Jurisdiction: civil
Date: 2018-11-18 00:00:00

Позивач звернулась до суду з позовною заявою до відповідача про стягнення аліментів на неповнолітніх дітей і на утримання її до досягнення дитиною трирічного віку, в якій зазначає, що між сторонами був зареєстрований шлюб 19 червня 2013 року. Під час проживання в шлюбі у них народилася діти - донька [PERSON], [INFO] та син [PERSON], [INFO], батьком яких є відповідач. Подружні стосунки не склалися, [PERSON] з 2017 року не проживає з сім'єю, діти проживають з позивачем та знаходяться на її утриманні. Так як відповідач частково надавав кошти позивачеві, але вони є недостатніми для забезпечення дітей, тому вона просить в судовому порядку стягнути з відповідача аліменти в на кожну дитину в твердій грошовій сумі в розмірі 3000 грн. до досягнення дітьми повноліття та аліменти на її утримання в розмірі 2000 грн. до досягнення сина [PERSON] трьохрічного віку. Позивач в судовому засіданні позовні вимоги підтримала, просила задовольнити позовні вимоги в повному обсязі посилаючись на обставини викладені в позовній заяві. Представник позивач в судовому засіданні позовні вимоги підтримав, просив задовольнити позовні вимоги в повному обсязі посилаючись на обставини викладені в позовній заяві. Відповідач в судовому засіданні проти позову заперечив, вказав, що не заперечує щодо стягнення аліментів в розмірі 1000 грн. на кожну дитину та позивачу щомісячно до досягнення дітей повноліття. Відповідно до ч. 5,6 ст. 263 ЦПК України обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з'ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні. Згідно ч.5 ст.279 ЦПК України, суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами. Суд, дослідивши матеріали справи вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Згідно ч.5 ст.279 ЦПК України, суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами. Згідно ст. 180 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину, до досягнення нею повноліття, а відповідно до п.3 ст. 181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини присуджуються у частці від доходу її матері, батька. Статтею 182 СК України, встановлено, що при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров'я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Як встановлено в судовому засіданні в позивача та відповідача від сумісного проживання в шлюбі народилось двоє дітей, донька [PERSON], [INFO] та син [PERSON], [INFO], батьком яких в свідоцтві про народження вказаний відповідач, які проживають з позивачем та знаходиться на її утриманні, що підтверджується свідоцтвами про народження та довідкою виданою Виконавчим комітетом Обухівської міської ради від 05.09.2018 року №4949. Доказів відсутності можливості сплачувати аліменти відповідачем не надано. Поряд з цим, судом встановлено, що стан здоров'я відповідача задовільний, він є працездатною особою, хоча на даний час офіційно не працює, а тому у нього не існує перешкод для виконання ним обов'язку по утриманню власних дітей та забезпечення дитям можливості нормального розвитку. Відповідно до ст. 11 Закону України «Про охорону дитинства» кожна дитина має право на проживання в сім'ї разом з батьками або в сім'ї одного з них та на піклування батьків. Батько і мати мають рівні права та обов'язки щодо своїх дітей. Предметом основної турботи та основним обов'язком батьків є забезпечення інтересів своєї дитини. Істотних обставин, які б могли унеможливити виконання відповідачем своїх батьківських обов'язків належним чином суд, не вбачає оскільки відповідач є працездатним, матеріально забезпеченим. Вирішуючи питання про розмір аліментів, суд враховує вимоги ст. 182 Сімейного Кодексу України і приходить до висновку про доцільність стягнення з відповідача аліментів у твердій грошовій сумі, в розмірі 1300 грн. щомісячно на кожну дитину, починаючи від дня пред'явлення позову і до досягнення дітьми повноліття. Такий розмір суд вважає обґрунтованим і достатнім, який зможе забезпечити потреби дітей. Крім того, відповідно до вимог ст. 84 Сімейного Кодексу України, дружина, з якою проживають діти, має право на утримання від чоловіка - батька дитини до досягнення дитиною трьох років. Частиною 1 ст. 191 СК України встановлено, що аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову. Також ч. 1 ст. 79 СК України передбачено, що аліменти одному із подружжя присуджуються за рішенням суду від дня подання позовної заяви. Враховуючи матеріальне становище відповідача, не визнання ним позовних вимог частково, матеріальне становище позивача, суд приходить до висновку, що відповідач повинен сплачувати аліменти на утримання дружини в розмірі 1000 гривень, щомісячно починаючи з дня пред'явлення позову до суду і до досягнення дитиною [PERSON] [INFO] трьох років, у зв'язку з чим позовні вимоги підлягають частковому задоволенню. У відповідності до п. 1 ч. 1 ст. 430 ЦПК України суд вважає необхідним допустити негайне виконання рішення в частині стягнення аліментів в межах суми платежу за один місяць. Враховуючи викладене та

Outcome: partial