Jurisdiction: civil
Date: 2014-10-12 00:00:00

Позивач звернулась до суду з позовною заявою до відповідача, в якій зазначає, що в 2007 році зареєстровано шлюб між сторонами, від шлюбу є троє неповнолітніх дітей, які знаходяться на її утриманні. Вважає, що подальше спільне сімейне життя неможливе, тому просить суд стягнути аліменти з відповідача на утримання дітей в розмірі 5000 грн. щлмісячно та розірвати шлюб між сторонами. Позивач в судовому засіданні позовні вимоги підтримала в повному обсязі, посилаючись на неможливість примирення, ухилення відповідача від матеріальної допомоги на утримання дітей. Відповідач в судовому засіданні позов визнав частково, погодився на розлучення, але заперечив проти вимог про стягнення аліментів в частині їх розміру, посилаючись на наявність інших утриманців, недостатність доходу для виплати аліментів. Згідно ч. 4 ст. 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того закон них підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Вислухавши сторони, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню з наступних підстав. Шлюб між сторонами зареєстровано 21 грудня 2007 року, що підтверджується свідоцтвом про шлюб. Від шлюбу сторони мають неповнолітніх дітей: сина [PERSON], [INFO], сина [PERSON], [INFO], дочки [PERSON], [INFO], які знаходяться на утриманні позивача, що підтверджується свідоцтвами про народження, довідками з місця проживання. Згідно ст. 51 Конституції України шлюб грунтується на вільній згоді жінки й чоловіка. Як встановлено в судовому засіданні, сторони по справі фактично припинили шлюбні відносини, на примирення не погоджуються, сторони спільно не проживають, спільного господарства не ведуть, відповідач позов визнав, тому суд приходить до висновку, що зберегти вказану сім'ю не можливо і вважає за необхідне шлюб розірвати. Призвіще позивача після розірвання шлюбу слід залишити без змін. Згідно ст. 180 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину, до досягнення нею повноліття, а відповідно до п.3 ст. 181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини присуджуються у частці від доходу її матері, батька та (або) в твердій грошовій сумі. Згідно ст. 184 СК України якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, частину доходу одержує в натурі, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення, суд за заявою платника або одержувача може визначити розмір аліментів в грошовій сумі. Батько дитини, відповідач по даній справі, в добровільному порядку не надає матеріальної допомоги на утримання дитини, хоч вона цього потребує, тому суд з врахуванням обставин зазначених в ст. 182 СК України, вважає за необхідне стягнути з відповідача кошти на користь позивача на утримання неповнолітніх дітей, оскільки відповідач не має регулярного заробітку, але спроможний надавати матеріальну допомогу неповнолітній дитині. Доводи відповідача про купівлю продуктів, речей та ліків суд не приймає до уваги, оскільки ним не доведено співвіднесення таких витрат із утриманням трьох неповнолітніх дітей від шлюбу із позивачем. Вирішуючи питання про розмір аліментів, суд враховує, що позовні вимоги недостатньо обґрунтовані, під час розгляду справи відповідач довів неспроможність сплачувати аліменти у передбаченому позовом розмірі, що підтверджується медичною довідкою, рішенням суду та іншими матеріалами справи. Так, його середньомісячний дохід в 2014 році складає 3 111 грн. 11 коп., а ? від доходу складає 1555 грн. 55 коп., що підтверджується довідкою ДПІ, податковою декларацією. Суд вважає можливим визначити розмір аліментів в твердій грошовій сумі на рівні половини прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку кожній дитині, оскільки сторони мають рівні обов'язки щодо утримання дітей, сторони спільно зобов'язані забезпечити дітям рівень життя не менше встановленого законом прожиткового мінімуму, при цьому доказів достатності доходу відповідача для сплати аліментів у більшому розмірі суду не представлено. Згідно пп.4 п.2 ст.41 Бюджетного кодекса України на момент вирішення спору прожитковий мінімум на одну особу в розрахунку на місяць для дітей віком до 6 років становить 1032 грн., а для дітей віком з 6 до 18 років - 1286 грн. Відповідно половина від прожиткового мінімуму складає 1032 : 2 = 516 грн. та 1286 : 2 = 643 грн. Враховуючи викладене, на утримання трьох дітей слід стягнути 643 + 512 +512 грн. Таким чином, позовні вимоги в цій частині підлягають частковому задоволенню в загальному розмірі аліментів 1675 гривень щомісячно. Заперечення відповідача проти позову в частині стягнення аліментів суд вважає недостатньо обґрунтованими, оскільки доводи про недостатній рівень доходу не можуть слугувати підставою для звільнення батька від передбаченого законом обов'язку утримувати дітей до їх повноліття, а визнаний ним розмір аліментів не забезпечує мінімальних потреб дітей. Відповідно до ст.88 ЦПК України судові витрати слід покласти на відповідача. Рішення в частині стягнення аліментів за один місяць слід допустити до негайного виконання.

Outcome: partial