Jurisdiction: civil
Date: 2017-04-17 00:00:00

Позивач звернулась до суду з позовом до [PERSON] , у якому просила позбавити [PERSON] батьківських прав відносно [PERSON], [INFO]. При цьому посилається на те, що відповідач не піклується про дитину, ухиляється від її виховання, матеріально не забезпечує. Позивач, будучи сповіщеною належним чином, до суду не з'явилась, надавши суду письмову заяву, по якій просить суд позов задовольнити, справу розглянути за її відсутності, проти заочного розгляду справи не заперечує. Відповідач, будучи сповіщеним належним чином, до суду не з'явився без поважних причин, заяв та клопотань про відкладення розгляду справи чи можливий розгляд за його відсутності суду не надавав та не заявляв. Орган опіки та піклування Приморської РА ОМР, будучи сповіщеним належним чином, до суду не з'явився, про час та місце судового засідання належним чином повідомлявся. Згідно ст.169 ЦПК України, якщо суд не має відомостей про причину неявки відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів. Зі згоди позивача, на підставі ст.224-225 ЦПК України, суд виніс ухвалу про заочний розгляд справи. Суд, ознайомившись та дослідивши матеріли справи, надані докази, вважає за можливе позов задовольнити на підставі встановлених фактичних обставин по справі. Правовідносини між сторонами по справі є цивільно-правовими та урегульовані положеннями ЦК України та СК України. По справі встановлені наступні фактичні обставини. Судом встановлено, що сторони перебували у зареєстрованому шлюбі з 10.09.2010 року, який було розірвано рішенням Приморського районного суду м. Одеси від 26.06.2012 р., що набрало законної сили 09.07.2012 року. Від шлюбу сторони мають сина - [PERSON], [INFO], що підтверджується копією свідоцтва про народження, виданим Першим Приморським відділом державної реєстрації актів цивільного стану в місті Одесі Одеського міського управління юстиції 28.12.2011 року, актовий запис № 674. Згідно копії довідки від 27.07.2016 року № 116 ОСББ «Бульвар» малолітня дитина проживає разом із матір'ю [PERSON], за адресою [ADDRESS]. З матеріалів справи вбачається, що дитина виховується та утримується позивачем - матір'ю [PERSON], що підтверджується довідкою ОДНЗ «Ясла-садок» №65 Одеської міської ради Одеської області від 23.06.2016 року №39. З довідки Приморського відділу ДВС ГТУЮ в Одеській області від 03.04.2017 року вбачається, що позивач не отримує аліментів від відповідача на утримання дитини за рішенням Приморського районного суду м. Одеси. Дані обставини шкодять інтересам малолітньої дитини. З висновку органу опіки та піклування Приморської РА ОМР від 21.03.2017 року про доцільність позбавлення батьківських прав відповідача щодо малолітньої дитини вбачається, що орган опіки та піклування вважає доцільним позбавити батьківських прав відповідача щодо малолітнього сина. Згідно ст.27 Конвенції про права дитини від 20.11.1989 року, держави-учасниці визнають право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батько (-ки) або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Статтею 150 СК України визначено, що батьки зобов'язані виховувати дитину в дусі поваги до прав та свобод інших людей, любові до своєї сім'ї та родини, свого народу, своєї Батьківщини, зобов'язані піклуватися про здоров'я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток, забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя, поважати дитину. Передача дитини на виховання іншим особам не звільняє батьків від обов'язку батьківського піклування щодо неї. Відповідно до ч. 1 ст. 12 ЗУ «Про охорону дитинства», виховання в сім'ї є першоосновою розвитку особистості дитини. На кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки або особи, які їх замінюють, мають право і зобов'язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров'я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці. Відповідно до ст. 180 СК України, батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. У відповідності до ст. 165 СК України право на звернення до суду з позовом про позбавлення батьківських прав мають один з батьків, опікун, піклувальник, особа, в сім'ї якої проживає дитина, заклад охорони здоров'я або навчальний заклад, в якому вона перебуває, орган опіки та піклування, прокурор, а також сама дитина, яка досягла 14 років. Вихованням неповнолітньої дитини займається позивач, відповідач по справі ухиляється від виконання своїх обов'язків по вихованню, тобто не піклується про фізичний та духовний розвиток дитини, підготовку до самостійного життя. Згідно до ст. 164 СК України одними з підстав позбавлення батьківських прав є ухилення від виконання своїх обов'язків по вихованню дитини. Згідно роз'яснень Пленуму Верховного Суду України в п.15 постанови від 30.03.2007р. №3 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав», позбавлення батьківських прав, що надані батькам до досягнення дитиною повноліття і ґрунтуються на факті спорідненості з нею, є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківських обов'язків, а тому питання про його застосування слід вирішувати лише після повного всебічного, об'єктивного з'ясування обставин справи, зокрема, ставлення батьків до дітей. Суд вважає встановленим, що дійсно відповідач ухиляється від виконання своїх обов'язків по вихованню дитини, а тому його необхідно позбавити батьківських прав. На підставі викладеного і

Outcome: approved