Jurisdiction: civil
Date: 2014-10-20 00:00:00

Позивач звернувся із позовом до [PERSON], [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором, зазначивши, що 12 вересня 2007 року між [PERSON] та ВАТ «Банк «Фінанси та Кредит», правонаступником якого є публічне акціонерне товариство «Банк «Фінанси та Кредит» укладений Кредитний договір №4451-097К, згідно з умовами якого, [PERSON] отримав кредитні ресурси в сумі 1051000, 00 грн. (один мільйон п'ятдесят одна тисяча гривен 00 коп.) Уклавши кредитний договір [PERSON] прийняв на себе зобов'язання повернути кредит до 12 вересня 2022 року та сплачувати банку відсотки за користування кредитом, відповідно до процентної ставки 17,5,00 (сімнадцять цілих п'ять десятих) відсотків річних за період з дня видачі до строку фактичного повернення кредиту. Відповідно до додаткової угоди №4 від 19.05.2008 р. процентна ставка була змінена до 18,5 (вісімнадцять цілих п'ять десятих) відсотків. Однак, [PERSON] не виконав належним чином договірні зобов'язання щодо погашення заборгованості та повернення кредитних ресурсів в обумовлені сторонами та визначені договором, строки, що суперечить приписам ст. 526 ЦК України, в якій зазначено, що зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог Цивільного кодексу, інших актів цивільного законодавства, та відповідно до ст.610 ЦК України, є порушенням зобов'язання. Статтею 611 ЦК України передбачено, що у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: припинення зобов'язання внаслідок односторонньої відмови від зобов'язання, якщо це встановлено договором або законом, або розірвання договору; зміна умов зобов'язання, сплата неустойки; відшкодування збитків та моральної шкоди, що кореспондується з положенням п.3.4 укладеного кредитного договору, яким передбачений обов'язок позичальника достроково повернути кредитні ресурси, нараховані проценти та неустойку передбачену умовами договору . Пунктом 6.1 Кредитного договору встановлена відповідальність позичальника щодо прострочення виконання договірних зобов'язань, відповідно до якого, за прострочення повернення кредитних ресурсів та/або сплати процентів, Позичальник сплачує банку пеню з розрахунку 1% (один процент) від простроченої суми за кожний день прострочення. Станом на 24.02.2014 р. заборгованість [PERSON] перед банком відповідно до розрахунку становить: 4 228 540,50 грн. (чотири мільйони двісті двадцять вісім тисяч п'ятсот сорок гривен) 50 коп., яка складається з: - заборгованості за кредитом у розмірі 349 898,02грн., - заборгованості за процентами у розмірі 308 111,43 грн., - пені по не сплаченим процентам та кредиту у розмірі 3 570531,05 грн. В забезпечення виконання зобов'язання за кредитним договором, 12 вересня 2007 року між банком та [PERSON] укладений договір поруки №4451-097П, відповідно до умов якого, поручитель зобов'язався перед банком відповідати у повному обсязі за своєчасне та повне виконання боржником [PERSON] зобов'язань за кредитним договором. Відповідно до п.п. 2.1, 2.2 п. 2 договору поруки, Поручитель у випадку невиконання зобов'язань по Кредитному договору, відповідає перед Банком як солідарний відповідач у тому числі по основному боргу, сплаті щомісячних процентів та підвищених процентів, сплаті комісійної винагороди, неустойки по основному боргу і процентам, а також по відшкодуванню всіх збитків. Відповідно до вимог ст. 554 ЦК України, у разі порушення боржником зобов'язання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники, якщо договором поруки не встановлено додаткову (субсидіарну) відповідальність поручителя». Маючи за мету продовження кредитних відносин, банк, неодноразово направляв на адресу відповідачів листи-претензії щодо погашення виниклої заборгованості, однак всі вони залишились без відповіді та задоволення. Враховуючи, що [PERSON] неодноразово допускав порушення умов укладеного кредитного договору, в частині сплати процентів та суми кредиту, банк, відповідно до п. 3.4 кредитного договору, звернувся до відповідачів з вимогою дострокового повернення кредитних коштів, сплаті нарахованих відсотків та пені (листи-вимоги від 01.03.2010 р. вих. №145 та №146) Враховуючи вищезазначене, приймаючи до уваги що відповідачами були порушені договірні зобов'язання, що призвело до утворення заборгованості зі сплати основного зобов'язання, нарахованих процентів та штрафних санкцій, позивач звернувся до суду з вимогою щодо стягнення нарахованих сум заборгованості з відповідачів. Позивач в судове засідання не з'явився, однак надав суду заяву в якій позов підтримав повністю, просить суд його задовольнити у повному обсязі. Відповідачі в судове засідання не з'явились, пояснень суду не надали, про день та час розгляду справи, повідомлені своєчасно та належним чином, підтвердження чого містяться в матеріалах справи. Суд, вивчивши матеріали справи, приходить до висновку, що позов обґрунтований та підлягає частковому задоволенню з наступних підстав. В судовому засіданні встановлено, що 12 вересня 2007 року між [PERSON] та ВАТ «Банк «Фінанси та Кредит», правонаступником якого є публічне акціонерне товариство «Банк «Фінанси та Кредит» укладений Кредитний договір №4451-097К, згідно з умовами якого, [PERSON] отримав кредитні ресурси в сумі 1051000, 00 грн. (один мільйон п'ятдесят одна тисяча гривен 00 коп.) Уклавши кредитний договір [PERSON] прийняв на себе зобов'язання повернути кредит до 12 вересня 2022 року та сплачувати банку відсотки за користування кредитом, згідно з процентною ставкою 17,5,00 (сімнадцять цілих п'ять десятих) відсотків річних за період з дня видачі до строку фактичного повернення кредиту. Відповідно до додаткової угоди №4 від 19.05.2008 р. процентна ставка була змінена до 18,5 (вісімнадцять цілих п'ять десятих) відсотків. Однак, [PERSON] не виконав належним чином договірні зобов'язання щодо погашення заборгованості та повернення кредитних ресурсів в обумовлені сторонами та визначені договором, строки, що суперечить приписам ст. 526 ЦК України. Станом на 24.02.2014 р. заборгованість [PERSON] перед банком відповідно до розрахунку становить: 4 228 540,50 грн. (чотири мільйони двісті двадцять вісім тисяч п'ятсот сорок гривен) 50 коп., яка складається з: - заборгованості за кредитом у розмірі 349 898,02грн., - заборгованості за процентами у розмірі 308 111,43 грн., - пені по не сплаченим процентам та кредиту у розмірі 3 570531,05 грн. В забезпечення виконання зобов'язання за кредитним договором, 12 вересня 2007 року між банком та [PERSON] був укладений договір поруки №4451-097П, відповідно до умов якого, поручитель зобов'язався перед банком відповідати у повному обсязі за своєчасне та повне виконання боржником [PERSON] зобов'язань за кредитним договором. Враховуючи, що [PERSON] неодноразово допускав порушення умов укладеного кредитного договору, в частині сплати процентів та суми кредиту, банк, відповідно до п. 3.4 кредитного договору, звернувся до відповідачів з вимогою дострокового повернення кредитних коштів, сплаті нарахованих відсотків та пені (листи-вимоги від 01.03.2010 р. вих. №145 та №146). Відповідно до ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Кредитний договір згідно з вимогами ст. 1055 ЦК України укладається у письмовій формі. Згідно зі ст. 530 ЦК України, якщо у зобов'язанні встановлений строк його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк. Відповідно до ст. 554 ЦК України у разі порушення боржником зобов'язання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники, якщо договором поруки не встановлено додаткову (субсидіарну) відповідальність поручителя. Статтею 611 ЦК України передбачено, що у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: припинення зобов'язання внаслідок односторонньої відмови від зобов'язання, якщо це встановлено договором або законом, або розірвання договору, зміна умов зобов'язання, сплата неустойки, відшкодування збитків та моральної шкоди. Відповідно до ч. 3 ст. 551 ЦК України, розмір неустойки може бути зменшений за рішенням суду, якщо він значно перевищує розмір збитків, та за наявності інших обставин, які мають істотне значення. В зв'язку з тим, що сума пені значно перевищує суму основної заборгованості, суд вважає за необхідне зменшити суму несплачених відсотків за користування кредитом на 20 %, а саме до 2 856 424,84 грн. Згідно зі ст. 88 ЦПК України стороні на користь якої ухвалено рішення суд присуджує понесені нею та документально підтверджені судові витрати. Якщо позов задоволено частково, судові витрати присуджуються позивачеві пропорційно до розміру задоволених позовних вимог. Розглянувши матеріали справи, суд вважає позовні вимоги такими, що підлягають частковому задоволенню. На підставі викладеного,

Outcome: approved