Jurisdiction: civil
Date: 2021-04-14 00:00:00

Позивач звернулась до суду з вказаною вище позовною заявою. В обґрунтування позовних вимог позивач зазначила, що сторони перебували у шлюбі. Від шлюбу мають малолітню дочку [PERSON] , [INFO] . Позивач ніде не працює, у зв`язку з тяжкою хворобою, таким чином її матеріальне становище є вкрай нужденним, у зв`язку з чим вимушена звернутись до суду з вказаним позовом. Ухвалою Житомирського районного суду від 23.12.2020 року відкрито провадження у справі, вирішено проводити розгляд справи у порядку спрощеного позовного провадження, судові засідання із повідомленням (викликом) сторін. Роз`яснено сторонам їх право та строки для подачі до суду відзиву на позов та відповіді на відзив. Ухвалою Житомирського районного суду від 16.02.2021 року здійснено перехід до розгляду справи за правилами загального позовного провадження. Позивач в судове засідання не з`явилась. Подала до суду заяву, у якій вона просить задовільнити позов та розглянути справу за її відсутності, проти ухвалення заочного рішення не заперечувала (а. с. 103). Відповідач в судове засідання не з`явився, про час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином шляхом направлення судових повісток за зареєстрованим місцем його проживання (а. с. 20-21, 73-74, 84-85, 93-94), проте, судові повістки повернулись на адресу суду не врученими адресату. Відповідач відзив на позов на адресу суду не направив. Згідно з ч. 1 ст. 280 ЦПК України у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання, без поважних причин або неповідомлення ним про причини неявки, не подав відзив, позивач не заперечує проти заочного вирішення справи, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів. Враховуючи, що в матеріалах справи зібрано достатньо доказів про взаємовідносини сторін, на підставі ст. ст. 211, 280 ЦПК України, суд вважає за можливе провести розгляд справи за відсутності сторін і ухвалити заочне рішення. Фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється у відповідності до ч. 2ст. 247 ЦПК України, у зв`язку з розглядом справи за відсутності учасників справи. Суд, дослідивши матеріали справи, встановив такі факти та відповідні їм правовідносини. Судом встановлено, що [PERSON] та [PERSON] перебували у зареєстрованому шлюбі, що підтверджується свідоцтвом про шлюб (а. с. 3). Від шлюбу сторони мають доньку - [PERSON] , [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про народження (а. с. 4). Згідно довідки ТОВ «Ріф-1» від 31.08.2020 року позивачка [PERSON] 27.07.2020 року була звільнена з роботи, у зв`язку із скороченням штату працівників ( а. с. 6). Відповідно до довідки МСЕК від 01.10.2020 року [PERSON] , [INFO] , є інвалідом другої групи (а. с. 7, 13). Згідно форми індивідуальної програми реабілітації інваліда МСЕК від 01.10.2020 року позивачка проходить відновну терапію та профілактичні заходи ( а. с. 5, 14). 25.01.2021 року [PERSON] на підтвердження позовних вимог надано ряд доказів, з яких вбачається, що остання дійсно хворіє, проходить обстеження та лікування (а. с. 24-57). З дослідженої судом довідки про доходи Житомирського управління ПФУ в Житомирській області від 05.03.2021 року позивачка щомісячно одержує пенсію по інвалідності. Розмір пенсії за лютий 2021 року становить 2100,00 грн, сума пенсії за період з 01.09.2020 року по 28.02.2021 року становить 12600,00 грн. (а.с.99). Зі змісту довідки Державної прикордонної служби, вбачається, що у період з 02.02.2016 року і по теперішній час, відповідач [PERSON] неодноразово пертинав кордон України (а. с. 75). Згідно з ч. 1 ст. 15 ЦК України, кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Відповідно до ст. 16 ЦК України, кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Статтею 75 СК України передбачено, що дружина, чоловік повинні матеріально підтримувати один одного. Право на утримання (аліменти) має той із подружжя, який є непрацездатним, потребує матеріальної допомоги, за умови, що другий із подружжя може надавати матеріальну допомогу. Непрацездатним вважається той із подружжя, який досяг пенсійного віку, встановленого законом, або є інвалідом I, II чи III групи. Один з подружжя є таким, що потребує матеріальної допомоги, якщо заробітна плата, пенсія, доходи від використання його майна, інші доходи не забезпечують йому прожиткового мінімуму, встановленого законом. Відповідно до приписів ст. 76 СК України розірвання шлюбу не припиняє права особи на утримання, яке виникло у неї за час шлюбу. Після розірвання шлюбу особа має право на утримання, якщо вона стала непрацездатною до розірвання шлюбу або протягом одного року від дня розірвання шлюбу і потребує матеріальної допомоги і якщо її колишній чоловік, колишня дружина може надавати матеріальну допомогу. Особа має право на утримання і тоді, коли вона стала особою з інвалідністю після спливу одного року від дня розірвання шлюбу, якщо її інвалідність була результатом протиправної поведінки щодо неї колишнього чоловіка, колишньої дружини під час шлюбу. Відповідно до ст. 1 Закону України «Про прожитковий мінімум» прожитковий мінімум - це вартісна величина достатнього для забезпечення нормального функціонування організму людини, збереження його здоров`я набору продуктів харчування, а також мінімального набору непродовольчих товарів та мінімального набору послуг, необхідних для задоволення основних соціальних і культурних потреб особистості. ЗУ «Про Державний бюджет України на 2020 рік» і ЗУ «Про Державний бюджет України на 2021 рік» встановлений прожитковий мінімуму для осіб, що втратили працездатність з 01.12.2020 року у розмірі 1769 гривень. Таким чином, пенсія позивача відповідає розміру прожиткового мінімуму для осіб, що втратили працездатність. Частина друга статті 129 Конституції України визначає основні засади судочинства, однією з яких згідно пункту 3 вказаної частини, є змагальність сторін та свобода в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості. За ст. 81 ЦПК кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Відповідачем не надано суду доказів, які свідчать про наявність підстав для звільнення від обов`язку утримувати дружину. Враховуючи всі вищевикладені обставини, приймаючи до уваги стан здоров`я позивачки та її необхідність у довгостроковому вартісному лікуванні, суд вважає за можливе встановити розмір аліментів на утримання дружини в твердій грошовій сумі в розмірі 1000,00 (тисяча) гривень щомісячно. Судом також вирішується питання про розподіл судових витрат. Відповідно до положень ст. 141 ЦПК України з відповідача підлягає стягненню на користь держави судовий збір в розмірі 908,00 грн.

Outcome: partial