Jurisdiction: civil
Date: 2018-12-03 00:00:00

Позивач звернулась до суду з вищезазначеним позовом, в якому вказує, що 13 жовтня 2007 року вона уклала шлюб з відповідачем, про що в книзі реєстрації шлюбів відділом реєстрації актів цивільного стану Кам'янсько-Дніпровського районного управління юстиції Запорізької області зроблено відповідний актовий запис за № 98. Від шлюбу мають двох малолітніх дітей: [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO]. Протягом останніх декількох років стосунки між подружжям розладились, зникло взаєморозуміння і взаємоповага, стали частими сварки. Вже тривалий час кожен з подружжя живе окремим життям та своїми інтересами. Фактичні шлюбні стосунки між подружжям припинені. Як зазначає позивач, збереження сім'ї та відновлення подружніх стосунків неможливе. Малолітні діти проживають з позивачем та перебувають на її повному матеріальному утриманні. На даний час позивач має скрутне матеріальне становище, оскільки не працює, молодшій доньці [PERSON] 2 роки 9 місяців, тому позивач заявляє позовну вимогу про стягнення аліментів на утримання дружини з якою проживає дитина до трьох років, просить ухвалити рішення яким розірвати шлюб та стягнути з відповідача на її користь 704,80 грн судових витрат по сплаті судового збору. В судове засідання позивач не з'явилася, надала письмову заяву про розгляд справи без її участі, позовні вимоги підтримує у повному обсязі та просить їх задовольнити. В судове засідання відповідач не з'явився, надав письмову заяву про розгляд справи без його участі, позовні вимоги визнає. Відповідно до ч.3 ст.211 ЦПК України, учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності. Якщо таке клопотання заявили всі учасники справи, судовий розгляд справи здійснюється на підставі наявних у суду матеріалів. Судом встановлено, що сторони знаходяться в зареєстрованому шлюбі з 13.10.2007 року, що підтверджується копією свідоцтва про шлюб серії [NUMBER] (а.с.7). Від шлюбу мають двох малолітніх дітей: [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO], про що свідчать наявні в матеріалах справи копії свідоцтв про народження серії [NUMBER] від 01.04.2008 року та серії [NUMBER] від 10.02.2016 року (а.с.8,9). Позивач разом з дітьми зареєстрована за адресою: [ADDRESS], фактично проживає за адресою: [ADDRESS] (а.с.10,11). Згідно зі ст. 24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Таке положення національного законодавства України відповідає ст.16 Загальної декларації прав людини, прийнятої Генеральною Асамблеєю ООН 10 грудня 1948 року, згідно з якою чоловіки і жінки, які досягли повноліття, мають право без будь-яких обмежень за ознакою раси, національності або релігії одружуватися і засновувати сім'ю. Вони користуються однаковими правами щодо одруження під час шлюбу та під час його розірвання. Стаття 55 Сімейного кодексу України проголошує, що дружина та чоловік зобов'язані спільно піклуватися про побудову сімейних відносин між собою та іншими членами сім'ї на почуттях взаємної любові, поваги, дружби, взаємодопомоги. Чоловік зобов'язаний утверджувати в сім'ї повагу до матері. Дружина зобов'язана утверджувати в сім'ї повагу до батька. Дружина та чоловік відповідальні один перед одним, перед іншими членами сім'ї за свою поведінку в ній. Відповідно до ч.ч. 3,4 ст. 56 Сімейного кодексу України, кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування їх збереження, в тому числі примушування до статевого зв'язку за допомогою фізичного або психічного насильства, є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканість і може мати наслідки, встановлені законом. Згідно до ч. 3 ст. 105 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до статті 110 цього Кодексу. В силу ч. 2 ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Відповідно до ст.ст. 110-112 Сімейного кодексу України, позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам дитини, що має істотне значення. Відповідно до ст.109 СК України, шлюб розривається судом, якщо буде встановлено, що заява про розірвання шлюбу відповідає дійсній волі дружини та чоловіка і що після розірвання шлюбу не будуть порушені їх права, а також права їх дітей. Таким чином, зважаючи, на те, що сторони сімейних стосунків не підтримують, разом не проживають, спільного господарства не ведуть, подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить їх інтересам, а тому суд вважає, що шлюб підлягає розірванню. Крім того, згідно з ч.ч. 2,4,6 ст. 84 СК України дружина, з якою проживає дитина, має право на утримання від чоловіка - батька дитини до досягнення дитиною трьох років. Право на утримання вагітна дружина, а також дружина, з якою проживає дитина, має незалежно від того, чи вона працює, та незалежно від її матеріального становища, за умови, що чоловік може надавати матеріальну допомогу. Право на утримання вагітна дружина, а також дружина, з якою проживає дитина, має і в разі розірвання шлюбу. Отже, матеріальне становище дружини, з якою проживає дитина, правового значення не має, а вирішальним є наявність у чоловіка - батька дитини можливості надавати матеріальну допомогу дружині. Як вбачається з наданої суду заяви відповідач позов визнав в повному обсязі, заперечень проти стягнення з нього аліментів на утримання дружини не надав, у зв'язку з чим суд дійшов висновку про те, що він має можливість надавати матеріальну допомогу дружині у розмірі 1200 грн. щомісячно. В силу ст. 141 ЦПК України, у разі задоволення позову судові витрати покладаються на відповідача. Відповідно до вимог ст. 5 Закону України «Про судовий збір» позивач при поданні позову за вимогою про стягнення аліментів була звільнена від сплати судового збору, за вимогу про розірвання шлюбу нею сплочено судовий збір в сумі 704 грн. 80 коп. Отже, з відповідача підлягають стягненню судові витрати в розмірі 1409 грн. 60 коп., з яких судові витрати по сплаті судового збору в розмірі 704,80 грн. на користь позивача та 704,80 грн. на користь держави. На підставі вищезазначеного,

Outcome: approved