Jurisdiction: civil
Date: 2020-07-06 00:00:00

Позивач звернулась до Новопсковського районного суду Луганської області з позовом до відповідача, в якому просить стягувати з [PERSON] , [INFO] , на її користь аліменти на утримання неповнолітніх дітей: доньок- [PERSON] , 2002 року народження, та [PERSON] , 2012 року народження, в твердій грошовій сумі в розмірі 1500 грн. на кожну дитину щомісячно, але не менше 50% прожиткового мінімуму для кожної дитини відповідного віку, починаючи стягнення з дня подачі позову до суду і до досягнення дітьми повноліття. В обґрунтування позовної заяви позивач зазначає, що вона з відповідачем з 16.03.2002 перебуває у шлюбі, від якого у них народилися діти [PERSON] , 2002 року народження, [PERSON] , 2012 року народження. Шлюб між сторонами не розірвано, позовна заява про розірвання шлюбу подана до суду. Діти проживають з позивачем та знаходяться на її утриманні, відповідач в добровільному порядку коштів на утримання та забезпечення дітей не надає. За станом здоров`я він працездатний, працює вахтовим методом в РФ, інших утриманців не має, а тому позивач вважає, що відповідач в змозі сплачувати такий розмір аліментів, що буде забезпечувати їх рівність при несенні обов`язку утримання дітей. Ухвалою Новопсковського районного суду Луганської області від 13.04.2020 відкрито позовне провадження у справі, розгляд справи в порядку спрощеного позовного провадження призначено до розгляду по суті на 06.05.2020. 06.05.2020 та 18.06.2020 судові засідання відкладені до 07.07.2020 у зв`язку з неявкою відповідача. Позивач в судове засідання не з`явилася, про день, час та місце розгляду справи була повідомлена належним чином, в позовній заяві просила справу розглянути без її участі, проти винесення заочного рішення не заперечує. Відповідач в судове засідання не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином шляхом направлення рекомендованого поштового повідомлення, яке повернулося до суду без вручення, та шляхом оголошення на офіційному сайті Новопсковського районного суду Луганської області, заяв про відкладення, розгляду справи без його участі не надав, відзив на позовну заяву не пред`явив. За таких обставин, суд вважає за можливе розглянути справу за відсутності учасників справи на підставі наявних у справі доказів та без фіксування судового засідання технічними засобами, що відповідає положенням ч. 2 ст. 247 ЦПК України. За згодою позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи на підставі наявних у справі доказів, що відповідає положенням ст. 280 ЦПК України. Дослідивши наявні у справі письмові докази, суд вважає, що позов підлягає задоволенню за таких підстав. Судом встановлено, що сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серія [NUMBER] , виданим повторно Новопсковським районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Луганській області 02.11.2017. Позивач та відповідач є батьками неповнолітніх [PERSON] , [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про її народження серії [NUMBER] , виданим 05.11.2002 Новопсковським відділом реєстрації актів громадянського стану Луганської області, та [PERSON] , [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про її народження, виданим 09.01.2013 відділом державної реєстрації актів цивільного стану Новопсковського районного управління юстиції у Луганській області. З довідки № 697, виданої виконавчим органом Новопсковської селищної ради Новопсковського району Луганської області 11.03.2020, вбачається, що [PERSON] зареєстрована за адресою: [ADDRESS] , та має такий склад сім`ї: донька - [PERSON] , 2002 року народження, донька - [PERSON] , 2012 року народження. Довідками про реєстрацію місця проживання, виданими центром надання адміністративних послуг Новопсковської селищної ради, підтверджено, що [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , зареєстровані за адресою: [ADDRESS] . Відповідно до довідки № 54, виданої Новопсковським професійним аграрним ліцеєм Луганської області 06.03.2020, [PERSON] працює в Новопсковському професійному аграрному ліцеї Луганської області на посаді двірника. З вересня 2019 року по лютий 2020 року її заробіток склав 28344,90 грн. З довідки № 112, виданої Управлінням соціального захисту населення Новопсковської районної державної адміністрації 05.03.2020, вбачається, що [PERSON] станом на 05.03.2020 на обліку в управлінні не перебуває, ніяких державних допомог не отримує. Відомостями з державного реєстру фізичних осіб-платників податків ДФС України про суми виплачених доходів № 17367 від 10.03.2020 підтверджено отримання [PERSON] в період з 01.07.2019 по 31.12.2019 заробітної плати у сумі 27143,90 грн. Відповідно до вимог ст. 180 Сімейного кодексу України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно з ч. 1 ст. 182 Сімейного кодексу України при визначенні розміру аліментів суд враховує стан здоров`я та матеріальне становище дитини, стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів, наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина, наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів, інші обставини, що мають істотне значення. Частиною 2 цієї статті визначено, що розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Крім того, ст. 191 Сімейного кодексу України встановлено, що аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову. Позов пред`явлено до суду 30.03.2020. Одним із основних прав дитини є право на утримання, яке кореспондується з конституційним обов`язком батьків утримувати дітей до їх повноліття та знайшло своє закріплення у Сімейному кодексі України. Стягнення аліментів на утримання дитини є одним із способів захисту інтересів дитини, забезпечення одержання нею коштів, необхідних для її життєдіяльності. Відповідно ст.27 Конвенції про права дитини від 20 листопада 1989 року, яку ратифіковано Постановою ВР України №789-ХІІ від 27.02.1991, визначено, що держави-учасниці визнають право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Відповідно до ст.8 Закону України «Про охорону дитинства» від 26 квітня 2001 року №2402-ІІІ з відповідними змінами та доповненнями, кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України. Обов`язок батьків утримувати дитину до досягнення нею повноліття визначено ст.51 Конституції України та ст.180 Сімейного кодексу України. Обов`язок утримувати дитину є рівною мірою обов`язком як матері, так і батька. За змістом ст. 141 Сімейного кодексу України проживання батьків окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини. Згідно ч.1 ст. 181 Сімейного кодексу України способи виконання батьками обов`язку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними. Згідно ч. 3 цієї ж статті за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Відповідно до норм чинного законодавства за відсутності домовленості між батьками про сплату аліментів на дитину той із них, з ким вона проживає, вправі звернутись до суду з відповідним позовом. Відповідно до ч. 2 ст. 184 СК України розмір аліментів, визначений судом або домовленістю між батьками у твердій грошовій сумі, щорічно підлягає індексації відповідно до закону, якщо платник і одержувач аліментів не домовилися про інше. За заявою одержувача аліментів індексація може бути здійснена судом за інший період. Враховуючи вищевикладене, повно та всебічно з`ясувавши обставини справи, оцінивши зібрані у справі докази, їх належність, допустимість, достовірність, та те, що відповідач відзиву, заперечення на позовну заяву не надав, він є особою працездатного віку і за законом зобов`язаний утримувати своїх неповнолітніх дітей, які проживають окремо від нього, до досягнення ними повноліття, суд вважає позовні вимоги про стягнення аліментів підлягають задоволенню в повному обсязі, оскільки вони законні, обґрунтовані, доказово підтверджені матеріалами справи. Крім того, суд роз`яснює, що відповідно до ст.ст. 80, 192 Сімейного кодексу України розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них. Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 430 ЦПК України суд допускає негайне виконання рішення суду про стягнення аліментів у межах сплати платежу за один місяць. При вирішенні питання про розподіл судових витрат суд виходить з наступного. Згідно ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. При зверненні до суду позивач звільнена від сплати судового збору, тому судові витрати підлягають стягненню з відповідача на користь держави. Таким чином, з відповідача на користь держави підлягає стягненню судовий збір у розмірі 840,80 грн.

Outcome: approved