Jurisdiction: civil
Date: 2018-11-01 00:00:00

Позивач звернулась в суд з позовом, в якому просить позбавити батьківських прав відповідача відносно дитини - [PERSON], [INFO]. Позов обґрунтовано тим, що вона перебувала у зареєстрованому шлюбі з відповідачем. Від шлюбу вони мають неповнолітню доньку [PERSON], [INFO]. Шлюб між ними розірвано і дитина залишилась проживати з нею. Відповідач належної матеріальної допомоги на утримання дитини не надає, має заборгованість по сплаті аліментів, не піклується про її фізичний і духовний розвиток, не цікавиться її життям та не виявляє жодного інтересу до потреб дитини. Також, відповідач ухиляється від спілкування з дочкою, не відвідує її дома, не дарує подарунків не дні народження та не приймає участі у її вихованні. Вона сама піклується про дитину, забезпечує потреби дитини, створює необхідні умови для проживання та розвитку дитини, а тому посилаючись на вказані обставини, норми діючого законодавства просить позов задовольнити. В судовому засіданні позивач позовні вимоги підтримала, пояснила, що жодним чином не перешкоджає спілкуванню дитини з відповідачем, але він жодним чином не проявляє інтересу до доньки, дитина мала бажання спілкуватись з батьком, який свідомо ухиляється від спілкування з дитиною. За останні роки він її не бачив, не цікавиться її життям, жодної матеріальної допомоги на її утримання не надає. Просить позов задовольнити. Відповідач в судове засідання не з'явився, про час та місце слухання справи повідомлявся, причини неявки суду не повідомив, відзиву на позов не подав. Представник третьої особи в судовому засіданні підтримала позов [PERSON] та висновок про доцільність позбавлення батьківських прав відповідача щодо його доньки. Суд, заслухавши пояснення позивача, третьої особи, дослідивши та оцінивши зібрані докази в їх сукупності, приходить до висновку про задоволення позову з наступних підстав. Судом встановлено, що сторони по справі перебували в зареєстрованому шлюбі, який розірвано рішенням Ленінського районного суду м. Кіровограда 17.07.2002 року. Від шлюбу сторони мають доньку [PERSON], [INFO], що підтверджується свідоцтвом про народження, виданим Центральним відділом реєстрації актів громадянського стану Кіровоградського обласного управління юстиції 19.09.2001 року, актовий запис № 1392. Рішенням Ленінського районного суду м. Кіровограда від 17.07.2002 року з відповідача на утримання дитини на користь позивача стягнуто аліменти в розмірі 1/4 частини всіх видів заробітку (доходу) і виконавчий лист перебуває на виконанні у Подільському відділі державної виконавчої служби м. Кіровограда ГТУЮ в Кіровоградській області. Як вбачається з інформації Подільського відділу державної виконавчої служби м. Кіровограда ГТУЮ в Кіровоградській області від 18.04.2018 року за № 32140450/12 станом на 01.04.2018 року заборгованість відповідача [PERSON] по сплаті аліментів становить 66 491,12 грн. Згідно п. 2 ч. 1 ст. 164 СК України мати, батько можуть бути позбавленні судом батьківських прав, якщо вона, він ухиляються від виконання своїх обов'язків по вихованню дитини. Факт ухилення відповідача від виконання своїх батьківських обов'язків підтверджується в судовому засіданні матеріалами справи, а саме: довідкою комунального підприємства «Житлово-експлуатаційне об'єднання № 2 Кіровоградської міської ради» про склад сім'ї від 19.07.2018 року вих. № 3797, з якої вбачається, що позивач проживає разом з донькою за адресою: [ADDRESS]; довідкою комунального закладу «Навчально-виховне об'єднання «Загальноосвітній навчальний заклад І-ІІІ ступенів № 16 дитячий юнацький центр «Лідер» від 12.06.2018 року № 364, згідно якої, під час навчання учениці [PERSON] у закладі з 2012 року по 2017 рік її батько [PERSON] навчанням своєї доньки не цікавиться, батьківські збори не відвідував, з учителями не спілкувався; довідкою Кропивницького коледжу харчування та торгівлі Міністерства освіти і науки України від 18.04.2018 року № 166, з якої вбачається,що батько учениці [PERSON] не бере участь у вихованні дитини, батьківські збори не відвідує, не спілкується з викладачами з питання навчання дочки, а також письмовими заявами громадян [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON] щодо фактів ухилення [PERSON] від виконання батьківських обов'язків відносно дочки [PERSON]. Згідно з п.16 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 3 від 30.03.2007 року «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» в якому наголошено, що ухилення батьків від виконання своїх батьківських обов'язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний та духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов'язками. Згідно висновку органу опіки та піклування від 09.07.2018 року № 3328/49-05-24, враховуючи рішення комісії з питань захисту прав дитини від 04.07.2018 року, даний орган вважає доцільним позбавлення батьківських прав [PERSON] відносно дитини [PERSON], [INFO]. Відповідно до вимог ст.141, ч.ч. 2,3 ст.150 СК України мати, батько мають рівні права та обов'язки щодо дитини незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою, розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов'язків щодо дитини, при цьому батьки зобов'язані піклуватись про здоров'я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток, готувати її до самостійного життя. Відповідно до ч.4 ст.155 СК України ухилення батьків від виконання батьківських обов'язків є підставою для покладення на них відповідальності, встановленої законом. Ухилення батьків від виконання своїх обов'язків по вихованню дитини має місце, коли вони свідомо не піклуються про фізичний та духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, хоча мають реальну можливість для цього. Позбавлення батьківських прав - це насамперед спосіб захисту прав і інтересів дитини, направлений на позитивний результат у долі неповнолітньої дитини. Відповідно до ст. 165 СК України право на звернення до суду з позовом про позбавлення батьківських прав мають один з батьків, опікун, піклувальник, особа, в сім'ї якої проживає дитина, заклад охорони здоров'я, навчальний або інший дитячий заклад, в якому вона перебуває, орган опіки та піклування, прокурор, а також сама дитина, яка досягла чотирнадцяти років. Як на правову підставу для позбавлення відповідача [PERSON] батьківських прав відносно доньки [PERSON], [INFO], позивач [PERSON] посилалася на ухилення відповідачем від виконання своїх батьківських обов'язків по вихованню дитини (п. 2 ч. 1 ст. 164 СК України). Відповідно до ч.1 ст.12 Закону України «Про охорону дитинства» виховання в сім'ї є першоосновою розвитку особистості дитини. На кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки або особи, які їх замінюють, мають право і зобов'язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров'я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці. З огляду на зазначене, судом під час судового розгляду справи встановлено, що відповідач [PERSON] свідомо ухилився від виконання своїх батьківських обов'язків по вихованню доньки, що є першоосновою розвитку особистості дитини, не піклуючись про фізичний та духовний розвиток дитини, її навчання, її підготовку до самостійного життя, не створюючи належних умов для природних здібностей дитини, поваги до її гідності, не спілкується з дитиною в обсязі, необхідному для його нормального самоусвідомлення, не сприяє засвоєнню дитиною загальновизнаних норм моралі, не виявляє інтересу до її внутрішнього світу, хоча має реальну можливість для цього, оскільки іншого з наявних у справі доказів, - не встановлено, та за відсутності при цьому, з боку позивача будь-яких перешкод йому(відповідачу) у спілкуванні з дитиною, оскільки такі в судовому засіданні судом не встановлені і докази цьому відсутні, та прийняття участі у її вихованні та виконання своїх батьківських обов'язків, визначених законом, по відношенню до дитини, що є самостійною підставою, визначеною п.2 ч.1 ст.164 СК України, для позбавлення батьківських прав відносно дитини. При вирішенні даного позову судом враховуються вищезазначені обставини, ставлення відповідача до дитини, а тому суд вважає, що в судовому засіданні позовні вимоги знайшли своє підтвердження, обґрунтовані доказами і підлягають задоволенню. Відповідно до вимог ст. 141 ЦПК України суд стягує з відповідача на користь держави судові витрати по справі. На підставі викладеного, відповідно до ст.ст. 150, 155, 164, 165 Сімейного Кодексу України, Закону України «Про охорону дитинства», Постанови Пленуму Верховного Суду України № 3 від 30.03.2007 року «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав»,

Outcome: approved