Jurisdiction: civil
Date: 2014-09-21 00:00:00

Позивач, звернувшись до суду із цим позовом просив визнати недійсним заповіт, складений 20 березня 2012 р. [PERSON] на користь [PERSON], посвідчений приватним нотаріусом Березівського районного нотаріального округу Одеської області. На обґрунтування поданого позову позивач посилався на хвороби батька через які він щодня приймав різні медичні препарати які впливали на його свідомість та нервову систему. Крім цього він зловживав алкогольними напоями. Останні місяці свого життя перед смертю 04.05.12 р. батько знаходився під впливом як лікарських препаратів та і алкоголю у зв'язку з чим у батька спостерігався процес психічного розладу, фактично він не міг усвідомлювати значення своїх дій та керувати ними коли складав заповіт на ім'я відповідачки 20 березня 12 р.. Відповідачка проти позову заперечувала. Посилалась на те, що її чоловік дійсно перед смертю 04.05.12 р. хворів, але хвороба не була пов'язана із його психічною діяльністю, препарати, які впливають на його свідомість та нервову систему він не приймав, а алкоголь не вживав. Він був повністю адекватний і міг усвідомлювати значення своїх дій та керувати ними. Заповіт від 20 березня 2012 р. був складений ним цілком свідомо по його добрій волі та власному бажанню. У судовому засіданні було встановлено наступне. Позивач [PERSON] народився [INFO]., що було зареєстровано відділом ДРАЦС Березівського РУЮ Одеської області, а.з.83, свідоцтво про народження [NUMBER]. Його батьками були записані [PERSON] і [PERSON]. За життя спадкодавець [PERSON] 23 червня 2009 р. склав заповіт, яким усе його майно, що буде належати йому на день смерті, де б воно не знаходилось і з чого б воно не складалось, у тому числі нежитлову будівлю - авто будинок, що розташований за адресою [ADDRESS], а також все те, на що він за законом буде мати право заповідав [PERSON]. Заповіт був посвідчений державним нотаріусом Березівської державної нотаріальної контори, зареєстровано у реєстрі за №381. 24 травня 2011 р. [PERSON] уклав довіреність, за якою уповноважив свого сина [PERSON] представляти його інтереси з питань пов'язаних з веденням підприємницької діяльності.. Довіреність була посвідчена приватним нотаріусом Березівського районного нотаріального округу [PERSON], зареєстровано у реєстрі за №835. 20 березня 2012 р. [PERSON] уклав заповіт. за яким усе його майно, де б воно не було та з чого б воно не складалось і взагалі все те. що йому належатиме на день смерті і на що за законом він має право він заповідав [PERSON]. Заповіт був посвідчений [PERSON] приватним нотаріусом Березівського районного нотаріального округу, зареєстровано у реєстрі за №229. [INFO] [PERSON] - помер, що було зареєстровано Відділом ДРАЦС Березівського РУЮ Одеської області, а.з. №42, свідоцтво про смерть [NUMBER]. Допитана у судовому засіданні свідок [PERSON] показала суду, що працює приватним нотаріусом у Березівському нотаріальному окрузі. Спадкодавець [PERSON] на час складання заповіту 20.03.12 р. всі свої дії розумів та підписав заповіт власноручно. Допитаний у судовому засіданні свідок [PERSON] показав суду, що перебував із [PERSON] тривалий час у дружніх стосунках. Знає про «залежність померлого від алкоголю», та проблеми у відносинах із дружиною, відповідачкою по справі. При цьому свідок зазначав, що [PERSON] час перед смертю був морально подавлений у нього неодноразово виникало бажання закінчити своє життя самогубством. Допитана у судовому засіданні свідок [PERSON] показала суду, що працює на посаді лікаря психіатра Березівської ЦРЛ. [PERSON] на обліку у неї як психічно хворий не був і за допомогою не звертався. Допитана у судовому засіданні свідок [PERSON] показала суду. що з родиною [PERSON] тривалий час перебувала у дружніх стосунках. За деякий час перед своєю смертю [PERSON] прохав її взяти всі документи на станцію технічного обслуговування та все його майно до себе на зберігання, посилаючись на те. що їх можуть у нього вкрасти. Також свідок зазначала, що [PERSON] складав заповіт на ім'я свого сина позивача по справі [PERSON]. Допитана у судовому засіданні свідок [PERSON] пояснила суду, що є родичкою сторін по справі. [PERSON] останнім часом перед смертю був у постійному алкогольному сп'янінні. Також, часто у стані сп'яніння була і його дружина [PERSON]. Вони між собою часто сварились з приводу вчинків молодшого сина [PERSON]. Допитаний у судовому засіданні свідок [PERSON] пояснив суду, що є лікарем інфекціоністом Березівської ЦРЛ, тривалий час наглядав за [PERSON] на його прохання. При цьому [PERSON] також перебував під наглядом у його відділенні. Приймав відповідні препарати. Крім цього свідок посилався на вживання [PERSON] спиртного. Допитаний у судовому засіданні свідок [PERSON] показав суду, що є працівником станції технічного обслуговування, яка належала на праві власності [PERSON] до його смерті. Свідок зазначав, що перед смертю [PERSON] постійно сварився із дружиною [PERSON] та постійно вживав алкоголь. Також, посилався на те, що у [PERSON] були часті зміни настрою, він був неадекватний у своїх діях та вчинках. Допитаний у судовому засіданні свідок [PERSON] показав суду, що є працівником станції технічного обслуговування, яка належала на праві власності [PERSON] Свідок вказував, що [PERSON] мав проблеми через вживання алкоголю. Також, у нього були проблеми з меншим сином [PERSON], у зв'язку з його вчинками та дружиною [PERSON] з цього приводу. У зв'язку з необхідністю в з'ясуванні по справі обставин, що потребують спеціальних знань, ухвалою суду від 25 грудня 2013 р. по справі була призначена комісійна посмертна, комплексна судова психолого - психіатрична експертиза. При цьому, з урахуванням того, що [PERSON] на обліку у лікаря психіатра не був і за допомогою з приводу психічних розладів не звертався до комісії експертів були поставлені також і конкретні запитання експерту психологу. Згідно акту №184 від 16 квітня 2014 р. експертна комісія дійшла до висновку, що склад відображених у медичній документації, нозологічних форм захворювання, визначали у померлого [PERSON] на час укладення ним 20 березня 2012 р. заповіту відмічених психічних розладів з кваліфікуючими ознаками психоорганічного синдрому на фоні інтоксикаційного синдрому, в наслідок хронічного алкоголізму 3-ї стадії, алкогольного цирозу печінки, атеросклерозу сосудів головного мозку у виді стійкого когнітивного порушення з емоційною нестійкістю та втратою критичних та прогностичних функцій, що абсолютно виключає можливість до вільного волевиявлення особи, його спосібність визначати, організовувати, усвідомлювати свої дії та їхні правові наслідки, на час вчинення правової дії. Згідно діючому міжнародному діагностичному стандарту по МКБ-10 актуальний юридичний релевантний стан [PERSON] слід розцінювати як розлад психіки і поведінки, в наслідок вживання психоактивних речовин (алкоголь), кінцева (третя) стадія залежності, з стійким інтелектуально-мнестичним зниженням, вираженими емоційно вольовими порушеннями у виді стійкого, вираженого психоорганічного синдрому, інтоксикаційного ґенезу (F 10.741 по МКБ -10), що абсолютно позбавляло [PERSON] спосібності усвідомлювати значення своїх дій і керувати ними у момент укладення заповіту від 20 березня 2012 р.. Вивчивши справу, заслухавши пояснення сторін, їхніх представників, допитавши свідків, на підставі наданих доказів і доведення їхньої переконливості суд дійшов до наступного. Згідно ч.1 ст.225 ЦК України правочин, який дієздатна фізична особа вчинила у момент, коли вона не усвідомлювала значення своїх дій та (або) не могла керувати ними, може бути визнаний судом недійсним за позовом цієї особи, а у разі її смерті - за позовом інших осіб, чиї цивільні права або інтереси порушені. Як встановлено у судовому засіданні стан [PERSON] слід розцінювати як розлад психіки і поведінки, в наслідок вживання психоактивних речовин (алкоголь), кінцева (третя) стадія залежності, з стійким інтелектуально-мнестичним зниженням, вираженими емоційно вольовими порушеннями у виді стійкого, вираженого психоорганічного синдрому, інтоксикаційного ґенезу (F 10.741 по МКБ -10), що абсолютно позбавляло [PERSON] спосібності усвідомлювати значення своїх дій і керувати ними у момент укладення заповіту 20 березня 2012 р.. При цьому як було зазначено експертом психологом [PERSON] як людина характеризувався як слабовольний, м'який, не здатний до відстоювання своїх границь, протидії чужої волі, залежності, впливовості від сторонніх осіб, інертності нерішучості, зниженням інтелектуально-мнестических, критичних, прогностичних і контролюючих функцій, які з урахуванням специфіки і складності його соціально-правової ситуації впливати на його поведінку та можливість вільно волевиявити свої наміри, що у період підписання заповіту 20.03.12 р. є за своєю логікою суперечливим до його сімейної ситуації що склалась та об'єктивним життєвим обставинам, що у свою чергу свідчить про те, що станом на час підписання заповіту він не міг усвідомлювати значення своїх дій та керувати ними. Також, у судовому засіданні було встановлено, що свідки [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON] вказували на вживання до смерті [PERSON] алкоголем, що значно посилилось у останні місяці його життя. Дані обставини були кваліфіковані комісією експертів як хронічний алкоголізм 3 стадії, що у свою чергу значно впливало на можливість померлим усвідомлювати значення своїх дій та керувати ними. Згідно ч.3 ст.203 ЦК України волевиявлення учасника правочину має бути вільним та відповідати його внутрішній волі. При цьому суд враховує показання нотаріуса з приводу поведінки [PERSON] під час підписання заповіту. Однак, суд вважає, що як зазначено у висновку експертів №184 від 16 квітня 2014 р. у осіб з хворобами аналогійні тим, що страждав [PERSON] може зберігатись зовнішня упорядкованість поведінки з автоматизацією поведінкових реакцій. Такий хворий може відповідати на прості запитання, підтверджуючи свою волю і складаючи при цьому враження цілком дієздатної і усвідомлюючої свої дії особи. На думку суду по справі позивачем надані всі необхідні докази які свідчать про те, що на час складання заповіту 20 березня 2012 р. його батько [PERSON] мав розлади вольової функції і вільної регуляції поведінки, а також розлади критичної та прогностичної функції, що має важливість при оцінки ним спосібності усвідомлювати значення своїх дій та керувати ними. При цьому основною ознакою деградації особи [PERSON] є алкогольний цироз печінки, яким він страждав перед смертю і який особливо у кінцевих стадіях його прояву надає психічні розлади пов'язані із інтоксикацією центральної нервової системи. З огляду на все вищенаведене суд вважає, що права позивача є порушеними у зв'язку з чим він підлягає судовому захисту, а відповідно з чим заповіт, укладений 20 березня 2012 р. [PERSON], та посвідчений приватним нотаріусом Березівського районного нотаріального округу - скасуванню.

Outcome: approved