Jurisdiction: civil
Date: 2016-01-14 00:00:00

Позивач звернувся у листопаді 2015 року до суду з позовом до відповідача, в якому прохає визнати за ним право власності на спадкове майно, що складається із ? частини земельної ділянки для ведення товарного сільськогосподарського виробництва площею 1,910 га, розташованої на території Мартинівської сільської ради Гадяцького району Полтавської області, що належало [PERSON], яка померла 30 травня 2010 року, та перейшло у спадок до [PERSON], який помер 14 червня 2011 року. У судове засідання позивач [PERSON] не зявився, надавши суду письмову заяву про розгляд справи без його участі, позовні вимоги підтримує повністю. Представник відповідача - територіальної громади Мартинівської сільської ради Гадяцького району Полтавської області у судове засідання не з'явився, надавши письмову заяву про розгляд справи за відсутності представника, проти задоволення позову не заперечує. Представник третьої особи - Гадяцької державної нотаріальної контори Полтавської області у судове засідання не з'явився, надавши письмову заяву про розгляд справи без участі представника, проти позовних вимог не заперечують. Третя особа [PERSON] у судове засідання не з'явився, надавши письмову заяву про розгляд справи без його участі, в якій також зазначив, що має право на обовязкову частку у спадщині після померлого 14.06.2011 року [PERSON], оскільки на момент смерті спадкодавця був інвалідом ІІІ групи та є його сином. Тому прохав суд задовольнити позовні вимоги [PERSON] частково, тобто з урахуванням його права на обовязкову частку. Відповідно до ч. 2 ст. 158 ЦПК України особа, яка бере участь у справі, має право заявити клопотання про розгляд справи за її відсутності. Згідно ч. 2 ст. 197 ЦПК України фіксування судового засідання технічним засобом здійснює секретар судового засідання або за розпорядженням головуючого інший працівник апарату суду. У разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Вивчивши матеріали справи, суд прийшов до наступних висновків. Судом встановлено, що із копії свідоцтва про народження серії IV-УР № 2034972 від 02.10.1962 року вбачається, що батьками [PERSON], [INFO], є [PERSON] та [PERSON] (а.с. 9). Як вбачається з копії свідоцтва про народження, виданого повторно, серії І-КЕ № 256756 від 14.09.1994 року батьками [PERSON], [INFO], є [PERSON] та [PERSON] (а.с. 8). 15.09.2004 року [PERSON] на випадок своєї смерті зробив заповітне розпорядження, згідно якого все своє майно, де б воно не було і з чого б воно не складалося, і, взагалі, все те, що йому буде належати на день його смерті і на що він за законом матиме право, заповів внуку [PERSON] (а.с. 10). Відповідно копії свідоцтва про смерть серії 1-КЕ № 161937 від 01.06.2010 року [PERSON] померла 30 травня 2010 року (а.с. 7). Згідно копії свідоцтва про смерть серії 1-КЕ № 191535 від 14.06.2011 року [PERSON] помер 14 червня 2011 року (а.с. 6). У довідці виконавчого комітету Мартинівської сільської ради Гадяцького району Полтавської області № 02-20/684 від 10.11.2015 року зазначено, що померлий [PERSON] був зареєстрований та проживав станом на 14 червня 2011 року за адресою: вул. Пушкіна, 9, с. Мартинівка Гадяцького району Полтавської області, один. Інших зареєстрованих осіб станом на 14.06.2011 року не значилось (а.с. 11). Згідно копії свідоцтва про право на спадщину за законом від 25.01.2011 року [PERSON] було видано свідоцтво про право на спадщину на ? частку земельної ділянки площею 1,910 га, яка перебуває на території Мартинівської сільської ради Гадяцького району Полтавської області, переданої для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, кадастровий номер 5320484700:00:007:0128 та належить померлій 30.05.2010 року [PERSON] на підставі державного акта серії Р2 № 601582, виданого Мартинівською сільською радою 21 травня 2002 року та зареєстрованого в Книзі записів державних актів за № 112 (а.с. 13). Відповідно копії державного акта серії Р2 № 601582 належне [PERSON] право власності на земельну ділянку площею 1,910 га, переданої для ведення товарного сільськогосподарського виробництва та розташованої на території Мартинівської сільської ради, перейшло до [PERSON] та [PERSON] в рівних долях (а.с. 12). Із довідки по нормативну грошову оцінку земельної ділянки (паю) відділу Держгеокадастру у Гадяцькому районі Полтавської області від 12.11.2015 року № 31-28-99.4-1047/21-15 вартість ? частини земельної ділянки для ведення товарного сільськогосподарського виробництва площею 1,9079 га, що належить [PERSON] на підставі державного акта на право власності на земельну ділянку серії Р2 № 601582, виданий на підставі розпорядження голови Гадяцької РДА № 149 від 29.04.2002 року та переоформлений з [PERSON] згідно свідоцтва про права на спадщину від 25.01.2011 року, складає 14 558,29 грн. (а.с. 14). Відповідно пояснення Гадяцької державної нотаріальної контори Полтавської області № 770/02-14 від 11.11.2015 року [PERSON] було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину на спадкове майно, до складу якого входить земельна ділянка, що знаходиться на території Мартинівської сільської ради Гадяцького району Полтавської області, переданої для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, яка належала [PERSON], що померла 30.05.2010 року, спадкоємцем (на ? частку спадкового майна) якої був її чоловік, [PERSON], що помер 14.06.2011 року, який оформив спадщину, але не встиг зареєструвати державний акт на право власності на земельну ділянку, у звязку з тим, що державний акт на земельну ділянку не зареєстрований у нотаріуса (а.с. 15). Як вбачається з інформаційної довідки зі Спадкового реєстру від 02.12.2015 року та повідомлення Гадяцької державної нотаріальної контори Полтавської області № 865 від 02.12.2015 року після померлого 14 червня 2011 року [PERSON] із заявами про прийняття спадщини звернулись [PERSON] та [PERSON]. Із заявами про відмову від спадщини на користь [PERSON] звернулись [PERSON] та [PERSON]. Свідоцтва про право на спадщину не видавались (а.с. 31, 32). Відповідно копії свідоцтва про народження, виданого повторно, серії 1-КЕ № 126759 від 24.01.2011 року батьками [PERSON], [INFO], є [PERSON] та [PERSON] (а.с. 39). Згідно копії довідки [PERSON]. МСЕ серії 7-66 ТЕ від 28.10.2008 року [PERSON] встановлено безстроково ІІІ групу інвалідності по зору, у зв'язку з чим з 13.11.2008 року отримує відповідну пенсію, що підтверджується копією посвідчення серії АЗ № 256520 (а.с. 40, 41). Із копії свідоцтва про народження серії IV-ЯР № 023152 від 20.07.1959 року вбачається, що батьками [PERSON], [INFO], є [PERSON] та [PERSON] (а.с. 43). 25.11.1978 року у Мартинівській сільській раді Гадяцького району Полтавської області зареєстровано шлюб між [PERSON] та [PERSON], у звязку з чим остання своє прізвище [PERSON] змінила на прізвище чоловіка [PERSON] (а.с. 44). Відповідно ч. 1 ст. 392 ЦК України власник майна може пред'явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Статтею 1218 ЦК України встановлено, що до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. За правилами ч. 1 ст. 1222 ЦК України спадкоємцями за заповітом і за законом можуть бути фізичні особи, які є живими на час відкриття спадщини, а також особи, які були зачаті за життя спадкодавця і народжені живими після відкриття спадщини. Згідно ч. 1 ст. 1223 ЦК України право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. У ч. 1 ст. 1225 ЦК України зазначено, що право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців на загальних підставах, із збереженням її цільового призначення. Із ч.ч. 1, 3 ст. 1235 ЦК України вбачається, що заповідач може призначити своїми спадкоємцями одну або кілька фізичних осіб, незалежно від наявності у нього з цими особами сімейних, родинних відносин, а також інших учасників цивільних відносин. Заповідач не може позбавити права на спадкування осіб, які мають право на обов'язкову частку у спадщині. Чинність заповіту щодо осіб, які мають право на обов'язкову частку у спадщині, встановлюється на час відкриття спадщини. Частиною 1 ст. 1241 ЦК України передбачено, що малолітні, неповнолітні, повнолітні непрацездатні діти спадкодавця, непрацездатна вдова (вдівець) та непрацездатні батьки спадкують, незалежно від змісту заповіту, половину частки, яка належала б кожному з них у разі спадкування за законом (обов'язкова частка). Згідно абз. 17 ст. 1 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» непрацездатні громадяни - особи, які досягли встановленого законом пенсійного віку або визнані інвалідами, у тому числі діти-інваліди, а також особи, які мають право на пенсію у зв'язку з втратою годувальника відповідно до цього Закону. Відповідно ст. 1261 ЦК України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. У ч. 1 ст. 1269 ЦК України зазначено, що спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу або в сільських населених пунктах - уповноваженій на це посадовій особі відповідного органу місцевого самоврядування заяву про прийняття спадщини. Враховуючи вищезазначене, суд прийшов до висновку, що позовні вимоги [PERSON] підлягають частковому задоволенню, виходячи з наступного. Факт належності померлому 14.06.2011 року [PERSON] ? частини земельної ділянки для ведення товарного сільськогосподарського виробництва площею 1,910 га, розташованої на території Мартинівської сільської ради Гадяцького району Полтавської області, підтверджено належними доказами у матеріалах справи. [PERSON] вважається таким, що прийняв спадщину за заповітом, оскільки звернувся до нотаріуса з відповідною заявою. Разом з тим, заяву про прийняття спадщини після померлого 14.06.2011 року [PERSON] подав його син [PERSON], який на момент смерті свого батька мав ІІІ групу інвалідності, тобто є непрацездатним, а, отже, має право на обовязкову частку у спадщині. Інші діти [PERSON] [PERSON] та [PERSON] відмовились від прийняття спадщини. Розрахунок обовязкової частки у спадщині здійснюється наступним чином: Спадкове майно : Загальну кількість спадкоємців першої черги : Половину частки, яка належала б [PERSON] у разі спадкування ним за законом. Судом встановлено 3 спадкоємці першої черги. Це сини [PERSON], [PERSON], та дочка [PERSON]. Обовязкова частка у спадщині на ? частини земельної ділянки складає: ? частини земельної ділянки : 3 спадкоємців : 2 = 1/2 * 1/3 * 1/2 = 1/12 частина земельної ділянки. Таким чином, обовязкова частка [PERSON] у спадщині складається з 1/12 частини земельної ділянки площею 1,910 га для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, розташованої на території Мартинівської сільської ради Гадяцького району Полтавської області. В даному випадку, частина земельної ділянки, яку спадкує позивач складає: 1/2 1/12 = 6/12 1/12 = 5/12 частин земельної ділянки. Отже, [PERSON] як спадкоємець за заповітом має право успадкувати 5/12 частин земельної ділянки площею 1,910 га для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, розташованої на території Мартинівської сільської ради Гадяцького району Полтавської області. Відповідно ч. 3 ст. 1296 ЦК України відсутність свідоцтва про право на спадщину не позбавляє спадкоємця права на спадщину.

Outcome: partial