Jurisdiction: civil
Date: 2017-05-11 00:00:00

Позивач звернувся з позовом про застосування наслідків недійсності нікчемного правочину. Свої вимоги мотивує тим, що 01.02.2008 року між АБ «Таврика» та ТОВ «Полібудсервіс Плюс» був укладений договір про надання відновлювальної відкличної кредитної лінії №11-08-КЛ, предметом якого є надання кредитних коштів в сумі 1300000 грн з терміном погашення кредитних ресурсів до 29.01.2010 року. 01.02.2008 року між АБ «Таврика» та позивачем був укладений договір іпотеки, за яким позивач в забезпечення повного і своєчасного виконання боржником зобов'язання за кредитним договором передав квартиру [ADDRESS]. Договір поручительства в письмовій формі між ним та відповідачем не був укладений, що суперечить ст.203 ч.4 ЦК України, отже такий правочин є нікчемним і визнання його недійсним не вимагається. Звідси випливає, що він не набув обов'язків майнового поручителя та не несе відповідальності перед відповідачем за зобов'язаннями третіх осіб. Оскільки він не є боржником за кредитним договором та не є майновим поручителем відповідно до нікчемного правочину (договору поручительства), то сторони договору іпотеки не набули прав та обов'язків іпотекодержателя та іпотекодавця за відсутності основного зобов'язання за договором іпотеки. Просить застосувати наслідки нікчемного правочину та зобов'язати відповідача повернути йому з іпотеки квартиру [ADDRESS], скасувати рішення про державну реєстрацію іпотеки №21726293 від 02.06.2015 року в Державному реєстрі іпотек, скасувати рішення про державну реєстрацію обтяжень №6505829 від 01.02.2008 року в Єдиному реєстрі заборон відчуження об'єктів нерухомого майна. В судовому засіданні позивач підтримав позовні вимоги і просив їх задовольнити. Представник відповідача (він же представник третьої особи [PERSON].) проти позову заперечував, посилаючись на відсутність підстав для застосування наслідків нікчемного правочину та в зв`язку з припиненням іпотеки внаслідок звернення стягнення на предмет іпотеки. На день розгляду справи власником квартири [ADDRESS] є [PERSON] Просить в задоволенні позовних вимог відмовити. Представник третьої особи ТОВ «Полібудсервіс Плюс» в судове засідання не з`явився повторно, про день та час розгляду справи повідомлявся належним чином. Суд, заслухавши позивача, представника відповідача, представника третьої особи та дослідивши матеріали справи, приходить до висновку, що позов задоволенню не підлягає з наступних підстав. Матеріалами справи встановлено, що 01.02.2008 року між АБ «Таврика» та ТОВ «Полібудсервіс Плюс» був укладений договір про надання відновлювальної відкличної кредитної лінії №11-08-КЛ, предметом якого є надання кредитних коштів в сумі 1300000 грн з терміном погашення кредитних ресурсів до 29.01.2010 року. В забезпечення виконання зобов'язань за договором про надання відновлювальної відкличної кредитної лінії №11-08-КЛ від 01.02.2008 року між сторонами укладено договір іпотеки, предметом якого є квартира [ADDRESS]. Як видно з інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об'єктів нерухомого майна щодо об'єкта нерухомого майна, квартира [ADDRESS] належить [PERSON] на підставі договору купівлі-продажу від 31.03.2016 року, посвідченого приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Ковальчук С.П. Відповідно до ст.546 ч.1 ЦК України виконання зобов'язання може забезпечуватися неустойкою, порукою, гарантією, заставою, при триманням, завдатком. Ст.572 ЦК України визначено, що в силу застави кредитор (заставодержатель) має право у разі невиконання боржником (заставодавцем) зобов'язання, забезпеченого заставою, одержати задоволення за рахунок заставленого майна переважно перед іншими кредиторами цього боржника, якщо інше не встановлено законом (право застави). Згідно ст.575 ч.1 ЦК України окремим видом застави є іпотека (застава нерухомого майна). Відповідно до ст.1 Закону України «Про іпотеку» іпотека - вид забезпечення виконання зобов'язання нерухомим майном, що залишається у володінні і користуванні іпотекодавця, згідно з яким іпотекодержатель має право в разі невиконання боржником забезпеченого іпотекою зобов'язання одержати задоволення своїх вимог за рахунок предмета іпотеки переважно перед іншими кредиторами цього боржника у порядку, встановленому цим законом. Іпотекодавець - особа, яка передає в іпотеку нерухоме майно для забезпечення виконання власного зобов'язання або зобов'язання іншої особи перед іпотекодержателем. Іпотекодавцем може бути боржник або майновий поручитель. Майновий поручитель - особа, яка передає в іпотеку нерухоме майно для забезпечення виконання зобов'язання іншої особи -боржника. Відповідно до п.23 постанови Пленуму Вищого Спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 30.03.2012 року №5 «Про практику застосування судами законодавства при вирішенні спорів, що виникають із кредитних правовідносин», при вирішенні спорів за участю майнових поручителів суди мають виходити з того, що відповідно до ст.11 Закону України «Про заставу», ст.ст. 1,11 Закону України «Про іпотеку» майновий поручитель є заставодавцем або іпотекодавцем. Згідно ст.547 ЦК України правочин щодо виконання зобов'язання вчиняється у письмовій формі. Правочин щодо забезпечення виконання зобов'язання, вчинений із недодержанням письмової форми, є нікчемним. Відповідно до ст.215 ч.2 ЦК України недійсним є правочин, якщо його недійсність встановлена законом (нічемний правочин). У цьому разі визнання такого правочину недійсним судом не вимагається. Ст.216 ч.1 ЦК України передбачено, що недійсний правочин не створює юридичних наслідків, крім тих, що пов'язані з його недійсністю. У разі недійсності правочину кожна із сторін зобов'язана повернути другій стороні у натурі все, що вона одержала на виконання цього правочину, а в разі неможливості такого повернення, зокрема тоді, коли одержане полягає у користуванні майном, виконаній роботі, наданій послузі, - відшкодувати вартість того, що одержано, за цінами, які існують на момент відшкодування. Згідно ст.216 ч.5 ЦК України вимога про застосування наслідків недійсності нікчемного правочину може бути пред'явлена будь-якою заінтересованою стороною. Відповідно до ст.599 ЦК України зобов'язання припиняється виконанням, проведеним належним чином. Судом встановлено, що позивачем було передано в іпотеку відповідачу квартиру [ADDRESS] в забезпечення виконання зобов'язань ТОВ «Полібудсервіс плюс» за кредитним договором. За договором іпотеки від 01.02.2008 року позивач набув обов'язків майнового поручителя ТОВ «Полібудсервіс плюс». Щодо договору поруки, то, як встановлено судом, такий договір між сторонами не укладався. Відповідно, не можуть бути застосовані наслідки недійсності нікчемного правочину, передбачені ст.216 ЦК України, щодо правочину, який не укладався. Крім того, відповідач в порядку позасудового врегулювання спору на підставі ст.37 Закону України «Про іпотеку» набув право власності на квартиру [ADDRESS], внаслідок чого відбулось звернення стягнення на предмет іпотеки. На день розгляду справи квартира [ADDRESS] належить на праві власності третій особі [PERSON], що унеможливлює задоволення вимог позивача про повернення педмету іпотеки. З огляду на викладене вимоги позивача про скасування рішення про державну реєстрацію іпотеки в Державному реєстрі іпотек та рішення про реєстрацію обтяжень в Єдиному реєстрі заборон відчуження об'єктів нерухомого майна є необґрунтованими та такими, що не підлягають задоволенню. За таких обставин суд в задоволенні позовних вимог відмовляє. Враховуючи наведене та

Outcome: dismissed