Jurisdiction: civil
Date: 2021-04-18 00:00:00

Позивач звернулась до суду з позовом до [PERSON] про позбавлення батьківських прав, в якому просить позбавити батьківських прав батьків відповідача у відношенні дитини: [PERSON] , [INFO] . Позивач посилалася на те, вона є рідною бабусею малолітньої онуки [PERSON] , яка зареєстрована та мешкає з нею. Батьком дитини є колишній зять позивача [PERSON] , а матір`ю - є її донька [PERSON] . 19.10.2011 року шлюб між [PERSON] та відповідачем було розірвано. 09.11.2011 року аліменти з відповідача на утримання дитини були стягнуті на користь [PERSON] [INFO] мати дитини [PERSON] померла. 15.09.2018 року рішенням виконавчого комітету Лозівської міської ради Харківської області №676 надано [PERSON] статус дитини, позбавленої батьківського піклування та рішенням від 25.09.2018 року №677 встановлено опіку над [PERSON] та призначено [PERSON] її опікуном. 13.02.2019 року ухвалою суду замінено сторону у виконавчому провадженні про стягнення аліментів на дитину, а саме замінено померлу матір дитини на опікуна. 05.08.2016 року [PERSON] засуджено Солом`янським районним судом м.Києва за ч.1 ст.186 КК України до 2 років позбавлення волі з застосуванням ст.75 КК України від покарання звільнено з іспитовим строком на 1 рік. Вироком Апеляційного суду м.Києва від 08.12.2016 року визначено іспитовий строк скасувати і рахувати засудженим до 2 років позбавлення волі, вирок набув законної сили. По другій справі засуджений 02.10.2019 року Києво-Святошинським районним судом Київської області за ст.ст. 185 ч.2, 71 КК України до 2 років 4 місяців позбавлення волі. 19.10.2019 року звільнений з ДУ «Київський слідчий ізолятор» згідно ст.72 ч.5 КК України. Відповідач з донькою не спілкується, не утримує дитини та не займається її вихованням, за все життя дитину бачив два рази. [PERSON] веде аморальний спосіб життя, не працює, зловживає алкогольними напоями, має заборгованість по аліментам 153\~369 грн. Враховуючи вище вказане, позивач просила позбавити відповідача батьківських прав відносно її онуки. Позивач у судове засідання з`явилася, на задоволенні позову наполягала. Відповідач у судове засідання не з`явився, про час, місце та дату судового засідання був повідомлений належним чином, про причини не явки не повідомив. Представники третіх осіб у судове засідання з`явилися, проти задоволення позову не заперечували. Судом встановлені такі факти та відповідні правовідносини. [PERSON] є рідною бабусею малолітньої онуки [PERSON] , яка зареєстрована та мешкає з нею., що підтверджується матеріалами справи(а.с.15). Батьком дитини є колишній зять позивача [PERSON] , а матір`ю - є її донька [PERSON] . 19.10.2011 року шлюб між [PERSON] та відповідачем було розірвано, про що свідчить копія рішення суду(а.с.5). 09.11.2011 року аліменти з відповідача на утримання дитини були стягнуті на користь [PERSON] (а.с.13) [INFO] мати дитини [PERSON] померла, про що свідчить копія свідоцтва про смерть(а.с.6). 15.09.2018 року рішенням виконавчого комітету Лозівської міської ради Харківської області №676 надано [PERSON] статус дитини, позбавленої батьківського піклування та рішенням від 25.09.2018 року №677 встановлено опіку над [PERSON] та призначено [PERSON] її опікуном(а.с.14-15). 13.02.2019 року ухвалою суду замінено сторону у виконавчому провадженні про стягнення аліментів на дитину, а саме замінено померлу матір дитини на опікуна(а.с.21). 05.08.2016 року [PERSON] засуджено Солом`янським районним судом м.Києва за ч.1 ст.186 КК України до 2 років позбавлення волі з застосуванням ст.75 КК України від покарання звільнено з іспитовим строком на 1 рік. Вироком Апеляційного суду м.Києва від 08.12.2016 року визначено іспитовий строк скасувати і рахувати засудженим до 2 років позбавлення волі, вирок набув законної сили. По другій справі засуджений 02.10.2019 року Києво-Святошинським районним судом Київської області за ст.ст. 185 ч.2, 71 КК України до 2 років 4 місяців позбавлення волі. 19.10.2019 року звільнений з ДУ «Київський слідчий ізолятор» згідно ст.72 ч.5 КК України(а.с.7, 45, 47). Відповідач з донькою не спілкується, не утримує дитини та не займається її вихованням, за все життя дитину бачив два рази(а.с.17). [PERSON] веде аморальний спосіб життя, не працює, зловживає алкогольними напоями, має заборгованість по аліментам 153\~369 грн. Враховуючи вище вказане, позивач просила позбавити відповідача батьківських прав відносно її онуки. \~ \~ \~ \~Згідно Акту обстеження умов проживання(а.с.18), умови проживання задовільні, стосунки в сім`ї доброзичливі, між бабусею та онукою відчувається взаєморозуміння, батько дитини участі у виховані не приймає. \~ \~ \~ \~Відповідно до Висновку виконавчого комітету Лозівської міської ради Харківської області, як органу опіки та піклування, про доцільність позбавлення батьківських прав [PERSON] (а.с.50-51), виконком вважає за доцільне в інтересах дитини позбавити батьківських прав [PERSON] по відношенню до його малолітньої доньки [PERSON] , [INFO] . Згідно п. 16 постанови особи можуть бути позбавлені батьківських прав лише щодо дитини, яка не досягла вісімнадцяти років, і тільки з підстав, передбачених ст. 164 СК України. Ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками. Виходячи з вищевикладеного, суд встановив, що своїми діями відповідачі порушують зобов`язання, закріплені в статті 51 Конституції України, а саме: батьки зобов`язані утримувати своїх дітей до досягнення ними повноліття. Стаття 150 Сімейного кодексу України передбачає, що батьки зобов`язані виховувати дитину в дусі поваги до прав та свобод інших людей, піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток, забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя. Згідно ст.8 Закону України «Про охорону дитинства», кожна дитина має право на рівень життя достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України. Виходячи з вищевикладеного, діючи в інтересах дитини, з урахуванням наявних у справі доказів, суд приходить до висновку, що позовні вимоги є законними, обґрунтованими і такими, що підлягають задоволенню у повному обсязі. Суд роз`яснює відповідачу, що відповідно до ст.169 СК України, мати, батько, позбавлені батьківських прав, мають право на звернення до суду з позовом про поновлення батьківських прав. Відповідно до ст. 166 СК України, особа, позбавлена батьківських прав, не звільняється від обов`язку щодо утримання дитини. При задоволенні позову щодо позбавлення батьківських прав суд одночасно приймає рішення про стягнення аліментів на дитину. У разі якщо мати, батько або інші законні представники дитини відмовляються отримувати аліменти від особи, позбавленої батьківських прав, суд приймає рішення про перерахування аліментів на особистий рахунок дитини у відділенні Державного ощадного банку України та зобов`язує матір, батька або інших законних представників дитини відкрити зазначений особистий рахунок у місячний строк з дня набрання законної сили рішенням суду. Щодо розподілу судових витрат, суд зазначає наступне. Відповідно до п. 14 ч. 2 ст. 3 Закону України «Про судовий збір», судовий збір не справляється за подання заяви, апеляційної та касаційної скарги про захист прав малолітніх чи неповнолітніх осіб. Відповідно до ч. 6 ст. 141 ЦПК України, якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від оплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, що їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог. Приймаючи до уваги вимоги ч. 6 ст. 141 ЦПК України, та враховуючи те, що позивачем заявлені вимогу про позбавлення батьківських прав, суд вважає за необхідне стягнути з відповідачів на користь держави судовий збір у сумі 908, 00 грн.

Outcome: approved