Jurisdiction: civil
Date: 2015-06-30 00:00:00

Позивач звернулась до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, посилаючись на те, що сторони перебувають у шлюбі, за реєстрованому 12 вересня 2009 року Запорізьким міським відділом реєстрації актів цивільного стану Головного управління юстиції у Запорізькій області, актовий запис № 863. Від шлюбу сторони мають малолітню дитину [PERSON] [INFO] Сторони фактично припинили шлюбні відносини з липня 2013 року. Спільне господарство ними не ведеться. Подальше сумісне життя і примирення між ними позивач вважає неможливим. Спір про поділ майна відсутній. У судовому засіданні позивач [PERSON] позовні вимоги підтримала у повному обсязі, просила розірвати шлюб, укладений між нею та відповідачем, вказавши на неможливість примирення та подальшого спільного проживання та залишити проживати дитину [PERSON] з нею. Позивач [PERSON] пояснила, що з липня 2013 року сторони проживають окремо. Також позивач [PERSON]О зазначає, що проживає з дитиною, спільне господарство з відповідачем не ведеться, відповідач витрати на утримання спільної дитини здійснює, бере участь у вихованні дитини. Відповідач [PERSON] в судовому засіданні позов визнав в повному обсязі, вказав, що шлюбні відносини з липня 2013 року фактично припинені, їх спільна дитина проживає з матірю за згодою батьків, спору про визначення місця проживання дитини у сторін немає. Заслухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що заявлений позов підлягає задоволенню з наступних підстав. У судовому засіданні встановлено, що сторони перебувають у шлюбі, який зареєстрований 12 вересня 2009 року Запорізьким міським відділом реєстрації актів цивільного стану Головного управління юстиції у Запорізькій області, актовий запис № 863, що підтверджується копією свідоцтва про шлюб серії 1-ЖС № 074719. Від шлюбу сторони мають малолітню дитину [PERSON] [INFO], що підтверджується копією свідоцтва про народження серії 1-ЖС № 147409 виданого 08 червня 2010 року Шевченківським відділом реєстрації актів цивільного стану Запорізького міського управління юстиції. Шлюбні відносини припинилися з липня 2013 року. Подальше сумісне життя та примирення між ними неможливе. Спір про поділ майна відсутній. Відповідно до\~ст. 105 Сімейного кодексу України, шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду. Виходячи зі змісту\~ст. 110 Сімейного кодексу України, позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя. Згідно зі\~ст. 112 Сімейного кодексу України, суд з'ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Враховуючи той факт, що сторони вже тривалий час (близько 2 років) мешкають окремо без ведення спільного господарства та бюджету, а також, що відсутні докази того, що окреме проживання сторін негативно вплинуло або вплине на інтереси малолітньої дитини, суд приходить до висновку, що шлюб [PERSON] та [PERSON] не може бути збережений, оскільки зазначені факти свідчать про те, що він фактично розпався, спільне життя подружжя і збереження сім'ї стало неможливим, його формальне існування обмежує особисту свободу позивача та порушує його особисті інтереси, що має істотне значення. Відповідно до ч.1 ст. 160 СК України місце проживання дитини, яка не досягла десяти років, визначається за згодою батьків. В судовому засіданні встановлено узгодженість батьків дитини про місце її проживання, а отже з цього питання у сторін спір відсутній. Таким чином, суд вважає, що позов обґрунтований та підлягає задоволенню частково. На підставі\~ст. 113 Сімейного кодексу України, [PERSON] слід залишити прізвище, набуте після реєстрації шлюбу. З урахуванням викладеного,

Outcome: partial