Jurisdiction: civil
Date: 2017-06-06 00:00:00

Позивач звернулась до суду з даним позовом, зазначаючи, що з відповідачем вони з 04.07.1998 року по 22.11.2011 року перебували у зареєстрованому шлюбі. Під час перебування у шлюбі 27.01.1999 року в них народилася донька [PERSON]. На даний час сімейні відносини між ними припинені, вони проживають окремо, спільного господарства не ведуть, мають окремі бюджети, донька проживає разом із нею та перебуває повністю на її утриманні. Донька є студенткою першого курсу денної форми навчання за спеціальністю «Психологія» в Дніпропетровському університеті імені [PERSON], навчається на контрактній основі. Після досягнення дитиною повноліття питання щодо утримання з її батьком, відповідачем, не вирішено, не зважаючи на те, що дитина продовжує навчання. Відповідач матеріальну допомогу на утримання доньки не надає, тому позивач просила суд стягнути з відповідача на її користь аліменти на утримання повнолітньої доньки, яка продовжує навчання, у розмірі 1500,00 грн. щомісячно, починаючи стягнення з дня звернення до суду з позовом і до закінчення дитиною навчання. В судовому засіданні позивач підтримала заявлені вимоги та просила їх задовольнити в повному обсязі. Не заперечувала проти заочного розгляду справи на підставі наявних доказів. Відповідач в судове засідання двічі поспіль не зявився, на адресу суду повернулися конверти із рекомендованими повідомленнями із позначкою «за закінченням терміну зберігання» (а.с. 16, 22). Відповідно до ч. 5 ст. 74 ЦПК України, у разі відсутності осіб, які беруть участь у справі за адресою їх місця проживання чи місця перебування, зареєстрованою у встановленому законом порядку, вважається, що судовий виклик або судове повідомлення вручене їм належним чином. За таких обставин, суд вважає відповідача належним чином повідомленим та можливим за згодою позивача розглянути справу на підставі наявних доказів, заочно, відповідно до статті 224 ЦПК України. Суд, вислухавши позивача, дослідивши письмові докази у справі, вважає, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню, виходячи з наступного. Судом встановлено, що сторони з 04.07.1998 року по 22.11.2011 року перебували у зареєстрованому шлюбі (а.с. 4, 5). Під час перебування у шлюбі 27.01.1999 року в них народилася донька [PERSON], яка на теперішній час є повнолітньою та навчається на першому курсі денної форми навчання за спеціальністю «Психологія» в Дніпропетровському університеті імені [PERSON] на контрактній основі (а.с. 6). Відповідно до ч. 1 ст. 199 СК України якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у звязку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобовязані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Згідно з ч. 1 ст. 200 СК України суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів. Відповідно до ст. 184 СК України розмір аліментів може бути визначений у твердій грошовій сумі, якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, частину доходу одержує в натурі, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення. Враховуючи, що відповідач як батько зобов'язаний утримувати повнолітню дитину, яка продовжує навчання, є працездатним і може надавати допомогу, суд приходить до висновку про обґрунтованість вимог позивача та наявність законних підстав для їх часткового задоволення і вважає за моживе стягнути з відповідача на користь позивача аліменти на утримання дитини на час навчання у твердій грошовій сумі в розмірі 1000,00 гривень щомісячно, починаючи стягнення з дня подачі позову на весь час навчання дитини, але не більш ніж до досягнення [PERSON] двадцяти трьох років, тобто до 27.01.2022 року. Відповідно до ч. 3 ст. 88 ЦПК України судовий збір підлягає стягненню з відповідача в дохід держави в розмірі 640,00 гривень.

Outcome: partial