Jurisdiction: civil
Date: 2015-11-19 00:00:00

Позивач звернулась в Канівський міськрайонний суд з позовом до Територіальної громади с.Курилівка в особі Курилівської сільської ради про визнання права власності на майно в порядку спадкування за заповітом. У позові вказала, що [INFO] померла її тітка - [PERSON]. Після її смерті відкрилася спадщина на належне їй майно, а саме земельні ділянки загальною площею 3,3318 га, призначенні для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, які розташовані на територію Курилівської сільської ради Канівського району, Черкаської області та вклади в Ощадбанку СССР. 24.05.2013 року спадкодавцем було складено заповіт відповідно до якого все належне їй майно де б воно не знаходилося та з чого воно б не складалося, та все те, що ще не буде належати їй на час смерті, заповідає [PERSON], [INFO] На час відкриття спадщини позивач постійно проживала разом зі спадкодавцем, оскільки остання хворіла на онкологічне захворювання та потребувала сторонньої допомоги. Рішенням Соснівського районного суду м. Черкаси від 23.04.2015 року встановлено факт постійного проживання [PERSON] із спадкодавцем [PERSON] на час відкриття спадщини разом, яка померла [INFO]. В подальшому позивач звернулася до Другої черкаської державної нотаріальної контори із заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину на вищевказане майно. Нотаріус відмовив у видачі свідоцтва про право на спадщину, у зв'язку з ненаданням позивачем правовстановлюючих документів, щодо належності майна спадкодавцеві. Відповідно до довідки Курилівської сільської ради №220/02-41 від 03.09.2015 року за померлою [PERSON] рахуються земельні ділянки для ведення товарного сільськогосподарського виробництва загальною площею 2,1275 га та 1,2043 га. Вказане також підтверджується копіями державних актів за серіями [NUMBER] та [NUMBER]. Просить суд визнати за нею [PERSON], право власності на земельну ділянку площею 2,1275 га та земельну ділянку площею 1,2043 га, призначені для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, що знаходяться на території Курилівської сільської ради Канівського району, Черкаської області у порядку спадкування після смерті [PERSON]. Сторони в судове засідання не з'явилися. Позивач [PERSON] надала до суду заяву про розгляд справи за її відсутності, позовні вимоги підтримує у повному обсязі та просить задовольнити їх. Представник відповідача територіальної громади с.Курилівка в особі Курилівської сільської Ради надали заяву про розгляд справи за їх відсутності результат вирішення справи відносять на розгляд суду. Суд, вивчивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає до задоволення з наступних підстав: Згідно із ст.ст.1216,1218 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). До складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Відповідно до ст. 1223 ЦК України у разі відсутності заповіту право на спадкування за законом одержують особи, визначені у ст.ст.1261-1265 ЦК України. [INFO] померла [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про смерть виданим відділом державної реєстрації актів цивільного стану по м. Черкаси, Черкаського міського управління юстиції серії [NUMBER] від 23.07.2013 року. (а.с.3) Судом встановлено, що після смерті [PERSON] відкрилася спадщина на земельні ділянки площею 2,1275 га та 1,2043 га., призначені для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, що знаходяться на території Курилівської сільської ради Канівського району, Черкаської області. (а.с.6-7) Ще за життя, 24.05.2013 року [PERSON] склала заповіт за яким все належне їй на день смерті майно заповіла [PERSON] (а.с.5) Позивач по справі [PERSON] вчасно подала в нотаріальну контору заяву про прийняття спадщини, але їй було відмовлено в оформленні спадщини у зв'язку з відсутністю правовстановлюючих документів (а.с.11) Згідно відповіді наданої Другою черкаською державною нотаріальною конторою спадщину після смерті [PERSON], яка померла [INFO] за заповітом прийняла [PERSON]. Відповідно до ч.1 ст. 61 ЦПК України обставини, визнані сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі не підлягають доказуванню. У разі визнання відповідачем позовних вимог суд за наявності для того законних підстав задовольняє їх (ст.174 ЦПК України). Крім цього, судом у судовому засіданні встановлено, що відповідач не заперечує проти визнання права власності за [PERSON] на спадкове майно після смерті [PERSON] Суд дійшов висновку про обґрунтованість позовних вимог, поскільки судом встановлено, що [PERSON] є спадкоємцем за заповітом після смерті, [PERSON]. Тому, згідно із ст. 1268 ЦК України, [PERSON] має право на прийняття спадщини, яка відкрилась після смерті [PERSON] у вигляді земельних ділянок для ведення товарного сільськогосподарського виробництва площею 2,1275 га та 1,2043 га., що знаходяться на території Курилівської сільської ради Канівського району, Черкаської області. Крім того, суд звертає увагу, що відповідно до ст. 182 ЦК України, право власності та інші речові права на нерухомі речі, обмеження цих прав, їх виникнення, перехід і припинення підлягають державній реєстрації. Державна реєстрація прав на нерухомість і право чинів щодо нерухомості є публічною, здійснюється відповідним органом, який зобов'язаний надавати інформацію про реєстрацію та зареєстровані права в порядку, встановленому законом. Відмова у державній реєстрації права на нерухомість або право чинів щодо нерухомості, ухилення від реєстрації, відмова від надання інформації про реєстрацію можуть бути оскаржені до суду. Порядок проведення державної реєстрації прав на нерухомість та підстави відмови в ній встановлюються законом. Статтею 4 Закону України «Про державну реєстрацію прав на нерухоме майно та їх обмежень», №1952-1У від 01.07.2004 року передбачено, що обов'язковій державній реєстрації підлягають речові права на нерухоме майно, що знаходиться на території України, фізичних та юридичних осіб, держави, територіальних громад, іноземців та осіб без громадянства, іноземних юридичних осіб, міжнародних організацій, іноземних держав, в тому числі й право власності на нерухоме майно. Відповідно до абз.3 ч.2 ст.331 ЦК України, якщо право власності на нерухоме майно відповідно до закону підлягає державній реєстрації, право власності виникає з моменту державної реєстрації. Оцінюючи зібрані по справі докази, суд приходить до висновку, що позивачем надано належні докази на підтвердження заявлених позовних вимог, і його доводи знайшли своє підтвердження у судовому засіданні.

Outcome: approved