Jurisdiction: civil
Date: 2014-02-25 00:00:00

Позивач звернулась до суду з позовом до [PERSON], в якому просила суд змінити розмір аліментів, визначений рішенням Приморського районного суду м. Одеси від 13.06.2012 року, стягнувши з відповідача на її користь на утримання [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO], аліменти у розмірі 1 000 (одна тисяча) гривень на кожну дитину щомісяця від дня пред'явлення позову до досягнення ними повноліття. Позовні вимоги мотивувала тим, що вона з відповідачем є батьками неповнолітніх [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO]. 13 червня 2012 року рішенням Приморського районного суду м. Одеси з відповідача стягнуто аліменти на користь [PERSON] на утримання [PERSON] та [PERSON] в розмірі 1/3 частини з усіх видів заробітку щомісячно, починаючи 03 жовтня 2012 року та до повноліття старшої дитини, тобто до [INFO] року. Вищевказаним рішенням розмір аліментів був визначений з урахуванням того, що відповідач мав постійне місце праці на посаді начальника служби охорони в Овідіопольському районі Одеської області та був фермером. На підставі даного рішення 17.07.2012 року виданий виконавчий лист № 2-4460/12. Однак, свої обов'язки по сплаті аліментів відповідач не виконує належним чином, у зв'язку з чим у останнього періодично виникає заборгованість по аліментам. Крім того, відповідач неодноразово надавав державному виконавцю інформацію про зміну місця праці, зокрема, довідку з ТОВ «Молодіжненський млинарсько зерновий комплекс», а у розрахунку заборгованості з 24.07.2013 року по 02.10.2013 року вказано про зайнятість відповідача фермерською діяльністю у СГ «НІВ». За останніми даними ДВС та довідки відділу статистики у Великомихайлівському районі ГУ статистики в Одеській області, відповідач є керівником ФГ «НІВ», що займається вирощуванням зернових та технічних культур. Оскільки рід занять відповідача є сезонним та нестабільним, тому його дохід є мінливим та нерегулярним, у зв'язку з цим, позивач просить змінити розмір аліментів на утримання неповнолітніх доньок та визначити його у твердій грошовій сумі. Представник позивача у судове засідання не з'явився, надав суду заяву про розгляд справи за його відсутністю, проти заочного розгляду справи не заперечував. Відповідач у судове засідання не з'явився, про причини неявки у суд не повідомив, про час та місце розгляду справи був належним чином сповіщений, тому суд вважає за можливе, у відповідності до ст. 224 ЦПК України, розглянути позов за його відсутністю та ухвалити заочне рішення. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що 13 червня 2012 року рішенням Приморського районного суду м. Одеси з [PERSON] стягнуто на користь [PERSON] на утримання [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO], аліменти у розмірі 1/3 частини від заробітку (доходу), але не менше ніж 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 03.10.2012 року та до повноліття старшої дитини, тобто до [INFO] року. У силу статті 180 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до ст. 141 СК України, мати, батько мають рівні права та обов'язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов'язків щодо дитини. Згідно з ч.3 ст. 181 СК аліменти на дитину присуджуються в частці від заробітку (доходу) її матері, батька (ст. 183 цього Кодексу) або в твердій грошовій сумі (ст. 184 СК) і виплачуються щомісячно. Ч.1 ст. 184 СК України передбачено, що, якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, частину доходу одержує в натурі, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення, суд за заявою платника або одержувача може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі Відповідно до вимог ст.182 Сімейного кодексу України при визначенні розміру аліментів суд враховує стан здоров'я та матеріальне становище дитини, стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів, наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина, а також інші обставини, що мають істотне значення. Відповідно до ч.1 ст. 192 СК України розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров'я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Відповідно до п.п.3 п.17 Постанови Пленуму Верховного Суду України №3 від 15.05.2006 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів», вирішуючи питання щодо розміру аліментів, суд повинен ураховувати: стан здоров'я, матеріальне становище дитини і платника аліментів; наявність в останнього інших неповнолітніх дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, повнолітніх дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. Визначаючи розмір аліментів у рішенні від 13.06.2012 року, Приморський районний суд враховував, що відповідач працював на посаді начальника служби охорони в Овідіопольському районі Одеської області та був фермером. Однак, розглянувши матеріали справи, суд приходить до висновку, що на теперішній час дохід відповідача є нерегулярним та мінливим, що підтверджується розрахунками заборгованості по аліментах, наданими держаним виконавцем, а також довідкою відділу статистики у Великомихайлівському районі ГУ статистики в Одеській області, відповідно до якої відповідач є керівником ФГ «НІВ», що займається вирощуванням зернових та технічних культур. У зв'язку з цим, з урахуванням вищенаведеного, суд прийшов до висновку про те, що обставини, на яких ґрунтується позов є суттєвими та про можливість задоволення позовних вимог [PERSON]. На підставі викладеного і

Outcome: approved