Jurisdiction: civil
Date: 2019-09-16 00:00:00

Позивач звернулась до суду з позовом до відповідача про визнання недійсним договорів оренди землі від 05 грудня 2011 року укладений від її імені та приватним сільськогосподарським підприємством «Садівник», зареєстрований у відділі Держкомзему у Долинському районі 28 грудня 2011 року за № 352190004001937 (на земельну ділянку площею 1,64га), договір оренди землі від 10 жовтня 2012 року, укладений від її імені та приватним сільськогосподарським підприємством «Садівник», зареєстрований у відділі Держкомзему у Долинському районі 18 грудня 2012 року за № 352190004002210 (на земельну ділянку площею 1,46 га), та договір оренди землі від 10 жовтня 2012 року, укладений від її імені та приватним сільськогосподарським підприємством «Садівник», зареєстрований у відділі Держкомзему у Долинському районі 18 грудня 2012 року за № 352190004002211 (на земельну ділянку площею 0,18 га) посилаючись на наступне. Позивачу на праві власності належить земельна ділянка площею 1,64 гектарів, кадастровий номер 3521910100:03:000:0240, що розташована на території Долинської міської ради Кіровоградської області та земельна ділянка площею 1,64 гектара (яка складається з двох частин: 1,46 га та 0,18га), кадастровий номер 3521910100:03:000:0048, що розташована на території Долинської міської ради Кіровоградської області. У 2017 році позивач дізналася, що на належні їй земельні ділянки були укладені вищевказані договора оренди землі між нею та директором приватного сільськогосподарського підприємства «Садівник» [PERSON] . Вищевказані договори позивач стверджує, що не укладала, не підписувала і про їх існування взагалі не було відомо до листопада місяця 2017 року, доки не отримала їх копії у відділі у Долинському районні Головного управління Держгеокадастру у Кіровоградській області. В зв`язку з цим, змушена звернутися до суду з даним позовом. В судовому засіданні сторона позивач заявлені вимоги підтримала, просив їх задовольнити. Відповідач в судове засідання не з`явився, про розгляд справи повідомлений належно, подав відзив згідно якого заперечує проти позову, наполягає на укладенні договору та їх відповідності вимогам закону. Крім того, просить застосувати позовну давність. Суд, заслухавши пояснення осіб, які брали участь у справі, оцінивши докази в їх сукупності та дослідивши матеріали справи, такі як: копію державного акту на право приватної власності на землю кадастровий номер 3521910100:03:000:0240 з якого слідує, що земельна ділянка площею 1,64 га належить [PERSON] ; копію державного акту на право приватної власності на землю кадастровий номер 3521910100:03:000:0048 з якого слідує, що земельна ділянка площею 1,64 га належить [PERSON] ; копію листа відділу Держгеокадастру від 17.11.2017 року № 1377/111-17 з якого слідує, що на земельну ділянку 1,64 га був укладений договір оренди землі строком на 15 років між [PERSON] і ПСП «Садівник» (а.с.6); копію договору оренди землі від 05 грудня 2011 року укладеного між [PERSON] і ПСП «Садівник» (а.с.7-8); копію листа відділу Держгеокадастру від 17.11.2017 року № 1378/111-17 з якого слідує, що на земельну ділянку площею 1,46 га і 0,18 га був укладений договір оренди землі строком на 15 років між [PERSON] і ПСП «Садівник» (а.с.9); копію договору оренди землі від 18 грудня 2012 року укладеного між [PERSON] і ПСП «Садівник» (а.с.10-11); копію договору оренди землі від 18 грудня 2012 року укладеного між [PERSON] і ПСП «Садівник» (а.с.12-13). Згідно висновку експертів за результатами проведення судово-почеркознавчої експертизи № 16845-1687/18-32 від 24.01.2019 року слідує, що підпис від імені [PERSON] , який міститься в графі «Орендодавець» на зворотній стороні другого аркуша договору оренди землі від 05.12.2011, укладеного від імені [PERSON] та ПСП «Садівник» та зареєстрованого у відділі Держкомзему у Долинському районі за № 352150004001937, виконаний не [PERSON] , а іншою особою з наслідуванням підпису [PERSON] Підпис від імені [PERSON] , який міститься в графі «Орендодавець» на зворотній стороні другого аркуша договору оренди землі від 10.10.2012, укладеного від імені [PERSON] та ПСП «Садівник» та зареєстрованого у відділі Держкомзему у Долинському районі за № 352190002210, виконаний не [PERSON] , а іншою особою з наслідуванням підпису [PERSON] Підпис від імені [PERSON] , який міститься в графі «Орендодавець» на зворотній стороні договору оренди землі від імені [PERSON] та ПСП «Садівник» та зареєстрованого у відділі Держкомзему у Долинському районі 18.12.2012 за № 352190002211, виконаний не [PERSON] , а іншою особою з наслідуванням підпису [PERSON] (а..с 155-170). Згідно приписів ст. 15 ЦК України, кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства. Відповідно до ст.. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Згідно зі ст.. 202 Цивільного Кодексу України, правочином є дія особи, спрямована на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Правочини можуть бути односторонніми та дво- чи багатосторонніми (договори). Одностороннім правочином є дія однієї сторони, яка може бути представлена однією або кількома особами. Односторонній правочин може створювати обов`язки лише для особи, яка його вчинила. Односторонній правочин може створювати обов`язки для інших осіб лише у випадках, встановлених законом, або за домовленістю з цими особами. До правовідносин, які виникли з односторонніх правочинів, застосовуються загальні положення про зобов`язання та про договори, якщо це не суперечить актам цивільного законодавства або суті одностороннього правочину. Відповідно до ч.3 ст. 203 Цивільного Кодексу України, волевиявлення учасника правочину має бути вільним і відповідати його внутрішній волі. Згідно з ч.2 ст.207 ЦК України, правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). Відповідно до ч.1 ст. 215 ЦК України, підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені частинами першою - третьою, п`ятою та шостою статті 203 цього Кодексу. Відповідно до ст. 525 ЦК України одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Положеннями ч. ч. 1, 3 ст. 651 ЦК України встановлено, що зміна або розірвання договору допускається лише за згодою сторін, якщо інше не встановлено договором або законом. У разі односторонньої відмови від договору у повному обсязі або частково, якщо право на таку відмову встановлено договором або законом, договір є відповідно розірваним або зміненим. Тоді як, відповідно до ч.І ст. 626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Статтею 627 ЦК України унормовано, що відповідно до статті 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості. Згідно зі ст. 31 Закону України «Про оренду землі» договір оренди землі може бути розірваний за згодою сторін. На вимогу однієї із сторін договір оренди може бути достроково розірваний за рішенням суду в порядку, встановленому законом. Розірвання договору оренди землі в односторонньому порядку не допускається, якщо інше не передбачено законом або цим договором. В судовому засіданні достовірно встановлено та згідно висновку експертів за результатами проведення судово-почеркознавчої експертизи № 16845-1687/18-32 від 24.01.2019 року підтверджено, що в оспорювані правочини тобто, договора оренди землі від 05 грудня 2011 року та два договора землі від 10 жовтня 2012 року які були укладені між позивачем та відповідачем ПСП « Садівник» підписані не [PERSON] , а іншою особою з наслідуванням підпису [PERSON] . Таким чином, суд вбачає підстави для задоволення позовних вимог позивача визнавши укладання оспорюваних правочинів недійсним. Вимога, щодо застосування позовної давності також не підлягає задоволенню, позивачем заявлено вимоги, щодо діючих на цей час договорів а отже, строк позовної давності не пропущено. Відповідно до ч.1 ч.2. ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються у разі задоволення позову - на відповідача. На підставі викладеного,

Outcome: approved