Jurisdiction: civil
Date: 2017-08-20 00:00:00

Позивач звернувся у суд з даним позовом. В заяві послався на те, що 25.07.2014 року зареєстрував шлюб з відповідачкою. Від подружнього життя у них народився син [PERSON], [INFO]. Подружнє життя не склалось через відсутність взаєморозуміння та часті конфлікти на побутовому рівні. Протягом останніх кількох місяців вони проживають в окремих кімнатах, Вважає, що їхня сім'я розпалась і збереження шлюбу є неможливим. Тому просить позов задовольнити та розірвати шлюб. Сторони в судове засідання не з'явились, подали до суду письмові заяви про розгляд справи у їх відсутності. Позивач вказав, що позовні вимоги підтримує повністю, а відповідачка визнає позовні вимоги в повному обсязі. Відповідно до ч.2 ст.197 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі якщо відповідно до положень ЦПК України розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Враховуючи, що в справі наявно достатньо матеріалів, які свідчать про права і взаємовідносини сторін, суд вважає, що заслуховувати їх особисті пояснення потреби немає, а тому розгляд справи слід провести у відсутності сторін. Дослідивши докази суд встановив слідуюче: Сторони перебувають в зареєстрованому шлюбі з 25.07.2014 року, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER], виданим відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Червоноградського міського управління юстиції у Львівській області, актовий запис №176. Під час подружнього життя у сторін [INFO] народився син [PERSON], про що свідчить копія свідоцтва про його народження серії [NUMBER]. Сторони проживають окремо, подружні відносини між ними припинені, спільного господарства не ведуть. Відповідно до ч.2 ст.112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя та збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, що мають істотне значення. Відповідно до ст.174 ЦПК України позивач може відмовитися від позову, а відповідач визнати позов протягом усього часу судового розгляду, зробивши усну заяву. Якщо відмову позивача від позову, визнання позову відповідачем викладено в адресованих суду письмових заявах, ці заяви приєднуються до справи. У разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд. Судом встановлено, що визнання відповідачкою позову не суперечить вимогам чинного законодавства та не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, наслідки визнання позову відповідачу відомі та зрозумілі. Враховуючи наведене, беручи до уваги те, що сторони не підтримують шлюбних стосунків, не ведуть спільного сімейного господарства, проживають окремо, а також згідні на розірвання шлюбу, суд прийшов до висновку, що позов є обґрунтованим і таким, що підлягає до задоволення .

Outcome: approved