Jurisdiction: civil
Date: 2017-08-02 00:00:00

Позивач звернулась в суд з позовом до [PERSON] селищної ради Донецької області про визнання права власності, свої вимоги обґрунтовує тим, що її батькові [PERSON], на підставі рішення виконавчого комітету Макіївської міської Ради депутатів трудящихся № 659 від 21 серпня 1962 року, була виділена садибна земельна ділянка у розмірі 600 м.2 на право забудови індивідуального житлового будинку та безстрокового користування земельною ділянкою за адресою: м. Макіївка, селище Землянки, вул. Фрунзе, з установленням номеру будинку, 83. У побудованому домоволодінні, на вказаній земельній ділянці [PERSON], був зареєстрований та мешкав з 21 серпня 1965 року та до дня своєї смерті, а саме до 07.07.2014 року. 07 липня 2014 року, [PERSON] помер, після чого відкрилась спадщина, яка складається з побудованого ним домоволодіння, розташованого на земельній ділянці площею 600 м.2 за адресою: вул. Фрунзе, буд. 83, смт. Землянки, м. Макіївка Донецької області. В період часу з 2013 року по день смерті свого батька позивач постійно проживала з ним в його домоволодінні та здійснювала нагляд за ним. Також після смерті [PERSON] вона постійно проживала у цьому будинку, управляла спадковим майном, здійснювала утримання останнього, а саме сплачувала комунальні платежі, вважаючи його своєю власністю. 19 квітня 2017 року позивач звернулася до приватного нотаріуса Краматорського нотаріального округу [PERSON] з заявою про прийняття спадщини, але своєю постановою приватний нотаріус відмовила у вчиненні нотаріальної дії у звязку з відсутністю права власності спадкодавця на спадкове майно. Просить визнати за нею право власності на побудоване домоволодіння, яке розташоване за адресою: 86182, Донецька область, м. Макіївка, смт. Землянки, вул. Фрунзе, 83, яке залишилось після смерті її батька [PERSON], померлого 07 липня 2014 року. Позивач [PERSON] у судове засідання не зявилася, належним чином повідомлена про час та місце розгляду справи. Представник позивача [PERSON] у судовому засіданні заявлені вимоги підтримав та просив позов задовольнити. Не заперечує проти заочного розгляду справи. Представник відповідача [PERSON] селищної ради Донецької області у судове засідання не зявився. З Димитровського міського суду Донецької області повернуто судове доручення про допит у якості відповідача [PERSON] селищну раду як невиконане, оскільки представник відповідача до суду не зявився. Проаналізувавши в сукупності зібрані по справі докази, враховуючи те, що представник позивача не заперечує проти заочного розгляду справи в порядку, передбаченому ст. 224, 225 ЦПК України, суд вважає за можливе ухвалити заочне рішення. Заслухавши думку представника позивача, повно та всебічно проаналізувавши матеріали цивільної справи, суд встановив такі обставини справи та визначені до них правовідносини. Відповідно до ст. ст. 1216, 1218 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). До складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Статтею 1261 ЦК України передбачено, що у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив та батьки. Із статті 1268 ЦК України слідує, що спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. Як вбачається з матеріалів справи, після смерті 07 липня 2014 року [PERSON] відповідно до свідоцтво про смерть серії 1-НО за № 779703 виданого виконавчим комітетом [PERSON] селищної ради м. Макіївка Донецької області, актовий запис № 47 від 07.07.2014 року, відкрилась спадщина яка складається з: житлового будинку № 83, що знаходиться за адресою: міста Макіївка Донецької області, смт. Землянки , по вулиці Фрунзе (а.с. 18-27). Відповідно до акту прийому в експлуатацію індивідуального домоволодіння від 28.02.1991 року, у громадянина [PERSON], садиба № 83 по вул. Фрунзе у смт. Землянки, прийнята в експлуатацію (а.с. 22). Як вбачається з матеріалів справи, позивач [PERSON] (дівоче прізвище [PERSON]) [PERSON], [INFO], є дочкою померлого [PERSON], дані обставини підтверджуються свідоцтвом про народження серії 1-НО № 174710, актовий запис № 32 (а.с. 11). Відповідно до довідки [PERSON] селищної ради № 16 від 07.07.2014 року [PERSON], [INFO], проводила нагляд за [PERSON], [INFO], та проживала з ним за адресою: смт. Землянки, вул. Фрунзе, буд. 83, з 2013 по день його смерті (а.с.17). Спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Відповідно до постанови про відмову у вчиненні нотаріальної дії від 19.04.2017 року, [PERSON] було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на житловий будинок та на земельну ділянку по вул. Фрунзе, 83 у смт. Землянки м. Макіївка Донецької області, на підставі того, що не було надано докумени, які б підтверджували право власності на зазначене майно (а. с. 4). При встановлених обставинах, коли у позивача відсутні інші способи захисту цивільних прав та інтересів, чим може бути визнання права відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 16 ЦК України, позовні вимоги про визнання за позивачем права власності в порядку спадкування за законом підлягають задоволенню.

Outcome: approved