Jurisdiction: civil
Date: 2016-02-16 00:00:00

Позивач звернулась до суду з зазначеним позовом, посилаючись на те, що з відповідачем вони перебувають в зареєстрованому шлюбі з 21.05.2005 р., від якого мають трьох дітей: [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO]. Строни проживають в спільному будинку, однак сімейне життя не складається, відповідач поводить себе безтурботно, кошти на проживання дає рідко і лише за її великим проханням. Позивач на даний час не працює, перебуває у відпустці по догляду за малолітньою дитиною, коштів, які надає держава на їх утримання не вистачає, проте відповідач добровільно надавати належну допомогу на її утримання та утримання їх дітей відмовляється, хоча має таку можливість. За таких обставин позивач просить суд стягнути з відповідача аліменти на дітей у розмірі 1/2 частини всіх видів його заробітку щомісячно, але не менше ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, а також аліменти на її утриманні в розмірі 1/8 частини всіх видів його заробітку щомісячно до досягнення меншою дитиною [PERSON] трьохрічного віку. Позивач в судове засідання не з'явилась, до суду подала заяву про розгляд справи у її відсутності, позов підтримує в повному обсязі, просить його задовольнити. Відповідач в судове засідання не з'явився, до суду подав заяву про розгляд справи у його відсутності, позов визнає, не заперечує проти його задоволення. Дослідивши письмові докази, що містяться у справі в їх сукупності, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що сторони перебувають в шлюбі, який зареєстрували 21.05.2005 р. в виконкомі Саливонківської сільської ради Васильківського району Київської області, актовий запис № 4. (а.с.6). Від шлюбу сторони мають трьох неповнолітніх дітей: [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO] (а.с.7-9). Діти проживають разом з матір'ю за адресою: [ADDRESS] і перебувають на її утриманні (а.с.10). Як вбачається з довідки Гребінківської селищної ради Васильківського району Київської області, ДНЗ «Дзвіночок» №29 від 24.12.2015 р., [PERSON] працює в ДНЗ «Дзвіночок» на посаді вихователя дитячого садка з 20.12.2013 р. до теперішнього часу. Наданий час знаходиться у відпустці по догляду за дитиною до досягнення дитиною трирічного віку з 23.03.2015 р. по 07.01.2018 р. (а.с.16). Відповідно до ст. 180 СК України, батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. За відсутності домовленості між батьками про сплату аліментів на дитину той із них, з ким вона проживає, вправі звернутися до суду з відповідним позовом. Згідно з ч. 3 ст. 181 СК України аліменти на дитину присуджуються в частці від заробітку (доходу) її матері, батька (ст. 183 цього Кодексу) або в твердій грошовій сумі (ст. 184 СК України) і виплачуються щомісячно (п. 17 постанови Пленуму Верховного Суду України № 3 від 15.05.2006 р. «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів»). Ч. 1 ст. 183 СК України встановлено, що частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Відповідно до ч. 2 ст. 182 СК України, мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, за винятком випадків, передбачених ст. 184 цього Кодексу. Згідно вимог ст. 191 СК України, аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову. Відповідно до ст. 367 ЦПК України суд допускає негайне виконання рішення у справі про стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць. Враховуючи, що неповнолітні діти сторін від спільного шлюбу проживають разом з позивачкою, домовленості між сторонами щодо їх утримання не досягнуто, відповідач, в добровільному порядку допомоги на утримання дітей в повному обсязі не надає, хоча має таку можливість, суд дійшов висновку про необхідність задоволення позову та присудження на користь позивачки з відповідача на утримання неповнолітніх дітей аліментів у розмірі, який просить позивач. До того ж, положеннями ст. 75 СК України визначено, що дружина, чоловік повинні матеріально підтримувати один одного. Право на утримання (аліменти) має той із подружжя, який є непрацездатним, потребує матеріальної допомоги, за умови, що другий із подружжя може надавати матеріальну допомогу. Один із подружжя є таким, що потребує матеріальної допомоги, якщо заробітна плата, пенсія, доходи від використання майна, інші доходи не забезпечують йому прожиткового мінімуму, встановленого законом. Ч. 2 ст. 84 СК України встановлено, що дружина, з якою проживає дитина, має право на утримання від чоловіка - батька дитини до досягнення дитиною трьох років. Відповідно до ст. 80 СК України аліменти присуджуються одному з подружжя у частці від заробітку (доходу) другого з подружжя і (або) у твердій грошовій сумі. Розмір аліментів одному з подружжя суд визначає з урахуванням можливості одержання утримання від повнолітніх дочки, сина, батьків та з урахуванням інших обставин, що мають істотне значення. Згідно з ст. 182 СК України при визначені розміру аліментів суд враховує стан здоров'я та матеріальне становище дитини, стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів, наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина, інші обставини, що мають істотне значення. Судом встановлено, що у відповідності до закону позивач має право на утримання відповідачем до досягнення їх дитиною трьохрічного віку, оскільки не працює у зв'язку з доглядом за дитиною та потребує матеріальної допомоги, а відповідач має можливість таку допомогу надавати, оскільки фізично здоровий і має можливість працювати, суд дійшов до висновку про необхідність задоволення позову та стягнення з відповідача на користь позивача аліментів на її утримання. При визначенні розміру аліментів, які підлягають стягненню з відповідача на користь позивача, суд враховує також матеріальне становище платника аліментів та їх стягувача, а також встановлений Законом України «Про державний бюджет України на 2016 рік» розмір прожиткового мінімуму на працездатну особу, і приходить до переконання, що стягненню з відповідача підлягають аліменти в розмірі 1/8 частини від всіх видів його заробітку, оскільки саме такий розмір аліментів на думку суду відповідатиме задоволенню мінімальних потреб позивача та можливостям відповідача. Згідно вимог ст. 88 ЦПК України з відповідача в дохід держави підлягають стягненню судові витрати у справі.

Outcome: approved