Jurisdiction: civil
Date: 2019-03-27 00:00:00

Позивач звернулась до суду з позовом до відповідача про стягнення аліментів. На підтвердження позовних вимог в заяві вказала, що від шлюбу сторони мають неповнолітніх дітей - [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO]. Шлюб між ними розірвано. Добровільно допомогу відповідач не надає, з позивачем та дітьми не спілкується. Стан здоровя відповідача добрий, він працездатний, тому він має змогу утримувати своїх дітей. В судове засідання позивач не зявилася, від неї надійшла заява про слухання справи у її відсутність, позовні вимоги просить задовольнити. Відповідач до суду не зявився, про день, час, місце розгляду справи та наслідки неявки в судове засідання повідомлявся вчасно та належним чином оголошенням на сайті Баштанського районного суду Миколаївської області. Заперечень та заяви про відкладення розгляду справи від нього не надходило. З огляду на те, що в матеріалах справи є достатньо даних про права та обовязки сторін, та немає необхідності в особистих поясненнях сторін, суд ухвалив про заочний розгляд справи. Дослідивши письмові докази в матеріалах справи, суд встановив: -згідно свідоцтва про народження, сторони мають неповнолітніх дітей - [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO]. Частинами 7, 8 СК України встановлено, що при вирішенні будь-яких питань щодо дітей суд повинен виходити з якнайкращого забезпечення інтересів дітей і, тим більш, при захисті одного з основних прав дитини - права на утримання, яке кореспондується з конституційним обов'язком батьків утримувати дітей до їх повноліття. Статтею 180\~Сімейного кодексу\~України передбачено обов'язок батьків утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно статті 182\~Сімейного кодексу\~України при визначенні розміру аліментів судом враховуються наступні обставини: стан здоров'я та матеріальне становище дитини; стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Суд виходить з того, що відповідач є особою працездатного віку, не має на утриманні інших осіб, має нормальний стан здоров'я і має об'єктивну можливість виплачувати аліменти на утримання дитини. Будь-яких доказів, які б це спростовували, відповідачем не надано. Таким чином, суд вважає, що з відповідача слід стягнути аліменти на утримання неповнолітніх дітей у розмірі 1/2 частини доходу (заробітку) відповідача, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Відповідно до ч. 6ст.\~141\~ЦПК України якщо позивача, на користь якого ухвалено рішення, звільнено від сплати судового збору, він стягується з відповідача в дохід держави пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог. У зв'язку з тим, що позивач була звільнена від сплати судового збору та позов в частині вимог про стягнення аліментів на утримання малолітньої дитини задоволено, то з відповідача підлягає стягненню судовий збір у сумі 768,40 грн. в дохід держави.

Outcome: approved