Jurisdiction: civil
Date: 2018-06-24 00:00:00

Позивач звернулась до суду з позовом, в якому просить стягувати з відповідача аліменти на утримання повнолітнього сина [PERSON], [INFO], який продовжує навчання, у розмірі 1/3 частини від усіх видів доходів та заробітку, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. В обгрунтування вимог позивач вказала, що повнолітній син [PERSON] навчається в Житомирському базовому фармацевтичному коледжі та перебуває на утриманні позивача. На даний час позивачу важко самостійно утримувати сина, для забезпечення необхідних потреб необхідні чималі кошти та навчання потребує додаткових витрат. Від позивача надійшла заява про розгляд справи без її участі, позовні вимоги підтримала, просила їх задовольнити, проти заочного розгляду справи не заперечувала. Відповідач в судове засідання не зявився, про час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, в порядку, передбаченому ч. 11 ст. 128 ЦПК України. Відповідно до ч. 1 ст.\~280\~ЦПК України у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання, без поважних причин або неповідомлення ним про причини неявки, не подав відзив, позивач не заперечує проти заочного вирішення справи, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів. Враховуючи, що в матеріалах справи зібрано достатньо доказів про взаємовідносини сторін, на підставі ст.ст. 211, 280 ЦПК України суд вважає за можливе провести розгляд справи за відсутності сторін.\~ Дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного висновку. Встановлено, що сторони є батьками [PERSON], [INFO] (а.с. 8). Відповідно до довідки Комунального вищого навчального закладу «Житомирський базовий фармацевтичний коледж» від 08.02.2018 року №396 [PERSON] навчається у вказаному навчальному закладі на Т-109 курсі спеціальності «Фармація» бакалавр. Термін навчання з 01.09.2017 року по 30.06.2020 року (а.с. 10). Згідно довідки про склад сімї або зареєстрованих у житловому приміщенні осіб, виданої 07.02.2018 року ОСББ «Фортеця-20» [PERSON], [INFO] проживає разом з позивачем [PERSON] (а.с. 9). Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 199 СК України, якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв'язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов'язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Право на утримання припиняється у разі припинення навчання. Згідно з ч. 3 ст. 181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Згідно ч. 2 ст. 182 СК України розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Обставини, які враховуються судом при визначенні розміру аліментів визначені в ст. 182 СК України, так при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров'я та матеріальне становище дитини; стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів. Частина 1 ст.\~183\~СК України передбачає, що частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Відповідно до ч. 3 ст. 12 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Згідно ст. 76 ЦПК України передбачено, що доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків. З урахуванням викладеного, оскільки [PERSON] потребує матеріальної допомоги у звязку з навчанням, проживає з матір'ю та знаходяться лише на утриманні останньої, а також враховуючи, що на утриманні позивача знаходиться неповнолітня донька [PERSON], [INFO], суд приходить до висновку про необхідність стягнення аліментів з відповідача. Разом з тим, оскільки позивачем не доведено можливість відповідача сплачувати аліменти у розмірі 1/3 частки всіх видів заробітку (доходу) щомісячно, суд вважає за можливе стягувати аліменти у розмірі 1/4 частки всіх видів заробітку (доходу), але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Відповідно до ст. 191 СК України аліменти на дитину присуджуються від дня предявлення позову. Згідно п. 1 ч. 1 ст. 430 ЦПК України суд допускає негайне виконання рішень у справах про стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць. Згідно ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Відповідно до ч. 6 ст. 141 ЦПК України якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, які їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог, а інша частина компенсується за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. Якщо обидві сторони звільнені від оплати судових витрат, вони компенсуються за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. З урахуванням положень ст. 141 ЦПК України, суд стягує з відповідача на користь держави судовий збір у розмірі 704,80 грн.

Outcome: partial