Jurisdiction: civil
Date: 2016-02-01 00:00:00

Позивач звернулась в суд з позовом , який надалі уточнила та в якому зазначила, що 20 грудня 2007 року між ЗАТ « ОТП Банк» та [PERSON] були укладені кредитні договори № СМ- SME 200/304/2007 та № СМ- SME 200/303/2007 відповідно до яких Банк надав [PERSON] кредитні кошти у розмірі 22553,90 швейцарських франків зі сплатою 5% річних на погашення поточної заборгованості та на споживчі цілі у розмірі 36446,10 швейцарських франків зі сплатою 5% річних на погашення поточної заборгованості. 21 червня 2010 року між ПАТ « ОТП Банк» та [PERSON] було укладено договори поруки № SR-SME 200/304/2007 та № SR-SME 200/303/2007 відповідно до умов яких [PERSON] зобовязується відповідати за повне та своєчасне виконання [PERSON] боргових зобовязань перед ПАТ « ОТП Банк». 07 листопада 2014 року між Публічним акціонерним товариством « ОТП Банк» та Товариством з обмеженою відповідальністю « ОТП Факторинг Україна було укладено договір факторингу. Їй стало відомо, що між банком ПАТ» ОТП Банк» та [PERSON] до кредитного договору № СМ- SME 200/303/2007 було укладено 17 додаткових договорів починаючи з 20 грудня 2007 року, останній додатковий договір був укладений 19 вересня 2013 року. Відповідно до змісту додаткових договорів до кредитного договору № СМ- SME 200/303/2007 був збільшений розмір кредиту, відсоткова ставка за користування кредитними коштами. Причому останні додаткові договори були укладені після укладання договорів поруки. Також між ПАТ « ОТП Банк» та [PERSON] до кредитного договору № СМ- SME 200/304/2007 було укладено 14 додаткових договорів починаючи з 20 грудня 2007 року, останній додатковий договір був укладений 19 червня 2013 року. Відповідно до змісту додаткових договорів до кредитного договору № СМ- SME 200/304/2007 відсоткова ставка за користування кредитними коштами за кредитним договором постійно змінювалась. Вважає, що підставою для припинення договору поруки може бути здійснення без згоди поручителя зміни основного зобовязання , яке забезпечено порукою, у даному випадку це збільшення розміру відсотків річних за кредитним договором. Позивач вказує, що у зобовязаннях, в яких беруть участь поручителі, збільшення кредитної процентної ставки навіть за згодою банку та боржника, але без згоди поручителя або відповідної умови в договорі поруки, не дає підстав для покладання на останнього відповідальності за невиконання або неналежне виконання позичальником своїх зобовязань перед банком і тягне припинення поруки. Укладаючи додаткові договори до договорів поруки , згоди на постійне підвищення відсоткової ставки, а відтак ,збільшення обсягу її відповідальності вона не надавала. Вважає, що враховуючи те, що банк без згоди позивача, який виступає поручителем підвищував відсоткову ставку за кредитом порука припинилась. Вказує, що порука припиняється, якщо кредитор протягом шести місяців від дня настання строку виконання основного зобовязання не предявить вимоги до поручителя. Відповідно до п.4.1 договору поруки № SR-SME 200/303/2007 від 21 червня 2010 року, встановлено , що строком припинення поруки є повне виконання боргових зобовязань за кредитним договором. Договором строк припинення поруки не встановлено в розумінні ст.. 251 ЦК України. Відповідно до п.2.2.4 Додаткового договору № 17 до кредитного договору № СМ- SME 200/303/2007 від 20 грудня 2007 року у випадку невиконання позичальником боргових зобовязань понад 92 календарних дні чи не виконання позичальником або третіми особами інших умов кредитного договору банк має право вимагати дострокового виконання боргових зобовязань в цілому або у визначеній частині. Як вбачається з розрахунку заборгованості за кредитним договором перша про строчка заборгованість за відсотками виникла з 20 лютого 2014 року, а відтак шестимісячний строк предявлення кредитором до поручителя вимоги про повернення отриманих у кредит коштів має обчислюватися з моменту порушення позичальником строку виконання зобовязання згідно з такими умовами, а саме з 20 лютого 2014 року , проте банк протягом шести місяців вимоги до боржників не направив, позову до суду не предявив , а тому порука є припиненою. Аналогічна ситуація є і з договором поруки № СМ- SME 200/304/2007 від 21 червня 2010 року. Як вбачається з розрахунку заборгованості за кредитним договором перша про строчка заборгованість за відсотками виникла з 19 лютого 2014 року, а відтак шестимісячний строк предявлення кредитором до поручителя вимоги про повернення отриманих у кредит коштів має обчислюватися з моменту порушення позичальником строку виконання зобовязання згідно з такими умовами, а саме з 19 лютого 2014 року , проте банк протягом шести місяців вимоги до боржників не направив, позову до суду не предявив , а тому порука є припиненою. Просить суд визнати договори поруки № СМ- SME 200/304/2007 та № СМ- SME 200/304/2007 від 21 червня 2010 року припиненими. В судовому засіданні представник позивача підтримав позовні вимоги в повному обсязі, також просив застосувати правову позиції ВСУ. Представник відповідачів проти позову заперечує, суду надані заперечення. 3-тя особа в судове засідання не зявився , повідомлявся належним чином. Суд , заслухавши пояснення сторін, вивчивши матеріали справи, надані суду докази, вважає, що позов не підлягає задоволенню з наступних підстав. 20 грудня 2007 року між ЗАТ « ОТП Банк» та [PERSON] були укладені кредитні договори № СМ- SME 200/304/2007 та № СМ- SME 200/303/2007 відповідно до яких Банк надав [PERSON] кредитні кошти у розмірі 22553,90 швейцарських франків зі сплатою 5% річних на погашення поточної заборгованості та на споживчі цілі у розмірі 36446,10 швейцарських франків зі сплатою 5% річних на погашення поточної заборгованості. 21 червня 2010 року між ПАТ « ОТП Банк» та [PERSON] було укладено договори поруки № SR-SME 200/304/2007 та № SR-SME 200/303/2007 відповідно до умов яких [PERSON] зобовязується відповідати за повне та своєчасне виконання [PERSON] боргових зобовязань перед ПАТ « ОТП Банк». 07 листопада 2014 року між Публічним акціонерним товариством « ОТП Банк» та Товариством з обмеженою відповідальністю « ОТП Факторинг Україна було укладено договір факторингу. Відповідно до п.22 Постанови Пленуму вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ « Про практику застосування судами законодавства при вирішенні спорів, що виникають із кредитних правовідносин» від 30.03.2012 року № 5 передбачено, що відповідно до частини першої ст.. 559 ЦК України припинення договору поруки повязується зі зміною забезпеченого зобовязання за відсутності згоди поручителя на таку зміну та за умови збільшення обсягу відповідальності поручителя. При цьому обсяг зобовязання поручителя визначається як умовами договору поруки так і умовами основного договору, яким визначено обсяг зобовязань боржника, забезпечення виконання яких здійснює поручитель. Проте якщо в договорі поруки передбачено, зокрема можливість зміни розміру процентів за основним зобовязанням і строків їх виплати тощо без додаткового повідомлення поручителя та укладання окремої угоди, то ця умова договору стала результатом домовленості сторін ( банку і поручителя), а отже , поручитель дав згоду на зміну основного зобовязання . Відповідно до п.2.3.1 договору поруки поручитель підтверджує, що він ознайомлений з положеннями кредитного договору, цілком розуміє його зміст та згоден виступати поручителем за борговими зобовязаннями . Будь яке посилання в тексті договору поруки на положення кредитного договору є достатнім для виявлення волі кожної сторони щодо змісту посилання. Положеннями кредитного договору передбачено наступне: п.1.4.1.2 кредитного договору, у разі використання плаваючої процентної ставки, проценти за користування кредитом розраховуються як FIDR + Фіксований відсоток з розрахунку річної бази нарахування процентів. Пунктом 1.2.1.3 передбачено, що плаваюча процентна ставка по кредиту підлягає коригуванню протягом дії цього договору щоразу після перебігу кожного ( дванадцятого) календарного місяця, починаючи з дня видачі кредиту чи його першої частини, якщо інше не передбачено договором. Пунктом 1.4.1.3.1 передбачено , що плаваюча процентна ставка фіксується відповідно до умов цього договору в перший банківський день місяця , наступного за закінченням вищезазначеного 11/12 місячного періоду дії попередньої плаваючої процентної ставки. З зазначених дат проценти нараховуються виходячи із ставок FIDR + Фіксований відсоток з розрахунку річної бази нарахування процентів. Сторони цим висловлюють свою цілковиту згоду щодо такої зміни плаваючої процентної ставки. Таким чином вбачається , що банк та позичальник, підписавши кредитний договір, домовилися про можливість підвищення чи зниження процентної ставки за договором. Поручитель, в свою чергу, також погодився з умовами кредитного договору, підписавши договір поруки ( п.2.3.1 договору поруки), а тому суд вважає, що поручитель був обізнаний у можливостях підвищення процентної ставки за кредитним договором. Крім того договір поруки № SR-SME 200/303/2007 з позивачкою був укладений 21.06.2010 року до кредитного договору № СМ-SME 200/303/2007 вже після додаткових угод до кредитного договору ( додаткові договори № 2 від 06.05.2008 р; № 3 від 22.07.2008 р; № 4 від 19.02.2009 р, № 5 від 20.05.2009 р № 6 від 20.11.2009 р № 7 від 21.06.2010 року) Відповідно до умов договору поруки № SR-SME 200/303/2007 від 21.06.2010 року укладеного з позивачем в розділі « Визначення термінів» зазначено: кредитний договір № СМ-SME 200/303/2007 від 20.12.2007 року укладений між кредитором та боржником з усіма існуючими та майбутніми змінами, доповненнями та додатками. Таким чином укладаючи договір поруки № SR-SME 200/303/2007 від 21.06.2010 року позивач надала свою згоду вже на укладені додаткові договори та додаткові договори які будуть укладені в майбутньому. Також , суд, не погоджується з твердженням позивача , що банк без згоди поручителя постійно підвищував відсоткову ставку за кредитом, з тих підстав, що 14.06.2012 р, 19.09.2012 р, 19.12.2012 р, 19.03.2013 р,19.09.2013 р з позивачем були укладені додаткові договори до договору поруки № SR-SME 200/303/2007 від 21.06.2010 року з гідно з якими позивач надавала згоду на внесення змін до кредитного договору в тому числі і підвищення відсоткової ставки . Стосовно кредитного договору № СМ-SME 200/304/2007 від 20.12.2007 року та додаткових договорів № 3 від 19.05.2009 року; № 4 від 19.11.2009 року; № 5 від 21.06.2010 року договір поруки № SR-SME 200/304/2007 був укладений з позивачкою 21.06.2010 року, тобто після укладення вищезазначених додаткових договорів до кредитного договору № СМ-SME 200/304/2007 від 20.12.2007 року. Відповідно до умов договору поруки № SR-SME 200/304/2007 від 21.06.2010 року поручитель зобовязується відповідати за повне та своєчасне виконання боржником його боргових зобовязань перед кредитором за кредитним договором в повному обсязі таких зобовязань. Крім цього 16.12.2011 р, 14.06.2012 р,19.09.2012 р, 19.12.2012 р, 19.09.2013 р з позивачкою були укладені додаткові договори до договору поруки № SR-SME 200/304/2007 від 21.06.2010 року, згідно з якими позивачка надала згоду на внесення змін до кредитного договору в тому числі і підвищення відсоткової ставки. Відповідно до п.п. 2.1.4.1 додаткового договору № 17 Додаткового договору № 17 до Кредитного договору № СМ-SME 200/303/2007 від 20.12.2007 року вказано , що у випадку невиконання позичальником боргових зобовязань понад 92-х днів, сторони домовились , що позичальник вважається таким, що допустив істотне порушення умов Кредитного договору в звязку з чим позичальник зобовязаний погасити боргові зобовязання в повному розмірі та строки відповідно до п.п.2.1.4.2. В свою чергу п.п.2.1.4.2 вказує на те, що банк має право вимагати дострокового виконання боргових зобовязань в цілому або у визначеній банком частині у випадку невиконання позичальником та /або поручителем своїх боргових та /чи інших зобовязань за кредитним договором. При цьому , зобовязання позичальника щодо дострокового виконання боргових зобовязань у цілому настає з дати отримання позичальником, відповідної письмової вимоги. Ті ж самі норми містяться у п.п.2.1.4.2 Додаткового договору № 5 до Кредитного договору № СМ-SME 200/304/2007 від 20.12.2007 року. Відповідно до ч.4 ст. 559 ЦК України порука припиняється після закінчення строку, встановленого в договорі поруки. У разі, якщо такий строк не встановлено, порука припиняється, якщо кредитор протягом шести місяців від дня настання строку виконання основного зобовязання не предявить вимоги до поручителя. Якщо строк основного зобовязання не встановлений або встановлений моментом предявлення вимоги, порука припиняється, якщо кредитор не предявить позову до поручителя протягом одного року від дня укладення договору поруки. Строк виконання основного зобовязання позичальником за кредитним договором № СМ-SME 200/303/2007 від 20.12.2007р. це 19.12.2022 р за кредитним договором № СМ-SME 200/304/2007 від 20.12.2007р це 12.12.2014 р. Судом встановлено , що позовні заява про стягнення заборгованості за обома договорами до позичальника та поручителя позивача по справі ТОВ « ОТП Факторинг Україна» була предявлена до Комунарського районного суму м. Запоріжжя від 14.04.2015 року, тим самим позивач скориставшись своїм правом на дострокове стягнення заборгованості за кредитним договором № СМ-SME 200/303/2007 від 20.12.2007р та вклався в строк позовної давності щодо стягнення заборгованості з позичальника та поручителя за кредитним договором № СМ-SME 200/304/2007 від 20.12.2007. Таким чином у суду є всі підстави відмовити позивачу в задоволенні позовних вимог.

Outcome: dismissed