Jurisdiction: civil
Date: 2015-07-13 00:00:00

Позивач звернулась до суду з даним позовом, в обґрунтування якого вказала, що з 09 червня 2012 року по березень 2015 року перебувала з відповідачем у зареєстрованому шлюбі, який було розірвано за рішенням суду. Від шлюбу сторони мають малолітню дитину сина [PERSON], [INFO], який мешкає з позивачем, знаходиться на її утриманні та потребує матеріальної допомоги відповідача. На даний час позивач не має можливості працювати, оскільки займається вихованням малолітньої дитини, тому теж потребує матеріальної допомоги з боку відповідача. На підставі наведеного, позивач просить суд стягнути з відповідача на свою користь аліменти на утримання дитини у розмірі 1/4 частини з усіх видів заробітку (доходу) відповідача, але не менш ніж 30% прожиткового мінімуму, встановленого державою для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи від дня пред'явлення позовної заяви та до досягнення дитиною повноліття, а також стягнути з відповідача на свою користь аліменти на своє утримання в розмірі 1/4 частини з усіх видів його заробітку (доходу), щомісячно, починаючи від дня пред'явлення позовної заяви та до досягнення дитиною трьох років. Позивач в судове засідання не з»явилась; надала заяву з проханням розглянути справу за її відсутності. Позовні вимоги підтримала в повному обсязі. Оскільки відповідач не з»являється в судове засідання, позивач не заперечувала проти заочного розгляду справи. Відповідач в судове засідання не з»явився; про дати розгляду справи належним чином повідомлявся шляхом направлення судових повісток за адресою реєстрації та місцем роботи. Заяв або клопотань від відповідача до суду не надходило. Причин неявки відповідач суду не повідомив, про розгляд справи за його відсутності суд не просив. Враховуючи, що належним чином повідомлений відповідач не з»явився в судове засідання та позивач не заперечує проти проведення заочного розгляду справи, суд відповідно до ст.. 224 ЦПК України постановив ухвалу про проведення заочного розгляду справи та вирішив можливим розглянути справу за відсутності позивача. Дослідивши письмові матеріали справи, суд дійшов до наступного. Відповідно до ст. 15 ЦПК України, розгляд даної справи належить до компетенції суду. Згідно вимог ч. ч. 3, 4 ст. 10 Цивільного процесуального кодексу України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Із позову вбачається, що сторони з 09 червня 2012 року перебували у зареєстрованому шлюбі, який було розірвано рішенням суду від 16.03.2015 року, яке набуло чинності 27.03.2015 року (а.с.5). Від шлюбу сторони мають сина [PERSON], [INFO], у свідоцтві про народження якого сторони записані батьками (а.с.4). Згідно з довідкою Великоплосківської сільської ради Великомихайлівського району Одеської області № 1071 від 21.05.2015 року, дитина проживає разом із позивачем та перебуває на її утриманні (а.с.6). Згідно з довідкою про склад сім»ї Великоплосківської сільської ради № 1068 від 21.05.2015 року, позивач разом із дитиною проживає у своїх батьків (а.с.8), власного житла не має (а.с.7). Відповідно до ст. 180 СК України, батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Беручи до уваги, що сторони є батьками малолітньої дитини, дитина мешкає з позивачем, знаходиться на її утриманні, відповідач не надає позивачу матеріальної допомоги на утримання дитини, хоча зобов»язаний матеріально утримувати дитину, суд вважає необхідним стягнути з відповідача на користь позивача аліменти на утримання дитини у розмірі 1\\4 частини з усіх видів його заробітку (доходу), але не менш ніж 30% прожиткового мінімуму, встановленого державою для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи від дня пред'явлення позовної заяви та до досягнення дитиною повноліття, оскільки ч. 1 ст. 191 СК України передбачено, що аліменти на дитину стягуються по рішенню суду від дня пред'явлення позову. Згідно ч. 2 ст. 84 Сімейного Кодексу України, дружина, з якою проживає дитина, має право на утримання від чоловіка батька дитини до досягнення дитиною трьох років. Враховуючи те, що позивач не працює, займається вихованням малолітньої дитини і тому потребує матеріальної допомоги відповідача, відповідач не надає матеріальної допомоги на утримання позивача в добровільному порядку, приймаючи до уваги те, що відповідач не виявив бажання скористатись своїм правом з»явитись в судове засідання, надати пояснення або будь які докази по справі, проти стягнення аліментів в заявленому розмірі не заперечував, суд вважає необхідним стягнути з відповідача на користь позивача аліменти на її утримання у розмірі 1\\4 частини з усіх видів його заробітку (доходу), щомісячно, починаючи від дня пред'явлення позовної заяви та до досягнення дитиною трьох років. У відповідності до вимог ст. 88 ЦПК України, з відповідача підлягає стягненню на користь держави судовий збір в сумі 243,60 грн.

Outcome: approved