Jurisdiction: civil
Date: 2016-02-01 00:00:00

Позивач звернулась до суду з позовом до відповідача про позбавлення його батьківських прав щодо неповнолітніх дітей [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO], мотивуючи тим, що відповідач є її рідним братом та має трьох дітей; після смерті матері дітей, вони постійно проживають з позивачем та її матір'ю, тобто їх бабусею; відповідач ухиляється від виконання своїх батьківських обов'язків по вихованню та матеріальному забезпеченню своїх трьох дітей, зловживає спиртними напоями, веде антигромадський спосіб життя, що негативно впливає на нормальний фізичний та моральний розвиток дітей. Відповідач в судове засідання не з'явився, подав заяву про розгляд справи без його участі, в якій також зазначив, що проти позову не заперечує, наслідки йому відомі. Вказане розцінюється судом як визнання позову. З огляду на подану відповідачем заяву, позивач, представник третьої особи та прокурор настоюють на розгляді справи по суті у його відсутності в цьому судовому засіданні, оскільки їм достовірно відомо, що заява написана відповідачем власноручно і він знає про дату, час і місце судового розгляду. Відтак, з огляду на норми ст.ст.158, 169 ЦПК України, суд здійснює розгляд справи за відсутності відповідача. В судовому засіданні позивач вимоги та доводи позовної заяви підтримала, пояснила, що просила позов задоволити. Представник третьої особи позов підтримав, вважає позбавлення відповідача батьківських прав щодо трьох його дітей доцільним і таким, що відповідатиме інтересам останніх. Прокурор позовні вимоги підтримав, вважаючи, що обставина ухилення відповідача від виконання батьківських обов'язків щодо його дітей підтверджена належними доказами у справі, а тому позбавлення відповідача батьківських прав відповідатиме інтересам дітей. Заслухавши пояснення позивача, представника третьої особи, думку прокурора, дослідивши докази у справі суд дійшов наступних висновків. Згідно з ст.150 СК України батьки зобов'язані піклуватись про здоров'я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток. Відповідно до ст.165 СК України право на звернення до суду з позовом про позбавлення батьківських прав мають один з батьків, опікун, піклувальник, особа в сім'ї якої проживає дитина, заклад охорони здоров'я або навчальний або інший дитячий заклад, в якому вона перебуває, орган опіки та піклування, прокурор, а також сама дитина, яка досягла чотирнадцяти років. Згідно з копіями свідоцтв про народження серії [NUMBER] серії [NUMBER] та серії [NUMBER] відповідач [PERSON] є батьком, а [PERSON] - матір'ю трьох неповнолітніх дітей - [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO]. Мати дітей померла [INFO] року, що стверджується копією свідоцтва про смерть серії [NUMBER]. На даний час діти без реєстрації проживають [ADDRESS], разом із своєю бабусею [PERSON] та рідною тіткою [PERSON], позивачем у справі, що стверджується витягом з протоколу засідання громадської комісії у справах дітей при виконкомі Овруцької міської ради № 3 від 24.09.2015 року, актом обстеженням сім'ї від 03.11.2015 року, актом КП «Комунальник» № 41 від 09.11.2015 року та довідками КП «Комунальник» Овруцької міської ради Житомирської області від 11.11.2015 року № 7000, № 7001, № 7002. У відповідності до вимог ст.164 СК України мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він ухиляються від виконання своїх обов'язків по вихованню дитини. Пунктом 16 постанови Пленуму Верховного Суду України від 30.03.2007 року № 3 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» зазначається, що ухилення батьків від виконання своїх обов'язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов'язками. Із пояснень позивача, представника третьої особи та наявних у матеріалах справи письмових доказів, судом встановлено, що діти відповідача [PERSON], [PERSON] та [PERSON], хоч і зареєстровані за місцем проживання батька, проте постійно проживають із своїми бабусею та тіткою (позивачем) більше року. Остання, будучи рідною сестрою відповідача, займається їх доглядом, вихованням та утриманням. Відповідач дітей не відвідує, не спілкується з ними та не піклується про них, не приймає участі у їх вихованні та матеріальному забезпеченні, не працює, зловживає спиртними напоями, неодноразово притягувався до кримінальної та адміністративної відповідальності (довідка Овруцького РВ УМВСУ в Житомирській області від 23.07.2015 року № 5403). Позивач за місцем праці характеризується позитивно. Діти за місцем навчання характеризуються позитивно, згідно з медичними висновками є практично здоровими. Як зазначено у висновку органу опіки та піклування Овруцької районної державної адміністрації від 07.12.2015 року № 02-25/2963 про доцільність позбавлення батьківських прав, який підтримав його представник, батько неповнолітніх дітей [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO], - [PERSON], [INFO], не цікавиться життям, здоров'ям, навчанням та духовним розвитком своїх дітей, не забезпечує їх матеріально, взагалі самоусунувся від виконання батьківських обов'язків, діти проживають із бабусею та тіткою [PERSON], яка в подальшому зобов'язується взяти їх під опіку. З огляду на викладені обставини орган опіки та піклування вважає за доцільне позбавити відповідача батьківських прав, так як це буде відповідати інтересам дітей. Суд не вважав за доцільне вислуховувати в судовому засіданні думки дітей із-за їх вікових особливостей психоемоційного розвитку, оскільки на момент розгляду справи [PERSON] має 10 повних років, [PERSON] - 8 повних років, а [PERSON] - лише 3 повних роки і взагалі не може об'єктивно висловити свою думку. Всі з'ясовані судом та досліджені в судовому засіданні обставини справи та їх докази, а також визнання відповідачем позову, вказують на свідоме нехтування ним своїми батьківськими обов'язками та ухилення від їх виконання. Отже, позбавлення відповідача батьківських прав стосовно неповнолітніх дітей [PERSON], [PERSON] та [PERSON] відповідає інтересам останніх. Висновком органу опіки і піклування Овруцької районної державної адміністрації Житомирської області від 07.12.2015 року № 02-25/2963 підтверджено доцільність позбавлення відповідача батьківських прав щодо його трьох неповнолітніх дітей. На підставі наведеного, суд вважає, що позов підлягає задоволенню і відповідача слід позбавити батьківських прав щодо його неповнолітніх дітей, що відповідатиме інтересам останніх. Позбавлення батьківських прав не позбавляє відповідача права на звернення до суду з позовом про поновлення батьківських прав в разі зміни свого ставлення до дітей, своєї поведінки та усунення обставин, що були підставою позбавлення батьківських прав. Позивачем сплачено судовий збір в сумі 487,20 грн. Тому

Outcome: approved