Jurisdiction: civil
Date: 2019-01-30 00:00:00

Позивач звернулась до суду з позовом до відповідача про стягнення аліментів, вказуючи, що вони перебувають у шлюбі, від якого мають сина [PERSON], [INFO]. До теперішнього часу шлюб офіційно не розірваний. Фактично шлюбні стосунки припинені з березня 2013 р., через неповагу відповідача до сімейних відносин, зловживання алкогольними напоями та аморальну поведінку. Відповідач з березня 2013 р. постійно ухиляється від виконання своїх батьківських обов'язків по вихованню та утриманню дитини, взагалі не цікавиться його долею, життям, не відвідує його. Жодної участі відповідач у вихованні сина не бере та не має бажання з ним бачитись. Всі питання щодо виховання дитини вирішуються позивачем самостійно без участі та підтримки з боку відповідача. Грошові кошти на життєві важливі потреби дитини відповідач не надає, не піклується про сина, не забезпечує необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, не поздоровляє сина з днем народження. Позивач з відповідачем проживають окремо, дитина проживає з позивачем, яка повністю утримує дитину. Син знаходиться на обліку в дитячій міській поліклініці № 1 та навчається у Харківській загальноосвітній школі І-ІІІ ступенів № 78 Харківської міської ради Харківської області у шостому класі. Додатково дитина відвідувала до 2017 року гурток по плетінню з бісеру, з 2018 року займається плаванням. Участь у екскурсіях, гуртках та відвідування додаткових занять по деяким шкільним предметам також сплачує позивач. Позивач неодноразово з 2013 року намагається вирішити питання з відповідачем щодо виплат на дитину, пропонувала навіть укласти аліментний договір, але марно. Відповідач має можливість сплачувати кошти на утримання дитини, бо має постійний дохід, працюючи в будівельній сфері багато років не офіційно, але приховує свої реальні доходи і навмисно ухиляється від цього, аргументуючи тим, що не працює офіційно і взяти з нього нічого. За час не участі в вихованні та утриманні дитини відповідач придбав собі автомобіль, в січні 2018 р. надіслав поштовий переказ в розмірі 1000 грн. за весь час. У відповідача є неповнолітній син від першого шлюбу, виплати якому він здійснюю регулярно в повному обсязі плюс додаткові витрати. В даний час він проживає з черговою співмешканкою, яка чекає або вже народила дитину від нього. Просить суд, з врахуванням уточнення, стягнути з відповідача аліменти на утримання дитини за період з 01.03.2013 року до 30.09.2018 року в розмірі 99986 грн. та з часу звернення з позовом до суду стягнути аліменти в твердій грошовій сумі в розмірі 2500 грн., але не менше мінімального прожиткового рівня на дитину відповідного віку. 07.11.2018 р. до суду надійшов відзив на позовну заяву, відповідно до якого відповідач частково визнає позовні вимоги, а саме не заперечує проти стягнення з нього аліментів у розмірі 1000 грн. В обґрунтування своїх заперечень зазначив, що він дійсно перебуває у зареєстрованому шлюбі з позивачем, від якого вони мають сина [PERSON], [INFO]. З 2013 р. вони проживають окремо, але він добровільно на протязі усього часу допомагав матеріально утримувати дитину, приносив гроші та подарки. Вказане позивачкою в позові ставлення його до дитини не відповідає дійсності. Він дуже любить свого середнього сина [PERSON], переймається його життям, але останній час позивачка перешкоджає його спілкуванню з сином. Також він має старшого сина [PERSON], [INFO], та молодшу доньку [PERSON], [INFO]. Усім своїм дітям він добровільно сплачує аліменти, передаючи кошти особисто їх матерям. На даний час він не працює, постійного заробітку не має, має батьків пенсіонерів, з якими мешкає та яким допомагає, також він не має будь-якого рухомого чи нерухомого майна. У зв'язку з чим просить стягнути з нього аліменти у розмірі 1000 грн. (а.с.27-29). 27.12.2018 р. до суду надійшли доручення до позовної заяви, де позивач зазначила, що відповідач у своєму відзиві надав неправдиву інформацію. 14.11.2018 р. дитині виповнилося 12 років, як і попередні роки дитина залишилась без уваги відповідача. З 12.11.2018 до 28.11.2018 дитина тяжко перехворіла на гострий бронхіт, на лікування знадобились дорогі ліки, допомоги та участі від відповідача не було. Також, дитині потрібні теплі речі, про що відповідач був повідомлений, але не допоміг. Позивач наполягає на тому, що відповідач має постійну роботу, працює не офіційно, приховує реальні доходи тим самим ухиляючись від сплати гідних аліментів дитині, придбав і користується автомобілем, також йому належить частина квартира по [ADDRESS], де він і зареєстрований. У зв'язку з чим заперечує щодо стягнення з нього аліментів у розмірі 1000 грн. (а.с.41-44) Позивач у судовому засіданні позовні вимоги підтримала у повному обсязі, пояснила суду, що шлюб з відповідачем наразі не розірваний, але вони не проживають разом з 2013 р. Син не має рухомого та нерухомого майна, доходів, які б забезпечували його потреби, на обліку за станом здоров'я не перебуває. З приводу отримання аліментів з відповідачем вона спілкувалась з 2014 р. за допомогою смс-листування, проте конкретних сум аліментів вона в нього не вимагала; вважає, що він мав самостійно визначити їх суму, відповідно до закону. Відповідач в судове засідання не з'явився, про час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином, у своєму відзиву просив про розгляд справи за його відсутності, що суд вважає за можливе. Суд, вислухавши пояснення позивача, дослідивши матеріали справи, вважає необхідним позовні вимоги задовільнити частково, з наступних підстав. В судовому засіданні встановлено, що батьками неповнолітнього [PERSON], [INFO], є позивач [PERSON] та відповідач [PERSON] Дитина проживає з матір'ю - позивачкою [PERSON], не має доходів, які забезпечують його потреби, стан здоров'я дитини задовільний. Відповідач працездатний, проживає окремо від дитини, має інших неповнолітніх дітей: [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO]. (а.с.30-31) Даний про свій стан здоров'я та про доходи відповідач суду не надав, не заперечує проти стягнення аліментів у розмірі 1000,00 грн. Згідно ст. 180 СК України, батьки зобов'язані утримувати дітей до досягнення ними повноліття. Аліменти за минулий час можуть бути присуджені, якщо позивач подасть суду докази того, що він вживав заходів щодо одержання аліментів з відповідача, але не міг їх одержати у зв'язку з ухиленням останнього від їх сплати. У цьому разі суд може присудити аліменти за минулий час, але не більше як за три роки (ч.1 ст.191 СК України). Враховуючи обставини, викладені в ст. 182 СК України, які мають суттєве значення для вирішення справи, зокрема, наявність у позивача ще двох неповнолітніх дітей, розглянувши справу в межах заявлених позовних вимог, суд ухвалює рішення про їх часткове задоволення та стягує з відповідача на користь позивачки аліменти на утримання сина [PERSON] у розмірі 1500 грн., починаючи з дня подання позову до суду і до досягнення дитиною повноліття. Рішення суду в частині стягнення аліментів в межах суми платежів за один місяць підлягає негайному виконанню. Задовільняючи позовні вимоги частково, судом враховано, що позивач не надав суду доказів того, що вона вживала заходів щодо одержання аліментів з відповідача, але не могла їх одержати у зв'язку з ухиленням останнього від їх сплати. Надане нею смс-листування не є доказом у розумінні ст.ст.77-80 ЦПК України, оскільки з нього не можливо безспірно встановити час цього листування, імена отримувача та відправника повідомлень. Крім того, згідно пояснень позивача, лише у серпні 2018 р. нею було направлено повідомлення відповідачеві про сплату аліментів за 2013-2018 р.р. із зазначенням конкретних сум. Позивачеві роз'яснюється право на пред'явлення вимог щодо відшкодування додаткових витрат на дитину, викликаних особливими обставинами, шляхом подання позовної заяви, яка відповідає вимогам ст.ст.175, 177 ЦПК України. Також суд не приймає до уваги доводи відповідача про утримання ним непрацездатних батьків, оскільки таких доказів він суду не надав. Питання про розподіл судових витрат судом вирішується відповідно до положень ст.141 ЦПК України.

Outcome: approved