязку з тим, що позивач чинить йому перешкоди у спілкуванні з дочкою, а також поданням позову про стягнення аліментів він припинив добровільно їх сплачувати з серпня 2016 року. Вважає, що розмір аліментів, які просить стягнути позивач, є надто великим для нього, оскільки на його утриманні перебувають батьки, яким він також намагається допомагати у межах своїх можливостей. Обґрунтованим та законним вважає стягнення з нього аліментів у розмірі ? частини заробітку (доходу). Заслухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що заявлений позов підлягає частковому задоволенню з таких підстав. У судовому засіданні встановлено, що сторони перебували у шлюбі, який було розірвано рішенням Вільнянського районного суду Запорізької області від 25 грудня 2015 року (а.с. 4). Від шлюбу сторони мають малолітню дитину - [PERSON], [INFO], що підтверджується копією свідоцтва про народження серії І-ЖС № 255214, виданому 15 липня 2014 року Відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Вільнянського районного управління юстиції у Запорізькій області (а.с. 5). Відповідно до ст. 180 Сімейного кодексу України, батьки зобовязані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно зі ст. 8 Закону України «Про охорону дитинства», кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх заміняють, несуть відповідальність за створення необхідних умов для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України при вирішенні будь-яких питань щодо дітей суд повинен виходити з як найкращого забезпечення інтересів дітей. Як встановлено судом, дитина проживає разом із позивачем, активно розвивається та потребує належного утримання. Позивач потребує матеріальної допомоги на дитину від відповідача на теперішній час. Таким чином, суд вважає за необхідне стягнути з [PERSON] на користь [PERSON] аліменти на утримання малолітньої дитини. При цьому суд погоджується зі способом визначення аліментів у частці від заробітку (доходу) відповідача, обраним позивачем, однак знаходить розмір частки необґрунтованим і недоведеним позивачем, у підтвердження саме такого розміру аліментного платежу не надано жодного доказу. Згідно з ч. 3 ст. 181 Сімейного кодексу України, за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж зазначено у ч. 2 ст. 182 Сімейного кодексу України, отже меншим, ніж 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, за винятком випадків, передбачених ст. 184 Сімейного кодексу України. Статтею 182 Сімейного кодексу України встановлено, що при призначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоровя та матеріальне становище дитини, платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. Отже, з урахуванням матеріального становища сторін та їх стану здоровя, стану здоровя дитини, наявності у відповідача можливості надавати допомогу на утримання дитини, яка потребує такої допомоги, враховуючи на підставі ст. 182 СК України матеріальне становище платника аліментів, суд дійшов висновку щодо необхідності стягнення аліментів в розмірі ? частини заробітку (доходу) щомісячно. Відповідно до ч. 1 ст. 191 Сімейного кодексу України, аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня предявлення позову, тобто у даному випадку з 04 серпня 2016 року. Крім того, в силу вимог ст. 88 ЦПК України, суд стягує із відповідача в дохід держави судовий збір у сумі 551 грн. 20 коп., від сплати яких позивач була звільнена при подачі позову до суду про стягнення аліментів. На підставі п. 1 ч. 1 ст. 367 ЦПК України, суд допускає негайне виконання рішення суду в частині стягнення аліментів - у межах суми платежу за один місяць. З урахуванням викладеного,

Outcome: partial