Jurisdiction: civil
Date: 2017-05-04 00:00:00

Позивач звернулась до суду з вищезазначеним позовом до відповідача та просила розірвати шлюб. В обґрунтування своїх позовних вимог посилається на те, що 24.06.2005 року сторони по справі зареєстрували шлюб, від якого мають двох неповнолітніх дітей. З 2015 року проживають окремо, спільне господарство не ведуть, шлюбні стосунки не підтримують. Причиною припинення шлюбних відносин стала втрата почуття любові та поваги один до одного, постійні сварки та непорозуміння, примирення між ними не можливо. Спору про поділ майна між ними не має, діти після розірвання шлюбу будуть проживати разом з нею. Позивач надала в судове засідання заяву про розгляд справи без її участі, позовні вимоги підтримала та просила їх задовольнити, не заперечувала проти заочного розгляду справи. Відповідач в судове засідання не зявився, про розгляд справи повідомлений належним чином, причини неявки суду невідомі. Зі згоди позивача судом ухвалено про заочний розгляд справи. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги обґрунтовані та підлягають задоволенню в повному обсязі з наступних підстав. Як встановлено судом та підтверджено матеріалами справи, 21.06.2005 року сторони по справі зареєстрували шлюб у Думанецькій сільській раді Черкаського району Черкаської області, актовий запис №1. 18.11.2005 року від шлюбу сторін народився [PERSON], а 02.11.2012 року народився [PERSON]. Спільне життя у подружжя не склалося, причиною припинення шлюбних відносин стали втрата почуття поваги, взаєморозуміння та любові. Шлюбні відносини остаточно припинені з 2015 року, подальше їх збереження неможливе, спільне господарство не ведеться, проживають окремо, діти проживають разом з позивачем. Суд вважає, що подальше спільне життя сторін та збереження шлюбу суперечить їх інтересам, тому що сторони подружні відносини припинили й спільного господарства не ведуть, даний факт має істотне значення. Примирення між сторонами неможливе. Спорів з приводу розподілу спільного майна подружжя немає. Відповідно до ч. 2 ст. 112 СК України шлюб розривається, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них. Таким чином, в ході розгляду справи, судом була перевірена наявність відповідних підстав для розірвання шлюбу і суд переконався у дійсному волевиявленні позивача. Також судом враховується той факт, що один із членів сім`ї (чоловік чи жінка) або обоє мають право звернутися із заявою в суд про розірвання шлюбу (ч. 1 ст. 110 Сімейного кодексу України) й це право підлягає судовому захисту. Відповідно до положень ст. 51 Конституції України, ч. 1 ст. 24 СК України шлюб ґрунтується на добровільній згоді жінки та чоловіка, та примушення жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Згідно із положеннями ст. 18 ч. 2 п. 3, ст.ст. 51, 56 ч. 3, ст.110 ч. 1 СК України, дружина і чоловік мають рівне право на повагу до своєї індивідуальності, своїх звичок та уподобань, при цьому способом захисту сімейних прав та інтересів, у тому числі, є право на припинення шлюбних відносин шляхом пред'явлення до суду позову про розірвання шлюбу одним із подружжя. Враховуючи викладене та задовольняючи позов про розірвання шлюбу, суд виходить з того, що добровільність шлюбу - одна з основних його засад. Шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Збереження шлюбу можливе на паритетних засадах, на почуттях взаємної любові та поваги, взаємодопомоги та підтримки, тобто на тому, що є моральною основою шлюбу. На підставі вище викладеного, суд вважає, що причини, що спонукають позивача наполягати на розірванні шлюбу, є обґрунтованими і подальше спільне життя подружжя та збереження шлюбу суперечило б їх інтересам та вважає за можливе розірвати шлюб між сторонами. Відповідно до ст.88 ЦПК України судовий збір слід покласти на відповідача. На підставі викладеного,

Outcome: approved