Jurisdiction: civil
Date: 2017-11-16 00:00:00

Позивач звернулась до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу посилаючись на те, що 04 лютого 1994 року вона уклала шлюб з відповідачем. Від даного шлюбу сторони мають доньку: [PERSON], [INFO]. Протягом останніх 7 років сімейне життя між сторонами погіршувалося, що призвело до припинення між ними шлюбних відносин, у них різні погляди на сімейне життя та обов'язки, відсутнє взаємопорозуміння та повага один до одного, на підставі чого відбуваються постійні сварки. На даний час спільного господарства сторони не ведуть та спільно не поживають. Подальше спільне життя і збереження шлюбу суперечить їх інтересам, а тому позивач просила суд шлюб з відповідачем розірвати. Позивач в судове засідання не з`явилась, надійшла заява про розгляд справи без її участі, вимоги підтримує, проти винесення заочного рішення не заперечує. Відповідач до суду не з'явився, причини неявки суду не повідомив, хоча про день, час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, а тому по справі необхідно ухвалити заочне рішення, відповідно до ст. 224 ЦПК України через неявку відповідачів в судове засідання. Суд, дослідивши матеріали справи, приходить до висновку, що даний позов підлягає задоволенню. Як вбачається з матеріалів справи, [PERSON] та [PERSON], 04 лютого 1994 року вступили в зареєстрований шлюб. (а.с.16) Від даного шлюбу сторони мають доньку - [PERSON], [INFO] (а.с. 17). Шлюбні стосунки сторони не підтримують протягом останніх 7 років, позивач зазначила, що спільного господарства не ведуть та разом не проживають. Відповідно до положень ст. 24 Сімейного кодексу України, шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Дружина та чоловік зобов'язані спільно піклуватися про побудову сімейних відносин між собою та членами сім'ї на почуттях взаємної любові, поваги, дружби, взаємодопомоги. Дружина та чоловік відповідальні один перед одним, перед іншими членами сім'ї за свою поведінку в ній. (ст. 55 Сімейного кодексу України). Згідно положень частини третьої та четвертої ст. 56 Сімейного кодексу України кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканість і може мати наслідки, встановлені законом. Статтею 104 Сімейного кодексу України передбачено, що шлюб припиняється внаслідок його розірвання. А згідно з вимогами ст. 105 Сімейного кодексу України, шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду. Відповідно до ст. 112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Оскільки із-за неправильної поведінки сторони втратили довір'я та повагу один до одного, шлюбні стосунки не підтримують, примирення між сторонами неможливе, а тому зберегти сім'ю не надається можливим і шлюб підлягає розірванню. Крім того, відповідно до ст. 88 ЦПК України, з відповідача на користь позивача підлягає стягненню сплачений судовий збір в розмірі 640 грн. 00 коп. Виходячи з наведеного,

Outcome: approved