Jurisdiction: civil
Date: 2016-08-11 00:00:00

Позивач звернулась до суду з позовною заявою до відповідача про визнання права власності на спадкове майно, в якій прохає визнати за нею право на земельну частку (пай) розміром 3,95 га в умовних кадастрових одиницях, розташованої на території Ручківської сільської ради Гадяцького району Полтавської області, що залишилось після смерті [PERSON], яка померла 13 грудня 1997 року. Позивач [PERSON] у судове засідання не зявилась, надавши суду заяву про розгляд справи без її участі, позовні вимоги підтримує повністю. Представник відповідача - територіальної громади Ручківської сільської ради Гадяцького району Полтавської області у судове засідання не з'явився, надавши письмову заяву про розгляд справи без участі представника, вирішення справи покладають на розсуд суду. Представник третьої особи - Гадяцької державної нотаріальної контори Полтавської області у судове засідання не з'явився, надавши суду письмову заяву про розгляд справи без участі представника, проти позовних вимог не заперечують. Відповідно до ч. 2 ст. 158 ЦПК України особа, яка бере участь у справі, має право заявити клопотання про розгляд справи за її відсутності. Згідно ч. 2 ст. 197 ЦПК України фіксування судового засідання технічним засобом здійснює секретар судового засідання або за розпорядженням головуючого інший працівник апарату суду. У разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Вивчивши матеріали справи, суд прийшов до наступних висновків. Судом встановлено, що 01.12.1997 року [PERSON] на випадок своєї смерті зробила заповітне розпорядження, згідно якого все своє майно, де б воно не було і з чого б воно не складалося, і взагалі все те, що буде належати їй на день її смерті і на що вона за законом буде мати право заповіла [PERSON], що підтверджується копією дублікату відповідного заповіту (а.с. 38). Згідно копії свідоцтва про смерть, виданого повторно серії І-КЕ № 322770 від 20.05.2016 року, [PERSON] померла 13 грудня 1997 року (а.с. 6). Померла [PERSON], [INFO], була зареєстрована та проживала одна станом на 13.12.1997 року за адресою: вул. Гагаріна, 21, в с. Ручки Гадяцького району Полтавської області. Інших зареєстрованих станом на 13.12.1997 року не значилось, що підтверджується довідкою Ручківської сільської ради Гадяцького району Полтавської області від 17.05.2016 року № 02-20/125 (а.с. 39). Відповідно довідок виконавчого комітету Ручківської сільської ради Гадяцького району Полтавської області від 10.06.2016 року № 02-20/201 та 17.05.2016 року № 02-20/126, [PERSON] вступила в управління майном в шестимісячний термін та користувалася ним після смерті [PERSON], яка померла 13.12.1997 року (а.с. 25, 39). У довідці відділу Держгеокадастру у Гадяцькому районі Полтавської області від 01.06.2016 року зазначено, що на імя [PERSON] (померла 13.12.1997 року) отримано сертифікат на право на земельну частку (пай) серії ПЛ № 0144080 на площу 3,95 га в умовних кадастрових одиницях, який видавався згідно розпорядження голови Гадяцької районної державної адміністрації № 371 від01.08.1996 року та зареєстрований в Книзі видачі сертифікатів за № 224 від 06.02.1997 року по Ручківській сільській раді. Державний акт на право власності на землю для ведення товарного сільськогосподарського виробництва на імя [PERSON] не реєструвався та не видавався (а.с. 10). Як вбачається з пояснення Гадяцької державної нотаріальної контори Полтавської області № 322/02-14 від 06.07.2016 року, [PERSON] було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину на право на земельну частку (пай) розміром 3,95 в умовних кадастрових гектарах, в звязку з відсутністю сертифікату на земельну частку (пай) (а.с. 41). Згідно повідомлення Гадяцької державної нотаріальної контори Полтавської області № 337 від 27.07.2016 року та інформаційної довідки зі Спадкового реєстру від 27.07.2016 року, після померлої 13 грудня 1997 року [PERSON] із заявою про прийняття спадщини ніхто не звертався, спадкова справа не заводилась (а.с. 42, 43). Відповідно ч. 1 ст. 392 ЦК України власник майна може пред'явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Частиною 1 ст. 534 ЦК УРСР передбачено, що кожний громадянин може залишити за заповітом усе своє майно або частину його (не виключаючи предметів звичайної домашньої обстановки і вжитку) одній або кільком особам як тим, що входять, так і тим, що не входять до кола спадкоємців за законом, а також державі або окремим державним, кооперативним та іншим громадським організаціям. Як вбачається з ст. 548 ЦК УРСР для придбання спадщини необхідно, щоб спадкоємець її прийняв. Не допускається прийняття спадщини під умовою або з застереженнями. Прийнята спадщина визнається належною спадкоємцеві з моменту відкриття спадщини. Згідно ч.ч. 1, 2 ст. 549 ЦК УРСР визнається, що спадкоємець прийняв спадщину: 1) якщо він фактично вступив в управління або володіння спадковим майном; 2) якщо він подав державній нотаріальній конторі за місцем відкриття спадщини заяву про прийняття спадщини. Зазначені в цій статті дії повинні бути вчинені протягом шести місяців з дня відкриття спадщини. Згідно ч. 10 ст. 5 ЗК України від 18.12.1990 року № 561-XII в редакції, що діяла на той час, право на земельну частку може бути передано у спадщину в порядку і на умовах, передбачених цивільним законодавством щодо успадкування майна, та статутом відповідного колективного підприємства. Відповідно абз. 2 п. 24 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 16 квітня 2004 року № 7 «Про практику застосування судами земельного законодавства при розгляді цивільних справ», член колективного сільськогосподарського підприємства, включений до списку, що додається до державного акту на право колективної власності на землю, набуває права на земельну частку (пай) з дня видачі цього акта, і в разі його смерті успадкування права на земельний пай здійснюється за нормами ЦК, у тому числі й у випадку, коли з різних причин ця особа не отримала сертифікат на право на земельну частку (пай). Отже, факт належності [PERSON] право на земельну частку (пай) площею 3,95 га в умовних кадастрових одиницях, розташованої на території Ручківської сільської ради Гадяцького району Полтавської області підтверджено належними доказами у справі. 13 грудня 1997 року [PERSON]померла, спадщину за заповітом після її смерті, до складу якої входить, зокрема, вищезазначене право на земельну частку (пай), прийняла [PERSON]., оскільки вона в шестимісячний строк фактично вступила в управління та володіння спадковим майном. Таким чином, суд приходить до висновку, що позовні вимоги повністю знайшли своє підтвердження належними доказами по справі, є законними та обґрунтованими, тому підлягають до задоволення.

Outcome: approved