Jurisdiction: civil
Date: 2017-11-08 00:00:00

Позивач звернулась до суду з даним позовом, вказуючи, що 02.05.2000 року помер її батько [PERSON], 09.02.2004 року померла її мати - [PERSON]. Після їх смерті відкрилася спадщина на будинок в смт. Нова Борова по вул. Пушкіна 137 Хорошівського району Житомирської області. Вона є єдиною спадкоємицею. Вона вважала, що приймати спадщину потрібно після спливу шестимісячного терміну після смерті спадкодавця, тобто пропустила шестимісячний строк встановлений ст.1270 ЦК України. Позивач просить суд визначити їй додатковий строк для прийняття спадщини, яка відкрилась 09.02.2004 року, після смерті її мами [PERSON], тривалістю два місяця. Позивач в судовому засіданні позов підтримала та пояснила, що у встановлений законом строк не прийняла спадщину , так як рахувала, що спадщину необхідно прийняти через шість місяців після смерті спадкодавця. Представник відповідача в суд не прибув, Новоборівська селищна рада направила до суду лист про розгляд справи без їх участі, позов визнає. Заслухавши позивача, дослідивши матеріали справи, суд приходить до переконання, що позов підлягає до задоволення з слідуючих підстав. Відповідно до ч.1\~ст.1270 ЦК України, для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. Згідно ст.1272 ч.3 ЦК України за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважних причин, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини. Верховний Суд України на засіданні Судової палати у цивільних справах 26 вересня 2012 року розглянув справу № 6-85цс12, предметом якої був спір про визначення додаткового строку для прийняття спадщини. При розгляді цієї справи Верховний Суд України зробив правовий висновок про те, що право на спадщину належить спадкоємцеві з моменту її відкриття й закон зобовязує спадкоємця, який постійно не проживав із спадкодавцем, у шестимісячний строк подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини. Правила ч.3 ст.1272 ЦК України про надання додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини можуть бути застосовані, якщо: у спадкоємця були перешкоди для подання такої заяви; ці обставини визнані судом поважними. Якщо ж у спадкоємця перешкод не було, а він не скористався правом на прийняття спадщини через відсутність інформації про спадкову масу, то положення ч. 3 ст. 1272 ЦК України не застосовуються. Із свідоцтв про смерть серії І-ТП №237246 від 10.02.2004 року, серії І-ТП № 142337 від -2- 04.05.2000 року слідує, що [PERSON] померла 09.02.2004 року, [PERSON] помер 02.05.2000 року. Згідно листа про відмову у вчиненні нотаріальної дії №555 від 07.11.2013 року приватного нотаріуса Володарсько-Волинського районного нотаріального округу, позивачу було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом, у звязку з пропуском строку для прийняття спадщини. Із довідки державного нотаріуса Черняхівської державної нотаріальної контори №557/01-16 від 18.09.2017 року слідує, що на спадкодавця [PERSON], яка померла 09.02.2004 року відомості відсутні. Із довідки Новоборівської селищної ради № 3659 від 16.08.2016 року слідує, що [PERSON], до шести місяців фактично прийняла спадщину після смерті свого чоловіка [PERSON], який помер 02.05.2000 року, в червні 2000 року робила дрібний ремонт у спадковому будинку, що знаходиться за адресою смт. Нова Борова вул. Пушкіна 137. Суд, відповідно ч.2 ст.214 ЦПК України, прийшов до висновку про можливість відступити від вказаної правової позиції з таких мотивів. Відповідно до ст.174 ЦПК України при визнанні позову за наявності для того законних підстав суд ухвалює рішення про задоволення позову ,якщо це не суперечить закону та не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб .Визнання позову відповідачем, відсутність інших спадкоємців за даними Спадкового реєстру свідчить, що права ,свободи та інтереси інших осіб не будуть порушені. Позивач в іншому порядку, ніж судовий, не може захистити свої права на прийняття спадщини, а завданням судочинства є справедливий ,неупереджений та своєчасний розгляд та вирішення цивільної справи з метою захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав,свобод чи інтересів фізичних осіб. Постановлення рішення про задоволення позову є забезпеченням права позивача на справедливий суд відповідно до ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, що гарантує право на справедливий і публічний розгляд справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, при визначенні цивільних прав і обов'язків особи. Враховуючи, що після смерті [PERSON], позивач є спадкоємцем за законом, інші спадкоємці з заявами про прийняття спадщини в нотаріальну контору не звертались, позивач вчасно не звернулась до нотаріальної контори для подачі заяви про прийняття спадщини, у звязку з юридичною необізнаністю, відповідач позов визнає, територіальна громада не зверталася до суду з заявою про визнання спадщини відумерлою, а тому пропущений строк для прийняття спадщини позивачем, суд визнає поважним.

Outcome: approved