Jurisdiction: civil
Date: 2019-11-06 00:00:00

Позивач звернулась до суду з позовом, в якому просить стягнути з [PERSON] , на її користь відшкодування матеріальної шкоди в сумі 72 797 грн. та моральної шкоди в сумі 72 797 грн. В обґрунтування позову зазначено, що позивач [PERSON] є співвласником квартири, разом з чоловіком - [PERSON] та сином - [PERSON] , за адресою [ADDRESS] , що підтверджується свідоцтвом про право власності на житло. Відповідно до інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, [PERSON] є власником квартири, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] на підставі договору дарування р№80, 14.01.2008, засвідченим приватним нотаріусом Харківського міського нотаріального округу Харченко І.А. 19 червня 2018 р. відбулося затоплення квартири позивача, про що було складено акт обстеження санітарно-технічного стану квартири від 20.06.2018 р. Комунального підприємства «Жилкомсервіс». Відповідно до вищевказаного акту, в результаті обстеження квартири № 217 , було встановлено наступне: -знайдені вологі сліди залиття на стелі у ванній, площею 5.1 квадратних метрів; -В квартирі, кімнатах, кухні, коридорі, ванній та туалеті відсутнє електропостачання; За результатами обстеження, комісія зробила висновок, що залиття квартири позивача № 217 відбувся із квартири № 221 через необережне використання сантехніки. 21.06.2018р. суб`єктом оціночної діяльності - Бурахович Наталією Анатоліївною (сертифікат суб`єкта оціночної діяльності № 280/16 від 11.04.2016р. виданий Фондом державного майна України) було проведено оцінку, а 11.12.2018р. складено звіт про визначення вартості матеріального збитку при затопленні вказаної квартири, яким встановлено, що ринкова вартість матеріального збитку від залиття квартири станом на дату оцінки складає 72 797,00 грн. Крім того, неправомірними діями відповідача було завдано суттєвої моральної шкоди, що виявилася у сильних душевних стражданнях позивача та її родини. У 2017 році позивач здійснила ремонт квартири, про який її сім`я мріяла та збирала кошти тяжкою працею багато років. При здійсненні ремонту було витрачено безліч часу позивача та її родини, але відповідач, своїми неправомірними діями, позбавив родину можливості насолоджуватися результатами їх праці, звівши нанівець усі їх зусилля. Розуміння, що всі зусилля, що вони доклали були марними призвело до погіршення душевного стану усієї родини та депресивного стану.В результаті затоплення електропроводка в усій квартирі була виведена з ладу, для її відновлення знадобилося близько місяця і увесь цей час родина позивача змушена була пристосовуватися до нових умов життя, у повній темряві, без можливості вести нормальне, сучасне життя, використовувати електроприлади. Продукти харчування, що знаходились в холодильнику зіпсувались, в зв`язку з чим холодильник не підлягає подальшої експлуатації. Також значно погіршилися відносини позивача з колегами та керівництвом на роботі, більшу частину дня її телефон був розряджений і колеги не могли їй подзвонити щодо робочих питань, вона втратила довіру та репутацію на робочому місці, які здобувалися багато років. Позивач та її представник у судове засідання не з`явились, від представника позивача надійшла заява про розгляд справи у його відсутність, позовні вимоги підтримав та просив їх задовольнити, проти винесення заочного рішення не заперечував. Відповідач у судове засідання не з`явився, про час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, про причини своєї неявки суду не повідомив. Відповідно до ст.280 ЦПК України зі згоди позивача суд ухвалює заочне рішення по справі. Враховуючи, що розгляд справи відбувався у відсутність сторін, відповідно до ч.2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає позовні вимоги такими, що підлягають задоволенню частково, з огляду на наступне. Відповідно до ч. 1 ст.13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Згідно до вимог ст. 76 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Відповідно до ст. ст. 81, 83 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Сторони та інші учасники справи подають докази у справі безпосередньо до суду. Cтаттею 77 ч.2 ЦПК України визначено, що предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Статтею ст. 78 ч.2 ЦПК України визначено, що обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування. У відповідності до ст.89 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів). Судом встановлено, що [PERSON] є співвласником квартири [ADDRESS] , що підтверджується витягом №35735096 про державну реєстрацію прав. Відповідно до Акту обстеження від 20.06.2018 року, складеного комісією у складі: начальника дільниці № 36 КП «Жилкомсервіс» Лазько Г.А. , інженера дільниці №36 Свечникова Р.М. , майстра дільниці №36 Донец Л.М. , комісія провела обстеження квартири [ADDRESS] та встановила наступне: житловий будинок [ADDRESS] 10-ти поверховий, кирпичний, 7 підїзний, 1998 року побудови. Квартира № 217 2-кімнатна, розташована на 5-му поверсі підїзду №6 . На момент обстеження квартири №217 , у кімнатах, кухні, коридорі, ванній та туалеті відсутнє електроосвітлення, мають місце мокрі стелі у ванній загальною площею 5,1 кв.м. Залиття квартири №217 відбулось в результаті необережного користування сантехприборами у вищерозташованій кв. 221 . Згідно звіту суб`єкта оціночної діяльності - Бурахович Н.А. (сертифікат суб`єкта оціночної діяльності № 280/16 від 11.04.2016р. виданий Фондом державного майна України) визначено вартість матеріального збитку при затопленні вказаної квартири, яким встановлено, що ринкова вартість матеріального збитку від залиття квартири станом на дату оцінки складає 72 797,00 грн. Згідно Інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно №128208054 від 19.06.2018р. власником квартири [ADDRESS] є відповідач по справі [PERSON] . Відповідно до статті 12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін; кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом. Частинами 1-3 статті 22 ЦК України встановлено, що особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Відповідно до ч. 1 ст. 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. За таких обставин, суд вважає за можливе задовольнити позовні вимоги в частині відшкодування матеріальної шкоди. Відповідно до ст. 23 ЦК України особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода полягає у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку із пошкодженням її майна. Згідно з ч. 1 ст. 1167 ЦК України моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка завдала, за наявності її вини. Згідно роз`яснень Пленуму Верховного Суду України № 4 від 31.03.1995 р. в п. 5 постанови «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» обов`язковому з`ясуванню при вирішені спору про відшкодування моральної (немайнової) шкоди підлягають: наявність такої шкоди, протиправність діяння її заподіювача, наявність причинного зв`язку між шкодою та протиправними діями заподіювача та вини останнього в її заподіянні. Суд, зокрема, повинен з`ясувати чим підтверджується факт заподіяння позивачеві моральних чи фізичних страждань або втрат немайнового характеру, за яких обставин чи якими діями (бездіяльністю) вони заподіяні, в якій грошовій сумі чи в якій матеріальній формі позивач оцінює заподіяну йому шкоду та з чого він при цьому виходить, а також інші обставини, що мають значення для вирішення спору. Згідно з п. 9 постанови Пленуму Верховного Суду України від 31 березня 1995 року № 4 «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» (із відповідними змінами), в яких зазначається, що розмір відшкодування моральної (немайнової) шкоди суд визначає в межах заявлених вимог залежно від характеру та обсягу заподіяних позивачеві моральних і фізичних страждань, з урахуванням у кожному конкретному випадку ступеня вини відповідача та інших обставин. Зокрема враховуються характер і тривалість страждань, стан здоров`я потерпілого, тяжкість завданої травми, наслідки тілесних ушкоджень, істотність вимушених змін у його життєвих і виробничих стосунках При цьому суд має виходити із засад розумності, виваженості та справедливості. Визначаючи розмір суми, що підлягає стягненню на відшкодування моральної шкоди, суд повинен навести в рішенні відповідні мотиви. При цьому, моральною шкодою визнаються страждання, заподіяні громадянинові внаслідок фізичного чи психічного впливу, що призвело до погіршення або позбавлення можливостей реалізації ним своїх звичок і бажань, погіршення відносин з оточуючими людьми, інших негативних наслідків морального характеру. Таким чином, вимоги позивача про відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок залиття квартири підлягають частковому задоволенню у розмірі 5000 грн. На підставі викладеного і

Outcome: partial