Jurisdiction: civil
Date: 2014-10-20 00:00:00

Позивач звернулась до суду з позовом до відповідача, посилаючись на ті обставини, що спільне життя у них не склалось, вони перестали підтримувати подружні відносини, не ведуть спільного господарства та проживають окремо з листопада 2013 року. Оскільки, дитина знаходиться на її утриманні, відповідач на утримання спільного сина надав кошти лише декілька разів, вона змушена звертатись до суду з вказаним позовом та просить суд розірвати шлюб, що укладений між сторонами, визначити місце проживання дитини - сина [PERSON], [INFO] разом з матір'ю, та разом з тим стягнути з відповідача аліменти на її користь на утримання дитини в розмірі 1/4 частини з усіх видів його заробітку (доходу) щомісячно до повноліття дитини. В судовому засіданні позивач зменшила свої позовні вимоги, просила розірвати шлюб між нею та відповідачем, а також стягнути з відповідача на її користь аліменти в розмірі 1/4 частини з усіх видів його заробітку (доходу), але не менше ніж 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, до повноліття дитини. Також зазначила, що вимога про визначення місця проживання дитини була передчасною, так як спір з приводу місця проживання дитини відсутній. Відповідач в судовому засіданні зменшені позовні вимоги визнав у повному обсязі. Пояснив, що не заперечує проти розірвання шлюбу між ним та позивачем, та стягнення з нього аліментів на утримання спільної дитини у визначеному позивачем розмірі. Заслухавши пояснення сторін, дослідивши письмові докази, суд приходить до висновку, що остаточні позовні вимоги є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню у повному обсязі з наступних підстав. Судом встановлено, що сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі з 13.08.2005 року, від шлюбу мають спільного сина [PERSON], [INFO] (а.с.7, 8). Подружжя не знаходить взаємопорозуміння в сімейних відносинах, спільного господарства не ведуть, шлюбно-сімейні відносини припинені з листопада 2013 року. Відповідач зазначив про свою згоду на розірвання шлюбу, позивач наполягала на розірванні шлюбу. Відповідно до вимог ч.1 ст.24 СК України, шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Відповідно до ст.112 СК України суд постановлює рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. За таких обставин, суд дійшов висновку, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечитиме інтересам кожного з подружжя, шлюб розпався та носить формальний характер, а тому підлягає розірванню. Відповідно до ч.2 ст.150 СК України батьки зобов'язані піклуватись про здоров'я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток. Згідно вимог ч.1, 2 ст.155 СК України, здійснення батьками своїх прав та виконання обов'язків мають ґрунтуватися на повазі до прав дитини та її людської гідності. Батьківські права не можуть здійснюватися всупереч інтересам дитини. Як зазначила позивач в судовому засіданні, відповідач матеріальну допомогу на утримання сина регулярно та у необхідному розмірі не надає, а тому вона бажає вирішити питання про стягнення аліментів в судовому порядку відповідно до вимог чинного законодавства. Відповідно до ст.180 СК України батьки зобов'язані утримувати дітей до досягнення ними повноліття. Відповідно до вимог ст. 183 СК України, частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом, який вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь позивачки аліменти щомісячно в розмірі 1/4 частини з усіх видів заробітку на утримання дитини до досягнення повноліття. Приймаючи рішення про стягнення аліментів у зазначеному розмірі, суд в першу чергу виходить з інтересів неповнолітньої дитини, якій потрібна батьківська увага і турбота, а також тієї обставини, що відповідач не заперечував проти стягнення аліментів на утримання дитини у розмірі 1/4 частини його заробітку. Відповідно до вимог ст. 367 ч.1 п.1 ЦПК України суд допускає негайне виконання рішення суду у межах суми платежу за один місяць. Підлягає стягненню з відповідача на користь держави судовий збір у розмірі 243 грн. 60 коп., відповідно до вимог ст.88 ЦПК України.

Outcome: approved