Jurisdiction: civil
Date: 2014-04-14 00:00:00

Позивач звернулась до відповідача із позовом в якому просила визнати недійсним державний акт серії ЯА №245881 про право власності на земельну ділянку площею 0,0437 га, розташованої за адресою: [ADDRESS], виданий на ім'я [PERSON] на підставі рішення Херсонської міської ради від 09.11.2004 року та зареєстрований в книзі записів державних актів на право власності на землю за №0105700627, кадастрові номери земельних ділянок №6510136600:07:006:0061 та №6510136600:07:006:0062; визнати за позивачем право власності на земельну ділянку площею 0,0359 га, розташовану за адресою: [ADDRESS], кадастровий номер земельної ділянки 6510136600:07:006:0061; визнати за позивачем право власності на земельну ділянку площею 0,0078 га, розташованої за адресою: [ADDRESS], кадастровий номер земельної ділянки 6510136600:07:006:0062. Рішенням від 19.02.2014 року позовні вимоги [PERSON] до Херсонської міської ради про визнання права власності на земельну ділянку задоволено у повному обсязі. Визнано недійсним державний акт серії ЯА №245881 про право власності на земельну ділянку площею 0,0437 га, розташовану за адресою: [ADDRESS], виданий на ім'я [PERSON] на підставі рішення Херсонської міської ради від 09.11.2004 року та зареєстрований в книзі записів державних актів на право власності на землю за №0105700627, кадастрові номери земельних ділянок №6510136600:07:006:0061 та №6510136600:07:006:0062; визнано за [PERSON] право власності на земельну ділянку площею 0,0359 га, розташовану за адресою: [ADDRESS], кадастровий номер земельної ділянки 6510136600:07:006:0061 та право власності на земельну ділянку площею 0,0078 га, розташовані за адресою: [ADDRESS], кадастровий номер земельної ділянки 6510136600:07:006:0062. Позивач звернулась до суду із заявою, якою просить ухвалити по справі додаткове рішення, вказавши у рішенні цільове призначення ділянок, право власності на які визнано за позивачем. У судове засідання сторони не з'явились, про час та місце розгляду заяви повідомлялись у встановленому законом порядку. Вивчивши матеріали справи приходжу до наступних висновків. Так, згідно наданої позивачем копії державного акту серії ЯА № 245881, [PERSON] належить земельна ділянка площею 0,0437 га, що розташована в [ADDRESS] що на території Херсонської міської ради. Вказаній земельній ділянці присвоєно кадастрові номери № 6510136600:07:006:0061 та № 6510136600:07:006:0062. Цільовим призначенням вказаних земельних ділянок визначено: для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд. Проте, при ухваленні 19.02.2014 року судом рішення, в резолютивній частині не було вказано про цільове призначення вищезгаданих земельних ділянок. Так, відповідно до ст. 18 ЗК України до земель України належать усі землі в межах її території, в тому числі острови та землі, зайняті водними об'єктами, які за основним цільовим призначенням поділяються на категорії. Категорії земель України мають особливий правовий режим. Згідно ст. 19 цього ж Кодексу землі України за основним цільовим призначенням поділяються на такі категорії: землі сільськогосподарського призначення; землі житлової та громадської забудови; землі природно-заповідного та іншого природоохоронного призначення; землі оздоровчого призначення; землі рекреаційного призначення; землі історико-культурного призначення; землі лісогосподарського призначення; землі водного фонду; землі промисловості, транспорту, зв'язку, енергетики, оборони та іншого призначення. За приписами ст. 20 цього ж Кодексу віднесення земель до тієї чи іншої категорії здійснюється на підставі рішень органів державної влади, Верховної Ради Автономної Республіки Крим, Ради міністрів Автономної Республіки Крим та органів місцевого самоврядування відповідно до їх повноважень. Згідно ст. 220 ЦПК України суд, що ухвалив рішення, може за заявою осіб, які беруть участь у справі, чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо: стосовно якої-небудь позовної вимоги, з приводу якої сторони подавали докази і давали пояснення, не ухвалено рішення; суд, вирішивши питання про право, не зазначив точної суми грошових коштів, які підлягають стягненню, майно, яке підлягає передачі, або які дії треба виконати; суд не допустив негайного виконання рішення у випадках, встановлених статтею 367 цього Кодексу; судом не вирішено питання про судові витрати. За приписами ч.3 ст. 202 ЦПК України суд ухвалює додаткове рішення після розгляду питання в судовому засіданні з повідомленням сторін. Їх присутність не є обов'язковою. Таким чином, враховуючи, що при ухваленні 19.02.2014 року судом рішення, не зазначено про цільове призначення спірних земельних ділянок, суд приходить до переконання, про необхідність ухвалення додаткового рішення з цього приводу. На підставі викладеного, та

Outcome: approved