Jurisdiction: civil
Date: 2015-06-02 00:00:00

Позивач звернулась до суду з позовом, в якому зазначає, що з 07.12.1990 року перебуває у зареєстрованому шлюбі з відповідачем. Від даного шлюбу мають повнолітню доньку [PERSON], [INFO] Спільне життя не склалось через відсутність взаєморозуміння та спільних інтересів, різні погляди на життя. З серпня 2003 року проживають окремо, не спілкуються, шлюб існує формально, спільного господарства не ведуть. Подальше спільне життя та збереження шлюбу неможливе. Позивач переконана, що сумісне проживання та збереження шлюбу неможливі. Спір про поділ майна відсутній. У звязку з чим, просить суд розірвати шлюб укладений, між нею та відповідачем. Після розірвання шлюбу просила залишити їй прізвище «Галкіна». Позивач у судове засідання не зявилась, про день, час та місце слухання справи повідомлена у встановленому законом порядку. Надала суду нотаріально посвідчену заяву, у якій позовні вимоги підтримала в повному обсязі, просила позов задовольнити, слухати справу без її участі, не заперечувала проти заочного розгляду справи. Відповідач у судове засідання повторно не зявився, про день, час та місце слухання справи повідомлений у встановленому законом порядку, в тому числі шляхом розміщення оголошення у газеті «Урядовий курєр» № 4(5468) від 28.05.2015 року. Заяв, клопотань на адресу суду не надсилав. Суд розглядає справи протягом розумного строку, але не більше двох місяців з дня відкриття провадження у справі. Розгляд судом цивільної справи відбувається в судовому засіданні з обовязковим повідомленням осіб, які беруть участь у справі. Особа, яка бере участь у справі, має право заявити клопотання про розгляд справи у її відсутності (ст. 157,158 ЦПК України). За таких обставин та враховуючи вимоги ч. 4 ст. 169 ЦПК України, суд вважав за можливе вирішити справу на підставі наявних у ній даних та доказів в заочному порядку, що не суперечить положенням ст. 224 ЦПК України. Дослідивши матеріали справи, судом встановлено, що сторони перебувають у шлюбі зареєстрованому 07.12.1990 року, про що свідчить свідоцтво про укладення шлюбу, яке видане Суворовським відділом запису актів громадянського стану м.Херсона, актовий запис № 868. Від шлюбу сторони мають повнолітню дитину доньку [PERSON], [INFO] З обставин викладених у позові вбачається, що подружжя фактично не підтримують стосунки впродовж 12 років, спільного господарства не ведуть. Причиною розпаду подружніх стосунків є різні характери, відсутність взаєморозуміння та спільних інтересів, різні погляди на життя. Позивач вважає, що примирення та збереження шлюбу між ними не можливе. Спору про поділ спільно набутого майна між сторонами немає. Відповідно до ч. 3 ст. 105 СК України, шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду. Статтею 110 СК України закріплено право подружжя на припинення шлюбу шляхом його розірвання у будь-який момент існування шлюбу. Відсутність вільної згоди на розірвання шлюбу іншим подружжям не є перепоною для його розірвання. Згідно до ст. 113 СК України особа, яка змінила своє прізвище у звязку із реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Враховуючи, що однією із основних засад шлюбу є його добровільність, а метою його укладання є створення сімї та беручи до уваги наявність стійкого переконання у позивача про необхідність розірвати подружні стосунки, а також враховуючи формальність існування подружніх стосунків протягом тривалого часу, що суперечить інтересам позивача, та беручи до уваги принцип свободи шлюбу та принцип свободи розірвання шлюбу, суд приходить до висновку що позовні вимоги обґрунтовані та є такими, що підлягають задоволенню. В силу вимог ст. 113 Сімейного Кодексу України, суд вважає за необхідне залишити позивачу після розірвання шлюбу прізвище «Галкіна».

Outcome: approved