Jurisdiction: civil
Date: 2017-11-26 00:00:00

позивач звернулась до суду з позовом, в якому просить стягувати з відповідача в свою користь аліменти на утримання неповнолітньої дитини [PERSON], 05.01.2010р.н., у твердій грошовій сумі в розмірі 3000 грн., щомісячно, починаючи з дня подачі позову і до досягнення дитиною повноліття та стягнути аліменти з відповідача за минулий час за останні три роки. В обгрунтування позову покликається на те, що в період з 2009-2014 р.р. перебувала з відповідачем у фактичних шлюбних відносинах, від якого у них 05.01.2010р. народився син [PERSON], який проживає з нею та фактично перебуває на її утриманні. Відповідач проживає окремо та не надає жодної матеріальної допомоги на утримання дитини, хоча зобовязаний її надавати, не несе жодних додаткових витрат повязаних з доглядом, розвитком та вихованням сина. В звязку із наведеним, та неможливістю на сьогоднішній день самостійно здійснювати утримання дитини, просить вирішити питання про стягнення аліментів в судовому порядку. Позивач подала до суду заяву за змістом якої позов підтримує в повному обсязі, просить такий задоволити, а розгляд справи здійснювати її відсутності, при цьому проти прийняття заочного рішення не заперечує. Відповідач в судове засідання не зявився, хоча згідно ст.76 ЦПК України належним чином повідомлявся про час та місце розгляду справи, а тому, згідно ст.ст. 169, 224 ЦПК України, суд вважає за можливе розглядати справу заочно, у відсутності відповідача, на підставі наявних у справі доказів. У звязку з неявкою сторін в судове засідання та з врахуванням поданої позивачем заяви фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється відповідно до ч.2 ст.197 ЦПК України. Зясувавши дійсні обставини справи та перевіривши їх доказами, суд приходить до висновку, що позов слід задоволити частково з наступних підстав. Відповідно до ст.180 Сімейного кодексу України батьки зобовязані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. При цьому, вказаний обовязок утримання дитини покладений на обох батьків та є однаковим для них обох. За змістом ч.3 ст.181 СК України, аліменти на дитину присуджуються в частці від заробітку (доходу) її матері, батька (ст.183 СК) або в твердій грошовій сумі (ст.184 СК) і виплачуються щомісячно. Як вбачається із свідоцтва про народження серії 1-СГ № 231974 виданого 06.02.2010р. Міським відділом реєстрації актів цивільного стану Львівського міського управління юстиції, відповідач [PERSON] являється батьком неповнолітнього сина - [PERSON], 05.01.2010р.н., відтак, зобовязаний утримувати його до досягнення ним повноліття. Враховуючи відсутність домовленості сторін щодо виконання відповідачем обовязку по утриманню дитини, а також фактичних доказів виконання останнім такого обовязку, суд приходить до висновку, що з нього слід стягувати аліменти на утримання спільної дитини сторін до досягнення нею повноліття. При визначенні розміру аліментів, суд враховує стан здоровя дитини, матеріальне становище дитини, вік та потреби на її утримання (з врахуванням прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку встановлений Законом України «Пpo Державний бюджет на 2017 рік»), матеріальне становище відповідача, як платника аліментів, відомості про працевлаштування якого відсутні, відсутність на його утриманні інших утриманців, та приходить до висновку, що з відповідача в користь позивача на утримання неповнолітньої дитини слід щомісячно стягувати аліменти у твердій грошовій сумі в розмірі 1000 грн., починаючи з 03.10.2017р. (дати звернення до суду з відповідним позовом) і до досягнення дитиною повноліття. Суд не вбачає підстав для присудження аліментів за минулий час, а саме з визначеного позивачкою періоду за останні три роки, оскільки відповідно до ч.2 ст.191 Сімейного кодексу України аліменти за минулий час можуть бути присуджені, якщо позивач подасть суду докази того, що він вживав заходів щодо одержання аліментів з відповідача, але не міг їх одержати у звязку з ухиленням останнього від їх сплати. В свою чергу, позивачем не подано суду жодних доказів в підтвердження таких обставин. На підставі п.1 ч.1 ст.367 ЦПК, дане рішення по справі в межах стягнення суми аліментів за один місяць слід допустити до негайного виконання. Крім того, вирішуючи питання стягнення судових витрат, суд приходить до висновку, що на підставі ст.88 ЦПК України з відповідача в дохід держави слід стягнути судовий збір в розмірі 640 грн., від сплати якого позивача звільнено при подачі такого позову до суду.

Outcome: partial