overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2020-12-13 00:00:00

Позивач звернулась до суду з позовною заявою, в якій просила шлюб з відповідачем, зареєстрований 26 вересня 2014 року Відділом державної реєстрації актів цивільного стану по Павлоградському району реєстраційної служби Павлоградського міськрайонного управління юстиції у Дніпропетровській області, актовий запис № 227 - розірвати. В обґрунтування позову позивач зазначила, що 26 вересня 2014 року між нею та відповідачем було укладено шлюб. Від шлюбу мають неповнолітню дитину - [PERSON] , [INFO] . Спільне життя з відповідачем не склалося. Фактичні шлюбні відносини припинені. Причиною розпаду сім`ї є несумісність характерів та різні погляди на сімейне життя. Позивач вважає, що сім`я розпалася остаточно і відновлена бути не може, тому строк на примирення їм не потрібен. Позивач в судове засідання не з`явилась, надала суду письмову заяву про розгляд справи за її відсутності, вказавши, що позовні вимоги підтримує в повному обсязі, не заперечує проти ухвалення заочного рішення Відповідач в судове засідання не з`явився, будучи належним чином повідомленим про день, час та місце розгляду справи. Про причини своєї неявки суд не повідомив. Згідно ч. 4 ст. 223 ЦПК України, у разі повторної неявки в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення). За згодою позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 280 ЦПК України. Вивчивши та дослідивши письмові матеріали справи у їх сукупності, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено та матеріалами справи підтверджено, що сторони 26 вересня 2014 року уклали шлюб./а.с.5/ Від зазначеного шлюбу мають неповнолітню дитину - [PERSON] , [INFO] ./а.с.6/ Сторони шлюбно-сімейні відносини не підтримують та загальне господарство не ведуть, шлюб носить формальний характер і збереження його суперечило б інтересам сторін. Відповідно до ст.112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Згідно ст.113 СК України, особа, яка змінила прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Відповідно до положень ст.51 Конституції України, ст.24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка, примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. На підставі вищевикладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2020-12-13 00:00:00

Позивач звернулась до суду з позовною заявою, в якій просила шлюб з відповідачем, зареєстрований 27 грудня 2013 року Відділом державної реєстрації актів цивільного стану по Павлоградському району реєстраційної служби Павлоградського міськрайонного управління юстиції у Дніпропетровській області, актовий запис № 147 - розірвати. В обґрунтування позову позивач зазначила, що 27 грудня 2013 року між нею та відповідачем було укладено шлюб. Від шлюбу мають неповнолітніх дітей - [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] . Спільне життя з відповідачем не склалося. Фактичні шлюбні відносини припинені. Причиною розпаду сім`ї є несумісність характерів та різні погляди на сімейне життя. Позивач вважає, що сім`я розпалася остаточно і відновлена бути не може, тому строк на примирення їм не потрібен. Позивач в судове засідання не з`явилась, надала суду письмову заяву про розгляд справи за її відсутності, вказавши, що позовні вимоги підтримує в повному обсязі, не заперечує проти ухвалення заочного рішення Відповідач в судове засідання не з`явився, будучи належним чином повідомленим про день, час та місце розгляду справи. Про причини своєї неявки суд не повідомив. Згідно ч. 4 ст. 223 ЦПК України, у разі повторної неявки в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення). За згодою позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 280 ЦПК України. Вивчивши та дослідивши письмові матеріали справи у їх сукупності, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено та матеріалами справи підтверджено, що сторони 27 грудня 2013 року уклали шлюб./а.с.6/ Від зазначеного шлюбу мають неповнолітніх дітей - [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] ./а.с.7,8-9/ Сторони шлюбно-сімейні відносини не підтримують та загальне господарство не ведуть, шлюб носить формальний характер і збереження його суперечило б інтересам сторін. Відповідно до ст.112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Згідно ст.113 СК України, особа, яка змінила прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Відповідно до положень ст.51 Конституції України, ст.24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка, примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. На підставі вищевикладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2021-03-14 00:00:00

Позивач звернулась до суду з позовною заявою, в якій просила шлюб з відповідачем, зареєстрований 27 грудня 2014 року Відділом державної реєстрації актів цивільного стану по Павлоградському району реєстраційної служби Павлоградського міськрайонного управління юстиції у Дніпропетровській області, актовий запис № 310 розірвати. В обґрунтування позову позивач зазначила, що 27 грудня 2014 року між нею та відповідачем було укладено шлюб. Від шлюбу не мають неповнолітніх дітей. Спільне життя з відповідачем не склалося. Фактичні шлюбні відносини припинені. Причиною розпаду сім`ї є несумісність характерів та різні погляди на сімейне життя. Позивач вважає, що сім`я розпалася остаточно і відновлена бути не може, тому строк на примирення їм не потрібен. Позивач в судове засідання не з`явилась, надала суду письмову заяву про розгляд справи за її відсутності, вказавши, що позовні вимоги підтримує в повному обсязі, не заперечує проти ухвалення заочного рішення Відповідач в судове засідання не з`явився, будучи належним чином повідомленим про день, час та місце розгляду справи. Про причини своєї неявки суд не повідомив. Згідно ч. 4 ст. 223 ЦПК України, у разі повторної неявки в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення). За згодою позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 280 ЦПК України. Вивчивши та дослідивши письмові матеріали справи у їх сукупності, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Судом\~встановлено та матеріалами справи підтверджено, що сторони 27 грудня 2014 року уклали шлюб./а.с.6/ Від зазначеного шлюбу сторони не мають неповнолітніх дітей. Сторони шлюбно-сімейні відносини не підтримують та загальне господарство не ведуть, шлюб носить формальний характер і збереження його суперечило б інтересам сторін. Відповідно до ст.112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Згідно ст.113 СК України, особа, яка змінила прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Відповідно до положень ст.51 Конституції України, ст.24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка, примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. На підставі вищевикладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2019-11-26 00:00:00

Позивач звернулась до суду з позовною заявою, в якій просила шлюб з відповідачем, зареєстрований 29 березня 2017 року Павлоградським міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області, актовий запис № 91 розірвати. В обґрунтування позову позивач зазначила, що 29 березня 2017 року між нею та відповідачем було укладено шлюб. Від шлюбу неповнолітніх дітей не мають. Спільне життя з відповідачем не склалося. Фактичні шлюбні відносини припинені. Причиною розпаду сім`ї є несумісність характерів та різні погляди на сімейне життя. Позивач вважає, що сім`я розпалася остаточно і відновлена бути не може, тому строк на примирення їм не потрібен. Позивач в судове засідання не з`явився, надав суду письмову заяву про розгляд справи за його відсутності, вказавши, що позовні вимоги підтримує в повному обсязі. Відповідач в судове засідання не з`явився, будучи належним чином повідомленим про день, час та місце розгляду справи. Про причини своєї неявки суд не повідомив. Згідно ч. 4 ст. 223 ЦПК України, у разі повторної неявки в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення). За згодою позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 280 ЦПК України. Вивчивши та дослідивши письмові матеріали справи у їх сукупності, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Судом\~встановлено та матеріалами справи підтверджено, що сторони 29 березня 2017 року уклали шлюб. /арк.с.12/. Від шлюбу спільних неповнолітніх дітей не мають. Сторони шлюбно-сімейні відносини не підтримують та загальне господарство не ведуть, шлюб носить формальний характер і збереження його суперечило б інтересам сторін. Відповідно до ст.112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Згідно ст.113 СК України, особа, яка змінила прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Відповідно до положень ст.51 Конституції України, ст.24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка, примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. На підставі вищевикладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2021-03-08 00:00:00

Позивач звернулась до суду з позовною заявою, в якій просила шлюб з відповідачем, зареєстрований 30 січня 1998 року Відділом реєстрації актів громадянського стану Київського районного управління юстиції міста Донецька, актовий запис № 44 розірвати. В обґрунтування позову позивач зазначила, що 30 січня 1998 року між нею та відповідачем було укладено шлюб. Від шлюбу не мають неповнолітніх дітей. Спільне життя з відповідачем не склалося. Фактичні шлюбні відносини припинені. Причиною розпаду сім`ї є несумісність характерів та різні погляди на сімейне життя. Позивач вважає, що сім`я розпалася остаточно і відновлена бути не може, тому строк на примирення їм не потрібен. Позивач в судове засідання не з`явилась, надала суду письмову заяву про розгляд справи за її відсутності, вказавши, що позовні вимоги підтримує в повному обсязі, не заперечує проти ухвалення заочного рішення Відповідач в судове засідання не з`явився, будучи належним чином повідомленим про день, час та місце розгляду справи. Про причини своєї неявки суд не повідомив. Згідно ч. 4 ст. 223 ЦПК України, у разі повторної неявки в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення). За згодою позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 280 ЦПК України. Вивчивши та дослідивши письмові матеріали справи у їх сукупності, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Судом\~встановлено та матеріалами справи підтверджено, що сторони 30 січня 1998 року уклали шлюб./а.с.5/ Від зазначеного шлюбу сторони не мають неповнолітніх дітей. Сторони шлюбно-сімейні відносини не підтримують та загальне господарство не ведуть, шлюб носить формальний характер і збереження його суперечило б інтересам сторін. Відповідно до ст.112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Згідно ст.113 СК України, особа, яка змінила прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Відповідно до положень ст.51 Конституції України, ст.24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка, примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. На підставі вищевикладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2019-03-06 00:00:00

Позивач звернулась до суду з позовною заявою, в якій просить визнати [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON] такими, що втратили право користування будинком №33Б/2 по вулиці Поповича в місті Костопіль, Рівненської області. В обґрунтування позовної заяви посилається на те, що вона є власником житлового будинку№33Б/2, що знаходиться в місті Костопіль по вулиці Поповича. В будинку зареєстровані відповідачі, однак більше 10 років за вказаною адресою не проживають та матеріальної допомоги на утримання та обслуговування будинку не дають. Позивач звернулась до суду з заявою про розгляд справи у її відсутності, позовні вимоги підтримує у повному обсязі, просить позов задовольнити. Відповідачі звернулись до суду з заявою про розгляд справи у їх відсутності, позовні вимоги визнають у повному обсязі. Відповідно до ч.2 ст.247 Цивільного процесуального кодексу України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд, з'ясувавши обставини справи та дослідивши письмові докази, вважає, що позов підлягає до задоволення. Судом встановлені такі факти та відповідні їм правовідносини. Встановлено, що позивач є власником будинку за адресою м. Костопіль, вул. Поповича №33Б/2, що підтверджується витягом з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності №100975762 від 20.10.2017 року. Згідно копії будинкової книги в будинку зареєстровані відповідачі: [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO]. Судом встановлено, що відповідачі близько 10 років в даному будинку не проживають, виїхали на постійне місце проживання до Іспанії. Позивач просить захистити її право, як власника будинку, шляхом зняття з реєстрації відповідачів. Відповідно до ст.319 ЦК України, власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Власник має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону. Згідно ст.405 ЦК України при відсутності члена сімї власника житла без поважних причин понад один рік, він втрачає право на користування цим житлом та у відповідності до ст.72 ЖК України визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням внаслідок відсутності цієї особи понад встановлені строки, провадиться в судовому порядку. Оцінивши вищенаведені докази в їх сукупності, суд приходить до висновку про те, що відповідачі, будучи зареєстрованими у будинку належному позивачу, перешкоджають користуванню останній належним їй майном через необхідність нести додаткові витрати по оплаті комунальних послуг відповідно до кількості зареєстрованих чоловік. Таким чином, зібрані у справі докази та їх належна оцінка вказують на наявність підстав для визнання відповідачів такими, що втратили право на користування жилим приміщенням. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2018-09-23 00:00:00

Позивач звернулась до суду з позовною заявою, в якій просить визнати [PERSON] особою, що втратила право на користування житловим будинком, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] В судове засідання позивач не з'явилась, звернулась до суду з заявою про розгляд справи у її відсутності, позовні вимоги підтримує у повному обсязі. Відповідач в судове засідання не з'явився, звернувся до суду з електронною формою звернення громадян, згідно якого просить розгляд справи провести у його відсутності, позовні вимоги визнає у повному обсязі. Відповідно до ч.4 ст.206 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову, суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Відповідно до ч.2 ст.247 Цивільного процесуального кодексу України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд, всебічно та неупереджено дослідивши матеріали справи та надані докази, приходить до наступного висновку. Судом встановлені такі факти та відповідні їм правовідносини. Встановлено, що згідно витягу про реєстрацію права власності на нерухоме майно №16132611 від 02.10.2007 року позивач є власником житлового будинку, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] Відповідно до Будинкової книги для прописки громадян, що проживають в [ADDRESS] в будинку зареєстрований син позивачки - [PERSON], однак, протягом останніх 8 років за вказаною адресою не проживає, так як виїхав на постійне місце проживання до Португалії. Позивач просить захистити її право, як власника будинковолодіння, шляхом зняття з реєстрації відповідача. Відповідно до ст.319 ЦК України, власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Власник має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону. Згідно ст.405 ЦК України при відсутності члена сімї власника житла без поважних причин понад один рік, він втрачає право на користування цим житлом та у відповідності до ст.72 ЖК України визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням внаслідок відсутності цієї особи понад встановлені строки, провадиться в судовому порядку. Оцінивши вищенаведені докази в їх сукупності, суд приходить до висновку про те, що відповідач, будучи зареєстрованим у будинку належному позивачу, перешкоджає користуванню останній належним їй майном через необхідність нести додаткові витрати по оплаті комунальних послуг відповідно до кількості зареєстрованих чоловік. Таким чином, зібрані у справі докази та їх належна оцінка вказують на наявність підстав для визнання відповідача таким, що втратив право на користування житловим приміщенням. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2018-11-25 00:00:00

Позивач звернулась до суду з позовною заявою, в якій просить визнати відповідача таким, що втратив право користування житловим будинком [ADDRESS]. Свій позов мотивує тим, що їй на праві власності на підставі договору дарування належить житловий будинок [ADDRESS]. Відповідач доводиться їй сином. З 1988 року її син уклав шлюб і переїхав з дружиною проживати в інше місто. З цього часу він не мешкає в належному їй житловому будинку, будь-яких особистих речей в помешканні не має. Вона неодноразово зверталася до відповідача з проханням добровільно знятися з реєстраційного обліку за адресою належної їй нерухомості, але до теперішнього часу відповідач цього не зробив. Реєстрація відповідача в належному їй будинку порушує її конституційні права на володіння, користування та розпорядження її нерухомістю. Крім того, формальне зберігання за відповідачем право проживання позбавляє її можливості отримати державну допомогу з оплати комунальних послуг, що ставить її в тяжке фінансове становище. Позивач в судове засідання не з'явилась, надала заяву про розгляд справи у її відсутність, на задоволенні позову наполягає, проти заочного розгляду справи не заперечує. Відповідач в судове засідання не з'явився з невідомої суду причини, про день слухання справи був повідомлений належним чином. Зі згоди позивача суд проводить заочний розгляд справи на підставі наявних у справі доказів, відповідно до ст. 280 ЦПК України. Відповідно до положень ч.2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд, вивчивши матеріали справи, вважає, що позов слід задовольнити з наступних підстав. Позивач є власником будинку [ADDRESS], що підтверджується копією договору дарування від 12.03.1992 /а.с.12-16/. Відповідно довідки, виданої 09 вересня 2018 року головою квартального комітету № 20 Мелітопольської міської ради народних депутатів, за адресою: [ADDRESS] [PERSON] зареєстрований, проте не проживає з серпня 1988 року та по теперішній час /а.с.17/. Отже, судом встановлено, що відповідач у вказаному будинку не проживає з серпня 1988 року, в будинку не з'являвся, вселятись не намагався, претензій не пред'являв. В силу того, що відповідач прописаний в будинку, але в ньому не проживає, позивач не може в повній мірі володіти, користуватись та розпоряджатись своїм майном. Відповідно до ч. 1 ст. 71 ЖК України при тимчасовій відсутності наймача або членів його сім'ї за ними зберігається жиле приміщення протягом шести місяців. Згідно ст. 72 ЖК України визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням внаслідок відсутності цієї особи понад встановлені строки, провадиться в судовому порядку. Таким чином, відповідач без поважних причин не проживає в будинку більш ніж шість місяців та може бути визнаний таким, що втратив право користування житловим приміщенням.

Outcome: approved