Jurisdiction: civil
Date: 2015-09-30 00:00:00

Позивач звернувся з позовом про відшкодування пені та штрафних санкцій. Свої вимоги мотивує тим, що 09.07.2014 року з вини водія [PERSON] сталася дорожньо-транспортна пригода, внаслідок якої було пошкоджено транспортний засіб, що належить йому на праві власності. Відповідач, яким було застраховано цивільно-правову відповідальність [PERSON], незважаючи на його звернення із заявою про виплату страхового відшкодування, у встановлений законом строк виплату не здійснив, в зв'язку з чим ним було подано до Голосіївського районного суду м.Києва відповідний позов. Рішенням Голосіївського районного суду м.Києва від 25.06.2015 року з відповідача було стягнуто на його користь вартість матеріального збитку в розмірі 29052 грн 39 коп, витрати на послуги евакуатора в сумі 400 грн, витрати з оплати оцінки в сумі 1000 грн, пеню та штрафні санкції в сумі 1352 грн 42 коп та судовий збір в сумі 217грн 27 коп. З [PERSON] стягнуто на користь позивача розмір франшизи в сумі 1000 грн, моральну шкоду в сумі 1000 грн та судовий збір в сумі 54 грн 39 коп. Враховуючи, що розмір завданої йому шкоди становить 30452 грн 39 коп, а відповідач здійснив виплату страхового відшкодування лише 31.07.2015 року, останній повинен здійснити відшкодування пені та штрафних санкцій за неналежне виконання умов договору. Так як за рішенням суду пеня та штрафні санкції розраховувались до 20.02.2015 року, просить стягнути з відповідача на його користь суму пені, за період з 21.02.2015 року по 03.03.2015 року, що становить 11 днів, за обліковою ставкою НБУ 19,5% (розмір подвійної облікової ставки 0,107% в день) в сумі 357 грн 92 коп та за період з 04.03.2015 року по 31.07.2015 року, що становить 150 днів, за обліковою ставкою НБУ 30% (розмір подвійної облікової ставки 0,164% в день) в сумі 7508 грн 81 коп, а всього 7866 грн 73 коп. Також просить стягнути з відповідача на його користь суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції та 3% річних відповідно до ст.625 ЦК України. Так, сума 3% річних за період з 21.02.2015 року по 31.07.2015 року, що становить 161 день, складає 402 грн 97 коп. Сума боргу з урахуванням індексу інфляції, сукупний індекс якої за період з 21.02.2015 року по 31.07.2015 року становить 1,283, складає 8621 грн 42 коп, Всього просить стягнути з відповідача на його користь відшкодування пені, інфляційних втрат та 3% річних в сумі 16533 грн 20 коп, а також судовий збір в розмірі 243 грн 60 коп. В судовому засіданні представник позивача підтримав позовні вимоги і просив їх задовільнити. Представник відповідача в судове засідання не з`явився, про день розгляду справи повідомллений належним чином. Причина його неявки суду не відома. За таких обставин, враховуючи згоду представника позивача, суд вважає за можливе розглянути справу в порядку заочного провадження на підставі наявних у ній доказів відповідно до ст.224 ЦПК України. Суд, заслухавши представника позивача, та, дослідивши матеріали справи, приходить до висновку, що позов задоволенню не підлягає з наступних підстав. Матеріалами справи встановлено, що рішенням Голосіївського районного суду м.Києва від 25.06.2015 року частково задоволено позов [PERSON] до Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Інтер-Поліс», [PERSON] про відшкодування матеріальної та моральної шкоди. Стягнуто з відповідача на користь позивача вартість матеріального збитку в сумі 29052 грн 39 коп, витрати за послуги евакуатора в сумі 400 грн, витрати з оплати оцінки в сумі 1000 грн, пеню в розмірі 1352 грн 42 коп та судовий збір в сумі 217 грн 27 коп. З [PERSON] на його користь було стягнуто суму франшизи в розмірі 1000 грн, моральну шкоду в сумі 1000 грн та судовий збір в сумі 54 грн 39 коп. З копії рішення вбачається, що позивач звернувся до відповідача із заявою про виплату страхового відшкодування і подав всі необхідні документи 01.10.2014 року. Судом було встановлено, що відповідно до ст.36 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» відповідач повинен сплатити позивачу пеню за прострочення виплати страхового відшкодування за період з 31.12.2014 року по 20.02.2015 року в сумі 1352 грн 42 коп. Щодо вимог позивача про відшкодування інфляційних втрат та 3% річних від суми страхового відшкодування, то суд дійшов висновку, що вони не можуть бути задоволені, так як зобов'язання, які виникли між сторонами, є деліктними зобов'язаннями, не ґрунтуються на договірних грошових зобов'язаннях, а тому положення ч.2 ст.625 ЦК України не можуть бути застосовані. Рішення суду в частині відмови в задоволенні позовних вимог позивачем оскаржене не було і на день розгляду даної справи набрало законної сили. Відповідно до ст.61 ч.3 ЦПК України обставини, встановлені судовим рішенням у цивільній, господарській або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини. Ст.599 ЦК України передбачено, що зобов'язання припиняється виконанням, проведеним належним чином. Згідно ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Відповідно до ст.36 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правовової відповідальності власників наземних транспортних засобів» страховик за наявності документів. передбачених ст.35 зазначеного Закону, повинен прийняти рішення про виплату страхового відшкодування не пізніш як через 90 днів з дня отримання заяви про страхове відшкодування. За кожен день прострочення виплати страхового відшкодування (регламентної виплати) з вини страховика (МТСБУ) особі, яка має право на отримання такого відшкодування, сплачується пеня з розрахунку подвійної облікової ставки Національного банку України, яка діє протягом періоду, за який нараховується пеня. Судом встановлено, що 27.07.2015 року головним державним виконавцем ВДВС Голосіївського РУЮ в м.Києві відкрито виконавче провадження з примусового виконання виконавчого листа №752/3094/15-ц, виданого Голосіївським районним судом м.Києва 21.07.2015 року, про стягнення з Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Інтер-Поліс» на користь [PERSON] боргу в сумі 32022 грн 08 коп (а.с.18,19). Сума боргу поступила на рахунок ВДВС 31.07.2015 року, про що свідчить заява представника стягувача від 31.07.2015 року про перерахування коштів на рахунок стягувача (а.с.20). З довідки по картковому рахунку [NUMBER], що належить позивачу, за період з 01.08.2015 року по 31.08.2015 року вбачається, що ВДВС Голосіївського РУЮ у м.Києві перераховано кошти в сумі 32022 грн 08 коп на рахунок позивача 19.08.2015 року. Враховуючи, що рішенням Голосіївського районного суду м.Києва від 25.06.2015 року, яке набрало законної сили, встановлено, що зобов'язання, що виникли між сторонами, не є грошовими, що і стало підставою відмови в задоволенні вимог позивача про стягнення боргу з урахуванням індексу інфляції і трьох відсотків річних, суд позбавлений можливості застосувати до спірних правовідносин ст.625 ч.2 ЦК України, якою встановлено відповідальність боржника за порушення грошового зобов'язання. Твердження представника позивача щодо обов'язку відповідача сплатити пеню по день фактичної виплати страхового відшкодування суд вважає безпідставними та такими, що не ґрунтуються на вимогах закону, оскільки пеня, як санкція, передбачена ст.36 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правовової відповідальності власників наземних транспортних засобів», була стягнута за рішенням суду одночасно із сумою страхового відшкодування. За таких обставин суд в задоволенні позовних вимог відмовляє. Враховуючи наведене та

Outcome: dismissed