Jurisdiction: civil
Date: 2015-01-21 00:00:00

Позивач звернувся з цивільним позовом до суду про стягнення заборгованості. У позовній заяві вказував, що відповідно до укладеного договору № б/н від 26.12.2007 року [PERSON] 26.12.2007 року отримала кредит у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 36,00 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом. Підписання даного договору є прямою і безумовною згодою позичальника щодо прийняття будь-якого розміру кредитного ліміту, встановленого банком, відповідно до п.3.3 Умов та правил надання банківських послуг. Відповідач підтвердив свою згоду на те, що підписана ним заява разом з Умовами надання банківських послуг, Правилами користування платіжною карткою та Тарифами банку складає між ним та банком договір, що підтверджується підписом у заяві. Відповідно до п.9.12 Умов та правил надання банківських послуг договір діє протягом 12 місяців з моменту підписання. Якщо протягом цього терміну жодна зі сторін не проінформує іншу сторону про припинення дії договору, він автоматично продовжується на такий же термін. Договором передбачено порядок та умови погашення кредиту, погашення заборгованості по кредиту, сплата нарахованих за період користування кредитом відсотків, комісії за користування кредитом та інших витрат. Позивач свої зобов'язання за договором виконав в повному обсязі, а саме, надав відповідачу кредит у розмірі, встановленому в договорі. Відповідно до п.6.5 Умов надання банківських послуг - позичальник зобов'язується погашати заборгованість за кредитом, відсотками за його використання, за перевитрати платіжного ліміту, а також оплачувати комісії на умовах, передбачених цим договором. Згідно п.6.6 Умов надання банківських послуг - у разі невиконання зобов'язань за договором, на вимогу банку виконати зобов'язання з повернення кредиту, оплатити винагороду банку. Відповідно до п.8.6 Умов та правил надання банківських послуг - при порушені позичальником строків платежів по кожному з грошових зобов'язань, передбачених цим договором, більш ніж на 120 днів, позичальник зобов'язаний сплатити банку штраф в розмірі 500 грн. + 5 % від суми позову. Відповідач не виконав свої зобов'язання, внаслідок чого станом на 30.11.2014 року утворилася заборгованість у сумі 33 787 грн. 06 коп., а саме: · 5974 грн. 30 коп. - заборгованість за кредитом; · 25 727 грн. 66 коп. - заборгованість по процентам за користування кредитом, а також штрафні санкції відповідно до умов кредитного договору: · 500 грн. 00 коп. - штраф (фіксована частина); · 1585 грн. 10 коп. - штраф (процентна складова). Представник позивача у судове засідання не з'явився, подав заяву про розгляд справи у його відсутність. Відповідач подала заяву про розгляд справи у її відсутність, вказавши у заяві, що даний спір був вирішений 20 вересня 2013 року Драбівським районним судом Черкаської області та 04.11.2013 року в апеляційному суді, по решті нарахованій сумі просить суд застосувати строки позовної давності. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного. Відповідно до копії укладеного договору № б/н від 26.12.2007 року [PERSON] 26.12.2007 року отримала кредит у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 36,00 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом. Згідно наданого позивачем розрахунку станом на 30.11.2014 року у відповідача утворилася заборгованість по договору у сумі 33 787 грн. 06 коп., а саме: · 5974 грн. 30 коп. - заборгованість за кредитом; · 25 727 грн. 66 коп. - заборгованість по процентам за користування кредитом, а також штрафні санкції відповідно до умов кредитного договору: · 500 грн. 00 коп. - штраф (фіксована частина); · 1585 грн. 10 коп. - штраф (процентна складова). 29.08.2013 року позивач звертався в Драбівський районний суд Черкаської області з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості по вищевказаному договору у загальній сумі 27677,15 грн. Рішенням Драбівського районного суду Черкаської області від 20.09.2013 року позивачу було відмовлено у задоволенні позову. Дане рішення залишено без змін ухвалою від 04.11.2013 року Апеляційного суду Черкаської області. Відповідно до п.1 ч.1 ст.205 ЦПК України суд закриває провадження, якщо набрало законної сили рішення суду постановлене між тими ж сторонами, про той самий предмет і з тих самих підстав. Відтак суд приходить до висновку, що провадження по справі про стягнення з відповідача заборгованості у сумі 27677,15 грн. підлягає закриттю, оскільки даний спір вже вирішено судом. Щодо решти суми боргу у сумі 6109,91 грн. суд зазначає наступне. Відповідно до ст. 256 Цивільного кодексу України позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу. Згідно ст.257 ЦК України загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки. Відповідно до ст.266 Цивільного кодексу України зі спливом строків позовної давності до основної вимоги вважається, що позовна давність спливла і до додаткової вимоги (стягнення неустойки, накладення стягнення на заставлене майно тощо). Згідно ч. 4 ст. 267 ЦК України сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові. Відповідач надала суду письмову заяву у якій просить застосувати строк позовної давності та відмовити з цих підстав у позові. Позовна заява подана до суду 13.01.2015 року. З наданого позивачем розрахунку заборгованості по договору вбачається, що відповідач не проводила погашення боргу з часу укладення договору, тобто 26.12.2007 року. Таким чином, позивачем подано позовну заяву з пропущенням трирічного строку позовної давності, тому це є підставою для відмови у позові у цій частині.

Outcome: dismissed