Jurisdiction: civil
Date: 2020-02-05 00:00:00

Позивач звернулась до суду з позовом до [PERSON] , яким просила: стягнути з [PERSON] на користь [PERSON] аліменти на утримання повнолітньої доньки [PERSON] , [INFO] , у розмірі 1/4 частини від всіх видів заробітку (доходу) відповідача, щомісячно, починаючи з 12.04.2018 і до досягнення дитиною двадцяти трьох років або до закінчення навчання. В обґрунтування позовних вимог позивач зазначила, що вона є матір`ю [PERSON] , яка народилася [INFO] . Батьком є відповідач [PERSON] . Рішенням Червонозаводського районного суду м. Харкова від 20.03.2013 стягнуто з [PERSON] на користь [PERSON] аліменти у розмірі ј частина від всіх доходів на утримання доньки [PERSON] , яка проживає з матір`ю і знаходиться на її утриманні, до повноліття дитини. Донька зареєстрована та мешкає з нею, вона продовжує навчання на денній формі, то є необхідність в стягненні з відповідача аліментів на повнолітню дитину, що продовжує навчання. Відповідач надав до суду відзив, в якому просив відмовити в задоволенні позовних вимог. Заперечуючи проти позову вказує, що він не може надавати матеріальну допомогу доньці [PERSON] у зв`язку з тим, що він має мінімальний дохід, а також має на утриманні батьків та також цивільну дружину [PERSON] , яка вагітна. В судовому засіданні представник позивачки [PERSON] позовні вимоги підтримала, просила їх задовольнити у повному обсязі. Відповідач [PERSON] в судовому засіданні позовні вимоги визнав частково, пояснив, що він не проти допомагати, однак у зв`язку з мінімальними доходами та утриманням дружини не знає чи вистачить коштів. Зазначив, що в нього на утриманні знаходиться його неповнолітня дитина, дружина [PERSON] та мати [PERSON] . Суд, вислухавши пояснення представника позивача, відповідача, дослідивши матеріали справи, приходить до наступних висновків. Батьками [PERSON] , яка народилася [INFO] , є [PERSON] та [PERSON] . Рішенням Червонозаводського районного суду м. Харкова від 20.03.2013 було вирішено стягнути з [PERSON] на користь [PERSON] аліменти у розмірі ј частина від всіх доходів на утримання доньки [PERSON] , яка проживає з матір`ю і знаходиться на її утриманні, до повноліття дитини. Рішенням Апеляційного суду Харківської області від 10.12.2012 визначено місце проживання [PERSON] , [INFO] , з матір`ю [PERSON] за її місцем проживання. Згідно договору про надання освітніх послуг на комерційній основі від 02.08.2017, який укладений між [PERSON] та Харківським національним педагогічним університетом імені Г.С. Сковороди, останній бере на себе зобов`язання за рахунок коштів Замовника здійснити підготовку [PERSON] за денною формою навчання за освітнім рівнем бакалавр. Вартість навчання за один навчальний рік за освітнім рівнем бакалавр складає 11000 грн. Загальна вартість навчання становить 44000 грн. Відповідно до довідки №76/18 від 01.03.2018 Харківського національного педагогічного університетом імені Г.С. Сковороди, [PERSON] дійсно є студентом ХНПУ ім. Г.С. Сковороди факультету іноземної філології 1 курсу денної форми навчання освітнього рівня бакалавр. Термін навчання 01.09.2017 30.06.2021. Як вбачається з наданих до суду квитанцій оплату за навчання здійснює [PERSON] . Згідно із довідкою №18/20 від 23.01.2020 [PERSON] дійсно є студентом Харківського національного педагогічного університету імені Г.С. Сковороди факультету іноземної філології ІІІ курсу денної форми навчання, освітній рівень бакалавр. Термін навчання 01.09.2017 30.06.2021. Форма навчання контракт. При ухваленні рішення суд бере до уваги, що в період з 28.03.2018, тобто з дня подання [PERSON] позову, і по травень 2019 року у відповідача не було на утриманні інших осіб, а також визнання [PERSON] позову частково. Відповідно до ч. 1 ст. 199 Сімейного Кодексу України, якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов`язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Право на звернення до суду з позовом про стягнення аліментів має той з батьків, з ким проживає дочка, син, а також самі дочка, син, які продовжують навчання. Відповідно до ст. 200 Сімейного кодексу України, суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у статті 182 цього Кодексу. При визначенні розміру аліментів з одного з батьків суд бере до уваги можливість надання утримання другим з батьків, своїми дружиною, чоловіком та повнолітніми дочкою, сином. Правом на звернення до суду з позовом про стягнення аліментів наділена як сама повнолітня дитини, яка продовжує навчання, так і той з батьків з ким вона проживає. Відповідно до ст. 182 СК України, при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Суд не обмежується розміром заробітку (доходу) платника аліментів у разі встановлення наявності у нього витрат, що перевищують його заробіток (дохід), і щодо яких таким платником аліментів не доведено джерело походження коштів для їх оплати. Відповідно до ст. 191 Сімейного кодексу України, аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову, а в разі подання заяви про видачу судового наказу - із дня подання такої заяви. Ч. 1 ст.82\~ЦПК України визначено, що обставини, які визнаються учасниками справи, не підлягають доказуванню, якщо суд не має обґрунтованого сумніву щодо достовірності цих обставин або добровільності їх визнання. Обставини, які визнаються учасниками справи, зазначаються в заявах по суті справи, поясненнях учасників справи, їхніх представників. Сторонами визнаються та не підлягають доказуванню ті обставини, що їхня спільна повнолітня дочка [PERSON] у зв`язку з продовженням навчання потребує матеріальної допомоги. [PERSON] працює доцентом кафедри Важкої атлетики та боксу Харківської державної академії фізичної культури, його середня заробітна плата складає близько 11000 грн. Наявність у [PERSON] постійного доходу вказує на те, що він може надавати матеріальну допомогу, а тому зобов`язаний утримувати повнолітню дочку до закінчення нею навчання, але не більш як до досягнення нею 23 років. Оскільки і позивач, і відповідач вимагали визначити розмір аліментів у частці від заробітку (доходу) платника, і відповідач, частково визнаючи позов, також просив визначити аліменти у частці від заробітку (доходу) платника, відповідно до положень ст. 200 СК України, розмір аліментів, які мають стягуватися на повнолітню дитину, належить визначити у частці від заробітку (доходу) платника. Водночас, відповідно до вимог статей 200, 182 СК України, під час визначення розміру аліментів, що підлягають стягуванню з відповідача, судом враховано, що [PERSON] має на утриманні інших осіб, на яких з відповідача стягуються аліменти, а також враховано розмір доходів, які отримує відповідач. За таких обставин, з урахуванням часткового визнання відповідачем позову, повідомлених сторонами відомостей, підтверджених зазначеними вище письмовими доказами, про обставини, які мають враховуватися судом при визначенні розміру аліментів на повнолітню дитину, що продовжує навчання, суд дійшов висновку про наявність законних підстав для ухвалення рішення про часткове задоволення позову та стягування з відповідача на користь позивачки аліментів у 1/8 частині від усіх видів заробітку (доходу) відповідача місячно до закінчення дочкою навчання, але не більше ніж до досягнення нею двадцяти трьох років. Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України від 27 лютого 1991 року та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Відповідно до ст. 141 ЦПК України, з відповідача належить стягнути судовий збір на користь держави. За правилами ст.137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. Отже позивачем надано достатні докази на підтвердження витрат, пов`язаних з правничою допомогою адвоката, та їх розміру, а тому такі витрати частково, пропорційно частині задоволених позовних вимог - у сумі 1700 грн. повинні бути покладені на відповідача. На підставі викладеного,

Outcome: partial