Jurisdiction: civil
Date: 2014-01-10 00:00:00

Позивач звернулась в суд з цим позовом в якому просила розірвати шлюб з відповідачем, зареєстрований 27.07.2003 відділом реєстрації актів громадянського стану Жмеринського міського управління юстиції Вінницької області, актовий запис №148. Позов аргументувала тим, що від вказаного шлюбу мають доньку. Останнім часом спільне сімейне життя з відповідачем не складається, між ними постійно виникали сварки та непорозуміння із-за різних поглядів на життя. Шлюб поступово зруйнувався, близько двох місяців разом не проживають. Подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу неможливі та суперечить їхнім інтересам. Спору про майно та місце проживання спільної доньки немає. Позивач в судове засідання не з'явився, надавши заяву, в якій просив справу розглянути у його відсутність. Відповідач в судове засідання не з'явилась, через канцелярію суду надала заяву, в якій позовні вимоги визнала повністю, справу просила розглянути у її відсутність. Оскільки сторони надали заяви про розгляд справи у їх відсутність, то їх неявка в судове засідання, згідно з ч. 2 ст. 158 ЦПК України, не перешкоджає розгляду справи. У відповідності до ч. 2 ст. 197 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного запису не здійснювалося. Суд вважає, що позов підлягає задоволенню, оскільки він ґрунтується на законі, відповідач позов визнав повністю і визнання ним позову не суперечить закону та не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб. Згідно з ч.ч. 1, 2 ст. 3 СК України, сім'я є первинним та основним осередком суспільства. Сім'ю складають особи, які спільно проживають, пов'язані спільним побутом, мають взаємні права та обов'язки. Подружжя вважається сім'єю і тоді, коли дружина та чоловік у зв'язку з навчанням, роботою, лікуванням, необхідністю догляду за батьками , дітьми та з інших поважних причин не проживають спільно. Відповідно до ч. 1 ст. 24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Згідно з ч. 2 ст. 112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Згідно з ч. 4 ст. 174 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Відповідно до абзацу 3 п. 24 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 2 від 12.06.2009, у разі визнання відповідачем позову, яке має бути безумовним, і якщо таке визнання не суперечить закону і не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб (не відповідача), суд ухвалює рішення про задоволення позову, обмежившись у мотивувальній частині рішення посиланням на визнання позову без з'ясування і дослідження інших обставин справи. В судовому засіданні відповідно до матеріалів справи встановлено, що позивач [PERSON] з відповідачем [PERSON] перебувають в зареєстрованому 27.07.2003 відділом реєстрації актів громадянського стану Жмеринського міського управління юстиції Вінницької області, актовий запис №148, шлюбі (а.с.6), проте як одна сім'я не живуть, збереження шлюбу суперечить інтересам позивача; спору щодо виховання та утримання дочки [PERSON], [INFO] (а.с.7), між ними немає, після розірвання шлюбу дитина залишиться проживати з позивачем. Оскільки вищезазначені обставини визнані сторонами, то у відповідності до ч. 1 ст. 61 ЦПК України, вони не підлягають доказуванню. На підставі викладеного,

Outcome: approved