Jurisdiction: civil
Date: 2017-01-09 00:00:00

Позивач звернулась до суду з позовом, в обґрунтування якого вказала, що перебуває з відповідачем у зареєстрованому шлюбі. Від шлюбу сторони мають двох дітей сина [PERSON], [INFO] та сина [PERSON], [INFO], які мешкають з позивачем, знаходиться на її утриманні та потребують матеріальної допомоги відповідача. На підставі наведеного, позивач просила суд стягнути з відповідача на свою користь аліменти на утримання двох дітей у розмірі 1/3 частин з усіх видів заробітку (доходу) відповідача, але не менш ніж 30% прожиткового мінімуму, встановленого державою для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи від дня пред'явлення позовної заяви та до досягнення дитиною повноліття. Позивач в судове засідання не з»явилась, надала заяву, в якій підтримала позов у повному обсязі та просила розглянути справу за її відсутності. В заяві зазначила, що наполягає на стягненні аліментів в частині від доходів відповідача. Відповідач в судове засідання не з»явився; надав заяву, в якій зазначив, що визнає заявлений позов частково, вказав, що на теперішній час не має постійного місця роботи, тому просив стягнути аліменти в твердій грошовій сумі по 300 грн. на кожну дитину. Просив розглянути справу за його відсутності. Враховуючи, що сторони були належним чином повідомлені про час розгляду справи, надали заяви про розгляд справи за їх відсутності, суд вирішив можливим розглянути справу за відсутністю сторін. Дослідивши письмові матеріали справи, суд дійшов до наступного. Відповідно до ст. 15 ЦПК України, розгляд даної справи належить до компетенції суду. Згідно вимог ч. ч. 3, 4 ст. 10 Цивільного процесуального кодексу України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Згідно з копією свідоцтва про шлюб, сторони з 21.10.2006 року перебувають в зареєстрованому шлюбі (а.с.4). Від шлюбу сторони мають двох дітей: сина [PERSON] [INFO] та сина [PERSON] [INFO], у свідоцтвах про народження яких сторони записані батьками (а.с.5,6). Визнавши позов, відповідач не оспорює факту батьківства відносно дітей. Згідно з довідкою виконкому Великомихайлівської селищної ради № 1148 від 23.12.2016 року, діти проживають разом із позивачем та перебувають на її утриманні. Відповідач не оспорює факту проживання дітей разом із позивачем. Визнавши позов, відповідач підтвердив, що він не надає матеріальної допомоги на утримання дітей, батьком яких він є. Відповідно до ст. 180 СК України, батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. За ст. 182 СК України, при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров'я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 4) інші обставини, що мають істотне значення. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, за винятком випадків, передбачених статтею 184 цього Кодексу. Відповідно до положень ст.. 184 СК України, якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, частину доходу одержує в натурі, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення, суд може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Оцінюючи пояснення відповідача, надані у його клопотанні про стягнення аліментів в твердій грошовій сумі, суд приходить до висновку про недостатність даних для задоволення вказаних вимог відповідача, оскільки ним не зазначено джерело доходу, який він отримує, не зазначений розмір доходів, відсутні пояснення, на підставі чого він може сплачувати аліменти на утримання двох дітей в сумі 600 грн., не надано будь яких доказів на підтвердження відсутності у відповідача постійного місця роботи та його перебування у скрутному матеріальному становищі. При визначені способу стягнення аліментів суд враховує, що визначення розміру аліментів в частині від доходу одного з батьків є сталою судовою практикою, яка застосовується при відсутності інших даних, які дозволяють суду зробити висновок про доцільність стягнення аліментів в твердій грошовій суми. При цьому суд виходить з інтересів дітей. Також суд виходить з позиції диспозитивності цивільного процесу та наполяганні позивача на стягненні аліментів саме в частині від доходів відповідача. Оцінивши всі надані сторонами пояснення та письмові докази, суд не вбачає підстав для стягнення аліментів в твердій грошовій сумі в розмірі, визнаном відповідачем, та вважає необхідним стягнути аліменти в частині його доходів. Беручи до уваги, що діти мешкають з позивачем, знаходяться на її утриманні, відповідач проживає окремо, не надає позивачу матеріальної допомоги на утримання дітей, що він підтвердив, визнавши позов, враховуючи, що відповідачем не надано будь яких доказів, які свідчать про неможливість відповідача з об»єктивних причин сплачувати аліменти в заявленому позивачем розмірі, суд вважає можливим стягнути з відповідача на користь позивача аліменти на утримання двох дітей у розмірі 1/3 частини з усіх видів його заробітку (доходу), але не менш ніж 30% прожиткового мінімуму, встановленого державою для дитини відповідного віку, на кожну дитину щомісячно, починаючи від дня пред'явлення позовної заяви та до досягнення дітьми повноліття, оскільки ч. 1 ст. 191 СК України передбачено, що аліменти на дитину стягуються по рішенню суду від дня пред'явлення позову. У відповідності до вимог ст. 88 ЦПК України, Закону України «Про судовий збір», з відповідача підлягає стягненню на користь держави судовий збір в сумі 640,00 грн.

Outcome: approved