Jurisdiction: civil
Date: 2021-09-13 00:00:00

Позивач звернулась до суду з позовом до відповідача про розірвання шлюбу, зареєстрованого 14 червня 2014 року. В обґрунтування позовних вимог посилається на\~те,\~що 14 червня 2014 року уклала\~шлюб з\~відповідачем,\~від даного\~шлюбу мають доньку [PERSON] , [INFO] . Подружні стосунки не склалися через різні характери, погляди на сімейне життя та побудову сімейних стосунків, що призвело до втрати почуттів. Фактичні шлюбні відносини припинені з вересня 2020 року, однак проживають в одному помешканні. Подальше збереження шлюбу суперечить їх інтересам та моральним засадам суспільства. Ухвалою суду від 18 серпня 2021 року відкрито провадження, справу призначено до розгляду в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін. Позивач в судове засідання не з`явилась, подала до суду заяву про розгляд справи у її відсутність. Відповідач в судове засідання не з`явився, про розгляд справи був повідомлений належним чином, про причини неявки суд не повідомив, клопотань про відкладення розгляду справи до суду не надходило. За таких обставин, відповідно до ст.223 ЦПК України, суд вважає можливим розглянути справу у відсутності сторін та відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу. Суд, дослідивши матеріали справи, приходить до висновку, що позов є обґрунтованим і підлягає задоволенню на підставі наступного. Сторони перебувають у шлюбі з 14 червня 2014 року, шлюб зареєстрований Виконавчим комітетом Верхівцівської міської ради Верхньодніпровського району Дніпропетровської області, актовий запис №11, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER] від 14 червня 2014 року. [INFO] у\~сторін народилась донька [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] від 10 серпня 2016 року, виданим Виконавчим комітетом Верхівцівської міської ради Верхньодніпровського району Дніпропетровської області. Позивач зазначає, що шлюбні відносини припинено через втрату почуттів з вересня 2020 року, хоча мешкають сторони у одній квартирі. Позивач вважає, що поновлення шлюбних відносин неможливе та суперечить їх інтересам та моральним засадам суспільства. За змістом положень ч. 1\~ст. 24 Сімейного Кодексу України, шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Згідно ч.ч. 3, 4\~ст. 56 Сімейного Кодексу України, кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження, є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканність і може мати наслідки, встановлені законом. Відповідно до ч. 1\~ст. 110 Сімейного кодексу України,\~позов\~про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. За вищенаведених обставин суд приходить до висновку, що шлюб сторін існує формально,\~поновлення шлюбних\~відносин неможливо,\~подальше збереження\~шлюбу суперечило б інтересам сторін та їх доньки, тому позовні вимоги підлягають задоволенню. Відповідно до ст. 113 СК України особа, яка змінила своє прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Враховуючи, що позивач не заявила про бажання відновити дошлюбне прізвище, після розірвання шлюбу їй слід залишити шлюбне прізвище - [PERSON] . Відповідно до вимог ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Таким чином, з відповідача на користь позивача підлягає стягненню сплачений судовий збір в розмірі 908 грн. На підставі викладеного, ст.ст. 56, 105, 110, 112, 113 СК України,

Outcome: approved