Jurisdiction: civil
Date: 2021-11-22 00:00:00

позивач звернувся у суд із позовом до відповідача у якому просить визнати останнього таким, що втратив право користування житловим приміщенням, а саме квартирою [ADDRESS] . В обґрунтування позовних вимог покликається на те, що відповідач член сім`ї колишнього власника спірної квартири, а саме чоловік . Відповідач не проживає у цій квартирі, не сплачує платежі за житлово-комунальні послуги, не бере участі в утриманні майна. У відповідності до ст. ст. 319, 405 ЦК України просить позов задовольнити. Відповідачем не подано відзив, який би містив заперечення на позов. 16 липня 2021 року ухвалою судді позовну заяву залишено без руху для усунення недоліків викладених у мотивувальній частині ухвали. 20 вересня 2021 року ухвалою судді прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження. Позивачем подано до суду клопотання про розгляд справи без його участі. Позовні вимоги підтримує та просить такі задовольнити. У судове засідання учасники справи не з`явились, хоча належним чином повідомлявся про час, дату та місце судового засідання. Відповідач про причини неявки не повідомив, не подав відзив на позовну заяву, а відтак, враховуючи подані заяви учасників справи та наявність умов передбачених ст. 280 ЦПК України, суд постановив ухвалу, яка внесена до протоколу судового засідання, про заочний розгляд справи з дотриманням вимог, встановлених ст. 281 Цивільного процесуального кодексу України. Згідно з ч.2 ст. 247 Цивільного процесуального кодексу України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного запису не здійснювалось. Дослідивши матеріали справи, з`ясувавши дійсні обставини справи та оцінивши докази в їх сукупності, суд прийшов наступного. Суд установив, позивач є власником 28/100 часток квартири [ADDRESS] , що підтверджено договором купівлі-продажу від 17 січня 2020 року та витягом з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності від 17 січня 2020 року № 196691961, які містяться у матеріалах справи. У цій квартирі зареєстроване місце проживання відповідача, що підтверджено відомостями з відділу з питань реєстрації місця проживання/перебування фізичних осіб Подільської РДА. Суд установив, що [PERSON] фактично не проживає у спірній квартирі. Дані обставини не оспорюються відповідачем, а тому приймають ся судом до уваги. Жодних поважних причин відсутності [PERSON] за вказаною адресою суд не встановив, із матеріалів справи суд також не встановив жодних домовленостей між сторонами щодо права на користування цим майном. Відповідно до ст. 317 Цивільного процесуального кодексу України власникові належать права володіння, користування та розпорядження своїм майном. Згідно з ст. ст. 319, 321 цього Кодексу власник володіє, користується та розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Власник має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону. Право власності є непорушним. Відповідно до ст. 391 цього Кодексу власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном. Зазначена норма права визначає право власника, у тому числі власника будинку або квартири, вимагати будь яких усунень свого порушеного права від будь-яких осіб будь-яким шляхом, який власник вважає прийнятним. Визначальним для захисту права на підставі цієї норми є наявність у позивача права власності та існування перешкод у користуванні власником своєю власністю. При цьому не має значення, ким саме спричинено порушене право, та з яких підстав. Відповідно до ч. 2 ст. 405 Цивільного кодексу України член сім`ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім`ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ними і власником житла або законом. Таким чином, беручи до уваги зазначені вище висновки, суд прийшов до переконання, що відповідач добровільно залишив спірну квартиру, без поважних причин не проживає у вказаній квартирі понад встановлений строк збереження права користування такою, будь-яких інших домовленостей з цього питання між сторонами не встановлено. Відтак, суд прийшов до висновку, що відповідача необхідно визнати таким, що втратив право користування житловим приміщенням - квартирою [ADDRESS] , а позов задовольнити. Суд приймає аргументи позивача, які підтверджені доказами, що містяться у матеріалах справи, та такі відповідають вимогам закону. У відповідності до ч.1 ст.141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Позивачем при поданні позову до суду сплачено судовий збір у сумі 454,00 грн, що підтверджено квитанцією, яка міститься у матеріалах справи, який необхідно стягнути з відповідача на користь позивача.

Outcome: approved