Jurisdiction: civil
Date: 2016-04-18 00:00:00

Позивач звернувся із зазначеним позовом до відповідача посилаючись на те, що 20 червня 1994 року рішеням загальних зборів членів КПС ім. Островського с. Ставчинці, [PERSON] було прийнято в члени КПС але в листопаді 1996 року на час отримання Державного акта на право колективноі власності на землю КПСім. Островського с. Ставчинці не було включено до списку громадян які отримали сертефікат на право на земельну часку (пай). Представник позивача підтримав позовні вимоги та надав суду пояснення, що відповідають змісту позовних вимог. Представник відповідача [PERSON] районної державної адміністрації у судове засідання не з'явився, хоча подав до суду заяву, в якій просив справу розглянути без його участі, в розгляді справи покладається на думку суду. Представник третьої особи управління Держгеокадастру у [PERSON] районні у судове засідання не зявився проте, направив до суду відповідь, що дійсно позивач має право на земельну частку (пай). Суд, заслухавши думку представника позивача, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що позивач був прийнятий в члени КПС з 20 червня 1994 року про що свідчить архівний витяг, але в листопаді 1996 року отримано державний акт на паювання земель, однак [PERSON] не був включений до списку громадян які отримали сертефікат на право на земельну часку (пай). Середній розмір земельної частки (паю) земель КПС ім. Островського с. Ставчинці становить 3,6 умовних кадастрових гектарів. Зазначений сертифікат позивач не отримав. п.3 Указу Президента України «Про невідкладні заходи щодо прискорення земельної реформи у сфері сільськогосподарського виробництва» встановлено, що право на земельну частку (пай) може бути об'єктом купівлі-продажу, дарування, міни, успадкування, застави. п.2 цього Указу, визначено, що кожному члену підприємства, кооперативу, товариства видається сертифікат на право приватної власності на земельну частку (пай) із зазначенням у ньому розміру частки (паю) в умовних кадастрових гектарах, а також у вартісному виразі. Відповідно до п.17 Розділу 10 Прикінцевих положень Земельного кодексу України сертифікати на право на земельну частку (пай), отримані громадянами, вважаються правовстановлюючими документами при реалізації ними права вимоги на відведення земельної частки (паю) в натурі (на місцевості) відповідно до законодавства. Сертифікати на право на земельну частку (пай) є дійсними до виділення власникам земельних часток (паїв) у натурі (на місцевості) земельних ділянок та видачі їм державних актів на право власності на землю. Відповідно до ст.2 Закону України «Про порядок виділення в натурі (на місцевості) земельних ділянок власникам земельних часток (паїв)» основним документом, що посвідчує право на земельну частку (пай), є сертифікат на право на земельну частку (пай), виданий районною (міською) державною адміністрацією. Документами, що посвідчують право на земельну частку (пай), також є: свідоцтво про право на спадщину; посвідчені у встановленому законом порядку договори купівлі-продажу, дарування, міни, до яких додається сертифікат на право на земельну частку (пай); рішення суду про визнання права на земельну частку (пай). Про те, через відсутність сертифіката позивач позбавлений можливості розпоряджатися належним йому паєм. З огляду на викладене, суд вважає, що слід визнати за позивачем право на земельну частку (пай) розміром 3,60 умовних кадастрових га. у землях колективного сільськогосподарського підприємства «ім. Островського» с. Ставчинці Хмельницького району Хмельницької області.

Outcome: approved