Jurisdiction: civil
Date: 2020-07-05 00:00:00

Позивач звернулась в суд із позовом до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання дітей. Позов мотивувала тим, що перебуває у зареєстрованому шлюбі з відповідачем з 04 жовтня 2001 року. Спір про розірвання шлюбу на даний час вирішується судом. В шлюбі у них народилось троє дітей: [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] . Діти знаходяться на її утриманні, відповідач коштів на дітей у добровільному порядку не надає. Тому просила суд стягувати аліменти з відповідача на утримання дітей у твердій грошовій сумі в розмірі по 3\~000 гривень щомісячно на кожну дитину, до досягнення дітьми повнолітня. Відповідно до поданого представником відповідача відзиву на позовну заяву, відповідач позов в частині розміру аліментів не визнав. У відзиві вказано, що відповідач є безробітним, має проблеми зі здоров`ям, а саме хронічний гастрит, еритематозно-ексудативну гастродуоденопатію із підвищеною секретною та кислото утворюючою функціями, ерозивний бульбіт. На лікування та підтримання спеціального режиму харчування відповідач несе витрати. Кошти на утримання дітей він надає, здійснюючи грошові перекази. Позивач та її представник у судовому засіданні вимоги позову підтримали та просила суд про їх задоволення. Представник відповідача у судовому засіданні позов визнав частково. Просив суд встановити розмір аліментів 1 200 грн. щомісячно на кожну дитину, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, до досягнення дітьми повнолітня, з підстав викладених у відзиві на позовну заяву. Заслухавши пояснення позивача та представників сторін, дослідивши письмові матеріали справи, судом встановлено наступне. [PERSON] та [PERSON] перебувають у зареєстрованому шлюбі з 04 жовтня 2001 року, що підтверджується копією свідоцтва про шлюб (а.с.8). В шлюбі у них народилось троє дітей: [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] (а.с.5-7). Відповідач знаходиться на обліку в Івано-Франківському міському центрі зайнятості як безробітний з 11 червня 2020 року, що підтверджується копією довідки даної установи від 23 червня 2020 року. Інформації про свої доходи позивач суду не надала. Положеннями ст. 180 Сімейного кодексу України визначено, що батьки зобов`язані утримувати своїх неповнолітніх дітей до досягнення ними повноліття. Відповідно до ст. 1, 2 Закону України «Про охорону дитинства» батьки зобов`язані забезпечити дітям умови для достатнього фізичного, духовного та культурного розвитку. В силу дії ч. 3 ст. 181 Сімейного кодексу України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. За приписами ч. 2 ст. 182 цього кодексу мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, за винятком випадків, передбачених статтею 184 цього Кодексу. Відповідно до частин 1, 2 статті 27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована постановою Верховної Ради України № 789-ХІІ від 27 лютого 1991 року та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Статтею 182 СК України, встановлено, що при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Відповідно до статті 7 Закону України «Про державний бюджет України на 2020 рік» прожитковий мінімум для дітей віком до 6 років становить: з 1 січня 2020 року - 1779 гривень, з 1 липня - 1859 гривень, з 1 грудня - 1921 гривень; для дітей віком від 6 до 18 років: з 1 січня 2020 року - 2218 гривень, з 1 липня - 2318 гривень, з 1 грудня - 2395 гривень. При визначенні розміру аліментів суд відповідно до ст. 182 Сімейного кодексу України враховує вік сторін та дітей, потреби дітей щодо належного утримання, рівень доходів відповідача, стан його здоров`я. Виходячи із розміру доходів відповідача, а також кількості дітей, суд вважає що визначення розміру аліментів в запропонованому позивачем розмірі призведе до неможливості виконання відповідачем рішення суду та утворення непосильної для нього заборгованості по аліментних платежах. Враховуючи, що обов`язок утримувати дітей є рівною мірою обов`язком як матері, так і батька, інтереси дітей при визначенні розміру аліментів, виходячи з принципів розумності та справедливості, суд дійшов висновку, що позов слід задовольнити частково та стягувати з відповідача на користь позивача аліменти на утримання дітей у твердій грошовій сумі в розмірі по 1 200 (одній тисячі двісті) гривень щомісячно на кожну дитину, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, до досягнення дітьми повнолітня. Відповідно до вимог ст. 191 Сімейного кодексу України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову. Тому стягнення аліментів слід розпочати з дня коли позивач звернулась із позовом до суду з 05 червня 2020 року. Згідно із ч. 6 ст. 141 ЦПК України якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, які їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог. Тому з відповідача слід стягнути 840 (вісімсот сорок) гривень 80 копійок судового збору на користь держави. На підставі ст. 180-182, 190, 191 СК України, ст. 1, 2 Закону України «Про охорону дитинства»,

Outcome: partial