Jurisdiction: civil
Date: 2014-01-16 00:00:00

Позивач звернулась до суду з позовом, в якому просила визнати за нею право власності на земельну ділянку площею 0,14 га, в межах згідно з планом, розташовану на території с. Шевченко Чернігівського району та області, цільове призначення - для ведення особистого селянського господарства, кадастровий номер 7425589100:03:000:0051, визначений згідно витягу з Державного земельного кадастру від 25.07.2013 року № НВ-7400501792013 та на земельну ділянку площею 0,16 га, в межах згідно з планом, розташовану на території с. Шевченко Чернігівського району та області, цільове призначення - для ведення особистого селянського господарства, кадастровий номер 7425589100:03:000:0052, мотивуючи свій позов тим, що дані земельні ділянки належать їй на праві приватної власності згідно державних актів ЧН № 157244 від 09.09.2003 року та ЧН № 157245 від 09.09.2003 року. В даних державних актах допущено помилки в кадастрових номерах земельних ділянок та допущено виправлення в графі розташування земельної ділянки : с. Халявин виправлено на с. Шевченко. Дані обставини позбавляють позивача можливості реєстрації її права власності на земельні ділянки в Єдиному реєстрі прав власності на нерухоме майно. У судовому засіданні позивач позов підтримала та просила його задовольнити, посилаючись на обставини, викладені в позовній заяві. Відповідач - Халявинська сільська рада Чернігівського району Чернігівської області не забезпечили явку свого представника в судове засідання, надавши заяву про розгляд справи без його участі. Третя особа - Реєстраційна служба Чернігівського районного управління юстиції будучи повідомленими про день та час розгляду справи, не забезпечили явку свого представника в судове засідання. Заслухавши позивача, дослідивши письмові матеріали справи, судом встановлено наступне. [PERSON] є спадкоємцем майна померлого [INFO] [PERSON] та 23 червня 2001 року отримала свідоцтво про право на спадщину за заповітом, що складається з ? долі житлового будинку з надвірними будівлями в [ADDRESS] та ? долі земельної ділянки площею 0,30 га в межах згідно з планом, розміщену на землях, що знаходиться у віданні Халявинської сільської ради Чернігівського району та області надану для ведення особистого підсобного господарства. Видане свідоцтво підтверджує виникнення права власності на вищезазначену спадщину. ( а.с.49-51) На підставі виданого свідоцтва про право на спадщину за заповітом № 2-2615 від 23.06.2001 року, [PERSON] 09 вересня 2003 року був виданий державний акт серії ЧН № 157245, зареєстрований в Книзі записів реєстрації державних актів на право власності на землю та на право постійного користування землею, договорів оренди землі за № 213, який підтверджує право власності [PERSON] на земельну ділянку площею 0,14 га, розташовану на території с. Шевченко Чернігівського району та області, надану для ведення особистого селянського господарства (а.с.6) і даний акт на день розгляду справи є чинним. Крім того, у вказаному державному акті маються належним чином застережені виправлення щодо розташування земельної ділянки, що було встановлено під час огляду оригіналу наданого документу. Згідно повідомлення про виявлення технічної помилки від 25.07.2013 року, була допущена помилка в написанні кадастрового номеру земельної ділянки, замість № 7425589100:03:000:0051 помилково вказано № 7425589103:03:000:0005. (а.с.7) Також, на підставі виданого свідоцтва про право на спадщину за заповітом № 2-2615 від 23.06.2001 року, [PERSON], 09 вересня 2003 року був виданий державний акт серії ЧН № 157244, зареєстрований в Книзі записів реєстрації державних актів на право власності на землю та на право постійного користування землею, договорів оренди землі за № 214, який підтверджує право власності [PERSON] на земельну ділянку площею 0,16 га, розташовану на території с. Шевченко Чернігівського району та області, надану для ведення особистого селянського господарства (а.с.13) і даний акт на день розгляду справи є чинним. Крім того, у вказаному державному акті маються належним чином застережені виправлення щодо розташування земельної ділянки, що було встановлено під час огляду оригіналу наданого документу. Згідно повідомлення про виявлення технічної помилки від 25.07.2013 року, була допущена помилка в написанні кадастрового номеру земельної ділянки, замість № 7425589100:03:000:0052 помилково вказано № 7425589103:03:000:0006. (а.с.14) Відповідно до ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов»язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинились внаслідок його смерті. Відповідно до ст. 1225 ЦК право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців за загальними правилами спадкування ( зі збереженням її цільового призначення) при підтвердженні цього права спадкодавця державним актом на право власності на землю або іншим правовстановлюючим документом. Як встановлено в судовому засіданні [PERSON] нотаріусом було видано свідоцтво про право на спадщину на земельну ділянку, що належала спадкодавцю [PERSON] на підставі державного акту на право приватної власності на землю, виданого Халявинською сільською радою від 07.02.1996 року серії ІІ-ЧН № 045758 та в подальшому, на підставі даного свідоцтва, видано державні акти на земельні ділянки площею 0,14 га та площею 0,16 га, що вже є документами, які підтверджують її право власності на зазначені земельні ділянки в порядку спадкування за заповітом та її право власності зареєстровано у встановленому законом порядку державним кадастровим реєстратором, про що мається витяг з Державного земельного кадастру НВ-7400501792013, в якому зазначається кадастровий номер земельної ділянки 7425589100:03:000:0051, місце розташування с.Шевченко Чернігівського району та області, цільове призначення - для ведення особистого селянського господарства, площа земельної ділянки 0,1406 га, власник [PERSON] та витяг з Державного земельного кадастру НВ-74005018112013, в якому зазначається кадастровий номер земельної ділянки 7425589100:03:000:0052, місце розташування с.Шевченко Чернігівського району та області, цільове призначення - для ведення особистого селянського господарства, площа земельної ділянки 0,1590 га, власник [PERSON]. У відповідності до ст. 81 Земельного кодексу України громадяни набувають право власності на земельні ділянки внаслідок прийняття спадщини. Відповідно до редакції ст. 126 Земельного кодексу України, що діяла на час прийняття спадщини та видачі державних актів, право власності на земельну ділянку посвідчується державними актами. Позивач [PERSON] реалізувала своє право на прийняття спадщини після [PERSON] та отримала свідоцтво про право на спадщину за заповітом, а також державні акти на право приватної власності на земельні ділянки площею 0,14 га та 0,16 га та зареєструвала свої права у встановленому законом порядку, що діяв на час прийняття спадщини та видачі державних актів. У відповідності до ч.4 ст. 3 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень», за яким почала діяти нова система реєстрації речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень з 01 січня 2013 року, права на нерухоме майно, що виникли до набрання чинності цим Законом, визнаються дійсними у разі відсутності їх державної реєстрації, передбаченої цим Законом, за умов, якщо реєстрація прав була проведена відповідно до законодавства, що діяло на момент їх виникнення. За положеннями п.4 Порядку державної реєстрації прав на нерухоме майно та їх обтяжень, затвердженого Постановою КМУ від 22.06.2011 року № 703 державна реєстарція речових прав на земельні ділянки проводиться після державної реєстрації земельних ділянок у Державному земельному кадастрі. В даному випадку проведено державну реєстрацію земельних ділянок за державними актами серії ЧН № 157244 та серії ЧН № 157245 площею 0,14 га та площею 0,16 га за [PERSON], про що маються відповідні витяги з Державного земельного кадастру та це право є дійсним, оскільки його реєстрація проведена у відповідності до законодавства, що діяло на час виникнення спадкових прав. У відповідності до ч.2 та ч.4 ст. 24 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» за наявності підстав для відмови в державній реєстрації державний реєстратор приймає рішення про відмову в державній реєстрації прав та їх обтяжень. Відмова в державній реєстрації прав та їх обтяжень з підстав, не передбачених цим Законом, заборонена. Слід зазначити, що відмова в державній реєстрації прав та їх обтяжень може бути оскаржена в установлену законом порядку. В даній справі мало місце не відмова державного реєстратора у вчиненні державної реєстрації прав [PERSON], а відповідь на звернення [PERSON]. ( а.с.22) За положенням абзацу 3 частини 3 ст. 24 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» відмова в державній реєстрації прав та їх обтяжень з підстав зазначених у пункті 4 частини 1 даної статті, не може здійснюватись у разі наявності помилки в Державному земельному кадастрі, яка виникла після перенесення інформації про земельні ділянки з Державного реєстру земель до Державного земельного кадастру ( розташування в межах земельної ділянки частини іншої земельної ділянки, невідповідність меж земельної ділянки, вказаних у Державному реєстрі земель, її дійсним межам, невідповідність площі земельної ділянки, вказаної у Державному реєстрі земель, її дійсній площі у результаті зміни методів підрахунку ( округлення), присвоєння декільком земельним ділянкам однакових кадастрових номерів. В державних актах серії ЧН № 157244 та серії ЧН № 157245 на право власності на земельні ділянки площею 0,14 га та площею 0,16 га, видані на ім»я [PERSON], що є правовстановлюючими документами та чинними на час розгляду справи, маються обумовлені в установленому законом порядку виправлення щодо місця розташування земельних ділянок с. Шевченко, а отже можуть прийматись для державної реєстрації прав, у відповідності до ч.2 ст. 17 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень». В даному випадку не вбачається спору про право іншої особи на вказані земельні ділянки, а реєстраційна служба в установленому Законом України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» порядку не надала [PERSON] відмови у вчиненні державної реєстрації її прав на земельні ділянки площею 0,14 га та площею 0,16 га, що належать їй на праві приватної власності на підставі державних актів серії ЧН № 157244 та серії ЧН № 157245, які були видані на підставі свідоцтва про право на спадщину за заповітом у відповідності до законодавства, що діяло на час виникнення спадкових прав. Розглядаючи справу в межах заявлених вимог, суд приходить до висновку, що позов щодо визнання за [PERSON] права власності на земельну ділянку площею 0,14 га, в межах згідно з планом, розташовану на території с. Шевченко Чернігівського району та області, цільове призначення - для ведення особистого селянського господарства, кадастровий номер 7425589100:03:000:0051, визначений згідно витягу з Державного земельного кадастру від 25.07.2013 року № НВ-7400501792013 та на земельну ділянку площею 0,16 га, в межах згідно з планом, розташовану на території с. Шевченко Чернігівського району та області, цільове призначення - для ведення особистого селянського господарства, кадастровий номер 7425589100:03:000:0052, задоволенню не підлягає, оскільки документом, що підтверджує право власності на земельні ділянки є свідоцтво про право на спадщину за заповітом та державні акти серії ЧН № 157244 та серії ЧН № 157245, а тому додаткового підтвердження права власності на успадковану земельну ділянку рішенням суду, в даному випадку, не потребується. Спір виник з приводу державної реєстрації в реєстраційній службі Чернігівського районного управління юстиції вже існуючих прав позивача на підставі правовстановлюючих документів, що вже підтверджують її право власності на земельні ділянки площею 0,14 га та 0,16 га за діючим на час їх видачі законодавством. Слід зазначити, що позивач обрав невірний спосіб правового захисту своїх порушених прав. На підставі викладеного,

Outcome: dismissed