Jurisdiction: civil
Date: 2019-04-01 00:00:00

Позивач звернулась до Дарницького районного суду м. Києва з позовом до відповідача, про стягнення додаткових витрат на утримання дітей, посилаючись на те, що від зареєстрованого шлюбу з відповідачем народилось двоє дітей. Після розірвання шлюбу відповідач проживає окремо та за рішенням суду сплачує аліменти. Разом з тим, витрати на дітей збільшились, зокрема зимовий та літній відпочинок дітей, оздоровлення та підготовка до навчального року, а крім цього відповідач не сплачує аліменти та має заборгованість у зв'язку з чим позивач вимушена була звернутися до суду з даним позовом. В судовому засіданні представник позивача позов підтримала, просила задовольнити. Відповідач надав заяви про розгляд справи в його відсутність та просив відмовити у задоволенні позову, посилаючись на те, що позивач не надала належних та допустимих доказів, про понесення додаткових витрат, зокрема у тому розмірі про який зазначено у позові і відповідач не має матеріальної можливості нести додаткові витрати. Вислухавши пояснення представник позивача, дослідивши матеріали справи, суд вважає встановленими наступні факти та відповідні їм правовідносини. Від зареєстрованого шлюбу у сторін народились син [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO], які проживають разом з позивачем /а.с.6, 7/. За рішенням суду з відповідача на користь позивача стягуються аліменти на утримання дітей /8, 9/. Відповідно до ст. 185 СК України, той з батьків, з кого присуджено стягнення аліментів на дитину, а також той з батьків, до кого вимога про стягнення аліментів не була подана, зобов'язані брати участь у додаткових витратах на дитину, що викликані особливими обставинами (розвитком здібностей дитини, її хворобою, каліцтвом тощо). Розмір участі одного з батьків у додаткових витратах на дитину в разі спору визначається за рішенням суду, з урахуванням обставин, що мають істотне значення. Додаткові витрати на дитину можуть фінансуватися наперед або покриватися після їх фактичного понесення разово, періодично або постійно. Додаткові витрати мають покриватися батьками в міру необхідності до досягнення дитиною повноліття. Вони можуть бути викликані тривалими або тимчасовими, минущими по своїй природі обставинами, тому в законі передбачені різні варіанти, зокрема наперед або після їх фактичного понесення (одноразово, періодично або постійно). Так, фінансування майбутніх витрат наперед можливо при відсутності коштів для їх здійснення. Згідно ч. 1, 5, 6 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Позивач не надала суду належних та допустимих доказів понесених або майбутніх витрат на дітей, які обумовлюють в розмірі 2500 грн. на місяць. Суд вважає, що додана копія оплаченого бронювання на відпочинок, у готелі в Закарпатській області на п'ять осіб, в період з 01.08.2018 - 05.08.2018, включаючи і дітей сторін, не є належним доказом додаткових щомісячних витрат у розмірі про який зазначає позивач /а.с. 12/. Враховуючи наведене, суд вважає, що позовні вимог не знайшли свого підтвердження у судовому засіданні, у зв'язку з чим у задоволенні позову слід відмовити. Суд вважає за необхідне зазначити про те, що платник аліментів зобов'язаний нести належним чином підтверджені додаткові витрати, згідно передбачених законом підстав і незадовільний матеріальний стан платника аліментів, жодним чином не звільняє останнього від участі у таких витратах.

Outcome: dismissed