Jurisdiction: civil
Date: 2021-08-16 00:00:00

Позивач звернулась до суду з даним позовом 30.04.2020 року мотивуючи тим, що рішенням Апеляційного суду Миколаївської області від 19.09.2017 року № 487/723/17 було стягнуто з [PERSON] на користь [PERSON] аліменти на утримання сина [PERSON] , [INFO] , в розмірі 1700 грн. щомісячно, починаючи з 9 лютого 2017 року і до досягнення дитиною повноліття. Однак Відповідач ухиляється від належного виконання рішення суду, аліменти сплачує нерегулярно, не в повному обсязі, у зв`язку з чим виникла заборгованість, яка станом на 01.03.2020 року становить 19432,00 грн., що підтверджується розрахунком заборгованості зі сплати аліментів, що виданий Головним державним виконавцем Центрального відділу ДВС м. Миколаєва Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції України (м. Одеса) Кірток А.А.. 23.06.2020 року ухвалою суду відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження та призначено судове засідання. 20.08.2020 року відповідач подав до суду відзив на позовну заяву, в якій зазначив, що позовні вимоги не визнає, оскільки позивачем не надано достатніх, належних та допустимих доказів, які б свідчили про наявність правових підстав для задоволення позову в повному обсязі. Так, він зазначив, що за рішенням суду постійно сплачує аліменти, має нерегулярний дохід, тому не мав можливості сплачувати аліменти позивачу в повному обсязі. Позивач в судове засідання не з`явилася, про дату, час та місце розгляду справи повідомлена належним чином, подала до суду заяву про слухання справи за її відсутності. Відповідач та його представник в судове засідання не з`явилися, про дату, час та місце розгляду справи повідомлені належним чином, представник позивача та позивач подали заяву про розгляд справи за їх відсутності. Суд, дослідивши матеріали справи, встановив наступні факти та відповідні їм правовідносини. Відповідно до ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Одним із принципів цивільного судочинства є диспозитивність, який полягає у тому, що суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявленою нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим кодексом випадках. Учасник справи, розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд (ст. 13 ЦПК України). Ст. 12 ЦПК України передбачено, що учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом та кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Судом встановлено, що рішенням Апеляційного суду Миколаївської області від 19.09.2017 року № 487/723/17 було стягнуто з [PERSON] на користь [PERSON] аліменти на утримання сина [PERSON] , [INFO] , в розмірі 1700 грн. щомісячно, починаючи з 9 лютого 2017 року і до досягнення дитиною повноліття. Відповідач ухиляється від належного виконання рішення суду, аліменти сплачує нерегулярно, не в повному обсязі, у зв`язку з чим виникла заборгованість, яка станом на 01.03.2020 року становить 19432,00 грн., що підтверджується розрахунком заборгованості зі сплати аліментів, що виданий Головним державним виконавцем Центрального відділу ДВС м. Миколаєва Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції України (м. Одеса) Кірток А.А.. Відповідно до Закону України від 26 квітня 2001 року № 2402-III «Про охорону дитинства» у редакції, що діяла на час виникнення спірних правовідносин, він визначав охорону дитинства в Україні як стратегічний загальнонаціональний пріоритет. Основні засади державної політики у цій сфері грунтуються на забезпеченні найкращих інтересів дитини, та з метою забезпечення прав дитини на такі умови життя, які будуть достатніми для фізичного, інтелектуального, морального, культурного, соціального та духовного розвитку дитини. Відповідно до частини другої статті 141 СК України розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини. Можна зробити висновок, що обсяг відповідальності батьків не залежить від проживання їх разом чи окремо від дитини, і цей факт не звільняє від обов`язку забезпечувати такі умови життя дитини, які є достатніми для фізичного, інтелектуального, морального, культурного, соціального та духовного розвитку. Зазначений висновок підтверджується і наявністю відповідальності за ухилення батьків від виконання батьківських обов`язків, як передбачено у частині четвертій статті 155 СК України. Крім того, відповідно до Закону України від 17 травня 2017 року № 2037-VIII «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо посилення захисту права дитини на належне утримання шляхом вдосконалення порядку стягнення аліментів» аліменти, одержані на дитину, є власністю дитини. Цей припис підтверджує довід про підвищений захист прав дитини. У статті 179 СК України послідовно зазначається, що аліменти призначені для утримання дитини і не можуть бути використані не за цільовим призначенням. Статтею 180 СК України встановлено обов`язок батьків утримувати дитину до досягнення нею повноліття. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі (частина третя статті 182 СК України у редакції, чинній на час ухвалення рішення про стягнення аліментів). У будь-якому випадку, чи то у разі стягнення аліментів у частці від доходу, чи у твердій грошовій, цей платіж є періодичним і повинен сплачуватися платником аліментів кожного місяця. Тобто, у разі несплати аліментів у поточному місяці, з 01 числа наступного місяця виникає заборгованість, яка тягне відповідальність у вигляді неустойки. Згідно з частиною першою статті 196 СК України при виникненні заборгованості з вини особи, яка зобов`язана сплачувати аліменти за рішенням суду, одержувач аліментів має право на стягнення неустойки (пені) у розмірі 1 % від суми несплачених аліментів за кожен день прострочення. Правило про стягнення неустойки (пені) у розмірі 1 % від суми несплачених аліментів за кожен день прострочення полягає в тому, що при обчисленні загальної суми пені за прострочення сплати аліментів враховується розмір несплачених аліментів за кожен місяць та кількість днів прострочення за кожним платежем окремо. Аліменти нараховуються щомісячно, тому строк виконання цього обов`язку буде різним, а отже, кількість днів прострочення сплати аліментів за кожен місяць також буде різною. Законодавець установив розмір пені - 1% за кожен день прострочення та період, за який нараховується пеня - за кожен день, починаючи з наступного, у який мала бути здійснена сплата аліментів за відповідний місяць, але таке зобов`язання не було виконане, і до дня, у який проведена сплата заборгованості чи до дня ухвалення судом рішення про стягнення пені. Таке правило застосовується у разі прострочення виконання зобов`язання зі сплати аліментів за місяць, у який вони мали бути сплачені. Розмір пені за місячним платежем розраховується так: заборгованість зі сплати аліментів за конкретний місяць (місячний платіж) необхідно помножити на кількість днів заборгованості, які відраховуються з першого дня місяця, наступного за місяцем, у якому мали бути сплачені, але не сплачувалися аліменти, до дня їх фактичної виплати (при цьому день виконання зобов`язання не включається до строку заборгованості) та помножити та 1 відсоток. Тобто формула така: заборгованість за місяць х кількість днів заборгованості х 1 %. За цим правилом обраховується пеня за кожним простроченим місячним платежем. Загальний розмір пені становить суму розмірів пені, обрахованої за кожним місячним (періодичним) платежем. У разі виплати аліментів частинами, необхідно зазначити, що якщо такі часткові платежі вчинені протягом місяця, у якому повинні сплачуватися аліменти, і їх загальна сума становить місячний платіж, визначений у рішенні суду про стягнення аліментів, вважається, що той з батьків, який повинен сплачувати аліменти, виконав ці зобов`язання. У разі, якщо місячний платіж сплачено не у повному розмірі, то пеня буде нараховуватися з першого дня місяця, наступного за місяцем сплати чергового платежу, на різницю між розміром, який мав бути сплачений на утримання дитини, та розміром фактично сплачених аліментів з урахуванням строку прострочення та ставки пені - 1 %. Строк прострочення вираховується з урахуванням раніше зазначеного правила і починає перебіг з першого дня місяця, наступного за місяцем внесення періодичного платежу, до дня, який передує дню сплати заборгованості. У разі, якщо заборгованість зі сплати аліментів погашено частково в іншому місяці, то визначення пені на заборгованість зі сплати аліментів розраховується з урахуванням розміру несплаченої частки аліментів за певний місяць з дня сплати частки місячного платежу і до дня, який передує дню погашення заборгованості за відповідним місячним платежем, помножену на 1 %. Визначаючи розмір пені за порушення строків сплати аліментів, суд першої інстанції застосував саме таке правило та реалізував своє право на зменшення розміру пені, дослідивши обставини справи, докази, надані сторонами, та здійснивши їх правову оцінку, відповідно до частини другої статті 196 СК України у редакції, чинній на час розгляду справи в суді. Європейський суд з прав людини (далі - ЄСПЛ) зауважив, що одним із фундаментальних аспектів верховенства права є принцип правової визначеності, який, між іншим, вимагає, щоб при остаточному вирішенні справи судами їх рішення не викликали сумнівів (рішення від 28 жовтня 1999 року у справі «Брумареску проти Румунії», заява № 28342/95, § 61). Якщо конфліктна практика розвивається в межах одного з найвищих судових органів країни, цей суд сам стає джерелом правової невизначеності, тим самим підриває принцип правової визначеності та послаблює довіру громадськості до судової системи (рішення від 29 листопада 2016 року у справі «Парафія греко-католицької церкви в м. Люпені та інші проти Румунії», заява № 76943/11, § 123). ЄСПЛ неодноразово зазначав, що формулювання законів не завжди чіткі, тому їх тлумачення та застосування залежить від практики. Роль розгляду справ у судах полягає саме у тому, щоб позбутися таких інтерпретаційних сумнівів з урахуванням змін у повсякденній практиці (рішення від 11 листопада 1996 року у справі «Кантоні проти Франції», заява № 17862/91, § 31-32; від 11 квітня 2013 року у справі «Вєренцов проти України», заява № 20372/11, § 65). Судові рішення повинні бути розумно передбачуваними (рішення від 22 листопада 1995 року у справі «С. В. проти Сполученого Королівства», заява № 20166/92, § 36). З огляду на те, що принцип верховенства права передбачає наявність правової визначеності, зокрема і при вирішенні питання щодо необхідності відступу від висновку щодо застосування норми права у подібних відносинах, ВеликаПалата Верховного Суду вважає за необхідне відступити від висновків Верховного Суду України щодо застосування норм права у подібних правовідносинах, викладених у раніше прийнятих постановах від 02 листопада 2016 року у справі № 6-1554цс16, від 16 березня 2016 року у справі № 6-2589цс15, від 03 лютого 2016 року у справі № 6-1477цс15, від 16 березня 2016 року у справі № 6-300цс16, і вважає, що пеня за заборгованість зі сплати аліментів нараховується на весь розмір несплачених у відповідному місяці аліментів за кожний день прострочення її сплати, а її нарахування не обмежується тільки тим місяцем, в якому не проводилося стягнення. Розмір пені за місячним платежем розраховується так: заборгованість зі сплати аліментів за конкретний місяць (місячний платіж) необхідно помножити на кількість днів заборгованості, які відраховуються з першого дня місяця, наступного за місяцем, у якому мали бути сплачені, але не сплачувалися аліменти, до дня їх фактичної виплати (при цьому день виконання зобов`язання не включається до строку заборгованості) та помножити та 1 відсоток. Тобто, заборгованість за місяць х кількість днів заборгованості х 1 %. За цим правилом обраховується пеня за кожним простроченим місячним платежем. Загальний розмір пені становить суму розмірів пені, обрахованої за кожним місячним (періодичним) платежем. У разі виплати аліментів частинами, необхідно зазначити, що якщо такі часткові платежі вчинені протягом місяця, у якому повинні сплачуватися аліменти, і їх загальна сума становить місячний платіж, визначений у рішенні суду про стягнення аліментів, вважається, що той з батьків, який повинен сплачувати аліменти, виконав ці зобов`язання. У разі, якщо місячний платіж сплачено не у повному розмірі, то пеня буде нараховуватися з першого дня місяця, наступного за місяцем сплати чергового платежу, на різницю між розміром, який мав бути сплачений на утримання дитини, та розміром фактично сплачених аліментів з урахуванням строку прострочення та ставки пені - 1 %. Строк прострочення вираховується з урахуванням раніше зазначеного правила і починає перебіг з першого дня місяця, наступного за місяцем внесення періодичного платежу, до дня, який передує дню сплати заборгованості. У разі, якщо заборгованість зі сплати аліментів погашено частково в іншому місяці, то визначення пені на заборгованість зі сплати аліментів розраховується з урахуванням розміру несплаченої частки аліментів за певний місяць з дня сплати частки місячного платежу і до дня, який передує дню погашення заборгованості за відповідним місячним платежем, помножену на 1 %. Аналогічно вирішено питання у постанові Великої Палати Верховного Суду від 25 квітня 2018 року у справі 572/1762/15-ц (провадження № 14-37цс18), проте помилково наведено формулу, за якою обчислення пені за несплату або прострочення сплати аліментів передбачає врахування кожного місяця окремо, а не за кожен день прострочення сплати аліментів. Розрахунок пеню за несплату аліментів з лютого 2017 року по лютий 2020 року: За 2017 рік: - розмір неустойки (пені) від суми несплачених аліментів за березень 2017 року становить: 1700 грн. х 1% х 1126 дні = 19142,00 грн. - розмір неустойки (пені) від суми несплачених аліментів за квітень 2017 року становить: 1700 грн. х 1% х 1096 дні = 18632,00 грн. - розмір неустойки (пені) від суми несплачених аліментів за травень 2017 року становить: 1700 грн. х 1% х 1065 дні = 18105,00 грн. - розмір неустойки (пені) від суми несплачених аліментів за червень 2017 року становить: 1700 грн. х 1% х 1035 дні = 17595,00 грн. - розмір неустойки (пені) від суми несплачених аліментів за липень 2017 року становить: 1700 гри. х 1% х 1004 дні = 17068,00 грн. - розмір неустойки (пені) від суми несплачених аліментів за серпень 2017 року становить: 1700 грн. х 1% х 973 дні = 16541,00 грн. - розмір неустойки (пені) від суми несплачених аліментів за вересень 2017 року становить: 1700 грн. х 1% х 943 дні = 16031,00 грн. - розмір неустойки (пені) від суми несплачених аліментів за жовтень 2017 року становить: 13,00 грн. х 1% х 912 дні = 118,56 грн. За 2018 рік: - розмір неустойки (пені) від суми несплачених аліментів за лютий 2018 року становить: 16,00 грн. х 1% х 792 дні = 126,72 грн. - розмір неустойки (пені) від суми несплачених аліментів за березень 2018 року становить: 1700,00 грн. х 1% х 761 дні = 12937,00 грн. - розмір неустойки (пені) від суми несплачених аліментів за квітень 2018 року становить: 15,00 грн. х 1% х 731 дні = 109,65 грн. - розмір неустойки (пені) від суми несплачених аліментів за травень 2018 року становить: 15,00 грн. х 1% х 700 дні = 105,00 грн. - розмір неустойки (пені) від суми несплачених аліментів за червень 2018 року становить: 15,00 грн. х 1% х 670 дні = 100,50 грн. - розмір неустойки (пені) від суми несплачених аліментів за липень 2018 року становить: 1700,00 грн. х 1% х 639 дні = 10863,00 грн. - розмір неустойки (пені) від суми несплачених аліментів за серпень 2018 року становить: 7,00 грн. х 1% х 608 дні = 42,56 грн. - розмір неустойки (пені) від суми несплачених аліментів за вересень 2018 року становить: 1009,00 грн. х 1% х 578 дні = 5832,02 грн. - розмір неустойки (пені) від суми несплачених аліментів за жовтень 2018 року становить: 710,00 грн. х 1% х 547 дні = 3883,70 грн. - розмір неустойки (пені) від суми несплачених аліментів за листопад 2018 року становить: 1005,00 грн. х 1% х 517 дні = 5195,85 грн. - розмір неустойки (пені) від суми несплачених аліментів за грудень 2018 року становить: 610,00 грн. х 1% х 486 дні = 2964,60 грн. За 2019 рік: - розмір неустойки (пені) від суми несплачених аліментів за лютий 2019 року становить: 15,00 грн. х 1% х 427 дні = 64,05 грн. - розмір неустойки (пені) від суми несплачених аліментів за березень 2019 року становить: 1700,00 грн. х 1% х 396 дні = 6732,00 грн. - розмір неустойки (пені) від суми несплачених аліментів за квітень 2019 року становить: 15,00 грн. х 1% х 366 дні = 54,90 грн. - розмір неустойки (пені) від суми несплачених аліментів за травень 2019 року становить: 1700,00 грн. х 1% х 335 дні = 5695,00 грн. - розмір неустойки (пені) від суми несплачених аліментів за червень 2019 року становить: 15,00 грн. х 1% х 305 дні = 45,75 грн. - розмір неустойки (пені) від суми несплачених аліментів за липень 2019 року становить: 15,00 грн. х 1% х 274 дні = 41,10 грн. - розмір неустойки (пені) від суми несплачених аліментів за вересень 2019 року становить: 1300,00 грн. х 1% х 213 дні = 2769,00 грн. - розмір неустойки (пені) від суми несплачених аліментів за листопад 2019 року становить: 1700,00 грн. х 1% х 152 дні = 2584,00 грн. За 2020 рік: - розмір неустойки (пені) від суми несплачених аліментів за лютий 2020 року становить: 1700,00 грн. х 1% х 61 дні = 1037,00 грн.; Загальна сума пені за прострочення сплати аліментів за період з лютого 2017 року по лютий 2020 року: 19142,00 грн. + 18632,00 грн. + 18105,00 грн. + 17595,00 грн. + 17068,00 грн. + 16541,00 грн. + 16031,00 грн. + 118,56 грн. + 126,72 грн. + 12937,00 грн. + 109,65 грн. + 105,00 грн. + 100,50 грн. + 10863,00 грн. + 42,56 грн. + 5832,02 грн. + 3883,70 грн. + 5195,85 грн. + 2964,60 грн. + 64,05 грн. + 6732,00 грн. + 54,90 грн. + 5695,00 грн. + 45,75 грн. + 41,10 грн. + 2769,00 грн. + 2584,00 грн. + 1037,00 грн. = 184415,96 грн. Оскільки ч. 1 ст. 196 СК України чітко і безальтернативно встановлено розмір стягнення судом неустойки (пені) - не більше 100 % заборгованості за аліментами, то сума пені за матеріалами цієї справи не може бути більшою за 19432 грн. Отже , виходячи з наведеного суд вважає, що вимоги позивачки стосовно стягнення пені за несвоєчасну сплату аліментів підлягають частковому задоволенню. Відповідно до ч. 6 ст.141 ЦПК України якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, які їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог, а інша частина компенсується за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. Якщо обидві сторони звільнені від оплати судових витрат, вони компенсуються за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. Так як позивача звільнено від сплати судового збору, а позов задоволено частково, отже частину судових витрат у сумі 840,80 слід стягнути з відповідача.

Outcome: partial