Jurisdiction: civil
Date: 2017-09-11 00:00:00

Позивач звернулась до Мелітопольського міськрайонного суду Запорізької області з позовом про розірвання шлюбу з [PERSON] та стягнення з нього аліментів на утримання дитини неповнолітньої доньки [PERSON], [INFO], у розмірі 1/4 частини з усіх видів заробітку /доходу/, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісяця, починаючи від дня подачі позову і до досягнення дитиною 18 років, тобто до 26.03.2033 року. Згодом позивач уточнила позовні вимоги в частині стягнення аліментів та просить з 09.07.2017 року стягувати з відповідача аліменти в розмірі ? частини з усіх видів заробітку (доходу), але не менше 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Також просить суд стягнути з відповідача понесені нею судові витрати в сумі 640 грн. 00 коп. Позовна заява обґрунтована тим, що 21 лютого 2014 року позивач уклала шлюб з відповідачем. Від даного шлюбу 26 березня 2015 року у них народилась донька - [PERSON]. Позивач зазначає, що після спливу 6 місяців з моменту укладання шлюбу сімейне життя між сторонами поступово погіршувалося, що в кінцевому результаті призвело до фактичного припинення шлюбних відносин між сторонами. Сторони мають діаметрально протилежні погляди на шлюб та сімю. Шлюбні відносини між сторонами фактично припинені з грудня 2014 року, з того часу сторони проживають окремо та подальшого сенсу підтримувати сімейні відносин позивач не має. У звязку з викладеним, позивач вимушена звернутись до суду з відповідним позовом. В судове засідання позивач не зявилась, від неї надійшла заява, в якій вона просить розглядати справу за її відсутності, на задоволенні позову наполягає. Після розірвання шлюбу просить залишити їй шлюбне прізвище. Відповідач в судове засідання не зявився, від нього надійшла заява, в якій він просить розглядати справу за його відсутності, проти позову не заперечує. Відповідно до ч.2 ст. 197 ЦПК України, з урахуванням заяв сторін про слухання справи за їх відсутності, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд, вивчивши матеріали справи, оцінивши зібрані у справі докази, вважає, що позов підлягає повному задоволенню по наступним підставам. 21 лютого 2014 року між [PERSON](дошлюбне прізвище Жукова) О.А. та [PERSON] було укладено шлюб, актовий запис № 100, що підтверджується копією свідоцтва про шлюб серії 1-ЖС номер 136389 (а.с.6). Судом встановлено, що причиною розпаду сімї стало те, що в сімї не підтримувалась нормальна атмосфера, між сторонами стало не можливим підтримання сімейних відносин та почуття взаємної поваги та дружби. Шлюбні відносини між сторонами фактично припинені з грудня 2014 року, сторони однією сімєю не проживають, спільне господарство не ведуть, намірів до відновлення шлюбних відносин не мають. Таким чином, суд робить висновок, що подальше спільне життя чоловіка та жінки і збереження родини стали неможливими. Спору про поділ майна сторони не мають. Згідно ч.2 ст. 112 Сімейного Кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Таким чином, суд приходить до висновку, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить їх інтересам та інтересам їхніх дітей, а тому вимога позовної заяви про розірвання шлюбу підлягає задоволенню. Крім того, як вже було зазначено вище, від вказаного шлюбу у сторін народилась донька [PERSON], [INFO], що підтверджується копією свідоцтва про народження серії 1-ЖС номер 276565 (а.с.7). Згідно оригіналу довідки про склад сімї від 20 квітня 2017 року, [PERSON] проживає за адресою: [INFO], неповнолітня дитина [PERSON] проживає разом з матірю та знаходиться на її утриманні (а.с.5). Судом встановлено та не оспорюється сторонами, що неповнолітня дитина проживає разом з матірю та знаходиться на її утриманні. Відповідач матеріальну допомогу на утримання доньки не надає, хоча є працездатним, а отже має можливість надавати допомогу на утримання дитини. Відповідно до ст.180 Сімейного Кодексу України батьки зобовязані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно ч.3\~ст. 181 СК України за\~рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. За правилами\~ст.182 СК України, які діяли на момент подачі позовної заяви,\~при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров'я та матеріальне становище дитини, стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів, наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина та інші обставини, що мають істотне значення. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, за винятком випадків, передбачених статтею 184 СК України. Згідно ч. 2\~ст. 182 СК України\~(в редакції, яка діє на момент винесення рішення) розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Відповідно до ч.1 ст. 183 СК частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Згідно із ч.1 ст. 191\~СК України\~аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду з дня пред'явлення позову. Крім того, відповідно до ч.1 ст. 61 ЦПК України, обставини, визнані сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі, не підлягають доказуванню. З урахуванням викладених обставин, аналізуючи зібрані по справі докази, суд дійшов висновку, що з відповідача необхідно стягувати матеріальну допомогу на утримання малолітньої доньки [PERSON], [INFO], починаючи від дня предявлення позову 21 квітня 2017 року до 07.07.2017 року включно у розмірі 1/4 частки від його доходу, але не менше 30 % прожиткового мінімуму, встановленого для дитини відповідного віку, а з 08.07.2017 року і до досягнення дитиною повноліття, щомісячно, у розмірі 1/4 частки всіх видів його доходу, але не менше 50 % встановленого законом прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. У відповідності до ст. 88 ЦПК України суд стягує з відповідача на користь держави судовий збір в розмірі 640 грн. 00 коп.

Outcome: approved