Jurisdiction: civil
Date: 2018-05-03 00:00:00

Позивач звернувся у суд із позовом до Заболотівської селищної ради про визнання права власності на спадкове майно. В обґрунтування позовних вимог вказав, що [INFO] р. померла мама позивача [PERSON], якій належала земельна ділянка площею 1,84 га.. Після смерті останньої в управління спадковим майном вступив її син - позивач по справі. Однак нотаріус відмовив останньому у видачі свідоцтва про право на спадщину, оскільки оригінал державного акту на право приватної власності на землю виданий на ім'я [PERSON] втрачений, а тому позивач вимушений звернутися до суду з даним позовом. Позивач подав до суду заяву, в якій позовні вимоги підтримав у повному обсязі, позов просив задоволити, справу розглядати за його відсутності. Представник відповідача Заболотівської селищної ради об'єднаної територіальної громади - позов визнав, просив справу розглядати за його відсутності, про що подав до суду заяву. Суд, перевіривши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. З свідоцтва про смерть, Серія [NUMBER], виданого на [PERSON], [INFO] р., слідує, що вона померла, останній на підставі Державного акту на право приватної власності на землю Серія [NUMBER] належала земельна ділянка площею 1, 84 га. в межах згідно з планом. Земельна ділянка розташована на території Заболотівської селещної ради. Згідно свідоцтва про народження, Серія [NUMBER], виданого на [PERSON], батьками останнього записано [PERSON], [PERSON] Державним нотаріусом Другої Снятинської нотаріальної контори 03.02.2015 р. №41/01-16 відмовлено [PERSON] у видачі свідоцтва про прийняття спадщини. З свідоцтва про народження Серія [NUMBER], виданого на [PERSON], вбачається, що батьками останнього записано [PERSON] та [PERSON] З свідоцтва про смерть Серія [NUMBER] виданого на [PERSON], слідує, що останній помер [INFO] р. Згідно відповіді головного територіального управління юстиції від 06.04.2018 р. у зв'язку з ліквідацією Другої Снятинської державної нотаріальної контори на підставі наказу Мністерства юстиції України №1710/5 від 25.05.2017 р., архів вищевказаної державної контори передано в Івано-Франківський обласний державний нотаріальний архів. За інформацією, поданою Івано-Франківським обласним державним нотаріальним архівом (лист 206/01-20 від 26.04.2018 р.), у матеріалах архівного фонду №62 Другої Снятинської державної нотаріальної контрои, інформація про заведення спадкової справи після смерті [PERSON], яка померла [INFO] р., відсутня. Із ч.1 ст. 1268 ЦК України вбачається, що спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її, а з ч.3 ст.1268 ЦК України слідує, що спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Згідно ст. 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Згідно із ч.ч.2, 3, 5 ст.158 ЗК України, виключно судом вирішуються земельні спори з приводу володіння, користування і розпорядження земельними ділянками, що перебувають у власності та користуванні громадян і юридичних осіб. Згідно пунктів 10, 11 Постанови Пленуму Верховного суду України від 30 травня 2008 року № 7 «Про судову практику у справах про спадкування» про те, що відповідно до статті 1225 ЦК України право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців за загальними правилами спадкування (зі збереженням її цільового призначення) при підтвердженні цього права спадкодавця державним актом на право власності на землю або іншим правовстановлюючим документом. Відповідно до п.г. ч.1 ст.81 Земельного кодексу України громадяни України набувають права власності на земельні ділянки на підставі прийняття спадщини. Згідно ст. 392 ЦК України власник майна може пред'явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Відповідно до ч.1 ст.15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Згідно п.1 ч.2 ст.16 ЦК України, способами захисту цивільних прав та інтересів можуть бути, зокрема визнання права. За наведених обставин суд вважає, що слід визнати за позивачем [PERSON] право власності на земельну ділянку [NUMBER] площею 1,762 та земельну ділянку [NUMBER] площею 0,074 га, загальною площею 1,84 га. для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, розташовану на території Заболотівської селищної ради, Снятинського району Івано-Франківської області, яка належала померлій [INFO] р. [PERSON] на підставі державного акту на право приватної власності на землю Серії [NUMBER] зареєстрованого в Книзі записів державних актів на право приватної власності на землю за №166 виданого 26.02.2001 р. На підставі наведеного, та ст. ст. 15, 16, 328, 392, 1268 ЦК України,

Outcome: approved