Jurisdiction: civil
Date: 2018-03-01 00:00:00

Позивач звернулась до суду з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів, мотивуючи тим, що вона перебуває з відповідачем у зареєстрованому шлюбі. Від шлюбу них народилось двоє дітей [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO]. Зазначає, що з відповідачем вони припинили шлюбні відносини, разом не проживають та не ведуть спільного господарства, а на даний час в Івано-Франківському міському суді слухається справа про розірвання шлюбу. Рішенням Івано-Франківського міського суду від 23.07.2015 року вирішено стягувати з [PERSON] аліменти на утримання неповнолітніх дітей в твердій грошовій сумі по 800грн. щомісячно на кожну дитину до досягнення ними повноліття. Рішенням апеляційного суду Івано-Франківської області рішення Івано-Франківського міського суду в даній справі залишено без змін. У звязку з економічною кризою та інфляцією значно зріс розмір грошових коштів, які необхідні для забезпечення нормального рівні життя дітей, зросли ціни на продукти харчування та одяг. В листопаді 2017 року дитині було проведено хірургічне втрачання, на яке позивачем витрачено значну суму коштів. Позивач нещодавно вийшла з декретної відпустки, а молодший син почав відвідувати садок. У звязку з тим що дитина не адаптована до середовища, де знаходиться велика кількість дітей, він постійно хворіє, позивач не має можливості залишити його вдома самого, та змушена працювати на такій роботі, де лояльно ставляться до необхідності залишатись вдома у звязку з хворобою дитини. Про цьому заробітна плата позивача є мінімальною та унеможливлює забезпечення нормального життєвого рівня для дітей. Ці обставини поставили позивача у скрутне матеріальне становище, оскільки вона немає достатніх коштів на існування та не може дозволити собі найнеобхідніші речі для дітей. Відвідування дітьми садка та школи повязане з додатковими витратами. Окрім плати за харчування та одяг позивач постійно витрачає додаткові кошти на потреби садка та школи, власними силами та коштами забезпечує дозвілля та оздоровлення дітей, сприяє їх гармонійному розвитку та вихованню. Відповідач крім сплати аліментів не бере жодної участі у вихованні дітей, не навідується до них, не дбає про їх дозвілля та оздоровлення. Його матеріальне становище покращилось, він працює постійно в [PERSON], де отримує значний матеріальний дохід. Він також має у власності земельну ділянку площею 0,58га, перебуваючи в Україні, постійно користується власним автомобілем, який оформлений на ім'я його матері. Цей автомобіль був придбаний в кредит, який вони самостійно сплачували з коштів сімейного бюджету. Стан здоров'я та матеріальне становище відповідача дозволяє йому утримувати дітей на належному рівні, однак незважаючи на це, він відмовляється добровільно забезпечувати дітям нормальний рівень життя, хоча має таку можливість. Оскільки позивач не має можливості надати суду документи, які б свідчили про отримання відповідачем офіційного доходу, тому вважає за доцільне стягувати з нього аліменти у твердій грошовій сумі. Жодних утриманців на утриманні відповідача немає. На підставі наведеного просила суд стягувати відповідача в її користь аліменти на утримання неповнолітніх дітей в твердій грошовій сумі по 2500грн. щомісячно на кожну дитину, починаючи з дня подання позову та до досягнення ними повноліття. Відповідно до ч. 5 ст. 279 ЦПК України суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше. Клопотання про розгляд справи за участю сторін від учасників судового процесу не надходило. Відповідач скористався своїм правом, подав відзив на позовну заяву, в якому позовні вимоги визнав частково, вказав, що аліменти, відповідно до рішення Івано-Франківського міського суду він сплачує справно, заборгованості по їх сплаті у нього немає, крім того він старається купувати дітям те, що їм необхідно. На сьогоднішній день він не працює, старається час від часу виїжджати на сезонні роботи, щоб утримати себе та мати змогу допомагати дітям. Відповідач не є висококваліфікованим фахівцем, а тому сезонні заробітки не часто приносять бажані заробітки. Земельну ділянку, про яку вказує позивач, він отримав у спадок від родичів, однак на сьогоднішній день він її не обробляє і доходів вона йому не приносить. Відносно автомобіля зазначив, що він був придбаний в кредит матір'ю відповідача, яка сплачувала даний кредит, та мати внесла його в тех. талон із правом керування даним автомобілем. [PERSON] також вказав, що готовий нести витрати, пов'язані з лікуванням дітей, однак звертає увагу, що дати вказані в чеках та виписках з медичних карток, що долучені позивачем датуються 23, 24, 25 січня 2018 року, тобто вже після подання нею позову до суду. Відповідач погоджується сплачувати аліменти на утримання сина [PERSON], [INFO] 800грн., та сина [PERSON], [INFO] 1000грн., в загальній сумі на двох дітей 1800грн., так як не має змоги платити аліменти в розмірі 5000грн., оскільки не має де такі кошти заробити, та не може гарантувати постійну виплату аліментів у вищезазначеній сумі. За змістом ст. 180 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Суд, дослідивши наявні у справі докази, вирішуючи спір в межах заявлених позовних вимог та на підставі наданих доказів, приходить до висновку, що позов підлягає до часткового задоволення, виходячи з наступних підстав. Згідно ч.1 ст.4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Статтею ч.1 ст.5 ЦПК України визначено, що здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом. Відповідно до ч.1 ст.13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Відповідно до ст.ст. 12, 81, 82 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Обставини, визнанні сторонами, не підлягають доказуванню. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності. Згідно ст. 8 Закону України «Про охорону дитинства» кожна дитина має право на рівень життя, достатній для фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України №789ХІІ (78912) від 27 лютого 1991 року та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Положеннями ст. 141 Сімейного Кодексу України передбачено, що мати, батько мають рівні права та обовязки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов'язків щодо дитини. Відповідно до ст. 180 СК України, батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно з п. 3 ст. 181 СК України, за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Спосіб стягнення аліментів, визначений рішенням суду, змінюється за рішенням суду за позовом одержувача аліментів. Статтею 182 СК України, встановлено, що при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров'я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Відповідно до ч. 1 ст. 184 СК України, суд за заявою одержувача визначає розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Суд звертає увагу, що згідно Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо посилення захисту права дитини на належне утримання шляхом вдосконалення порядку стягнення аліментів», (відомості Верховної Ради 2017, № 25, ст.291), а саме: ст. 182 СК України, мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Згідно з п. 23 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 15.05.2006 р. №3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справи щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» розмір аліментів, визначений судовим рішенням або за домовленістю між батьками, суд може змінити за позовом платника або одержувача аліментів у звязку зі зміною матеріального чи сімейного стану, погіршення чи поліпшення здоровя когось із них. Так, згідно ст. 7 Закону України «Про Державний бюджет України на 2018 рік» від 21.12.2016 року №1801-VІІІ, прожитковий мінімум для дитини віком до 6 років: з 1 січня 2018 року - 1492 гривні, з 1 липня - 1559 гривень, з 1 грудня - 1626 гривень; від 6 років до 18 років з 1 січня 2018 року становить 1860 гривень, з 1 липня - 1944 гривні, з 1 грудня - 2027 гривень. Матеріалами справи встановлено, що сторони перебувають в зареєстрованому шлюбі (а.с.5). [PERSON] та [PERSON] є батьками неповнолітніх [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO] (а.с.6,7), які проживають з позивачем. Рішенням Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області від 23.07.2015 року вирішено стягувати з [PERSON] в користь [PERSON] аліменти на утримання неповнолітніх дітей [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO] в розмірі по 800 грн. на кожну дитину щомісячно до досягнення ними повноліття (а.с.11-12). 23.09.2015 року на виконання вказаного рішення суду було видано виконавчий лист (а.с.13-14). Судом встановлено, що позивач [PERSON] працює у Івано-Франківській обласній дитячій клінічній лікарні на посаді реєстратора медичного оперативного відділення з 02.06.2014 року по даний час, перебувала у відпустці по догляду за дитиною до 3-х років з 10.03.2015 року по 13.01.2018 року (а.с.8,25). Неповнолітні [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO] хворіють, що підтверджується копіями виписок з медичних карт амбулаторного хворого (а.с.28,29), зокрема [PERSON], [INFO], перебував на лікуванні у Івано-Франківській обласній дитячій клінічній лікарні з 21.11.2017 року по 22.11.2017 року з клінічним діагнозом Гостра респіраторна вірусна інфекція. Лівобічна пахова грижа (а.с.9). Позивачем також додано копії товарних чеків та квитанцій (а.с.26,27), з яких вбачаються витати на купівлю дітям одягу, шкільного приладдя та медикаметів. Як вбачається повідомлення Виконкому Сваричівської сільської ради Рожнятівського району Івано-Франківської області № 426/02-26 від 13.08.2015 року на адвокатський запит (а.с.10), у власності [PERSON] перебуває земельна ділянка площею 0,58га (паї державні акти № 917919 та № 917920). Так, відповідно до ч.1 ст.192 СК України розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров'я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Тобто, законодавець не обмежує право сторони в справі про зміну розміру аліментів звернутися у суд тільки з підстав зміни матеріального стану чи стану здоров'я, а вказує і на інші випадки передбачені Кодексом. Ці випадки не конкретизуються, однак можна дійти висновку про те, що з часу присудження аліментів у розмірі по 800 грн. на кожну дитину економічна ситуація у країні змінилася кардинально в бік погіршення матеріального стану всіх верств населення і звичайно розмір аліментів в розмірі 800 грн. на дитину не є достатнім навіть для мінімального забезпечення дітей першочерговими необхідними речами. В даному випадку суд приходить до висновку, що діти проживають разом з матірю, і так чи інакше, обов'язок по утриманню дитини переважно лежить на позивачці. Безумовно, утримання дітей лежить на плечах обох батьків, однак воно не зводиться лише до суми стягуваних аліментів із платника. Це поняття є набагато ширшим, як у матеріальному аспекті (крім сплати аліментів) так і в моральному аспекті (виховання дітей, навчання їхнє дозвілля і т.д.). Сума стягуваних з відповідача аліментів в розмірі по 800 гривень на утримання кожної дитини є нижчою ніж встановлений законом мінімальний розмір аліментів на одну дитину, який, відповідно до змін ч.2 ст. 182 СК України, не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Суд вважає, що аліменти, які сплачує відповідач на утримання дітей, не забезпечує їм належного рівня життя, а саме: необхідного харчування, її медичного догляду, лікування, навчання тощо. Інших обставин, які мали б істотне значення для визначення розміру аліментів на утримання неповнолітніх дітей судом не встановлено. Про них не зазначили і сторони в справі. Приймаючи таке рішення суд виходив із встановленого законом прожиткового мінімуму на дитину певного віку та того, що батьки в рівній мірі повинні забезпечувати необхідні умови для існування дітей. Тому суд вважає, що з урахуванням фактичних обставин справи, враховуючи рівність прав та обов'язків батьків щодо виховання та утримання дітей, матеріальне становище відповідача та стан його здоров'я, виходячи з закріплених ч. 9 ст. 7 СК України принципів справедливості, добросовісності та розумності, відповідності моральним засадам суспільства, розмір стягуваних аліментів дійсно підлягає збільшенню з 800 грн. на 1000 грн. на кожну дитину. Судові витрати в справі, а саме суму судового збору в розмірі 704 грн. 80 коп. які підлягають покладенню на відповідача, відповідно до ч.1, 6 ст.141 ЦПК України, - слід стягнути з відповідача на користь держави, оскільки позивачка звільнена від їх оплати. При цьому розмір судового збору визначений судом на підставі Закону України «Про судовий збір» від 08.07.2011 року №3674-VI. Аліменти на утримання дитини згідно ст. 191 СК України присуджуються за рішенням суду від дня подання позовної заяви, однак, приймаючи до уваги те, що аліменти були вже присудженні рішенням Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області від 23.07.2015 року, а предметом судового розгляду є зміна розміру аліментів, то в даному випадку змінений розмір аліментів повинен стягуватись від дня набрання чинності рішенням суду. На підставі викладеного,

Outcome: partial