Jurisdiction: civil
Date: 2016-03-03 00:00:00

Позивач звернулась до суду з вказаним позовом, в якому просить припинити право [PERSON] на 2/9 частки в квартирі [ADDRESS], визнати за нею право власності на 2/9 частини спірної квартири, виплатити [PERSON], внесені на депозитний рахунок Комсомольського районного суду м. Херсона, кошти в розмірі 39132,98 грн. в рахунок відшкодування вартості 2/9 частин квартири. Свої вимоги обґрунтувала тим, що на підставі свідоцтва про право на спадщину за законом від 02.09.2009 року та свідоцтва про право на спадщину за законом від 07.02.2014 року позивачу належить 7/9 частин квартири [ADDRESS]. Інші 2/9 частини зазначеної квартири належать [PERSON] за свідоцтвом про право на спадщину за законом від 04.09.2009 року. Зазначена квартира знаходиться на першому поверсі п'ятиповерхового житлового будинку та складається з трьох окремих житлових кімнат загальною житловою площею 29,0 кв.м., загальною площею 51,5 кв.м. В квартирі проживає позивач зі своєю сім'єю - чоловіком і донькою. [PERSON] забезпечена житлом, яке розташоване за адресою: [ADDRESS], в цій квартирі вона зареєстрована та проживає. Квартира, яка знаходиться у спільній частковій власності сторін є неподільною, належні відповідачу 2/9 частки в квартирі є незначними і не можуть бути виділені в натурі, також неможливе користування квартирою разом з [PERSON], так як у кожного своя сім'я, все життя сторони проживали порізно та мають неприязливі стосунки. [PERSON] бажала отримати грошову компенсацію за належну їй частку квартири, але після оцінки квартири та визначення вартості належної їй частки оцінювачем в 2014 р. в розмірі 39132,98 грн. відмовилась вчиняти будь-які угоди. В судовому засіданні позивач та його представник уточнили позовні вимоги, просили припинити право [PERSON] на 2/9 частини в квартирі [ADDRESS], визнати за нею право власності на 2/9 частини спірної квартири, виплатити [PERSON], внесені на депозитний рахунок Комсомольського районного суду м. Херсона, кошти в розмірі 83760,00 грн. в рахунок відшкодування вартості 2/9 частин спірної квартири з підстав, зазначених у позовній заяві. Пояснили, що припинення права власності відповідача на зазначену частину квартири не завдасть відповідачу та членам її сімї істотної шкоди. Відповідач та її чоловік [PERSON] та їх діти [PERSON], [PERSON], а також онука [PERSON] забезпечені житлом - мають на правів власності квартири [ADDRESS] Представник відповідача просила відмовити у задоволенні позову за необґрунтованістю, зазначивши, що 2/9 частини квартири не є незначною часткою у праві спільною частковою власності на квартиру, так як, хоча квартира і є неподільною, вони виділені у користування відповідачу. Крім того, припинення права власності відповідача на 2/9 частки квартири завдасть істотної шкоди відповідачу та членам її сім'ї, оскільки це єдине житло, що належить на праві власності відповідачу, що підтверджується інформаційною довідкою з Державного реєстру прав на нерухоме майно станом на 02.02.2016 року. При визначенні вартості квартири експертом не в повному обсязі враховано всі показники квартири (загальна площа, поверх, стан оздоблення та інше), а тому оцінка її є заниженою. Відповідач в судове засідання не з'явилася, повідомлена про розгляд справи в установленому законом порядку. Заслухавши пояснення осіб, які приймали участь у справі, показання свідків, дослідивши матеріали справи, судом встановлені наступні обставини та відповідні їм правовідносини. Квартира [ADDRESS] належить на праві спільної часткової власності сторонам за справою. Позивачу [PERSON] належить 7/9 частин на підставі свідоцтва про право на спадщину за законом від 02.09.2009 року та свідоцтва про право на спадщину за законом від 07.02.2014 року, а відповідачу [PERSON] - 2/9 частин квартири на підставі свідоцтва про право на спадщину за законом від 04.09.2009 року ( а.с.6-11). Зазначена квартира згідно технічного паспорту знаходиться на першому поверсі п'ятиповерхового житлового будинку та складається з трьох окремих житлових кімнат площею 7,7 кв.м, 10,9 кв.м та 10,4 кв. м., загальною житловою площею 29,0 кв.м., загальною площею 51,5 кв.м, обладнана лоджіями площею 2,8 кв.м та 3,4 кв.м. (а.с.12-13). Рішенням Комсомольського районного суду від 04.11.2015 року між сторонами за справою встановлено порядок користування квартирою [ADDRESS]. Відповідачу [PERSON] виділено в індивідуальне користування житлову кімнату площею 7,7 кв.м., позивачу [PERSON] - дві кімнати площею 10,9 та 10,4 кв.м, інші приміщення в квартирі залишені у спільному користуванні сторін ( а.с.144 - 147). Позивач разом з членами своєї сім'ї - донькою [PERSON] та чоловіком [PERSON] зареєстровані й постійно проживають у спірній квартирі, що підтверджується довідкою ОСББ « Життя» від 12.02.2016 року ( а.с.151) та показаннями свідків [PERSON] та [PERSON] Відповідач [PERSON] в спірній квартирі не проживає, з 1999 року за реєстрована та проживає за адресою [ADDRESS], що підтверджується довідкою (а.с.24) та не спростовується представником відповідача. З довідки, виданої виконавчим комітетом Херсонської міської ради від 04.12.2015 року, вбачається, що відповідно до розпорядження начальника управління обліку і використання комунального майна м. Херсона від 17.01.1997 року № 4445-ж квартира [ADDRESS] приватизована на ім'я [PERSON] та членів його сім'ї: [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON] ( а.с.83). Згідно довідки, виданої КП «Херсонське БТІ» від 26.02.2016 року, станом на 31.12.2012 року власниками квартири [ADDRESS] є [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON]. Зазначена інформація підтверджується матеріалами інвентарної справи на зазначену квартиру (а.с.173). Згідно довідки, виданої КП «Херсонське БТІ» від 26.02.2016 року, станом на 31.12.2012 року, власником квартири [ADDRESS], є [PERSON] (а.с.172). Згідно висновку судової будівельно-технічної експертизи №109/2015 від 26.01.2016 року 2/9 частини від ринкової вартості квартири [ADDRESS] складає 83760,00 грн. (а.с.94-115). Позивачем на депозитний рахунок територіального управління Державної судової адміністрації України в Херсонській області відповідно до наданої квитанції внесено 83760,00 грн. у рахунок грошової компенсації вартості 2/9 частин квартири [ADDRESS] (а.с.171). Відповідно до ст. 365 ЦК України право особи на частку у спільному майні може бути припинене за рішенням суду на підставі позову інших співвласників, якщо: 1) частка є незначною і не може бути виділена в натурі; 2) річ є неподільною; 3) спільне володіння і користування майном є неможливим; 4) таке припинення не завдасть істотної шкоди інтересам співвласника та членам його сім'ї. Аналіз цієї норми свідчить про те, що для припинення права особи на частку у спільному майні необхідно встановити наявність будь-якої із обставин, передбачених п. п. 1 - 3 ч. 1 ст. 365 ЦК України за умови, що таке припинення не завдасть істотної шкоди інтересам співвласника та членам його сім'ї. Згідно з правовою позицією Верховного Суду України, викладеною у постанові від 02 липня 2014 року у справі № 6-68цс14, яка в силу вимог ст. 360-7 ЦПК України є обов'язковою для всіх суб'єктів владних повноважень, які застосовують у своїй діяльності нормативно-правовий акт, що містить зазначену норму права, та для всіх судів України, а суди зобов'язані привести свою судову практику у відповідність із рішенням Верховного Суду України, відповідно до п. 4 ч. 1 ст. 365 ЦК України право власності співвласника на частку в спільному майні може бути припинено, але за умови, що така шкода не буде істотною. Саме ця обставина є визначальною при вирішенні позову про припинення права на частку у спільному майні за вимогою інших співвласників. Згідно ч. 2 ст. 364 ЦК України виділ в натурі частини неподільної речі є юридично неможливим. Неподільною є річ, яку не можна поділити без втрати її цільового призначення (ч. 2 ст. 183 ЦК України). Виходячи з аналізу змісту норм ст. ст. 183, 358, 364, 379, 382 ЦК України слід дійти висновку, що виділ часток (поділ)квартири , що перебуває у спільній частковій власності, є можливим, якщо кожній зі сторін може бути виділено відокремлену частину квартири із самостійним виходом (квартиру) або у разі, коли є технічна можливість переобладнання квартири в дві ізольовані квартири, які за розміром відповідають розміру часток співвласників у праві власності. З врахуванням технічної характеристики спірної квартири, виділ часток її (поділ) є неможливим, що не заперечується і стороною відповідача. Враховуючи, що фактично відповідач у спірній квартирі не проживає, має інше житло, розмір частки відповідача у праві спільної часткової власності на квартиру не дозволяє виділити їй в натурі, припинення права власності на вказану частку не завдасть істотної шкоди відповідачу та членам її сім'ї, позивачем сплачено на депозитний рахунок суду в якості компенсації за частку грошові кошти в сумі 83760,00 грн., суд вважає що вказаний позов підлягає задоволенню. Доводи представника відповідача про те, що належна відповідачу частка не є незначною, оскільки між сторонами за рішенням суду визначений порядок користування квартирою, суд до уваги не приймає як такі, що не ґрунтуються на вимогах закону. Встановлення між співвласниками порядку користування квартирою не припиняє згідно до ст. 358 ЦК України право спільної часткової власності, тому що такі частини не перетворюються в об'єкт самостійної власності кожного з них. Також не заслуговують на увагу доводи представника відповідача щодо заниження вартості частки відповідача за висновком експертизи, оскільки висновок експерта щодо визначення вартості 2/9 частин від ринкової вартості спірної квартири суд вважає обґрунтованим та таким, що відповідає вимогам, встановленим ЗУ «Про судову експертизу», він є повним, вартість квартири визначена з врахуванням усіх показників квартири, місця її розташування. На підтвердження своїх доводів представником відповідача в порушення вимог ст.10,60 ЦПК України не надано доказів. Інформаційна довідка з Державного реєстру прав на нерухоме майно станом на 02.02.2016 року про відсутність в ньому відомостей про право власності відповідача на нерухоме майно не спростовує відомостей про право власності відповідача та членів її сім'ї за зазначені вище житлові приміщення, які були придбані та зареєстровані в БТІ до 31.12.2012 року. До того, ж представник відповідача не вважав за потрібне спростувати або підтвердити інформацію про право власності відповідача та членів її сім'ї на зазначені вище квартири на час розгляду зазначеної справи.

Outcome: approved