overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2017-10-23 00:00:00

Позивач звернулась до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. В обґрунтування позовних вимог зазначає, що з 21.09.2012 року перебуває з відповідачем у шлюбі. Від шлюбу мають дітей [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO]. Сімейне життя між сторонами не склалось, тому з січня 2017 року сторони проживають окремо. Зазначає, що спору щодо місця проживання дітей не має, майнові спори будуть вирішені окремо. Позивач до початку судового засідання надала до суду заяву про можливість розгляду справи за її відсутності та без фіксації технічними засобоми, на позовних вимогах наполягає. Час на примирення не потрібен. Відповідач в жодне судове засідання не з'явився, в силу ч. 5 ст. 74 ЦПК України про день, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином за зареєстрованим у встановленому порядку місцем проживання, про що свідчать матеріали справи, причину неявки суду не повідомив, заяви про розгляд справи за його відсутності не надавав. Суд вважає за необхідне ухвалити заочне рішення у відсутності відповідача на підставі наявних у справі доказів, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України. Враховуючи викладене, суд вважає, що судове засідання можливо провести без участі сторін, на підставі наявних у справі доказів, без фіксування судового засідання технічними засобами, що буде відповідати вимогам ст.197 ЦПК України. Вивчивши матеріали цивільної справи суд вважає за можливе задовольнити позовні вимоги позивача з урахуванням наступного. Судом встановлено, що 21 вересня 2012 року між сторонами по справі, Довгинцівським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Криворізького міського управління юстиції у Дніпропетровській області, було укладено шлюб, про що зроблено відповідний актовий запис № 470 (а.с. 7). Крім цього, судом встановлено, що сторони мають дітей [PERSON], [INFO] (а.с. 8), [PERSON], [INFO] (а.с. 9). У відповідності до положень ч.1 ст. 110 Сімейного Кодексу України позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя. З урахуванням вимог статті 112 Сімейного Кодексу України судом з'ясовано фактичні взаємини подружжя, дійсні причини про розірвання шлюбу, взято до уваги ті обставини, що Відповідач спільно з позивачем тривалий час не проживає, спору щодо місця проживання дітей не має, а також інші обставини життя подружжя. Судом встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечитиме інтересам сторін, що має істотне значення, тому суд приходить до висновку про задоволення позовних вимог та розірвання шлюбу. Відповідно до ст. 113 Сімейного Кодексу України, особа, яка змінила своє прізвище у зв'язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Позивач після розірвання шлюбу бажає залишити прізвище взяте під час шлюбу [PERSON]. Згідно ч.2 ст.114 Сімейного Кодексу України у разі розірвання шлюбу судом, шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу. На підставі викладеного та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-12-10 00:00:00

Позивач звернулась до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. В обґрунтування позовних вимог зазначає, що з 22.07.2006 року перебуває в зареєстрованому шлюбі з відповідачем. Від шлюбу сторони мають дітей [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO]. Зазначає, що сімейне життя погіршилось, у звязку з чим останні два роки проживають окремо. Майнового спору між сторонами не має. Питання щодо утримання дітей буде вирішено окремо. Тому просить суд, розірвати шлюб. Позивач до початку судового засідання надала до суду заяву про розгляд справи без її участі та без фіксації технічними засобами, позовні вимоги підтримує в повному обсязі та просить розірвати шлюб. Час на примирення просить не надавати. Відповідач до початку судового засідання надав до суду заяву, в якій просить розглянути справу без його участі та без фіксування технічними засобами, позовні вимоги визнає в повному обсязі, не заперечує проти розірвання шлюбу. Просить час не примирення не надавати. Враховуючи викладене, суд вважає, що судове засідання можливо провести без участі сторін, на підставі наявних у справі доказів, без фіксування судового засідання технічними засобами, що буде відповідати вимогам ст.197 ЦПК України. Вивчивши матеріали цивільної справи суд вважає за можливе задовольнити позовні вимоги позивача з урахуванням наступного. Судом встановлено, що 22.07.2006 року між сторонами по справі, Дзержинським відділом реєстрації актів цивільного стану Криворізького міського управління юстиції Дніпропетровської області, було укладено шлюб, про що зроблено відповідний актовий запис № 373 (а.с. 4). Крім цього, відповідно до свідоцтва про народження [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO], батьком вказано [PERSON], матірю [PERSON] (а.с. 10, 11). У відповідності до положень ч.1 ст. 110 Сімейного Кодексу України позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя. З урахуванням вимог статті 112 Сімейного Кодексу України судом з'ясовано фактичні взаємини подружжя, дійсні причини про розірвання шлюбу, взято до уваги ті обставини, що відповідач спільно з позивачем тривалий час не проживає, спору щодо місця проживання дітей не має, а також інші обставини життя подружжя. Судом встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечитиме інтересам сторін, що має істотне значення, тому суд приходить до висновку про задоволення позовних вимог та розірвання шлюбу. Відповідно до ст. 113 Сімейного Кодексу України, особа, яка змінила своє прізвище у зв'язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Позивач [PERSON] просить залишити прізвище після розірвання шлюбу [PERSON]. Згідно ч.2 ст.114 Сімейного Кодексу України у разі розірвання шлюбу судом, шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу. На підставі викладеного та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-02-19 00:00:00

Позивач звернулась до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. В обґрунтування позовних вимог зазначає, що з 26.09.2003 року перебуває з відповідачем у зареєстрованому Відділом реєстрації актів громадянського стану Дзержинського районного управління юстиції міста Кривого Рогу Дніпропетровської області шлюбі, актовий запис №461. Зазначає, що з початку 2016 року шлюбні відносини припинені у звязку з різним світоглядом, інтересами та уявленнями щодо сімейного життя. Від шлюбу мають дитину [PERSON], [INFO]. Спору щодо визначення місця проживання дитини та поділу майна на даний момент немає. Тому просить суд розірвати шлюб. Позивач до початку судового засідання надала до суду заяву про можливість розгляду справи за її відсутності без фіксації технічними засобами, на позовних вимогах наполягає. Відповідач до початку судового засідання надав до суду заяву про можливість розгляду справи за його відсутності без фіксації технічними засобами, позов визнає. Враховуючи викладене, суд вважає, що судове засідання можливо провести без участі сторін, на підставі наявних у справі доказів, без фіксування судового засідання технічними засобами, що буде відповідати вимогам ст.197 ЦПК України. Вивчивши матеріали цивільної справи суд вважає за можливе задовольнити позовні вимоги позивача з урахуванням наступного. Судом встановлено, 26.09.2003 року між сторонами по справі, Відділом реєстрації актів громадянського стану Дзержинського районного управління юстиції міста Кривого Рогу Дніпропетровської області, було укладено шлюб, про що зроблено відповідний актовий запис №461 (а.с. 9). Також під час судового розгляду справи встановлено, що від спільного шлюбу у сторін народилась дитина [PERSON], [INFO]. У відповідності до положень ч.1 ст. 110 Сімейного Кодексу України позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя. З урахуванням вимог статті 112 Сімейного Кодексу України судом з'ясовано фактичні взаємини подружжя, дійсні причини про розірвання шлюбу, взято до уваги наявність малолітніх дітей, ті обставини, що Відповідачка спільно з позивачем тривалий час не проживає, спору щодо проживання дитини не має, а також інші обставини життя подружжя. Судом встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечитиме інтересам сторін, що має істотне значення, тому суд приходить до висновку про задоволення позовних вимог та розірвання шлюбу. Відповідно до ст. 113 Сімейного Кодексу України, особа, яка змінила своє прізвище у зв'язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Позивач після розірвання шлюбу бажає залишити прізвище, взяте під час шлюбу Григорак. Згідно ч.2 ст.114 Сімейного Кодексу України у разі розірвання шлюбу судом, шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу. Крім того, на підставі ст. 88 ЦПК України враховуючи, що позов задоволено, суд вважає, що з відповідача слід стягнути на користь позивача понесені нею при зверненні до суду судові витрати, а саме: судовий збір у розмірі 640,00 грн.. На підставі викладеного та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-09-05 00:00:00

Позивач звернулась до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. В обґрунтування позовних вимог зазначає, що з 27.01.2016 року перебуває в зареєстрованому шлюбі з відповідачем. Від проживання у шлюбі сторони мають спільну дитину [PERSON], [INFO]. Зазначає, що шлюб фактично розпався рік тому, оскільки сторони мають різні характери та погляди на сімейне життя, виховання дитини. Тому просить суд розірвати шлюб. Позивач до початку судового засідання надала до суду заяву про можливість розгляду справи за її відсутності, на позовних вимогах наполягає. Час на примирення не потрібен. Відповідач до початку судового засідання надав до суду заяву про можливість розгляду справи за його відсутності, позов визнає. Час на примирення не потрібен. Враховуючи викладене, суд вважає, що судове засідання можливо провести без участі сторін, на підставі наявних у справі доказів, без фіксування судового засідання технічними засобами, що буде відповідати вимогам ст.197 ЦПК України. Вивчивши матеріали цивільної справи суд вважає за можливе задовольнити позовні вимоги позивача з урахуванням наступного. Судом встановлено, що 27.01.2016 року між сторонами по справі, Дзержинським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Криворізького міського управління юстиції у Дніпропетровській області, було укладено шлюб, про що зроблено відповідний актовий запис № 14 (а.с. 8). Крім цтого, судом встановлено, що сторони мають спільну дитину [PERSON], [INFO] (а.с. 9). У відповідності до положень ч.1 ст. 110 Сімейного Кодексу України позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя. З урахуванням вимог статті 112 Сімейного Кодексу України судом з'ясовано фактичні взаємини подружжя, дійсні причини про розірвання шлюбу, взято до уваги ті обставини, що Відповідач спільно з позивачем тривалий час не проживає, спору щодо місця проживання дитини не має, а також інші обставини життя подружжя. Судом встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечитиме інтересам сторін, що має істотне значення, тому суд приходить до висновку про задоволення позовних вимог та розірвання шлюбу. Відповідно до ст. 113 Сімейного Кодексу України, особа, яка змінила своє прізвище у зв'язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Позивач після розірвання шлюбу бажає залишити прізвище взяте під час шлюбу [PERSON]. Згідно ч.2 ст.114 Сімейного Кодексу України у разі розірвання шлюбу судом, шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу. Крім того, на підставі ст. 88 ЦПК України враховуючи, що позов задоволено, суд вважає, що з відповідача слід стягнути на користь позивача понесені нею при зверненні до суду судові витрати, а саме: судовий збір у розмірі 640,00 гривень. На підставі викладеного та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2018-04-10 00:00:00

Позивач звернулась до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. В обґрунтування позовних вимог зазначає, що з 27.07.2013 року перебуває в зареєстрованому шлюбі з відповідачем. Від шлюбу дітей не мають. Зазначає, що шлюбні відносини та ведення спільного господарства припинені з 29.12.2017 року, з 18.01.2018 року стали мешкати окремо. Спір про поділ майна відсутній. Вважає, що шлюб розпався остаточно та примирення неможливе. Тому, просить суд розірвати шлюб. Позивач до початку підготовчого судового засідання надала до суду заяву про розгляд справи без її участі, позовні вимоги підтримує в повному обсязі. Відповідач до початку підготовчого судового засідання надав до суду заяву, в якій просить розглянути справи без його участі, позовні вимоги визнає в повному обсязі. Відповідно до ст.206 ЦПК України, позивач може відмовитись від позову, а відповідач визнати позов на будь-якій стадії провадження по справі, зазначивши про це в заяві по суті справи або в окремій письмовій заяві. У разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову, якщо визнання відповідачем позову не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб. Згідно з ч.3 ст.200 ЦПК України, у випадку визнання відповідачем позову суд ухвалює рішення за результатами підготовчого провадження. Враховуючи викладене, суд вважає, що судове засідання можливо провести без участі сторін, на підставі наявних у справі доказів, без фіксування судового засідання технічними засобами, що буде відповідати вимогам ст.247 ЦПК України. Вивчивши матеріали цивільної справи суд вважає за можливе задовольнити позовні вимоги позивача з урахуванням наступного. Судом встановлено, що 26.07.2013 року між сторонами по справі, Центрально-Міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Криворізького міського управління юстиції у Дніпропетровській області, було укладено шлюб, про що зроблено відповідний актовий запис № 439 (а.с. 10). У відповідності до положень ч.1 ст. 110 Сімейного Кодексу України позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя. З урахуванням вимог статті 112 Сімейного Кодексу України судом з'ясовано фактичні взаємини подружжя, дійсні причини про розірвання шлюбу, взято до уваги ті обставини, що відповідач спільно з позивачем тривалий час не проживає, відсутність спору про поділ майна, а також інші обставини життя подружжя. Судом встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечитиме інтересам сторін, що має істотне значення, тому суд приходить до висновку про задоволення позовних вимог та розірвання шлюбу. Відповідно до ст. 113 Сімейного Кодексу України, особа, яка змінила своє прізвище у зв'язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Позивач [PERSON] після розірвання шлюбу бажає залишити прізвище, взяте під час шлюбу [PERSON]. Згідно ч.2 ст.114 Сімейного Кодексу України у разі розірвання шлюбу судом, шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу. На підставі викладеного та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2018-10-09 00:00:00

Позивач звернулась до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. В обґрунтування позовних вимог зазначає, що з 28.09.2013 року перебуває в зареєстрованому шлюбі з відповідачем. Від спільного шлюбу мають малолітню дитину [PERSON], [INFO]. З квітня 2017 року сторони разом не проживають, фактичні шлюбні відносини припинені, спільне господарство не ведуть. Тому, просить суд розірвати шлюб. Позивач до початку судового засідання подала до суду заяву, в якій просить розглянути справу без її участі. Позовні вимоги підтримує в повному обсязі та просить їх задовольнити, щодо винесення заочного рішення не заперечує. Відповідач в судове засідання не зявився, про час та дату розгляду справи повідомлявся належним чином, що підтверджується матеріалами справи, про причини неявки суду не повідомив, заяв про розгляд справи без його участі, про відкладення не подавав. Правом на відзив не скористався. На підставі ст. 280 ЦПК України, суд ухвалив провести заочний розгляд справи. Враховуючи викладене, суд вважає, що судове засідання можливо провести без участі сторін, на підставі наявних у справі доказів, без фіксування судового засідання технічними засобами, що буде відповідати вимогам ст. 247 ЦПК України. Вивчивши матеріали цивільної справи суд вважає за можливе задовольнити позовні вимоги позивача з урахуванням наступного. Судом встановлено, що 28.09.2013 року між сторонами по справі, Центрально-Міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Криворізького міського управління юстиції у Дніпропетровській області, було укладено шлюб, про що зроблено відповідний актовий запис №771 (а.с. 4). Під час шлюбу у сторін народились дитина [PERSON], [INFO] (а.с. 5). У відповідності до положень ч.1 ст.\~110\~Сімейного Кодексу\~України позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя. З урахуванням вимог статті 112\~Сімейного Кодексу\~України судом з'ясовано фактичні взаємини подружжя, дійсні причини про розірвання шлюбу, взято до уваги ті обставини, що відповідач спільно з позивачем як сімя тривалий час не проживає, а також інші обставини життя подружжя. Судом встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечитиме інтересам сторін, що має істотне значення, тому суд приходить до висновку про задоволення позовних вимог та розірвання шлюбу. Відповідно до ст. 113 Сімейного Кодексу України, особа, яка змінила своє прізвище у зв'язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Позивач просить залишити їй прізвище, взяте під час шлюбу [PERSON]. Згідно ч.2 ст.114\~Сімейного Кодексу\~України у разі розірвання шлюбу судом, шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу. Згідно ч.\~2\~ст.\~141\~ЦПК України\~судові витрати,\~повязані з\~розглядом справи,\~покладаються у разі задоволення позову на відповідача. У звязку з цим з відповідача необхідно стягнути судовий збір в розмірі 704,80 грн. на користь [PERSON]. На підставі викладеного та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-09-04 00:00:00

Позивач звернулась до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. В обґрунтування позовних вимог зазначає, що з 29.11.1997 року перебуває з відповідачем у зареєстрованому виконкомом Дзержинської районної ради м. Кривого Рогу Дніпропетровської області шлюбі, актовий запис №630. Зазначає, що з серпня 2010 з відповідачем разом не проживають, неповнолітніх дітей не мають, майновогу спору також не мають. Тому просить суд розірвати шлюб. Позивач до початку судового засідання надала до суду заяву про можливість розгляду справи за її відсутності, на позовних вимогах наполягає. Строк на примирення просить не надавати. Відповідач до початку судового засідання надав до суду заяву про можливість розгляду справи за його відсутності, позов визнає. Строк на примирення просить не надавати. Враховуючи викладене, суд вважає, що судове засідання можливо провести без участі сторін, на підставі наявних у справі доказів, без фіксування судового засідання технічними засобами, що буде відповідати вимогам ст.197 ЦПК України. Вивчивши матеріали цивільної справи суд вважає за можливе задовольнити позовні вимоги позивача з урахуванням наступного. Судом встановлено, що 29.11.1997 року між сторонами по справі, Відділом реєстрації актів городянського стану виконкому Дзержинської районної ради міста Кривого Рогу Дніпропетровської області було укладено шлюб, про що зроблено відповідний актовий запис № 630 (а.с. 6). У відповідності до положень ч.1 ст. 110 Сімейного Кодексу України позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя. З урахуванням вимог статті 112 Сімейного Кодексу України судом з'ясовано фактичні взаємини подружжя, дійсні причини про розірвання шлюбу, взято до уваги ті обставини, що Відповідач спільно з позивачем тривалий час не проживає, дітей від шлюбу не мають, а також інші обставини життя подружжя. Судом встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечитиме інтересам сторін, що має істотне значення, тому суд приходить до висновку про задоволення позовних вимог та розірвання шлюбу. Відповідно до ст. 113 Сімейного Кодексу України, особа, яка змінила своє прізвище у зв'язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Позивач після розірвання шлюбу бажає залишити прізвище взяте під час шлюбу [PERSON]. Згідно ч.2 ст.114 Сімейного Кодексу України у разі розірвання шлюбу судом, шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу. На підставі викладеного та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2018-03-18 00:00:00

Позивач звернулась до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. В обґрунтування позовних вимог зазначає, що з 31.08.2002 року перебуває в зареєстрованому шлюбі з відповідачем. Від шлюбу сторони мають дитину [PERSON], [INFO]. Зазначає, що шлюбні відносини припинені більше 10 років тому у зв'язку з не порозумінням один з одним. Майнового спору та спору щодо місця проживання дитини не має. Тому, просить суд розірвати шлюб. Позивач до початку судового засідання надала до суду заяву про розгляд справи без її участі, позовні вимоги підтримує в повному обсязі, просить їх задовольнити. Відповідач до початку судового засідання надав до суду заяву, в якій просить розглянути справи без його участі, заяв та клопотань не має. Враховуючи викладене, суд вважає, що судове засідання можливо провести без участі сторін, на підставі наявних у справі доказів, без фіксування судового засідання технічними засобами, що буде відповідати вимогам ст.247 ЦПК України. Вивчивши матеріали цивільної справи суд вважає за можливе задовольнити позовні вимоги позивача з урахуванням наступного. Судом встановлено, що 31.08.2002 року між сторонами по справі, Відділом реєстрації актів громадянського стану Дзержинського районного управління юстиції міста Кривого Рогу Дніпропетровської області, було укладено шлюб, про що зроблено відповідний актовий запис № 343 (а.с. 4). Згідно свідоцтва про народження під час шлюбу у сторін народився син - [PERSON], [INFO] (а.с. 5). У відповідності до положень ч.1 ст. 110 Сімейного Кодексу України позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя. З урахуванням вимог статті 112 Сімейного Кодексу України судом з'ясовано фактичні взаємини подружжя, дійсні причини про розірвання шлюбу, взято до уваги ті обставини, що відповідач спільно з позивачем тривалий час не проживає, спору щодо місця проживання дитини не має, а також інші обставини життя подружжя. Судом встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечитиме інтересам сторін, що має істотне значення, тому суд приходить до висновку про задоволення позовних вимог та розірвання шлюбу. Відповідно до ст. 113 Сімейного Кодексу України, особа, яка змінила своє прізвище у зв'язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Позивач [PERSON] після розірвання шлюбу бажає залишити прізвище, взяте під час шлюбу [PERSON]. Згідно ч.2 ст.114 Сімейного Кодексу України у разі розірвання шлюбу судом, шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу. На підставі викладеного та

Outcome: approved