Jurisdiction: civil
Date: 2021-12-09 00:00:00

Позивач звернулась до суду з позовом до відповідача, в обґрунтування якого зазначила, що 5 травня 2021 року начальником відділу освіти Вовчанської міської ради [PERSON] видано незаконний наказ за її особистим підписом №38-к, про звільнення позивача з посади бухгалтера централізованої бухгалтерії відділу Вовчанської міської ради 07 травня 2021 року у зв`язку із перебуванням всупереч вимогам ЗУ «Про запобігання корупції» у прямому підпорядкуванні у близької особи. [PERSON] та батько позивача [PERSON] одружились у 2009 році, на той час позивач вже мешкала окремо зі своєю сім`єю, тобто вела окреме домогосподарство, жодного разу не проживала із «родичкою», взагалі вони є таким тільки відповідно до закону. 09 липня 2012 року позивача було призначено на посаду бухгалтера централізованої бухгалтерії відділу освіти Вовчанської міської ради, згідно з посадовими інструкціями вона підпорядковувалась та виконувала доручення головного бухгалтера. 16 березня 2021 року відповідним рішенням Вовчанської міської ради, [PERSON] було призначено на посаду начальника відділу освіти Вовчанської міської ради Харківської області. Відповідно до положення про відділ освіти затверджений рішенням IV (позачергової) сесії VIII скликання Вовчанської міської ради від 29 грудня 2020 року №4-VII, бухгалтер відділу не є посадовою особою місцевого самоврядування. Так, згідно з розділом 4 положення «Про відділ освіти Вовчанської Міської Ради» керівник має право затверджувати посадові інструкції працівників, а відповідно до її, контролюючою особою її функцій є головний бухгалтер. [PERSON] 23 березня 2021 року направила лист до голови НАЗК та ставила питання щодо роз`яснення, чи може падчерка (позивач по справі) займати посаду бухгалтера в структурному підрозділі бухгалтерії Вовчанської міської ради. На який було надано відповідь 27 квітня 2021 року за підписом в.о. керівника Департаменту з питань дотримання законодавства про конфлікт інтересів та обмежень щодо запобігання корупції, в якому останній роз`яснив наявність чи відсутність в особи конфлікту інтересів при спільній роботі з особою, стосунки з якою зумовлюють приватний інтерес, слід ураховувати наявність у суб`єкта повноважень щодо вчинення дій, прийняття рішень розпорядчого характеру стосовно такої особи. Однак, те, що [PERSON] не надала у листі посадові інструкції які б визначали службові повноваження сторін по справі, було зазначено про неможливість встановити конфлікт інтересів. Отже, начальник відділу освіти [PERSON] грубо порушуючи ЗУ «Про запобігання корупції», конституційні права, КЗпП України, наказом від 05 травня 2021 року звільнила позивача з роботи. Згідно ст. 27 ЗУ «Про запобігання корупції» особи, які претендують на зайняття посад, зазначених у п.1 ч. 1 ст. 3 Закону, зобов`язані повідомити керівництво органу, на посаду в якому вони претендують, про працюючих у цьому органі близьких їм осіб. Законодавством передбачена ця норма за для уникнення у майбутньому незаконних дій з боку начальників. [PERSON] завідомо знала про те, що позивач працює в цьому відділі, вважає що [PERSON] , не повідомила компетентний орган про те, що у відділі працює її падчерка. Крім того, з метою недопущення необгрунтованого переведення та звільнення особи у зв`язку з наявністю конфлікту інтересів Міністерство Освіти та Науки звертає увагу, що звільнення працівника, для того щоб врегулювати конфлікт інтересів застосовують як виключні, тобто лише у разі, якщо конфлікт інтересів не може бути врегульований шляхом усунення такої особи від виконання завдання, вчинення дій, прийняття рішення чи участі в його прийнятті, обмеження її доступу до інформації, перегляду її повноважень та функцій, позбавлення приватного інтересу. Але будь-яких дій, відповідно до ЗУ «Про запобігання корупції» відповідач по справі [PERSON] не виконала. Тобто у діях [PERSON] вбачається недотримання порядку врегулювання конфлікту інтересів, що призвело до незаконного звільнення позивача з посади. Після незаконного та необгрунтованого звільнення вона зазнала моральних страждань, втратила нормальні життєві зв`язки що призвели до додаткових зусиль для організації свого життя (ст. 237-1 КЗпП України). Відповідно до ч. 2 ст. 235 КЗпП України при винесенні рішення про поновлення на роботі орган, який розглядає трудовий спір, одночасно приймає рішення про виплату працівникові середнього заробітку за час вимушеного прогулу або різниці в заробітку за час виконання нижчеоплачуваної роботи, але не більш як за один рік. Постановою Кабінету Міністрів України від 8 лютого 1995 року № 100 затверджено Порядок обчислення середньої заробітної плати. Заробітна плата позивача з 01 травня 2020 року по 01 травня 2021 року склала 117870 грн. 94коп. Тобто заробітна плата на місяць склала - 9822 грн. 57коп. Просила визнати незаконним та протиправним Наказ № 38-к про звільнення її з посади та поновити на посаді бухгалтера централізованої бухгалтерії відділу освіти Вовчанської міської ради. Стягнути з відділу освіти Вовчанської міської ради на її користь середній заробіток за час вимушеного прогулу з 07 травня 2021 року до дня поновлення на роботі, який на день пред`явлення позову становить 9822 грн. 57 коп. та суму моральної шкоди у розмірі 30 000 грн. 00 коп. 29 червня 2021 року до суду надійшов відзив на позовну заяву в якому відповідач зазначив, що позовні вимоги непоґрунтовані та суперечать діючому законодавству, у зв`язку з чим задоволенню не підлягають. Зміст та порядок застосування превентивних антикорупційних механізмів, правила щодо усунення наслідків корупційних правопорушень визначається Законом України «Про запобігання корупції». З 2009 року, після укладення шлюбу з [PERSON] , [PERSON] являється її падчеркою, отже підпадає під дію даної статті 1 ЗУ «Про запобігання корупції». При врегулюванні конфлікту інтересів слід керуватись ЗУ «Про запобігання корупції», і не ототожнювати поняття «близькі особи» і «сім`я». Позивач [PERSON] в доводах позовної заяви невірно, керується ч. 2 ст. 3 СК України, де сім`ю складають особи, які спільно проживають, пов`язані спільним побутом, мають взаємні права та обов`язки. Вказане і призвело до невірного тлумачення позивачкою вимог Закону України «Про запобігання корупції» щодо підпорядкування близьких осіб. При вирішенні даної ситуації слід керуватись новими методичними рекомендаціями НАЗК від 02.04.2021 №5 «Щодо застосування окремих положень Закону України «Про запобігання корупції». У разі виникнення обставин, що передбачають пряме підпорядкування, відповідні особи, близькі їм особи вживають заходів щодо усунення таких обставин у п`ятнадцятиденний строк. Якщо в зазначений строк ці обставини добровільно не усунуто, відповідні особи або близькі їм особи в місячний строк з моменту виникнення обставин підлягають переведенню в установленому порядку на іншу посаду, що виключає пряме підпорядкування. У разі неможливості такого переведення особа, яка перебуває у підпорядкуванні, підлягає звільненню із займаної посади. Вона, [PERSON] як начальник відділу освіти, письмово зверталась до Вовчанської міської ради, як до засновників відділу освіти, з приводу надання інформації щодо наявності вакантної посади в апараті міської ради для можливості переведення падчерки - [PERSON] на іншу рівнозначну посаду задля усунення виниклого конфлікту інтересів, у зв`язку з підпорядкуванням близьких осіб та порушення вимог Закону України «Про запобігання корупції». Вовчанська міська рада надала відповідь щодо відсутності вакантних посад в апараті міської ради, які за своїми характеристиками відповідають особистим та професійним якостям [PERSON] . Методичними рекомендаціями НАЗК від 02 квітня 2021 року №5 закріплено особливості врегулювання конфлікту інтересів: «При усуненні обставин прямого підпорядкування близьких осіб переведення може бути застосоване як до особи, яка перебуває у прямому підпорядкуванні, так і до особи, у якої в прямому підпорядкуванні перебуває близька особа. Натомість, у разі неможливості переведення, звільненню підлягає саме особа, яка перебуває в підпорядкуванні». Так як врегулювати конфлікт інтересів шляхом переведення неможливо за відсутності вакантних посад, прийнято рішення на підставі п. 4 ст. 41. ЗУ «Про запобігання корупції» щодо звільнення [PERSON] з займаної посади. Позивач у судовому засіданні позовні вимоги підтримала в повному обсязі. Зазначила, що її звільнення є незаконним. [PERSON] до винесення Наказу про звільнення та після нього не вчинила дії щодо врегулювання конфлікту інтересів. Нею був застосований саме суворий спосіб врегулювання - звільнення. Інші посади у тому числі в іншій місцевості їй пропонувались начальником в усній формі, що не мало гарантії її переведення. Письмово ніяких посад не пропонувалось. У підтвердження спричинення їй моральної шкоди зазначає, що її батько та чоловік [PERSON] наразі вигнав її з дітьми з будинку, де вони мешкали. Також звернувся до відділу поліції з заявою про вчинення ними крадіжки. Його заява до відділу поліції є неогрунтованою. Документи в підтвердження вказаних обставин вона не надає, оскільки вони не стосуються розгляду даної справи. Представник позивача у судовому засіданні 02 вересня 2021 року зазначив, що начальником відділу освіти Вовчанської міської ради прийнято 05 травня 2021 року незаконний наказ про звільнення [PERSON] , чим порушено гарантовані права позивача. [PERSON] було застосовано самий суровий спосіб врегулювання конфлікту інтересів - звільнення, коли ЗУ «Про запобігання корупції» передбачає шість способів врегулювання. Також [PERSON] порушено вимоги ЗУ «Про запобігання корупції», при обранні на посаду начальника відділу освіти не повідомлено компетентний орган про те, що у відділі освіти на посаді бухгалтера працює її падчерка. Вказаний конфлікт інтересів можливо було вирішити іншими заходами врегулювання. Позивач зазнала моральних страждань, втратила нормальні життєві зв`язки що призвели до додаткових зусиль для організації свого життя, тому [PERSON] була спричинена моральна шкода. Представник відповідача [PERSON] у судовому засіданні 02 вересня 2021 року зазначила, що 15 березня 2021 року призначена начальником відділу освіти Вовчанської міської ради. Знала що у відділі освіти бухгалтером працює її падчерка [PERSON] . Конкурсній комісії не повідомляла про цю обставину, але вказана інформація всім відома. У зв`язку із виниклим конфліктом інтересів, прямому підпорядкуванні їй падчерки вона звернулась до НАЗК за роз`ясненнями. Посадові інструкції не надавала, вони є у вільному доступі на сайті міської ради. Також вона консультувалася із юристами, намагалася вирішити ситуацію, вона з чоловіком повідомляли [PERSON] , що у разі звільнення її з посади, вони з батьком допоможуть. 23 березня 2021 року нею повідомлено голову Вовчанської міської ради щодо перебування у її підпорядкуванні близької особи падчерки, яка працює бухгалтером відділу освіти. Головою міської ради повідомлено шляхи врегулювання ситуації: переведення на іншу посаду або звільнення у строк до 07 квітня 2021 року. Оскільки в апараті Вовчанської міської ради була відсутня вакантна посада, яка за відповідає особистим та професійним якостям [PERSON] , наказом від 05 травня 2021 року [PERSON] була звільнена. Вона також шукала для неї іншу посаду, телефонувала до інших установ. Три посади, які пропонували, [PERSON] не підійшли. Посади пропонувалися усно, оскільки вважала, що ситуація вирішиться у сім`ї. Представник відповідача Лазебний Ю.О. у судовому засіданні зазначив, що обставини викладені у відзиві підтримує у повному обсязі. Вважає що позов не підлягає задоволенню. Наказ № 38-к про звільнення [PERSON] є законним. Відповідно до вимог ЗУ «Про запобігання корупції» [PERSON] та [PERSON] є близькими особами. Відповідно до посадових інструкцій у прямому підпорядкуванні [PERSON] була її близька особа - падчерка [PERSON] . Задля врегулювання конфлікту інтересів [PERSON] пропонувались три посади, вона визнавала вказані обставини у судовому засіданні, тому вони не підлягає доказуванню. Тому [PERSON] була правомірно звільнена. Застосування іншого засобу врегулювання та пристосування посадових обов`язків під особу буде ще більшою корупцією. Також суду не надано розрахунок середнього заробітку за час вимушеного прогулу, розрахованого відповідно до постанови КМУ. Заявлена моральна шкода у розмірі 30000 грн. не підтверджується жодним доказом. Просив відмовити у задоволенні позову у повному обсязі. Заслухавши учасників справи, дослідивши письмові докази у справі, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, судом встановлено наступне. Відповідно до даних копії трудової книжки [PERSON] серії [NUMBER] , в якій маються відмітки про зміну її прізвища відповідно до свідоцтв про реєстрацію шлюбу з [PERSON] на [PERSON] , та з [PERSON] на [PERSON] , встановлено, що позивач 09 липня 2012 року призначена на посаду бухгалтера централізованої бухгалтерії відділу освіти Вовчанської райдержадміністрації з випробувальним терміном один місяць, про що також свідчить Витяг з наказу № 74-к відділу освіти Вовчанської міської ради Харківської області від 05 липня 2012 року, про призначення [PERSON] на посаду бухгалтера централізованої бухгалтерії відділу освіти Вовчанської районної державної адміністрації з 09 липня 2012 року з випробувальним терміном один місяць, з навантаженням 1 ставка, з оплатою праці відповідно до штатного розпису. 13 січня 2021 року позивач переведена на посаду бухгалтера централізованої бухгалтерії відділу освіти Вовчанської міської ради на підставі Наказу № 01-к від 12 січня 2021 року. 07 травня 2021 року [PERSON] звільнена із займаної посади у зв`язку із перебуванням всупереч вимогам Закону України «Про запобігання корупції» у прямому підпорядкуванні у близької особи на підставі п. 4 ч. 1 ст. 41 КЗпП України, на підставі Наказу № 38-к від 05 травня 2021 року (а.с. 14, 15, 50). [PERSON] , яка перебувала на посаді бухгалтера централізованої бухгалтерії відділу освіти Вовчанської міської ради та [PERSON] начальник відділу освіти Вовчанської міської ради, відповідно до абзацу 3 пункту 1 частини 1 ЗУ «Про запобігання корупції» є близькими особами, оскільки згідно даних паспорта серії [NUMBER] [PERSON] у особових відмітках про дітей є запис [PERSON] , [INFO] , також згідно даних копії свідоцтва про шлюб серії [NUMBER] , [PERSON] та [PERSON] зареєстрували шлюб 26.08.2009 року, разом з тим, [PERSON] та [PERSON] у судовому засіданні не заперечували, що вони є почеркаю та мачухою відповідно одна одній (а.с. 44-46). Як убачається із копії Розпорядження № 285-ос Вовчанської міської ради Харківської області від 15 березня 2021 року «Про призначення [PERSON] », на посаду начальника відділу освіти Вовчанської міської ради з 16 березня 2021 року призначено [PERSON] , із посадовим окладом згідно зі штатним розписом, як переможця конкурсу (а.с. 47). Начальник відділу освіти Вовчанської міської ради є посадовою особою органу місцевого самоврядування. Відповідно до пункту 1 частини 1 статті 3 ЗУ «Про запобігання корупції» посадові особи місцевого самоврядування є суб`єктами на яких поширюються дія цього закону. Згідно частин 1, 2 статті 27 ЗУ «Про запобігання корупції» особи, зазначені у пункті 1 частини першої статті 3 цього Закону, не можуть мати у прямому підпорядкуванні близьких їм осіб або бути прямо підпорядкованими у зв`язку з виконанням повноважень близьким їм особам. Особи, які претендують на зайняття посад, зазначених у пункті 1 частини першої статті 3 цього Закону, зобов`язані повідомити керівництво органу, на посаду в якому вони претендують, про працюючих у цьому органі близьких їм осіб. У разі виникнення обставин, що порушують вимоги частини першої цієї статті, відповідні особи, близькі їм особи вживають заходів щодо усунення таких обставин у п`ятнадцятиденний строк. Якщо в зазначений строк ці обставини добровільно не усунуто, відповідні особи або близькі їм особи в місячний строк з моменту виникнення обставин підлягають переведенню в установленому порядку на іншу посаду, що виключає пряме підпорядкування. У разі неможливості такого переведення особа, яка перебуває у підпорядкуванні, підлягає звільненню із займаної посади. Як установлено у судовому засіданні [PERSON] , як особа, яка претендувала на посаду посадової особи органу місцевого самоврядування - начальника відділу освіти Вовчанської міської ради, яка зазначена в пункті 1 частини першої статті 3 ЗУ «Про запобігання корупції», знала що у вказаному відділі на посаді бухгалтера працює її падчерка [PERSON] , але не повідомила керівництво про вказані обставини, що не заперечувалось нею у судовому засіданні. Згідно із пунктом 1.4. розділу I Положення про відділ освіти Вовчанської міської ради (нова редакція) 2021 рік, відділ є юридичною особою публічного права. У пункті 4.1. розділу 4, передбачено, що керівником відділу є його начальник. Начальник відділу є посадовою особою місцевого самоврядування, приймається на службу шляхом призначення Вовчанським міським головою за конкурсом або іншою процедурою, передбаченою законодавством. Начальник відділу підзвітний та підконтрольний Вовчанському міському голові та заступнику з питань діяльності виконавчих органів влади (згідно із розподілом обов`язків). У підпунктах 4.2.1., 4.2.6. пункту 4.2. розділу 4 закріплено, що начальник відділу здійснює керівництво роботою відділу, функціональний розподіл обов`язків, затверджує посадові інструкції працівників відділу, планує роботу відділу та забезпечує звітування його роботи. Призначає на посаду та звільняє з посади працівників відділу, які не є посадовими особами місцевого самоврядування. У пункті 4.3. розділу 4 зазначено, що працівники відділу, які не є посадовими особами місцевого самоврядування, призначаються та звільняються наказом начальника відділу (а.с.51-57). Відповідно до посадової інструкції бухгалтера централізованої бухгалтерії відділу освіти Вовчанської міської ради [PERSON] , затвердженої заступником начальника відділу освіти Вовчанської міської ради Шмаковим Л.О, призначення на посаду бухгалтера та звільнення з неї здійснюється наказом начальника відділу освіти за поданням головного бухгалтера з дотриманням вимог Кодексу законів про працю України (пункт 1.2.), бухгалтер підпорядковується безпосередньо головному бухгалтеру установи та керівнику відповідного структурного підрозділу головної бухгалтерії (пункт 1.3.), взаємодіє з керівниками всіх структурних підрозділів установи, директорами закладів та матеріально-відповідальними особами з питань фінансово-господарської діяльності відділу освіти. Держпрацівниками Департаменту освіти і науки в Харківській області, районної державної адміністрації, фінансового управління райдержадміністрації, відділення казначейства та іншими управліннями, відділами, структурами та організаціями (пункт 7.1., 7.2.) (а. с. 65-69). Як убачається із посадової інструкції начальника відділу освіти Вовчанської міської ради, затвердженої 16 березня 2021 року Вовчанським міським головою А. Степанцем, начальник відділу освіти подає голові пропозиції щодо призначення на посаду та звільнення з посади працівників відділу, присвоєння рангів, заохочення та притягнення до дисциплінарної відповідальності у порядку передбаченому законодавством (пункт 2.13.) (а. с. 32-34). У пункті 5 Положення про преміювання працівників відділу освіти Вовчанської міської ради, погодженого Головою ПК відділу освіти 16 квітня 2021 року та затвердженого начальником відділу освіти 16 квітня 2021 року визначено, що нарахування та виплата премії працівникам відділу освіти, підвищення або пониження її розміру призначаються наказом начальника відділу освіти з вказанням конкретних причин підвищення або пониження премії. Розмір виплат премії працівникам відділу встановлює начальник відділу за погодженням із профспілковим комітетом (а.с. 35-37). Відповідно до статті 28 ЗУ «Про запобігання корупції» щодо запобігання та врегулювання конфлікту інтересів 1. Особи, зазначені у пунктах 1, 2 частини першої статті 3 цього Закону, зобов`язані: 1) вживати заходів щодо недопущення виникнення реального, потенційного конфлікту інтересів; 2) повідомляти не пізніше наступного робочого дня з моменту, коли особа дізналася чи повинна була дізнатися про наявність у неї реального чи потенційного конфлікту інтересів безпосереднього керівника, а у випадку перебування особи на посаді, яка не передбачає наявності у неї безпосереднього керівника, або в колегіальному органі - Національне агентство чи інший визначений законом орган або колегіальний орган, під час виконання повноважень у якому виник конфлікт інтересів, відповідно; 3) не вчиняти дій та не приймати рішень в умовах реального конфлікту інтересів; 4) вжити заходів щодо врегулювання реального чи потенційного конфлікту інтересів. 2. Особи, уповноважені на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, не можуть прямо чи опосередковано спонукати у будь-який спосіб підлеглих до прийняття рішень, вчинення дій або бездіяльності всупереч закону на користь своїх приватних інтересів або приватних інтересів третіх осіб. 3. Безпосередній керівник особи або керівник органу, до повноважень якого належить звільнення/ініціювання звільнення з посади протягом двох робочих днів після отримання повідомлення про наявність у підлеглої йому особи реального чи потенційного конфлікту інтересів приймає рішення щодо врегулювання конфлікту інтересів, про що повідомляє відповідну особу. Національне агентство у випадку одержання від особи повідомлення про наявність у неї реального, потенційного конфлікту інтересів упродовж семи робочих днів роз`яснює такій особі порядок її дій щодо врегулювання конфлікту інтересів. 4. Безпосередній керівник або керівник органу, до повноважень якого належить звільнення/ініціювання звільнення з посади, якому стало відомо про конфлікт інтересів підлеглої йому особи, зобов`язаний вжити передбачені цим Законом заходи для запобігання та врегулювання конфлікту інтересів такої особи. 5. У разі існування в особи сумнівів щодо наявності в неї конфлікту інтересів вона має право звернутися за роз`ясненням до Національного агентства. У разі якщо особа не отримала підтвердження про відсутність конфлікту інтересів, вона діє відповідно до вимог, передбачених у цьому розділі Закону. 6. Якщо особа отримала підтвердження про відсутність конфлікту інтересів, вона звільняється від відповідальності, якщо у діях, щодо яких вона зверталася за роз`ясненням пізніше було виявлено конфлікт інтересів. 7. Закони та інші нормативно-правові акти, що визначають повноваження державних органів, органів влади Автономної Республіки Крим, органів місцевого самоврядування, порядок надання окремих видів державних послуг та провадження інших видів діяльності, пов`язаних із виконанням функцій держави, місцевого самоврядування, мають передбачати порядок та шляхи врегулювання конфлікту інтересів службових осіб, діяльність яких вони регулюють. [PERSON] , яка призначена з 16 березня 2021 року на посаду начальника відділу освіти Вовчанської міської ради повідомила безпосереднього керівника - голову Вовчанської міської ради 23 березня 2021 року, у повідомленні зазначила, що відповідно до статті 27 ЗУ «Про запобігання корупції», у неї у прямому підпорядкуванні знаходиться близька особа (падчерка), яка працює бухгалтером у відділі освіти Вовчанської міської ради - [PERSON] (а.с. 28). У листі від 25 березня 2021 року № 02-22/1720/14 «Щодо розгляду повідомлення начальника відділу освіти Вовчанської міської ради [PERSON] від 23.03.2021 року №466», міським головою А. Степанець, начальнику відділу освіти повідомлено, що врегулювання ситуації прямого підпорядкування має бути здійснено на підставі статті 34 ЗУ «про запобігання корупції» шляхом переведення бухгалтера відділу освіти Вовчанської міської ради [PERSON] на іншу посаду або звільнення у строк до 07 квітня 2021 року (а.с. 29). Як убачається із змісту доповідної записки від 25 березня 2021 року Вовчанському міському голові, [PERSON] просить надати інформацію щодо наявності вакантної посади в апараті Вовчанської міської ради, яка за своїми характеристиками відповідає особистим та професійним якостям [PERSON] для можливості переведення її та усунення прямого підпорядкування (а.с. 30). Листом міського голови А. Степанень за вих. № 02-22/1955/14, 06 квітня 2021 року начальника відділу освіти [PERSON] повідомлено про те, що на даний час в апараті Вовчанської міської ради відсутні вакантні посади, які за своїми характеристиками відповідають особистим та професійним якостям [PERSON] (а.с. 31). 29 березня 2021 року [PERSON] листом за вих. №01-15/560, звернулась до голови Національного агентства з питань запобігання корупції з вимогою щодо надання роз`яснень, чи може її падчерка займати посаду, якщо на момент одруження з її чоловіком (батьком падчерки) дана особа була повнолітньою та проживала в окремій родині разом із своєю матір`ю, мешкає за окремою адресою, ніяких матеріальних та юридичних зобов`язань по відношенню до даної особи не має, спільного господарства ніколи не вела (а.с. 40). У листі Національного агентства з питань запобігання корупції, адресованому начальнику відділу освіти Вовчанської міської ради Харківської області [PERSON], міститься інформація про те, що при визначені наявності чи відсутності в особи конфлікту інтересів при спільній роботі з особою, стосунки з якою зумовлюють приватний інтерес, слід ураховувати наявність у суб`єкта повноважень щодо вчинення дій, прийняття рішень розпорядчого характеру стосовно такої особи. Однак з огляду на те, що до звернень не додано жодних документів (посадових інструкцій, положень про відділ тощо), які б визначали службові повноваження (як начальника відділу освіти Вовчанської міської ради), які б могли бути реалізовані щодо падчерки - бухгалтера структурного підрозділу бухгалтерії Вовчанської міської ради, наявність чи відсутність відносин прямого підпорядкування та конфлікту інтересів встановити неможливо (а.с. 38, 39). У листі Національного агентства з питань запобігання корупції, адресованому [PERSON], міститься інформація про те, що для отримання обґрунтованого висновку щодо наявності чи відсутності конфлікту інтересів, відносин прямого підпорядкування у таких ситуаціях, необхідним є вивчення організаційно-розпорядчих документів, якими визначаються структура юридичної особи (положення про відділ освіти), повноваження керівників стосовно управління працівниками, а також порядок їх реалізації (посадові інструкції тощо). Однак з огляду на те, що до звернень не додано жодних документів, які б визначали службові повноваження мачухи (начальника відділу освіти Вовчанської міської ради), які б могли бути реалізовані щодо падчерки, як бухгалтера структурного підрозділу бухгалтерії Вовчанської міської ради, наявність чи відсутність відносин прямого підпорядкування та конфлікту інтересів встановити неможливо (а.с. 8). Наказом від 05 травня 2021 року № 38-к позивача було звільнено з роботи 07 травня 2021 року згідно з п. 4 ч. 1 ст. 41 КЗпП України. Підставою видачі Наказу № 38-к від 05 травня 2021 року, зазначено лист Вовчанського міського голови від 25.03.2021 року №020-22/1720/14 «Щодо розгляду повідомлення начальника відділу освіти Вовчанської міської ради [PERSON] від 23.03.2021 року № 466» (а.с. 5). Суд звертаю увагу, що зазначені представниками відповідача обставини щодо пропонування [PERSON] трьох інших посад, не підтверджені жодним доказом, разом з тим [PERSON] зазначила, що одна із посад була в іншій місцевості, гарантій її переведення не було, письмово вони не пропонувались. До тверджень представника відповідача Лазебного Ю.А. який вважає обставини пропонування інших посад [PERSON] такими, що підтвердженні позивачем і тому не підлягають доказуванню, суд ставиться критично. Разом з тим, суд не приймає до уваги, посилання представника відповідача Лазебного Ю.О. на написання позивачем заяви про звільнення за власним бажанням, як досягнення згоди, оскільки вказана заява не надавалась суду як доказ, разом з тим позивачем зазначено про подання на наступний день заяви про її відкликання. Враховуючи вищевикладене суд, вважає оскаржуваний наказ прийнято з порушенням вимог чинного законодавства виходячи з наступного. У статті 43 Конституції України закріплено право кожного на працю, що включає можливість заробляти собі на життя працею, яку він вільно обирає або на яку вільно погоджується, та обов`язок держави щодо створення умов для повного здійснення громадянами права на працю, забезпечення рівних можливостей у виборі професії та роду трудової діяльності. Аналогічний зміст цього права відображено у положенні статті 5-1 КЗпП України, відповідно до якого держава гарантує працездатним громадянам, які постійно проживають на території України, зокрема, вільний вибір виду діяльності. За змістом статті 25-1 КЗпП України власник вправі запроваджувати обмеження щодо спільної роботи на одному і тому ж підприємстві, в установі, організації осіб, які є близькими родичами чи свояками (батьки, подружжя, брати, сестри, діти, а також батьки, брати, сестри і діти подружжя), якщо у зв`язку з виконанням трудових обов`язків вони безпосередньо підпорядковані або підконтрольні один одному. У статті 41 КЗпП України передбачені додаткові підстави розірвання трудового договору з ініціативи власника або уповноваженого ним органу з окремими категоріями працівників за певних умов, зокрема трудовий договір може бути розірваний у випадку перебування всупереч вимогам Закону України «Про запобігання корупції» у прямому підпорядкуванні у близької особи (пункт 4 частини першої цієї статті). Розірвання договору у випадку, передбаченому пунктом 4 частини першої цієї статті, проводиться, якщо неможливо перевести працівника за його згодою на іншу роботу (частина четверта статті 41 КЗпП України). Законом України «Про запобігання корупції» визначено правові та організаційні засади функціонування системи запобігання корупції в Україні, зміст та порядок застосування превентивних антикорупційних механізмів, правила щодо усунення наслідків корупційних правопорушень. Підпунктом 1 частини 1 статті 3 ЗУ «Про запобігання корупції» передбачено, що суб`єктами, на яких поширюються дія цього Закону, є посадові особи місцевого самоврядування. Відповідно до статті 28 Закону, особи, зазначені у пунктах 1, 2 частини першої статті 3 цього Закону, зобов`язані: вживати заходів щодо недопущення виникнення реального, потенційного конфлікту інтересів; повідомляти не пізніше наступного робочого дня з моменту, коли особа дізналася чи повинна була дізнатися про наявність у неї реального чи потенційного конфлікту інтересів безпосереднього керівника, а у випадку перебування особи на посаді, яка не передбачає наявності у неї безпосереднього керівника, або в колегіальному органі - Національне агентство чи інший визначений законом орган або колегіальний орган, під час виконання повноважень у якому виник конфлікт інтересів, відповідно; не вчиняти дій та не приймати рішень в умовах реального конфлікту інтересів; вжити заходів щодо врегулювання реального чи потенційного конфлікту інтересів. За приписами статті 1 Закону, реальний конфлікт інтересів - суперечність між приватним інтересом особи та її службовими чи представницькими повноваженнями, що впливає на об`єктивність або неупередженість прийняття рішень, або на вчинення чи невчинення дій під час виконання зазначених повноважень; потенційний конфлікт інтересів - наявність у особи приватного інтересу у сфері, в якій вона виконує свої службові чи представницькі повноваження, що може вплинути на об`єктивність чи неупередженість прийняття нею рішень, або на вчинення чи невчинення дій під час виконання зазначених повноважень; приватний інтерес - будь-який майновий чи немайновий інтерес особи, у тому числі зумовлений особистими, сімейними, дружніми чи іншими позаслужбовими стосунками з фізичними чи юридичними особами, у тому числі ті, що виникають у зв`язку з членством або діяльністю в громадських, політичних, релігійних чи інших організаціях; пряме підпорядкування - це відносини прямої організаційної або правової залежності підлеглої особи від її керівника, в тому числі через вирішення (участь у вирішенні) питань прийняття на роботу, звільнення з роботи, застосування заохочень, дисциплінарних стягнень, надання вказівок, доручень тощо, контролю за їх виконанням (стаття 1 Закону України «Про запобігання корупції»). У відповідності до статті 29 Закону України «Про запобігання корупції» зовнішнє врегулювання конфлікту інтересів здійснюється шляхом: 1) усунення особи від виконання завдання, вчинення дій, прийняття рішення чи участі в його прийнятті в умовах реального чи потенційного конфлікту інтересів; 2) застосування зовнішнього контролю за виконанням особою відповідного завдання, вчиненням нею певних дій чи прийняття рішень; 3) обмеження доступу особи до певної інформації; 4) перегляду обсягу службових повноважень особи; 5) переведення особи на іншу посаду; 6) звільнення особи. Водночас, за частиною другою статті, особи, зазначені у пунктах 1, 2 частини першої статті 3 цього Закону, у яких наявний реальний чи потенційний конфлікт інтересів, можуть самостійно вжити заходів щодо його врегулювання шляхом позбавлення відповідного приватного інтересу з наданням підтверджуючих це документів безпосередньому керівнику або керівнику органу, до повноважень якого належить звільнення/ініціювання звільнення з посади. Позбавлення приватного інтересу має виключати будь-яку можливість його приховування (частина 3 зазначеної статті). Зміст зовнішнього врегулювання конфлікту інтересів у спосіб перегляду обсягу службових повноважень особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, прирівняної до неї особи (стаття 32 Закону України «Про запобігання корупції») полягає у здійсненні за рішенням керівника органу, підприємства, установи, організації або відповідного структурного підрозділу, в якому працює особа, у разі, якщо конфлікт інтересів у її діяльності має постійний характер, пов`язаний з конкретним повноваженням особи, а також за можливості продовження належного виконання нею службових завдань у разі такого перегляду і можливості наділення відповідними повноваженнями іншого працівника. Крім того, у статті 33 Закону України «Про запобігання корупції» розкривається суть врегулювання конфлікту інтересів із застосуванням способу здійснення повноважень під зовнішнім контролем. Так, службові повноваження здійснюються особою, уповноваженою на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, прирівняною до неї особи під зовнішнім контролем у разі, якщо усунення особи від виконання завдання, вчинення дій, прийняття рішення чи участі в його прийнятті в умовах реального чи потенційного конфлікту інтересів, обмеження її доступу до інформації чи перегляд її повноважень є неможливим та відсутні підстави для її переведення на іншу посаду або звільнення (частина перша статті 33 Закону). Зовнішній контроль здійснюється, зокрема у формі перевірки працівником, визначеним керівником органу, підприємства, установи, організації, стану та результатів виконання особою завдання, вчинення нею дій, змісту рішень чи проектів рішень, що приймаються або розробляються особою або відповідним колегіальним органом з питань, пов`язаних із предметом конфлікту інтересів (пункт 1 частини другої статті 33 Закону). У рішенні про здійснення зовнішнього контролю визначаються форма контролю, уповноважений на проведення контролю працівник, а також обов`язки особи у зв'язку із застосуванням зовнішнього контролю за виконанням нею відповідного завдання, вчиненням нею дій чи прийняття рішень (частина третя статті 33 Закону). Відповідно до статті 34 Закону України «Про запобігання корупції» переведення особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, прирівняної до неї особи на іншу посаду у зв`язку з наявністю реального чи потенційного конфлікту інтересів здійснюється за рішенням керівника органу, підприємства, установи, організації у разі, якщо конфлікт інтересів у її діяльності має постійний характер і не може бути врегульований шляхом усунення такої особи від виконання завдання, вчинення дій, прийняття рішення чи участі в його прийнятті, обмеження її доступу до інформації, перегляду її повноважень та функцій, позбавлення приватного інтересу та за наявності вакантної посади, яка за своїми характеристиками відповідає особистим та професійним якостям особи. Переведення на іншу посаду може здійснюватися лише за згодою особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, прирівняної до неї особи. Звільнення особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, прирівняної до неї особи з займаної посади у зв`язку з наявністю конфлікту інтересів здійснюється у разі, якщо реальний чи потенційний конфлікт інтересів у її діяльності має постійний характер і не може бути врегульований в інший спосіб, в тому числі через відсутність її згоди на переведення або на позбавлення приватного інтересу. Виконуючи, що посадовою інструкцією позивача закріплено підпорядкування бухгалтера централізованої бухгалтерії відділу освіти Вовчанської міської ради [PERSON]. безпосередньо головному бухгалтеру установи та керівнику відповідного структурного підрозділу головної бухгалтерії Проте, начальник відділу освіти Вовчанської міської ради наділена повноваженнями щодо видання розпорядчих актів (управлінських рішень), які стосувалися позивача (зокрема щодо заохочення, преміювання, звільнення з роботи позивача тощо) таким чином, мав місце приватний конфлікт інтересів як реальний (у разі прийняття [PERSON] управлінських рішень щодо роботи [PERSON] ) та потенційний (при наявності можливості прийняття [PERSON] управлінських рішень щодо роботи [PERSON] ), який необхідно було врегулювати із застосуванням способів, визначених у статті 29 Закону України «Про запобігання корупції». Всупереч вимог законодавства позивач звільнена з роботи в умовах реального конфлікту інтересів особою, яка не мала права приймати щодо неї рішення, без вирішення питання про можливість застосування інших способів врегулювання конфлікту інтересів, не пов`язаних зі звільненням, що призвело до порушення її трудових прав. Разом з тим, стаття 34 Закону України «Про запобігання корупції» передбачає також можливість переведення особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, прирівняної до неї особи на іншу посаду у зв`язку з наявністю реального чи потенційного конфлікту інтересів за рішенням керівника органу за її згодою, що не було взято до уваги. Аргументи представника відповідача, щодо вирішення конфлікту інтересів та уникнення прямого підпорядкування не представилось можливим, виникла єдина можливість його усунення шляхом звільнення [PERSON] на підставі ч. 1 ст. 41 КЗпП України, суд відхиляє, оскільки системний аналіз положень Конституції України і КЗпП України щодо державних гарантій у реалізації права на працю кожної працездатної особи та положень КЗпП України і Закону України «Про запобігання корупції» щодо запобігання конфлікту інтересів та обмеження спільної роботи, перебування у прямому підпорядкуванні близьких осіб і членів сім`ї, враховуючи передбачені способи врегулювання конфлікту інтересів, дає підстави для висновку, що розірвання трудового договору у разі виникнення конфлікту інтересів між особою, уповноваженою на виконання функцій держави (посадовою особою місцевого самоврядування) та працівником як більш слабкою стороною у трудових правовідносинах у порівнянні з адміністрацією, є крайнім заходом врегулювання конфлікту інтересів і його застосування можливе лише у разі, якщо неможливо врегулювати конфлікт інтересів у інший спосіб. Також, суд звертає увагу, що [PERSON] порушено вимоги статті 27 ЗУ «Про запобігання корупції», оскільки вона як особа, яка претендувала на зайняття посади, зазначеної у пункті 1 частини першої статті 3 цього Закону, зобов`язана була повідомити керівництво органу, на посаду в якому вона претендувала, про працюючих у цьому органі близьких їй осіб. Тому оскаржуваний наказ № 38-к відповідача про звільнення позивача від 05 травня 2021 року підлягає скасуванню, з поновленням позивача на роботі. Відповідно до ч. 2 ст. 235 КЗпП України при винесенні рішення про поновлення на роботі орган, який розглядає трудовий спір, одночасно приймає рішення про виплату працівникові середнього заробітку за час вимушеного прогулу або різниці в заробітку за час виконання нижчеоплачуваної роботи, але не більше ніж за один рік. Якщо заява про поновлення на роботі розглядається більше одного року не з вини працівника, орган, який розглядає трудовий спір, виносить рішення про виплату середнього заробітку за весь час вимушеного прогулу. У відповідності до п. 1 Порядку обчислення середньої заробітної плати, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України № 100 від 8 лютого 1995 року (далі Прядок № 100), зазначений Порядок № 100 застосовується у випадку вимушеного прогулу. З урахуванням аналізу положень п. 2 Порядку № 100, суд зазначає, що середньомісячна заробітна плата обчислюється виходячи з виплат за останні 2 календарні місяці роботи, що передують події, з якою пов`язана відповідна виплата. Враховуючи, що позивач звільнена 07 травня 2021 року, але з 01 квітня 2021 року по 30 квітня 2021 року [PERSON] перебувала на лікарняному, тому при розрахунку середнього заробітку повинна бути врахована сума отриманого нею доходу за лютий та березень 2021 року. При цьому, у відповідності до п. 3 Порядку № 100, усі виплати включаються в розрахунок середньої заробітної плати у тому розмірі, в якому вони нараховані, без виключення сум відрахування на податки, стягнення аліментів тощо, за винятком відрахувань із заробітної плати осіб, засуджених за вироком суду до виправних робіт без позбавлення волі. Згідно п 4 Порядку № 100, при обчисленні середньої заробітної плати не враховуються: пенсії, державна допомога, соціальні та компенсаційні виплати. Як убачається із даних довідки № 1499/2-24 Вовчанської районної філії Харківського обласного центру зайнятості, [PERSON] за період з 07 липня 2021 року по 30 листопада 2021 року нарахована допомоги по безробіттю 4806,44 грн. Відповідно до положень п. 8 Порядку № 100, нарахування виплат, що обчислюються із середньої заробітної плати за останні два місяці роботи, провадяться шляхом множення середньоденного (годинного) заробітку на число робочих днів/годин, а у випадках, передбачених чинним законодавством, календарних днів, які мають бути оплачені за середнім заробітком. Середньоденна (годинна) заробітна плата визначається діленням заробітної плати за фактично відпрацьовані протягом двох місяців робочі (календарні) дні на число відпрацьованих робочих днів (годин), а у випадках, передбачених чинним Законодавством, - на число календарних днів за цей період. Позивачу в лютому 2021 року нараховано 6000 грн. відпрацьовано 20 днів, та у березні 2021 року 6000 грн., відпрацьовано - 22 дні. Розрахунок середньоденної заробітної плати [PERSON] , становить 285,74 грн. та відповідає наступному: (6000,00 грн. + 6000,00 грн.) : (20 днів лютого 2021 року + 22 дні березня 2021 року) = 285,71 грн. Розрахунок оплати часу вимушено прогулу за період з 07 травня 2021 року по 10 грудня 2021 року становить 42570,79 грн. та відповідає наступному: 285,71 грн. (середня заробітна плата) х 149 днів вимушеного прогулу (за період з 07 травня 2021 року по 10 грудня 2021 року) = 42570,79 грн. Суд не враховує посилання позивача на необхідність здійснення розрахунку з урахуванням заробітної плати за рік з 01 травня 2020 року по 01 травня 2021 року, яка склала 117870,94 грн. Тобто заробітна плата на місяць становить 9822,57 грн. Оскільки суперечить положенням п. 2 Порядку обчислення середньої заробітної плати, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України № 100 від 8 лютого 1995 року. У відповідності до роз`яснень, викладених у абз. 5 п. 6 постанови Пленуму Верховного Суду України від 24 грудня 1999 року № 13 «Про практику застосування судами законодавства про оплату праці», сума середнього заробітку за час вимушеного прогулу визначена судом без утримання прибуткового податку та інших обов`язкових платежів, оскільки справляння й сплата прибуткового податку, інших обов`язкових платежів з громадян, є обов`язком роботодавця та працівника. Таким чином, з відділу освіти Вовчанської міської ради на користь позивача за час вимушеного прогулу підлягає стягненню грошова сума - 42570,79 грн. з урахуванням відрахування з неї прибуткового податку та обов`язкових платежів. Згідно зі ст. 235 КЗпП України рішення про поновлення на роботі незаконно звільненого або переведеного на іншу роботу працівника, прийняте органом, який розглядає трудовий спір, підлягає негайному виконанню. Згідно з пунктів 2, 4 частини 1 статті 430 ЦПК України суд допускає негайне виконання рішень у справах про присудження працівникові виплати заробітної плати, але не більше ніж за один місяць та поновлення на роботі незаконно звільненого або переведеного на іншу роботу працівника. Щодо вимог позивача про стягнення моральної шкоди у розмірі 30000,00 грн., суд зазначає наступне. Стаття 56 Конституції України передбачає, що кожен має право на відшкодування за рахунок держави чи органів місцевого самоврядування матеріальної та моральної шкоди, завданої незаконними рішеннями, діями чи бездіяльністю органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їх посадових і службових осіб при здійсненні ними своїх повноважень. Згідно з частинами 1, 2 статті 23 ЦК України особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода полягає: 1) у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я; 2) у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім`ї чи близьких родичів; 3) у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку із знищенням чи пошкодженням її майна; 4) у приниженні честі та гідності фізичної особи, а також, ділової репутації фізичної або юридичної особи. Відповідно до частини 3 статті 23 ЦК України моральна шкода відшкодовується грішми, іншим майном або в інший спосіб. Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також, з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості. Згідно зі статтею 1167 ЦК України моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини. Стаття 1174 ЦК України визначено, що шкода, завдана фізичній або юридичній особі незаконними рішеннями, діями чи бездіяльністю посадової або службової особи органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим або органу місцевого самоврядування при здійсненні нею своїх повноважень, відшкодовується державою, Автономною Республікою Крим або органом місцевого самоврядування незалежно від вини цієї особи. Відповівдно до статті 237-1 КЗпП України встановлено, що відшкодування власником або уповноваженим ним органом моральної шкоди працівнику провадиться у разі, якщо порушення його законних прав призвели до моральних страждань, втрати нормальних життєвих зв`язків і вимагають від нього додаткових зусиль для організації свого життя. Порядок відшкодування моральної шкоди визначається законодавством. Пунктом 3 Постанови Пленуму ВСУ «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» від 31 березня 1995 року № 4 встановлено, що під моральною шкодою слід розуміти втрати немайнового характеру внаслідок моральних чи фізичних страждань, або інших негативних явищ, заподіяних фізичній чи юридичній особі незаконними діями або бездіяльністю інших осіб. Відповідно до чинного законодавства моральна шкода може полягати, зокрема: у приниженні честі, гідності, престижу або ділової репутації, моральних переживаннях у зв`язку з ушкодженням здоров`я, у порушенні права власності (в тому числі інтелектуальної), прав, наданих споживачам, інших цивільних прав, у зв`язку з незаконним перебуванням під слідством і судом, у порушенні нормальних життєвих зв`язків через неможливість продовження активного громадського життя, порушенні стосунків з оточуючими людьми, при настанні інших негативних наслідків. Пунктами 4, 5 Постанови Пленуму ВСУ «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» від 31 березня 1995 року № 4 визначено, що у позовній заяві про відшкодування моральної шкоди має бути зазначено, в чому полягає ця шкода, яким неправомірними діями чи бездіяльністю заподіяно позивачеві, з яких міркувань він виходив, визначаючи розмір шкоди, та якими доказами підтверджується. Обов`язковому з`ясуванню при вирішенні спору про відшкодування моральної (немайнової) шкоди підлягають: наявність такої шкоди, протиправність діяння її заподіювача, наявність причинного зв`язку між шкодою і протиправним діянням заподіювача та вини останнього в її заподіянні. Суди, зокрема, повинні з`ясувати, чим підтверджується факт заподіяння позивачеві моральних чи фізичних страждань або втрат немайнового характеру, за яких обставин чи якими діями (бездіяльністю) вони заподіяні, в якій грошовій сумі чи в якій матеріальній формі позивач оцінює заподіяну йому шкоду та з чого він при цьому виходить, а також інші обставини, що мають значення для вирішення спору. Згідно з пунктом 9 Постанови Пленуму ВСУ «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» від 31 березня 1995 року № 4 розмір відшкодування моральної (немайнової) шкоди суд визначає залежно від характеру та обсягу страждань (фізичних, душевних, психічних тощо), яких зазнав позивач, характеру немайнових втрат (їх тривалості, можливості відновлення тощо) та з урахуванням інших обставин. Зокрема, враховуються стан здоров`я потерпілого, тяжкість вимушених змін у його життєвих і виробничих стосунках, ступінь зниження престижу, ділової репутації, час та зусилля, необхідні для відновлення попереднього стану, добровільне - за власною ініціативою чи за зверненням потерпілого - спростування інформації редакцією засобу масової інформації. При цьому суд має виходити із засад розумності, виваженості та справедливості. Європейський суд з прав людини зауважив, що оцінка моральної шкоди за своїм характером є складним процесом, за винятком випадків, коли сума компенсації встановлена законом (STANKOV v. BULGARIA, § 62, ЄСПЛ від 12 липня 2007). При визначенні розміру моральної шкоди суд має виходити із засад розумності, виваженості та справедливості. Зміст понять «розумність» та «справедливість» при визначенні розміру моральної шкоди розкривається і в рішеннях Європейського Суду, який при цьому виходить з принципу справедливої сатисфакції, передбаченої статтею 41 Конвенції. Зокрема, рішеннях «Тома проти Люксембургу», «Калок проти Франції» (2000) та «Недбала проти Польщі», Європейський Суд дійшов висновку, що сам факт визнання порушеного права є адекватним засобом для згладжування душевних страждань і справедливої сатисфакції. В обґрунтованння моральних страждань позивачем зазначено, що її батько та чоловік [PERSON] наразі вигнав її з дітьми з будинку, де вони мешкали. Також звернувся до відділу поліції з заявою про вчинення ними крадіжки. Його заява до відділу поліції є неогрунтованою. Документи в підтвердження вказаних обставин вона не надає, оскільки вони не стосуються розгляду даної справи. Тому, моральні страждання, на які вказує позивач не знайшли свого підтвердження в судовому засіданні, суду не надано жодного доказу в підтвердження спричинення моральної шкоди позивачу, тому в цій частині позовні вимоги не підлягають задоволенню. Відповідно до ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Частиною 1 та 2 ст. 76 ЦПК України передбачено, що доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків. Відповідно до частини 1 ст. 141 ЦПКУкраїни судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволени х позовних вимог. Відповідно до частини 6 ст. 141 ЦПК України якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, які їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог, а інша частина компенсується за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. Таким чином, з відповідача на користь держави підлягає стягненню судовий збір в розмірі 1816,00 грн., виходячи із задоволення двох вимог: немайнового характеру про поновлення на роботі та майнового характеру про стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу. На підставі наведеного,

Outcome: partial