Jurisdiction: civil
Date: 2016-04-04 00:00:00

Позивач звернулась до суду з позовом, в якому вказала, що вона є власником житлового будинку №38 по вул.Тельмана в с.Луначарське Бердянського району Запорізької області, який розташований на земельній ділянці площею 0,16 га. рішенням №06 від 20.01.2016р. Луначарської сільської ради «Про внесення змін до рішення Луначарської сільської ради №03 від 16.11.2005р. «Про вилучення та надання земельних ділянок» за п.1 якого: слова в пунктах 1 та 2 «для городництва» читати, як «для ведення особистого селянського господарства», згідно п.2: додатки №1,2,3 до рішення 23-ої сесій сільської ради від 16.11.2005р. викласти у наступній редакції (додаються). При цьому згідно додатку №1 до рішення від 16.11.2005р. земельна ділянка вилучалася за адресою Тельмана 40, а згідно додатку №1 в редакції від 20.01.2016р. земельна ділянка вилучається вже за адресою Тельмана 38, тобто з домоволодіння позивача. Згідно додатку №1 до рішення від 16.11.2005р. земельна ділянка вилучалася у громадянина [PERSON] (особи чоловічої статі), а згідно додатку №1 в редакції від 20.01.2016р. земельна ділянка вилучається вже у двох інших осіб [PERSON] (особи жіночої статі) та [PERSON]. Саме ці особи продали позивачу вказаний будинок в 2006 році. Вказаними діями відповідача, які позивачка вважає незаконними, фактично вилучено у неї із користування частину земельної ділянки, площею 0,03 га, чим спричинено позивачу також моральну шкоду, яку позивач оцінює в 130000 грн. Тому в своєму позові позивач просить визнати незаконним та скасувати рішення Луначарської сільської ради №06 від 20.01.2016р. в частині внесення змін до рішення Луначарської сільської ради №03 від 16.11.2005р. «Про вилучення та надання земельних ділянок» в частині заміни слів «для городництва» читати, як «для ведення особистого селянського господарства» та викладення додатків №1,2 до рішення 23-ої сесій сільської ради від 16.11.2005р. в новій редакції стосовно вилучення у [PERSON] та [PERSON] 0,03 га с.Луначарське вул.Тельмана 38 (40-старий номер) спільно частково (додаток №1) та надання безкоштовно в приватну власність земельної ділянки для ведення особистого селянського господарства [PERSON] 0,03 га с.Луначарське, вул.Леніна 71 (69-старий номер), а також стягнути з відповідача моральну шкоду в розмірі 130000 грн. До судового засідання представник позивача [PERSON] надала до суду заяву з проханням розглянути справу без її участі, позовні вимоги підтримала, проти винесення заочного рішення не заперечувала. Відповідач Луначарська сільська рада Бердянського району Запорізької області свого представника двічі не направила, про час та місце розгляду справи була повідомлена належним чином. В порядку ст.224 ЦПК України суд розглянув справу в заочному порядку на підставі наявних доказів. Вивчивши матеріали справи, суд доходить висновку про необхідність часткового задоволення позовних вимог на підставі наступного. Згідно договору купівлі-продажу від 12.10.2006р., [PERSON] та [PERSON] продали, а позивач [PERSON] придбала житловий будинок, який знаходиться в с.Луначарське Бердянського району, по вул.Тельмана 38. Згідно витягу з державного земельного кадастру, за вказаною адресою зареєстрована земельна ділянка площею 0,1600 га з цільовим призначенням для будівництва та обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка). Згідно п.1 рішення Луначарської сільської ради Бердянського району від 16.11.2005р. №03 «Про вилучення та надання земельних ділянок», вилучено земельні ділянки у громадян наданих для обслуговування житлового будинку, городництва (додаток №1). Згідно вказаного додатку №1, вилучена земельна ділянка площею 0,03 га по вул.Тельмана 40 у [PERSON]. Згідно п.2 рішення Луначарської сільської ради Бердянського району від 16.11.2005р. №03 «Про вилучення та надання земельних ділянок», надано громадянам в приватну власність земельні ділянки для ведення городництва (додаток №2). Згідно вказаного додатку №2, надана [PERSON] земельна ділянка площею 0,03 га по вул.Тельмана 40 для ведення городництва. Згідно п.1 рішення Луначарської сільської ради Бердянського району від 20.01.2016р. №06 «Про внесення змін до рішення Луначарської сільської ради №03 від 16.11.2005р. «Про вилучення та надання земельних ділянок», внесено зміни у вказане рішення, а саме: слова в пунктах 1 та 2 «для городництва» читати, як «для ведення особистого селянського господарства», згідно п.2: додатки №1,2,3 до рішення 23-ої сесій сільської ради від 16.11.2005р. викласти у наступній редакції (додаються). Згідно вказаного додатку №1 в новій редакції, вилучена земельна ділянка площею 0,03 га по вул.Тельмана 38 (40-старий номер) у [PERSON] та [PERSON]. Згідно вказаного додатку №2 в новій редакції, надана [PERSON] земельна ділянка площею 0,03 га по вул.Леніна 71 (69-старий номер) для ведення особистого селянського господарства. Статтею 118 Земельного Кодексу України визначений порядок безоплатної приватизації земельних ділянок громадянами (в тому числі у випадку їх попереднього вилучення у інших користувачів). До суду не надано належних та допустимих доказів того, що надання спірної земельної ділянки [PERSON] (або [PERSON] в редакції рішення від 16.11.2005р.) відбулося при наявності відповідного клопотання від неї, відповідного графічного матеріалу, з відповідним погодженням землекористувача, у якого земельна ділянка вилучається, як того вимагає положення ч.6-8 ст.118 ЗК України. Крім того, згідно витягу з державного земельного кадастру, за адресою Тельмана 38 в с.Луначарське Бердянського району зареєстрована земельна ділянка площею 0,1600 га з цільовим призначенням для будівництва та обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка). В той же час, згідно оскаржуваного рішення від 20.01.2016р. та додатку №2 до нього, частина вказаної земельної ділянки передано в приватну власність [PERSON] для ведення особистого селянського господарства. До суду не надано будь-яких доказів того, що відповідачем вказана земельна ділянка була переведена в іншу категорію земель або змінене цільове призначення цієї земельної ділянки у встановлений законом спосіб. Відповідно до ст.21 ЗК України, порушення порядку та зміни цільового призначення земель є підставою для визнання недійсними рішень органів державної влади, Верховної Ради Автономної Республіки Крим, Ради міністрів Автономної Республіки Крим та органів місцевого самоврядування про надання (передачу) земельних ділянок громадянам та юридичним особам. Таким чином, суд вважає встановленим та доведеним в межах наданих доказів, що рішення Луначарської сільської ради №06 від 20.01.2016р. «Про внесення змін до рішення Луначарської сільської ради №03 від 16.11.2005р. «Про вилучення та надання земельних ділянок» в оскаржуваній частині є незаконним та підлягає скасуванню, позовні вимоги в цій частині підлягають задоволенню в повному обсязі. Доходячи вказаного висновку суд також враховує той факт, що шляхом прийняття оскаржуваного рішення про внесення змін до попереднього рішення, відповідач фактично виніс нове рішення, оскільки при цьому змінив адресу земельної ділянки, що вилучається (при цьому перенумерація відбулася згідно рішення виконавчого комітету Луначарської сільської ради Бердянського району від 19.02.2004р., тобто задовго до первинного рішення Луначарської сільської ради від 16.11.2005р.), землекористувача та цільове призначення вказаної земельної ділянки. В той же час, відповідно до ч.1 ст.1167 ЦК України, моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини… Відповідно до ст.1173 ЦК України, шкода, завдана фізичній або юридичній особі незаконними рішеннями, дією чи бездіяльністю органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим або органу місцевого самоврядування при здійсненні ними своїх повноважень, відшкодовується державою, Автономною Республікою Крим або органом місцевого самоврядування незалежно від вини цих органів. В даному випадку, зважаючи на очевидні порушення закону при винесенні оскаржуваного рішення, з урахуванням того, що в результаті незаконних дій відповідача з користування позивача була вилучена земельна ділянка, якою вона користувалася значний проміжок часу та на подальше користування якою вона мала законні права, вину відповідача у спричиненні певної моральної шкоди позивачу суд вважає очевидною. Однак при цьому, з урахуванням того, що до розгляду справи в суді реально вказана земельна ділянка у позивача вилучена не була, розмір моральної шкоди, визначений позивачем, суд вважає завищеним. З урахуванням обєктивних обставин справи суд вважає законним та справедливим стягнення з відповідача в рахунок завданої моральної шкоди грошову суму в розмірі 2000 грн. Крім того, на підставі ст.ст.79,88 ЦПК України з відповідача підлягає стягненню понесені позивачем витрати на сплату судового збору в розмірі 551,20 грн. На підставі викладеного,

Outcome: partial