overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2015-04-29 00:00:00

Позивач звернувся через суд із позовом до [PERSON] посилаючись на те, що відповідач є її матір'ю. На сьогоднішній день він навчається на денній формі в Запорізькому національному університеті міністерства освіти і науки України, тому самостійно матеріально себе забезпечити не може та потребує матеріальної допомоги. Відповідач матеріальної допомоги не надає, хоча має таку можливість. Тому просить стягувати з відповідача на її користь аліменти в розмірі 1/2 частини всіх видів заробітку щомісяця, до закінчення нею навчання, але не більше ніж до 23 років. В судове засідання від позивача надійшла письмова заява про слуханя справи в його відсутність, позовні вимоги підтримує у повному обсязі. Від відповідача в судове засідання надійшла письмова заява про розгляд справи в її відсутність, позовні вимоги визнає. Суд дослідивши матеріали справи в їх сукупності, вважає, що позовні вимоги позивача підлягають повному задоволенню з наступних підстав. Частина 3 статті 199 СК України передбачає, що право на звернення до суду з позовом про стягнення аліментів має той з батьків, з ким проживає дочка, син, а також самі дочка, син, які продовжують навчання. Судом встановлено, що [PERSON] є матір'ю позивача [PERSON], що підтверджується копією свідоцтва про народження [NUMBER]. (а.с.3). З довідки з навчального закладу вбачається, що [PERSON] навчається на денному відділенні Запорізькому національному університету Міністерства освіти і науки України. (а.с. 4) Відповідно до ч.1 ст.199 СК України, якщо повнолітні діти продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов`язани утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. За вимогами статті 182 СК України, - при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей; непрацездатного чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 4) інші обставини, що мають істотне значення. Згідно ч.1 ст.183 Сімейного Кодексу України - частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися, як аліменти на дитину, визначається судом. Відповідно до ч.4 ст. 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд, за наявності для того законних підстав, ухвалює рішення про задоволення позову. Враховуючи викладене, суд вважає можливим стягувати з відповідача на утримання дочки аліменті в розмірі 1/2 частини всіх видів заробітку щомісяця, до закінчення нею навчання. Відповідно до вимог ч. 3 ст. 88 ЦПК України з відповідача в доход держави повинно бути стягнено судовий збір по справі у розмірі 243,60 грн., оскільки позивач звільнена від сплати судового збору при зверненні до суду. На підставі вище викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-08-06 00:00:00

Позивач звернувся через суд із позовом до [PERSON] про зменшення розміру аліментів на утримання неповнолітньої дитини, в якому просить зменшити розмір аліментів, що стягуються з нього за рішенням Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 24.03.2010 року за позовом [PERSON] до [PERSON] на утримання сина [PERSON], [INFO] з 14 частини до 110 частини всіх його доходів. Мотивував позовні вимоги тім, що після винесення вказаного рішення у нього змінився сімейний стан - він склав шлюб 12.10.2011року з [PERSON]. Від цього шлюбу у них народилося двоє дітей: син [PERSON] [INFO] та донька [PERSON], [INFO]. Дружина не працює тому, що займається доглядом за дитиною. У судовому засіданні позивач [PERSON] уточнив позовні вимоги і просив зменшити розмір аліментів з 14 частини до 16 частини всіх видів заробітку. Відповідач [PERSON] не заперечувала проти задоволення позову. Суд, вислухавши сторони, дослідивши матеріали справи, вважає, що позовні вимоги слід задовольнити. Так судом встановлено, що позивач за рішенням Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 24.03.2010 року за позовом [PERSON] до [PERSON] на утримання сина [PERSON], [INFO], зобов'язаний сплачувати аліменти в розмірі 1/4 частини всіх видів доходів (заробітку) до досягнення дитиною повноліття.(а.с. 5) З наданої позивачем копії свідоцтва про шлюб вбачається, що він склав шлюб 12.10.2011року з [PERSON].( а.с.6). Згідно свідоцтва про народження вбачається, що від цього шлюбу у них народилися діти: син [PERSON], [INFO] та донька [PERSON], [INFO](а.с.7,8). Відповідно до ст. 192 СК України розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення. В судовому засіданні знайшло підтвердження обставин, що змінився сімейний стан відповідача та погіршилося його матеріальне становище. Тому позовні вимоги слід задо вольнити. На підставі викладеного та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-10-25 00:00:00

Позивач звернувся через суд із позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, посилаючись на те, що 04.10.1997 року він ззареєстрував шлюб з відповідачем по справі. Від даного шлюбу мають неповнолітнього сина [PERSON], [INFO]. Їх сімя розпалася через суперечки, непорозуміння один з одним, різні погляди на життя. Вони ніяких подружніх стосунків з відповідачем не підтримують, сумісне господарство не ведуть. Тому просить шлюб розірвати та стягнути судові витрати з відповідача. В судове засідання позивач надав заяву про слухання справи в його відсутність. Позовні вимоги підтримує в повному обсязі. Відповідач надала заяву про слухання справи в її відсутність. Проти позовних вимог не заперечує. Після розірвання шлюбу бажає залишити прізвище «Бутова» Відповідно до ч.2 ст. 197 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного запису не здійснюється. Суд дослідивши матеріали справи в їх сукупності, вважає, що позовні вимоги позивача підлягають повному задоволенню. Згідно ст. 110 Сімейного Кодексу України позов про розірвання шлюбу може бути предявлений одним із подружжя. Те, що сторони перебувають в зареєстрованому шлюбі підтверджується копією свідоцтва про одруження № І-НО № 005422 виданого 04.10.1997 року міським відділом реєстрації актів громадянського стану м. Донецька Донецької області, актовий запис № 793 (а.с. 13) Від вказаного шлюбу мають неповнолітнього сина [PERSON] , [INFO]. ( а.с.14) Відповідно до ст.112 Сімейного Кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. У судовому засіданні встановлено, що сторони ніяких подружніх стосунків не підтримують, сумісне господарство не ведуть, тобто сімя розпалася остаточно, збереження сімї неможливе, так як подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу буде суттєво суперечити інтересам сторін. Строку на примирення стронам не потрібно. За таких обставин у суду є всі підстави для повного задоволення позову. Згідно до ст.113 Сімейного Кодексу України особа, яка змінила своє прізвище у звязку з реєстрацією шдюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Відповідач бажає залишити своє шлюбне прізвище. Відповідно до ч.2 ст.114 СК України у разі розірвання шлюбу судом шлюб припиняється в день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу. Відповідно до вимог ч. 1 ст. 88 ЦПК України, стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати, тому з відповідача на користь позивача необхідно стягнути витрати на сплату судового збору в сумі 487,20 грн. На підставі вище викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-11-03 00:00:00

Позивач звернувся через суд із позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, посилаючись на те, що 05.06.2010 року він зареєстрував шлюб з відповідачем по справі. Від даного шлюбу мають неповнолітнього сина [PERSON], [INFO]. Їх сімя розпалася через суперечки, непорозуміння один з одним, різні погляди на життя. Вони ніяких подружніх стосунків з відповідачем не підтримують, сумісне господарство не ведуть. Тому просить шлюб розірвати та стягнути судові витрати з відповідача. В судове засідання позивач надав заяву про слухання справи в його відсутність. Позовні вимоги підтримує в повному обсязі. Відповідач надала заяву про слухання справи в її відсутність. Проти позовних вимог не заперечує. Відповідно до ч.2 ст. 197 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного запису не здійснюється. Суд дослідивши матеріали справи в їх сукупності, вважає, що позовні вимоги позивача підлягають повному задоволенню. Згідно ст. 110 Сімейного Кодексу України позов про розірвання шлюбу може бути предявлений одним із подружжя. Те, що сторони перебувають в зареєстрованому шлюбі підтверджується копією свідоцтва про шлюб виданого 05.06.2010 року відділом реєстрації актів цивільного стану Куйбишевського районного управління юстиції у м. Донецьку Донецької області, актовий запис № 171 (а.с. 4) Від вказаного шлюбу мають неповнолітнього сина [PERSON], [INFO]. ( а.с.5) Відповідно до ст.112 Сімейного Кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. У судовому засіданні встановлено, що сторони ніяких подружніх стосунків не підтримують, сумісне господарство не ведуть, тобто сімя розпалася остаточно, збереження сімї неможливе, так як подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу буде суттєво суперечити інтересам сторін. Строку на примирення стронам не потрібно. За таких обставин у суду є всі підстави для повного задоволення позову. Згідно до ст.113 Сімейного Кодексу України особа, яка змінила своє прізвище у звязку з реєстрацією шдюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Відповідно до ч.2 ст.114 СК України у разі розірвання шлюбу судом шлюб припиняється в день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу. Відповідно до вимог ч. 1 ст. 88 ЦПК України, стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати, тому з відповідача на користь позивача необхідно стягнути витрати на сплату судового збору в сумі 487,20 грн. На підставі вище викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-11-18 00:00:00

Позивач звернувся через суд із позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, посилаючись на те, що 06.10.1995 року він зареєстрував шлюб з відповідачем по справі. Від даного шлюбу неповнолітніх дітей не мають. Їх сім'я розпалася через неодноразові сварки, непорозуміння один до одного. Вони живуть по різним адресам, ніяких подружніх стосунків з відповідачем не підтримують, сумісне господарство не ведуть. Тому просить шлюб розірвати. Від позивача в судове засідання надійшла заява про слухання справи в його відсутність. Позовні вимоги підтримує в повному обсязі. Відповідач в судове засідання не з'явилася. Про день слухання справи була повідомлена вчасно, належним чином. Причини неявки не повідомила. Зі згоди позивача суд, ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст.224 ЦПК України. Відповідно до ч.2 ст. 197 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного запису не здійснюється. Суд дослідивши матеріали справи в їх сукупності, вважає, що позовні вимоги позивача підлягають повному задоволенню. Згідно ст. 110 Сімейного Кодексу України позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя. Те, що сторони перебувають в зареєстрованому шлюбі підтверджується копією свідоцтва про укладення шлюбу [NUMBER]. (а.с. 5) Відповідно до ст.112 Сімейного Кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. У судовому засіданні встановлено, що сторони ніяких подружніх стосунків не підтримують, сумісне господарство не ведуть, тобто сім'я розпалася остаточно, збереження сім'ї неможливе, так як подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу буде суттєво суперечити інтересам сторін. Строку на примирення стронам не потрібно. За таких обставин у суду є всі підстави для повного задоволення позову. Згідно до ст.113 Сімейного Кодексу України особа, яка змінила своє прізвище у зв'язку з реєстрацією шдюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Відповідно до ч.2 ст.114 СК України у разі розірвання шлюбу судом шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу. Відповідно до вимог ч. 1 ст. 88 ЦПК України, стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати, тому з відповідача на користь позивача необхідно стягнути витрати на сплату судового збору в сумі 243,60 грн. На підставі вище викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-01-18 00:00:00

Позивач звернувся через суд із позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, посилаючись на те, що 15.04.2014 року він ззареєстрував шлюб з відповідачем по справі. Від даного шлюбу мають неповнолітню доньку [PERSON], [INFO]. Їх сімя розпалася через суперечки, непорозуміння один з одним, різні погляди на життя. Вони ніяких подружніх стосунків з відповідачем не підтримують, сумісне господарство не ведуть. Тому просить шлюб розірвати та стягнути судові витрати з відповідача. В судове засідання позивач надав заяву про слухання справи в його відсутність. Позовні вимоги підтримує в повному обсязі. Відповідач надала заяву про слухання справи в її відсутність. Проти позовних вимог не заперечує. Відповідно до ч.2 ст. 197 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного запису не здійснюється. Суд дослідивши матеріали справи в їх сукупності, вважає, що позовні вимоги позивача підлягають повному задоволенню. Згідно ст. 110 Сімейного Кодексу України позов про розірвання шлюбу може бути предявлений одним із подружжя. Те, що сторони перебувають в зареєстрованому шлюбі підтверджується копією свідоцтва про шлюб серії 1-КИ № 270764 виданого 15.04.2014 року відділом державної реєстрації актів цивільного стану по місту Павлограду реєстраційної служби Павлоградського міськрайонного управління юстиції у Дніпропетровській області (а.с. 2) Від вказаного шлюбу мають неповнолітню доньку [PERSON], [INFO]. ( а.с.3) Відповідно до ст.112 Сімейного Кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. У судовому засіданні встановлено, що сторони ніяких подружніх стосунків не підтримують, сумісне господарство не ведуть, тобто сімя розпалася остаточно, збереження сімї неможливе, так як подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу буде суттєво суперечити інтересам сторін. Строку на примирення стронам не потрібно. За таких обставин у суду є всі підстави для повного задоволення позову. Згідно до ст.113 Сімейного Кодексу України особа, яка змінила своє прізвище у звязку з реєстрацією шдюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Відповідно до ч.2 ст.114 СК України у разі розірвання шлюбу судом шлюб припиняється в день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу. Відповідно до вимог ч. 1 ст. 88 ЦПК України, стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати, тому з відповідача на користь позивача необхідно стягнути витрати на сплату судового збору в сумі 487,20 грн. На підставі вище викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-10-29 00:00:00

Позивач звернувся через суд із позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, посилаючись на те, що 15.06.1994 року він ззареєстрував шлюб з відповідачем по справі. Від даного шлюбу мають сина - [PERSON], [INFO] та доньку [PERSON], [INFO]. Їх сімя розпалася через суперечки, непорозуміння один з одним, різні погляди на життя. Вони ніяких подружніх стосунків з відповідачем не підтримують, сумісне господарство не ведуть. Тому просить шлюб розірвати та стягнути судові витрати з відповідача. В судове засідання позивач надав заяву про слухання справи в його відсутність. Позовні вимоги підтримує в повному обсязі. Відповідач в судове засідання не звилася. Про час та дату слухання спраи була повідомлена належним чином через газету «Вісті Придніпровя» (№84 від 22.10.2015 року). Про причин неявки не повідомила. Відповідно до ч.2 ст. 197 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного запису не здійснюється. Суд дослідивши матеріали справи в їх сукупності, вважає, що позовні вимоги позивача підлягають повному задоволенню. Згідно ст. 110 Сімейного Кодексу України позов про розірвання шлюбу може бути предявлений одним із подружжя. Те, що сторони перебувають в зареєстрованому шлюбі підтверджується копією свідоцтва про одруження виданого 18.10.2004 року відділом реєстрації актів цивільного стану Павлоградського міського управління юстиції Дніпропетровської області., актовий запис № 464 (а.с. 4) Від вказаного шлюбу неповнолітніх дітей не мають. Відповідно до ст.112 Сімейного Кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. У судовому засіданні встановлено, що сторони ніяких подружніх стосунків не підтримують, сумісне господарство не ведуть, тобто сімя розпалася остаточно, збереження сімї неможливе, так як подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу буде суттєво суперечити інтересам сторін. Строку на примирення стронам не потрібно. За таких обставин у суду є всі підстави для повного задоволення позову. Згідно до ст.113 Сімейного Кодексу України особа, яка змінила своє прізвище у звязку з реєстрацією шдюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Відповідно до ч.2 ст.114 СК України у разі розірвання шлюбу судом шлюб припиняється в день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу. Відповідно до вимог ч. 1 ст. 88 ЦПК України, стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати, тому з відповідача на користь позивача необхідно стягнути витрати на сплату судового збору в сумі 243,60 грн. На підставі вище викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-01-28 00:00:00

Позивач звернувся через суд із позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, посилаючись на те, що 17.09.2011 року він зареєстрував шлюб з відповідачем по справі. Від даного шлюбу мають неповнолітню доньку [PERSON], [INFO]. Їх сім'я розпалася через суперечки, непорозуміння один з одним, різні погляди на життя. Вони ніяких подружніх стосунків з відповідачем не підтримують, сумісне господарство не ведуть. Тому просить шлюб розірвати та стягнути судові витрати з відповідача. В судове засідання позивач надав заяву про слухання справи в його відсутність. Позовні вимоги підтримує в повному обсязі. Відповідач надала заяву про слухання справи в її відсутність. Проти позовних вимог не заперечує. Відповідно до ч.2 ст. 197 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного запису не здійснюється. Суд дослідивши матеріали справи в їх сукупності, вважає, що позовні вимоги позивача підлягають повному задоволенню. Згідно ст. 110 Сімейного Кодексу України позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя. Те, що сторони перебувають в зареєстрованому шлюбі підтверджується копією свідоцтва про одруження серії [NUMBER] виданого 17.09.2011 року відділом державної реєстрації актів цивільного стану Ленінського районного управління юстиції у м. Донецьку, актовий запис № 460 (а.с. 8) Від вказаного шлюбу мають неповнолітню доньку [PERSON], [INFO]. ( а.с.9) Відповідно до ст.112 Сімейного Кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. У судовому засіданні встановлено, що сторони ніяких подружніх стосунків не підтримують, сумісне господарство не ведуть, тобто сім'я розпалася остаточно, збереження сім'ї неможливе, так як подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу буде суттєво суперечити інтересам сторін. Строку на примирення стронам не потрібно. За таких обставин у суду є всі підстави для повного задоволення позову. Відповідно до ч.2 ст.114 СК України у разі розірвання шлюбу судом шлюб припиняється в день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу. Відповідно до вимог ч. 1 ст. 88 ЦПК України, стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати, тому з відповідача на користь позивача необхідно стягнути витрати на сплату судового збору в сумі 243,60 грн. На підставі вище викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-06-26 00:00:00

Позивач звернувся через суд із позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, посилаючись на те, що 19.11.2010 року вона зареєструвала шлюб з відповідачем по справі. Від даного шлюбу дітей не мають. Їх сім'я розпалася через непорозуміння один з одним, відсутність почуттів. Вони живуть окремо, ніяких подружніх стосунків з відповідачем не підтримують, сумісне господарство не ведуть. Від позивача в судове засідання надійшла заява про слухання справи в її відсутність. Позовні вимоги підтримує в повному обсязі. Проти винесення заочного рішення не заперечує. Після розірвання шлюбу прізвище просить залишити «[PERSON]». Відповідач в судове засідання не з'явився. Про день слухання справи був повідомлений вчасно, належним чином. Причини неявки не повідомив. Зі згоди позивача суд, ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст.224 ЦПК України. Відповідно до ч.2 ст. 197 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного запису не здійснюється. Суд дослідивши матеріали справи в їх сукупності, вважає, що позовні вимоги позивача підлягають повному задоволенню. Згідно ст. 110 Сімейного Кодексу України позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя. Те, що сторони перебувають в зареєстрованому шлюбі підтверджується копією свідоцтва про шлюб . (а.с. 8) Відповідно до ст.112 Сімейного Кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. У судовому засіданні встановлено, що сторони з грудня 2012 року ніяких подружніх стосунків не підтримують, сумісне господарство не ведуть, тобто сім'я розпалася остаточно, збереження сім'ї неможливе, так як подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу буде суттєво суперечити інтересам сторін. Строку на примирення стронам не потрібно. За таких обставин у суду є всі підстави для повного задоволення позову. Згідно до ст.113 Сімейного Кодексу України особа, яка змінила своє прізвище у зв'язку з реєстрацією шдюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Позивач бажає після розірвання шлюбу залишити прізвище чоловіка. Відповідно до ч.2 ст.114 СК України у разі розірвання шлюбу судом шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу. Відповідно до вимог ч. 1 ст. 88 ЦПК України, стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати, тому з відповідача на користь позивача необхідно стягнути витрати на сплату судового збору в сумі 243,60 грн. На підставі вище викладеного,

Outcome: approved