Jurisdiction: civil
Date: 2018-11-12 00:00:00

Позивач звернулась до суду з позовом в якому просила визнати [PERSON] таким, що втратив право користування будинком [ADDRESS]. Позов мотивований тим, що позивач є власником вказаного будинку. В будинку крім заявника також зареєстровані [PERSON], [PERSON] та [PERSON] Останній не проживає в будинку з серпня 2013 року. [PERSON] участі в утриманні будинку не несе, комунальні платежі не сплачує. Всі обов'язки по утриманню даного житла позивач несе самостійно. Реєстрація відповідача створює їй перешкоди у користуванні та розпорядженні належним майном. Вищевикладене стало підставою звернення позивача до суду. Позивач в судовому засіданні позов підтримала з підстав викладених у позовній заяві просила суд задовольнити позовні вимоги в повному обсязі. Відповідач до судового засідання не з'явився про причини неявки до суду не повідомив, хоча про дату, час та місце судового засідання був повідомлений належним чином. Заяв та відзиву від відповідача до суду не надходило. За таких обставин у відповідності до ст. 280 ЦПК України, суд розглянув справу у відсутність відповідача в порядку заочного провадження на підставі наявних в ній доказів, оскільки позивач не заперечувала проти такого порядку вирішення спору. Свідок [PERSON] в судовому засіданні повідомила, що вона є сусідкою позивача. Знає, що [PERSON] надала дозвіл на реєстрацію в її будинку [PERSON] Відповідача бачила один раз у будинку п'ять років тому. Свідок [PERSON] в судовому засіданні повідомила, що вона також являється сусідкою позивачки. [PERSON] не знає, у будинку [PERSON] ніколи не бачила. Вирішуючи спір, суд встановив наступні факти та відповідні їм правовідносини. Судом встановлено, що [PERSON] являється власником будинку [ADDRESS] (на 6-8 а.с.). В даному будинку зареєстрований [PERSON] (на 23 а.с.). Згідно акта КК «Соняшник» № 767 від 22.08.2018 року будинку [ADDRESS] зареєстрований [PERSON], однак за даною адресою не проживає (на 13 а.с.). Поясненнями позивача та показами свідків підтверджуються ті обставини, що відповідач не проживає в будинку позивача більше п'яти років. Відповідач договору найму в порядку, визначеному ст. 61 ЖК УРСР, не укладав, будь-яких витрат по утриманню будинку та оплаті комунальних послуг не несе. Разом з тим його реєстрація створює позивачеві перешкоди в користуванні та розпорядженні належним їй майном. Правовідносини, що виникли між сторонами, відповідають житловим, тому при вирішенні спору суд застосовує норми Цивільного кодексу України та Житлового кодексу України щодо права особи вимагати усунення перешкод в користуванні своєю власністю. Згідно із ст. 47 Конституції України, ст. 9 ЖК України, ст. 311 ЦК України, право на житло (користування ним, усунення перешкод у користуванні ним) підлягає захисту лише у випадку порушення прав особи. Конституцією України (ст. 41) та ст. 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, закріплено принцип непорушності права приватної власності, який означає право особи на безперешкодне користування своїм майном та закріплює право власника володіти, користуватися і розпоряджатися належним йому майном, на власний розсуд вчиняти щодо свого майна будь-які угоди, відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб (ст. ст. 316, 317, 319, 321 ЦК України). Відповідно до ст. 405 ЦК України члени сім'ї власника житла, які проживають разом з ним, мають право на користування цим житлом відповідно до закону. Житлове приміщення, яке вони мають право займати, визначається його власником. Член сім'ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім'ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом. Відповідно до ст. 71 ЖК України якщо наймач або члени його сім'ї були відсутні з поважних причин понад шість місяців, цей строк за заявою відсутнього може бути продовжено наймодавцем, а в разі спору - судом. Статтею 72 ЖК України передбачено, що визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням внаслідок відсутності цієї особи понад встановлені строки, провадиться в судовому порядку. Оскільки судом встановлено, що права та інтереси позивача, як власника порушуються, та враховуючи ту обставину, що відповідач не проживає у будинку який належить позивачеві більше п'яти років, суд дійшов до висновку, що позовні вимоги є законними, обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню. Відповідно до ст. 141 ЦПК України з відповідача підлягає стягнення на користь позивача 704,80 грн в рахунок відшкодування судових витрат. На підставі викладеного й

Outcome: approved