Jurisdiction: civil
Date: 2017-08-10 00:00:00

Позивач звернувшись до суду з вищевказаним позовом, вимоги якого уточнювались у процесі розгляду справи і посилаючись на порушення свого права власності, просить вселити його в квартиру [ADDRESS], яка як вказує позивач, належить йому на праві власності. Позивач у судове засідання не з'явився, надіславши заяву про розгляд справи за його відсутності. Представник відповідача позов не визнав, посилаючись на те, що відповідач не погоджується із правильністю реєстрації права власності позивача на спірну квартиру та не заперечував проти розгляду справи по суті за відсутності позивача. З урахуванням положень ст. ст. 74-77, 169 ЦПК України та з метою уникнення затягування розгляду справи, суд вважає, що в матеріалах справи, є достатньо даних про права та взаємовідносини сторін по справі для розгляду справи по суті за відсутності позивача. Вислухавши пояснення представника відповідача, дослідивши наявні в матеріалах справи докази, суд у судовому засіданні встановив наступне. Відповідно до наявної в матеріалах справи, копії інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об'єктів нерухомого майна щодо об'єкта нерухомого майна, сформованої 29.10.2016 року, яка ніким у процесі розгляду справи не спростовувалась, позивач є власником квартири [ADDRESS], яка раніше належала відповідачу на праві власності. Відповідач не погоджується із набуттям права власності на спірну квартиру позивачем та заперечує проти вселення позивача в спірну квартиру. Згідно зі ст. 317 ЦК України, власникові належать права володіння, користування та розпорядження своїм майном. На зміст права власності не впливають місце проживання власника та місцезнаходження майна. Згідно з ч. 1 ст. 321 ЦК України, право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Згідно зі ст. 391 ЦК України, власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном. Будь-яких конкретних правових доказів, які б свідчили про недійсність чи незаконність набуття позивачем права власності на спірну квартиру на час розгляду даної справи та які в свою чергу свідчили про відсутність у позивача права вимоги, відповідач зі своїм представником суду не надали і судом таких доказів не здобуто. Також відповідачем та його представником суду не надано і судом у не здобуто конкретних правових доказів у спростування позовних вимог позивача. За таких обставин, позов підлягає задоволенню. Оскільки позов задовольняється, то відповідно до положень ст. 88 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягають стягненню судові витрати по справі, пропорційно до розміру задоволених позовних вимог. У процесі розгляду справи, позивач зменшив свої позовні вимоги та надіслав до суду заяву про повернення надмірно сплаченого судового збору. Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 7 Закону України «Про судовий збір» від 08.07.2011 року № 3674-VІ, 1. Сплачена сума судового збору повертається за клопотанням особи, яка його сплатила за ухвалою суду в разі: 1) зменшення розміру позовних вимог або внесення судового збору в більшому розмірі, ніж встановлено законом. При подачі позову позивач сплатив судовий збір за ставками, які діяли на час подання позову, двома платіжними документами на суму: 551 грн. 20 коп., кожний. У процесі розгляду справи, позивач, остаточно визначившись із межами позовних вимог, пред'явив лише одну позовну вимогу немайнового характеру. Тому, заява про повернення надмірно сплаченого судового збору, підлягає задоволенню.

Outcome: approved