Jurisdiction: civil
Date: 2021-10-21 00:00:00

Позивач звернулась до суду з позовом до [PERSON] про визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини, мотивуючи позовні вимоги тим, що [INFO] померла мати позивача [PERSON] , що підтверджується копією свідоцтва про смерть серії [NUMBER] від 14.08.2015 року. У спільній власності з померлою у рівних частках перебуває майно залишене після смерті батька [PERSON] , земельна ділянка площею 0,0447 га, розташована в [ADDRESS] , що підтверджується свідоцтвом про право на спадщину за законом серії [NUMBER] від 25.03.1999 року та інформацією з державного земельного кадастру. Після смерті матері залишилось два спадкоємці: позивач та його сестра [PERSON] , яка на спадщину не претендує. Постановою про відмову у вчиненні нотаріальних дій № 1369/02-31 від 30.06.2021 року [PERSON] було відмовлено у оформленні спадкових справ на майно, яке належить [PERSON] померлої [INFO] , через несвоєчасне звернення із заявою про прийняття спадщини. Прийняти своєчасно спадщину не встиг, оскільки думав, що спадщиною після смерті батька 1997 року - вступом у спадщину є фактичне користування землею померлого, здійснення його поховання. Проте, виявилось, що закони змінились, та на день смерті матері були уже інші порядки. Фактично юридична необізнаність в питаннях прийняття спадщини призводить до втрати позивачем батьківщини. Просив суд, визначити [PERSON] , [INFO] додатковий строк тривалістю в три місяці для подання ним заяви про прийняття спадщини, що відкрилася після смерті [INFO] [PERSON] . В судовому засіданні позивач [PERSON] та його представник [PERSON] , кожен окремо, позовні вимоги підтримали за обставин викладених в справі, просили суд х задовольнити. В судовому засіданні відповідачка [PERSON] позовні вимоги визнала. Вислухавши думку учасників процесу, дослідивши матеріали справи, проаналізувавши докази в їх сукупності, суд приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення. Судом встановлено наступні фактичні обставини у справі. [INFO] померла мати позивача [PERSON] , що підтверджується копією свідоцтва про смерть серії [NUMBER] від 14.08.2015 року (а.с.5). У спільній власності з померлою у рівних частках перебуває майно залишене після смерті батька [PERSON] , земельна ділянка площею 0,0447 га, розташована в [ADDRESS] , що підтверджується свідоцтвом про право на спадщину за законом серії [NUMBER] від 25.03.1999 року та інформацією з державного земельного кадастру (а.с.10-11). Постановою про відмову у вчиненні нотаріальних дій № 1369/02-31 від 30.06.2021 року [PERSON] було відмовлено у оформленні спадкових справ на майно, яке належить [PERSON] померлої [INFO] , через несвоєчасне звернення із заявою про прийняття спадщини (а.с.4). За загальними положеннями про спадкування право на спадщину виникає в день відкриття спадщини; спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою; для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини (статті1220,1222,1270 ЦК України). Спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини (частина перша статті 1269 ЦК України). Як зазначалося, відповідно до ч.1 ст.1269 ЦК України, спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини. Тобто, за загальними правилами, право на спадщину виникає з моменту її відкриття, і закон зобов`язує спадкоємця, який постійно не проживав зі спадкодавцем, у шестимісячний строк подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини. Відповідно до ч.3 ст.1272 ЦК України за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини. За змістом цієї статті поважними причинами пропуску строку для прийняття спадщини є причини, пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій. Правила частини третьої 1272ЦК України про надання додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини можуть бути застосовані, якщо: 1) у спадкоємця були перешкоди для подання такої заяви; 2) ці обставини суд визнав поважними. Відповідно до статті 63 Закону України «Про нотаріат» нотаріус або в сільських населених пунктах - посадова особа органу місцевого самоврядування, уповноважена на вчинення нотаріальних дій, отримавши від спадкоємців повідомлення про відкриття спадщини, зобов`язана повідомити про це тих спадкоємців, місце проживання або роботи яких відоме. Нотаріус або посадова особа органу місцевого самоврядування, уповноважена на вчинення нотаріальних дій, також може зробити виклик спадкоємців шляхом публічного оголошення або повідомлення у пресі. Згідно з пунктами 2.2 та 3.2 Глави 10 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 22 лютого 2012 року № 296/5 та зареєстрованого в Міністерстві юстиції України за № 282/20595, при заведенні спадкової справи нотаріус за даними Спадкового реєстру перевіряє наявність заведеної спадкової справи, спадкового договору, заповіту. Щоб не допустити пропуску шестимісячного строку для прийняття спадщини, нотаріус роз`яснює спадкоємцям право подачі заяви про прийняття спадщини чи про відмову від її прийняття. При цьому, вирішуючи питання поважності причин пропущення шестимісячного строку, визначеного статтею 1270 ЦК України, для прийняття спадщини, суд мас враховувати, що такі причини визначаються в кожному конкретному випадку з огляду на обставини справи. Принцип «пропорційності» тісно пов`язаний із принципом верховенства права: принцип верховенства права є фундаментом, на якому базується принцип «пропорційності», натомість принцип «пропорційності» є умовою реалізації принципу верховенства права і водночас його необхідним наслідком. Прецедентна практика Європейського суду з прав людини розглядає принцип «пропорційності» як невід`ємну складову та інструмент верховенства права, зокрема й у питаннях захисту права власності. Дотримання принципу «пропорційності» передбачає, що втручання в право власності, навіть якщо воно здійснюється згідно з національним законодавством і в інтересах суспільства, все одно буде розглядатися як порушення статті 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, якщо не було дотримано розумної пропорційності між втручанням у право особи та інтересами суспільства. Ужиті державою заходи мають бути ефективними з точки зору розв`язання проблеми суспільства, і водночас пропорційними щодо прав приватних осіб. Оцінюючи пропорційність, слід визначити, чи можливо досягти легітимної мети за допомогою заходів, які були б менш обтяжливими для прав і свобод заінтересованої особи, оскільки обмеження не повинні бути надмірними або такими, що є більшими, ніж необхідно для реалізації поставленої мети. Тому оцінюючи пропуск строку позивачем, суд враховує принцип пропорційності між застосованим заходом та переслідуваною метою, якою є захист порушених прав заявника в аспекті статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод та статті 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, а також правову позицію Верховного Суду, викладену в постанові від 17 жовтня 2018 року по справі №681/203/17. Відповідно до приписів ч.4 ст.206 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Враховуючи викладене, оцінивши наявні у справі докази, суд дійшов висновку, що позивач з поважних причин, а саме через необізнаність, пропустив строк для прийняття спадщини після смерті [PERSON] , а тому позов підлягає задоволенню та суд вважає достатнім визначити строк для прийняття спадщини тривалістю три місяці. На підставі викладеного,

Outcome: approved