Jurisdiction: civil
Date: 2017-01-15 00:00:00

Позивач звернулась до суду з позовною заявою про позбавлення відповідача батьківських прав, стягнення аліментів. Позовні вимоги мотивовано тим, що сторони проживали однією сімєю, мають неповнолітню дочку [PERSON], [INFO]. З червня 2009 р. сторони припинили сумісне проживання, мешкають роздільно, дочка проживає з матірю. Відповідач вихованням дочки не займається, матеріальну допомогу на її утримання не надає, веде антисоціальний образ життя, неодноразово засуджувався за вчинення злочинів, ухиляється від виконання своїх батьківських обовязків. З наведених підстав позивач просить суд позбавити відповідача батьківських прав відносно дочки, стягнути з нього аліменти на утримання дочки до досягнення нею повноліття. В судовому засіданні позивач та її представник підтримали позовні вимоги та їх обґрунтування, наполягаючи на задоволені позову. Представник третьої особи органу опіки та піклування районної адміністрації Запорізької міської ради по Комунарському району позов підтримала, в судовому засіданні пояснила, що орган опіки та піклування вважає доцільним позбавити відповідача батьківських прав на неповнолітню дочку. Відповідач, приймаючи участь в судовому засіданні в режимі відеоконференції відповідно до ст. 158-1 ЦПК України, позов визнав частково: в частині позбавлення батьківських прав не визнав, в частині стягнення аліментів на утримання дочки визнав, суду пояснив, що дійсно мешкав з позивачем однією сімєю, є батьком народженої нею дочки. Восени 2009 р. позивач з дитиною пішли від нього, мешкають окремо. З того часу він двічі був засуджений, в звязку з чим не міг приймати участь у виховані та утриманні дитини. Позов підлягає задоволенню з наступних підстав. В судовому засідання належними документами встановлено, що [PERSON] народилась 7 квітня 2006 р., її батьками є: [PERSON] та [PERSON]. (а.с. 9) Згідно довідки про реєстрацію неповнолітня дитина зареєстрована та мешкає в м. Запоріжжі, вул. Комарова, 25/83 разом із матірю. (а.с. 8) У відповідності зі ст. 150 СК України батьки зобов'язані виховувати дитину в дусі поваги до прав та свобод інших людей, любові до своєї сім'ї та родини, свого народу, своєї Батьківщини; піклуватися про здоров'я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток; забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя; поважати дитину. В судовому засіданні встановлено, що відповідач, який є батьком неповнолітньої [PERSON], покладені на нього сімейним законодавством обовязки щодо виховання дитини не виконує. Вказаний висновок суду ґрунтується на поясненнях позивача, які в судовому засіданні підтверджені свідками [PERSON], [PERSON], висновку органу опіки та піклування районної адміністрації Запорізької міської ради по Комунарському району. Згідно зазначеному висновку відповідач [PERSON] ухиляється від виконання батьківських обовязків, вихованням дитини не займається, матеріально не допомагає, її життям, розвитком не цікавиться, веде антисоціальний образ життя, неодноразово засуджувався за вчинення злочинів, в звязку з чим доцільним є позбавлення його батьківських прав. (а.с. 95) Вироком Шевченківського районного суду м. Запоріжжя від 10 листопада 2011 р. відповідача [PERSON] засуджено за вчинення злочину, передбаченого ст. 186 ч.3 КК України, до 4 років позбавлення волі. (а.с. 47-49) Згідно інформаційної довідки ГУНП в Запорізькій області відповідач після відбування вказаного покарання звільнився 9 липня 2014 р., відбув для проживання в м. Запоріжжя. (а.с. 40-41) Позивач в судовому засіданні пояснила, що після звільнення з місця позбавлення воля у липні 2014 р. відповідач жодного разу не навідав дочку, ніякої матеріальної допомоги на її утримання не надав, а у січні 2015 р. знову був заарештований. Вироком Заводського районного суду м. Запоріжжя від 18 лютого 2015 р. відповідача [PERSON] засуджено за вчинення злочинів, передбачених ст. 185 ч.2, 185 ч.3 КК України, до 3 років з місяців позбавлення волі (а.с. 44), на цей час відбуває покарання у Софіївській виправній колонії. (а.с. 90, 91) Згідно довідки обласного наркологічного диспансеру [PERSON] перебуває на диспансерному обліку з діагнозом: психічні та поведінкові розлади внаслідок вживання алкоголю, синдром залежності. (а.с. 88) У відповідності зі ст.164 ч.1 п.2, 4 СК України мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він ухиляються від виконання своїх обов'язків по вихованню дитини, є хронічними алкоголіками або наркоманами. Оскільки в судовому засіданні на підставі аналізу наведених вище доказів встановлено, що відповідач ухиляється від виконання своїх обов'язків по вихованню дочки [PERSON], є хронічним алкоголіком, суд вважає за необхідне позбавити його батьківських прав щодо цієї дитини. Згідно зі ст. 166 ч.2 СК України особа, позбавлена батьківських прав, не звільняється від обов'язку щодо утримання дитини; одночасно з позбавленням батьківських прав суд може на вимогу позивача або за власною ініціативою вирішити питання про стягнення аліментів на дитину. Оскільки судом приймається рішення про позбавлення відповідача батьківських прав, з нього на користь позивача необхідно стягнути аліменти на утримання дочки. При вирішення питання про розмір аліментів, які підлягають стягненню, суд враховує положення ст. 183 ч.1 СК України, згідно яким частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом, та ст. 182 ч.2 СК України, згідно яким мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, за винятком випадків, передбачених статтею 184 цього Кодексу. Враховуючи викладене, суд приходить до переконання, що стягненню з відповідача підлягають аліменти у розмірі 1/4 частини усіх видів його доходу (заробітку), але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку до досягнення нею повноліття. У відповідності зі ст. 88 ЦПК України з відповідача на користь позивача необхідно також стягнути витрати на сплату судового збору в сумі 551 грн. 20 коп.

Outcome: approved