Jurisdiction: civil
Date: 2018-01-31 00:00:00

Позивач звернулась до суду з позовною заявою в якій просила стягнути з відповідача на її користь аліменти на утримання неповнолітньої дитини [PERSON], [INFO], у розмірі 1/3 частини, але не менше ніж 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку з усіх видів його заробітку (доходу) щомісяця, починаючи з дня звернення до суду з даним позовом і до досягнення дитиною повноліття. В обґрунтування позовних вимог посилається на те, що на підставі рішення Дніпропетровського районного суду Дніпропетровської області від 08 вересня 2016 року, з відповідача було стягнуто на її користь аліменти на утримання дитини, однак на теперішній час позивач просить збільшити частку сплати аліментів на утримання дитини. Позивач у судовому засіданні позовні вимоги підтримала та просила їх задовольнити у повному обсязі. Відповідач у судовому засіданні заперечував щодо задоволення позовних вимог, пояснив що сплачує аліменти кожного місяця, має невелику заробітну плату. Заслухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи у їх сукупності, всебічно та повно зясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, обєктивно оцінивши докази, які мають істотне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд приходить до висновку про те, що позовні вимоги не підлягають задоволенню із наступних підстав. Принцип захисту судом порушеного права особи будується при встановленні порушення такого права. Так, кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Правом звернення до суду за захистом наділена особа, права якої порушені, невизнані або оспорені. Здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законами України. Відповідно до ст.\~180\~СК\~України, батьки зобовязані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Судом встановлено, та підтверджено матеріалами справи, що сторони мають неповнолітню дитину сина [PERSON], [INFO], що підтверджується свідоцтвом про народження серії I-КИ №\~402554. Відповідно до ст. 192 Сімейного кодексу України, розмір аліментів визначений за рішенням суду може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров'я когось із них. Суд вважає, що розмір аліментів на утримання сина [PERSON], [INFO], визначений рішенням суду слід залишити без змін, оскільки позивачем не наведено доказів погіршення матеріального стану, зміни сімейного стану, погіршення його стану здоров'я, відповідач в даний час працює і сплачує аліменти. Відповідно, обставини на які посилається позивач не можуть слугувати підставою для збільшення розміру аліментів як це передбачено ст.192 СК України. Крім цього судом також не встановлено, що змінився матеріальний стан відповідача, оскільки він тривалий час отримувати заробітну плату, яка не зросла. Виходячи з наведеного суд не знаходить правових підстав для задоволення позову та збільшення стягуваних з відповідача аліментів. Судові витрати підлягають віднесенню за рахунок держави. На підставі викладеного і

Outcome: dismissed