Jurisdiction: civil
Date: 2020-01-19 00:00:00

Позивач звернулась в суд із позовом до [PERSON] про визнання її такою, що втратила право користування житловим приміщенням - квартирою [ADDRESS] . Позов позивач обґрунтовує тим, що з вона є власником даної квартири. У квартирі зареєстрована [PERSON] , однак з 2009 року у ній не проживає. Реєстрація відповідача у квартирі погіршує фінансове становище позивача, оскільки є причиною нарахування квартплати у збільшеному розмірі та перешкодою в отриманні субсидій. Позивач та її представник у судове засідання не з`явились, представник подав суду заяву про розгляд справи у його відсутності. Позовні вимоги підтримав. Відповідач у судове засідання не з`явилась. Суду подала заяву, у якій зазначила, що не заперечує проти задоволення позовних вимог. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Відповідно до ч. 5 ст. 268 ЦПК України, датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, є дата складення повного судового рішення. Дослідивши письмові матеріали справи, судом встановлено, що спір між сторонами виник з приводу порушення права володіння нерухомим майном внаслідок чого власник житла позивається про його відновлення, шляхом визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням. Як вбачається із копії інформаційної довідки з реєстру речових прав на нерухоме майно № 145422966 від 15 листопада 2018 року власником квартири [ADDRESS] є [PERSON] (а.с.9). Згідно копії будинкової книги (а.с.12-14), довідки № 7982 від 02 грудня 2019 року про зареєстрованих осіб (а.с.16), а також адресної довідки від 11 грудня 2019 року, [PERSON] зареєстрована у даній квартирі. Позивач вказує, що реєстрація у квартирі відповідача перешкоджає здійсненню нею прав власника на вільне користування і розпоряджання майном. Враховуючи, що квартира [ADDRESS] належить позивачу на праві приватної власності, до спірних правовідносин підлягає застосуванню ст. 405 ЦК України. Згідно із ст. 391 ЦК України, власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном. За змістом ч. 1 ст. 405 ЦК України члени сім`ї власника житла, які проживають разом з ним, мають право на користування цим житлом відповідно до закону. Житлове приміщення, яке вони мають право займати, визначається його власником. Відповідно до ч. 2 ст. 405 ЦК України, член сім`ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім`ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом. Отже, відповідач не проживає за адресою: [ADDRESS] , не несе витрати по утриманню житла, а тому її слід визнати такою, що втратили право на користування житловим приміщенням. Відповідач визнала позовні вимоги в повному обсязі, підтвердила, що у спірній квартирі з 2009 року не проживає. З огляду на викладене, враховуючи що суд дійшов висновку, що позов слід задовольнити. На підставі викладеного, відповідно до ст. ст. 391, 405 ЦК України,

Outcome: approved