Jurisdiction: civil
Date: 2014-01-14 00:00:00

Позивач звернулась в суд із позовом, яким просить в порядку поділу спільного майна подружжя визнати за нею, [PERSON], право власності на житловий будинок , що знаходиться в [ADDRESS] та право власності на земельну ділянку площею 815 кв.м., а за [PERSON] право власності на автомобіль марки MITSUBISHI PAJERO WAGON 3.2 АТ, номерний знак [NUMBER], ідентифікатор автомобіля [NUMBER]. Вказує, що майно є спільним , так як було придбано в період шлюбу. Однак, після розірвання шлюбу , між нею та відповідачем була досягнута домовленість про його поділ , але ж, останній новозбудований будинок зареєстрував на своє ім»я та забрав у своє користування і автомобіль. Вирішити питання добровільно на час звернення до суду не бажає, що змусило її звернутись в суд . В судовому засіданні позивач вимоги підтримала, просила задовольнити. Відповідач, зокрема його представник, згідно довіреності, позов визнала, вказала, що відповідач погодився із запропонованим варіантом та визначеною позивачем ціною, а також згоден доплатити судовий збір за подачу позову до суду. Судом встановлено наступні факти та відповідні їм правовідносини. Судом встановлено, що з 23 липня 1994 року сторони в справі перебували у зареєстрованому шлюбі , який рішенням Кіровського районного суду м. Кіровограда від 05 квітня 2012 року був розірваний (а. с. 34). В період шлюбу народився син -[PERSON], [INFO]. 06 червня 2002 року на підставі договору купівлі-продажу сторонами за спільні кошти було придбано житловий будинок та земельну ділянку, що знаходиться в [ADDRESS] (а. с. 9-12 , 35-36). Також, під час перебування у шлюбі сторонами було придбано: автомобіль марки MITSUBISHI PAJERO WAGON 3.2 АТ, номерний знак [NUMBER], ідентифікатор автомобіля [NUMBER]. Все майно зареєстровано за відповідачем ( а.с. 13 ). Сторони дійшли згоди щодо вартості спільного майна, зокрема : житловий будинок та земельна ділянка, що знаходиться в [ADDRESS] складає - 240 000 грн., а автомобіль - 250 000 грн. При цьому, також було з»ясовано, що після розірвання шлюбу сторонами було досягнуто домовленості про поділ майна , тобто будинком та земельною ділянкою користується позивач із сином, а автомобіль залишається відповідачу. Однак, відповідач на даний час не переоформив спільний будинок та земельну ділянку на позивача та не погодився виконати умови домовленості. Згідно ст.60 СК України майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності незалежно від того, що один з них не мав з поважної причини (навчання, ведення домашнього господарства, догляд за дітьми, хвороба тощо) самостійного заробітку (доходу). Відповідно до ст.70 СК України у разі поділу майна, що є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя, частки майна дружини та чоловіка є рівними, якщо інше не визначено домовленістю між ними або шлюбним договором. Пленум Верховного Суду України в постанові від 21 грудня 2007 р. «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб», розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя» поділ спільного майна подружжя здійснюється за правилами, встановленими статтями 69-72 СК та ст. 372 ЦК. Вартість майна, що підлягає поділу, визначається за погодженням між подружжям, а при недосягненні згоди - виходячи з дійсної його вартості на час розгляду справи. Крім того, відповідно до п.6 ч.1 ст.3 ЦК України загальними засадами цивільного судочинства є справедливість, добросовісність та розумність. Виходячи із того, що позивач фактично користується домоволодінням та земельною ділянкою, що знаходиться за адресою: Ціолковського, 85 , а відповідач автомобілем , суд погоджується із позицією сторін , а відтак вважає, що виділення позивачці в порядку поділу майна подружжя у власність домоволодіння та земельної ділянки , а відповідачу автомобіля не суперечитиме засадам справедливості цивільного законодавства. Дослідивши матеріали справи, заслухавши пояснення позивача , представника відповідача , оцінивши докази в їх сукупності , та з урахуванням факту визнання позову відповідачем , що відповідає інтересам сторін, суд дійшов висновку щодо задоволення позову повністю. При винесенні рішення , суд керується ст. 11 ЦПК України , щодо розгляду судом справ в межах заявлених вимог і на підставі доказів , наданих сторонами. В порядку ст. 88 ЦПК України , за згодою відповідача стягнути з останнього, на користь держави недонесений позивачем судовий збір в розмірі - 679, 50 грн. На підставі вищевикладеного ,

Outcome: approved