overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2015-04-08 00:00:00

Позивач звернулась до суду з даними позовом, в обґрунтування якого зазначила, що являється власником будинку [ADDRESS]. Також в даному будинку зареєстрований її колишній чоловік, який там не проживає з часу розлучення тобто з 2011 року по теперішній час. В зв'язку з цим, просить визнати відповідача таким, що втратив право на користування даним будинком. В судове зсідання позивач не з'явилась, направила до суду клопотання про розгляд справи без її участі, позов підтримує та просить його задовольнити, проти заочного розгляду справи не заперечує. Відповідач в судове засідання повторно не з'явився, про час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, заяв, клопотань суду не надав. Третя особа, в судове засідання, будучи належним чином повідомлена не з'явилась, направили клопотання про розгляд справи без їх участі. Зі згоди позивача, суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає вимогам ст.224 ЦПК України. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню виходячи з наступного. Відповідно до довідок Халеп'янської сільської ради Обухівського району Київської області від 16.02.2015 року № 24,25 [PERSON] належить житловий будинок [ADDRESS], та вона в ньому зареєстрована. Відповідно до актів складених депутатом сільської ради, сусідами від 20.02.2014 року, 20.02.2014 року, 20.03.2014 року, 20.04.2014 року, 20.05.2014 року, 20.06.2014 року, 20.07.2014 року, 20.08.2014 року, 20.09.2014 року, 20.10.2014 року, 20.11.2014 року, 20.12.2014 року, 20.01.2015 року, виявлено, що [PERSON] в будинку [ADDRESS] не проживають з березня 2010 року по даний час. Згідно ст. 317 ЦК України, власникові належить право володіння, користування, та розпорядження своїм майном. Відповідно до ст.405 ч.2 ЦК України член сім'ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім'ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом. Згідно ст.71 ЖК України, при тимчасовій відсутності наймача або членів його сімї за ними зберігається жиле приміщення протягом шести місяців. Враховуючи встановлені в судовому засіданні обставини, суд вважає позовні вимоги обґрунтованими і такими, що підлягають задоволенню, оскільки під час судового розгляду факт не проживання відповідача у спірному житловому приміщенні понад шість місяців та наявність в зв'язку з цим перешкод в здійсненні прав позивача, як власника житла, доведений належними та допустимими доказами.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-09-29 00:00:00

Позивач звернулась до суду з даними позовом, в обґрунтування якого зазначила, що являється власником житлового будинку, що розташований за адресою [ADDRESS]. Також в даному будинку зареєстрований її колишній зять, відповідач по справі [PERSON], який не проживає в даному будинку з вересня 2013 року по теперішній час. В зв'язку з цим, просить визнати відповідача таким, що втратив право на проживання в даному будинку. В судове зсідання позивач та її представник не зявились, направили до суду клопотання про розгляд справи без їх участі, позов підтримують та просять його задовольнити. Відповідач в судове засідання повторно не з'явилась, про час та місце розгляду справи повідомлялась належним чином, заяв, клопотань суду не надала. Представник третьої особи, в судове засідання не з'явився, про день та час розгляду справи повідомлявся належним чином, надав до суду заяву, в якій просить справу розглядати у його відсутність, просить винести рішення згідно чинного законодавства. Зі згоди позивача, суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає вимогам ст.224 ЦПК України. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню виходячи з наступного. Відповідно до свідоцтва про право власності на житловий будинок, виданий Григорівською сільською радою від 5.12.1995 року, [PERSON] є власником житлового будинку за адресою: [ADDRESS] Відповідно до довідки Григорівської сільської ради від 25.06.2014 року, склад сімї [PERSON] є наступний: зять [PERSON], внуки [PERSON], [PERSON] Відповідно до довідки Григорівської сільської ради від 25.06.2014 року, [PERSON], за адресою: [ADDRESS] зареєстрований, але не проживає з вересня 2013 року по теперішній час. Відповідно до актів проживання громадянина складеного заступником секретаря сільської ради за підписами сусідів від 02.10.2013, 04.11.2013, 03.12.2013, 03.01.2014, 03.02.2014, 04.03.2014 років [PERSON] не проживає в [ADDRESS] Згідно ст. 317 ЦК України, власникові належить право володіння, користування, та розпорядження своїм майном. Відповідно до ст.405 ч.2 ЦК України член сім'ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім'ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом. Згідно ст.71 ЖК України, при тимчасовій відсутності наймача або членів його сімї за ними зберігається жиле приміщення протягом шести місяців. Враховуючи встановлені в судовому засіданні обставини, суд вважає позовні вимоги обґрунтованими і такими, що підлягають задоволенню, оскільки під час судового розгляду факт не проживання відповідача у спірному житловому приміщенні понад один рік та наявність в зв'язку з цим перешкод в здійсненні прав позивача, як власника житла, доведений належними та допустимими доказами.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-11-18 00:00:00

Позивач звернулась до суду з даними позовом, в обґрунтування якого зазначила, що являється власником квартири, що розташована за адресою [ADDRESS]. Також в даній квартирі зареєстровані її колишні власники, які не проживають в ній з січня 2014 року по теперішній час. В зв'язку з цим, просить визнати відповідачів такими, що втратили право на користування даної квартири. В судове зсідання позивач не з'явилась, направила до суду клопотання про розгляд справи без її участі, позов підтримує та просить його задовольнити. Відповідачі в судове засідання повторно не з'явилися, про час та місце розгляду справи повідомлялися належним чином, заяв, клопотань суду не надали. Третя особа, в судове засідання, будучи належним чином повідомлена не з'явилась. Зі згоди позивача, суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає вимогам ст.224 ЦПК України. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню виходячи з наступного. Відповідно до свідоцтва, виданого приватним нотаріусом Обухівського районного нотаріального округу [PERSON], від 18.06.2014 року, про придбання майна з прилюдних торгів, [PERSON] є власником квартири [ADDRESS]. Відповідно до довідки ТОВ «Міський житловий центр» від 14.07.2014 року, в квартирі [ADDRESS], власником якої є [PERSON], зареєстровані [PERSON], [PERSON], [PERSON] Відповідно до акту складеного депутатом Обухівської міської ради Анцуповою Л.Я., в присутності [PERSON], [PERSON], від 02.09.2014 року, виявлено, що [PERSON], [PERSON], [PERSON] в квартирі [ADDRESS] не проживають з 01.01.2014 року по даний час. Згідно ст. 317 ЦК України, власникові належить право володіння, користування, та розпорядження своїм майном. Відповідно до ст.405 ч.2 ЦК України член сім'ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім'ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом. Згідно ст.71 ЖК України, при тимчасовій відсутності наймача або членів його сімї за ними зберігається жиле приміщення протягом шести місяців. Враховуючи встановлені в судовому засіданні обставини, суд вважає позовні вимоги обґрунтованими і такими, що підлягають задоволенню, оскільки під час судового розгляду факт не проживання відповідачів у спірному житловому приміщенні понад шість місяців та наявність в зв'язку з цим перешкод в здійсненні прав позивача, як власника житла, доведений належними та допустимими доказами.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-10-14 00:00:00

Позивач звернулась до суду з даними позовом, в обґрунтування якого зазначила, що являється власником разом з третьою особою власником квартири, що розташована за адресою [ADDRESS]. Також в даному будинку зареєстрований її колишній чоловік, відповідач по справі [PERSON], який не проживає в даному будинку з 2013 року по теперішній час. В зв'язку з цим, просить визнати відповідача таким, що втратив право на проживання в даному будинку. В судове зсідання позивач та її представник не з'явились, направили до суду клопотання про розгляд справи без їх участі, позов підтримують та просять його задовольнити. Відповідач в судове засідання повторно не з'явився, про час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, заяв, клопотань суду не надав. Третя особа, в судове засідання, будучи належним чином повідомлена не з'явилась. Зі згоди позивача, суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає вимогам ст.224 ЦПК України. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню виходячи з наступного. Відповідно до свідоцтва про право власності на квартину, виданий Обухівською міською радою від 18.10.2010 року, [PERSON] та [PERSON] є власниками кваритри за адресою: [ADDRESS]. Відповідно до довідки ТОВ «Міський житловий центр» від 20.02.2013 року, склад сімї [PERSON] є наступний: [PERSON], [PERSON], бувший чоловік. Відповідно до акту складеного ТОВ «МЖЦ» № 658 від 26.06.2014 року, [PERSON] з 25.06.2013 по 25.06.2014 роки не проживає в квартирі [ADDRESS]. Згідно ст. 317 ЦК України, власникові належить право володіння, користування, та розпорядження своїм майном. Відповідно до ст.405 ч.2 ЦК України член сім'ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім'ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом. Згідно ст.71 ЖК України, при тимчасовій відсутності наймача або членів його сімї за ними зберігається жиле приміщення протягом шести місяців. Враховуючи встановлені в судовому засіданні обставини, суд вважає позовні вимоги обґрунтованими і такими, що підлягають задоволенню, оскільки під час судового розгляду факт не проживання відповідача у спірному житловому приміщенні понад один рік та наявність в зв'язку з цим перешкод в здійсненні прав позивача, як власника житла, доведений належними та допустимими доказами.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2018-04-12 00:00:00

Позивач звернулась до суду з даним позовом 02.02.2018 року мотивуючи тим, що перебуває з відповідачем в зареєстрованому шлюбі з 19.07.2002 року, від спільного життя мають сина [PERSON], [INFO]. Причиною звернення до суду з даним позовом є те, що сімейне життя з відповідачем не склалось, вони мають різні характери, вподобання та погляди на життя, припинили сімейно шлюбні відносини, ведення спільного господарства, шлюб носить формальний характер, тому просить його розірвати. Позивач [PERSON] подала до суду заяву про розгляд справи у її відсутності, позовні вимоги підтримує в повному обсязі, просила шлюб розірвати, після розірвання шлюбу залишити прізвище «Бовтенко» та залишити судові витрати за нею. Відповідач [PERSON] подав до суду заяву про розгляд справи без його участі, просив шлюб розірвати. Суд, дослідивши матеріали справи, встановив наступні обставини та відповідні їм правовідносини. Згідно ч. 1 ст. 24 Сімейного кодексу України, шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушення жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Згідно ч. 3 ст. 105 Сімейного кодексу України, шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до статті 110 цього Кодексу. Згідно до ст. 110 Сімейного кодексу України, позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя. Відповідно до ст. 112 СК України, суд з'ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Відповідно до ст. 113 СК України, особа, яка змінила своє прізвище у зв'язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Відповідно до ч. 2 ст. 114 СК України, у разі розірвання шлюбу судом шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу. Судом встановлено, що сторони зареєстрували шлюб 19.07.2002 року у Відділі РАГС Білоцерківського міського управління юстиції Київської області, актовий запис № 665, від шлюбу мають сина [PERSON], [INFO], протягом тривалого часу сімейно шлюбні стосунки не підтримують, не ведуть спільного господарства, сімя розпалась остаточно і подальше перебування сторін у шлюбі суперечить їх інтересам, що підтверджено матеріалами справи та визнається сторонами. Отже, суд приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення, оскільки сторони мають стійке волевиявлення щодо розірвання шлюбу. Згідно ст. 141 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Позивач сплатила при подачі позову судовий збір в розмірі 704,80 грн. ( а.с.1) та заявила клопотання про залишення даних витрат за нею.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2020-02-02 00:00:00

Позивач звернулась до суду з даним позовом 02.09.2019 року мотивуючи тим, що згідно рішення Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 14.03.2016 року, у справі № 357/1443/16-ц, 2/357/1265/16, з [PERSON] було стягнуто на її користь аліменти на утримання неповнолітньої дочки - [PERSON] , [INFO] , в розмірі 1/4 частини всіх видів його заробітку, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, до повноліття дитини, починаючи з 02.02.2016 року. На підставі виконавчого листа, виданого за вказаним рішенням суду, Білоцерківським районним відділом ДВС ГТУЮ у Київській області було відкрито виконавче провадження для проведення примусового стягнення аліментів з відповідача. З вересня 2017 року [PERSON] припинив належно виконувати свій обов`язок по сплаті аліментів на утримання дитини, двічі допускав повну їх несплату, а в подальшому майже щомісяця сплачував аліменти у значно меншому розмірі, ніж було визначено рішенням суду та обраховано державним виконавцем. Згідно довідки-розрахунку заборгованості по аліментам від 18.08.2019 року № 242, виданої Білоцерківським РВ ДВС ГТУЮ у Київській області, станом на 31.07.2019 року заборгованість [PERSON] по сплаті аліментів становить 13 741,05 грн. 03.04.2019 року Велика Палата Верховного Суду у справі № 333/6020/16-ц чітко роз`яснила порядок нарахування пені у разі прострочення (несплати) аліментів на утримання дитини. Так, у постанові ВП ВС вказано, що в разі стягнення аліментів у частці від доходу, чи у твердій грошовій, цей платіж є періодичним і повинен сплачуватися платником аліментів кожного місяця. Тобто, у разі несплати аліментів у поточному місяці, з 01 числа наступного місяця виникає заборгованість, яка тягне відповідальність у вигляді неустойки. Законодавець установив розмір пені - 1% за кожен день прострочення та період, за який нараховується пеня - за кожен день, починаючи з наступного, у який мала бути здійснена сплата аліментів за відповідний місяць, але таке зобов`язання не було виконане, і до дня, у який проведена сплата заборгованості чи до дня ухвалення судом рішення про стягнення пені. Розмір пені за місячним платежем розраховується так: заборгованість зі сплати аліментів за конкретний місяць (місячний платіж) необхідно помножити на кількість днів заборгованості, які відраховуються з першого дня місяця, наступного за місяцем, у якому мали бути сплачені, але не сплачувалися аліменти, до дня їх фактичної виплати (при цьому день виконання зобов`язання не включається до строку заборгованості) та помножити та 1 відсоток. Тобто, формула така: заборгованість за місяць х кількість днів заборгованості х 1 %. Загальний розмір пені становить суму розмірів пені, обрахованої за кожним місячним (періодичним) платежем.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2018-06-14 00:00:00

Позивач звернулась до суду з даним позовом 03.04.2018 року мотивуючи тим, що перебуває з відповідачем в зареєстрованому шлюбі з 07.08.2010 року, від спільного життя мають дочку [PERSON], [INFO]. Причиною звернення до суду з даним позовом є те, що сімейне життя з відповідачем не склалось, вони мають різні характери, вподобання та погляди на життя, втратили почуття любові та поваги один до одного, припинили сімейно - шлюбні відносини, ведення спільного господарства, шлюб носить формальний характер, тому просить його розірвати. Позивач [PERSON] подала до суду заяву про розгляд справи у її відсутності, позовні вимоги підтримує в повному обсязі, просила шлюб розірвати, після розірвання шлюбу залишити прізвище «[PERSON]» та залишити судові витрати за нею. Відповідач [PERSON] подав до суду заяву про розгляд справи без його участі, просив шлюб розірвати. Суд, дослідивши матеріали справи, встановив наступні обставини та відповідні їм правовідносини. Згідно ч. 1 ст. 24 Сімейного кодексу України, шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушення жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Згідно ч. 3 ст. 105 Сімейного кодексу України, шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до статті 110 цього Кодексу. Згідно до ст. 110 Сімейного кодексу України, позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя. Відповідно до ст. 112 СК України, суд з'ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Відповідно до ст. 113 СК України, особа, яка змінила своє прізвище у зв'язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Відповідно до ч. 2 ст. 114 СК України, у разі розірвання шлюбу судом шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу. Судом встановлено, що сторони зареєстрували шлюб 07.08.2010 року у Відділі РАЦС Білоцерківського міськрайонного управління юстиції Київської області, актовий запис № 895, від шлюбу мають дочку [PERSON], [INFO], протягом тривалого часу сімейно - шлюбні стосунки не підтримують, не ведуть спільного господарства, сім'я розпалась остаточно і подальше перебування сторін у шлюбі суперечить їх інтересам, що підтверджено матеріалами справи та визнається сторонами. Отже, суд приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення, оскільки сторони мають стійке волевиявлення щодо розірвання шлюбу. Згідно ст. 141 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Позивач сплатила при подачі позову судовий збір в розмірі 704,80 грн. ( а.с.1) та заявила клопотання про залишення даних витрат за нею.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2018-06-14 00:00:00

Позивач звернулась до суду з даним позовом 03.04.2018 року мотивуючи тим, що перебуває з відповідачем в зареєстрованому шлюбі з 15.09.2005 року, від спільного життя мають двох дітей: [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO]. Причиною звернення до суду з даним позовом є те, що сімейне життя з відповідачем не склалось, вони мають різні характери, вподобання та погляди на життя, втратили почуття любові та поваги один до одного, припинили сімейно - шлюбні відносини, ведення спільного господарства, шлюб носить формальний характер, тому просить його розірвати. Позивач [PERSON] подала до суду заяву про розгляд справи у її відсутності, позовні вимоги підтримує в повному обсязі, просила шлюб розірвати, після розірвання шлюбу залишити прізвище «[PERSON]» та залишити судові витрати за нею. Відповідач [PERSON] подав до суду заяву про розгляд справи без його участі, просив шлюб розірвати. Суд, дослідивши матеріали справи, встановив наступні обставини та відповідні їм правовідносини. Згідно ч. 1 ст. 24 Сімейного кодексу України, шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушення жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Згідно ч. 3 ст. 105 Сімейного кодексу України, шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до статті 110 цього Кодексу. Згідно до ст. 110 Сімейного кодексу України, позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя. Відповідно до ст. 112 СК України, суд з'ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Відповідно до ст. 113 СК України, особа, яка змінила своє прізвище у зв'язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Відповідно до ч. 2 ст. 114 СК України, у разі розірвання шлюбу судом шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу. Судом встановлено, що сторони зареєстрували шлюб 15.09.2005 року у виконкомі Трушківської сільської ради Білоцерківського району, актовий запис № 3, від шлюбу мають двох дітей: [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO], протягом тривалого часу сімейно - шлюбні стосунки не підтримують, не ведуть спільного господарства, сім'я розпалась остаточно і подальше перебування сторін у шлюбі суперечить їх інтересам, що підтверджено матеріалами справи та визнається сторонами. Отже, суд приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення, оскільки сторони мають стійке волевиявлення щодо розірвання шлюбу. Згідно ст. 141 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Позивач сплатила при подачі позову судовий збір в розмірі 704,80 грн. ( а.с.1) та заявила клопотання про залишення даних витрат за нею.

Outcome: approved