Jurisdiction: civil
Date: 2019-06-10 00:00:00

Позивач звернулась в суд з позовною заявою, в якій просить визнати за нею право власності на житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами, розташованими по [ADDRESS] . Свої вимоги обґрунтовує тим, що їй та її чоловіку [PERSON] на праві власності належало по 1/2 частині житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами, що розташовані в [ADDRESS] . Свідоцтва на право власності на даний житловий будинок, господарські будівлі та споруди не зареєстровано в передбаченому законом порядку. [INFO] помер її чоловік [PERSON] Після його смерті відкрилась спадщина на все належне йому на день смерті майно, яке він ще за життя заповів доньці [PERSON] , яка відмовилась від оформлення спадщини. [PERSON] прийняла спадщину, оскільки проживала з спадкодавцем по день смерті, вели спільне господарство. [PERSON] не звернулась з заявою на прийняття спадщини до нотаріальної контори і втратила строк на її прийняття, поновляти не бажає та не бажає оформляти спадщину на своє ім`я. Вона звернулась із заявою на прийняття спадщини до нотаріальної контори і бажає оформити на своє ім`я спадщину на належне [PERSON] на день його смерті майно. Однак, їй в нотаріальному порядку відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом, оскільки відсутній правовстановлюючий документ на спадкове домоволодіння. У зв`язку з вищевказаним, позивач просить суд визнати за нею право власності на належну їй 1/2 частину житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами, розташованими за адресою: [ADDRESS] , та на 1/2 частину вказаного домоволодіння в порядку спадкування за законом після смерті [PERSON] . Позивач [PERSON] , в підготовче судове засідання не з`явилась, в прохальній частині позовної заяви просила справу розглянути у її відсутності. Відповідач [PERSON] , належним чином повідомлена про день, час та місце розгляду справи в судове засідання не з`явилась, подала заяву про розгляд справи у її відсутності, зазначила, що позов визнає в повному обсязі, не заперечує щодо його задоволення. Представник відповідача - Тлумацької міської ради об`єднаної територіальної громади Тлумацького району Івано-Франківської області, належним чином повідомлений про дату, час та місце розгляду справи в підготовче судове засідання не з`явився, до суду подав письмову заяву, у якій вказав, що позов визнають та просив справу розглядати без його участі. У зв`язку з неявкою в судове засідання всіх учасників справи, суд розглядає справу у відповідності до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, без здійснення фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу. Згідно ч.ч. 3, 4 ст. 200 ЦПК України за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Ухвалення в підготовчому засіданні судового рішення у разі відмови від позову, визнання позову, укладення мирової угоди проводиться в порядку, встановленому статтями 206, 207 цього Кодексу. Дослідивши та оцінивши докази по справі, суд вважає, що позов, підлягає до задоволення, виходячи з таких підстав. [PERSON] 29.10.1968 року уклав шлюб з [PERSON] , якій після реєстрації шлюбу присвоєно прізвище [PERSON] , що підтверджується копією свідоцтва про одруження (а.с. 24). Судом встановлено, що згідно виписки із погосподарської книги житловий будинок в [ADDRESS] станом на 01.07.1990 року числився колгоспним двором, і в ньому зареєстровані та проживали [PERSON] - голова двору та [PERSON] - дружина (а.с.18). Згідно копії технічного паспорту від 05.11.2018 року житловий будинок, господарські будівлі та споруди, що розташовані за адресою: [ADDRESS] , побудовані у період з 1955 по 1980 (а.с. 5-7). Відповідно до п. 3.1. листа Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ «Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування» від 16.05.2013 року, при вирішенні питань щодо визнання права власності на житлові будинки у порядку спадкування, записи у погосподарських книгах оцінюються у сукупності із іншими доказами. У п. 6 Постанови Пленуму Верховного Суду від 22 грудня 1995 року № 20 із змінами «Про судову практику у справах за позовами про захист права приватної власності» зазначено, що право власності на майно, яке належало колгоспному двору і збереглося після припинення його існування, мають ті члени двору, котрі до 15 квітня 1991 року не втратили права на частку в його майні. Розмір частки члена двору визначається виходячи з рівності часток усіх його членів, включаючи неповнолітніх та непрацездатних. Отже, [PERSON] та [PERSON] в рівних частках (по 1/2 частині кожному) належало майно господарського двору, розташованого за адресою: [ADDRESS] . [INFO] [PERSON] помер, що підтверджується копією свідоцтва про смерть (а.с. 20). Ще за життя [PERSON] заповів [PERSON] все належне йому на день смерті майно (а.с. 19). За змістом заяви [PERSON] поданої нотаріусу, остання відмовилась від прийняття спадщини. В силу ст. 1268 ЦК України (в редакції 2003 р.), спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або її не прийняти. Відповідно до ст.ст. 1268, 1269 ЦК України (в редакції 2003р.), діями, які свідчать про прийняття спадщини після смерті спадкодавця вважається: постійне проживання спадкоємця разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини або подача спадкоємцем у шестимісячний термін заяви про прийняття спадщини до нотаріальної контори. [PERSON] прийняла спадщину після смерті [PERSON] , оскільки до дня його смерті була зареєстрована та проживала разом з спадкодавцем, що підтверджується довідкою Тлумацької міської ради об`єднаної територіальної громади Тлумацького району Івано-Франківської № 209 від 05.03.2019 року (а.с. 17). Дані обставини підтверджуються копією спадкової справи № 278/2018 від 21.08.2018 року, заведеної приватним нотаріусом Дузінкевич С.М. Тлумацького районного нотаріального округу Івано-Франківської області після смерті [PERSON] , з якої вбачається, що [PERSON] є єдиним спадкоємцем в порядку спадкування за законом після смерті [PERSON] , інших спадкоємців в порядку спадкування за законом чи за заповітом немає. Отже, на момент звернення до суду позивач правомірно претендує на житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами, розташованими за адресою: [ADDRESS] . Позивачу в нотаріальному порядку відмовлено в оформленні спадщини за законом на 1/2 частину житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами, розташованими [ADDRESS] , після смерті [PERSON] , оскільки відсутній правовстановлюючий документ, а саме Свідоцтво про право власності на нерухоме майно, що підтверджується постановою про відмову у вчиненні нотаріальної дії, виданою приватним нотаріусом Дузінкевич С.М. Тлумацького районного нотаріального округу Івано-Франківської області №154/02-31 від 27.02.2019 (а.с. 22). Зазначені обставини перешкоджають позивачу належним чином оформити право власності на житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами. Згідно ст. 392 ЦК України власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Згідно з ч. 1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. У відповідності до ч. 1 ст. 82 ЦПК України, обставини, які визнаються учасниками справи, не підлягають доказуванню, якщо суд не має обґрунтованого сумніву щодо достовірності цих обставин або добровільності їх визнання. Обставини, які визнаються учасниками справи, зазначаються в заявах по суті справи, поясненнях учасників справи, їхніх представників. Оскільки таке становище має місце по даній справі, суд вважає встановленими обставини, викладені позивачем в позовній заяві на обгрунтування своїх вимог. У відповідності до ч. 4 ст. 206 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд. За встановлених судом обставин, позов, з врахуванням уточнених позовних вимог, слід задовольнити. Відповідно до ч. 1 ст. 142 ЦПК України у разі укладення мирової угоди до прийняття рішення у справі судом першої інстанції, відмови позивача від позову, визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті суд у відповідній ухвалі чи рішенні у порядку, встановленому законом, вирішує питання про повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову. При такому вирішенні позову, враховуючи те, що відповідачі визнали позов до початку розгляду справи по суті, позивачу слід повернути 50 відсотків судового збору, сплаченого ним при поданні позову, а саме: 639 грн.21 коп. На підставі ст.ст. 316-319, 391, 392, 1216 - 1222, 1268 ЦК України (в редакції 2003 року),

Outcome: approved