Jurisdiction: civil
Date: 2016-10-25 00:00:00

Позивач звернулась до суду з вищезазначеними позовними вимогами, уточнивши які остаточно просила стягнути з Казенного підприємства «Південукргеологія» на її користь заборгованість по заробітній платі в сумі 19\~020,73 грн. та втрати частини грошових доходів у звязку з порушенням строків виплати в розмірі 8\~102,70 грн. В обґрунтування позовних вимог зазначила, що з серпня 2010 року вона перебуває у трудових відносинах з Казенним підприємством «Південукргеологія», з 17.08.2015 року перебуває у відпустці по догляду за дитиною до досягнення нею трьох років. Заборгованість по заробітній платі складає 19\~020,73 грн., відповідно до Закону України «Про компенсацію громадянам втрати частини доходів у звязку з порушенням строків їх виплати», Постанови КМУ «Про затвердження порядку компенсації громадянам втрати частини грошових доходів у звязку з порушенням термінів їх виплати» розмір компенсації складає 8102,70 грн. В судове засідання представник позивача надав заяву про розгляд справи у його відсутність, позовні вимоги підтримав та просив задовольнити, з урахуванням уточнень. Представник відповідача в судове засідання не зявився,, про день, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, причини неявки суду не відомі, клопотання про відкладення розгляду справи до суду не надходили, у звязку з чим, за відсутності заперечень з боку представника позивача, судом ухвалено про заочний розгляд справи. Дослідивши матеріали справи, суд доходить висновку про задоволення позовних вимог виходячи з наступного. Як встановлено судом та підтверджується матеріалами справи, [PERSON] перебуває у трудових відносинах з Казенним підприємством «Південукргеологія», перебуває на посаді геолога. Станом на 09.08.2016 року згідно довідки відповідача №117-10/1 безспірна заборгованість по заробітній платі складає 19\~020,73 грн. З приводу невиплати заробітної плати позивач зверталась до Управління праці та соціального захисту населення Дніпропетровської міської ради та отримала рекомендацію на використання права на судовий захист. Відповідно до ст.43 ч.7 Конституції України право на своєчасне одержання винагороди за працю захищається законом. Згідно ст.1 Закону України «Про оплату праці», ст.94 КЗпП України заробітна плата це винагорода, обчислена, як правило, у грошовому виразі, яку за трудовим договором власник або уповноважений ним орган виплачує працівникові за виконану ним роботу. Частиною 1 ст.21 Закону України «Про оплату праці» визначено, що працівник має право на оплату своєї праці відповідно до актів законодавства і колективного договору на підставі укладеного трудового договору. Положеннями ст.115 КЗпП України, ст.24 Закону України «Про оплату праці» встановлено, що заробітна плата виплачується працівникам регулярно в робочі дні у строки, встановлені колективним договором або нормативним актом роботодавця, відповідним чином погодженим, але не рідше двох разів на місяць через проміжок часу, що не перевищує шістнадцяти календарних днів, та не пізніше семи днів після закінчення періоду, за який здійснюється виплата. Виплата заробітної плати здійснюється за місцем роботи. Своєчасність та обсяги виплати заробітної плати працівникам не можуть бути поставлені в залежність від здійснення інших платежів та їх черговості. Нормою ст.15 Закону України «Про оплату праці» встановлено, що оплата праці працівників підприємства здійснюється в першочерговому порядку. Всі інші платежі здійснюються підприємством після виконання зобов'язань щодо оплати праці. Згідно ч. 1 ст. 115 КЗпП України заробітна плата виплачується працівникам регулярно в робочі дні в строки, установлені колективним договором, але не рідше двох разів на місяць через проміжок часу, що не перевищує шістнадцяти календарних днів. Однак вказані вимоги закону відповідачем належним чином виконані не були. Суми, належні позивачу за відпрацьований час, у повному обсязі відповідачем сплачені не були. У відповідності до ч. 2 ст. 233 КЗпП України у разі порушення законодавства про оплату праці працівник має право звернутися до суду з позовом про стягнення належної йому заробітної плати без обмеження будь-яким строком. Згідно з ст.4 Закону України «Про компенсацію громадянам втрати частини доходів у зв'язку з порушенням строків їх виплати» виплата громадянам суми компенсації провадиться у тому ж місяці, у якому здійснюється виплата заборгованості за відповідний місяць. Механізм реалізації вказаного Закону визначено в Порядку проведення компенсації громадянам втрати частини грошових доходів у зв'язку з порушенням термінів їх виплати, затвердженого постановою КМУ від 21 лютого 2001 N 159. Відповідно до п.3 та п.4 Порядку компенсації підлягає заробітна плата разом із сумою індексації та обчислюється як добуток нарахованого, але невиплаченого грошового доходу за відповідний місяць (після утримання податків і обов'язкових платежів) і приросту індексу споживчих цін (індексу інфляції) у відсотках для визначення суми компенсації, поділений на 100. Індекс споживчих цін для визначення суми компенсації обчислюється шляхом множення місячних індексів споживчих цін за період невиплати грошового доходу. При цьому індекс споживчих цін у місяці, за який виплачується дохід, до розрахунку не включається. Щомісячні індекси споживчих цін публікуються Держкомстатом. Таким чином, позовні вимоги підлягають повновму задоволенню. Згідно ч.3 ст. 88 ЦПК України якщо позивача, на користь якого ухвалено рішення, звільнено від сплати судового збору, він стягується з відповідача в дохід держави пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог. Оскільки позивач звільнений від плати судового збору, у звязку з частковим задоволенням позову з відповідача на користь держави підлягають стягненню судові витрати у сумі 1102,40 грн. На підставі викладеного,

Outcome: approved