Jurisdiction: civil
Date: 2020-04-21 00:00:00

Позивач звернулась до суду з даним позовом про стягнення аліментів на її утримання. В обґрунтування позовних вимог вказала, що з відповідачем [PERSON] перебували у фактичних шлюбних відносинах з 2015 року , а в 2019 році зареєстрували шлюб. В період їхніх відносин у сторін народились діти [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] . Відповідач матеріальним забезпеченням сім`ї не займається, хоча є працездатним та має можливість надавати допомогу на її утримання, оскільки відповідач працює. Так як позивач не працює, так як доглядає за дитиною, іншого джерела доходів позивач немає, а відповідач добровільно коштів на її утримання не надає, хоча є працездатного віку та фактично працює. Просить стягувати щомісячно з відповідача на користь позивача аліменти на її утримання в твердій грошовій сумі 1000 грн. до досягнення дитиною трьох років. Відзив на позовну заяву до суду станом на день розгляду справи не надходив. Дослідивши у судовому засіданні матеріали справи в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін та подані докази, з`ясувавши всі обставини справи в їх сукупності, суд приходить до наступного висновку. Судом встановлено, що батьками [PERSON] , [INFO] є [PERSON] та [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] . Згідно ч. 2, 4 ст. 84 СК України, дружина, з якою проживає дитина, має право на утримання від чоловіка-батька дитини до досягнення дитиною трьох років. Право на утримання дружина, з якою проживає дитина, має незалежно від того, чи вона працює, та незалежно від її матеріального становища, за умови, що чоловік може надавати матеріальну допомогу. Відповідно до ст.84 СК України для задоволення вимоги про стягнення аліментів подання суду доказів того, що дружина, з якою проживає дитина, потребує матеріальної допомоги, не є обов`язковим, оскільки право на аліменти належить дружині-матері незалежно від цієї обставини. Право на утримання у дружини-матері існує паралельно із правом дитини на утримання і не залежить від нього. Тобто з чоловіка-батька дитини аліменти можуть одночасно стягуватися за двома правовими підставами: на дружину, як з чоловіка і на дитину, як з батька. Положенням ч. 6 ст.84 СК України визначено, що право на утримання вагітна дружина, а також дружина, з якою проживає дитина, має і в разі розірвання шлюбу. Особливістю стягнення аліментів на дружину є наявність лише однієї підстави, яка унеможливлює надання такого утримання, можливості чоловіка надавати таке утримання. При визначенні розміру аліментів суд враховує те, що відповідач працює, відзив на позовну заяву до суду не направив, доказів, що він не має можливості утримувати дружину також до суду не направив, тому суд дійшов висновку про його спроможність платити аліменти на утримання дружини, яка проживає зі спільним сином і враховуючи відсутність в неї самостійного доходу, приходить до висновку про задоволення позовних вимог та з відповідача на користь позивача стягнути аліменти у розмірі 1000 гривень, щомісячно, починаючи з дня подання позовної заяви і до досягнення дитиною трирічного віку. Відповідно до ст.141 ЦПК України, з відповідача на користь держави підлягає стягненню судовий збір у розмірі 840 грн. 80 коп. Враховуючи викладене, на підставі ст.ст.181,182,184 СК України,

Outcome: approved