Jurisdiction: civil
Date: 2020-12-09 00:00:00

Позивач звернулась до суду з позовною заявою до [PERSON] , в якій просила визнати неправомірною відмову у наданні згоди на проведення інженерних мереж водопостачання та водовідведення до житлового будинку з господарськими спорудами за адресою: [ADDRESS] , та дозволити виготовлення проектно-технічної документації та виконання робіт з підключення до системи водопостачання та водовідведення житлового будинку з господарськими спорудами за адресою: [ADDRESS] без згоди [PERSON] . Просила судові витрати, пов`язані з розглядом позовної заяви, покласти на відповідача. В обґрунтування позовних вимог вказала, що вона є власником частини домоволодіння за адресою: [ADDRESS] , що розташоване на земельній ділянці комунальної власності. Рішенням суду встановлено порядок користування земельною ділянкою, на якій розташований будинок. Для проведення водопостачання необхідно отримати технічні умови та виготовити робочий проект водопостачання, які здійснюються за згодою співвласників. Однак співвласник [PERSON] такої згоди не надає, чим створює перешкоди у користуванні та розпорядженні належним позивачу власністю. Згідно з ухвалою Октябрського районного суду м. Полтави від 24.04.2020 року відкрито спрощене провадження. У судове засідання позивач не з`явилась, надала суду заяву про розгляд справи у її відсутність. Позов підтримала, прохала його задовольнити, проти винесення заочного рішення не заперечувала. Відповідач [PERSON] до суду не з`явилася з невідомих причини, про час та місце розгляду справи була належним чином повідомлена. Заяви про розгляд справи за її відсутністю суду не надавала, про причини неявки не інформувала, відзив на позовну заяву та будь-які клопотання до суду не подавала. За таких обставин судом відповідно до ст. ст.\~280,\~281 ЦПК України\~постановлено ухвалу про заочний розгляд справи. Суд, дослідивши зібрані в справі докази, приходить до таких висновків. Судом встановлено, [PERSON] та [PERSON] на праві приватної спільної часткової власності належить 3/32 частина (в рівних частках по 3/64 кожному) домоволодіння по [ADDRESS] , що підтверджується копією договору дарування 3/32 часток домоволодіння, посвідчений 07.10.2014 приватним нотаріусом Полтавського міського нотаріального округу Удовіченко М.Ю., зареєстрованого у Реєстрі за № 3575 (а.с. 15-18), витягом з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію прав та їх обтяжень № 27769477 від 07.10.2014 (а.с. 19-22). Крім того, відповідно до Договору дарування від 27.03.2018 року [PERSON] та [PERSON] належить в рівних частках власність 1/32 частини домоволодіння з відповідною частиною господарських будівель і споруд, що знаходяться за адресою: [ADDRESS] , які розташований на земельній ділянці комунальної власності, який посвідчений приватним нотаріусом Полтавського міського нотаріального округу Дубовою Т.В., зареєстрованого у Реєстрі за № 716 (а.с. 10-12), витягом з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності № 118601185 від 27.03.2018 (а.с. 13-14). Рішенням Октябрського районного суду м. Полтави від 22.11.2017 року у справі № 554/399/17 визначено порядок користування земельною ділянкою, на якій розташований житловий будинок під номером [ADDRESS] . 09.04.2020 року позивач звернулася до [PERSON] про надання письмової згоди на облаштування водопостачання, водовідведення та виготовлення технічної документації згідно вимог комунального підприємства Полтавської обласної ради «Полтававодоканал», просила у разі відмови надати обґрунтовану відповідь. Проте відповідач відповіді не надала. Згідно ч. 1 ст. 321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Відповідно до ч. 1 ст. 356 ЦК України\~ власність двох чи більше осіб із визначенням часток кожного з них у праві власності є спільною частковою власністю. Відповідно до ст. 358 ЦК України\~ право спільної\~часткової власності\~здійснюється співвласниками\~за їхньою\~згодою (ч.\~1). Співвласники можуть домовитися про порядок володіння та користування майном, що є їхньою спільною частковою власністю (ч. 2). З цього слідує, що кожному співвласнику належить право власності на спільну річ, змістом внутрішніх правовідносин власників спільної власності є право і обов`язок кожного співвласника узгоджувати свою поведінку щодо володіння, користування і розпорядження спільним майном з іншими учасниками. Частиною 1 статті 391 ЦК України передбачено, що \~власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном. Відповідно до\~ст.\~41\~Конституції кожен\~має право\~володіти,\~користуватися і\~розпоряджатися своєю\~власністю. Право\~приватної власності\~набувається в\~порядку,\~визначеному законом. Використання власності не може завдавати шкоди правам, свободам та гідності громадян, інтересам суспільства, погіршувати екологічну ситуацію і природні якості землі. Відповідно до\~ст.\~319\~ЦК України\~власник володіє,\~користується,\~розпоряджається своїм\~майном на\~власний розсуд. Власник\~має право\~вчиняти щодо\~свого майна\~будь-які\~дії,\~які не\~суперечать закону. При\~здійсненні своїх\~прав та\~виконанні обов`язків\~власник зобов`язаний\~додержуватися моральних\~засад суспільства. Усім\~власникам забезпечуються\~рівні умови\~здійснення своїх\~прав. Власник не може використовувати право власності на шкоду правам, свободам та гідності громадян, інтересам суспільства, погіршувати екологічну ситуацію та природні якості землі. Згідно з ч.1 ст.12, ч.1 ст.13 ЦК України особа здійснює свої цивільні права вільно, на власний розсуд, але у межах, наданих їй договором або актами цивільного законодавства. Стаття 15 ЦК України передбачає право кожної особи на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу (ст.16 ЦК України). Згідно з положеннями ч.1 ст.2 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Отже, порушення, невизнання або оспорювання суб`єктивного права є підставою для звернення особи до суду за захистом цього права із застосуванням відповідного способу захисту. Відповідно до ст.12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підстав у своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Згідно з ст.76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Суд, оцінюючи надані позивачем докази, на підставі аналізу наведених норм матеріального права вважає обґрунтованими і доведеними позовні вимоги, оскільки відповідач не надаючи письмової згоди таким чином перешкоджає позивачу у виготовленні проектно-технічної документації та підключеннї житлового будинку позивача до системи водопостачання та водовідведення, тобто перешкоджає в реалізації позивачем її права власності. Виходячи з принципів верховенства права, змагальності сторін, а також всебічності та повноти з`ясування обставин справи, розумності та справедливості, суд дійшов до висновку про задоволення позовних вимог, оскілки без їх задоволення неможливо реалізація позивачем права власності. Відповідно до\~ст. 141 ЦПК України\~з відповідача на користь позивача підлягають стягненню понесені судові витрати в розмірі 840,80 грн. На підставі викладеного,

Outcome: approved