Jurisdiction: civil
Date: 2021-06-09 00:00:00

Позивач звернулась до суду з вимогою про визнання незаконним рішення державного реєстратора Манюта С.В. про державну реєстрацію права власності АТ «Укрсоцбанк» на квартиру [ADDRESS] , номер об`єкта в РПВН:14397417, індексний номер:47673724 від 08.07.2019 року, реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна:186722441101. Позов мотивується тим, що 04.09.2019 року невідомі особи рейдерським захватом заволоділи квартирою [ADDRESS] , 1/3 частки якої належить позивачу. Позивача виселили з житла і тепер її немає де жити. Спірна квартира придбана не за рахунок кредитних коштів, і виселення з неї без надання іншого житла не допускається. Представник відповідача - АТ «Альфа-Банк» відзиву на позов не надав, в судові засідання з`являвся. Відповідач - державний реєстратор Манюта С.В. в судові засідання не з`являвся, заяв та клопотань не надав. Судом встановлено: Відповідно до рішення державного реєстратора комунального підприємства «Агенція реєстраційних послуг» Манюта С.В. №47673724 від 08.07.2019 року проведено державну реєстрацію права власності на майно - квартира [ADDRESS] , за суб`єктом: Акціонерне товариство «Укрсоцбанк» (а.с.109). Згідно інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, 04.07.2019 року за АТ «Укрсоцбанк» зареєстровано спірне майно - квартира [ADDRESS] , на підставі іпотечного договору від 20.02.2008 року(а.с.15). Згідно інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, 06.04.2006 року прийнято рішення про державну реєстрацію права власності на квартиру [ADDRESS] , в рівних частках, за [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] (а.с.97). 20.02.2008 року між АТ «Укрсоцбанк» і [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] укладено іпотечний договір стосовно квартири [ADDRESS] . [PERSON] та [PERSON] є майновими поручителями за позичальника [PERSON] . Також, 26.08.2009 року між сторонами укладено договір про внесення змін №1 до договору іпотеки щодо умов кредитування (а.с.104, 107). 13.05.2019 року АТ «Укрсоцбанк» надіслало [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] повідомлення про звернення стягнення на предмет іпотеки шляхом позасудового врегулювання на підставі договору та анулювання залишку заборгованості за основним зобов`язанням (а.с.108). [INFO] [PERSON] померла. Відповідач - АТ «Альфа-Банк» є правонаступником АТ «Укрсоцбанк». Відповідно до пункту 1 частини першої статті 2 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» державна реєстрація речових прав нерухоме майно та їх обтяжень - офіційне визнання і підтвердження державою фактів набуття, зміни або припинення речових прав на нерухоме майно, обтяжень таких прав шляхом внесення відповідних відомостей до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно. Загальні правові засади звернення стягнення на предмет іпотеки визначені статтею 33 Закону України «Про іпотеку». Так, у разі невиконання боржником основного зобов`язання шляхом звернення стягнення на предмет іпотеки здійснюється на підставі рішення суду, виконавчого напису нотаріуса або згідно з договором про задоволення вимог іпотекодержателя. Відповідно до п.4.5 іпотечного договору від 20.02.2008 року укладеного між АТ «Укрсоцбанк» і [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , звернення стягнення на предмет іпотеки здійснюється на підставі: рішення суду; виконавчого напису нотаріуса; переходу до іпотекодержателя права власності на предмет іпотеки в рахунок виконання зобов`язання за кредитним договором в порядку, встановленому законодавством України (в тому числі статтею 37 Закону України «Про іпотеку») та умовами цього договору; продажу іпотекодержателем від свого імені предмета іпотеки будь-якій особі на підставі договору купівлі-продажу в порядку, встановленому законодавством України (в тому числі статтею 38 Закону України «Про іпотеку») та умовами цього договору. Іпотекодержатель має право на свій розсуд обрати порядок звернення стягнення на предмет іпотеки в межах, передбачених цим договором. За рішенням іпотекодержателя задоволення його вимог може здійснюватися в позасудовому порядку, зокрема, шляхом переходу до іпотекодержателя права власності на предмет іпотеки в рахунок виконання основного зобов`язання згідно з цим застереженням про задоволення вимог іпотекодержателя відповідно до наведених нижче умов. У разі набуття іпотекодержателем права звернення стягнення на предмет іпотеки іпотекодавець цим договором підтверджує свою згоду на передачу у власність іпотекодержателю предмета іпотеки. При цьому різниця між вартістю предмета іпотеки (визначеною на підставі експертної оцінки предмета іпотеки та/або на підставі зафіксованої в цьому договорі оцінки предмета іпотеки сторонами) та фактичною сумою заборгованості іпотекодавця перед іпотекодержателем на дату прийнята іпотекодержателем одностороннього рішення про придбання предмета іпотеки у власність підлягає відшкодуванню іпотекодавцю. Підписанням цього договору іпотекодавець засвідчує, що він надає іпотекодержателю згоду на прийняття іпотекодержателем одностороннього рішення про перехід права власності на предмет іпотеки до іпотекодержателя (придбання предмету іпотеки у власність) у разі виникнення в іпотекодержателя права звернення стягнення на предмет іпотеки відповідно до умов цього договору та вимог чинного законодавства України. Іпотекодавець підписанням цього договору також засвідчує, що наявності будь-яких інших документів, крім цього договору та письмового рішення іпотекодержателя про придбання предмета іпотеки у власність, для реєстрації права власності іпотекодержателя на предмет іпотеки не вимагається. Цей договір та письмове рішення іпотекодержателя про придбання предмета іпотеки у власність мають силу правовстановлюючих документів та засвідчують перехід права власності на предмет іпотеки від іпотекодавця до іпотекодержателя. Право власності на предмет іпотеки переходить до іпотекодержателя з дати прийняття ним письмового рішення про придбання предмета іпотеки у власність. Письмові повідомлення іпотекодержателя іпотекодавцю друкуються та підписуються уповноваженими особами іпотекодержателя і надсилаються іпотекодавцю телефаксом, кур`єром або поштою. Відповідно до частин першої, третьої статті 626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Договір є двостороннім, якщо правами та обов`язками наділені обидві сторони договору. Статтею 627 ЦК України передбачено, що відповідно до статті 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості. Зміст договору, відповідно до частини першої статті 628 ЦК України, становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Відповідно до частини першої статті 575 ЦК України іпотекою є застава нерухомого майна, що залишається у володінні заставодавця або третьої особи. Згідно з частиною першою, третьою статті 36 Закону України «Про іпотеку» сторони іпотечного договору можуть вирішити питання про звернення стягнення на предмет іпотеки шляхом позасудового врегулювання на підставі договору. Частиною першою статті 37 Закону України «Про іпотеку» передбачено, що іпотекодержатель може задовольнити забезпечену іпотекою вимогу шляхом набуття права власності на предмет іпотеки. Правовою підставою для реєстрації права власності іпотекодержателя на нерухоме майно, яке є предметом іпотеки, є договір про задоволення вимог іпотекодержателя або відповідне застереження в іпотечному договорі, яке прирівнюється до такого договору за своїми правовими наслідками та передбачає передачу іпотекодержателю права власності на предмет іпотеки в рахунок виконання основного зобов`язання. При дотриманні цих умов іпотекодержатель може задовольнити забезпечену іпотекою вимогу шляхом набуття права власності на предмет іпотеки з дотриманням умов звернення стягнення та порядку реалізації, передбачених Законом України «Про забезпечення вимог кредиторів та реєстрації обтяжень». За змістом копії реєстраційної справи № 1867224451101 для здійснення державної реєстрації права власності на спірну квартиру АТ «Укрсоцбанк» було подано: заяву про державну реєстрацію прав та їх обтяжень; іпотечний договір та договір про внесення змін №1; повідомлення про звернення стягнення на предмет іпотеки шляхом позасудового врегулювання на підставі договору та анулювання залишку заборгованості за основним зобов`язанням від 13.05.2019 року, яке адресоване [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] . Вказані обставини та докази у сукупності доводять факт дотримання банком вимог статті 35 Закону України «Про іпотеку» та пункту 57 Порядку державної реєстрації речових прав на нерухоме майно, тобто факт направлення боржнику та іпотекодавцям вимоги про усунення порушення. Суд встановив, що рішення державного реєстратора не підлягає скасуванню, тобто позивач обрала неправильний спосіб захисту. Відповідно до постанови Великої Палати Верховного Суду від 04 вересня 2018 року у справі № 915/127/18 рішення суб`єкта державної реєстрації прав про державну реєстрацію прав із внесенням відповідного запису до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно вичерпує свою дію. Тому належним способом захисту права або інтересу позивача у такому разі є не скасування рішення суб`єкта державної реєстрації прав про державну реєстрацію прав, а скасування запису про проведену державну реєстрацію права власності (користування) (частина друга статті 26 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень»). Враховуючи вищенаведене суд відмовляє у задоволенні позову.

Outcome: dismissed