Jurisdiction: civil
Date: 2016-05-17 00:00:00

Позивач звернулась до Дарницького районного суду м. Києва з позовом до відповідача, про відшкодування майнової і моральної шкоди, завданої внаслідок злочину, посилаючись на те, що між сторонами був укладений договір банківського обслуговування зарплатної картки, з якої в свою чергу було здійснено несанкціоноване списання грошових коштів за товари, які позивач не придбавала. Позивач звернулась до правоохоронних органів про вчинення злочину, а також банківської установи з вимогою повернути кошти, проте відповідачі відмовив позивачу, посилаючись на те, що відповідно до умов договору за грошові операції здійсненні в мережі Інтернет, позивач несе відповідальність особисто. Позивач з такою позицією банку не погодилась, у зв'язку з чим звернулась до суду з даним позовом. В судовому засіданні позивач позов підтримала, просила задовольнити та пояснила, що позиція відповідача не ґрунтуються на вимогах закону та суперечать йому. Договір, на якій посилається відповідач, позивач не читала, оскільки останній був укладений з організацією де вона працювала, а позивач приєдналася до нього на підставі заяви, в якій відсутні умови щодо особистої відповідальності про які зазначає відповідач. Представник відповідача позовні вимог не визнав та пояснив, що договірні відносини обов'язкові для виконання сторонами, при підписанні заяви на випуск зарплатної карти, позивач погодилася із умовами договору банківського обслуговування, зокрема із тими, що за здійснення оплатних операцій із використанням карти через мережу Інтернет відповідач відповідальності не несе. Крім того, позивачем не доведено, що такі операції здійснено не нею особисто і та обставина, що позивач звернулась до правоохоронних органів із повідомлення про злочин, такого факту не доводить. Вислухавши думку учасників процесу, дослідивши матеріали справи, суд вважає встановленими наступні факти та відповідні їм правовідносини. 01.08.2015р. за допомогою зарплатної платіжної картки [NUMBER], що була емітована AT «ОТП Банк» та належить позивачу, було здійснено несанкціоновані операції в мережі Інтернет, у зв'язку з чим з поточного рахунку позивача було списано спірну суму грошових коштів у загальному розмірі 2560 грн.75 коп. Згідно п. 1.27 ст.1 Закону України «Про платіжні системи та переказ штатів в Україні» платіжна картка - це електронний платіжний засіб у вигляді емітованої в установленому законодавством порядку пластикової чи іншого виду картки, що використовується для ініціювання переказу коштів з рахунка платника або з відповідного рахунка банку з метою оплати вартості товарів і послуг, перерахування коштів зі своїх рахунків на рахунки інших осіб, тримання коштів у готівковій формі в касах банків через банківські автомати, а також здійснення інших операцій, передбачених відповідним договором. Відповідно до статті 6 Закону України «Про платіжні системи та переказ коштів в Україні» порядок відкриття банками рахунків та їх режими визначаються Національним банком України. Умови відкриття рахунка та особливості його функціонування передбачаються в договорі, що укладається між банком і його клієнтом - власником рахунка. 11.08.2011р. між AT«ОТП Банк» та ТОВ «К-Ш ГРУП» було укладено договір №PV-3652 про обслуговування зарплатного проекту з використанням міжнародних платіжних пластикових карток (далі по тексту - Договір № PV- 3652). У відповідності до п.2.1 договору № PV-3652, в порядку передбаченому цим генеральним договором, умовами банківського обслуговування держателів карток, правилами, тарифами банку, нормами міжнародної платіжної системи VISA International та вимог чинного законодавства України банк відкриває карткові рахунки на користь працівників організації на основі належним чином заповненої заяви на зарплатну картку, що разом з умовами, правилами та тарифами складає договір про випуск та обслуговування платіжних пластикових карток. 19.10.2012 р. позивачем було заповнено та підписано заяву на випуск зарплатної картки № H0411165S4 відповідно до якої вбачається, що позивач вичерпно ознайомилась і повністю згодна з умовами банківського обслуговування держателів карток, що містять положення про надання кредиту, правилами користування карткою, а також тарифами банку, які позивачу зрозумілі. Підписуючи дану заяву, позивач підтверджує факт отримання примірника даної заяви, а також примірників умов банківського обслуговування держателів карток,що містять положення про надання кредиту, правил користування карткою і тарифів. Позивач підтверджує факт отримання повної та вичерпної інформації про умови банківського обслуговування в банку. Позивач згодна з тим, що підписання даної заяви разом з положеннями умов банківського обслуговування держателів карток, що містять положення про надання кредиту положеннями правил користування карткою та тарифів складають укладений між мною та банком договір про видачу та обслуговування міжнародних платіжних карток, що укладений згідно з вимогами чинного законодавства України та у відповідності до генерального договору №PV-3652 про обслуговування зарплатного проекту з використанням міжнародних платіжних пластикових карток від 11.08.2011р., що укладений між банком та ТОВ «К-Ш ГРУП». Банк та держатель надають свою згоду на таку письмову форму договору з держателем і він їм повністю зрозумілий. Позивач підтвердила, що повідомлена про те, що у будь-який момент може ознайомитися із умовами банківського обслуговування держателів карток, правилами користування карткою та тарифами, що розміщені на Інтернет сайті Банку. Згідно умов банківського обслуговування держателів карток (Додаток № 5 до Договору №PV-3652 від 11.08.2011р.) передбачено наступне.У відповідності до п.1.2. умов, належним чином заповнена заява на випуск картки підписується держателем та, таким чином держатель виражає згоду, що заява разом з даними умовами, правилами користування карткою та Тарифами складають договір з Держателем. Враховуючи наведене, доводи відповідача про те, що із умовами договорів остання не знайомилась тощо є неспроможними. Згідно ч. 1 ст. 1066 ЦК України, за договором банківського рахунка банк зобов'язується приймати і зараховувати на рахунок, відкритий клієнтові (володільцеві рахунка), грошові кошти, що йому надходять, виконувати розпорядження клієнта про перерахування і видачу відповідних сум з рахунка та проведення інших операцій за рахунком. Згідно ч. 1 ст. 1067 ЦК України, договір банківського рахунка укладається для відкриття клієнтові або визначеній ним особі рахунка у банку на умовах, погоджених сторонами. Згідно ст. 1068 ЦК України, банк зобов'язаний вчиняти для клієнта операції, які передбачені для рахунків даного виду законом, банківськими правилами та звичаями ділового обороту, якщо інше не встановлено договором банківського рахунка. Банк зобов'язаний зарахувати грошові кошти, що надійшли на рахунок клієнта, в день надходження до банку відповідного розрахункового документа, якщо інший строк не встановлений договором банківського рахунка або законом. Банк зобов'язаний за розпорядженням клієнта видати або перерахувати з його рахунка грошові кошти в день надходження до банку відповідного розрахункового документа, якщо інший строк не передбачений договором банківського рахунка або законом. Клієнт зобов'язаний сплатити плату за виконання банком операцій за рахунком клієнта, якщо це встановлено договором. Згідно ст. 1073 ЦК України, у разі несвоєчасного зарахування на рахунок грошових коштів, що надійшли клієнтові, їх безпідставного списання банком з рахунка клієнта або порушення банком розпорядження клієнта про перерахування грошових коштів з його рахунка банк повинен негайно після виявлення порушення зарахувати відповідну суму на рахунок клієнта або належного отримувача, сплатити проценти та відшкодувати завдані збитки, якщо інше не встановлено законом. Відповідно до п. 4.3. умов, держатель несе відповідальність (приймає на себезобов'язання повністю відшкодовувати банку витрати за всі операції, здійснені звикористанням реквізитів картки (номеру, строку дії, CW-2коду) в мережі Інтернет,які в результаті оспорювання не підлягають поверненню через платіжну систему. Як вбачається з виписки руху коштів по рахунку, що додається до заперечень, за допомогою платіжної карти [NUMBER], що була емітована AT«ОТП Банк» та належить позивачу, 04.08.2015р. здійснювались оплати товарів/послуг через мережу Інтернет. Таким чином, при спірної транзакції, на підставі п. 4.3. Умов банківської обслуговування держателів карток позивач взяв на себе відповідальність відшкодовувати витрати банку. Відповідачем на звернення позивача, була проведена перевірка інформації стосовно спірних транзакцій. Перевіркою було встановлено, що спірні транзакції були проведені через мережу Інтернет для купівлі товарів (оплата за послуги). Для проведення платіжних операцій в мережі Інтернет, достатньо знати тільки реквізити платіжної картки (сама картка може бути відсутня в особи, що виконує платіж в мережі Інтернет). Для успішного проведення зазначених транзакцій у системі Інтернет необхідно знати конфіденційні дані, які нанесені на платіжну картку, а саме: номер картки, термін її дії, код CVV2 - 3-х значний код безпеки, який надрукований на зворотній стороні картки, на смузі для підпису і використовується як додатковий захист картки при проведенні транзакцій в мережі Інтернет. Номер CVV2 є підписом клієнта, та прирівнюється до ПІП-коду при певних типах транзакцій. Зазначені реквізити у своїй сукупності є підтвердженням для замовлення товарів та послуг у мережі Інтернет, а також, що зазначені відомості не підлягають розголошенню, з чим позивач була ознайомлена. Конфіденційні дані відомі виключно держателю платіжної картки, він зобов'язаний застосувати всі необхідні заходи безпеки власної платіжної картки та її реквізитів. Відповідно до пункту 10.8 глави 10 Положення про порядок емісії спеціальних платіжних засобів і здійснення операцій з їх використанням, затвердженого постановоюПравління Національного банку України від 30.04.2010 № 223(попередня редакція - Постанова Правління НБУ від 19.04.2005 № 137. пункт 13.), контроль за рухом і цільовим використанням спеціальних платіжних засобів здійснюється власниками цих рахунків. Згідно до п. 6.2. Положення емітент зобов'язаний не розкривати іншим особам, крім держателя, ПІН або іншої інформації, яка дає змогу виконувати платіжні операції з використанням спеціального платіжного засобу. Відповідно до п. п. 6.7, 6.8 Положення емітент у разі здійснення недозволеної або некоректно виконаної платіжної операції, якщо користувач невідкладно повідомив про платіжні операції, що ним не виконувалися або які були виконані некоректно, негайно відшкодовує платнику суму такої операції та, за необхідності, відновлює залишок коштів на рахунку до того стану, у якому він був перед виконанням цієї операції. Листом AT«ОТП Банк» за Вих. №32-2-2/316 від 30.12.2015р. було повідомлено позивача, що операції заявлені як спірні, були виконані, згідно усіх вимог платіжної системи, а отже послуги надані у повному обсязі, узв'язку з чим банк не має підстав для задоволення вимог стосовно повернення коштів спірної операції. Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 614 ЦК Україниособа, яка порушила зобов'язання, несе відповідальність за наявності її вини (умислу або необережності), якщо інше не встановлено договором або законом. Особа є невинуватою, якщо вона доведе, що вжила всіх залежних від неї заходів щодо належного виконання зобов'язання. Відсутність своєї вини доводить особа. Згідно ч. 1 ст. 626 ЦК України, договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків. Особа є невинуватою, якщо вона доведе, що вжила всіх залежних від неї заходів щодо належного виконання зобов'язання. Згідно ст. 628 ЦК України, зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов'язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Сторони мають право укласти договір, в якому містяться елементи різних договорів (змішаний договір). До відносин сторін у змішаному договорі застосовуються у відповідних частинах положення актів цивільного законодавства про договори, елементи яких містяться у змішаному договорі, якщо інше не встановлено договором або не випливає із суті змішаного договору. Згідно ст. 629 ЦК України, договір є обов'язковим для виконання сторонами. Згідно ч. 1 ст. 630 ЦК України, договором може бути встановлено, що його окремі умови визначаються відповідно до типових умов договорів певного виду, оприлюднених у встановленому порядку. Оцінюючи належність, допустимість доказів окремо, а також достатність і взаємозв'язок доказів у їх сукупності, суд приходить до висновку про те, що вимоги позивача є необґрунтованими, оскільки відповідно до договірних зобов'язань, які є обов'язковими для виконання сторонами, відповідач не несе відповідальності за розрахунки здійснені позивачем у мережі Інтернет. Враховуючи вище наведене та

Outcome: dismissed