Jurisdiction: civil
Date: 2014-06-12 00:00:00

Позивач звернулась до суду з позовом до відповідача про зняття арешту з майна, в якому зазначила, що вона є власником квартири [ADDRESS]. У лютому 2014 року позивач звернулась до нотаріуса для укладання цивільно-правової угоди з належною їй на праві приватної власності квартирою, яка знаходиться за вказаною вище адресою, однак під час звернення до нотаріуса йому стало відомо, що на її квартиру накладено арешт на підставі постанови ВДВС Солом'янського РУЮ в м.Києві від 10.05.2006 року. Крім того, позивачу нотаріусом було повідомлено, що боржником за вказаною постановою є [PERSON], до якого позивач не має жодного відношення. Посилаючись на те, що позивач не має можливості розпоряджатись власним нерухомим майном, у зв'язку із неправомірними діями відповідача, просить суд визнати дії ВДВС Солом'янського РУЮ в м.Києві щодо накладення арешту на вказану вище квартиру незаконними, скасувати постанову ВДВС Солом'янського РУЮ в м.Києві від 10.05.2006 року про арешт майна боржника, скасувати обтяження зареєстроване 18.05.2006 року за реєстраційним номером №3224477 П'ятої київської державної нотаріальної контори, зняти арешт та заборону відчуження з нерухомого майна, а саме, квартири [ADDRESS], виключити вказану вище квартиру з Єдиного реєстру заборон відчуження об'єктів нерухомого майна. В судовому засіданні позивач та її представник позовні вимоги підтримали в повному обсязі, просили позов задовольнити з підстав, зазначених в позовній заяві, проти заочного розгляду справи не заперечували. Представник відповідача в судове засідання не з'явився, про день, час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином шляхом направлення поштової кореспонденції. Заперечень проти позову не надав. Відповідно до ст. 224 ЦПК України суд вважає за можливе ухвалити заочне рішення. Заслухавши пояснення позивача та його представника, дослідивши матеріали справи, суд вважає встановленими наступні обставини та відповідні їм правовідносини. Відповідно до свідоцтва про право власності на квартиру від 08.01.2002 року, позивач є власником квартири [ADDRESS] (а.с.16). Відповідно до постанови про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження ВДВС Солом'янського РУЮ в м.Києві серії АА №827778 від 10.05.2006 року, крім іншого майна, на вказану вище квартиру було накладено арешт (а.с.19). Крім того, боржником згідно з даною постановою є [PERSON]. Згідно відомостей з Єдиного реєстру заборон відчуження об'єктів нерухомого майна від 18.03.2014 року, власником зазначеної квартири вказано [PERSON] (а.с.26). 12.02.2014 року та 13.02.2014 року позивач звернулась із заявами до ВДВС Солом'янського РУЮ в м.Києві з проханням про надання інформації, на якій підставі було накладено арешт на квартиру позивача, яка належить їй на праві приватної власності та просила винести постанову про скасування арешту, накладеного на його квартиру (а.с.21-23). На вказані вище заяви позивач отримала відповідь з ВДВС Солом'янського РУЮ в м.Києві №ДВ/18 від 17.02.2014 року, згідно з якою позивачу було повідомлено, що надати будь-яку інформацію з даного питання немає можливості, оскільки завершені виконавчі провадження зберігаються в архіві три роки та відповідно архів за 2008 рік та книги обліку виконавчих проваджень було знищено (а.с.24). Як вбачається із постанови відповідача про закінчення виконавчого провадження від 04.02.2008 року, [PERSON] виконала рішення суду в повному обсязі у зв'язку із чим, арешт, який був накладений оскаржуваною постановою був знятий. Відповідно до ч.1 ст.60 Закону України «Про виконавче провадження» особа, яка вважає, що майно, на яке накладено арешт, належить їй, а не боржникові, може звернутися до суду з позовом про визнання права власності на це майно і про зняття з нього арешту. В судовому засіданні встановлено, що позивач свого прізвища не змінювала, до боржника [PERSON] ніякого відношення не має, крім того, відносно позивача не приймались рішення про стягнення з неї боргу, виконавчих проваджень, за якими позивач була б боржником не відкривалось, а тому дії ВДВС Солом'янського РУЮ в м.Києві є неправомірними, а постанова ВДВС Солом'янського РУЮ в м.Києві про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження серії АА №827778 від 10.05.2006 року підлягає скасуванню. В задоволенні інших позовних вимог суд вважає правильним відмовити, оскільки скасування зазначеної постанови тягне за собою і скасування обтяжень на квартиру [ADDRESS], зняття арешту та заборону відчуження із зазначеного нерухомого майна, що належить на праві приватної власності позивачу, а також виключення вказаного вище нерухомого майна з Єдиного реєстру заборон відчуження об'єктів нерухомого майна. Відповідно до ст.317 ЦК України власникові належить право володіння, користування та розпоряджання своїм майном. У відповідності із ст.319 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Відповідно до ч.1 ст.321 ЦК України, право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Згідно із ст.391 ЦК України, власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном. Статтею 6 Закону України «Про виконавче провадження» визначено, що державний виконавець зобов'язаний використовувати надані йому права відповідно до закону і не допускати у своїй діяльності порушення прав та законних інтересів фізичних і юридичних осіб. На підставі викладеного,

Outcome: partial