Jurisdiction: civil
Date: 2019-02-24 00:00:00

Позивач звернувся із позовом до відповідача про стягнення грошових коштів, в якому зазначив, що 05.01.2015 Оболонським районним центром зайнятості як структурним підрозділом Київського міського центру зайнятості за заявою відповідача [PERSON] надано статус безробітного та призначено допомогу по безробіттю з 12.01.2015 по 06.01.2016. Проте з 16.05.2015 відповідачу було припинено виплату допомоги по безробіттю у зв'язку із невідвідуванням ним державної служби зайнятості. З 01.07.2015 відповідачу також припинено реєстрацію його як безробітного. У грудні 2015 року завдяки обміну даними (звірки) з органами державної податкової служби були виявлені порушення умов перебування [PERSON] на обліку як безробітного в Оболонському РЦЗ, оскільки відповідач перебував у трудових відносинах з ПрАТ «УАСК АСКА» у період з 21.01.2015 по 20.02.2015. Тобто [PERSON] з 21.01.2015 втратив статус безробітного й не мав права перебувати на обліку в Оболонському РЦЗ до 01.08.2015. Враховуючи те, що відповідач умисно приховував відомості щодо своєї зайнятості та безпідставно отримував нараховану допомогу по безробіттю у період з січня по травень 2015, просить стягнути з [PERSON] 11 509,17 грн. заборгованості. В судове засідання представник позивача не з'явився, про день, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином. Представник позивача подав до суду заяву з проханням розглядати справу за його відсутності та за відсутності позивача, позовні вимоги підтримав в повному обсязі, просив їх задовольнити. Відповідач в судове засідання не з'явився, про час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином шляхом. Направив на адресу суду відзив, у якому у задоволенні позовних вимог просив відмовити з підстав їх необґрунтованості, незаконності та недоведеності, оскільки доказів, на які посилається позивач, суду не надано. Крім того, вказав, що в період перебування на обліку в статусі безробітного працевлаштованим він не був та іншого доходу окрім допомоги по безробіттю не отримував. Дослідивши матеріали справи, суд вважає встановленими наступні обставини та відповідні їм правовідносини. Як убачається з матеріалів справи, 05.01.2015 [PERSON] звернувся до Оболонського районного центру зайнятості в м. Києві із заявою про надання статусу безробітного відповідно до Закону України «Про зайнятість населення» та призначення виплати допомоги по безробіттю у розмірі? передбаченому Законом України «Про загальнообов'язкове державне соціальне страхування на випадок безробіття» з 8-го дня після реєстрації (а.с. 7). Наказом Оболонського районного центру зайнятості в м. Києві від 05.01.2015 №НТ150105 відповідачу було надано статус безробітного (а.с. 11). Відповідно до Наказу Оболонського районного центру зайнятості в м. Києві від 12.01.2015 №НТ150112 [PERSON] призначено та розпочато виплату допомогу по безробіттю (а.с. 11). З 01.07.2015 відповідачу припинено виплату допомоги по безробіттю, що підтверджується Наказом Оболонського районного центру зайнятості в м. Києві від 01.07.2015 №НТ150701 (а.с. 11, зворот). Згідно Акту розслідування страхових випадків та обґрунтованості виплат матеріального забезпечення за №558 від 22.12.2015 виявлено порушення умов перебування [PERSON] на обліку як безробітного в Оболонському РЦЗ, а саме: робота за цивільно-правовим договором з ПрАТ «Українська акціонерна страхова компанія АСКА» у період з 21.01.2015 по 20.02.2015 (а.с. 12, зворот). Позивачем в особі Оболонського районного центру зайнятості в м. Києві з січня по травень 2015 року виплачено допомогу по безробіттю у розмірі 11 509,17 грн. (а.с. 17). У відповідності до Наказу №9 від 22.01.2016 матеріальне забезпечення [PERSON] визнано безпідставним та таким, що підлягає поверненню у розмірі 11 509,17 грн. (а.с. 16). На адресу відповідача 28.01.2016 позивачем направлялось Повідомлення №25-252 з вимогою сплатити безпідставно набуті кошти, проте вказаної вимоги відповідач не виконав (а.с. 18). Згідно п. 2 ч. 1 ст. 1 Закону України «Про зайнятість населення» безробітний - особа віком від 15 до 70 років, яка через відсутність роботи не має заробітку або інших передбачених законодавством доходів як джерела існування, готова та здатна приступити до роботи. У статті 43 Закону України «Про зайнятість населення» вказано, що статусу безробітного може набути особа працездатного віку до призначення пенсії (зокрема на пільгових умовах або за вислугу років), яка через відсутність роботи не має заробітку або інших передбачених законодавством доходів, готова та здатна приступити до роботи. Статус безробітного надається зазначеним у частині першій цієї статті особам за їх особистою заявою у разі відсутності підходящої роботи з першого дня реєстрації у територіальних органах центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері зайнятості населення та трудової міграції, незалежно від зареєстрованого місця проживання чи місця перебування. Статтею 44 вказаного Закону визначено, що зареєстровані безробітні мають право, зокрема, на матеріальне забезпечення на випадок безробіття та соціальні послуги відповідно до Закону України «Про загальнообов'язкове державне соціальне страхування на випадок безробіття» та цього Закону. У відповідності до ч. 1 ст. 22 Закону України «Про загальнообов'язкове державне соціальне страхування на випадок безробіття» право на допомогу по безробіттю залежно від страхового стажу мають застраховані особи, визнані в установленому порядку безробітними, страховий стаж яких протягом 12 місяців, що передували реєстрації особи як безробітної, становить не менше ніж шість місяців за даними Державного реєстру загальнообов'язкового державного соціального страхування. За приписами ч. 2, 3 Закону України «Про загальнообов'язкове державне соціальне страхування на випадок безробіття» застраховані особи, зареєстровані в установленому порядку як безробітні, зобов'язані своєчасно подавати відомості про обставини, що впливають на умови виплати їм забезпечення та надання соціальних послуг. Сума виплаченого забезпечення та вартості наданих соціальних послуг застрахованій особі внаслідок умисного невиконання нею своїх обов'язків та зловживання ними стягується з цієї особи відповідно до законодавства України з моменту виникнення обставин, що впливають на умови виплати їй забезпечення та надання соціальних послуг. 16.02.2016 на адресу Оболонського районного центру зайнятості в м. Києві відповідачем направлявся лист з метою врегулювання існуючого спору, однак жодної відповіді не отримав. Відповідач самостійно звертався до юридичного департаменту позивача, надав докази того, що грошових коштів у вказаний період не отримував, ПрАТ «УАСК АСКА» внесків на соціальне страхування, платежів Із наданих у відзиві пояснень відповідача убачається, що у вказаний період [PERSON] проходив стажування в ПрАТ «Українська акціонерна страхова компанія АСКА», однак не був працевлаштований. Ані трудових, ані угод цивільно-правового характеру не підписував, коштів від страхової компанії не отримував. Вказані обставини підтверджуються копією листа ПрАТ «УАСК «АСКА» від 06.11.2018 зі змісту якого, окрім іншого убачається, що ПрАТ «УАСК «АСКА» не здійснювало відрахувань податків, зборів і інших обов'язкових платежів. Відповідно до ст. 18 Податкового кодексу України податковим агентом визнається особа, на яку цим Кодексом покладається обов'язок з обчислення, утримання з доходів, що нараховуються (виплачуються, надаються) платнику, та перерахування податків до відповідного бюджету від імені та за рахунок коштів платника податків. Податкові агенти прирівнюються до платників податку і мають права та виконують обов'язки, встановлені цим Кодексом для платників податків. Таким чином, у випадку здійснення будь - яких виплат, ПрАТ «УАСК «АСКА» виступало податковим агентом по відношенню до відповідача та повинно було перераховувати за відповідача податки, збори та інші обов'язкові платежі, у випадку їх нарахування. Жодних відомостей про здійснення таких нарахувань матеріали справи не містять. Згідно із статтями 12, 13 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін, при цьому суд розглядає цивільні справи не інакше як в межах заявлених вимог і на підставі наданих учасниками справи доказів. Відповідно до вимог 76-79 ЦПК України доказуванню підлягають обставини (факти), які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у учасників справи, виникає спір. Доказування по цивільній справі, як і судове рішення не може ґрунтуватися на припущеннях. Враховуючи зазначене та беручи до уваги, що доводи позивача не знайшли свого підтвердження зібраними у справі письмовими доказами, а саме позивачем не доведено, що відповідач мав заробіток або інші доходи як джерела існування через наявність у нього роботи в період перебування його на обліку в Оболонському РЦЗ як безробітного, а тому суд приходить до висновку, що у задоволенні заявлених вимог Київського міського центру зайнятості слід відмовити. На підставі викладеного та

Outcome: dismissed