Jurisdiction: civil
Date: 2014-12-10 00:00:00

Позивач звернувся із позовом до суду про стягнення коштів на утримання житлового будинку. В обґрунтування позовних вимог вказує, що 27.11.2012 року шлюб між ним та [PERSON] було розірвано. Після розірвання шлюбу вони продовжують спільно проживати в житловому будинку в с. Гірське, Миколаївського району Львівської області, окрім того з нього проводиться стягнення аліментів на утримання двох дітей. Всі витрати по утриманню житлового будинку він оплачує самостійно із своєї заробітної плати. В період часу з 03.12.2012 року по 01.05.2014 року загальна сума оплачених комунальних послуг становить - 7668,84 грн. Оскільки відповідач відмовляється добровільно брати участь в утриманні спільного житлового будинку, оплачувати комунальні послуги, тому просив стягнути в його користь ? сплачених ним витрат, а саме 3834,42 грн, а також судовий збір у розмірі 243,60 грн. В судовому засіданні позивач та його представник [PERSON] позовні вимоги підтримали в повному обсязі та надали суду пояснення, аналогічні доводам, що обґрунтовують вимоги, викладені в позовній заяві. Відповідачка та її представник [PERSON] в судовому засіданні проти задоволення позову заперечили, та пояснили, що вона не є співвласником на праві спільної часткової власності житлового будинку у [ADDRESS], оскільки відповідно до записів в по господарських книгах Гірської сільської ради на даний час позиває є власником даного житлового будинку і саме з ним відповідними організаціями укладені всі договори по обслуговуванню житлового будинку та забезпеченню його життєдіяльності (газ, електроенергія). Позивач, як власник будинку здійснює управління та користування будинком на свій розсуд та у своїх інтересах, а саме: починаючи з зими 2012 року і по даний час він одноособово в господарських приміщеннях самого житлового будинку, а також в господарських приміщеннях, що розташовані на подвір»ї біля будинку, які ж сам і займає та якими одноособово користується утримує значну кількість звірів та птиць: шиншил, перепілок, папуг, яких розводить та вирощує з метою реалізації та для обігріву яких і підтриманні відповідної температури повітря використовує цілодобово потужні обігрівальні електричні прилади, тобто цілодобово обігріває дані приміщення. Крім того у власності позивача знаходиться ряд приладів, а саме електричний господарський млин, електрозварювальний апарат, електричний автоклав, які ним використовуються систематично та одноособово. Все це в кінцевому результаті потребує значної кількості електроенергії та газу, які позивач сам же і використовує та за які повинен нести оплатні витрати, а тому просили в позові відмовити. Заслухавши пояснення сторін та їх представників, дослідивши письмові докази наявні в матеріалах справи, суд приходить до наступного. Відповідно до ст.. 322 ЦК України власник зобов'язаний утримувати майно, що йому належить, якщо інше не встановлено договором або законом. Житловий будинок , що знаходиться в [ADDRESS] належить [PERSON], що стверджується витягом з по господарської книги №1289 від 11.07.2014р. Як встановлено в судовому засіданні, відповідачка не є співвласником на праві спільної часткової власності житлового будинку у [ADDRESS], оскільки відповідно до записів в по господарських книгах Гірської сільської ради на даний час позиває є власником даного житлового будинку і саме з ним відповідними організаціями укладені всі договори по обслуговуванню житлового будинку та забезпеченню його життєдіяльності (газ, електроенергія). Позивач, як власник будинку здійснює управління та користування будинком на свій розсуд та у своїх інтересах, а саме: починаючи з зими 2012 року і по даний час він одноособово в господарських приміщеннях самого житлового будинку, а також в господарських приміщеннях, що розташовані на подвір»ї біля будинку, які ж сам і займає та якими одноособово користується утримує значну кількість звірів та птиць: шиншил, перепілок, папуг, яких розводить та вирощує з метою реалізації та для обігріву яких і підтриманні відповідної температури повітря використовує цілодобово потужні обігрівальні електричні прилади, тобто цілодобово обігріває дані приміщення. Крім того у власності позивача знаходиться ряд приладів, а саме електричний господарський млин, електрозварювальний апарат, електричний автоклав, які ним використовуються систематично та одноособово. Все це в кінцевому результаті потребує значної кількості електроенергії та газу, які позивач сам же і використовує та за які повинен нести оплатні витрати. Відповідно до ч. 1 ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобовязана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Однак позивач під час судового розгляду справи, не довів ті обставини, на які він посилався як на підстави своїх вимог. Таким чином, оцінюючи докази у їх сукупності, суд приходить до висновку, що у задоволенні позову слід відмовити за безпідставністю позовних вимог, оскільки позивачем не представлено, а судом не здобуто жодних переконливих доказів у їх підтвердження.

Outcome: dismissed