Jurisdiction: civil
Date: 2019-09-30 00:00:00

Позивач звернувся із вказаним позовом до суду, в якому просить стягнути з відповідача в його користь заборгованість за договором позики в сумі 57916,50 гривень, 3 % річних від простроченої суми у розмірі 414,14 гривень та 5000 гривень витрат на правничу допомогу. Позов мотивує тим, що 18.01.2019 уклав договір з відповідачем, згідно якого надав такому 61600 гривень, що станом на 18.01.2019 становило 2200 доларів США. Термін позики до 01.03.2019. Даний факт стверджується договором позики та розпискою від 18.01.2019. Кошти, отримані відповідачем, не повернуті. Зазначає, що договір позики є укладеним з моменту передання грошей. Розписка про отримання у борг грошових коштів є документом, який видається боржником кредитору за договором позики та підтверджує факт укладення такого. Позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику у строк та порядку, що встановлені договором. Враховуючи наведене, просить позов задоволити. Ухвалою суду від 03.07.2019 справу прийнято до розгляду, відкрито провадження у такій та призначено судове засідання у порядку спрощеного судового провадження з повідомленням ( викликом ) сторін. Сторони в судове засідання не з`явились. Позивач та його представник подали заяву про розгляд справи у їхній відсутності. Позов підтримали у повному обсязі. Щодо ухвалення заочного рішення не заперечили. Відповідач у судове засідання не з`явився, причин неявки не повідомив, хоча належним чином був повідомлений про день, час та місце слухання справи на офіційному веб-сайті судової влади. При таких обставинах, суд визнав неявку відповідача не поважною, провівши заочний розгляд справи у його відсутності. Відповідно до вимог ч. 2\~ст. 247 ЦПК України\~ фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Відповідно до положень ч. 1\~ст. 280 ЦПК України\~суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: 1) відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; 2) відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; 3) відповідач не подав відзив; 4) позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Враховуючи наявність у справі достатніх матеріалів про права та обов`язки сторін та те, що позивач та його представник щодо заочного розгляду справи не заперечили, суд, на підставі ч. 1\~ст. 280 ЦПК України\~та відповідно до ч. 1\~ст. 281 ЦПК України\~постановив ухвалу про заочний розгляд справи. Дослідивши письмові докази, суд дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню з таких підстав. З копії договору позики від 18.01.2019 вбачається, що [PERSON] отримав від [PERSON] кошти в сумі 61600 гривень, що дорівнює 2200 доларів США за курсом станом на день укладення договору. Остаточний розрахунок щодо повернення позики повинен бути здійснений не пізніше 01.03.2019. З копії розписки від 18.01.2019 вбачається, що [PERSON] , 1993 року народження, позичив у [PERSON] гроші в сумі 61600 гривень, що дорівнює 2200 доларів США. Вказану суму зобов`язався повернути до 01.03.2019. З договору про надання правової допомоги № 18 від 12.05.2019 вбачається, що такий укладено Адвокатським об`єднанням «Право. Порядок» в особі [PERSON] та [PERSON] . Предметом договору є надання правової допомоги [PERSON] адвокатами [PERSON] та [PERSON] Гонорар за правову допомогу становить 5000 гривень. З квитанції від 23.05.2019 вбачається, що [PERSON] оплатив Адвокатському об`єднанню «Право. Порядок» 5000 гривень послуг за надання правової допомоги, згідно договору від 12.05.2019. Відповідно до\~ст. 1046 ЦК України\~за договором позики одна сторона передає у власність другій стороні грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов`язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками. Згідно постанови Верховного Суду України від 18.09.2013 № 6-63цс13 письмова форма договору позики внаслідок його реального характеру є доказом не лише факту укладення договору, але й факту передачі грошової суми позичальнику. Договір позики є двостороннім правочином, а також він є одностороннім договором, оскільки після укладення цього договору всі обов`язки за договором позики, у тому числі повернення предмета позики або рівної кількості речей того ж роду та такої ж якості, несе позичальник, а позикодавець набуває за цим договором тільки права. За своєю суттю розписка про отримання в борг грошових коштів є документом, який видається боржником кредитору за договором позики, підтверджуючи як його укладення, так і умови договору, а також засвідчуючи отримання боржником від кредитора певної грошової суми або речей. Досліджуючи боргові розписки чи договори позики, суди повинні виявляти справжню правову природу укладеного договору, незалежно від найменування документа, і залежно від установлених результатів робити відповідні правові висновки. Судом встановлено, що 18.01.2019 [PERSON] склав розписку про те, що він позичає у [PERSON] 61600 гривень, що дорівнює 2200 доларів США, в чому і розписався. Згідно ст. 1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Якщо договором не встановлений строк повернення позики або цей строк визначений моментом пред`явлення вимоги, позика має бути повернена позичальником протягом тридцяти днів від дня пред`явлення позикодавцем вимоги про це, якщо інше не встановлено договором. Позика,\~надана за\~договором безпроцентної\~позики,\~може бути\~повернена позичальником\~достроково,\~якщо інше\~не встановлено\~договором. Позика вважається повернутою в момент передання позикодавцеві речей, визначених родовими ознаками, або зарахування грошової суми, що позичалася, на його банківський рахунок. У відповідності\~до ч.\~2\~ст.\~ 524\~ЦК України сторони можуть визначити грошовий еквівалент зобов`язання в іноземній валюті. Згідно ст. 533 ЦК України \~ грошове зобов`язання\~має бути\~виконане у\~гривнях. Якщо у зобов`язанні визначено грошовий еквівалент в іноземній валюті, сума, що підлягає сплаті у гривнях, визначається за офіційним курсом відповідної валюти на день платежу, якщо інший порядок її визначення не встановлений договором або законом чи іншим нормативно-правовим актом. . Використання іноземної валюти, а також платіжних документів в іноземній валюті при здійсненні розрахунків на території України за зобов`язаннями допускається у випадках, порядку та на умовах, встановлених законом. Згідно\~ст. 612 ЦК України\~боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строки, встановлені договорами. Відповідно до ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. . Боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Таким чином, судом встановлено, що відповідачем порушено умови договору, щодо повернення позики не пізніше 01.03.2019, а тому порушене право позивача підлягає судовому захисту, оскільки зобов`язання не виконано. Оскільки договором позики, укладеним між [PERSON] і [PERSON] визначено грошовий еквівалент у доларах США, то позовна вимога, щодо стягнення боргу в сумі 57916,50 гривень підлягає задоволенню, враховуючи офіційний курс долара на час складання позову. Розмір процентів за користування грошовими коштами у договорі позики (борговій розписці) від 18.01.2019 сторонами не був визначений. Суд погоджується із розміром відсотків, визначеним у розрахунку позивача, який становить 414,14 гривень. Згідно ст. 264 ЦПК України під час ухвалення рішення суд вирішує питання, зокрема, як розподілити між сторонами судові витрат. Відповідно до ст. 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи належать витрати на правничу допомогу. Положеннями статті\~137\~ЦПК України\~визначено,\~що витрати,\~пов`язані з\~правничою допомогою\~адвоката,\~несуть сторони,\~ крім випадків\~надання правничої\~допомоги за\~рахунок держави. За\~ результатами розгляду\~справи витрати\~на правничу\~допомогу адвоката\~підлягають розподілу\~між сторонами\~разом із\~іншими судовими\~витратами.\~ Для цілей\~розподілу судових\~витрат: 1)\~розмір витрат\~на правничу\~допомогу адвоката,\~в тому\~числі гонорару\~адвоката за\~представництво в\~суді та\~іншу правничу\~допомогу,\~пов`язану зі\~справою,\~включаючи підготовку\~до її\~розгляду,\~збір доказів\~тощо,\~а також\~вартість послуг\~помічника адвоката\~визначаються згідно\~з умовами\~договору про\~надання правничої\~допомоги та\~на підставі\~відповідних доказів\~щодо обсягу\~наданих послуг\~і виконаних\~робіт та\~їх вартості,\~що сплачена\~або підлягає\~сплаті відповідною\~стороною або\~третьою особою; 2)\~розмір суми,\~що підлягає\~сплаті в\~порядку компенсації\~витрат адвоката,\~необхідних для\~надання правничої\~допомоги,\~встановлюється згідно\~з умовами\~договору про\~надання правничої\~допомоги на\~підставі відповідних\~доказів,\~які підтверджують\~здійснення відповідних\~витрат. Розмір\~витрат на\~оплату послуг\~адвоката має\~бути співмірним\~із: складністю\~справи та\~виконаних адвокатом\~робіт (наданих\~послуг); часом,\~витраченим адвокатом\~на виконання\~відповідних робіт\~(надання\~послуг); обсягом\~наданих адвокатом\~послуг та\~виконаних робіт; ціною\~позову та\~(або)\~значенням справи\~для сторони,\~в тому\~числі впливом\~вирішення справи\~на репутацію\~сторони або\~публічним інтересом\~до справи. Пунктом 3.2 рішення Конституційного Суду від 30.09.2009 №23-рп/2009 передбачено, що правова допомога є багатоаспектною, різною за змістом, обсягом та формами і може включати консультації, роз`яснення, складення позовів і звернень, довідок, заяв, скарг, здійснення представництва, зокрема в судах та інших державних органах, тощо. Вибір форми та суб`єкта надання такої допомоги залежить від волі особи, яка бажає її отримати. Право на правову допомогу це гарантована державою можливість кожної особи отримати таку допомогу в обсязі та формах, визначених нею, незалежно від характеру правовідносин особи з іншими суб`єктами права. Отже, з викладеного випливає, що до правової допомоги належать й консультації та роз`яснення з правових питань; складання заяв, скарг та інших документів правового характеру, представництво у судах тощо. Склад та розмір витрат, пов`язаних з оплатою правової допомоги, входить до предмета доказування у справі. На підтвердження цих обставин суду повинні бути надані договір про надання правової допомоги, документи, що свідчать про оплату гонорару та інших витрат, пов`язаних із наданням правової допомоги, оформлені у встановленому законом порядку. Позивачем надано на підтвердження своїх вимог договір про надання правової допомоги та доказ оплати таких послуг. Наданий доказ є належними та допустимими. Відтак, з відповідача слід стягнути в користь позивача судові витрати за правничу допомогу в розмірі 5000 гривень і судовий збір у сумі 768,40 гривень. Враховуючи наведене,

Outcome: approved