Jurisdiction: civil
Date: 2017-10-11 00:00:00

Позивач звернулась до суду з зазначеним позовом до відповідача, вказуючи, що в зареєстрованому шлюбі з відповідачем перебуває з 04.10.2003 року. Шлюб зареєстрований відділом реєстрації актів громадянського стану Індустріального районного управління юстиції м. Дніпропетровська, актовий запис № 742. Від життя мають неповнолітнього сина, [PERSON], [INFO]. З січня 2009 року подружні стосунки між ними припинені через різні характери та погляди на сімейне життя, через відсутність взаєморозуміння, сварки. Дитина проживає разом з нею та знаходиться на її утриманні. Тому позивач просила шлюб з відповідачем розірвати та стягнути з відповідача на її користь аліменти на утримання їхнього неповнолітнього сина у твердій грошовій сумі у розмірі 1500,00 грн. щомісячно, починаючи стягнення з дня подачі позову і до досягнення дитиною повноліття. Позивач в судове засідання не з'явилася, надала на адресу суду заяву, в котрій позовні вимоги підтримала та просила задовольнити, а справу розглянути за її відсутності (а.с. 30). Відповідач в судовому засіданні не заперечував проти розірвання шлюбу, зазначив, що сімейні відносини між ним та позивачем припинені з лютого 2017 року через те, що позивач пішла від нього до іншого чоловіка. Щодо позовних вимог про стягнення аліментів, відповідач зазначив, що він не заперечує проти стягнення з нього аліментів на утримання їх з позивачем сина, однак він не має можливості сплачувати аліменти у розмірі 1500,00 грн. щомісячно, оскільки його заробітна плата складає 2\~592,10 грн. на місяць та він також надає матеріальну допомогу своїм батькам, які є пенсіонерами, а батько інвалід І групи. Крім того, відповідач зазначив, що вихідні дні син проводить разом із ним і в ці дні він утримує його, оплачує відвідування розважальних закладів, надає йому кишенькові гроші. Тому відповідач просив суд вимоги щодо стягнення аліментів задовольнити частково, стягнувши з нього аліменти на утримання сина у розмірі 900,00 грн. щомісячно. Суд, вислухавши відповідача, зясувавши обставини справи та перевіривши їх доказами, прийшов до таких висновків. Судом встановлено, що 04.10.2003 року відділом реєстрації актів громадянського стану Індустріального районного управління юстиції м. Дніпропетровська між сторонами був зареєстрований шлюб, актовий запис № 742 (а.с. 29). Від спільного життя сторони мають неповнолітнього сина, [PERSON], [INFO] (а.с. 6). Подружні стосунки між сторонами припинені з лютого 2017 року, сторони проживають окремо, спільне господарство не ведуть. Спору про поділ майна та виховання дитини між сторонами немає. Згідно ч. 1 ст. 24 Сімейного кодексу України шлюб ґрунтується на вільній згоді дружини та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Відповідно до ч. 3 ст. 56 Сімейного кодексу України кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Відповідно до статті 112 Сімейного Кодексу України шлюб розривається, якщо судом буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Враховуючи викладене, суд приходить до висновку, що поміж сторонами відсутня згода щодо перебування у шлюбі, їхня сім'я розпалася та існує формально, а подальше спільне життя їхнього подружжя і збереження шлюбу суперечило б їхнім інтересам, інтересам дитини, а тому шлюб підлягає розірванню. Судом встановлено, що спільна дитина подружжя проживає з позивачем та знаходиться на її утриманні (а.с. 23). Відповідно до ст.180 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до ст.ст.181,183,184 СК України аліменти за рішенням суду присуджуються у частці від доходу матері, батька або при нерегулярному, мінливому доході, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення, - у твердій грошовій сумі. З огляду на зазначене, враховуючи, що відповідач офіційно працевлаштований, отримує стабільний дохід, інвалідом не являється, інших аліментних зобовязань не має, має літніх батьків, які є пенсіонерами, а батько відповідача є інвалідом 1 группи, суд вважає можливим стягнути з відповідача на користь позивача аліменти на утримання неповнолітнього сина у розмірі 1/4 частини усіх видів його заробітку (доходу) щомісячно, але не менше ніж 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи стягнення з дня подачі позову і до досягнення дитиною повноліття. Відповідно до ст. 88 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягає стягненню судовий збір, сплачений [PERSON] при поданні позовної заяви про розірвання шлюбу, у розмірі 640,00 грн. На користь держави з відповідача підлягає стягненню судовий збір за позовні вимоги про стягнення аліментів у розмірі 640,00 грн.

Outcome: partial