Jurisdiction: civil
Date: 2019-01-28 00:00:00

Позивач звернувся із позовом, у якому зазначає, що проживає у сільській місцевості та її батько [PERSON] будучи працівником соціальної сфери сільськогосподарського підприємства набув право на отримання права на земельний пай та не був включений в списки. Зазначила, що згідно з архівної довідки № 430 від 02.07.2018р. її батько працював в колгоспі «Дружба» з 1967 по 1982рр. Просить ухвалити рішення, яким визнати за нею, як спадкоємицею право на земельну частку (пай) її батька - [PERSON] за законом першої черги, із земель колишнього сільськогосподарського підприємства «Дружба», правонаступником якого є ПАФ «Злагода». Позивач в підготовче судове засідання не з'явилася, подала заяву, в якій просить проводити розгляд справи у її відсутності, просить позовні вимоги задовольнити в повному обсязі. Від відповідача надійшла заява, в якій він просить проводити розгляд справи у відсутності їхнього представника, у прийняті рішення покликається на розсуд суду. Враховуючи, що особи, які беруть участь у справі, в судове засідання не з'явились, суд розглядає справу в порядку, встановленому ч.2 ст.247 ЦПК України без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу. Вивчивши матеріали справи, суд прийшов до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Відповідно до ч. 4 ст.206 ЦПК України у разі визнання позову відповідачем суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. [PERSON] будучи працівником соціальної сфери сільськогосподарського підприємства набув право на отримання права на земельний пай, проте йому не видано сертифікату на середню земельну частку (пай). Право власності на земельну ділянку виникає тільки після одержання 'її власником відповідно зареєстрованого документа, яким є державний акт. Згідно ст.118 Земельного кодексу України на земельну ділянку, яка перебуває у фактичному користуванні фізичної особи, зацікавленої у її приватизації, виготовляється технічна документація із землеустрою для складання документу (державного акту), що посвідчує право власності на земельну ділянку. Відповідно до Інструкції про заповнення бланків державних актів на право власності на земельну ділянку і на право постійного користування земельною ділянкою, яка затверджена наказом Державного комітету України по земельних ресурсах від 04.05.1999;року №43, яка діяла на момент формування списків і видачі державних актів - державні акти заповнювалися і видавалися в двох примірниках - один видавався землевласнику а інший з відміткою «архівний» та відповідною документацією із землеустрою залишався на зберіганні у районному відділі (управлінні) Держкомзему (на сьогоднішній день Держземагенства). Відповідно до п. 2 розділу 7 Прикінцевих та Перехідних положень Закону України «Про Державний земельний кадастр» земельні ділянки, право власності (користування) на які виникло до 2004 року - вважаються сформованими незалежно від присвоєння кадастрового номера. Згідно наказу №168 від 15 липня 2008 року «Про внесення змін та доповнень до Інструкції про порядок складання, видачі, реєстрації, зберігання державних актів на право власності на земельну ділянку і право постійного користування земельною ділянкою та договорів оренди землі» встановлено, що заповнення державних актів на право власності на земельну ділянку і право постійного користування земельною ділянкою покладається на Центр державного земельного кадастру та його структурні підрозділи. Згідно з п. 9 Порядку ведення Державного земельного кадастру здійснення державної реєстрації земельних ділянок, присвоєння кадастрових номерів земельним ділянкам та проведення перевірки відповідності поданих документів вимогам законодавства віднесено до повноважень Державного кадастрового реєстратора територіальних органів Держземагентства у районах та містах обласного значення. Згідно архівної довідки № 430 від 02.07.2018року батько позивачки [PERSON] працював в колгоспі «Дружба» з 1967 по 1982 рр. різноробочим. Згідно ст.6 Земельного кодексу України, що суб'єктом права на земельну частку (пай) є громадянин України, який має право на одержання у власність земельної ділянки для ведення селянського (фермерського) господарства, яка передається безкоштовно в межах середньої земельної частки. Загальний розмір обчисленої площі поділяється на кількість осіб, які працюють в сільському господарстві, пенсіонерів, які раніше працювали у сільському господарстві і проживають у сільській місцевості, а також осіб, зайнятих у соціальній сфері на селі. До числа осіб, які працюють у сільському господарстві, належать усі працівники колективих сільськогосподарських підприємств, підсобних сільських господарств, селянських (фермерських) господарств, інших сільськогосподарських підприємств, установ і організацій. Згідно Земельного кодексу України передбачено, що право власності на землю набувається та реалізується на підставі Конституції України, земельного кодексуУкраїни. Згідно п. ґ ст. 81 ЗКУ громадянин України набув права власності на земельну ділянку на підставі виділення в натурі (на місцевості) належної її земельної частки (паю). Відповідно до ст.25 Земельного кодексу України при приватизації земель державних і комунальних сільськогосподарських підприємств, установ та організацій земельні ділянки передаються працівникам цих підприємств, установ та організацій, працівникам державних та комунальних закладів освіти, культури, охорони здоров'я, розташованих на території відповідної ради, а також пенсіонерам з їх числа з визначенням кожному з них земельної частки (паю). [PERSON] помер [INFO] року, що підтверджується копією свідоцтва про смерть. Згідно свідоцтва про смерть [NUMBER] від26.12.2018року вбачається, що [PERSON] помер [INFO] року. Згідно свідоцтва про народження серії [NUMBER], виданого 05.02.1957 р. [PERSON], народилася [INFO] року і її батьком зазначено [PERSON], мама - [PERSON], з приводу чого в книзі реєстрації народжень здійснено актовий запис за № 02. Згідно свідоцтва про укладення шлюбу серії [NUMBER] від 26.07.2018 року [PERSON] змінила прізвище на «[PERSON]». Згідно ст. 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов»язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла(спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Згідно ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов»язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Відповідно до положень ст. 1258 ЦК України спадкоємці за законом одержують своє право на спадкування почергово. Кожна наступна черга спадкоємців за законом одержує право на спадкування у разі відсутності спадкоємців попередньої черги, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини або відмови від її прийняття. Виходячи з наведеного суд вважає, що позивач -[PERSON], як спадкоємець - [PERSON] має право за законом першої черги, право власності на середню земельну частку (пай) із земель колишнього сільськогосподарського підприємства «Дружба», правонаступником якого є ПАФ « Злагода», а тому позов слід задовольнити,

Outcome: approved