Jurisdiction: civil
Date: 2016-06-20 00:00:00

Позивач звернулась до суду з позовом до відповідача, в якому прохає визнати за нею право на земельну частку (пай) розміром 3,34 га в умовних кадастрових гектарах, розташованої на території Плішивецької сільської ради Гадяцького району Полтавської області після смерті [PERSON], яка померла [INFO]. Позивач [PERSON] у судове засідання не з'явилась, надавши суду заяву про розгляд справи без її участі, позовні вимоги підтримує повністю. Представник відповідача - територіальної громади Плішивецької сільської ради Гадяцького району Полтавської області у судове засідання не з'явився, надавши письмову заяву про розгляд справи без представника, проти позовної заяви не заперечує. Представник третьої особи - Гадяцької державної нотаріальної контори Полтавської області у судове засідання не з'явився, надавши суду письмову заяву про розгляд справи без участі представника, проти позовних вимог не заперечують. Представник третьої особи - Першої Лубенської державної нотаріальної контори Полтавської області у судове засідання не з'явився, надавши заяву про розгляд справи без участі представника, при винесенні рішенні покладається на розсуд суду. Відповідно до ч. 2 ст. 158 ЦПК України особа, яка бере участь у справі, має право заявити клопотання про розгляд справи за її відсутності. Згідно ч. 2 ст. 197 ЦПК України фіксування судового засідання технічним засобом здійснює секретар судового засідання або за розпорядженням головуючого інший працівник апарату суду. У разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Вивчивши матеріали справи, суд прийшов до наступних висновків. Судом встановлено, що згідно копії свідоцтва про народження серії [NUMBER] від 08.06.1960 року матір'ю [PERSON], [INFO], є [PERSON] (а.с. 6). 18.11.1979 року у Грабовській сільській раді Краснопільського району Сумської області зареєстровано шлюб між [PERSON] та [PERSON], яка після реєстрації шлюбу своє прізвище [PERSON] змінила на прізвище чоловіка [PERSON], що підтверджується копією свідоцтва про укладення шлюбу серії [NUMBER] від 18.11.1979 року (а.с. 7). У довідці відділу Держземагенства у Гадяцькому районі Полтавської області № 169/0/2-15 від 24.07.2015 року зазначено, що на підставі рішення Гадяцької райдержадміністрації від 03.10.1996 року № 477 [PERSON] (померла [INFO]) належить право на земельну частку (пай) із земель, які перебували у колективній власності КСП «Плішивецьке» розміром 3,34 га в умовних кадастрових гектарах без визначення меж цієї частки в натурі (на місцевості). Сертифікат на право на земельну частку (пай) серії [NUMBER] на ім'я [PERSON] у Книзі реєстрації сертифікатів на право на земельну частку (пай) по Плішивецькій сільській раді не реєструвався та не видавався (а.с. 10). Як вбачається з копії свідоцтва про смерть серії [NUMBER] від 17.09.1997 року [PERSON] померла [INFO]. Останнім місцем реєстрації та проживання померлої [INFO] [PERSON] було [ADDRESS], що підтверджується довідкою виконавчого комітету Оріхівської сільської ради Лубенського району Полтавської області № 558 від 15.05.2015 року (а.с. 5, 8). Відповідно довідки виконавчого комітету Плішивецької сільської ради Гадяцького району Полтавської області № 02-20/77 від 19.02.2016 року [PERSON], [INFO], яка проживає без реєстрації в [ADDRESS], дійсно вступила в управління майном після смерті матері [PERSON], яка померла [INFO] (а.с. 9). Згідно постанови державного нотаріуса Другої Лубенської державної нотаріальної контори в порядку заміщення державного нотаріуса Першої Лубенської державної нотаріальної контори від 23.05.2016 року, [PERSON] було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину на земельну частку (пай) у КСП «Плішивецьке», яка належала померлій [INFO] [PERSON] (а.с. 48). Із повідомлення Першої Лубенської державної нотаріальної контори від 08.04.2016 року № 01-16/289 та інформаційної довідки зі Спадкового реєстру від 08.04.2016 року вбачається, що спадкова справа після померлої [INFO] [PERSON] відкрито в Першій Лубенській державній нотаріальній конторі за № 429/2000. Згідно даних Книги обліку і реєстрації спадкових справ за 2000 рік 27.10.2000 року по спадковій справі на майно померлої [INFO] [PERSON] було видано свідоцтво про право на спадщину [PERSON] (а.с. 35-37). На випадок своєї смерті [PERSON] 02.06.1980 року зробила заповітне розпорядження, згідно якого належний їй будинок з допоміжними господарськими будівлями, що знаходиться у с. Плішивець Гадяцького району Полтавської області заповіла [PERSON]. 27.10.2000 року державним нотаріусом Першої Лубенської державної нотаріальної контори на підставі вищезазначеного заповіту було видано [PERSON] свідоцтво про право на спадщину на ? частину житлового будинку з відповідною частиною господарських будівель, що знаходиться в [ADDRESS], що залишилась після померлої [INFO] [PERSON] (а.с. 49, 50). Відповідно ч. 1 ст. 392 ЦК України власник майна може пред'явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Частиною 1 ст. 529 ЦК УРСР встановлено, що при спадкоємстві за законом спадкоємцями першої черги є, в рівних частках, діти (у тому числі усиновлені), дружина і батьки (усиновителі) померлого. До числа спадкоємців першої черги належить також дитина померлого, яка народилася після його смерті. Як вбачається з ст. 548 ЦК УРСР для придбання спадщини необхідно, щоб спадкоємець її прийняв. Не допускається прийняття спадщини під умовою або з застереженнями. Прийнята спадщина визнається належною спадкоємцеві з моменту відкриття спадщини. Згідно ч.ч. 1, 2 ст. 549 ЦК УРСР визнається, що спадкоємець прийняв спадщину: 1) якщо він фактично вступив в управління або володіння спадковим майном; 2) якщо він подав державній нотаріальній конторі за місцем відкриття спадщини заяву про прийняття спадщини. Зазначені в цій статті дії повинні бути вчинені протягом шести місяців з дня відкриття спадщини. Згідно ч. 10 ст. 5 ЗК України від 18.12.1990 року № 561-XII в редакції, що діяла на той час, право на земельну частку може бути передано у спадщину в порядку і на умовах, передбачених цивільним законодавством щодо успадкування майна, та статутом відповідного колективного підприємства. Відповідно абз. 2 п. 24 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 16 квітня 2004 року № 7 «Про практику застосування судами земельного законодавства при розгляді цивільних справ», член колективного сільськогосподарського підприємства, включений до списку, що додається до державного акту на право колективної власності на землю, набуває права на земельну частку (пай) з дня видачі цього акта, і в разі його смерті успадкування права на земельний пай здійснюється за нормами ЦК, у тому числі й у випадку, коли з різних причин ця особа не отримала сертифікат на право на земельну частку (пай). Отже, факт належності [PERSON], яка померла [INFO], земельної частки (паю) розміром 3,34 га в умовних кадастрових гектарах, розташованої на території Плішивецької сільської ради Гадяцького району Полтавської області підтверджено належними доказами у матеріалах справи. [PERSON] вважається такою, що прийняла спадщину за законом після померлої [INFO] [PERSON], до складу якої входить право на вищезазначену земельну частку (пай), оскільки є дочкою померлої та в шестимісячний строк фактично вступила в управління, тобто є спадкоємцем першої черги за законом. Таким чином, суд приходить до висновку, що позовні вимоги повністю знайшли своє підтвердження належними доказами по справі, є законними та обґрунтованими, тому підлягають до задоволення.

Outcome: approved