Jurisdiction: civil
Date: 2017-05-30 00:00:00

Позивач звернулась до суду з позовною заявою до відповідача про визнання права власності на спадкову земельну ділянку, в якій прохає визнати за нею право власності на спадкове майно, а саме: на земельну частку (пай), розташовану на території Сергіївської сільської ради Гадяцького району Полтавської області площею 2,46 в умовних кадастрових гектарах, що залишилася після смерті 02 січня 2009 року матері, [PERSON]. Позивач [PERSON] та її представник [PERSON] у судове засідання не зявились, надавши суду заяви про розгляд справи без їх участі, позовні вимоги підтримують в повному обсязі. Представник відповідача - територіальної громади Сергіївської сільської ради Гадяцького району Полтавської області у судове засідання не з'явився, надавши письмову заяву про розгляд справи без участі представника, проти позову не заперечує. Представник третьої особи - Гадяцької державної нотаріальної контори Полтавської області у судове засідання не з'явився, надавши суду письмову заяву про розгляд справи без участі представника, проти позовних вимог не заперечує. Відповідно до ч. 2 ст. 158 ЦПК України особа, яка бере участь у справі, має право заявити клопотання про розгляд справи за її відсутності. Згідно ч. 2 ст. 197 ЦПК України фіксування судового засідання технічним засобом здійснює секретар судового засідання або за розпорядженням головуючого інший працівник апарату суду. У разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Вивчивши матеріали справи, суд прийшов до наступних висновків. Судом встановлено, що із копій свідоцтва про одруження серії ІІ-ЯК № 0402594 від 13.02.1970 року, свідоцтва про народження серії І-ЯК № 426853 від 22.06.1970 року, свідоцтва про укладення шлюбу серії І-КЕ № 490477 від 08.01.1989 року вбачається, що 13.02.1970 року було зареєстровано шлюб між [PERSON] та [PERSON] (до шлюбу Євко) [PERSON]. У спільному шлюбі у них народилась дочка [PERSON] (до шлюбу [PERSON]) [PERSON]. У довідці відділу Держгеокадастру у Гадяцькому районі Полтавської області № 31-28-99.4-59/21-17 від 31.01.2017 року зазначено, що на ім'я [PERSON] (помер 07.12.2004 року) отримано сертифікат на право на земельну частку (пай) серії ПЛ № 0266344 на площу 2,46 га в умовних кадастрових одиницях, який видавався згідно розпорядження голови Гадяцької районної державної адміністрації № 371 від 01.08.1996 року та зареєстрований в Книзі видачі сертифікатів КСП «імені Дзержинського» за № 264 від 02.02.1998 року по Сергіївській (Краснознаменській) сільській раді. Державний акт на право власності на землю для ведення товарного сільськогосподарського виробництва на ім'я [PERSON] не видавався. Як вбачається з копії свідоцтва про смерть серії І-КЕ № 289073 від 13.12.2004 року, [PERSON] помер 07 грудня 2004 року. Померлий [PERSON] був зареєстрований та проживав станом на 07.12.2004 року за адресою: вул. Гагаріна, 63, с. Краснознаменка Гадяцького району Полтавської області. На день його смерті разом з ним була зареєстрована [PERSON] дружина. Інших зареєстрованих станом на день смерті 07.12.2004 року не значилось, що підтверджується довідкою виконавчого комітету Сергіївської сільської ради № 1 Гадяцького району Полтавської області від 17.01.2017 року № 100. Відповідно копії свідоцтва про смерть серії 1-КЕ № 115722 від 06.01.2009 року, [PERSON] померла 02 січня 2009 року. Померла [PERSON] була зареєстрована та проживала одна станом на 02.01.2009 року, за адресою: вул. Гагаріна, 63, с. Краснознаменка Гадяцького району Полтавської області. Інших зареєстрованих станом на день смерті 02.01.2009 року не значилось, що підтверджується копією довідки виконавчого комітету Сергіївської сільської ради № 1 Гадяцького району Полтавської області від 31.05.2017 року № 1017. 15.03.2017 року державним нотаріусом Гадяцької державної нотаріальної контори Полтавської області було відмовлено [PERSON] у видачі свідоцтва про право на спадщину на земельну частку (пай), що знаходиться на території Сергіївської сільської ради, та належала померлому 07.12.2004року [PERSON], спадкоємцем якого була його дружина, [PERSON], що померла 02.01.2009 року, яка прийняла спадщину, але не оформила своїх спадкових прав, у звязку з відсутністю документів, що посвідчують право на земельну частку (пай). Згідно повідомлення Гадяцької державної нотаріальної контори Полтавської області № 140 від 26.04.2017 року, та інформаційних довідок зі Спадкового реєстру від 26.04.2017 року, після померлого 07 грудня 2004 року [PERSON] із заявами про прийняття спадщини ніхто не звертався, спадкова справа не заводилась. Після померлої 02 січня 2009 року [PERSON] із заявою про прийняття спадщини звернулась [PERSON] 05 квітня 2017 року на її імя видавалось свідоцтво про право на спадщину (земельна ділянка для ведення товарного сільськогосподарського виробництва). Відомості про інших спадкоємців відсутні. Відповідно ч. 1 ст. 392 ЦК України власник майна може пред'явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Статтею 1218 ЦК України встановлено, що до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Згідно ч. 1 ст. 1222 ЦК України спадкоємцями за заповітом і за законом можуть бути фізичні особи, які є живими на час відкриття спадщини, а також особи, які були зачаті за життя спадкодавця і народжені живими після відкриття спадщини. У ст. 1261 ЦК України зазначено, що у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. Як вбачається з ч. 3 ст. 1268 ЦК України, спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. За правилами ч. 1 ст. 1269 ЦК України, спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу або в сільських населених пунктах - уповноваженій на це посадовій особі відповідного органу місцевого самоврядування заяву про прийняття спадщини. Згідно ч. ч. 1, 3 ст. 1296 ЦК України спадкоємець, який прийняв спадщину, може одержати свідоцтво про право на спадщину. Відсутність свідоцтва про право на спадщину не позбавляє спадкоємця права на спадщину. Відповідно абз. 2 п. 24 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 16 квітня 2004 року № 7 «Про практику застосування судами земельного законодавства при розгляді цивільних справ», член колективного сільськогосподарського підприємства, включений до списку, що додається до державного акту на право колективної власності на землю, набуває права на земельну частку (пай) з дня видачі цього акта, і в разі його смерті успадкування права на земельний пай здійснюється за нормами ЦК, у тому числі й у випадку, коли з різних причин ця особа не отримала сертифікат на право на земельну частку (пай). Згідно п.п. 10, 11 Постанови Пленуму Верховного суду України «Про судову практику у справах про спадкування» № 7 від 30.05.2008 року, відповідно до статті 1225 ЦК право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців за загальними правилами спадкування (зі збереженням її цільового призначення) при підтвердженні цього права спадкодавця державним актом на право власності на землю або іншим правовстановлюючим документом. При вирішенні спору про спадкування права на земельну частку (пай) основним документом, що посвідчує таке право, є сертифікат про право на земельну частку (пай). Відповідно п. 3.5 [PERSON] спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 16.05.2013 року № 24-753/0/4-13, у разі втрати, пошкодження сертифіката про право на земельну частку (пай) аналогічного порядку видачі нового сертифікату на ім'я спадкодавця спадкоємцям особи, яка мала право на земельну частку (пай), не передбачено. Отже, належним способом захисту прав спадкоємців у разі відмови нотаріуса видати свідоцтво право на спадщину на земельну частку (пай) є звернення спадкоємців з вимогами про визнання права на земельну частку (пай) в порядку спадкування. Отже, [PERSON] отримав сертифікат на право на земельну частку (пай) серії ПЛ № 0266344 на площу 2,46 га в умовних кадастрових одиницях, який видавався згідно розпорядження голови Гадяцької районної державної адміністрації № 371 від 01.08.1996 року та зареєстрований в Книзі видачі сертифікатів КСП «імені Дзержинського» за № 264 від 02.02.1998 року по Сергіївській (Краснознаменській) сільській раді. 07 грудня 2004 року , [PERSON] помер. Спадщину за законом після його смерті, до складу якої входить і вищезазначене право на земельну частку (пай), а не право власності на неї, прийняла його дружина, [PERSON], оскільки вона постійно проживала з померлим на час його смерті. Не встигнувши оформити своїх вищезазначених спадкових прав, 02 січня 2009 року [PERSON] померла. Спадщину за законом після її смерті, до складу якої входить і вищезазначене право на земельну частку (пай), а не право власності на неї,прийняла її дочка, [PERSON], оскільки в шестимісячний строк звернулась до нотаріуса з відповідною заявою. Таким чином, суд приходить до висновку, що позовні вимоги частково знайшли своє підтвердження належними доказами по справі, тому підлягають до часткового задоволення.

Outcome: partial