Jurisdiction: civil
Date: 2019-12-08 00:00:00

Позивач звернулась до суду з позовом до відповідача про визнання її такою, що втратила право користування житловим приміщенням, а саме будинком [ADDRESS] . Позовна заява обґрунтована тим, що позивачу на праві приватної власності належить 12/25 частин житлового будинку 100-а [ADDRESS] на підставі договору дарування. Власником інших 13/25 частин житлового будинку 100-а [ADDRESS] є мати позивача [PERSON] на підставі договору купівлі продажу. У відповідності до технічного паспорту на вказаний житловий будинок, він складається з двох окремих квартир, які мають різні входи. В будинку зареєстровані позивач [PERSON] , син позивача [PERSON] , чоловік позивача [PERSON] , син позивача [PERSON] та невістка [PERSON] . Рішенням Мелітопольського міськрайонного суду Запорізької області шлюб між сином позивача [PERSON] та [PERSON] було розірвано. Однак, відповідач не мешкає у вказаному будинку з 2017 року. \~ \~ \~ \~ Позивач у судове засідання не з`явилась. Від позивача на адресу суду надійшла заява про розгляд справи без її участі, просить задовольнити позовну заяву, в разу неявки відповідача не заперечує проти ухвалення заочного рішення. Відповідач у судове засідання не з`явилась з невідомих причин, про час та місце розгляду справи була повідомлена належним чином. Про поважні причини своєї неявки суду не повідомила, заяв про відкладення справи, розгляд справи за її відсутності чи заперечень проти позовних вимог від неї не надходило. Третя особа в судове засідання не з`явилась. Від неї на адресу суду надійшла заява про розгляд справи без її участі. Заперечень проти задоволення позовної заяви немає. Через неявку відповідача у судове засідання з невідомих причин, на підставі заяви позивача, у відповідності зі\~ст. 280 ЦПК України, суд вважає за необхідне ухвалити у справі заочне рішення. Відповідно до ч.2\~ст.247 ЦПК України\~у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи фіксування судового процесу за допомогою технічних засобів не здійснюється. Суд, вивчивши матеріали справи та всебічно проаналізувавши обставини в їх сукупності, давши оцінку зібраним по справі доказам, виходячи зі свого внутрішнього переконання, яке ґрунтується на повному, об`єктивному та всебічному з`ясуванні обставин справи, прийшов до висновку, що заява підлягає повному задоволенню з наступних підстав. Згідно свідоцтва про розірвання шлюбу серії [NUMBER] , шлюб між [PERSON] та [PERSON] 09 квітня 1991 року був розірваний, про що було зроблено актовий запис № 61/а.с.15/. На підставі договору купівлі продажу будинку від 25.09.1990 року посвідченого головою Костянтинівської сільської ради Мелітопольського району Костяєва Валентина Григорівна подарувала [PERSON] 12/25 частину житлового будинку [ADDRESS] /а.с.10/. На підставі договору купівлі продажу житлового будинку від 25.09.1900 року посвідченого головою Костянтинівської сільської ради Мелітопольського району Костяєва [PERSON] продала [PERSON] 13/25 частину будинку [ADDRESS] /а.с.11/. Технічний паспорт на будинок [ADDRESS] виготовлений на власницю 12/25 частини будинку [PERSON] та на власницю 13/25 частини будинку [PERSON] /а.с.12-15/. Згідно свідоцтва про укладення шлюбу серії [NUMBER] [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , зареєстрували 13 серпня 1994 року шлюб, про що було зроблено актовий запис №41 /а.с.16/. Згідно свідоцтва про шлюб серії [NUMBER] , [PERSON] , [INFO] , уродженець с. Костянтинівка Мелітопольського району, та [PERSON] , [INFO] , уродженка с. Гірсівка Приазовського району, зареєстрували 07 лютого 2016 року шлюб, про що зроблено актовий запис № 02 /а.с.17/. Рішенням Мелітопольського міськрайонного суду Запорізької області від 22 травня 2019 року шлюб між [PERSON] та [PERSON] було розірвано /а.с.18/. Згідно довідки виданої виконавчим комітетом Костянтинівської сільської ради Мелітопольського району Запорізької області за адресою: [ADDRESS] зареєстровані [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] , яка з 2017 року за вказаною адресою не мешкає /а.с.19/. Відповідно до вимог ч. 1\~ст.16 ЦК України\~«Кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу». Відповідно до вимог ч. 1\~ст. 319 ЦК України\~«Власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд». При цьому згідно до\~ст. 391 ЦК України\~«Власник має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування і розпоряджання своїм майном». Статтею 41 Конституції України\~та ст.1 Першого протоколу до\~Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, до якої Україна приєдналася 17.07.1997 р. відповідно до\~Закону № 475/97-ВР від 17.07.1997р. «Про ратифікацію Конвенції про захист прав людини основоположних свобод 1950 року, Першого протоколу та протоколів № 2,4,7 та 11 до Конвенції», закріплено принцип непорушності права приватної власності, який означає право особи на безперешкодне користування своїм майном та закріплює право власника володіти, користуватися та розпоряджатися належним йому майном. Відповідно до\~ст. 7 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні», «Зняття з реєстрації місця проживання здійснюється протягом 7 днів на підставі заяви особи, запиту органу реєстрації за новим місцем проживання особи, остаточного рішення суду (про позбавлення права власності на житлове приміщення або права користування житловим приміщенням, визнання особи безвісно відсутньою або померлою), свідоцтва про смерть». Таким чином, як випливає з цієї норми, зняття з реєстрації місця проживання може бути здійснено на підставі рішення суду виключно про: 1) позбавлення права власності на житлове приміщення; 2) позбавлення права користування житловим приміщенням; 3) визнання особи безвісно відсутньою; 4) оголошення фізичної особи померлою. Отже, вирішення питання про зняття осіб з реєстраційного обліку залежить, зокрема, від вирішення питання про її право користування житловим приміщенням відповідно до норм житлового та цивільного законодавства. Відповідно до\~ст. 71 ЖК України\~«Збереження жилого приміщення за тимчасово відсутніми громадянами» при тимчасовій відсутності наймача або членів його сім`ї за ними зберігається жиле приміщення протягом шести місяців. Таким чином, на підставі викладеного, аналізуючи зібрані у справі докази, кожний окремо та всі в сукупності, суд вважає позов позивача до відповідача про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням, обґрунтованим і таким, що підлягає задоволенню у повному обсязі.

Outcome: approved