Jurisdiction: civil
Date: 2014-04-22 00:00:00

Позивач звернулась до суду з даним позовом посилаючись на ту обставину, що [INFO] померла її мати [PERSON]. Після її смерті залишилося спадкове майно у вигляді домоволодіння, розташованого в [ADDRESS], яке належить померлій на підставі свідоцтва про право особистої власності на домоволодіння від 24.04.1990 року, виданого виконавчим комітетом Слов`яносербської районної ради, зареєстрованого в бюро технічної інвентаризації 30.04.1990 року, реєстровий номер 1345. На момент смерті [PERSON] в зазначеному житловому будинку проживала та була зареєстрованою і по теперішній час проживає дочка померлої, позивач по справі. За життя [PERSON] в процесі господарювання здійснила перебудови та переобладнання житлового будинку, в результаті чого він збільшився в розмірах, переобладнано тамбур, гараж-сарай збільшено у розмірах, до експлуатації перебудови не було прийнято, у зв'язку з чим [PERSON] не може оформити свої права на спадщину у нотаріальній конторі. Земельна ділянка, на якій знаходиться будинок, не приватизована. На заяву до Інспекції державного архітектурно-будівельного контролю у Луганській області щодо введення в експлуатації житлового будинку з господарськими побудовами об'єктів самочинного будівництва, позивачка отримала відповідь, що самовільні будови було здійснено померлою у період з 1957 по 1990 роки, тому не потребують введенню в експлуатацію. Посилаючись на те, що позивачка спадщину прийняла, але позбавлена можливості оформити свої спадкові права через нотаріальну контору, оскільки оригінал свідоцтва про право особистої власності на домоволодіння від 24.04.1990 року, виданого виконавчим комітетом Слов`яносербської районної ради втрачено і нотаріус з цього приводу відмовий їй у видачі свідоцтва про право на спадщину, позивач змушена звернутись до суду за захистом свого права. Позивач просить суд визнати за нею право власності в порядку спадкування за законом на житловий будинок, розташований в [ADDRESS] після смерті матері [PERSON]. В судовому засіданні позивач підтримала позовні вимоги в повному обсязі. Відповідач [PERSON] з позовом згодна в повному обсязі, просила його задовольнити. Відповідач Металістська сільська рада в судове засідання не з'явились, надали до суду заяву про розгляд справи в їх відсутності. Дослідивши матеріали справи, заслухавши сторони суд знаходить позовні вимоги не обгрунтованими і такими, що не підлягають задоволенню з наступних підстав: Згідно ст. 10 ЦПК України обставини цивільних справ встановлюються судом за принципом змагальності. Суд же, зберігаючи об'єктивність і неупередженість, лише створює необхідні умови для всебічного і повного дослідження обставин справи. При дослідженні і оцінці доказів, встановленні обставин справи і ухваленні рішень суд незалежний від висновків органів влади, експертиз або окремих осіб. Згідно ст.11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи в межах заявлених вимог і на підставі наданих сторонами доказів. Крім того, згідно ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог або заперечень. В судовому засіданні було встановлено, що [INFO] померла [PERSON], яка доводилась матір'ю позивачу. Вказані факти підтверджуються доданими до матеріалів справи копіями свідоцтва про народження позивача та про смерть її матері. Крім того в судовому засіданні було встановлено, що померлій [PERSON] на праві приватної власності належав житловий будинок, розташований в [ADDRESS]. Вказаний факт підтверджується доданою до справи копією свідоцтва про право особистої власності на домоволодіння від 24.04.1990 року, виданого виконавчим комітетом Слов`яносербської районної ради, зареєстрованого в бюро технічної інвентаризації 30.04.1990 року, реєстровий номер 1345. Позивач [PERSON] прийняла спадщину після смерті своєї матері [PERSON] на підставі ч.3 ст. 1268 ЦК України, так як на час її смерті проживала та була зареєстрована з матір'ю і на підставі цього нотаріусом було заведено спадкову справу. Вказані факти підтверджуються копією домової книги, долученої до матеріалів справи та листом нотаріальної контори. Крім того в ході розгляду справи було встановлено, що померла [PERSON] при житті склала заповіт згідно з яким усе своє майно заповідала [PERSON]. Однак відповідач [PERSON] після смерті [PERSON] до нотаріальної контори з заявою про прийняття спадщини не зверталась і від прийняття спадщини відмовилась, про що заявила в судовому засіданні особисто. 28 січня 2014 року позивач звернулась до Слов'яносербської державної нотаріальної контори з заявою про видачу їй свідоцтва про право на спадщину на майно після смерті матері [PERSON] Державним нотаріусом було винесено постанову про відмову у вчиненні нотаріальної дії з тих підстав, що [PERSON] не було надано нотаріусу оригінал правовстановлюючого документа на спадкове майно. Вказаний факт підтверджується доданою до матеріалів справи копією постанови державного нотаріуса. В судовому засіданні позивач заявила суду, що оригінал правовстановлюючого документа на спадкове майно - свідоцтво про право особистої власності на домоволодіння від 24.04.1990 року, видане виконавчим комітетом Слов`яносербської районної ради було нею втрачено. При цьому позивач не змогла пояснити суду обставин при яких було втрачено вказаний документ і доказів цих обставин суду не надала. Крім того позивач не надала суду доказів та не пояснила обставин, чому вона позбавлена можливості отримати дублікат вищевказаного свідоцтва. Відповідно до ст. 392 ЦК України «Власник майна може пред'явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Уповноважений орган, який здійснює оформлення права власності та видає свідоцтво про право власності, не перебуває з позивачем у правовідносинах щодо здійснення ним права володіння, користування та розпорядження майном, щодо якого заявлені позовні вимоги про визнання права власності. У зв'язку з цим відмова зазначеного органу у здійсненні оформлення права власності на об'єкти нерухомого майна з підстав ненадання усіх необхідних документів не є оспоренням чи невизнанням права власності». Вказані правові позиції наведені у листі Верховного суду України № 81/0/54-12 від 22.08.2012 року та містяться у постановах Верховного суду України у справах № 3-2гс12 від 6.02.2012 року, № 3-4гс12 від 6.02.2012 року, № 3-5гс12 від6.02.2012 року, 3-3гс12 від 13.02.2012 року, 3-6гс12 від 13.02.2012 року і відповідно до ст. 360-7 ЦПК України є обов'язковими для всіх судів України. На підставі викладеного,

Outcome: dismissed