Jurisdiction: civil
Date: 2015-05-20 00:00:00

позивач звернулась до суду з позовом, в якому просить стягувати з відповідача в свою користь аліменти на утримання повнолітньої дитини - [PERSON], [INFO], у зв'язку з навчанням у розмірі 1/4 частини його доходів, щомісячно, до закінчення нею навчання, але не довше ніж до досягнення нею 23 років. В обгрунтування позову покликається на те, що перебувала з відповідачем у зареєстрованому шлюбі, від якого у них [INFO] народилась донька [PERSON], яка проживає з позивачкою та перебуває повністю на її утриманні. На підставі рішення Галицького районного суду м.Львова з 27.08.1998р. до досягнення дитиною повноліття стягувались аліменти на її утримання. На даний час донька сторін досягла повноліття та навчається на першому курсі денного відділення факультету журналістики Львівського національного університету ім.Ів.Франка на платній основі. У зв'язку із навчанням доньки, остання потребує матеріальної допомоги, яку вона не взмозі забезпечити в повному обсязі. З врахуванням того, що відповідач має можливість та зобов'язаний сплачувати аліменти на утримання доньки, яка потребує матеріальної підтримки у зв'язку з її навчанням, просить позов задоволити. Позивачка подала до суду заяву в якій зазначає, що позов підтримує в повному обсязі, просить справу розглядати у її відсутності на підставі наявних доказів. Відповідач в судове засідання не з'явився, проте подав письмове заперечення, за змістом якого не заперечує обов'язку щодо утримання дитини у зв'язку з її навчанням, однак сплачувати аліменти в такому розмірі в якому просить позивач немає змоги, оскільки, як військовослужбовець, отримує незначний дохід, при цьому має на своєму утриманні неповнолітнього сина від іншого шлюбу, а тому погоджується на сплату аліментів в меншому розмірі, а саме 12,5 процентів від його заробітної плати, за виключенням періоду канікул. У зв'язку з неявкою сторін та з врахуванням поданої позивачем заяви фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється відповідно до ч.2 ст.197 ЦПК України. З'ясувавши дійсні обставини справи та перевіривши їх доказами, суд приходить до висновку, що позов підлягає частковому задоволенню з наступних підстав. Відповідно до ст.180 Сімейного кодексу України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. При цьому, вказаний обов'язок утримання дитини покладений на обох батьків та є однаковим для них обох. Згідно ст.199 Сімейного Кодексу України, якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв'язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов'язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років. Як вбачається із свідоцтва про народження серії [NUMBER], виданого 24.04.1997р., сторони є батьками повнолітньої [PERSON], [INFO], яка на даний час проживає з позивачкою. Довідкою № 444 від 23.04.2015р. стверджується, що [PERSON] є студенткою першого курсу денного відділення факультету журналістики Львівського національного університету ім.Ів.Франка, навчається на платній формі (розмір плати за весь термін надання освітньої послуги складає 37 000 грн.) та закінчує навчання в червні 2019 року. Факт навчання також підтверджується двостороннім договором № 1306с-14 про підготовку фахівців з вищою освітою за освітньо-кваліфікаційним рівнем бакалавр, укладеним 11.08.2014р. між навчальним закладом та [PERSON] Судом встановлено, що у зв'язку із навчанням донька сторін [PERSON] потребує матеріальної допомоги, її матір, окрім неї, здійснює також догляд за неповнолітнім [PERSON], [INFO], а відповідач, в свою чергу, має змогу надавати дочці відповідну матеріальну допомогу, зважаючи на задовільний стан його здоров'я та наявність постійних доходів у вигляді заробітної плати, а тому суд приходить до висновку, що з відповідача слід стягувати аліменти на утримання його доньки [PERSON] до закінчення нею навчання, але не довше ніж до досягнення нею 23 років, за виключенням періоду канікул у навчальному закладі. В силу положень постанови Пленуму Верховного Суду від 15.05.2006р. № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» вирішуючи питання щодо розміру аліментів, суд повинен ураховувати: стан здоров'я, матеріальне становище дитини і платника аліментів; наявність в останнього інших неповнолітніх дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, повнолітніх дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж зазначений у ч.2 ст.182 СК України. Що ж до максимального розміру аліментів, які стягуються з боржника, то відповідно до ч.3 ст.70 Закону України від 21 квітня 1999р. N 606-XIV «Про виконавче провадження» він не повинен перевищувати 50 відсотків заробітної плати цієї особи. При визначенні розміру таких аліментів, суд враховує, матеріальне становище дитини, яка навчається та перебуває на утриманні лише позивачки, матеріальне становище відповідача, який офіційно працює, отримує постійний та стабільний дохід у вигляді заробітної плати, задовільний стан його здоров'я, а також те, що на його утриманні перебуває неповнолітній син [PERSON], [INFO], та приходить до висновку, що з відповідача в користь позивачки на утримання повнолітньої дитини, яка продовжує навчатись слід щомісячно стягувати аліменти у розмірі 1/4 частини із всіх видів заробітку, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи з 28.04.2015р. і до закінчення нею навчання, але не довше ніж до досягнення нею 23 років, за виключенням періоду канікул. Крім того, вирішуючи питання стягнення судових витрат, суд приходить до висновку, що на підставі ст.88 ЦПК України з відповідача в дохід держави, відповідно до частини задоволених вимог, слід стягнути судовий збір в розмірі 243,60 грн., від сплати якого позивача звільнено при подачі такого позову до суду.

Outcome: approved