Jurisdiction: civil
Date: 2015-05-06 00:00:00

Позивач звернулась до Липовецького районного суду Вінницької області із позовом до [PERSON] із вищевказаним позовом. Свої вимоги позивачка мотивувала тим, що вона із відповідачем перебувала у зареєстрованому шлюбі. Від цього шлюбу вони мають спільну дитину - сина [PERSON], [INFO], який проживає спільно з позивачем та перебуває на її утриманні. Відповідач працює, однак ухиляється від свого обов'язку та добровільно матеріальної допомоги на утримання їх дитини не надає. Просить суд стягувати з відповідача аліменти на утримання сина [PERSON] в розмірі 1/4 частини з усіх видів заробітку відповідача щомісячно, але не менше 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи стягнення з моменту звернення до суду і до повноліття дитини. В судовому засіданні позивач позов підтримала, зіславшись на обставини, викладені в позовній заяві. Відповідач в судове засідання не з'явився, хоча про час і місце судового розгляду був сповіщений належним чином, на що вказує наявне в матеріалах справи рекомендоване повідомлення про вручення поштового відправлення, яке було направлене за адресою його місця проживання, зареєстрованою у встановленому законом порядку. Інформації щодо зміни адреси відповідач до суду не подавав. Суд не вбачає підстав для відкладення розгляду справи та вирішує справу на підставі наявних у ній доказів у порядку визначеному ст.ст.224-226 ЦПК України, здійснюючи заочний розгляд даної справи. Дослідивши матеріали справи та усі зібрані по справі докази, давши їм оцінку в сукупності, суд прийшов до наступних висновків, що позов підлягає до задоволення. Правовідносини, що є предметом спору регулюються Главою 9 «Права та обов'язки подружжя по утриманню» та Главою 15 «Обов'язок, матері батька утримувати дитину та його виконання» Сімейного кодексу України. Судом встановлено, що 06 серпня 2014 року між сторонами було розірвано шлюб, про що свідчить рішення Липовецького районного суду (а.с. 5). Від даного шлюбу сторони мають спільну дитину - сина [PERSON], [INFO], - батьком якого, згідно свідоцтва про народження, серія [NUMBER] від 16 травня 2012 року (а.с. 4), є відповідач [PERSON]. Дитина проживає разом з позивачкою та знаходиться на її утриманні, відповідач добровільно матеріальної допомоги на утримання дитини не надає. Відповідно до діючого законодавства (ст.ст.80,84 Сімейного кодексу України), дружина, з якою проживає дитина, має право на утримання від чоловіка - батька дитини до досягнення дитиною трьох років. Це право дружина має незалежно від того, чи вона працює та незалежно від її матеріального становища за умови, що чоловік може надавати матеріальну допомогу. Аліменти можуть присуджуватись у частці від заробітку (доходу) другого з подружжя, або у твердій грошовій сумі. Згідно ст.ст.180 - 184 СК України, батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття; кошти на утримання дитини можуть присуджуватись у частці від доходу батька, або у твердій грошовій сумі, яка може бути визначена судом за заявою платника. Визначаючи розмір аліментів, суд враховує обставини, визначені ст. ст. 80, 182 СК України та приходить до висновку, що відповідач спроможний виплачувати аліменти у розмірі 1/4 частини заробітку (доходу) щомісячно на утримання сина [PERSON]. З огляду на викладене та у контексті приведених правових норм регулювання предмета даного спору суд дійшов висновку, що обставини наведені позивачем у позовній заяві ґрунтуються на нормах законодавства, яке діяло на момент виникнення таких правовідносин, доведені належними та допустимими доказами, встановлено порушення прав позивача, які підлягають захисту судом у спосіб, який ним обраний, а тому позовні вимоги підлягають до задоволення. У відповідності до ст. ст. 79 та 191 СК України, аліменти присуджуються від дня пред'явлення позову. Згідно з ч.3 ст. 88 ЦПК України, з відповідача на користь держави підлягає стягненню судовий збір , від сплати якого був звільнений позивач при зверненні до суду. На підставі ст.ст. 79, 80, 84, 180, 181,182, 183 СК України,

Outcome: approved