Jurisdiction: civil
Date: 2016-02-01 00:00:00

Позивач звернулась до суду з даним позовом, посилаючись на те, що [PERSON] та [PERSON] перебували в зареєстрованому шлюбі, від даного шлюбу в них народився син [PERSON], [INFO]. [PERSON] матеріально утримувала та належним чином піклувалась про здоров'я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток, але [INFO] року [PERSON] померла, із того часу [PERSON] проживає разом з бабусею, тобто позивачем та перебуває на її утриманні. Однак батько [PERSON] систематично і навмисно ухиляється від виконання своїх батьківських обов'язків майже 16 років: не виявляє інтересу до існування своєї дитини, не спілкується з дитиною у обсязі необхідному для її нормального самоусвідомлення, не цікавиться долею дитини, матеріальної допомоги не надає. Позивач в судовому засіданні вимоги позовної заяви підтимала, просила її задовольнити. Відповідач в судове засідання не з'явився, про день слухання справи повідомлявся судом належним чином, надав до суду письмову заяву з проханням розглянути справу в його відсутність, позов визнав. Третя особа в судове засідання не з'явилась, про час і місце проведення судового засідання судом повідомлялась, надала суду письмову заяву з проханням розглянути справу в її відсутність, позов підтримала. Третя особа [PERSON]: позов підтримав. Вислухавши пояснення позивача, третьої особи [PERSON], дослідивши докази по справі, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з таких підстав. Відповідно до частини 2 статті 155 СК України батьківські права не можуть здійснюватись всупереч інтересам дитини. Згідно з частиною 1 статті 152 СК України право дитини на належне батьківське виховання забезпечується системою державного контролю, що встановлена законом. Частиною 2 статті 150 СК України визначено, що батьки зобов'язані піклуватися про здоров'я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток. Відповідно до частини 1 статті 164 Сімейного кодексу України мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він: ухиляються від виконання своїх обов'язків по вихованню дитини. Згідно до статті 165 Сімейного кодексу України право на звернення до суду з позовом про позбавлення батьківських прав мають один з батьків, опікун, піклувальник, особа, в сім'ї якої проживає дитина, заклад охорони здоров'я, навчальний або інший дитячий заклад, в якому вона перебуває, орган опіки та піклування, прокурор, а також сама дитина, яка досягла чотирнадцяти років. Відповідно до Постанови Пленуму Верховного Суду України №3 від 30 березня 2007 року «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» особи можуть бути позбавлені батьківських прав лише щодо дитини, яка не досягла вісімнадцяти років, і тільки з підстав, передбачених статтею 164 СК України. Ухилення батьків від виконання своїх обов'язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов'язками. Судом встановлено, що [PERSON] та [PERSON] перебували в зареєстрованому шлюбі до 20 листопада 2000 року, що підтверджується копією свідоцтва про розірвання шлюбу серії [NUMBER] (а.с.10). Від даного шлюбу сторони мають неповнолітнього сина [PERSON], [INFO], про що свідчить копія свідоцтва про народження (а.с.9). Згідно копії свідоцтва про смерть серії [NUMBER] [PERSON] померла [INFO] року (а.с.11). Відповідач [PERSON] систематично і навмисно ухиляється від виконання своїх батьківських обов'язків майже 16 років: не виявляє інтересу до існування своєї дитини, не спілкується з дитиною у обсязі необхідному для її нормального самоусвідомлення, не цікавиться долею дитини, матеріальної допомоги не надає. Після смерті матері дитина проживає та перебуває на утриманні бабусі [PERSON]. Відповідно до Довідки Малосолтаніської сільської ради Васильківського району №49/02-17 від 18 січня 2016 року [PERSON], [INFO] проживає та зареєстрована по [ADDRESS] Васильківського району Київської області. За даною адресою зареєстрований та проживає [PERSON], [INFO] (а.с.16). Вказані обставини не заперечувалися відповідачем, який подав заяву про, що він не заперечує проти позбавлення батьківських прав щодо його малолітньої дитини [PERSON] (а.с.20). Також, відповідно до Висновку комісії з питань захисту прав дитини №06-21/441 від 02 лютого 2016 року, позбавлення батьківських прав [PERSON], який проживає за адресою: [ADDRESS], відносно неповнолітнього сина [PERSON], [INFO], вважати доцільним та таким, що відповідає інтересам дитини. З огляду на викладене, суд вважає, що факт ухилення відповідача від виконання батьківських обов'язків відносно неповнолітнього [PERSON] знайшов своє підтвердження в суді. Враховуючи, що відповідач ухиляється від виконання батьківських обов'язків по вихованню свого малолітнього сина, написав заяву, в якій дав згоду на позбавлення його батьківських прав та просив дане питання розглядати за його відсутністю, а тому суд вважає, що позов підлягає задоволенню. Відповідно до ст.88 ЦПК України з відповідача в дохід бюджету необхідно стягнути судовий збір в сумі 551,20 грн.

Outcome: approved