Jurisdiction: civil
Date: 2021-12-22 00:00:00

Позивач звернулась до суду з позовом до відповідача про розірвання шлюбу, зареєстрованого 18 квітня 2007 року в Нерубайській сільській раді Новоархангельського району Кіровоградської області за актовим записом № 01, з тих підстав, що спільне життя з відповідачем не склалося, подальше спільне проживання та збереження шлюбу неможливі. Позивач в судове засідання не з`явилась, представник позивача подала до суду заяву про розгляд справи без її участі, позовні вимоги підтримує в повному обсязі, на примирення не згодна. Відповідач в судове засідання не з`явився, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, причини неявки суду не повідомив, відзив на позов не надав. Дослідивши докази в сукупності з іншими матеріалами справи, суд приходить до висновку про задоволення позову з наступних підстав. Правовідносини сторін регулюються ст. ст. 109, 110, 112 Сімейного кодексу України. Судом встановлено, що між сторонами 18 квітня 2007 року зареєстровано шлюб у Нерубайській сільській раді Новоархангельського району Кіровоградської області за актовим записом № 01, що підтверджується\~копією свідоцтва про шлюб. Сторони мають неповнолітніх дітей доньку [PERSON] , [INFO] , доньку [PERSON] , [INFO] , доньку [PERSON] , [INFO] , сина [PERSON] , [INFO] , що підтверджується копіями свідоцтв про народження. Згідно ст. 24 СК України шлюб грунтується\~на вільній згоді жінки та\~ чоловіка. Примушування жінки та\~чоловіка до шлюбу\~не допускається. Відповідно до вимог ч. 3 ст. 109 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що заява про розірвання шлюбу відповідає дійсній волі дружини та чоловіка і що після розірвання шлюбу не будуть порушені їхні особисті та майнові права. Крім того, відповідно до ч. 2 ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Судом встановлено, що сторони остаточно припинили фактичні шлюбні відносини, як подружжя спільно не проживають, шлюб носить формальний характер, подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить інтересам кожного з них та інтересам їх дітей, а тому шлюб необхідно розірвати. Щодо вимоги з приводу зміни прізвища на дошлюбне, то суд виходить з наступного. Відповідно до ч. 3\~ст. 293 ЦПК України, в порядку окремого провадження розглядаються справи про розірвання шлюбу за спільною заявою подружжя, яке має дітей. В силу ч. 8\~ст. 294 ЦПК України, у рішенні суду про розірвання шлюбу (розглянутому в порядку окремого провадження) зазначається про вибір прізвища тим з подружжя, який змінив прізвище під час державної реєстрації шлюбу, що розривається. Отже, вибір прізвища не є вимогою позовного характеру, а тому з цього приводу не може бути ухвалено рішення. Відповідно до\~ст. 113 СК України, особа, яка змінила своє прізвище у звязку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Таким чином, [PERSON] , саме після розірвання шлюбу (а не під час його розірвання) має право відновити своє дошлюбне прізвище шляхом звернення із відповідною заявою до компетентного органу, а не в судовому порядку. На підставі викладеного та

Outcome: partial