Jurisdiction: civil
Date: 2020-12-06 00:00:00

Позивач звернувся із позовом до відповідача про розірвання шлюбу та стягнення аліментів, в якому зазначив, що 21.11.2001 року він зареєстрував шлюб з відповідачем. Від зареєстрованого шлюбу сторони мають трьох дітей - доньку [PERSON] , [INFO] , доньку [PERSON] , [INFO] , та сина [PERSON] , [INFO] . Сторони спільного господарства не ведуть, стосунків не підтримують, шлюб носить лише формальний характер. Згоди з приводу матеріального утримання дітей між сторонами не досягнуто. Позивач вважає, що подальше спільне проживання з відповідачем та збереження шлюбу є неможливим, оскільки вони мають різні погляди на шлюб та сім`ю, у зв`язку з чим просив розірвати шлюб, а також стягнути з відповідача на утримання дітей [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , аліменти в розмірі 50% від усіх доходів відповідача щомісячно, посилаючись на те, що відповідач не виконує свого батьківського обов`язку щодо утримання дітей. У судовому засіданні позивач позовні вимоги підтримав у повному обсязі, просив задовольнити. Представник відповідача у судовому засіданні позовні вимоги визнав частково, не заперечував проти задоволення позову в частині розірвання шлюбу. Дослідивши матеріали справи, суд дійшов до висновку, що заявлений позов є законним, обґрунтованим та таким, що підлягає задоволенню в повному обсязі з наступних підстав. Як убачається із матеріалів справи, 21.11.2001 Відділом реєстрації актів цивільного стану Оболонського районного управління юстиції міста Києва між позивачем та відповідачем було зареєстровано шлюб, про що зроблено відповідний актовий запис №1562. Від зареєстрованого шлюбу сторони мають трьох дітей - доньку [PERSON] , [INFO] , доньку [PERSON] , [INFO] , та сина [PERSON] , [INFO] . Сторони спільного господарства не ведуть, стосунків не підтримують, шлюб носить лише формальний характер. Згідно ч. 3 ст. 105 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до статті 110 цього Кодексу. Відповідно до ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їх дітей, що мають істотне значення. Згідно ст. 24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Як убачається з пояснень позивача, почуття любові та поваги між сторонами зникли, тому збереження шлюбу суперечило б їх інтересам та інтересам їх дітей. Враховуючи особливий характер сімейних відносин, зважаючи на норми ст. ст. 111, 112 СК України, так як фактично шлюбні відносини між подружжям припинені, суд вважає примирення сторін неможливим. Оскільки подальше спільне життя подружжя і збереження сім`ї є неможливим і суперечить інтересам позивача та відповідача, а також їх дітей, позовні вимоги підлягають задоволенню. Згідно ст.180 Сімейного Кодексу України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Частиною 3 ст. 181 СК України визначено, що за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Відповідно до ст. 27 Конвенції про захист прав дитини, батько (-ки) або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Згідно із ст. 18 Конвенції про захист прав дитини суд повинен докласти всіх можливих зусиль для того, щоб забезпечити визнання принципу загальної та однакової відповідальності обох батьків за виховання і розвиток дитини. Батьки несуть основну відповідальність за виховання та розвиток дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування. Відповідно до ч. 8 ст. 7 СК України регулювання сімейних відносин має здійснюватися з максимально важливим урахуванням інтересів дитини. Враховуючи наведене, суд вважає, що виходячи з того, що діти сторін проживають разом із позивачем, у зв`язку з чим цілодобовий обов`язок останнього полягає не тільки у матеріальному забезпеченні дітей, а ще й у вихованні, контролі, що потребує більших моральних витрат ніж періодичні зустрічі, враховуючи вік дітей, суд вважає за можливе визначити розмір аліментів в розмірі 1/2 частини усіх видів заробітку (доходу) відповідача щомісячно, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку починаючи з 23.09.2020 та до досягнення найстаршою дитиною повноліття. Згідно ч. 2 ст. 114 СК України у разі розірвання шлюбу судом шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу. Згідно ч. 1 ст. 191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову. Судові витрати підлягають розподілу на підставі ст. 141 ЦПК України. На підставі викладеного,

Outcome: approved