Jurisdiction: civil
Date: 2018-07-26 00:00:00

Позивач звернулась до суду з вказаним позовом до відповідача,в якому просить визнати за нею право власності на земельну частку (пай), площею 2,17 в умовних кадастрових гектарах без визначення меж цієї частки в натурі (на місцевості), яка належала [PERSON], як члену АФ „Нива с. Дорожів Дрогобицького району Львівської області, згідно Сертифікату на право на земельну частку (пай), зареєстрованого у Книзі реєстрації сертифікатів на право на земельну частку (пай) за № 219, виданого на підставі розпорядження голови Дрогобицької РДА від 13.09.2000 року № 284 в порядку спадкування за законом після смерті чоловіка, [PERSON], який помер 15.06.2012 року. В обґрунтування позовних вимог покликається на те, що 15.06.2012 року помер її чоловік, [PERSON], який після смерті своєї бабці, [PERSON] успадкував земельну частку (пай), площею 2,17 в умовних кадастрових гектарах без визначення меж цієї частки в натурі (на місцевості), яка перебуває у власності АФ „Нива в с. Дорожів Дрогобицького району Львівської області, однак, за життя не встиг оформити належним чином правовстановлюючий документ, в звязку з чим позивачу було відмовлено в оформленні спадщини після смерті чоловіка в нотаріальному порядку. Враховуючи наведене, просить постановити рішення, яким визнати за нею право власності на спірне спадкове майно. Ухвалою судді від 06.07.2018 року провадження в зазначеній справі відкрито та призначено до підготовчого судового засідання на 27.07.2018 року. Сторони в судове засідання не зявилися, подавши заяви про слухання справи у їх відсутності та підтримання позову. Перевіривши матеріали справи, суд вважає, що позов є підставним та підлягає до задоволення, виходячи з наступних міркувань. Так, вимогами ч. 1\~ст. 81 ЦПК України\~визначено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Як вбачається із Свідоцтва про смерть від 26.07.2012 року Серія І-СГ № 285364 31.03.1999 року померла [PERSON], після смерті якої залишилось спадкове майно, зокрема, земельна частка (пай), площею 2,17 в умовних кадастрових гектарах без визначення меж цієї частки в натурі (на місцевості), яка перебуває у власності АФ „Нива в с. Дорожів Дрогобицького району Львівської області, яка належала їй згідно Сертифікату на право на земельну частку (пай) серія РН № 476724, зареєстрованого у Книзі реєстрації сертифікатів на право на земельну частку (пай) за № 219, виданого на підставі розпорядження голови Дрогобицької РДА від 13.09.2000 року № 284 (а.с. 4-зворот, 8). [PERSON] є онуком померлої [PERSON] (а.с. 9, 10), який після її смерті успадкував вищевказану спірну земельну ділянку (пай), оскільки до дня її смерті був зареєстрований та проживав з померлою за одною адресою (а.с. 11). 15.06.2012 року [PERSON] помер (свідоцтво про смерть [PERSON] І-СГ № 285226 від 15.06.2012 року), не встигши за життя належним чином оформити спадкові права після смерті бабці [PERSON] Єдиною спадкоємицею після смерті [PERSON] є позивач - [PERSON], позаяк, згідно свідоцтва про шлюб серія І-СГ № 262518 від 20.04.2016 року, є дружиною померлого (а.с. 5, 6, 7). Звернувшись до нотаріуса із заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину після смерті чоловіка [PERSON] отримала від останнього відмову. Відповідно до п. 1 постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 30.05.2008 року «Про судову практику у справах про спадкування» спадкові відносини регулюються Цивільним кодексом України, якщо спадщина відкрилася не раніше 1 січня 2004 року. У разі відкриття спадщини до зазначеної дати застосовується чинне на той час законодавство, зокрема, відповідні правила Цивільного кодексу Української РСР, у тому числі щодо прийняття спадщини, кола спадкоємців за законом. Згідно п. 2 Указу Президента України «Про порядок паювання земель, переданих у колективну власність сільськогосподарським підприємствам і організаціям» право на земельну частку (пай) мають члени колективного сільськогосподарського підприємства, сільськогосподарського кооперативу, сільськогосподарського акціонерного товариства, в тому числі пенсіонери, які раніше працювали в ньому і залишаються членами зазначеного підприємства, кооперативу, товариства, відповідно до списку, що додається до державного акта на право колективної власності на землю. Згідно ст. 2 Закону України «Про порядок виділення в натурі (на місцевості) земельних ділянок власникам земельних часток (паїв)»основним документом, що посвідчує право на земельну частку (пай), є сертифікат на право на земельну частку (пай), виданий районною (міською) державною адміністрацією. Документами, що посвідчують право на земельну частку (пай), також є: свідоцтво про право на спадщину; посвідчені у встановленому законом порядку договори купівлі-продажу, дарування, міни, до яких додається сертифікат на право на земельну частку (пай); рішення суду про визнання права на земельну частку (пай). Пленум Верховного Суду України у постанові від 16.04.2004 р. №7 «Про практику застосування судами земельного законодавства при розгляді цивільних справ» розяснив судам, що член колективного сільськогосподарського підприємства, включений до списку, що додається до державного акта на право колективної власності на землю, набуває права на земельну частку(пай) з дня видачі цього акта, а при неможливості надати такій особі земельну частку(пай) з колективної власності через відсутність необхідної для цього землі остання відповідно до п.7 Указу Президента України «Про порядок паювання земель, переданих у колективну власність сільськогосподарським підприємствам і організаціям» має бути надана із земель запасу, створеного місцевою радою під час передачі землі у колективну власність. Згідно ч. 2 ст. 2 Закону України «Про порядок виділення в натурі (на місцевості) земельних ділянок власникам земельних часток (паїв)» документами, що посвідчують право на земельну частку (пай), також є рішення суду про визнання права на земельну частку (пай). Так, відповідно до ст. 116 ЗК України громадяни та юридичні особи набувають права власності та права користування земельними ділянками із земель державної або комунальної власності за рішенням органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування в межах їх повноважень. Пунктом 24 Постанови Пленуму Верховного суду України № 7 від 16.04.2004 року «Про практику застосування судами земельного законодавства при розгляді цивільних справ» встановлено, що член колективного сільськогосподарського підприємства, включений до списку, що додається до державного акта на право колективної власності на землю, набуває права на земельну частку (пай) з дня видачі цього акта, і в разі його смерті успадкування права на земельний пай здійснюється за нормами ЦК, у тому числі й у випадку, коли з різних причин ця особа не отримала сертифікат на право на земельну частку (пай). Невнесення до зазначеного вище списку особи, яка була членом КСП на час передачі у колективну власність землі, не може позбавити її права на земельну частку. Згідно вимог ст. 1220 ЦК України спадщина відкривається внаслідок смерті особи і часом її відкриття є день її смерті, а згідно вимог ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинялися внаслідок смерті. Згідно ст. 15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Способом захисту цивільних прав та інтересів, згідно ст. 16 цього Кодексу, може бути, зокрема, визнання права. Відповідно до ст. 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом. Згідно положень ст. 1268 ч. 3 ЦК України спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. У відповідності до вимог ст. 1218 ЦК України визначено, що до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. У відповідності до вимог ч.2 ст. 1297 ЦК України передбачено, що спадкоємець, який прийняв спадщину, у складі якої є нерухоме майно, зобов'язаний звернутися до нотаріуса за видачею йому свідоцтва про право на спадщину на нерухоме майно. Положеннями ч. 1 ст. 1296 ЦК Українивизначено, що спадкоємець, який прийняв спадщину, може одержати свідоцтво про право на спадщину. Відсутність свідоцтва про право на спадщину не позбавляє спадкоємця права на спадщину. З огляду на викладене, а також враховуючи ту обставину, що нотаріусом відмовлено позивачу в оформленні спадкового майна після смерті її чоловіка, позивач являється його єдиною спадкоємицею, яка спадщину прийняла, а тому суд приходить до висновку, що позов є підставним та підлягає задоволенню. Враховуючи вище наведене та

Outcome: approved