Jurisdiction: civil
Date: 2018-06-13 00:00:00

Позивач звернулась до Вінницького міського суду Вінницької області з позовом до [PERSON] про позбавлення батьківських прав. Позов мотивований тим, що 19.07.2005 року Відділом реєстрації актів цивільного стану Вінницького міського управління юстиції Вінницької області між сторонами було зареєстровано шлюб. Від шлюбу у подружжя народилося двоє дітей [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO]. Також відповідачем усиновлено [PERSON] Спільне життя між сторонами не склалось у зв'язку з чим рішенням Вінницького міського суду Вінницької області від 13.04.2017 року шлюб між ними було розірвано. Позивач вказує, що в 2014 році [PERSON] виїхав з міста Вінниці і по теперішній час дітьми не цікавиться, не телефонує, не виявляє бажання спілкуватись та приймати участі у їх вихованні. Враховуючи вищевикладене позивач просить суд побавити [PERSON] батьківських прав відносно його доньки [PERSON], [INFO] року. В судовому засіданні позивач та її представник позов підтримали з підстав викладених в позовній заяві просила суд задовольнити позов. Відповідач до судового засідання не з'явився, про причини неявки суд не повідомив, хоча про дату час та місце судового засідання повідомлявся належним чином. Заяв та відзиву від відповідача до суду не надходило. Представник третьої особи, в судовому засіданні при розгляді справи поклалась на думку суду, підтримала висновок служби у справах дітей Вінницької міської ради про доцільність позбавлення відповідача батьківських прав. За таких обставин у відповідності до ст. 280 ЦПК України, суд розглянув справу у відсутність відповідача в порядку заочного провадження на підставі наявних в ній доказів, оскільки позивач не заперечувала проти такого порядку вирішення спору. Суд, дослідивши матеріали справи, оцінивши докази в їх сукупності, дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню з таких підстав. Відповідно до ст. 13 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, в межах заявлених ними вимог. Правилами ст. 12 ЦПК України визначено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Відповідно до ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом. Судом встановлено, що [PERSON] та [PERSON] перебували в зареєстрованому шлюбі з 19.07.2005 року який рішенням Вінницького міського суду Вінницької області від 13.04.2017 року було розірвано (на 12 а.с.). Також встановлено, що [PERSON] та [PERSON] являються батьками [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO] (на 13-14 а.с.). Відповідно до довідки з місця проживання про склад сім'ї та реєстрацію ПП «Бокуд» № 771 від 20.02.2018 року за адресою [ADDRESS] зареєстровані [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON] (на 15 а.с.). Згідно довідки Вінницького відділу поліції ГУНП у Вінницькій області, вбачається, що за заявою [PERSON] по факту отримання тілесних ушкоджень від її чоловіка [PERSON] винесена постанова про відмову в порушенні кримінальної справи (на 16 а.с.). Відповідно до висновків № 82 від 04.05.2006 року та № 65 від 20.04.2006 року управління освіти Вінницької міської ради вважає усиновлення [PERSON] малолітнього [PERSON], [INFO], сина його дружини [PERSON] доцільним та таким, що відповідає інтересам дитини (на 17-18 а.с.). 10.12.2015 року [PERSON] надав письмовий дозвіл на тимчасовий виїзд за кордон України до Російської Федерації його дітей: [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO] разом із їх матір'ю [PERSON] терміном з 10.12.2015 року до 10.12.2016 року (на 19 а.с.). Згідно довідки № 47 від 07.02.2018 року про участь батьків у вихованні диньки [PERSON], [INFO] дитина проживає за адресою [ADDRESS] та навчається в КЗ «Навчально-виховний комплекс: загальноосвітня школа І-ІІІ ступенів - гімназія № 6 Вінницької міської ради» з 2013 року до 2017 року. Батько [PERSON] з сім'єю не проживав, не займався вихованням доньки. Не цікавився навчанням [PERSON], школу не відвідував, на батьківських зборах не був присутнім. Вихованням доньки займалась мати та бабуся (на 23 а.с.). Відповідно до довідки виданої КЗ «Навчально-виховний комплекс: загальноосвітня школа І-ІІІ ступенів - гімназія № 6 ВМР» № 37 від 06.02.2018 року вбачається, що [PERSON] участі у вихованні дитини [PERSON] не приймає, батьківські збори не відвідує, поведінкою [PERSON] не цікавиться (на 22 а.с.). [PERSON], [INFO] навчається у Вінницькому міському Центрі художньо-хореографічної освіти дітей та юнацтва «Барвінок» у 6-Б класі. В процесі навчання і виховання дитини в центрі «Барвінок» батько участі не приймав. Увесь цей час навчанням неповнолітньої [PERSON] займається мати (на 20 а.с.). 01.11.2016 року Вінницьким міським судом Вінницької області видано виконавчий лист про стягнення з [PERSON] на користь [PERSON] на утримання повнолітнього сина [PERSON], [INFO], аліменти у розмірі 1/6 частини від усіх видів його заробітку (доходу) щомісячно, починаючи від 07.09.2016 року та до закінчення сином навчання у Вінницькому національному аграрному університеті тобто до 31.08.2017 року, але не більше як до досягнення останнім 23 років (на 27 а.с.). Відповідно до виконавчого листа виданого Вінницьким міським судом Вінницької області 08.11.2016 року з [PERSON] на користь [PERSON] стягнуто аліменти на утримання неповнолітньої дочки [PERSON], [INFO] в розмірі 1/4 частини від усіх видів його доходів щомісячно, але не менше 30% від прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку до досягнення дитиною повноліття, починаючи з 07.09.2016 року (на 28 а.с.). Згідно повідомлення Староміського ВДВС м. Вінниця ГТУЮ у Вінницькій області про повернення виконавчого документу стягувану без прийняття до виконання від 12.02.2018 року виконавчий лист № 127/19016/16 виданий 08.11.2016 року Вінницьким міським судом Вінницької області повернено стягувачеві [PERSON] без прийняття до виконання, оскільки боржник [PERSON] проживає за адресою яка не підвідомча Староміському ВДВС м. Вінниця ГТУЮ у Вінницькій області (на 21 а.с.). Відповідно до заяви [PERSON] від 27.02.2018 року вбачається, що [PERSON] вихованням своєї доньки [PERSON] не займається (на 24 а.с.). Відповідно до ст.18 Конвенції про права дитини батьки несуть основну відповідальність за виховання дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування. Згідно ст. 150 СК України батьки зобов`язані виховувати дитину в дусі поваги до прав та свобод інших людей, любові до своєї сім`ї та родини, свого народу, своєї Батьківщини. Батьки зобов`язані піклуватись про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток. Батьки зобов`язані забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя. Батьки зобов`язані поважати дитину. Передача дитини на виховання іншим особам не звільняє батьків від обов`язку батьківського піклування щодо неї. Відповідно до вимог ч. 4 ст. 155 СК України ухилення батьків від виконання батьківських обов'язків є підставою для покладення на них відповідальності, встановленої законом. Згідно п. 2 ч. 1 ст. 164 СК України мати, батько може бути позбавлений судом батьківських прав, якщо вона, він ухиляються від виконання своїх обов'язків по вихованню дитини. Відповідно до п.15 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 30.03.2007 року №3 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» позбавлення батьківських прав (тобто прав на виховання дитини, захист її інтересів, на відібрання дитини в інших осіб, які незаконно її утримують, та ін.), що надані батькам до досягнення дитиною повноліття і ґрунтуються на факті спорідненості з нею, є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківських обов'язків, а тому питання про його застосування слід вирішувати лише після повного, всебічного, об'єктивного з'ясування обставин справи, зокрема ставлення батьків до дітей. Ухилення батьків від виконання своїх обов'язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов'язками (п.16 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 30.03.2007 року №3 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав»). Тому, зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов'язками. Відповідно до ст. 165 СК України право на звернення до суду з позовом про позбавлення батьківських прав мають один з батьків, опікун, піклувальник, особа, в сім`ї якої проживає дитина, заклад охорони здоров`я, навчальний заклад, або інший дитячий заклад, в якому вона перебуває, орган опіки та піклування, прокурор, а також сама дитина, яка досягла чотирнадцяти років. Згідно ч. 4 ст. 19 СК України при розгляді судом спорів щодо участі одного з батьків у вихованні дитини, місця проживання дитини, виселення дитини, зняття дитини з реєстрації місця проживання, визнання дитини такою, що втратила право користування житловим приміщенням, позбавлення та поновлення батьківських прав, побачення з дитиною матері, батька, які позбавлені батьківських прав, відібрання дитини від особи, яка тримає її у себе не на підставі закону або рішення суду, управління батьками майном дитини, скасування усиновлення та визнання його недійсним обов'язковою є участь органу опіки та піклування, представленого належною юридичною особою. Орган опіки та піклування подає суду письмовий висновок щодо розв'язання спору на підставі відомостей, одержаних у результаті обстеження умов проживання дитини, батьків, інших осіб, які бажають проживати з дитиною, брати участь у її вихованні, а також на підставі інших документів, які стосуються справи (ч. 5 ст. 19 СК України). Згідно висновку, орган опіки та піклування Вінницької міської ради вважає за доцільне позбавити [PERSON] батьківських прав, щодо дитини [PERSON], [INFO]. За таких обставин суд вважає, що вищевикладені обставини по справі, а саме те, що відповідач не піклується про фізичний і духовний розвиток доньки, не цікавиться її життям, станом здоров'я, інтересами та вподобаннями, не спілкується з донькою, не проявляє ініціативи до зустрічей, є свідченням того, що відповідач не займається вихованням своєї неповнолітньої дитини та виконанням своїх батьківських обов'язків щодо неї, а відтак є всі підстави для позбавлення її батьківських прав відносно неповнолітньої доньки. А тому, суд, оцінюючи допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок в їх сукупності за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженню наявних у справі доказів приходить до висновку, що позовні вимоги знайшли своє підтвердження в судовому засіданні, а тому підлягають задоволенню. Відповідно до ст. 141 ЦПК України, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь позивача судовий збір в розмірі 704,80 грн. На підставі викладеного та

Outcome: approved