Jurisdiction: civil
Date: 2017-02-21 00:00:00

Позивач звернулась до суду з позовною заявою до [PERSON], в якій посилається на те, що 21.06.2013 року рішенням Солом'янського районного суду м. Києва від 21.06.2013 року шлюб між позивачем та відповідачем [PERSON] розірвано. 12.09.2016 року позивач отримала постанову ВДВС Обухівського міськрайонного управління юстиції Київської області про призначення експерта оціночної діяльності та їй стало відомо, що придбана у шлюбі з відповідачем земельна ділянка, яка знаходиться за адресою: Київська область, Обухівський район, Трипільська сільська рада, СТ «Рибак», буде примусово продана за борги відповідача. Зважаючи на зазначене, позивач просила поновити строки позовної давності і вважати пропущений строк поважним, здійснити поділ спільного сумісного майна подружжя земельної ділянки з кадастровим номером [NUMBER], що знаходиться за адресою : [ADDRESS], виділити їй у власність ? частину земельної ділянки з кадастровим номером [NUMBER], що знаходиться за адресою : [ADDRESS] вартістю 61310 грн. та виділити ? частини відповідача на двох малолітніх дітей, які проживають з позивачем. 18.01.2017 року позивач через канцелярію суду подала заяву про уточнення позовних вимог, в якій просила визнати земельну ділянку з кадастровим номером [NUMBER], що знаходиться за адресою : [ADDRESS], спільною сумісною власністю подружжя та здійснити поділ спільного сумісного майна подружжя шляхом виділення їй у власність ? частини земельної ділянки з кадастровим номером [NUMBER], що знаходиться за адресою : [ADDRESS]. В судовому засіданні позивач позов, з врахуванням поданої заяви про уточнення позовних вимог, підтримала в повному обсязі, просила позовні вимоги задовольнити. Пояснила, що земельна ділянка була придбана відповідачем під час шлюбу, тому вона претендує на свою частину в цьому майні. Відповідач в судовому засіданні позовні вимоги визнав в повному обсязі та не заперечив проти їх задоволення. Представник третьої особи Відділу державної виконавчої служби Обухівського міськрайонного управління юстиції Київської області, в судове засідання не з'явився, про причини неявки суд не повідомив, подав на запит суду належним чином завірені копії матеріалів виконавчого провадження. Вислухавши поясненні сторін, дослідивши наявні у матеріалах справи докази, суд вважає позов таким, що підлягає задоволенню з таких підстав. Згідно з ч. 4 ст. 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Судом встановлено, що 21 червня 2013 року рішенням Солом'янського районного суду м. Києва шлюб між [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO], зареєстрований Відділом реєстрації актів цивільного стану Солом'янського районного управління юстиції у м. Києві 29.04.2005 року, актовий запис № 561, розірвано. Рішення суду набрало законної сили 02.07.2013 року. 26.03.2008 року між [PERSON] та [PERSON] укладено договір купівлі - продажу земельної ділянки площею 0,095 га, кадастровий номер [NUMBER], розташованої СТ «Рибак», Трипільська сільська рада, Обухівського району, Київської області. Вказаний договір купівлі-продажу посвідчений приватним нотаріусом Обухівського районного нотаріального округу Кравченко Л.Г. та зареєстровано в реєстрі за № 1718. На підставі вказаного договору купівлі-продажу у [PERSON] виникло право власності на вищевказану земельну ділянку. Як вбачається з постанови державного виконавця Обухівського міськрайонного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Київській області Кокотун В.А. про призначення експерта, суб'єкта оціночної діяльності-суб'єкта господарювання для участі у виконавчому провадженні від 09.09.2016 року в ході примусового виконання на підставі виконавчого листа № 2-4195/08 виданого 24.02.2012 року Солом'янським районним судом м. Києва про стягнення з [PERSON] на користь ПАТ Банк «Контракт» боргу в розмірі 2103914,07 грн. призначено акредитованого Фондом гарантування вкладів фізичних осіб суб'єкта оціночної діяльності ЗАТ «Консалтингюрсервіс» експертом, суб'єктом оціночної діяльності - суб'єктом господарювання у виконавчому провадженні з примусового виконання. Згідно з ст. 60 СК України майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності незалежно від того, що один з них не мав з поважної причини (навчання, ведення домашнього господарства, догляд за дітьми, хвороба тощо) самостійного заробітку (доходу). Вважається, що кожна річ, набута за час шлюбу, крім речей індивідуального користування, є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя. Відповідно до ст. 70 СК України у разі поділу майна, що є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя, частки майна дружини та чоловіка є рівними, якщо інше не визначено домовленістю між ними або шлюбним договором. При вирішенні спору про поділ майна суд може відступити від засади рівності часток подружжя за обставин, що мають істотне значення, зокрема якщо один із них не дбав про матеріальне забезпечення сім'ї, приховав, знищив чи пошкодив спільне майно, витрачав його на шкоду інтересам сім'ї. За рішенням суду частка майна дружини, чоловіка може бути збільшена, якщо з нею, ним проживають діти, а також непрацездатні повнолітні син, дочка, за умови, що розмір аліментів, які вони одержують, недостатній для забезпечення їхнього фізичного, духовного розвитку та лікування. Згідно з ч. 1 ст. 57 СК України особистою приватною власністю дружини, чоловіка є:1) майно, набуте нею, ним до шлюбу; 2) майно, набуте нею, ним за час шлюбу, але на підставі договору дарування або в порядку спадкування; 3) майно, набуте нею, ним за час шлюбу, але за кошти, які належали їй, йому особисто; Згідно з ч. 6 ст. 57 СК України суд може визнати особистою приватною власністю дружини, чоловіка майно, набуте нею, ним за час їхнього окремого проживання у зв'язку з фактичним припиненням шлюбних відносин. Як вбачається зі змісту статей 10, 11, 60 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Сторони та інші особи, які беруть участь у справі, мають рівні права щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості. Суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Враховуючи сукупність вказаних вище обставин та повне визнання відповідачем позову, що не суперечить закону і не порушує права інших осіб, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню в повному обсязі, оскілки встановлений факт придбання відповідачем земельної ділянки під час перебування в шлюбі з позивачем, що свідчить про її рівні права щодо цього майна. Таким чином, позовні вимоги слід задовольнити.

Outcome: approved