Jurisdiction: civil
Date: 2016-09-18 00:00:00

Позивач звернувся з позовом про відшкодування шкоди, завданої внаслідок ДТП. Свої вимоги мотивує тим, що 23.09.2014 року о 07 год 40 хв у м.Києві відбулась дорожньо-транспорна пригода за участю транспортного засобу «Івеко», державний номер [NUMBER] під керуванням відповідача та транспортного засобу «Сітроен», державний номер [NUMBER] під його керуванням. Постановою судді Голосіївського районного суду м.Києва від 15.10.2014 року відповідача визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП. На момент ДТП цивільно-правова відповідальність відповідача була застрахована в ПрАТ Страхова компанія «Україна», до якого він звернувся з повідомленням про настання ДТП і з яким було узгоджено суму страхового відшкодування в розмірі 40000 грн. Проте страхова компанія суму страхового відшкодування йому не виплатила, в зв'язку з чим він звернувся до суду за захистом своїх прав. Рішенням Дарницького районного суду м.Києва від 10.06.2015 року з ПрАТ Страхова компанія «Україна» було стягнуто на його користь 40000 грн страхового відшкодування, 6400 грн витрат на правову допомогу, 400 грн сплаченого судового збору. На виконання рішення суду було видано виконавчий лист та відкрито виконавче провадження. 06.11.2015 року ВДВС Дарницького РУЮ повідомив його про те, що рішення суду страховою компанією не виконано, жодні кошти, майно (рухоме та нерухоме) у підприємства відсутні. 18.02.2016 року державним виконавцем ВДВС Дарницького РУЮ винесено постанову про повернення виконавчого листа в зв'язку з неможливістю виконання рішення суду. Таким чином на день звернення до суду ним використано всі можливі способи захисту своїх прав у зв'язку з бездіяльністю страховика. Вважає, що оскільки ПрАТ Страхова компанія «Україна» не виконане рішення суду в частині виплати страхового відшкодування в розмірі 40000 грн, то вказана сума має бути стягнута з відповідача, як з особи, винної у заподіянні шкоди. Як потерпілий, він має право на власний розсуд обирати спосіб здійснення свого права шляхом звернення виключно до особи, яка завдала шкоди, про відшкодування цієї шкоди, або шляхом звернення до страховика, у якого особа, яка завдала шкоди, застрахувала свою цивільну відповідальність, із вимогою про виплату страхового відшкодування або шляхом звернення до страховика та в подальшому до особи, яка завдала шкоди, за наявності передбачених ст.1194 ЦК України. Потерпілий також вправі відмовитися від свого права вимоги до страховика та одержати повне відшкодування шкоди від особи, яка її завдала, в рамках деліктного зобов'язання, незалежно від того, чи застрахована цивільно-правова відповідальність особи, яка завдала шкоди. Враховуючи, що страховиком не виплачене страхове відшкодування, просив стягнути з відповідача на його користь завдану внаслідок ДТП шкоду в розмірі 50000 грн, тобто в межах ліміту відповідальності страховика, втрати від інфляції в розмірі 29640 гн 28 коп та моральну шкоду в сумі 10000 грн, яка полягає у психічних стражданнях, які він переніс під час ДТП, порушенні звичного способу життя у зв'язку з відсутністю автомобіля протягом тривалого часу. В судовому засіданні позивач уточнив позовні вимоги і просив стягнути з відповідача на його користь узгоджену із страховиком суму страхового відшкодування в розмірі 40000 грн, так як саме така сума була стягнута за рішенням суду та втрати від інфляції за період з 20.10.2014 року по 15.08.2016 року в сумі 23144 грн 25 коп. Пояснив, що після його звернення до страховика та визначення розміру матеріального збитку, відповідач за домовленістю покрив йому суму, що перевищувала розмір страхового відшкодування. На той момент він не мав до відповідача претензій, про що видав йому розписку. Однак тепер в зв'язку із невиконанням свого обов'язку страховиком, відповідач повинен сплатити йому суму невиплаченого страхового відшкодування, як особа, винна у заподіянні шкоди. Просить задовольнити позовні вимоги. Відповідач в судове засіданні не з`явився повторно, про день розгляду справи повідомлявся належним чином. Суд, заслухавши позивача та дослідивши матеріали справи, приходить до висновку, що позов задоволенню не підлягає з наступних підстав. Матеріалами справи встановлено, що 23.09.2014 року о 07 год 40 хв у м.Києві по вул..Трутенка відбулась дорожньо-транспорна пригода за участю транспортного засобу «Івеко», державний номер [NUMBER] під керуванням відповідача та транспортного засобу «Сітроен», державний номер [NUMBER] під його керуванням. Постановою судді Голосіївського районного суду м.Києва від 15.10.2014 року відповідача визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП. На момент ДТП цивільно-правова відповідальність відповідача була застрахована в ПрАТ Страхова компанія «Україна» на підставі полісу № АІ/3750779 обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів. Заочним рішенням Дарницького районного суду м.Києва від 10.06.2015 року з ПрАТ Страхова компанія «Україна» на користь позивача стягнуто 40000 грн страхового відшкодування, 6400 грн витрат на правову допомогу, 400 грн сплаченого судового збору, а всього 46800 грн. Постановою головного державного виконавця ВДВС Дарницького РУЮ у м. Києві від 27.10.2015 року було відкрито виконавче провадження з примусового виконання виконавчого листа №753/4076/15, виданого Дарницьким районним судом м.Києва, про стягнення з ПрАТ Страхова компанія «Україна» на користь [PERSON] боргу в розмірі 46800 грн. Відповідно до постанови головного державного виконавця ВДВС Дарницького РУЮ у м. Києві від 18.02.2016 року виконавчий лист №753/4076/15, виданий Дарницьким районним судом м.Києва, про стягнення з ПрАТ Страхова компанія «Україна» на користь [PERSON] боргу в розмірі 46800 грн повернуто стягувачу в зв`язку з тим, що майно боржника, на яке може бути звернуто стягнення, не розшукано. Роз`яснено стягувачу, що повернення виконавчого документа не позбавляє його права повторно пред'явити виконавчий документ до виконання протягом строків, встановлених ст.22 Закону України «Про виконавче провадження». Відповідно до ст.1166 ч.1 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Згідно ст.1187 ч.2 ЦК України шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об'єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку. Відповідно до п.36.2 ст.36 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» страховик (МТСБУ) протягом 15 днів з дня узгодження ним розміру страхового відшкодування з особою, яка має право на отримання відшкодування, за наявності документів, зазначених у ст.35 цього Закону, повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду, але не пізніш як через 90 днів з дня отримання заяви про страхове відшкодування зобов'язаний прийняти рішення про здійснення страхового відшкодування (регламентної виплати) та виплатити його. Відповідно до ст.1194 ЦК України особа, яка застрахувала свою цивільну відповідальність, у разі недостатності страхової виплати (страхового відшкодування) для повного відшкодування завданої нею шкоди зобов`язана сплатити потерпілому різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою ( страховим відшкодуванням). Судом встановлено, що в зв`язку із настанням страхового випадку позивач звернувся до ПрАТ Страхова компанія «Україна», у якої було застраховано цивільно-правову відповідальність відповідача, за виплатою страхового відшкодування. Розмір страхового відшкодування було узгоджено в сумі 40000 грн. В зв'язку із невиконанням страховиком обов'язку по виплаті страхового відшкодування позивач звернувся до Дарницького районного суду м.Києва з позовом до ПрАТ Страхова компанія «Україна» про стягнення суми страхового відшкодування. Рішенням Дарницького районного суду м.Києва задоволено позовні вимоги позивача про стягнення з ПрАТ Страхова компанія «Україна» на його користь страхового відшкодування в сумі 40000 грн. Вказане рішення набрало законної сили і відповідно до положень ст.14 ЦПК України підлягає обов'язковому виконанню. Твердження позивача про те, що в зв'язку з неможливістю виконання рішення суду страховиком, завдана йому матеріальна шкода має бути відшкодована відповідачем, як особою, винною у її заподіянні, суд вважає безпідставними, так як позивач на свій розсуд обрав спосіб захисту порушеного права шляхом звернення вимоги про виконання договірного зобов'язання до страховика, а не про відшкодування шкоди на підставі деліктного зобов'язання до винної особи. Пред`явлення однієї й тієї ж вимоги до страховика та до винної у заподіянні шкоди особи законом не передбачено, а підстав, визначених ст.1194 ЦК України, щодо недостатності страхової виплати судом не встановлено. За таких обставин суд вважає за необхідне в задоволенні позовних вимог відмовити. Враховуючи наведене та

Outcome: dismissed