Jurisdiction: civil
Date: 2021-02-02 00:00:00

Позивач звернулась до Мелітопольського міськрайонного суду Запорізької області з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів на дитину та коштів на утримання дружини, в якому просить стягнути з відповідача на її користь аліменти на утримання малолітнього сина - [PERSON] , [INFO] в розмірі 1/4 частини заробітку (доходу), відповідача, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з дня звернення до суду і до досягнення дитиною повноліття, та коштів на її утримання у розмірі 1/4 частини з усіх видів заробітку (доходу), щомісячно, починаючи з дня звернення до суду і до досягнення дитиною трирічного віку. Свої вимоги позивачка обґрунтовує тим, що 07 серпня 2014 року вона зареєструвала шлюб з відповідачем. Від даного шлюбу у них народився син - [PERSON] , [INFO] . Спільне життя з відповідачем не склалося, оскільки вони не зійшлися характерами, та у них різні погляди на сімейне життя. Через відсутність взаєморозуміння у них в сім`ї постійно виникали суперечки, неприязне відношення та сварки. Все це призвело до втрати поваги один до одного і до розпаду сім`ї. Наразі вони проживають за різними адресами. Таким чином, з вересня 2020 року шлюбні відносини між ними припинені, однією сім`єю вони не проживають та спільне господарство не ведуть. Після розпаду сім`ї, їх син [PERSON] , [INFO] , проживає разом із нею та знаходиться на її повному утримані. Оскільки відповідач не надає коштів на утримання їх малолітнього сина, незважаючи на те, що він зобов`язаний його утримувати до досягнення повноліття, а також не надає коштів на її утримання, тому вона змушена звернутися до суду з вказаними позовними вимогами. Ухвалою суду від 25.11.2020 року за позовом відкрито спрощене позовне провадження. В судове засідання 21.12.2020 року сторони не з`явилися, внаслідок чого судовий розгляд був відкладений на 03.02.2021 року. В судове засідання позивачка не з`явилася, однак в самій позовній заяві просить розглядати справу без її участі, на задоволенні позову наполягає. 17.12.2020 від представника відповідача надійшов відзив на позовну заяву, в якому він зазначає, що відповідач частково визнає позовні вимоги, а саме лише в частині стягнення аліментів на дитину. Представник відповідача - адвокат Савон В.В. в судовому засіданні позовні вимоги визнав частково, не заперечував проти задоволення позовних вимог в частині стягнення аліментів на користь позивачки на утримання сина в розмірі 1/4 частини заробітку (доходу), відповідача, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з дня звернення до суду і до досягнення дитиною повноліття, а в частині стягнення аліментів на утримання позивачки до досягнення дитиною трирічного віку заперечував, посилаючись на підстави викладені у відзиві на позов. У відзиві зазначив, що вважає необґрунтованими позовні вимоги [PERSON] про стягнення з [PERSON] коштів на її утримання оскільки такі аліменти можуть бути призначені тільки у тому разі, якщо другий із подружжя чи колишнього подружжя може надавати матеріальну допомогу (ст. 84 СК України). Проте, матеріли даної цивільної справи не містять жодного доказу, який міг би вказувати на можливість відповідача надавати позивачу допомогу на її утримання, оскільки на даний час він не працевлаштований, не має джерела заробітку і упродовж минулого періоду поточного року не отримував доходу, що підтверджується відомостями з Державного реєстру фізичних осіб - платників податків про суми виплачених доходів та утримання податків. Таким чином, позивачем не доведено належними та допустимими доказами можливість відповідача надавати їй допомогу на утримання. Вислухавши пояснення представника відповідача, дослідивши матеріали справи, суд вважає позов таким, що підлягає повному задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що 07 серпня 2014 року між сторонами був зареєстрований шлюб відділом державної реєстрації актів цивільного стану Мелітопольського міськрайонного управління юстиції у Запорізькій області, актовий запис № 611, що підтверджується копією свідоцтва про шлюб від 07.08.2014 року (а.с.7). Даний шлюб був розірваний за рішенням Мелітопольського міськрайонного суду Запорізької області від 30 листопада 2020 року. Від даного шлюбу сторони мають малолітнього сина - [PERSON] , [INFO] , що підтверджується копією свідоцтва про народження (а.с.8). Згідно довідки голови квартального комітету № 97 Мелітопольської міської ради народних депутатів від 16.10.2020 року, малолітня дитина - [PERSON] , [INFO] , проживає разом з позивачкою за адресою: [ADDRESS] (а.с.10). Вказані обставини сторонами визнані та не оспорювалися. Таким чином встановлено, що дитина проживає разом з матір`ю та перебуває на її утриманні. Позивачка зазначає, що на даний час здійснює догляд за дитиною, якій не виповнилося трьох років, внаслідок чого потребує матеріальної допомоги від батька дитини. Відповідач добровільно не надає матеріальну допомогу на утримання дитини та дружини, хоча є працездатним та має можливість надавати таку допомогу. Представник відповідача, визнаючи право позивачки на отримання аліментів, як на дитину так і на її утримання до досягнення дитиною трирічного віку, заперечував проти стягнення аліментів на утримання позивачки, посилаючись виключно на недоведеність нею тієї обставини, що він може надавати таку допомогу. У той же час суд вважає, що відповідачем не спростовані доводи позивачки, що він є працездатною особою, яка не має на утриманні інших осіб та може надавати їй допомогу до досягнення дитиною трирічного віку. Те, що відповідач не працює, будучи працездатним, не є об`єктивною причиною для визнання його таким, що не може надавати допомогу дружині, яка здійснює догляд за дитиною до трьох років. У своїх запереченнях проти вимоги стягнення аліментів на утримання дружини до досягнення дитиною трирічного віку, відповідач не навів будь-яких обставин та доказів, які б свідчили про незаконність чи безпідставність заявленої позивачкою вимоги, оскільки відсутність роботи та джерела доходу не є підставою для звільнення від сплати аліментів на утримання дружини, а тому суд не приймає їх до уваги. Відповідно до ст. 180 СК України, батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. При визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище відповідача; відсутність у платника аліментів непрацездатних дружини, дітей. Відповідно ч. 2 ст. 84 СК України дружина, з якою проживає дитина, має право на утримання від чоловіка - батька дитини до досягнення дитиною трьох років. За таких обставин, суд вважає позовні вимоги законними та обґрунтованими, а тому з відповідача підлягають стягненню аліменти на утримання дитини в розмірі 1/4 частини його заробітку (доходу), але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з дня звернення до суду і до досягнення дитиною повноліття, а також на утримання дружини в розмірі 1/4 частини заробітку (доходу), щомісяця, починаючи з дня звернення до суду з даним позовом і до досягнення дитиною трирічного віку, а саме до [INFO] . Стягнення аліментів здійснюється з дня звернення до суду з даним позовом, тобто з 02 листопада2020 року. Крім того, відповідно до вимог ст. 141 ЦПК України з відповідача підлягає стягненню на користь держави судовий збір в розмірі 840,80 грн., який діяв на час подання позову до суду. На підставі викладеного,

Outcome: approved