Jurisdiction: civil
Date: 2017-08-17 00:00:00

Позивач звернулась в Пустомитівський районний суд Львівської області з цивільним позовом до Звенигородської сільської ради Пустомитівського району Львівської області в якому просить визнати за нею право власності, в порядку спадкування після смерті [PERSON], яка померла [INFO] року, на домоволодіння розташоване по [ADDRESS], яке складається з А-1 - житлового будинку, 1960 року будівництва, загальною площею - 112,8 кв.м., житловою площею - 85,8 кв.м., та господарських будівель і споруд: ПГ - погріб, а - веранда, а' - східці, Б - сарай, В - сарай, Г- вбиральня, №1 - ворота, №2 - огорожа, №3 - огорожа; земельну ділянку для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, площею 0,8764 га, розташовану на території Звенигородської сільської ради Пустомитівського району Львівської області, що належала [PERSON] на підставі державного акту на право приватної власності на землю серії [NUMBER] від 29.03.2002 року; земельну ділянку для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, площею 0,3445 га, розташована на території Звенигородської сільської ради Пустомитівського району Львівської області, що належала [PERSON] на підставі державного акту на право приватної власності на землю серії [NUMBER] від 29.03.2002 року. Свої вимоги мотивує тим, що [INFO] року померла матір позивача [PERSON]. До кола спадкоємців першої черги спадкування увійшла лише позивач, оскільки батько помер раніше. До складу спадкової маси після смерті матері увійшло домоволодіння розташоване по [ADDRESS] яке складається з А-1 - житлового будинку, 1960 року будівництва, загальною площею - 112,8 кв.м., житловою площею - 85,8 кв.м., та господарських споруд і будівель: ПГ - погріб, а - веранда, а' - східці, Б - сарай, В - сарай, Г- вбиральня, №1 - ворота, №2 - огорожа, №3 - огорожа та дві земельні ділянки для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, а саме: перша, площею 0,8764 га, друга, площею 0,3445 га, розташовані на території Звенигородської сільської ради Пустомитівського району Львівської області, що належали спадкодавцю на підставі державного акту на право приватної власності на землю серія [NUMBER] від 29.03.2002 року. Факт належності вказаного житлового будинку за спадкодавцем підтверджується Довідкою №426 від 12.05.2014 року, виданою Звенигородською сільською радою, згідно з якою домоволодіння [ADDRESS] згідно погосподарських книг за 2011-2015рр. рахується за [PERSON], однак право власності на це майно спадкодавцем зареєстровано не було, не зважаючи на те, що таке виникло внаслідок побудови нею у 1960 році житлового будинку (на час побудови будинку підтвердженням права власності особи на нерухоме майно був відповідний запис у погосподарській книзі та довідка органу місцевого самоврядування). Згідно заповіту від 02.09.2002 року, посвідченого [PERSON] секретарем виконавчого комітету Звенигородської сільської ради, [PERSON] все своє майно і все те, що буде належати їй на момент смерті і на що вона за законом матиме право, заповіла своїй дочці [PERSON], позивачу у цій справі. На момент смерті спадкодавця, позивач постійно проживала разом із нею в житловому будинку [ADDRESS], тому позивач фактично прийняла спадщину. Право власності спадкодавця на земельні ділянки підтверджується державним актом на право приватної власності на землю серія [NUMBER] від 29.03.2002 року, однак оригінал такого було втрачено, що унеможливлює реалізацію права на спадкування через нотаріальну контору. Позивач в судове засідання не з'явилася, однак подала на адресу суду заяву про підтримання позовних вимог та розгляд справи у її відсутності. Представник відповідача в судове засідання не з'явився, однак подав на адресу суду заяву про розгляд справи у його відсутності та визнання заявлених позовних вимог. Відповідно до вимог ч. 2 ст.197 ч.2 ЦПК України фіксування судового засідання технічним засобом здійснює секретар судового засідання або за розпорядженням головуючого інший працівник апарату суду. У разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Розглянувши матеріали справи та докази в їх сукупності, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що [INFO] року померла спадкодавець [PERSON], що підтверджено свідоцтвом про смерть серія [NUMBER], виданим виконавчим комітетом Звенигородської сільської ради Пустомитівського району Львівської області, 19.11.2013 року. Після її смерті відкрилася спадщина на майно, до складу якої окрім іншого увійшло право власності на будинковолодіння по [ADDRESS] без вулиці, що стверджується довідкою виданою виконкомом Звенигородської сільської ради Пустомитівського району Львівської області № 1491 від 17.08.2017 року), яке складається з А-1 - житлового будинку, 1960 року будівництва, загальною площею - 112,8 кв.м., житловою площею - 85,8 кв.м., та господарських споруд і будівель: ПГ - погріб, а - веранда, а' - східці, Б - сарай, В - сарай, Г- вбиральня, №1 - ворота, №2 - огорожа, №3 - огорожа, яке згідно погосподаських книг Звенигородської сільської ради значиться за [PERSON], що стверджується довідкою №426 від 12.05.2014 року, виданою Звенигородською сільською радою. Технічні характеристики будинку підтверджуються технічним паспортом виданим ЛОДК БТІ та ЕО 23.12.2002 року. Також до складу спадщини увійшло право власності на земельну ділянку площею 1, 2209 га розташовану на території Звенигородської сільської ради призначена для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, яка складається з земельна ділянка [NUMBER] площею 0, 8764 га та земельна ділянка [NUMBER] площею 0, 3445 га, що стверджується копією державного акту на право приватної власності на землю серія [NUMBER] виданим 29.03.2002 року на підставі розпорядження голови Пустомитівської райдержадмінстрації від 27.03.2002 року № 116. За життя спадкодавець [PERSON], склала заповіт 02.09.2002 року, посвідчений секретарем Звенигородської сільської ради Пустомитівського району Львівської області [PERSON], зареєстрованим в реєстрі за № 176, згідно якого все своє майно заповіла дочці [PERSON]. Спадкоємців, які у відповідності до вимог ст. 1241 ЦПК України мали б право на обов'язкову частку у спадковому майні [PERSON] немає. У відповідності до положень ст.ст. 1268, 1269 ЦК України, спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини. У відповідності до вимог ст. 1268 ЦК України [PERSON] прийняла спадщину після смерті [PERSON], оскільки спільно проживала разом з нею, що стверджується довідкою № 877 від 06.07.2016 року, виданою виконкомом Звенигородської сільської ради Пустомитівського району Львівської області. Статтею 1218 ЦК України передбачено, що до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Встановлено, що в позасудовому порядку, зокрема нотаріальному, позивач здійснити спадкування спадкового майна після смерті [PERSON], не має можливості, оскільки така за життя не зареєструвала право власності на будинковолодіння, а оригінл державного акту втрачений. Згідно листа Пустомитівської державної нотаріальної контори від 27.07.2017 року № 813/01-16 спадкова справа після смерті [PERSON], яка померла [INFO] року не заводилася. За вказаних вище обставин, беручи до уваги те, що спадкодавець набув право власності на спадкове майно з підстав, що не заборонені законом, тобто правомірно, позивач, як спадкоємець за заповітом вчинила дії, що об'єктивно стверджують факт прийняття спадщини, також те, що ухвалення рішення в користь позивача не порушує прав третіх осіб, відповідач визнає заявлені позовні вимоги, те що позивач у позасудовому порядку не має можливості здійснити спадкування, суд прийшов до висновку, що позовні вимоги заявлені позивачем підставні та підлягають задоволенню.

Outcome: approved