Jurisdiction: civil
Date: 2015-09-14 00:00:00

Позивач звернулась до суду з позовною заявою до Черкаської міської ради про встановлення факту, що має юридичне значення та про визнання права власності в порядку спадкування. Свої вимоги обґрунтовує тим, що 01.08.2014 р. помер дідусь позивачки [PERSON]. 01.07.2011 року [PERSON] склав заповіт на ім»я [PERSON]., яким заповідав останній все своє майно. Позивач звернулась до Першої Черкаської державної нотаріальної контори з заявою про прийняття спадщини. Листом від 06.08.2015 р. їй було відмовлено, в зв»язку з відсутністю оригіналів правовстановлюючих документів на квартиру [ADDRESS]. Відповідно до довідки ЧООБТІ [PERSON] є власником квартири [ADDRESS] на підставі свідоцтва про право власності виданого органом приватизації Соснівського райвиконкому від 10.03.1993 р. Враховуючи те, що позивач є громадянкою [PERSON] Республіки в її паспорті зазначено «Бружєнє Вікторія», а заповіт було складено на «Бружєнє Вікторію Миколаївну», а тому дана розбіжність унеможливлює оформлення документів. Просить встановити факт належності їй заповіту складеного 01.07.2011 р. на ім»я [PERSON], [INFO] та визнати право власності в порядку спадкування за заповітом на квартиру [ADDRESS] після [PERSON], який помер 01.08.2014 року. У судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримала в повному обсязі, просила їх задовольнити. Представник відповідача в судове засідання не з»явилась, скерувала до суду заяву про розгляд справи у її відсутність. Заслухавши пояснення представника позивача, дослідивши матеріали справи суд вважає, що позов підлягає до задоволення з наступних підстав. У ході розгляду справи встановлено, що 01.08.2014 р. помер дідусь позивачки [PERSON], про що свідчить свідоцтво про смерть [PERSON] І-СР №264545 видане Відділом державної реєстрації актів цивільного стану по м. Черкаси реєстраційної служби Черкаського міського управління юстиції, актовий запис №1937. 01.07.2011 р. [PERSON] склав заповіт на ім»я [PERSON], [INFO], яким заповів все своє майно, де б воно не було і з чого б воно не складалося, і взагалі все те, що буде йому належати і на що він за законом матиме право, в тому числі і на квартиру [ADDRESS]. Позивач звернулась до Першої Черкаської державної нотаріальної контори з заявою про видачу свідоцтва про право власності на квартиру [ADDRESS]. Відповідно до листа №1723/02-14 від 06.08.2015 р. їй було відмовлено, в зв»язку з відсутністю оригіналу правовстановлюючого документу на дану квартиру. Відповідно до довідки ЧООБТІ №4749о від 30.07.2015 р. вбачається, що станом на 01.01.2013 р. квартира [ADDRESS] зареєстрована за [PERSON] на підставі Свідоцтва про право власності б/н від 10.03.1993 р. видане органом приватизації Соснівського райвиконкому. Згідно ст. 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Одним із способів захисту цивільних прав та інтересів є визнання права власності. Згідно п.23 Постанови Пленуму ВСУ № 7 від 30.05.2008 року « Про судову практику у справах про спадкування», у разі неможливості отримати свідоцтво про право на спадщину в нотаріальній конторі в загальному порядку, спадкоємець має право звернутися до суду з позовом про визнання права власності на спадщину. Відповідно до ст.. 328 ЦК України, право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону, або незаконність набуття права власності не встановлена судом. У відповідності з п. 6 ч. 1 ст. 256 ЦПК України суди розглядають справи про встановлення фактів належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім'я, по батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з ім'ям, по батькові, прізвищем, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або в паспорті. Факт того, що заповіт складений [PERSON] на ім»я «[PERSON], 29.05.1975 р.н.» належить «[PERSON], 29.05.1975 р.н.», підтверджується : копією паспорта громадянина [PERSON] Республіки №23461247, дорученням видане 30.07.2015 р., яким «Бружєнє Вікторія Миколаївна» уповноважує [PERSON] бути її представником посвідчене державним нотаріусом Першої Черкаської державної нотаріальної контори [PERSON]; копією свідоцтва про народження серії І-ОК №414455. Як встановлено достеменно судом, при написанні по-батькові позивачки в заповіті було допущена технічна помилка, так як вона є громадянкою [PERSON] Республіки і в її паспорті зазначено лише прізвище та ім»я. Згідно наданих позивачкою та досліджених судом документів, у суду є достатні підстави вважати, що заповіт складений [PERSON] на ім»я «[PERSON], 29.05.1975 р.н.» належить «[PERSON], 29.05.1975 р.н.». Таким чином, суд вважає, що дані позовні вимоги підлягають до задоволення. На підставі ст..ст. 5, 10, 11, 57-60, 212-214, 218, 256, 257, 258, 259 ЦПК України, ст.. ст.. 328 ЦК України, п. 23 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 30.05.2008р. за № 7 суд

Outcome: approved