overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2015-12-29 00:00:00

Позивач звернулась до суду з позовом до відповідача про розірвання шлюбу, посилаючись на те, що 21 серпня 2010 року з відповідачем був зареєстрований шлюб міським відділом реєстрації актів цивільного стану Горлівського міського управління юстиції Донецької області. Від шлюбу дітей немає. Спільне проживання та збереження шлюбу неможливі, з серпня 2015 року вони мешкають окремо. Спору про розподіл сумісно нажитого майна подружжя немає. Позивач у судове засідання не з»явилась, надала заяву про розгляд справи у її відсутність, позовні вимоги підтримала. Просила не стягувати з відповідача судові витрати. Відповідач у судове засідання не з»явився, надав телефонограму про визнання позову та про розгляд справи за його відсутності. Перевіривши матеріали справи і доводи позовної заяви, суд приходить до висновку про задоволення позову. Відповідно до ст.ст. 110, 112 СК України позов про розірвання шлюбу може бути предявлений одним із подружжя. Суд зясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Судом встановлено, що 21 серпня 2010 року сторонами зареєстрований шлюб міським відділом реєстрації актів цивільного стану Горлівського міського управління юстиції Донецької області, актовий запис № 530 (а.с.8). Від шлюбу дітей сторони не мають. Між сторонами шлюбні відносини припинено, з серпня 2015 року вони мешкають окремо. Спору про розподіл сумісно нажитого майна подружжя немає. Збереження шлюбу суперечить інтересам сторін. Так як позивач скористалася своїм правом на вибір прізвища після розірвання шлюбу в порядку статті 113 Сімейного Кодексу України, то суд вважає за необхідним після розірвання шлюбу відновити їй дошлюбне прізвище Лата. За заявою позивача, суд вважає можливим не стягувати з відповідача судові витрати, понесені позивачем при зверненні до суду.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2019-11-18 00:00:00

Позивач звернулась до суду з позовом до відповідача про розірвання шлюбу, посилаючись на те, що 22.03.2014 року вони з відповідачем уклали шлюб. Від даного шлюбу мають малолітню дитину - [PERSON] , [INFO] . Позивач вказує, що сімейне життя у них з відповідачем не склалося через різні погляди на життя, відсутність взаєморозуміння і довіри. З лютого 2019 року шлюбні відносини між ними припинились, спільного господарства не ведуть. Подальше продовження спільного проживання та збереження сім`ї позивач вважає неможливим, тому просить суд розірвати шлюб. У судове засідання позивач не з`явилась, але від неї надійшла заява з проханням слухати справу за її відсутності, позовні вимоги підтримує у повному обсязі. Проти ухвалення заочного рішення не заперечує. Відповідач у судове засідання не з`явився з невідомих причин, про час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином. Про поважні причини своєї неявки суду він не повідомив, заяв про відкладення розгляду справи, розгляд справи за його відсутності чи заперечень проти позовних вимог від нього не надходило, відзиву не надіслав. Через неявку відповідача у судове засідання з невідомих причин, на підставі заяви позивачки, у відповідності зі ст. 280 ЦПК України, суд вважає за необхідне ухвалити по справі заочне рішення. Відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Вивчивши матеріали справи, суд вважає, що позов обґрунтований і підлягає повному задоволенню з наступних підстав. Сторони перебувають у шлюбі, зареєстрованому 22.03.2014 року відділом державної реєстрації актів цивільного стану по місту Мелітополю реєстраційної служби Мелітопольського міськрайонного управління юстиції у Запорізькій області, актовий запис №171 (а.с.5). Від вказаного шлюбу сторони мають малолітню дитину - [PERSON] , [INFO] (а.с.6). Судом встановлено, що з лютого 2019 року шлюбні відносини між сторонами припинились та спільного господарства не ведуть. Відповідно до ч. 1 ст. 110 СК України позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. Згідно ч.2 ст.112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Враховуючи викладене, суд вважає, що подальше спільне життя і збереження шлюбу між сторонами неможливо, суперечить інтересам сторін, тому позов підлягає задоволенню у повному обсязі. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2019-03-06 00:00:00

позивач звернулась до суду з позовом до відповідача про розірвання шлюбу посилаючись на те, що 22.12.2007 року між ними у Відділі реєстрації актів цивільного стану Оболонського районного управління юстиції м.Києва зареєстровано шлюб, про що зроблено актовий запис №2477. Від шлюбу вони мають двох дітей: [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO]. Спільне життя з відповідачем не склалось з причини різних характерів та поглядів на шлюб та сім»ю, між ними відсутнє взаєморозуміння, що призвело до втрати почуття кохання. Шлюбних відносин сторони не підтримують, спільного господарства не ведуть. Вважає подальше спільне життя з відповідачем та збереження сім'ї неможливим. Позивач в судове засідання не з'явилась, про день, час та місце розгляду справи була повідомлена належним чином, звернулась до суду з заявою, в якій просила розглянути справу у її відсутність та просила задовольнити позовні вимоги. Відповідач в судове засідання не з'явився, про день, час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином, звернувся до суду з заявою, в якій просив розглянути справу у його відсутність, позовні вимоги визнав та просив їх задовольнити. Суд вважає можливим розглянути справу за відсутності осіб, які беруть участь у справі. Дослідивши матеріали справи, суд встановив наступне. Шлюб між сторонами було зареєстровано 22 грудня 2007 року у Відділі реєстрації актів цивільного стану Оболонського районного управління юстиції м.Києва, про що зроблено актовий запис №2477 (а.с.5). Від шлюбу вони мають двох дітей: [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO] (а.с.6-7). Відповідно до ст.112 Сімейного кодексу України, суд з'ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітніх дітей та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. З матеріалів справи вбачається, що сторони не проживають однією сім'єю, спільного господарства не ведуть, подальше спільне життя та збереження шлюбу неможливе, надання строку на примирення - недоцільне. Таким чином, суд дійшов висновку‚ що подальше спільне життя подружжя та збереження шлюбу є неможливим, що свідчить про обґрунтованість позовних вимог і необхідність їх задоволення судом. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-10-17 00:00:00

Позивач звернулась до суду з позовом до відповідача про розірвання шлюбу, посилаючись на те, що 23.10.2004 р. між ними було укладено шлюб, від якого вони мають неповнолітню дочку [PERSON], [INFO] Сімейне життя не склалося внаслідок відсутності взаємопорозуміння, різні погляди на життя та сім'ю. За таких обставин позивач вважає, що шлюб існує лише формально і просить його розірвати. Позивач в судове засідання не з'явилась, до суду подала заяву про розгляд справи у її відсутності, позовні вимоги підтримує в повному обсязі, просить їх задовольнити. Після розірвання шлюбу просить залишити шлюбне прізвище «[PERSON]». Відповідач в судове засідання не з'явився, до суду подав заяву про розгляду справи у його відсутності, позовні вимоги визнає в повному обсязі, не заперечує проти їх задоволення. Дослідивши письмові матеріали справи, суд приходить до переконання, що позов підлягає до задоволення, виходячи з наступного. Судом достовірно встановлено, що сторони зареєстрували шлюб 23.10.2004 р. у відділі реєстрації актів цивільного стану Васильківського міського управління юстиції Київської області, актовий запис №326 (а.с. 5). Від шлюбу сторони мають неповнолітню дочку [PERSON], [INFO] (а.с. 4). Відповідно до ч. 2 ст. 104, ст. 110 Сімейного кодексу України шлюб припиняється внаслідок його розірвання. Позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя. Згідно з ч. 2 ст. 112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Як роз'яснено у п. 10 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя» від 21.12.2007 р. № 11 передбачено, що охорона сім'ї державою полягає, зокрема, в тому, що шлюб може бути розірвано в судовому порядку лише за умови, якщо встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечитиме інтересам одного з них чи інтересам їх дітей. За таких обставин, враховуючи, що між сторонами втрачено почуття любові та поваги, шлюб носить формальний характер, примирення подружжя та збереження шлюбу між ними неможливо і суперечить інтересам сторін, суд дійшов висновку про те, що збереження сім'ї є неможливим, шлюб між сторонами існує формально і підлягає розірванню. Після розірвання шлюбу прізвище позивачу необхідно залишити шлюбне «[PERSON]». На підставі наведеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2021-11-03 00:00:00

Позивач звернулась до суду з позовом до відповідача про розірвання шлюбу, посилаючись на те, що 23.10.2012 вони з відповідачем уклали шлюб. Від даного шлюбу мають малолітню дитину - доньку [PERSON] , [INFO] . Позивач вказує, що сімейне життя у них з відповідачем не склалося через різні погляди на сімейне життя, відсутність взаєморозуміння. З грудня 2017 року шлюбні відносини між ними припинились. Подальше продовження спільного проживання та збереження сім`ї позивач вважає неможливим, тому просить суд розірвати шлюб. У судове засідання позивач не з`явилась, в позовній заяві просила розглядати справу за її відсутності. Проти ухвалення заочного рішення не заперечує. Крім цього, 04.10.2021 від позивача надійшла заява про розгляд справи за її відсутності у зв`язку зі станом здоров`я. Шлюб, укладений з відповідачем просила розірвати. Відповідач у судове засідання не з`явився з невідомих причин, про час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином, шляхом направлення судової повістки за останнім відомим місцем проживання та розміщення оголошення про виклик до суду на офіційному сайті судової влади України. Про поважні причини своєї неявки суду він не повідомив, заяв про відкладення розгляду справи, розгляд справи за його відсутності чи заперечень проти позовних вимог від нього не надходило, відзиву не надіслав. Через неявку відповідача у судове засідання з невідомих причин, на підставі заяви позивача, у відповідності зі ст. 280 ЦПК України, суд вважає за необхідне ухвалити по справі заочне рішення. Відповідно до ч.2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Вивчивши матеріали справи, суд вважає, що позов обґрунтований і підлягає повному задоволенню з наступних підстав. Сторони перебувають у шлюбі, зареєстрованому 23.10.2012 відділом державної реєстрації актів цивільного стану по місту Мелітополю реєстраційної служби Мелітопольського міськрайонного управління юстиції у Запорізькій області, актовий запис № 888 (а.с.7). Від вказаного шлюбу сторони мають малолітню дитину - доньку [PERSON] , [INFO] (а.с.8). Судом встановлено, з грудня 2017 року сторони фактично припинили шлюбні відносини, спільне господарство ними не ведеться. Відповідно до ч. 1 ст. 110 СК України позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. Згідно ч.2 ст.112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Враховуючи викладене, суд вважає, що подальше спільне життя і збереження шлюбу між сторонами неможливо, суперечить інтересам сторін, тому позов підлягає задоволенню у повному обсязі. Відповідно до вимог ст. 141 ЦПК України та ЗУ «Про судовий збір» з відповідача на користь позивача також слід стягнути судовий збір у розмірі 908 грн 00 коп. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-09-14 00:00:00

позивач звернулась до суду з позовом до відповідача про розірвання шлюбу посилаючись на те, що 23.11.2012 року між ними у відділі державної реєстрації актів цивільного стану Броварського міськрайонного управління юстиції у Київській області зареєстровано шлюб, про що зроблено актовий запис №782. Від шлюбу вони мають двох малолітніх дітей: [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO]. Сімейне життя з відповідачем не склалось з причини різних характерів та поглядів на подружнє життя. Шлюбних відносин сторони не підтримують, спільне господарство не ведуть та проживають окремо. Вважає подальше спільне життя з відповідачем та збереження сім'ї неможливим. Позивач в судове засідання не з'явилась, про день, час та місце розгляду справи була повідомлена належним чином, звернулась до суду з заявою, в якій просила розглянути справу у її відсутність та просила задовольнити позовні вимоги. Відповідач та його представник в судове засідання не з'явилися, про день, час та місце розгляду справи були повідомлені належним чином, звернулися до суду з заявами, в яких просили розглянути справу у їх відсутності, позовні вимоги визнали та просили їх задовольнити. Суд вважає можливим розглянути справу за відсутності осіб які беруть участь у справі. Дослідивши матеріали справи, суд встановив наступне. Шлюб між сторонами було зареєстровано 23 листопада 2012 року у відділі державної реєстрації актів цивільного стану Броварського міськрайонного управління юстиції у Київській області, про що зроблено актовий запис №782 (а.с.6). Від шлюбу вони мають двох малолітніх дітей: [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO] (а.с.7-8). Відповідно до ст.112 Сімейного кодексу України, суд з'ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітніх дітей та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. З матеріалів справи вбачається, що сторони не проживають однією сім'єю, спільного господарства не ведуть, подальше спільне життя та збереження шлюбу неможливе, надання строку на примирення - недоцільне. Таким чином, суд дійшов висновку‚ що подальше спільне життя подружжя та збереження шлюбу є неможливим, що свідчить про обґрунтованість позовних вимог і необхідність їх задоволення судом. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-04-12 00:00:00

Позивач звернулась до суду з позовом до відповідача про розірвання шлюбу, посилаючись на те, що 23 жовтня 2009 року між нею та відповідачем був укладений шлюб, зареєстрований Кіровським відділом реєстрації актів цивільного стану Дніпропетровського міського управління юстиції, актовий запис № 628, від якого мають неповнолітню дитину - [PERSON], [INFO], яка проживає з нею та на утримання якої відповідач буде виплачувати аліменти. З січня 2015 року шлюбні відносини припинені та не підтримуються. Подальше подружнє життя й збереження сім»ї між нею і відповідачем неможливе. В заяві до суду позивач просила розглянути справу у її відсутність, наполягала на позовних вимогах в повному обсязі, не заперечувала проти проведення заочного розгляду справи. Також просила не стягувати з відповідача понесені нею судові витрати. Відповідач в судове засідання не з'явився. Судом йому було направлено судові повістки поштою рекомендованим листом з повідомленням, які повернулись до суду з відміткою «за закінченням терміну зберігання». Виходячи з положень ч. 5 ст. 74 ЦК України, згідно з яким у разі відсутності осіб, які беруть участь у справі за адресою, вказаною в матеріалах справи (зокрема в довідці з адресно-довідкового бюро) вважається, що судовий виклик або судове повідомлення вручене їм належним чином. Відповідно до ч.4 ст.169 ЦПК України, якщо суд не має відомостей про причину неявки відповідача, повідомленого належним чином, або причину буде визнано неповажною, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів. Виходячи з викладеного, зі згоди позивача, суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України. Перевіривши матеріали справи і доводи позовної заяви, суд приходить до висновку про задоволення позову. Відповідно до ст.ст. 110, 112 СК України позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя. Суд з'ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Судом встановлено, що сторонами укладено шлюб, зареєстрований 23 жовтня 2009 року Кіровським відділом реєстрації актів цивільного стану Дніпропетровського міського управління юстиції, актовий запис № 628, від якого вони мають неповнолітню дитину - [PERSON], [INFO], яка проживає з позивачкою та на утримання якої відповідач буде виплачувати аліменти (а.с.5, 6). Між сторонами шлюбні відносини припинено з січня 2015 року, мешкають вони окремо, примирення неможливе, сім'я розпалася остаточно. Спору про розподіл сумісно нажитого майна подружжя немає. Збереження шлюбу суперечить інтересам сторін, в зв»язку з чим позов підлягає задоволенню. За заявою позивача суд вважає можливим не стягувати з відповідача судові витрати, понесені нею при зверненні до суду.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-06-06 00:00:00

Позивач звернулась до суду з позовом до відповідача про розірвання шлюбу, посилаючись на те, що 24.04.2013 р. між ними було укладено шлюб, від якого вони мають сина [PERSON], [INFO], однак сімейне життя не склалося через різні характери, погляди на життя та сім'ю. За таких обставин позивач вважає, що шлюб існує лише формально і просить його розірвати. Позивач в судове засідання не з'явилась, до суду подала заяву про розгляд справи у її відсутності, позовні вимоги підтримує в повному обсязі, просить їх задовольнити, після розірвання шлюбу просить залишити їй шлюбне прізвище «[PERSON]». Відповідач в судове засідання не з'явився, його представником до суду подано заяву про розгляду справи у його відсутності, позовні вимоги визнає в повному обсязі, не заперечує проти їх задоволення. Дослідивши письмові матеріали справи, суд приходить до переконання, що позов підлягає до задоволення, виходячи з наступного. Судом достовірно встановлено, що сторони зареєстрували шлюб 24.04.2013 р. у виконкомі Глевахівської селищної ради Васильківського району Київської області, актовий запис № 4 (а.с.6). Від даного шлюбу сторони мають малолітнього сина [PERSON] [INFO] (а.с. 4). Відповідно до ч. 2 ст. 104, ст. 110 Сімейного кодексу України шлюб припиняється внаслідок його розірвання. Позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя. Згідно з ч. 2 ст. 112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Як роз'яснено у п. 10 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя» від 21 грудня 2007 року № 11 передбачено, що охорона сім'ї державою полягає, зокрема, в тому, що шлюб може бути розірвано в судовому порядку лише за умови, якщо встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечитиме інтересам одного з них чи інтересам їх дітей. За таких обставин, враховуючи, що між сторонами втрачено почуття любові та поваги, шлюб носить формальний характер, примирення подружжя та збереження шлюбу між ними неможливо і суперечить інтересам сторін, суд дійшов висновку про те, що збереження сім'ї є неможливим, шлюб між сторонами існує формально і підлягає розірванню. Після розірвання шлюбу прізвище позивачу необхідно залишити шлюбне - «[PERSON]». На підставі наведеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-09-18 00:00:00

позивач звернулась до суду з позовом до відповідача про розірвання шлюбу посилаючись на те, що 24.07.2013 року між ними у Лівобережному відділі державної реєстрації шлюбів Головного управління юстиції у м.Києві зареєстровано шлюб, про що зроблено актовий запис №1113. Від шлюбу дітей вони не мають. Сімейне життя з відповідачем не склалось з причини, що відповідач залишив місце спільного проживання, що призвело до фактичного припинення шлюбних відносин. Вважає подальше спільне життя з відповідачем та збереження сім'ї неможливим. Позивач в судове засідання не з'явилась, про день, час та місце розгляду справи була повідомлена належним чином, звернулась до суду з заявою, в якій просила розглянути справу у її відсутність, просила задовольнити позовні вимоги та не заперечувала проти заочного розгляду справи. Суд вважає можливим проводити розгляд справи у відсутність позивача. Відповідач в судове засідання не з'явився про час і місце розгляду справи повідомлявся належним чином шляхом направлення судової повістки за адресою його місця проживання, зареєстрованого у встановленому законом порядку. Суд вважає за можливе розглянути справу у відповідності до ст.ст.224, 225 ЦПК України на підставі наявних у справі доказів, оскільки позивач не заперечує проти заочного розгляду справи, а від відповідача, який належним чином повідомлений про час і місце розгляду справи, відомостей про причини неявки не надійшло. Дослідивши матеріали справи, оцінивши зібрані у справі докази, суд встановив наступне. Шлюб між сторонами було зареєстровано 24 липня 2013 року у Лівобережному відділі державної реєстрації шлюбів Головного управління юстиції у м.Києві, про що зроблено актовий запис №1113 (а.с.2). Від шлюбу вони дітей не мають. Відповідно до ст.112 Сімейного кодексу України, суд з'ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітніх дітей та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. З матеріалів справи вбачається, що сторони не проживають однією сім'єю, спільного господарства не ведуть, подальше спільне життя та збереження шлюбу неможливе, надання строку на примирення - недоцільне. Таким чином, суд дійшов висновку‚ що подальше спільне життя подружжя та збереження шлюбу є неможливим, що свідчить про обґрунтованість позовних вимог і необхідність їх задоволення судом. На підставі викладеного,

Outcome: approved