Jurisdiction: civil
Date: 2021-07-04 00:00:00

Позивач звернулась до суду з вказаним вище позовом, який мотивовано тим, що сторони спору мають, зокрема, неповнолітню дитину [PERSON] , [INFO] . Позивачу важко здійснювати утримання дочки самостійно, а тому вона звернулась до суду з позовом в якому просить суд стягувати з відповідача аліменти на її користь на утримання [PERSON] , [INFO] , в твердій грошовій сумі в розмірі 3 000,00 грн., щомісячно, починаючи з дня пред`явлення позову до досягнення дитиною повноліття. Ухвалою Могилів-Подільського міськрайонного суду Вінницької області від 15.03.2021 відкрито провадження. 13.04.2021 до суду надійшов відзив на позов, який мотивовано тим, що позовні вимоги визнає частково, лише в розмірі 1300,00 грн., оскільки в нього на утриманні також є неповнолітній син [PERSON] , [INFO] , непрацездатна матір [PERSON] , 1943 року народження, вагітна дружина [PERSON] та падчерка [PERSON] , [INFO] батько якої помер. 02.06.2021 до суду надійшло клопотання позивача про зміну позовних вимог в якому вона просила суд стягувати з відповідача аліменти на утримання дочки [PERSON] в розмірі 1/4 частини з усіх видів заробітку (доходу) відповідача, але не менше 50 відсотків мінімального прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно, починаючи з дня пред`явлення позову до суду і до досягнення дитиною повноліття. Ухвалою Могилів-Подільського міськрайонного суду Вінницької області від 02.06.2021 клопотання позивача задоволено, прийнято її заяву. Позивач в судове засідання не з`явилась. Подала до суду клопотання про проведення судового розгляду без її участі. Позовні вимоги підтримала. Відповідач в судове засідання не з`явився. Представник відповідача в судовому засіданні позов визнала частково, з підстав викладених у відзиві на позов. Зазначила, що у відповідача на утриманні є ще одна дитина, вагітна дружина, непрацездатна мати та дочка дружини від першого шлюбу, батько якої помер. Також зазначила, що відповідач доходів не має, рухомого чи нерухомого майна теж не має, будинок в якому він проживає належить його дружині. Заслухавши представника відповідача, дослідивши матеріали справи та оцінивши докази в їх сукупності суд, приходить до висновку про наявність підстав для задоволення позову, враховуючи таке. Суд встановив, що сторони перебували в зареєстрованому шлюбі, який 15 червня 2010 року було розірвано, що підтверджується свідоцтвом про розірвання шлюбу серії [NUMBER] (а.с.6). Сторони спору є батьками [PERSON] , [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] (а.с.5). Той факт, що дитина проживає разом з позивачем підтверджується довідкою № 601 від 25.02.2021 виданою адміністратором відділу надання адміністративних послуг Могилів-Подільської міської ради (а.с.7). Частиною 1 статті 141 СК України визначено, що мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, і відповідно до ст. 180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. В частині 3 статті 181 СК України зазначено, що за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Відповідно до ч. 1, 5 ст. 184 СК України частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Відповідно до ст. 7 Закону України «Про державний бюджет України на 2021 рік» прожитковий мінімум на дітей віком від 6 до 18 років: з 1 січня - 2395 гривень, з 1 липня - 2510 гривень, з 1 грудня - 2618 гривень. Відповідно до ч. 1, 2 ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Обґрунтовуючи часткове визнання позову представника відповідача зазначила, що крім дитини сторін спору у відповідача є інші утриманці. При розгляді справи суд встановив, що згідно свідоцтва про народження серії [NUMBER] [PERSON] та [PERSON] є батьками [PERSON] , [INFO] (а.с.20). Згідно довідки № 79 від 12.04.2021 виданої головою квартального комітету №8 «Лісний» [PERSON] проживає за адресою: [ADDRESS] разом з: [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] (а.с.22). [PERSON] перебуває на диспансерному обліку з приводу вагітності в жіночій консультації Могилів-Подільської ОЛІЛ. Вагітність 16 тижнів. Дана обставина підтверджується довідкою від 12.04.2021 (а.с.21). У відзиві на позов відповідач вказав, що на його утриманні перебуває дочка дружини від першого шлюбу. Батьками [PERSON] , [INFO] є [PERSON] та [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] (а.с.24). [PERSON] помер [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про смерть серії [NUMBER] (а.с.25). Згідно ст. 180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Таким чином, обов`язок утримання [PERSON] лежить на її матері. Утримання дитини дружини від першого шлюбу не є обов`язком відповідача, а є його правом, однак реалізація такого права не повинна порушувати права його неповнолітньої дитини та впливати на виконання ним обов`язку щодо її утримання. Крім того, 30.06.2021 [PERSON] уже закінчила навчання у Чернівецькому національному університеті ім. Ю. Федьковича, що підтверджується довідкою № 600 від 12.04.2021. Інформація про оплату навчання відсутня (а.с.23). Більше того, [PERSON] в липні 2021 року уже досягає повноліття. Також відповідач надав суду копію паспорта громадянина України на ім`я [PERSON] , [INFO] . В судовому засіданні представник відповідача стверджувала, що вказана особа є матір`ю відповідача та перебуває на його утриманні. При чому, представник відповідача зазначила, що його мати проживає окремо та отримує пенсію. Разом з тим, доказів на підтвердження того, що відповідач надавав чи надає матеріальну допомогу на утримання матері та чи є необхідність в наданні їй такої допомоги, суду надано не було. Крім того, доказів щодо розміру пенсії [PERSON] , які і того, що вказана особа є матір`ю відповідача, суду теж надано не було. Згідно ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Представник відповідача зазначила, що на утриманні відповідача також перебуває його вагітна дружина. Частиною 4 ст. 84 СК України право на утримання вагітна дружина, а також дружина, з якою проживає дитина, має незалежно від того, чи вона працює, та незалежно від її матеріального становища, за умови, що чоловік може надавати матеріальну допомогу. Таким чином, зі змісту вказаної норми слідує, що утримувати вагітну дружину чоловік зобов`язаний лише за умови, що у нього є можливість надавати таку допомогу. При вирішенні даного спору суд враховує те, що відповідно до ч. 1, 2 ст. 27 Конвенції про права дитини, прийнятої 44-ю сесією Генеральної Асамблеї ООН 20 листопада 1989 року, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України № 789-ХІІ від 27 лютого 1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей, і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Відповідно до частин першої, другої статті 141 СК України мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини. Таким чином, усі діти є рівними в своїх правах, в тому числі у праві на отримання відповідного утримання від батьків. Таким чином, суд встановив, що крім спільної з позивачем дитини, у відповідача на утриманні також є ще одна дитини та, зважаючи на те, що станом на квітень 2021 року його дружина була вагітна, у відповідача, в подальшому ймовірно, з`явиться ще один утриманець. На переконання суду, стягнення аліментів у зазначеному вище розмірі не може призвести до порушення прав відповідача, оскільки у нього залишається ще 3/4 частини його доходу на утримання його іншої дитини, а також тієї дитини, що має народитись, та на інші його потреби. Крім того, суд звертає увагу на те, що дитина сторін спору уже в грудні 2021 році досягне повноліття. Тобто, строк стягнення аліментів є незначним. З огляду на викладене, суд вважає, що позовні вимоги позивача підлягають задоволенню в повній мірі. Зважаючи на положення ст. 141, 180-182, 191 СК України, зокрема, щодо солідарного обов`язку батьків на утримання неповнолітніх дітей, суд вважає, що наявні підстави для прийняття визнання відповідачем позову та ухвалення рішення про задоволення позовних вимог. Зважаючи на те, що позивач була звільнена від сплати судового збору, дані витрати, згідно ст. 141 ЦПК України слід стягнути з відповідача на користь держави. Відповідно до ст. 430 ЦПК України, рішення суду щодо стягнення аліментів в межах суми платежу за один місяць слід допустити до негайного виконання. На підставі викладеного та

Outcome: approved