Jurisdiction: civil
Date: 2016-01-13 00:00:00

Позивач звернулась до суду з вказаним позовом, в обґрунтування якого зазначила, що перебувала з відповідачем в зареєстрованому шлюбі з 05.08.2006 по 30.10.2013. від шлюбу мають неповнолітнього сина [PERSON], 12.04.2010р.н., який після розірвання шлюбу залишився проживати з позивачем. В період шлюбу, на підставі договору купівлі-продажу від 29.08.2006, було придбано квартиру, що розташована в [ADDRESS] (була оформлена на відповідача), яка відповідно до ст. 61 СК України є об»єктом права спільної сумісної власності. Син проживає з позивачем та перебуває на її утриманні, а відповідач матеріальної допомоги на утримання дитини не надає, а у відповідності до ст. 70 СК України розмір часток майна дружини та чоловіка при поділі майна є рівними та ч.3 вказаної статті визначає, що за рішенням суду частка майна дружини, чоловіка може бути збільшена, якщо з нею, ним проживають діти, а також непрацездатні повнолітні син, дочка, за умови, що розмір аліментів, які вони одержують недостатній для забезпечення їхнього фізичного, духовного розвитку та лікування, а тому позивач просить визнати квартиру спільною сумісною власністю при цьому збільшивши її частку в праві власності до 2/3 частин у зв»язку із проживанням з нею дитини. В ході розгляду справи позивач та її представник позовні вимоги підтримали, суду пояснили, що спірна квартира придбана в період шлюбу, в придбанні допомагали батьки сторін, давали кошти для погашення кредиту, квартира купувалась для проживання сім»ї сторін. Після розірвання шлюбу дитина проживає з позивачем, відповідач матеріально не допомагає, а тому частка позивача має бути збільшена до 2/3 частин. Також пояснила, що з позовом про стягнення аліментів з відповідача на утримання дитини позивач не зверталась. Просять позовні вимоги задовольнити. Відповідач та його представник позовні вимоги не визнали, суду пояснили, що квартира не є спільною сумісною власністю, оскільки придбана за кошти відповідача, а також кошти давали його батьки. Для придбання квартири брали кредит який також погашався ним особисто та його батьками. Кошти на утримання сина він дає позивачу приблизно до 2000 грн. на місяць, забезпечує сина. Просять відмовити в задоволенні позову. Допитаний свідок [PERSON] суду пояснив, що він давав частину грошей на придбання квартири близько 4700 дол.США, а також допомагав гасити кредит, батьки позивача також давали гроші на квартиру, однак в якій сумі точно не знає. Допитаний свідок [PERSON] пояснила суду, що вона є матір»ю позивача, після одруження вирішили придбати квартиру для проживання сторін, давали гроші вони та батьки відповідача , брали кредит, кредит погашений, вони також лдопомогали гасити кредит. Допитаний свідок [PERSON] суду пояснив, що був присутній в банку, коли батько позивача погашав кредит та казав, що це за квартиру. Суд, заслухавши пояснення учасників процесу, допитавши свідків, дослідивши надані сторонами докази на засадах змагальності, в межах позовних вимог вважає, що позов підлягає до часткового задоволення. Так, судом встановлено, що сторони перебували в зареєстрованому шлюбі з 05.08.2006 по 30.10.2013. Від шлюбу мають неповнолітнього сина [PERSON], 12.04.2010р.н., який після розірвання шлюбу залишився проживати з позивачем. В період шлюбу, на підставі договору купівлі-продажу від 29.08.2006, було придбано квартиру, що розташована в [ADDRESS] (була оформлена на відповідача). 30.08.2006 було укладено кредитний договір між Акціонерним поштово-пенсійним банком «Аваль» (кредитор) та [PERSON] за яким останній отримав кошти в сумі 18540 доларів США по програмі «Житло в кредит» і на даний час кредит погашений. Вказані обставини сторонами визнаються та не оспорюються. У відповідно до ч.1 ст. 60 СК України майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності незалежно від того, що один з них не мав з поважної причини (навчання, ведення домашнього господарства, догляд за дітьми, хвороба, тощо) самостійного заробітку (доходу), а як встановлено судом, то вищевказана квартира набута сторонами за час шлюбу і відповідно є об»єктом права спільної сумісної власності подружжя. Спірна квартира придбана за спільні кошти колишнього подружжя, що складалось із доходів відповідача,який працював, а також допомагали грошима і батьки сторін, що підтверджується показаннями свідків [PERSON], [PERSON], [PERSON] та поясненнями самих сторін. У відповідності до ч.3 ст. 61 СК України якщо одним із подружжя укладено договір в інтересах сім»ї, то гроші, інше майно, в тому числі гонорар, виграш, які були одержані за цим договором, є об»єктом права спільної сумісної власності подружжя, а тому вищевказаний укладений договір кредиту за яким отримано кошти на придбання житла також підтверджує факт набуття квартири за спільні кошти подружжя. У відповідності до ч.3 ст. 70 СК України за рішенням суду частка майна дружини, чоловіка може бути збільшена, якщо з нею, ним проживають діти, а також непрацездатні повнолітні син, дочка, за умови, що розмір аліментів, які вони одержують, недостатній для забезпечення їхнього фізичного, духовного розвитку та лікування. Судом встановлено, що дитина проживає з позивачкою, однак остання не зверталась до суду про стягнення аліментів з відповідача, який пояснив, що кошти надає добровільно на утримання дитини, допомагає матеріально приблизно до 2000грн. щомісячно, що не свідчить про недостатній рівень забезпечення дитини, будь-яких інших доказів суду не надано, а тому вимоги позивача щодо збільшення її частки у праві власності на спірну квартиру задоволенню не підлягають. Крім того, виходячи з вимог ст. 70 СК України, то остання регулює питання розміру часток майна дружини та чоловіка при поділі майна, а в даному випадку позовні вимоги стосуються лише визнання майна спільною сумісною власністю і питання поділу або встановлення порядку користування в позовних вимогах не ставиться. У відповідності до ст. 88 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягає до стягнення 585грн.80коп. сплаченого судового збору, пропорційно до розміру задоволених позовних вимог. Враховуючи викладене, на підставі ч.1 ст. 60, ч.3 ст. 61, ч.3 ст. 70 СК України,

Outcome: partial