Jurisdiction: civil
Date: 2018-07-11 00:00:00

Позивач звернулась до відповідача з позовною заявою, в якій, з урахуванням уточнених позовних вимог, просила визнати її такою, що втратила право користування житловим приміщенням, що знаходиться за адресою: [ADDRESS]. В обґрунтування даного позову зазначила, що власниками зазначеної вище квартири є вона та третя особа [PERSON] Відповідач є донькою позивача та онукою третьої особи [PERSON] З травня 2015 року відповідач разом з родиною проживає в США, однак досі значиться зареєстрованою за адресою: [INFO]. Знятись з реєстрації в добровільному порядку відповідач не бажає, так як не може приїхати до України. Враховуючи викладене, та те, що у вказаній квартирі проживає її мати третя особа [PERSON], яка є особою похилого віку та їй важко сплачувати надмірні житлово-комунальні послуги, позивач змушена була звернутися до суду із даною позовною заявою. Ухвалою Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровська від 29 травня 2018 року у даній цивільній справі відрите провадження за правилами скороченого позовного провадження та залучено в якості третьої особи на стороні позивача, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, [PERSON]. У судовому засіданні позивач та її представник [PERSON] позовні вимоги підтримали та просили задовольнити позов. Позивач додатково пояснила, що на момент виїзду з країни відповідач не заперечувала проти того, щоб її зняли з місця реєстрації за вказаною в позові адресою. \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ Відповідач у судове засідання не зявилася, про дату, час і місце розгляду справи була повідомлена належним чином, причини неявки суду не повідомила, клопотань про відкладення розгляду справи чи про розгляд справи у її відсутність, а також відзив не подавала, у звязку із чим, суд, враховуючи згоду позивача та її представника, ухвалив відповідно до ч.4 ст. 223, ст. 280 ЦПК України проводити заочний розгляд справи з ухваленням заочного рішення суду. Третя особа, [PERSON], у судовому засіданні підтримала позовні вимоги, посилаючись на те, що відповідач дійсно не проживає за вказаною в позові адресою з травня 2015 року та не бере участі у витратах по утриманню квартири та сплаті комунальних послуг. Вислухавши пояснення позивача та її представника, третю особу, свідків [PERSON] та [PERSON], дослідивши докази в їх сукупності, судом встановлені наступні фактичні обставини. Позивач та третя особа [PERSON] на підставі договору купівлі-продажу від 17 березня 2003 року, є власниками квартири [ADDRESS] (а.с.6-7,20). Відповідно до довідки про склад сімї або зареєстрованих у житловому приміщенні/будинку осіб від 06 квітня 2018 року, виданої Департаментом адміністративних послуг та дозвільних процедур, вбачається, що в квартирі [ADDRESS] зареєстровані відповідач та третя особа (а.с.12). Також довідкою, наданою підрозділом ГУДМС,\~УДМС України\~в Дніпропетровській\~областівід 13 червня 2018 року, встановлено, що відповідач [PERSON], [INFO], зареєстрована за адресою: [INFO] (а.с.35). У відповідності до ст. 321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Особа може бути позбавлена права власності або обмежена у його здійсненні лише у випадках і в порядку, встановлених законом. Згідно зі ст. 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном. Статтею 150 ЖК України передбачено, що громадяни, які мають у приватній власності будинок (частину будинку), квартиру, користуються ним (нею) для особистого проживання і проживання членів їх сімей і мають право розпоряджатися цією власністю на свій розсуд: продавати, дарувати, заповідати, здавати в оренду, обмінювати, закладати, укладати інші не заборонені законом угоди. Відповідно до ч. 2\~ст. 405 ЦК України, член сім'ї\~власника житла\~втрачає право\~на користування\~цим житлом\~у разі\~відсутності члена\~сім'ї\~без поважних\~причин понад\~один рік,\~якщо інше\~не встановлено\~домовленістю між\~ним і\~власником житла\~або законом. Допитана у судовому засіданні свідок [PERSON] пояснила, що вона є сусідкою [PERSON], яка проживає за адресою: [INFO] одна вже більше 10 років. Знає, що до третьої особи [PERSON] приходить тільки дочка, яка є позивачем по справі. Одного разу близько 5 років назад вона бачила на балконі якусь дівчину та вважає, що це мабуть була її онука. Також свідок [PERSON] пояснила, що вона брала участь у складанні акту про не проживання відповідача за адресою: [ADDRESS], та будь-яких речей, окрім речей третьої особи [PERSON], у квартирі вона не бачила. Свідок [PERSON] у судовому засіданні пояснила, що з 2006 року являється сусідкою третьої особи [PERSON], яка проживає одна, в квартирі крім третьої особи [PERSON] вона ніколи нікого не бачила, чужих речей у квартирі вона також не бачила. Актом про не проживання особи за місцем реєстрації від 04 липня 2018 року, встановлено, що відповідач за адресою: [ADDRESS], з травня 2015 року не проживає, її особисті речі не виявлені. Дослідженими в судовому засіданні доказами поважні причини відсутності відповідача за місцем реєстрації не встановлені. Таким чином, виходячи з вищевикладеного, суд приходить до висновку про те, що відповідач не проживає в спірному житловому приміщенні понад один рік без поважних причин, спроб вселитися не робила і ніхто не перешкоджав її проживанню або вселенню до нього, а тому вимоги позивача щодо визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням є законними та обґрунтованими. Згідно зі ст.141 ЦПК України судові витрати зі сплати судового збору покладаються на відповідача, а тому з останньої на користь позивача підлягає стягненню сума судового збору у розмірі 704,80 грн.

Outcome: approved