Jurisdiction: civil
Date: 2015-10-01 00:00:00

Позивач звернулась до суду з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості зі сплати аліментів та пені за прострочення сплати аліментів, посилаючись на те, що вона перебувала з відповідачем у зареєстрованому шлюбі, від якого мають дитину [PERSON], [INFO]. Зазначає, що рішенням Артемівського міськрайонного суду Донецької області від 20 листопада 2007 року вирішено стягувати з відповідача на її користь аліменти на утримання доньки в розмірі ? частки з усіх видів заробітку (доходу), але не менше 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісяця до досягнення дитиною повноліття, виконавчий лист щодо якого перебуває на виконанні у відділі державної виконавчої служби Артемівського міськрайонного управління юстиції. Стверджує, що відповідач належним чином не виконує свої зобовязання, внаслідок чого виникла заборгованість зі сплати аліментів у розмірі 23\~801 грн. станом на 1 серпня 2015 року. У звязку з наявною заборгованістю вважає, що має право на стягнення пені за прострочення сплати аліментів, яку вирахувала шляхом добутку кількості днів за період з грудня 2014 року по серпень 2015 року включно, що складає 274 дні, та 1 відсотка від загальної суми заборгованості, що становить 238 грн., та дорівнює 65\~212 грн. Відтак просить суд стягнути з відповідача 89\~013 грн. заборгованості зі сплати аліментів з врахуванням неустойки 1 відсотка від суми заборгованості за кожен день прострочення несплати аліментів, що є сумою 23\~801 грн. та 65\~212 грн. Представник позивача в судовому засіданні надавша пояснення, аналогічні викладеним у позовній заяві. В процесі розгляду справи неодноразово уточнювала позовні вимоги. Остаточно просить суд стягнути з відповідача на користь позивача заборгованість зі сплати аліментів у сумі 25\~170,29 грн., та пеню за прострочення сплати аліментів за період з грудня 2014 року до вересня 2015 року включно в розмірі 76\~516,80 грн., а всього 101\~687,09 грн. Просить уточнений позов задовольнити в повному обсязі. Відповідач в судове засідання не зявився, про причини неявки суд не повідомив, хоча належним чином був повідомлений про час та місце розгляду справи. У відповідності до ст.224 Цивільного процесуального кодексу України суд вважає за можливе проводити заочний розгляд справи у відсутності відповідача на підставі наявних у справі доказів, проти чого представник позивача не заперечує.\~ Заслухавши пояснення представника позивача, дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного висновку. Судом установлено, що згідно зі свідоцтвом про народження серії 1-НО №425332 (а.с.8), виданим повторно 4 листопада 2011 року відділом державної реєстрації актів цивільного стану по місту Артемівську Артемівського міськрайонного управління юстиції у Донецькій області, [PERSON] та [PERSON] є батьками [PERSON], [INFO]. Заочним рішенням Артемівського міськрайонного суду Донецької області від 22 вересня 2010 року [PERSON] позбавлено батьківських прав відносно неповнолітньої дитини [PERSON], [INFO] (а.с.18). Рішення набрало законної сили 8 жовтня 2010 року. Рішенням Артемівського міськрайонного суду Донецької області від 20 листопада 2007 року вирішено стягувати з 18 вересня 2007 року з [PERSON] на користь [PERSON] аліменти на утримання доньки [PERSON], [INFO], в розмірі ? частки з усіх видів заробітку (доходу), але не менше 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісяця до досягнення дитиною повноліття. На підставі вказаного рішення 4 грудня 2007 року Артемівським міськрайонним судом Донецької області видано виконавчий лист №2-4763, який стягувачем предявлено у відділ державної виконавчої служби Артемівського міськрайонного управління юстиції, де він перебував на виконанні до 13 січня 2014 року. Постановою державного виконавця відділу державної виконавчої служби Артемівського міськрайонного управління юстиції [PERSON] від 13 січня 2014 року (а.с.9) виконавче провадження з примусового виконання виконавчого листа №2-4763 закінчено на підставі п.10 ч.1 ст.49 Закону України «Про виконавче провадження». В подальшому, 11 лютого 2014 року виконавче провадження за цим виконавчим листом прийняте до виконання відділом державної виконавчої служби Куйбишевського районного управління юстиції м.Донецька (а.с.11). У звязку з втратою оригіналу виконавчого листа та нездійсненням примусового виконання рішення суду, за ухвалою Артемівського міськрайонного суду Донецької області від 11 червня 2015 року (а.с.15) видано 18 червня 2015 року дублікат виконавчого листа про стягнення з 18 вересня 2007 року з [PERSON] на користь [PERSON] аліменти на утримання доньки [PERSON], [INFO], в розмірі ? частки з усіх видів заробітку (доходу), але не менше 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісяця до досягнення дитиною повноліття, який перебуває на виконанні у відділі державної виконавчої служби Артемівського міськрайонного управління юстиції (а.с.58). Згідно з розрахунком заборгованості б/н від 1 жовтня 2015 року, здійсненим державним виконавцем відділу державної виконавчої служби Артемівського міськрайонного управління юстиції [PERSON], заборгованість [PERSON] по аліментах станом на 1 жовтня 2015 року складає 25\~170, 29 грн. Статтею 180 Сімейного кодексу України (далі СК України) передбачено, що батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до ч. 2 ст. 166 СК України особа, позбавлена батьківських прав, не звільняється від обовязку щодо утримання дитини. Згідно з ч. 1 ст. 196 СК України при виникненні заборгованості з вини особи, яка зобовязана сплачувати аліменти за рішенням суду, одержувач аліментів має право на стягнення неустойки (пені) у розмірі одного відсотка від суми несплачених аліментів за кожен день прострочення. Судом встановлено, що заборгованість по аліментах на утримання доньки виникла з вини відповідача, який сплачував аліменти в неповному розмірі. Відповідачу було та є відомо про наявність рішення Артемівського міськрайонного суду Донецької області від 20 листопада 2007 року про стягнення з нього аліментів на утримання дитини та про відкриття відповідного виконавчого провадження. Він періодично сплачував аліменти. Окрім того, рішенням Артемівського міськрайонного суду Донецької області від 27 вересня 2012 року вирішено стягнути з [PERSON] на користь [PERSON] заборгованість зі сплати аліментів у сумі 12\~068,57 грн. (а.с.20). Рішенням Артемівського міськрайонного суду Донецької області від 5 березня 2014 року вирішено стягнути з [PERSON] на користь [PERSON] 108\~253,98 грн. неустойки (пені) за прострочення сплати аліментів (а.с.21-22). З мотивувальної частини рішення суду вбачається, що пеня стягнута за несплату аліментів в період з липня 2009 року до 25 лютого 2014 року (а.с.21 на звороті). Вирішуючи позовну вимогу про стягнення заборгованості зі сплати аліментів, суд звертає увагу на те, що порядок стягнення аліментів передбачений, зокрема, ст.74 Закону України «Про виконавче провадження», нормами якої передбачено, що у разі наявності заборгованості із сплати аліментів понад три місяці стягнення може бути звернено на майно боржника. Звернення стягнення на заробітну плату не перешкоджає зверненню стягнення на майно боржника. Розмір заборгованості із сплати аліментів визначається державним виконавцем за місцем виконання рішення у порядку, встановленому Сімейним кодексом України. Державний виконавець обчислює розмір заборгованості із сплати аліментів, складає відповідний розрахунок та повідомляє про нього стягувачу і боржнику. Ні положеннями СК України, ні Закону України «Про виконавче провадження»\~ не передбачена можливість стягнення заборгованості за аліментами, яка утворилась при виконанні судового рішення про їх стягнення, шляхом подання відповідного позову в судовому порядку. Повторне стягнення з боржника суми, яка має бути ним виплачена в порядку виконання рішення суду про стягнення аліментів, недопустиме. Відтак нарахована сума заборгованості по сплаті аліментів підлягає стягненню в судовому порядку тільки у випадку її виникнення на підставі добровільної сплати аліментів відповідачем, а не в результаті її виникнення після примусового стягнення в судовому порядку, оскільки в такому разі аліменти стягуються в порядку виконавчого провадження. Такої ж позиції дотримується Вищий спеціалізований суд України з розгляду цивільних і кримінальних справ, зокрема, у своїй ухвалі від 12 лютого 2014 року по справі №6-43048св13. З огляду на викладене, в задоволенні позовної вимоги про стягнення заборгованості зі сплати аліментів у розмірі 25\~170,29 грн. необхідно відмовити. Визначаючи розмір пені за прострочення сплати аліментів, суд враховує вимоги чинного законодавства України та правову позицію Верховного Суду України, викладену в постанові від 1 липня 2015 року в справі №6-94цс15. За змістом статті 549 Цивільного кодексу України (далі ЦК України) неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобовязання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобовязання за кожен день прострочення виконання. Виходячи з аналізу норм глави 49 ЦК України неустойка (пеня) це спосіб забезпечення виконання зобовязання. Її завдання сприяти належному виконанню зобовязання, стимулювати боржника до належної поведінки. Отже, з урахуванням правої природи пені, яка є дієвим стимулом належного виконання обовязку та виходячи з того, що аліменти призначаються та виплачуються (стягуються) щомісячно, за змістом статті 196 СК України пеня нараховується на суму заборгованості за той місяць, в якому не проводилось стягнення аліментів. При цьому сума заборгованості за аліментами за попередні місяці не додається до заборгованості за наступні місяці, а кількість днів прострочення обчислюється виходячи з того місяця, в якому аліменти не сплачувались. Правило про стягнення неустойки (пені) в розмірі одного відсотка від суми несплачених аліментів за кожен день прострочення означає, що при обчисленні загальної суми пені за прострочення сплати аліментів враховується сума несплачених аліментів та кількість днів прострочення. З огляду на те, що аліменти нараховуються щомісячно, строк виконання цього обовязку буде різним, а отже, кількість днів прострочення сплати аліментів за кожен місяць також буде різною. Тобто неустойка (пеня) за один місяць рахується так: заборгованість за аліментами за місяць помножена на 1 % пені і помножена на кількість днів місяця, в якому виникла заборгованість. Загальна сума неустойки (пені) визначається шляхом додавання нарахованої пені за кожен із прострочених платежів (за кожен місяць). Звертаючись до суду, позивач просить стягнути пеню за прострочення сплати аліментів протягом грудня 2014 року вересня 2015 року включно. За викладених обставин суд здійснює наступний розрахунок пені за прострочення сплати аліментів: за грудень 2014 року у відповідача виникла заборгованість зі сплати аліментів в розмірі 649,33 грн., а тому сума неустойки (пені) за цей місяць розраховується наступним чином 649,33 грн. х 1% х 31 день та становить 201,29 грн.; за січень 2015 року 682,40 грн. х 1% х 31 день та становить 211,54 грн.; за лютий 2015 року 682,40 грн. х 1% х 28 днів та становить 191,07 грн.; за березень 2015 року 682,40 грн. х 1% х 31 день та становить 211,54 грн.; за квітень 2015 року 733 грн. х 1% х 30 днів та становить 219,9 грн.; за травень 2015 року 733 грн. х 1% х 31 день та становить 227,23 грн.; за червень 2015 року 733 грн. х 1% х 30 днів та становить 219,9 грн.; за липень 2015 року 733 грн. х 1% х 31 день та становить 227,23 грн.; за серпень 2015 року 701,20 грн. х 1% х 31 день та становить 217,37 грн.; за вересень 2015 року 701,20 грн. х 1% х 30 днів та становить 217,37 грн. Отже загальна сума пені за прострочення сплати аліментів за період з грудня 2014 року по вересень 2015 року включно є сумою 201,29 грн., 211,54 грн., 191,07 грн., 211,54 грн., 219,9\~грн., 227,23 грн., 219,9 грн., 227,23 грн., 217,37 грн., 217,37 грн., та в загальному складає 2\~144,44 грн. Таким чином, оцінюючи докази у їх сукупності, суд приходить до висновку, що позов слід задовольнити частково, стягнувши з відповідача неустойку (пеню) за прострочення сплати аліментів в розмірі 2\~144,44 грн. на користь позивача та судового збору на користь держави, на підставі ч.3 ст.88 Цивільного процесуального кодексу України, пропорційно до задоволеної частини позовних вимог.

Outcome: partial