Jurisdiction: civil
Date: 2020-12-15 00:00:00

Позивач звернулась до суду з позовом, в якому просить розірвати шлюб між сторонами, зареєстрований 15.10.2005 року; зазначити у рішенні суду прізвище позивача « [PERSON] »; стягувати з відповідача аліменти на утримання неповнолітніх дітей - [PERSON] , [INFO], [PERSON] , [INFO], [PERSON] , [INFO] , у розмірі 1/2 частини від усіх доходів відповідача, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку; стягнути з відповідача на користь позивача понесені судові витрати. В обгрунтування вимог вказано, що шлюбні відносини між сторонами припинено та вони проживають окремо, подружжя втратили почуття поваги один до одного, примирення між сторонами неможливе оскільки це суперечить інтересам позивача та дітей. В обгрунтування вимоги про стягнення аліментів позивач зазначила, що відповідач не виконує свого обов`язку щодо утримання неповнолітніх дітей, хоча працездатний, інших утриманців не має, а тому, з метою захисту прав дітей, позивач змушена звернутись до суду. У позовній заяві міститься клопотання [PERSON] про проведення розгляду справи без її участі. Від відповідача [PERSON] надійшла заява про проведення розгляду справи без його участі та в якій відповідач зазначив, що не заперечує проти стягнення аліментів у розмірі 1/2 частини від усіх його доходів. Відповідно до ч. 4 ст. 206 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. На підставі ч. 3 ст. 211 ЦПК України, якою передбачено, що учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності, якщо таке клопотання заявили всі учасники справи, судовий розгляд справи здійснюється на підставі наявних у суду матеріалів, суд вважає за можливе розглянути справу у відсутності сторін. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного висновку. Встановлено, що сторони перебувають в шлюбі, зареєстрованому 15.10.2005 року Відділом реєстрації актів цивільного стану Житомирського міського управління юстиції, про що в Книзі реєстрації шлюбів зроблено відповідний актовий запис №1894 (а.с. 4). Як передбачено статями 51 Конституції України та 24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді дружини і чоловіка, примус до шлюбу не допускається. Згідно ст. 55 СК України дружина та чоловік зобов`язані спільно піклуватись про побудову сімейних відносин між собою та іншими членами сім`ї на почуттях взаємної любові, поваги, дружби, взаємодопомоги. Чоловік зобов`язаний утверджувати в сім`ї повагу до матері. Дружина зобов`язана утверджувати в сім`ї повагу до батька. Дружина та чоловік відповідальні один перед одним, перед іншими членами сім`ї за свою поведінку в ній. Відповідно до ч. 3 ст. 56 СК України кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до збереження шлюбних відносин є порушенням права чоловіка, дружини на свободу та особисту недоторканість. За приписами ч. 3 ст. 105 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до ст. 110 цього Кодексу. Позивач скористалась даним правом та звернулась до суду з відповідним позовом. Беручи до уваги викладене, те, що добровільність шлюбу - одна з основних його засад, оскільки після надання строку на примирення позивач наполягає на розірванні шлюбу, збереження шлюбу без згоди на те обох сторін не можливе та суперечитиме інтересам подружжя, суд вважає законною заявлену вимогу про розірвання шлюбу. Сторони є батьками неповнолітніх - [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] (а.с. 9-11). Неповнолітні діти проживають з позивачем, що не заперечувалось відповідачем. Батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Способи виконання батьками обов`язку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними (ст. 180 СК України). Згідно із ч. 3 ст. 181 СК України, за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Відповідно до ст. 182 СК України, розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Відповідно до ч. 1 ст. 183 СК України частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Згідно ч. 5 ст. 183 СК України той із батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина, має право звернутися до суду із заявою про видачу судового наказу про стягнення аліментів у розмірі на одну дитину - однієї чверті, на двох дітей - однієї третини, на трьох і більше дітей - половини заробітку (доходу) платника аліментів, але не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку на кожну дитину. З урахуванням викладеного, оскільки відповідач визнає позовні вимоги про стягнення аліментів у повному обсязі, з метою забезпечення права неповнолітніх дітей на належне утримання, суд вважає за можливе стягувати аліменти на утримання дітей, а саме у розмірі 1/2 частини всіх видів заробітку (доходу) відповідача до досягнення найстаршою дитиною повноліття. Суд роз`яснює, що якщо після досягнення повноліття найстаршою дитиною ніхто з батьків не звернувся до суду з позовом про визначення розміру аліментів на інших дітей, аліменти стягуються за вирахуванням тієї рівної частки, що припадала на дитину, яка досягла повноліття (ч. 3 ст. 183 СК України). Щодо вимоги позивача про залишення за нею прізвища « [PERSON] », то відповідно до ст. 113 СК України, особа, яка змінила своє прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. За таких обставин, право залишати чи змінювати прізвище « [PERSON] », залишається за позивачем. Відповідно до ст. 191 СК України аліменти на дитину присуджуються від дня пред`явлення позову. Згідно п. 1 ч. 1 ст. 430 ЦПК України суд допускає негайне виконання рішень у справах про стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць. На підставі ст. 141 ЦПК України суд стягує з відповідача судовий збір на користь позивача в розмірі 840,80 грн за пред`явлену позовну вимогу про розірвання шлюбу. Враховуючи, що позивач звільнена від сплати судового збору в справах щодо стягнення аліментів, суд стягує з відповідача на користь держави судовий збір у розмірі 840,80 грн.

Outcome: approved