Jurisdiction: civil
Date: 2017-03-14 00:00:00

позивач звернулась в суд з позовом до відповідача про втрату права на житло. Свої вимоги обґрунтовує тим, що їй на праві спільної часткової власності належить 42/100 житлового будинку по [ADDRESS]. Крім неї у належній їй на праві власності частині житлового будинку зареєстрована відповідач у справі, яка є позивачу внучкою. Відповідач за місцем реєстрації не проживає більше десяти років та відмовляється знятись з реєстрації в добровільному порядку. Позивач просить суд, визнати [PERSON] такою, що втратила право на користування 42/100 частками житлового будинку по [ADDRESS]. Позивач в судове засідання не з'явилась, проте подала суду письмову заяву про розгляд справи без її участі за наявними матеріалами справи. Просить позов задовольнити в повному обсязі. Відповідач в судове засідання не з'явилась з невідомих суду причин, хоча про дату, час та місце розгляду справи повідомлялись належним чином шляхом публікації судового оголошення у пресі - газеті «Волинь-нова» випуск № 22 від 28 лютого 2017 року. Суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає вимогам ст. 224 ЦПК України. Дослідивши та оцінивши представлені по справі докази в їх сукупності суд прийшов до висновку, що позов підставний та підлягає до задоволення. Як вбачається з Витягу про реєстрацію права власності на нерухоме майно № 19723971 від 30.07.2008 р. (а.с. 4 ), свідоцтва про право власності на нерухоме майно від 18.07.2008 р. (а.с. 5 ), Інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об'єктів нерухомого майна, [PERSON] на праві спільної часткової власності належить 42/100 частки житлового будинку по [ADDRESS]. З копії будинкової книги, довідки про склад сім'ї Луцької міської ради від 28.11.2016 р. вбачається, що у спірному будинку по [ADDRESS] з 27.12.1986 р. постійно проживає [PERSON] та з 27.11.2004 р. постійно проживає [PERSON] (а.с. 9 -10 ). В судовому засіданні встановлено, що відповідач [PERSON] хоч і зареєстрована в спірному будинку, проте з 2000 року в ньому не проживає, що підтверджується повідомленням Луцького відділу поліції Головного управління національної поліції у Волинській області від 03.11.2016 р. № 3/16620 (а.с. 6 ). Згідно із ст. 317 ЦК України, власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном. Статтею 319 ЦК України передбачено, що власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Власник має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону. Відповідно до ст. 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном. Відповідно до п. 2 ст. 405 ЦК України, член сім'ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім'ї власника без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом. Приймаючи до уваги те, що відповідач не проживає у спірній квартирі протягом десяти останніх років та перешкоджає позивачу, як співвласнику, в повній мірі розпоряджатися своїм майном, користуватися ним, тому суд вважає за можливе задовольнити позовні вимоги. Таким чином, оцінивши зібрані та дослідженні в судовому засіданні докази в їх сукупності, суд прийшов до висновку, що позов слід задовольнити та визнати [PERSON] такою, що втратила право на користування житловим приміщенням - 42/100 частками будинку по [ADDRESS], у зв'язку з відсутністю без поважних причин понад один рік. На підставі наведеного,

Outcome: approved