Jurisdiction: civil
Date: 2018-02-25 00:00:00

Позивач звернулась до суду з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання повнолітньої дитини, що продовжує навчання. В обґрунтування позовних вимог зазначає, що з 24 листопада 1995 року по 09 жовтня 1997 року перебувала в шлюбі з [PERSON]. Згодом їх сімя розпалася, шлюб розірвано. Під час шлюбу, 07.03.1996 року народилася донька [PERSON]. Зараз вона досягла повноліття, 07.03.2014 року їй виповнилося 18 років, тому виплата аліментів зупинена. Але на теперішній час донька продовжує навчання у «Криворізькому Державному Педагогічному Університеті», денної форми навчання, термін навчання з 01.09.2017 року по 31.12.2018 року. Відповідач отримує пенсію військовослужбовця, матеріально забезпечений і спроможний сплачувати аліменти на утримання доньки. Позивачка є непрацездатною, пенсіонерка, отримує не велику пенсію, тому не має можливості одна утримувати дочку на період її навчання в Університеті, матеріальна допомога батька доньці необхідна. Тому просить суд, стягнути з відповідача аліменти на свою користь на утримання повнолітньої дитини, що продовжує навчання у розмірі 1/4 частини з усіх видів заробітку (доходу) щомісячно, на час навчання, але не довше як досягнення нею 23 років. Позивач в судове засідання не зявилася, до початку судового засідання надала суду заяву про розгляд справи за її відсутності. Позовні вимоги підтримала та просила суд задовольнити їх в повному обсязі. У разі неявки відповідача не заперечувала проти заочного розгляду справи. Відповідач в жодне судове засідання не з'явився, про день, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином за зареєстрованим у встановленому порядку місцем проживання, про що свідчать матеріали справи. Причину неявки суду не повідомив, заяви про розгляд справи за його відсутності не надавав. Засобами поштового звязку на адресу суду направив заперечення проти позовних вимог посилаючись на наступне. Вважає, що позивачем при зверненні до суду не враховано матеріальне становище та стан його здоровя, оскільки він перебуває на обліку в Головному управлінні ПФУК в Полтавській області та отримує пенсію за віком. Єдиним доходом являється пенсія у розмірі 2448,14 грн. на місяць. При цьому, оскільки є людиною похилого віку, постійно хворіє, стан здоровя погіршується. Має діагноз: кіста обох нирок, хронічний вторинний пілонефрит , хронічний холецистопанкреатит, гіпертонічна хвороба 1ст. Стан здоровя потребує постійного амбулаторного лікування (який становить 800,00 грн. - 1000,00 грн. на місяць) та щорічного санітарно курортного лікування (який становить 12000,00 грн. 14000,00 грн. на рік). Протягом останніх років був двічі прооперований, було видалено камені з нирок. Також, зазначив, що проживає та зареєстрований за адресою в квартирі своєї доньки, яка мешкає в Білорусії, тому комунальні послуги сплачує особисто. Крім того, посилається на те, що донька [PERSON] навчається на державному замовлені, тобто за її навчання сплачує держава за рахунок державного бюджету. Таким чином, навчання доньки не впливає на матеріальне становище позивачки. На підставі викладеного просить суд відмовити в задоволенні позову в повному обсязі. Третя особа до судового засідання не зявилася, надала суду заяву про розгляд справи за її відсутності. Позовні вимоги підтримала та просила суд задовольнити їх в повному обсязі. Суд вважає за необхідне ухвалити заочне рішення у відсутності відповідача на підставі наявних у справі доказів, що відповідає положенням ст. 280 ЦПК України. Враховуючи викладене, суд вважає, що судове засідання можливо провести без участі сторін, на підставі наявних у справі доказів, без фіксування судового засідання технічними засобами, що буде відповідати вимогам ст.247 ЦПК України. Суд, дослідивши матеріали цивільної справи, вважає позов таким, що підлягає задоволенню з наступних підстав. 15.12.2017 року набув чинності Закон України «Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України та інших законодавчих актів», яким ЦПК України викладено в новій редакції. Згідно пп.9 п.1 Розділу XIII Перехідних Положень ЦПК України в новій редакції, справи у судах першої та апеляційної інстанцій, провадження у яких відкрито до набрання чинності цією редакцією Кодексу, розглядаються за правилами, що діють після набрання чинності цією редакцією Кодексу. Судом встановлено, що [PERSON] Анатолійоивч є батьком, а [PERSON] є матірю [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про народження (а.с. 4). Також, під час судового розгляду встановлено, що [PERSON] навчається на 5 курсі Криворізького Державного Педагогічного Університету, на денній формі навчання. Весь термін навчання для здобуття ступеня вищої освіти магістр становить по 31.12.2018 року (а.с.12). Сума доходу [PERSON] за період з 01.03.2017 року по 30.06.2017 року становить 00,00 грн. (а.с. 8,9). Відповідно довідки про доходи [PERSON], розмір пенсії за місяць станом на 28.09.2017 року становить 1312,00 грн., сума пенсії за період з 01.04.2017 року по 30.09.2017 року склала 7807,00 грн. (а.с.10). Згідно до ч.1 ст. 199 СК України, якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв'язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов'язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Відповідно до п. 20 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» від 15.05.2006 року № 520 обовязок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчатися після досягнення повноліття (незалежно від форми навчання), виникає за обовязкової сукупності таких юридичних фактів: досягнення дочкою, сином віку, який перевищує 18, але є меншим 23 років; продовження ними навчання; потреба у звязку з цим у матеріальній допомозі; наявність у батьків можливості надавати таку допомогу. Згідно ст. 182 Сімейного Кодексу України при визначення розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоровя та матеріальне становище дитини; 2) стан здоровя та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 4) інші обставини, що мають істотне значення. Судом взято до той факт, що відповідно довідки, наданої самим відповідачем, розмір його пенсії за місяць станом на листопад 2017 року становить 2448,14 грн., тоді як розмір пенсії позивача за місяць станом на вересень 2017 року становить 1312,00 грн., що свідчить про недостатність доходів позивача для належного утримання повнолітньої доньки, забезпечувати її потреби, повязані з її навчанням. У зв'язку з цим, позивач потребує матеріальної допомоги відповідача. [PERSON] навчається на денній формі навчання, можливості працевлаштування не має, тому її потреба в матеріальній допомозі батька сумніву не викликає. Також, з письмових заперечень та наданих доказів відповідачем, суд дійшов висновку про відсутність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних дружини, батьків, дочки, сина, тощо. З урахуванням вищенаведеного, всебічно та повно з'ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об'єктивно оцінивши докази, які мають істотне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, дійшов висновку, що зібрані у справі докази та їх належна оцінка вказують на наявність підстав для задоволення позову в повному обсязі. Згідно з ч. 1 ст. 191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову. Відповідно до ст. 430 ЦПК України суд вважає необхідним допустити негайне виконання рішення у межах суми платежу за один місяць. Позивачка згідно закону звільнена від сплати судового збору, тому з урахуванням положень\~ст. 141 ЦПК України\~судові витрати по справі слід покласти на відповідача, та стягнути на користь держави судовий збір в розмірі, який складав на час звернення з позовною заявою до суду, тобто 640,00 грн. На підставі ст. 189, 191, 192, 199 Сімейного Кодексу України,

Outcome: approved