Jurisdiction: civil
Date: 2017-03-01 00:00:00

Позивач звернувся з позовом про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням. Свої вимоги мотивує тим, що він є власником квартири [ADDRESS] на підставі договору купівлі-продажу від 12.08.2004 року, посвідченого приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу, реєстраційний №6823. Крім нього, в квартирі зареєстровані його колишня дружина [PERSON] (відповідач), син [PERSON], [INFO], син [PERSON], [INFO] та фізична особа [PERSON] Рішенням Голосіївського районного суду м.Києва від 09.02.2011 року шлюб між ним та відповідачем розірвано. Судом встановлено, що сторони припинили шлюбні відносини та спільне проживання в квітні 2010 року. Відповідач з дитиною - сином [PERSON], [INFO] добровільно залишила спірну житлову площу. Перешкод в користуванні квартирою він їй не чинив. Незважаючи на те, що відповідач не проживає в спірній квартирі, вона залишається в ній зареєстрована, що порушує його права власника на вільне користування та розпорядження своїм майном. Відповідач квартирою не цікавиться, участі в оплаті комунальних послуг та поточному ремонті не бере, в квартирі відсутні її речі, а місце її проживання йому не відоме. Вважає, що відповідач втратила право користування спірною квартирою, так як не проживає в ній без поважних причин більше шести років, і просить постановити про це рішення. В судовому засіданні позивач та його представник підтримали позовні вимоги і просять їх задовольнити. Також просять стягнути з відповідача судові витрати, понесені позивачем на оплату судового збору в сумі 551 грн 20 коп та оплату правової допомоги - в сумі 4500 грн. Відповідач та представник третьої особи в судове засідання не з`явились, про день розгляду справи повідомлені належним чином. Причина їх неявки суду не відома. Суд, заслухавши позивача, його представника, свідків та дослідивши матеріали справи, приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Матеріалами справи встановлено, що сторони перебували у шлюбі з 11.07.2007 року по 09.02.2011 року. Від шлюбу мають неповнолітнього сина [PERSON], [INFO] (а.с.18). Рішенням Голосіївського районного суду м.Києва від 09.02.2011 року шлюб між сторонами розірвано (а.с.16). На підставі договору купівлі-продажу від 12.08.2004 року, посвідченого приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Біляєвим В.О. за реєстровим №6823, позивач є власником квартири [ADDRESS] (а.с.9,10). В квартирі [ADDRESS] зареєстровані позивач, його колишня дружина [PERSON] (відповідач), син [PERSON], [INFO], син [PERSON], [INFO] та фізична особа [PERSON], що підтверджується довідкою ф.№3, виданою 24.10.2016 року Комунальним концерном «Центр комунального сервісу» (а.с.46). Як видно з акту від 26.10.2016 року, складеного майстром ЖЕД-111 КП «Керуюча компанія з обслуговування житлового фонду Голосіївського району м.Києва», зі слів мешканців будинку, відповідач не проживає в спірній квартирі з 2008 року по теперішній час (а.с.45). З відповіді Голосіївського управління поліції ГУ НП у місті Києві від 10.10.2016 року на адвокатський запит вбачається, що відповідач з заявами до Голосіївського УП ГУ НП у м.Києві по факту перешкоджання у проживанні за адресою: [ADDRESS] в період часу з 23.09.2015 року по 23.09.2016 року не зверталася ( а.с.43). Згідно відповіді начальника ЖЕД-111 КП «Керуюча компанія з обслуговування житлового фонду Голосіївського району м.Києва» №431/111-253 від 26.10.2016 року на адвокатський запит заяви від відповідача будь-якого змісту в період з 23.09.2016 року по 23.09.2016 року не надходили. Свідок [PERSON] показав, що знайомий із сторонами близько 9 років, проживає в квартирі по сусідству. Відповідача бачив востаннє 8-9 років тому. Де вона проживає, йому не відомо. Позивач також останнім часом квартирі [ADDRESS] не проживає. Жодних конфліктів між сторонами він не спостерігав. Свідок [PERSON] показала, що за домовленістю з позивачем з липня 2014 року проживає з сином та чоловіком в квартирі [ADDRESS]. За час їх проживання відповідач до спірного житла не навідувалась та вселитись в квартиру не намагалась. Свідок [PERSON] показала, що перебуває у дружніх стосунках з позивачем та з його дозволу проживала в квартирі [ADDRESS] із своєю сім`єю в період з 2011 року по 2014 рік. Відповідача вона бачила декілька разів. Востаннє спілкувалась з нею приблизно в 2010 році. за час їх проживання на спірній житловій площі відповідач до квартири не приходила, вселитись в неї не намагалась. Ст.319 ч.1 ЦК України визначено право власника володіти, користуватися, розпоряджатися своїм майном на власний розсуд. Відповідно до ст. 383 ЦК України власник житлового будинку, квартири має право використовувати помешкання для власного проживання, проживання членів своєї сім`ї, інших осіб. Згідно ст.405 ч.2 ЦК України член сім`ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім`ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом. За таких обставин суд приходить до висновку, що відповідач не проживає на спірній житловій площі понад один рік без поважних причин, а тому її слід визнати такою, що втратила право користування житловим приміщенням на підставі ст. 405 ч.2 ЖК України. Заява про збільшення розміру позовних вимог по суті є заявою про збільшення розміру судових витрат і не впливає на зміст позовних вимог, а тому суд задовольняє позов у повному обсязі. Суд не вбачає підстав для стягнення з відповідача на користь позивача судових витрат відповідно до ст.88 ЦПК України, так як останнім не надано доказів звернення до відповідача з вимогою про добровільне зняття з реєстрації. Натомість позивач звернувся безпосередньо до суду, що призвело до відповідних витрат на правову допомогу та оплату судового збору. Враховуючи наведене, та,

Outcome: approved