Jurisdiction: civil
Date: 2020-02-23 00:00:00

Позивач звернулась до суду з вказаним позовом. Вимоги обґрунтовує тим, що 26.09.2008 року між нею та відповідачем було укладено шлюб, від шлюбу сторони по справі мають спільних дітей. 03.09.2014 року шлюб між сторонами по справі було розірвано. Діти залишились проживати з позивачем, відповідач з сім`єю не проживає, його місцезнаходження їй невідоме. Після розірвання шлюбу між сторонами по справі, відповідач жодного разу не навідав дітей та по сьогоднішній день зв`язку з ними не підтримує, ухиляється від виконання своїх батьківських обов`язків, не піклується про їх фізичний та духовний розвиток, навчання, не забезпечує необхідним харчуванням, медичним оглядом, лікуванням, умов для отримання дітьми освіти не створює та не надає жодної матеріальної допомоги. Аліменти за призначенні рішенням суду не виплачує. З листопада 2015 року позивач проживає однією сім`єю без реєстрації шлюбу з [PERSON] , мають спільну дитину. Діти забезпечені гармонійною сімейною атмосферою. Окрім того, позивач має намір виїжджати з дітьми до ПМР, на що необхідний дозвіл батька, місцезнаходження якого їй невідоме, враховуючи вищевикладене позивач звернулась до суду для вирішення питання щодо позбавлення відповідача батьківських прав відносно його дітей. Позивач у судовому засіданні на позові наполягала та просила задовольнити позовні вимоги, не заперечували проти ухвалення заочного рішення по справі. Відповідач у судові засідання не з`явився, про дату, час та місце судового засідання повідомлявся, шляхом надіслання ухвал та судових повісток на останнє відоме місце реєстрації, про що свідчить повернуте на адресу суду почтове повідомлення з підписом про отримання відправлення, судом також здійснювався виклик відповідача до суду, шляхом створення оголошення на офіційному сайті Судової влади, в установлений ч. 7 ст. 178 ЦПК України строки не подав до суду відзив на позовну заяву (а.с. 30, 35, 36, 39, 42, 45). Представник органу опіки та піклування Біляївської РДА до суду не з`явився, та від нього наявна заява про розгляд справи за відсутності представника органу, висновок органу опіки і піклування підтримує в повному обсязі (а.с. 43). Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Згідно ч. 1 ст. 280 ЦПК України, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; відповідач не подав відзив; позивач не заперечує проти такого вирішення справи. У зв`язку з тим, що відповідач повідомлений належним чином про час та місце слухання справи, відповідач не з`явився в судове засідання без повідомлення причин, відповідач не подав відзив та враховуючи згоду позивача на заочний розгляд справи, суд вважає за необхідне ухвалити рішення про заочний розгляд справи. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що рішенням Біляївського районного суду Одеської області від 03.09.2014 року шлюбу між сторонами було розірвано (а.с. 11). Від шлюбу сторони по справі мають спільних дітей - [PERSON] , [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] , зареєстрованого Августівською сільською радою Біляївського району Одеської області, актовий запис № 37 та [PERSON] , [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] , зареєстрованого Відділом державної реєстрації актів цивільного стану у місті Одесі Одеського міського управління юстиції, актовий запис № 7541 (а.с. 8). На даний час [PERSON] проживає у незареєстрованому шлюбі з [PERSON] за адресою: [ADDRESS] , де разом з ними проживають двоє дітей від попереднього шлюбу позивачки та їх спільна зі співмешканцем дитина - [PERSON] , [INFO] , сім`я проживає в хороших житлових мовах, що підтверджується актом перевірки житлових умов проживання співробітника УВП-2 від 26.10.2018 року (переклад, якої надано до позову) (а.с. 9, 14, 15). Згідно довідки адміністрації с. Кицкани Слободзейсього району від 06.11.2018 року № 2327 - [PERSON] проживає за адресою: [ADDRESS] [INFO] , разом з нею проживають її діти: [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] (а.с. 13). [PERSON] з 19.06.2017 року та по теперішній час працює швачкою на ЗАТ «ОДЕМА» ім. В. Соловойової, що підтверджується довідкою з місця роботи № 155 від 12.11.2018 року (а.с. 12). Донька [PERSON] навчається у 4-му класі МОУ «Кицканської ЗОШ № 1», згідно характеристики наданої класним керівником, показує себе як добру ученицю, відвідує «Шкоду мистецтв», мати завжди інтересується її успіхами. Дитина проживає разом із вітчимом, будь-яких скарг в його бік не висловлювала, рідний батько до шкоди не з`являвся, дитиною не цікавився (а.с.16). Син [PERSON] є вихованцем підготовчої групи МДОУ «Пісенька», де його характеризують, як самостійного, охайного та життєрадісного хлопчика. Мати завжди цікавиться його успіхами, сім`ю характеризують як хорошу (а.с. 17). Згідно висновку органу опіки та піклування Біляївської районної державної адміністрації Одеської області № П-944-18 від 28.09.2018 року вбачається за доцільне позбавити батьківських прав [PERSON] , [INFO] , відносно його малолітніх дітей (а.с. 20-21). До того ж, батько не сплачує аліменти на утримання дітей, що підтверджується розрахунком заборгованості по аліментах від 22.10.2018 року, у зв`язку з чим позивач зверталась до органу поліції з метою притягнення відповідача до кримінальної відповідальності (а.с. 18-19). Відповідно до ч. 8 ст. 7 СК України регулювання сімейних відносин має здійснюватися з максимально важливим урахуванням інтересів дитини. Згідно статей 9, 18 Конвенції «Про права дитини», ратифікованої Постановою Верховної Ради України 27.02.1991 р., № 780-Х11 батьки несуть основну відповідальність за виховання дітей. Найважливіший обов`язок матері і батька це обов`язок виховувати, ростити дитину; батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дітей, їх фізичний, духовний та моральний розвиток, готувати до самостійного життя, забезпечити здобуття повної загальної освіти, держави-учасниці поважають право дитини, яка розлучається з одним чи обома батьками, підтримувати на регулярній основі особисті відносини і прямі контакти з обома батьками, за винятком випадків, коли це суперечить найкращим інтересам дитини. Відповідно до ст. 150 СК України батьки зобов`язані виховувати дітей в дусі поваги до прав та свобод інших людей, любові до своєї сім`ї та родини, свого народу, своєї Батьківщини. Батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дітей, їхній фізичний, духовний та моральний розвиток, забезпечити здобуття дітьми повної загальної середньої освіти, готувати їх до самостійного життя. Батьки зобов`язані поважати дітей. Приписами вказаної Конвенції, Закону України «Про охорону дитинства», Європейської Конвенції «Про здійснення прав дітей», ратифікованої Україною 03.08.2006 р., Конвенції «Про юрисдикцію, право, яке признається, виконується та співробітництво стосовно батьківської відповідальності та міру захисту дітей», ратифікованої Україною 14.09.2006 р., гарантовано та забезпечено право дитини з боку усіх державних та приватних структур, а також з боку батьків на належне батьківське виховання та піклування, забезпечення дитини сімейним затишком, розвиток індивідуальності та захисту всіх прав дитини навіть від самих батьків, що не суперечить вимогам ст. 150 СК України. Згідно зі ст. 157 СК України питання виховання дітей вирішується батьками спільно. Той із батьків, хто проживає окремо від дітей, зобов`язаний брати участь у їхньому вихованні і має право на особисте спілкування з нею. Згідно ст. 164 Сімейного Кодексу України, батьки, які ухиляються від своїх обов`язків по вихованню дітей, можуть бути позбавлені судом батьківських прав. Позбавлення батьківських прав - це захист інтересів дітей і санкція за протиправну поведінку батьків. У постанові Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківський прав» від 30 березня 2007 року зазначено, що ухилення батьків від виконання своїх батьківських обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема, не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Статтею 12 Закону України «Про охорону дитинства» передбачено, що на кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки, або особи, які їх замінюють, мають право і зобов`язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров`я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці. Вищевикладені обставини свідчать, про байдуже ставлення відповідача до виховання своїх дітей, так як жодного з обов`язків які передбачені національним та міжнародним законодавством, а також моральним сімейними цінностями відповідач не виконує, зухвало нехтує та проявляє батьківську бездіяльність. За таких обставин, суд вважає за необхідне позов задовольнити в повному обсязі. Крім того, ст. 169 СК України передбачено право батьків на поновлення у батьківських правах, тому відповідач не позбавлений цієї можливості, якщо змінить своє відношення до дитини, проявить турботу та піклування щодо сина. Судові витрати розподіляються відповідно до ст. 141 ЦПК України.

Outcome: approved