Jurisdiction: civil
Date: 2019-02-24 00:00:00

Позивач звернулась до суду з позовом до відповідача, зазначивши, що являється власником 1/2 частини будинку №52 по вул.Тургенєва м.Коростень Житомирської області. Власником іншої частини будинку є відповідач, яка в будинку не проживає з 2010 року, виїхала на постійне проживання до іншої країни. Відповідач зареєстрована в будинку, добровільно знятись з реєстрації не бажає, що перешкоджає їй реалізувати своє право на отримання субсидії на сплату комунальних послуг. Посилаючись на положення ст.150 ЖК України, ст.391,405 ЦК України, просила припинити реєстрацію відповідача в житловому будинку №52 по вул.Тургенєва м.Коростень Житомирської області. Позивач позовні вимоги підтримала, пояснила, що відповідач в будинку не проживає, виїхала до іншої країни, з реєстрації в будинку не знімається, що перешкоджає користуванню майном. Відповідач належним чином повідомлялась про час та місце судового розгляду, в судове засідання не прибула, відзив на позов не подала, електронною поштою до суду надійшла заява про визнання відповідачем позовних вимог та згоду на розгляд справи в її відсутність. Вислухавши пояснення позивача, дослідивши подані позивачем письмові докази та проаналізувавши їх в сукупності, суд дійшов висновку про наступне : Судом встановлено, що сторони є власниками рівних частин житлового будинку №52 по вул.Тургенєва м.Коростень Житомирської області. Посилаючись на положення ст.150 ЖК України, 391, 405 ЦК України позивач заявила вимогу про припинення реєстрації відповідача в будинку. Згідно ст.391,405 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном, у разі відсутності члена сімї без поважних причин понад один рік він втрачає право на користування житлом. Статтею 150 ЖК України визначені права власника житлового приміщення. Вказані норми не передбачають можливості припинення реєстрації власника житлового приміщення. Питання зняття\~особи з\~реєстрації місця\~проживання регулюються\~Законом України\~«Про свободу\~пересування та\~вільний вибір\~місця проживання\~в Україні»,\~стаття 7\~якого визначає\~підстави зняття\~особи з\~реєстрації місця\~проживання.\~Зняття з\~реєстрації місця\~проживання особи\~здійснюється на\~підставі: заяви особи або її представника, що подається до органу реєстрації; судового рішення,\~яке набрало\~законної сили,\~про позбавлення права власності на житлове приміщення або права користування житловим приміщенням, про виселення, про визнання особи безвісно відсутньою або оголошення її померлою; свідоцтва про смерть; паспорта або паспортного документа, що надійшов з органу державної реєстрації актів цивільного стану, або документа про смерть, виданого компетентним органом іноземної держави, легалізованого в установленому порядку; інших документів, які свідчать про припинення: підстав для перебування на території України іноземців та осіб без громадянства; підстав для проживання або перебування особи у спеціалізованій соціальній установі, закладі соціального обслуговування та соціального захисту; підстав на право користування житловим приміщенням. Можливість припинення реєстрації власника вказаним законом не передбачена. Отже, вказаною нормою не передбачено можливість ні зняття особи з реєстрації, ні припинення такої реєстрації та підставі судового рішення про припинення реєстрації власника в належному йому житловому приміщенні. За таких обставин, визнання позовних вимог відповідачем не може бути прийнято, оскільки суперечить вимогам закону, а заявлені позовні вимоги є безпідставними, тому задоволенню не підлягають. На підставі викладеного,

Outcome: dismissed