Jurisdiction: civil
Date: 2017-08-09 00:00:00

Позивач звернулась до суду з позовною заявою, в якій просила розірвати шлюб, укладений між нею та відповідачем 01.03.2008 року, стягнути з відповідача аліменти на утримання дітей [PERSON] та [PERSON] у розмірі по 1\~000 грн. на кожного. В позовній заяві пояснила, що спільне життя з відповідачем не склалося, після певного часу спільного проживання зясувалося, що між сторонами відсутнє взаємопорозуміння практично з усіх питань подружнього життя. З кінця березня 2017 року сторони разом не проживають та не ведуть спільного господарства, подальше спільне проживання та збереження шлюбу неможливе. Крім того, позивач зазначила, що відповідач не виконує обовязок батька щодо утримання своїх двох дітей. В судове засідання сторони не зявились, про час та місце розгляду справи повідомлялись належним чином. Позивач подала до суду заяву про розгляд справи без її участі, позов підтримала у повному обсязі, позовні вимоги підтримала. Частина 1\~ст. 224 ЦПК України\~встановлює, що у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності або якщо повідомлені ним причини неявки визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справ доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Враховуючи, що в матеріалах справи зібрано достатньо доказів про взаємовідносини сторін, суд вважає за можливе розглянути справу у відсутності сторін на підставі вимог ст. ст. 158, 169, 224 ЦПК України. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного висновку. Судом встановлено, що сторони перебувають у шлюбі, зареєстрованому 01.03.2008 року виконавчим комітетом Новогуйвинської селищної ради, про що в Книзі реєстрації шлюбів зроблено відповідний актовий запис за №19. Згідно до норм ст. 51 Конституції України та ст. 24 Сімейного Кодексу України шлюб ґрунтується на вільній згоді дружини і чоловіка, примус до шлюбу не допускається. Відповідно до ст. 55 СК України дружина та чоловік зобов'язані спільно піклуватись про побудову сімейних відносин між собою та іншими членами сім'ї на почуттях взаємної любові, поваги, дружби, взаємодопомоги. Чоловік зобов'язаний утверджувати в сім'ї повагу до матері. Дружина зобов'язана утверджувати в сім'ї повагу до батька. Дружина та чоловік відповідальні один перед одним, перед іншими членами сім'ї за свою поведінку в ній. Згідно з ч. 3\~ст. 56 СК України\~кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до збереження шлюбних відносин є порушенням права чоловіка, дружини на свободу та особисту недоторканість. За приписами ч. 3\~ст.105 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до\~ст. 110 цього Кодексу. З огляду на те, що подальше спільне проживання та збереження шлюбу, на думку позивача, неможливе, суперечить інтересам сторін, що відповідно до ст. 112 Сімейного кодексу України є підставою для розірвання шлюбу. Судом також встановлено, що сторони є батьками неповнолітніх [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO] (відповідно до копій свідоцтв про народження дітей). Статтею 51 Конституції України визначено, що батьки зобов'язані утримувати дітей до їх повноліття. Положення статей 180, 181 СК України визначають, що \~батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Способи виконання батьками обов'язку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними. \~За домовленістю між батьками дитини той із них, хто проживає окремо від дитини, може брати участь у її утриманні в грошовій і (або) натуральній формі. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Законом України Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо посилення захисту права дитини на належне утримання шляхом вдосконалення порядку стягнення аліментів , який набрав чинності 08.07.2017 року, внесено зміни до Сімейного кодексу України. Так відповідно до ст. 182 СК України, розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Згідно з ч. 7 Закону України «Про Державний бюджет України на 2017 рік» у 2017 році прожитковий мінімум для дітей віком до 6 років: з 1 січня 2017 року - 1355 гривень, з 1 травня - 1426 гривень, з 1 грудня - 1492 гривні, для ді тей віком від 6 до 18 років: з 1 січня 2017 року - 1689 гривень, з 1 травня - 1777 гривень, з 1 грудня - 1860 гривень. Відповідно до ст. 191 СК України аліменти на дитину присуджуються від дня предявлення позову. Оскільки сторони не домовились, щодо виконання обовязку щодо сплати аліментів, суд стягує з відповідача аліменти на утримання [PERSON] та [PERSON] у розмірі 1000,00 грн. на кожного, щомісячно, починаючи з дня звернення до суду і до досягнення дітьми повноліття. Згідно з п.1 ч.1\~ст. 367 ЦПК України, суд допускає негайне виконання рішень у справах про стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць. Крім того, відповідно до ч.ч. 1,2 ст. 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від оплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, що їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог. Враховуючи те, що відповідач є батьком дитей і нарівні з матір'ю зобовязаний утримувати їх до досягнення ними повноліття, суд задовольняє позов у повному обсязі, стягує з відповідача судові витрати на користь позивача у розмірі 640,00 грн. та на користь держави у розмірі 640,00 грн.

Outcome: approved