Jurisdiction: civil
Date: 2017-03-22 00:00:00

Позивач звернулась в суд з позовною заявою до [PERSON] про розірвання шлюбу. В обґрунтуванні своїх позовних вимог покликається на те, що шлюб між нею та відповідачем було зареєстровано 31 серпня 2013 року у Новояворівській міській раді Яворівського району Львівської області, актовий запис №129. Від спільного подружнього життя з відповідачем у них народилось двоє дітей: донька - [PERSON] [INFO] та син - [PERSON], [INFO]. Подружнє життя з відповідачем не склалося, оскільки вони різні за харатером та життєвими позиціями люди. На даний час проживають окремо, не підтримують подружніх відносин, спільного господарства не ведуть. Просить розірвати шлюб, оскільки такий існує лише формально. Після розірвання шлюбу бажає залишити їй прізвище «[PERSON]». В судове засідання позивач не з'явилася, надіслала до суду заяву в якій просить справу слухати у її відсутності, позовні вимоги підтримує в повному обсязі, просить позов задовольнити. Відповідач в судове засідання не з'явився, надіслав до суду заяву в якій просить справу слухати у його відсутності, заявлений позов визнає, просить такий задовольнити. Дослідивши матеріали справи у їх сукупності, суд приходить до переконання, що позовні вимоги є підставними та підлягають задоволенню. У відповідності до вимог ч.2 ст. 197 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання усіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі якщо відповідно до положень цього кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Судом встановлено, що шлюб між сторонами зареєстровано31 серпня 2013 року у Новояворівській міській раді Яворівського району Львівської області, актовий запис №129, що підтверджується свідоцтвом про шлюб, серії [NUMBER] від 31 серпня 2013 року. Від даного шлюбу у сторін народилася двоє дітей: донька, [PERSON], [INFO], що підтверджується свідоцтвом про народження, серії [NUMBER] від 28 березня 2013 року, виданого Новояворівською міською радою Яворівського району Львівської області та син [PERSON] [INFO], що підтверджується свідоцтвом про народження, серії [NUMBER] від 23 січня 2015 року, виданого Відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Яворівського районного управління юстиції у Львівськійї області. Як з'ясовано в судовому засіданні позивач втратила до відповідача почуття любові і поваги, тривалий час сторони проживають окремо, а тому подальше спільне життя і збереження шлюбу буде суперечити її інтересам. Згідно ч. 1 ст. 112 СК України, суд з'ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність неповнолітніх дітей та інші обставини життя подружжя. Шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка та припиняється внаслідок його розірвання. Розірвання шлюбу засвідчує стійкий розлад подружніх стосунків. У відповідності із ст. 110 ч. 1 СК України, позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя. Згідно ч. 2 ст. 112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, що мають істотне значення. Беручи до уваги п. 12 Постанови Пленуму Верховного суду України № 11 від 21.12.2007 року про практику застосування судами про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя, рішення про розірвання шлюбу суд приймає, якщо його подальше збереження є неможливим, суперечить інтересам одного з подружжя чи їхніх дітей, у той час як підставою для встановлення режиму окремого проживання подружжя є неможливість чи небажання дружини і (або) чоловіка проживати спільно. За відсутності взаємної згоди подружжя на встановлення сепарації волевиявлення одного з них має бути обґрунтованим. Враховуючи вищевикладене, та те, що сторони подружніх відносин не підтримують, спільного господарства не ведуть, позивач повністю втратила почуття любові до відповідача, а тому спільне подружнє життя з відповідачем є не можливе. З урахуванням наведеного, слід прийти до висновку, що шлюб носить формальний характер подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить інтересам сторін і його слід розірвати. Відповідно до ст. 113 СК України особа, яка змінила своє прізвище у зв'язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Після розірвання шлюбу, прізвище позивачу залишити «[PERSON]». На підставі викладеного,

Outcome: approved