Jurisdiction: civil
Date: 2016-12-15 00:00:00

Позивач звернулась до суду з даним позовом, в обґрунтування якого вказала, що перебувала з відповідачем в зареєстрованому шлюбі, якій рішенням суду було розірвано. Від шлюбу сторони мають малолітню дитину дочку [PERSON]»ю Василівну, [INFO], яка мешкає з позивачем, знаходиться на її утриманні та потребує матеріальної допомоги відповідача. Відповідач добровільно матеріальної допомоги на утримання дитини не надає. На підставі наведеного, позивач просить суд стягнути з відповідача на свою користь аліменти на утримання дитини у розмірі 1/4 частини з усіх видів заробітку (доходу) відповідача, але не менш ніж 30% прожиткового мінімуму, встановленого державою для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи від дня пред'явлення позовної заяви та до досягнення дитиною повноліття. Позивач в судове засідання не з»явилась; надала заяву з проханням розглянути справу за її відсутності. Позовні вимоги підтримала в повному обсязі. Оскільки відповідач не з»являється в судове засідання, позивач не заперечувала проти заочного розгляду справи. Відповідач в судове засідання не з»явився; про дати розгляду справи належним чином повідомлявся шляхом направлення судових повісток за адресою реєстрації, судові виклики отримував. Заяв або клопотань від відповідача до суду не надходило. Причин неявки відповідач суду не повідомив, про розгляд справи за його відсутності суд не просив. Враховуючи, що належним чином повідомлений відповідач не з»явився в судове засідання та позивач не заперечує проти проведення заочного розгляду справи, суд відповідно до ст.. 224 ЦПК України постановив ухвалу про проведення заочного розгляду справи та вирішив можливим розглянути справу за відсутності позивача. Дослідивши письмові матеріали справи, суд дійшов до наступного. Відповідно до ст. 15 ЦПК України, розгляд даної справи належить до компетенції суду. Згідно вимог ч. ч. 3, 4 ст. 10 Цивільного процесуального кодексу України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Із копії рішення суду від 17.03.2015 року вбачається, що сторони перебували в зареєстрованому шлюбі, який було розірвано. Після розірвання шлюбу позивачу. За її клопотанням, було надано дошлюбне прізвище [PERSON]. Рішення суду вступило в законну силу 30.03.2015 року (а.с.5). Від шлюбу сторони мають дочку [PERSON]»ю Василівну, [INFO], у свідоцтві про народження якої сторони записані батьками (а.с.4). Згідно з довідкою Цебриківської селищної ради Великомихайлівського району Одеської області № 3460 від 03.11.2016 року, дитина проживає разом із позивачем та перебуває на її утриманні (а.с.6). В позові зазначено, що відповідач в добровільному порядку не надає матеріальної допомоги на утримання дитини. Відповідно до ст. 180 СК України, батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Беручи до уваги, що сторони є батьками малолітньої дитини, дитина мешкає з позивачем, знаходиться на її утриманні, відповідач не надає позивачу матеріальної допомоги на утримання дитини, хоча зобов»язаний матеріально утримувати дитину, враховуючи, що відповідач не скористався своїми процесуальними правами з»явитися в судове засідання та заперечувати проти позову або довести суду неможливість сплачувати аліменти в заявленому розмірі, суд вважає необхідним стягнути з відповідача на користь позивача аліменти на утримання дитини у розмірі 1\\4 частини з усіх видів його заробітку (доходу), але не менш ніж 30% прожиткового мінімуму, встановленого державою для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи від дня пред'явлення позовної заяви та до досягнення дитиною повноліття, оскільки ч. 1 ст. 191 СК України передбачено, що аліменти на дитину стягуються по рішенню суду від дня пред'явлення позову. У відповідності до вимог ст. 88 ЦПК України, з відповідача підлягає стягненню на користь держави судовий збір в сумі 551,20 грн.

Outcome: approved