Jurisdiction: civil
Date: 2020-06-09 00:00:00

Позивач звернулась до суду з вищевказаним позовом, який обгрунтовує тим, що у 2016 році вона стала власником 1/2 частки житлового будинку [ADDRESS] на підставі свідоцтва про право на спадщину, виданого 12.08.2016. На теперішній час вона вирішила продати свою частку будинку, однак, звернувшись до нотаріуса, вона отримала відмову з тих підстав, що на весь будинок накладено арешт. З інформаційної довідки з державного реєстру речових прав на нерухоме майно позивач дізналась, що 07.09.2006 Першою криворізькою державною нотаріальною конторою на підставі ухвали Центрально-Міського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 12.01.2001, накладено арешт на домоволодіння, що розташоване за адресою: [ADDRESS] , власником якого зазначено [PERSON] . Разом з цим, він є власником лише 1/2 частки будинку. Арешт її частки будинку позбавляє її гарантованого Конституцією України права володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю. У зв`язку з вищевикладеним, позивач просить суд зняти арешт з 1/2 частини житлового будинку, що розташований за адресою: [ADDRESS] , що належить [PERSON] , накладений Першою криворізькою державною нотаріальною конторою на підставі ухвали Центрально-Міського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 12 січня 2001 року. У судове засідання позивач не з`явилась, про дату, час і місце розгляду справи повідомлялась належним чином. Надала суду заяву, в якій просила розглядати справу за її відсутності, підтримала позовні вимоги та просила їх задовольнити, проти ухвалення заочного рішення не заперечувала. Відповідач у судове засідання не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, причини своєї неявки суду не повідомив. Оскільки наявних у даній цивільній справі доказів достатньо для вирішення спору по суті та враховуючи, що належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання відповідач в судове засідання не з`явився, про причини неявки суд не повідомив та не подав відзив, а позивач не заперечував проти заочного розгляду справи, суд у відповідності до норм ст.ст. 280-281 ЦПК України ухвалив здійснювати заочний розгляд справи. Представник третьої особи в судове засідання не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, надав суду заяву про розгляд справи за відсутності представника Першої Криворізької нотаріальної контори Дніпропетровської області. Дослідивши матеріали справи, надавши відповідну правову оцінку зібраним у матеріалах справи доказам, суд приходить до висновку про те, що позов підлягає задоволенню з таких підстав. Судом встановлено, що згідно зі свідоцтва про право на спадщину від 12.08.2016 (а.с. 9) вбачається, що [PERSON] є власником 1/2 частки житлового будинку [ADDRESS] . Відповідно до Інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно (а.с. 10-11) 07.09.2006 Першою криворізькою державною нотаріальною конторою на підставі ухвали Центрально-Міського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 12.01.2001, накладено арешт на домоволодіння, що розташоване за адресою: [ADDRESS] , власником якого зазначено [PERSON] . Як вбачається з листа Центрально-Міського відділу державної виконавчої служби міста Кривий Ріг Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області від 02.05.2019 (а.с. 14), згідно з даними Автоматизованої системи виконавчих проваджень та Єдиного реєстру виконавчих проваджень, за весь період дії реєстрів виконавчих проваджень, на виконанні у Центрально-Міському відділі ДВС відсутня інформація щодо виконавчих проваджень відносно [PERSON] та [PERSON] . За ст. 6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод визнається право людини на доступ до правосуддя, а за її ст. 13, - на ефективний спосіб захисту прав, і це означає, що особа має право пред`явити в суді таку вимогу на захист цивільного права, яка відповідає змісту порушеного права та характеру правопорушення. Статтею 41 Конституції України передбачено право кожного громадянина володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності. Відповідно зі ст. 1 Першого Протоколу Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений майна інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом або загальними принципами міжнародного права. Статтею 10 Загальної декларації прав людини визначено, що кожна людина має право володіти майном як одноособово, так і разом з іншими. Ніхто не може бути безпідставно позбавлений свого майна. Статтею 328 ЦК України передбачено, що право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Відповідно до ст.ст. 316, 317, 319 ЦК України правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб. Власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном. Власник володіє, користується та розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Відповідно до ч.ч.1, 2, 3 ст. 59 ЗУ «Про виконавче провадження» особа, яка вважає, що майно, на яке накладено арешт, належить їй, а не боржникові, може звернутися до суду з позовом про визнання права власності на це майно і про зняття з нього арешту. У разі набрання законної сили судовим рішенням про зняття арешту з майна боржника арешт з такого майна знімається згідно з постановою виконавця не пізніше наступного дня, коли йому стало відомо про такі обставини. У разі виявлення порушення порядку накладення арешту, встановленого цим Законом, арешт з майна боржника знімається згідно з постановою начальника відповідного відділу державної виконавчої служби, якому безпосередньо підпорядкований державний виконавець. Таким чином, арешт накладений на майно порушує спадкові права позивача, внаслідок чого вона позбавлена можливості отримати свідоцтво про право на спадщину за законом та законно володіти спадковим майном, враховуючи те, що підстав для продовження обтяження на майно суд не вбачає,а тому, право позивача підлягає судовому захисту у заявлений ним спосіб шляхом зняття арешту з майна. Крім того, відповідно до ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Тому з відповідача на користь позивача повинно бути стягнуто судовий збір сплачений за подання позовної заяви до суду у розмірі 768,40 грн.

Outcome: approved