Jurisdiction: civil
Date: 2019-06-24 00:00:00

Позивач звернулась до суду з даним позовом до відповідача, зазначивши, що [INFO] померла сестра позивача, [PERSON] , яка мала двох дітей: [PERSON] , [INFO] , та неповнолітню [PERSON] , [INFO] .. Батьком дітей є відповідач по справі. Рішенням Амур-Нижньодніпровського районного суду м. Дніпропетровська від 22.10.2012 року розірвано шлюб між [PERSON] та відповідачем по справі. Рішенням Амур-Нижньодніпровського районного суду м. Дніпропетровська від 30.11.2012 року з [PERSON] підлягають стягненню аліменти на утримання двох дітей в розмірі 500,00 грн. на кожну дитину. Відповідно до розрахунку заборгованості зі сплати аліментів ВП 42849791, складеного станом на 29.01.2019 року сукупний розмір заборгованості з листопада 2013 року по листопад 2018 року складає 70583,33 грн. Відповідач з 2013 року взагалі перестав піклуватись про своїх дітей, не проявляв до їх життя ніякого інтересу, не надавав матеріальної допомоги на утримання на неповнолітніх дітей. Відповідно до характеристики, виданої на сім`ю [PERSON] , учениці 7Б класу КЗО «Спеціалізована школа № 55 інформаційно-технологічного профілю» Дніпровської міської ради, батько [PERSON] проживає окремо, з дітьми не спілкується, вихованням не займався, жодного разу школу не відвідав. Позивач просила суд позбавити батьківських прав [PERSON] , [INFO] , батьківських прав відносно неповнолітньої [PERSON] , [INFO] та призначити її опікуном неповнолітньої [PERSON] , [INFO] .. Позивач та її представник в судовому засіданні позовні вимоги підтримали та просили суд їх задовольнити в повному обсязі. В обґрунтування позовних вимог посилались на обставини, викладені в позові, та докази, які містяться в матеріалах справи. Відповідач до судового засідання не з`явився, про час, дату та місце слухання справи повідомлений належним чином. Тому суд вважає можливим зі згоди позивача, провести заочний розгляд справ та постановити заочне рішення. Представник третьої особи в судовому засіданні позовні вимоги підтримала та просила суд їх задовольнити. Суд, вислухав думку позивача, її представника, представника третьої особи, дослідивши докази в їх сукупності, вважає, позовні вимоги підлягають частковому задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що 27 вересня 1997 року зареєстровано шлюб між [PERSON] та [PERSON] . Після одруження прізвище дружини змінено на [PERSON] . Від спільного подружнього життя відповідач має двох дітей [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] . Рішенням Амур-Нижньодніпровського районного суду м. Дніпропетровська від 22.10.2012 року розірвано шлюб між [PERSON] та [PERSON] . Рішенням Амур-Нижньодніпровського районного суду м. Дніпропетровська від 30.11.2012 року стягнуто з відповідача на користь [PERSON] аліменти на утримання неповнолітніх дітей - [PERSON] . [INFO] та [PERSON] , [INFO] в розмірі 500,00 грн. на кожну дитину, які підлягають індексації відповідно до закону. [INFO] померла [PERSON] , про що 15 листопада 2018 року складено відповідний актовий запис № 2089 органом державної реєстрації актів цивільного стан, - Амур-Нижньодніпровським районним у місті Дніпрі відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області. Відповідно до розрахунку заборгованості зі сплати аліментів ВП 42849791, складеного станом на 29.01.2019 року сукупний розмір заборгованості з листопада 2013 року по листопад 2018 року складає 70583,33 грн. Згідно довідки № 286 від 19.12.2018 року Комунального закладу освіти «Спеціалізована школа № 55 інформаційно-технологічного профілю» Дніпровської міської ради батько [PERSON] не бере ніякої участі у вихованні доньки [PERSON] , [INFO] , учениці 7-Б класу, школу не відвідував. Відповідно до висновку органу опіки та піклування в особі Амур-Нижньодніпровської районної в м. Дніпрі ради № 4/4-473 від 22.04.2019 року останній вважає доцільним позбавити відповідача батьківських прав відносно дитини [PERSON] , [INFO] . Згідно ст. 12 ЗУ «Про охорону дитинства», виховання в сім`ї є першоосновою розвитку особистості дитини. На кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки або особи, які їх замінюють, мають право і зобов`язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров`я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці. Згідно ч. 7 ст. 7 СК України дитина має бути забезпечена можливістю здійснення її прав, установлених Конституцією України, Конвенцією про права дитини, іншими міжнародними договорами України, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України. Відповідно до ст. 155 СК України здійснення батьками своїх прав та виконання обов`язків мають ґрунтуватися на повазі до прав дитини та її людської гідності. Батьківські права не можуть здійснюватися всупереч інтересам дитини. Відмова батьків від дитини є неправозгідною, суперечить моральним засадам суспільства. Ухилення батьків від виконання батьківських обов`язків є підставою для покладення на них відповідальності, встановленої законом. Відповідно до ст. 165 СК України право на звернення до суду з позовом про позбавлення батьківських прав мають один з батьків, опікун, піклувальник, особа, в сім`ї якої проживає дитина, заклад охорони здоров`я, навчальний або інший дитячий заклад, в якому вона перебуває, орган опіки та піклування, прокурор, а також сама дитина, яка досягла чотирнадцяти років. Статтею 150 Сімейного кодексу України передбачено зобов`язання батьків піклуватися про стан здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток. Згідно з п.2 ч.1 ст.164 СК України мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вони ухиляються від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини. Відповідно до ст. 8 Закону України «Про охорону дитинства», кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України. Із роз`яснень, викладених у п. 15 постанови Пленуму Верховного Суду України від 30 березня 2007 року за № 3 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» вбачається, що позбавлення батьківських прав (тобто прав на виховання дитини, захист її інтересів, на відібрання дитини в інших осіб, які незаконно її утримують та ін.), що надані батькам до досягнення дитиною повноліття і ґрунтуються на факті споріднення з нею, є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківських обов`язків, а тому питання про його застосування слід вирішувати лише після повного всебічного, об`єктивного з`ясування обставин справи, зокрема ставлення батьків до дітей. Судом під час розгляду справи у суді не встановлено, що відповідачу чинилися перешкоди належним чином виконувати свої батьківські обов`язки, або що відповідач не виконує батьківські обов`язки з поважних причин, тому, з урахуванням інтересів дитини суд вважає, що відповідач свідомо ухиляється від виконання батьківських обов`язків, і погоджується з висновками органу опіки та піклування про доцільність позбавлення відповідача батьківських прав. Щодо заявлених вимог позивача про призначення її оікуном суд виходить з наступного. Статтею 60 ЦК України передбачено, що суд встановлює опіку над малолітньою особою, якщо при розгляді справи буде встановлено, що вона позбавлена батьківського піклування, і призначає опікуна за поданням органу опіки та піклування. Проте позивачем не надано суду такого подання органу опіки та піклування. При цьому позивач не позбавлена права звернення до органу опіки та піклування про призначення її опікуном згідно вимог ст 63 ЦК України. Відповідно до ст. 141 ЦПК України з відповідача підлягає стягненню судовий збір на користь позивача у сумі 768,40 грн.

Outcome: partial