Jurisdiction: civil
Date: 2015-05-26 00:00:00

Позивач звернулась до суду з даним позовом 03.04.2015 року мотивуючи тим, що 22.10.2011 року уклала договір позики у формі розписки з [PERSON], відповідно до якого передала їй кошти в розмірі 1800 доларів США за строком повернення через однин рік, а саме 22.10.2012 року. Відповідач не виконала умови договору і не повертає кошти, тому позивач просить з урахуванням ст. 625 ЦПК України, стягнути з відповідача на свою користь суму боргу в розмірі 42212,50 грн. з урахуванням індексу інфляції за весь час прострочення в розмірі 10510,91 грн., 3% річних від простроченої суми - 4361,19 грн., що разом дорівнює 57084 грн. 60 коп. та сплачений судовий збір в розмірі 571,00 грн. Позивач [PERSON] в судове засідання не з'явилась, про дату, час та місце розгляду справи повідомлена належним чином, надала до канцелярії суду заяву про розгляд справи без її участі, позов підтримує, проти винесення заочного рішення суду не заперечує. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з'явилась, про дату, час та місце розгляду справи повідомлена належним чином, причини неявки суд не повідомила заперечень на позов до суду не надала. На підставі ст.224-226 ЦПК України, враховуючи думку позивача, суд ухвалив провести заочний розгляд даної справи. Суд, дослідивши матеріали справи, встановив наступні факти та відповідні їм правовідносини. Відповідно до ст. 626 ЦК України, договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків. Сторони є вільними в укладанні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості ( ст. 627 ЦК України). За своєю правовою природою договір є правочином. Водночас , договір є й основною підставою виникнення цивільних прав та обов'язків ( ст.11 ЦК України). Згідно ст.526 ЦК України зобов'язання повинно виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства. Відповідно до ст.1046 ЦК України за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник забов'язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики)... Договір позики є укладеним з моменту передання грошей... Згідно ст.1047 ЦК України договір позики укладається у письмовій формі... На підтвердження укладення договору позики та його умов може бути представлена розписка позичальника або інший документ, який посвідчує передання йому позикодавцем визначеної грошової суми або визначеної кількості речей. На підставі ст.1049 ЦК України позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику... у такій самій кількості..., що були передані йому позикодавцем у строк та в порядку, що встановлені договором. 22.10.2011 року позивач [PERSON] та відповідач [PERSON] уклали договір позики, відповідно до якого позивач передала, а відповідач отримала, кошти в розмірі 1800 доларів США строком на однин рік, а саме до 22.10.2012 року, що підтверджується розпискою ( а.с. 6). Відповідач [PERSON] у визначений строк кошти в розмірі 1800 доларів США позивачу не повернула, тому вона 03.04.2015 року звернулась до суду з даним позовом. Згідно довідки Укрінбанк № 86 від 01.04.2015 року офіційний курс долара США до національної валюти за даними Національного банку України станом на 01.04.2015 року становить 2345,1383 грн. за 100 доларів США ( а.с.5) Відповідно до ст.610 ЦК України: невиконання зобов'язання є порушенням зобов'язання. Боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов'язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом (ст..612 ЦК України). Отже, суд приходить до висновку про стягнення з відповідача на користь позивача суми позики в розмірі 42210,00 грн. ( 1800,00 * 23,45), що еквівалентно 1800 доларам США станом на 01.04.2015 року. Відповідно ст.625 ЦК України, боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми. За змістом даної статті нарахування інфляційних витрат на суму боргу та 3 % річних входять до складу грошового зобов'язання і є особливою мірою відповідальності боржника (спеціальний вид цивільно-правової відповідальності) за прострочення грошового зобов'язання, оскільки виступають способом захисту майнового права та інтересу, який полягає у відшкодуванні матеріальних втрат (збитків) кредитора від знецінення грошових коштів внаслідок інфляційних процесів та отримання компенсації (плати) від боржника за користування утримуваними ним грошовими коштами, належними до сплати кредиторові (постанови ВСУ від 6 червня 2012 р. у справі № 6-49цс12, від 24 жовтня 2011 р. у справі № 6-38цс11). Встановлено, що відповідач у визначений договором строк зобов'язання не виконала, тому на користь позивача підлягають стягненню борг з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми. Як вбачається з матеріалів справи період прострочення зобов'язання становить з 23.10.2012 року по 03.04.2015 року ( включно) = 893 дні ( 2012 рік - 70 днів, 2013 рік - 365 днів, 2014 рік - 365 днів, 2015 рік - 93 дні, а індекси інфляції визначені Національним Банком України на відповідний рік становлять: в 2012 році - 104,6; в 2013 році - 99,8; в 2014 році - 100,5; в 2015 році - 124,9 та еквівалент 1800 доларам США станом на 22.10.2011 року - становив 14356,26 грн. ( 797, 57 грн. за 100 доларів відповідно до відомостей сайту Національного Банку України) Отже, інфляційні втрати позивача становлять 4306,88 грн. з наступного розрахунку: за 2012 рік = 660,39 грн. (14356,26 *1,046 =15016,64796 - 14356,26); за 2013 рік = відсутні (14356,26 *0,998=1353,54748 - 14356,26); за 2014 рік = 71,78 грн.( 14356,26*1,005=14428,0413 -14356,26); за 2015 рік = 3574,71 грн.(14356,26* 1,249=17930,96874-14356,26), а три відсотки річних від простроченої суми - 1053,71 грн. (14356,26 ( борг) * 3 % річних* 893 (кількість днів прострочення) : 365:100) Відповідно до ст. 3 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Одним із принципів цивільного судочинства є диспозитивність, який полягає у тому, що суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Особа, яка бере участь у справі, розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд (ст. 11 ЦПК України). Ст. 10 ЦПК України передбачено, що сторони та інші особи, які беруть участь у справі, мають рівні права щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості. Згідно ст. 57 ЦПК України доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Згідно вимог ст. 60 ЦПК України, кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Позивачем доведено факт укладення договору позики, факт отримання відповідачем коштів та порушення зобов'язання, однак в розрахунках, зазначених у позові, застосовано не вірні дані щодо кількості днів прострочення зобов'язання та індексу інфляції, тому суд перевіривши проведені нарахування, з врахуванням обставини справи та в межах заявлених вимог, прийшов до висновку про задоволення позову в частині відповідно до зазначених вище розрахунків. Відповідач заперечення проти позову з доказами в їх підтвердження до суду не надала. Даючи оцінку встановленим обставинам та наданим доказам, суд приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення, тому стягує з [PERSON] на користь [PERSON] борг за договором в розмірі 42210,00 грн., інфляційні втрати в розмірі 4306,88 грн. та три відсотки річних від простроченої суми - 1053,71 грн., всього 47570,59 грн. Згідно ст.88 ЦПК України на відповідача покладено обов'язок відшкодувати позивачу понесені судові витрати, тому суд стягує з відповідача на користь позивача судові витрати в розмірі 571,00 грн., які складаються з судового збору сплаченого позивачем при подачі позову до суду ( а.с.1).

Outcome: partial