Jurisdiction: civil
Date: 2016-03-09 00:00:00

Позивач звернулась до суду з даним позовом, в обґрунтування якого вказала, що вона була покупцем товарів ТОВ «Комфорт Торг». Вона довірилася компанії і погодилася на отримання замовлення споживача поштою. Відповідач представляє візуально на перший погляд з себе нібито грамотний синтез маркетингових компаній, прийомів легального психологічного маніпулювання свідомістю довірливої людини в корисливих цілях своєї діяльності при продажі товарів через каталоги. Відповідачем заведена особиста справа переможця акції з її особистою фотографією. У травні і червні 2015р. на вимогу відповідача нею були представлені всі необхідні погоджувальні документи для отримання грошового призу в сумі 80\~000грн. В червні 2015р. отримане повідомлення від відповідача, в якому зазначено, що вона в якості нагороди за перемогу отримує головний приз -80\~000грн. 15 червня 2015р. отримане нове сумнівне повідомлення від нової дирекції компанії про те, що вона, позивачка визначена головним переможцем акції і отримує 105\~000 гривень. В результаті оновлення дирекції компанії почалася нова ера зомбування і шокування її ще витонченішими шахрайськими трюками обдурення, використовуючи її рекламний щит головного переможця в нав,язуванні чергового товару. 7 липня 2015 року нею отримано від відповідача поштою Акт прийому передачі 105000 гривень. Одночасно з пакетом документів для отримання грошового призу 105000 грн. необхідно виконувати нові завдання за умовами акції ( купувати товари ) і робити знову і знову обов,язкові замовлення на товари (зовсім недешеві) в короткострокові і нерозумні терміни. В травні- вересні 2015 року вона вимушена була зробити певну кількість замовлень відповідачу, які обійшлися для неї дуже великою сумою, хоча ці гроші потрібні були для лікування. Відповідач дозволив собі в корисливих цілях в черговий раз змінити терміни проведення маркетингової акції з 20 травня 205р. по 30 вересня 2015р., цим некоректним прийомом продовжувати утримувати її в залежному стані під рекламним щитом головного, єдиного призера і переможця акції 2015р. Вона зобов,язана була дотримуватись і виконувати умови перенесеної акції до 30 вересня 2015р. 7 липня 2015 р. вона звернулась до відповідача з претензією стосовно невручення їй грошового призу в сумі 80\~000 грн., які відповідач проігнорував. При цьому відповідач почав видавати їй нові завдання і вимагати їх термінового виконання в короткострокові і нерозумні терміни. Відповідач призначив нові терміни проведення акції (з 20.05.2015р. по 30.09.2015р.), в результаті яких їй довелося виконувати нові кабальні замовлення, будучи переможцем попередньої акції. Вона виконала усі завдання і формальності відповідача до дати вручення грошового призу 30 вересня 2015р. Але, на жаль, стала тричі віртуальним переможцем без грошової винагороди. В подальшому відповідач у черговий раз змінив терміни проведення маркетингової акції з 17 вересня 2015р. по 28 грудня 2015р. і продовжує видавати завдання на замовлення товарів і вимагати їх термінового виконання, не надаючи для цього розумного часу. Вона не в змозі виконати завдання відповідача через відсутність грошей і за станом здоров,я, знаходячись у лікарні. У надзвичайно складній знервованій ситуації, що склалася, стан її здоров,я внаслідок таких дій відповідача по відношенню до неї різко погіршився. Їй довелося лягти в кардіологічне відділення лікарні, рятуючись від загрози інсульту. 30 вересня 2015 року вона вдруге звернулась із заявою - претензією до відповідача стосовно невручення грошового призу переможцеві, що відповідачем було проігноровано. За відповідачем залишається заборгованість за невиплату грошового призу в сумі 80000 грн. і двічі по 105000грн. Посилаючись на викладене, з урахуванням збільшення розміру позовних вимог, позивач просить суд стягнути з відповідача на її користь кошти виграшного призу на загальну суму 290000 грн., кошти компенсації моральної шкоди в сумі 105\~000 грн.; зобовязати відповідача перерахувати гроші в сумі 395000 грн. на її рахунок. В судовому засіданні представник позивачки позовні вимоги підтримав в повному обсязі, пославшись на обставини, викладені в позовній заяві, та додатково пояснив, що позивачка в магазині взяла буклет і почала купувати товари у відповідача ТОВ «Комфорт Торг», перераховуючи йому гроші. Весь товар, який позивачка замовляла, вона отримувала. Позивач продовжувала робити замовлення товару, щоб стати переможцем акції і отримати грошовий приз. Суму виграшного призу на загальну суму 290000 грн. та моральну шкоду просить стягнути саме з відповідача, оскільки ТОВ «Ультра Торг» тільки робить рекламу для відповідача, тому позивач і не заявляє вимоги до останнього. Представник відповідача в судове засідання не з'явився, про день та час розгляду справи був повідомлений належним чином, про що свідчать рекомендовані повідомлення про вручення поштового відправлення, наявні в матеріалах справи (а.с.159,164). При цьому на адресу суду від представника відповідача надійшли письмові заперечення проти позову, в яких він просив в задоволенні позову відмовити, посилаючись на те, що між ТОВ « Комфорт Торг» та ТОВ « Ультра Торг» було укладено договір про надання послуг від 06.05.2015 року №2/05-1, предметом якого є організація та проведення заходів, необхідних для підвищення попиту та обсягів продажу товарів замовника. Згідно умов Договору, виконавець на власний розсуд розробляє концепцію проведення заходів (маркетингових акцій), з правом використання під час проведення акцій належного виконавцеві знаку для товарів та послуг. Також, виконавець самостійно визначає зміст та умови проведення маркетингових акцій, способи залучення клієнтів та збільшення попиту клієнтів на товари замовника. Виконавець самостійно визначає заходи заохочення клієнтів, в тому числі, але не обмежуючись, має право встановлювати суми грошових виплат для клієнтів, винагород, заохочуваних подарунків в грошовій або іншій формах, та також використовувати під час проведення акцій інші заходи, які на розсуд виконавця будуть сприяти підвищенню попиту на продаж товарів замовника. В разі, якщо умови акції, яку організовує виконавець, будуть передбачати умови виплати будь-якої винагороди, заохочення, тощо на користь клієнтів, то зобовязання такій виплаті є прямим зобовязаннями виконавця і не можуть передаватись виконавцем замовнику. Отже, з викладеного вище випливає, що ТОВ «Комфорт Торг» не має зобовязань перед третіми особами щодо виплати їм грошового зобовязання ( призу). Додаток №8 до позовної заяви містить умови проведення маркетингової акції з зазначенням найменування та контактної інформації організатора та виконавця маркетингової акції, строку проведення маркетингової акції, порядку розподілу призів та розміщення інформації, де є можливість ознайомитися з повним текстом правил проведення маркетингової акції. Отже, позивачці було відомо, що маркетингову акцію проводить саме ТОВ « Ультра Торг». Твердження позивача щодо зміни строків виплати призового фонду також не відповідають дійсності та не підтверджуються жодними доказами. Відповідач не змінював та не міг змінювати ні строки проведення маркетингової акції, ні строки виплати призового фонду, у звязку з тим, що ТОВ « Комфорт Торг» не організовує та ніколи не організовувало і не проводило маркетингових акцій. З вимог позовної заяви та доданих до неї матеріалів випливає, що [PERSON] приймала участь в маркетинговій акції, та виходячи з інформації, що міститься на додатках, випливає, що дана акція проводилася ТОВ «Ультра Торг», та на кожній сторінці доданих позивачем матеріалів до позовної заяви, зазначено, що «у випадку визнання Вас власником головного призу та виникнення схожої ситуації ми зможемо повідомити наступне». Твердження позивача щодо заборгованості відповідача перед позивачем за невиплату грошового призу не підтверджується жодними доказами. В обґрунтування позову позивач вказує про те, що відповідач взяв на себе зобовязання видати йому приз в сумі 80\~000грн. і двічі по 105\~000грн., оскільки прислав останньому лист з відповідною інформацією. По своїй суті маркетингова акція не є зобовязанням в розумінні ст.509 ЦК України або договором в розумінні ст.626ЦК України, а тому правовідносини, що склалися між сторонами, не носять зобовязальний або договірний характер. Враховуючи, що представник відповідача не скористався правом брати участь у судовому засіданні, суд вважає за можливе розглянути цивільну справу у його відсутність. Суд, розглянувши справу в межах заявлених вимог, вислухавши пояснення представника позивача, оцінивши докази, що є в наявності в матеріалах справи, вважає позовні вимоги [PERSON] необґрунтованими та такими, що задоволенню не підлягають за наступних підстав. Відповідно до\~вимог\~ст.ст.11,60 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як\~за\~зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін\~та\~інших осіб, які беруть участь у справі.\~Кожна\~сторона\~зобов'язана\~довести ті обставини,\~на які\~вона посилається як на підставу своїх\~вимог\~і\~заперечень.\~Докази подаються сторонами та іншими особами,\~які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини,\~які мають значення\~для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір.\~Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Відповідно до ст.1144 ЦК України\~особа має право публічно пообіцяти винагороду (нагороду) за передання їй відповідного результату (передання інформації, знайдення речі, знайдення фізичної особи тощо). Обіцянка винагороди є публічною, якщо вона сповіщена у засобах масової інформації або іншим чином невизначеному колу осіб. У сповіщенні публічної обіцянки винагороди мають бути визначені завдання, строк та місце його виконання, форма та розмір винагороди. Згідно до ст.1148 ЦК України, у разі виконання завдання і передання його результату особа, яка публічно обіцяла винагороду (нагороду), зобов'язана виплатити її. Судом встановлено, що відповідач [PERSON] з обмеженою відповідальністю «Комфорт Торг», скорочене найменування ТОВ «Комфорт Торг», є юридичною особою, основним видом економічної діяльності якого є роздрібна торгівля, що здійснюється фірмами поштового замовлення або через мережу Інтернет. Дата проведення державної реєстрації юридичної особи -23.04.2015 р. Зазначене вбачається з Витягу з Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб підприємців. (а.с.24-26) Як зазначає позивач [PERSON], вона замовляла і отримувала від відповідача ТОВ «Комфорт Торг» різноманітні товари та по закінченню маркетингових акцій, які проводив саме відповідач, мала отримати від відповідача грошові призи в сумі 80000 грн. та двічі по 105000 грн. Як вбачається із сукупності документів, наданих суду позивачем [PERSON], надрукованих типографським методом, вони не містять печатки ТОВ «Комфорт Торг» із зазначенням ідентифікаційного коду юридичної особи. Зі змісту наданих позивачем документів вбачається, що позивач [PERSON] приймала участь в маркетингових акціях, які здійснювались Дирекцією з проведення маркетингових акцій «На дом». При цьому матеріали справи не містять відомостей про те, яке безпосереднє відношення Дирекція з проведення маркетингових акцій «На дом» має до відповідача ТОВ «Комфорт Торг». На копії особової справи переможця акції [PERSON], наданої позивачем (а.с.4), взагалі міститься бланк замовлення на адресу ТОВ «Щєдрий дом». Окрім того, на а.с.76 міститься лист за підписом голови Дирекції з проведення маркетингових акцій «На дом», адресований позивачці [PERSON] На оберті зазначеного листа містяться умови проведення маркетингової акції ТОВ «Ультра Торг». Суд бере до уваги наданий відповідачем договір про надання послуг від 06 травня 2015 року №2/05-1, укладений між [PERSON] з обмеженою відповідальністю «Комфорт Торг» (замовником) та [PERSON] з обмеженою відповідальністю «Ультра Торг» (виконавцем), предметом якого є організація та проведення заходів, необхідних для підвищення попиту та обсягів продажу товарів замовника. Так, згідно п.2.1.1. договору, виконавець на власний розсуд розробляє концепцію проведення заходів (маркетингових акцій), з правом використання під час проведення акцій належного виконавцеві знаку для товарів та послуг. Відповідно до п.2.1.4 договору, виконавець самостійно визначає зміст та умови проведення маркетингових акцій, способи залучення клієнтів та збільшення попиту клієнтів на товари замовника. Згідно п.2.1.5. договору, виконавець самостійно визначає заходи заохочення клієнтів, в тому числі, але не обмежуючись, має право встановлювати суми грошових виплат для клієнтів, винагород, заохочувальних подарунків в грошовій або іншій формах, а також використовувати під час проведення акції інші заходи, які на розсуд виконавця будуть сприяти підвищенню попиту на продаж товарів замовника. В разі, якщо умови акції, яку організовує виконавець, будуть передбачати умови виплати будь-якої винагороди, заохочення, тощо на користь клієнтів, то зобов'язання по такій виплаті є прямим зобов'язаннями виконавця і не можуть передаватись виконавцем замовнику. З п.2.1.13 зазначеного договору вбачається, що в разі виникнення будь-яких претензій, спорів, вимог клієнтів або контролюючих органів до Замовника, пов,язаних зі змістом промопакетів та/або умовами проведення маркетингових акцій та/або порядком та строками виконання зобов,язань Виконавцем перед клієнтами в частині виплати або передачі заохочень, винагород, призів, виплат, відповідальною особою є Виконавець. Отже, виходячи з умов договору, вбачається, що ТОВ «Комфорт Торг» не є організатором та виконавцем маркетингових акцій, не має зобов'язань перед третіми особами щодо виплати їм грошового зобов'язання (призу). Позивач та його представник не надали суду належних та допустимих доказів на підтвердження того, що маркетингові акції, в яких позивач брала участь, проводив саме відповідач ТОВ «Комфорт Торг», а відповідно виникнення між сторонами відповідних правовідносин. Таким чином, з огляду на викладене вище суд дійшов висновку про те, що позовні вимоги в частині стягнення з відповідача сум грошового виграшного призу задоволенню не підлягають. Крім того, позовні вимоги щодо стягнення з відповідача моральної шкоди в розмірі 105000 грн. також не підлягають задоволенню з огляду на наступне. Відповідно до ст.ст.23,1167 ЦК України\~особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Між тим, цивільне законодавство встановлює загальне правило, відповідно до якого відповідальність за завдання моральної шкоди настає за наявності всіх основних умов відповідальності, а саме: протиправної поведінки, моральної шкоди, причинного зв'язку та вини завдавача. При цьому треба враховувати, чим підтверджується факт завдання особі моральної шкоди, за яких обставин та якими діями (бездіяльності) вона завдана, в якій грошовій формі чи в якій матеріальній формі особа оцінює завдану їй шкоду та з чого вона при цьому виходить, та інші обставини, що мають значення для вирішення спору. Пунктом 5 статті 4 Закону України «Про захист прав споживачів», статтею 711 ЦК України\~встановлено, що споживач має право на відшкодування моральної шкоди лише у випадках, коли така шкода заподіяна внаслідок недоліків продукції. В пунктах 2, 5 постанови Пленуму Верховного Суду України від 31 березня 1995 року № 4 «Про судову практику в справах про відшкодування моральної ( немайнової ) шкоди» з наступними змінами зазначено, що спори про відшкодування фізичній чи юридичній особі моральної шкоди розглядаються, зокрема: коли право на її відшкодування безпосередньо передбачено нормами\~Конституції України\~або випливає з її положень; у випадках, передбачених законодавством, яке встановлює відповідальність за заподіяння моральної шкоди; при порушенні зобов'язань, які підпадають під дію\~Закону України «Про захист прав споживачів»\~чи інших законів, які регулюють такі зобов'язання і передбачають відшкодування моральної шкоди, а також що відповідно до загальних підстав цивільно-правової відповідальності обов'язковому з'ясуванню при вирішенні спору про відшкодування моральної ( немайнової ) шкоди підлягають: наявність такої шкоди, протиправність діяння її заподіювача, наявність причинного зв'язку між шкодою і протиправним діянням заподіювача та вини останнього в її заподіянні. Проте, позивачем та його представником не надано жодних належних та допустимих доказів порушення відповідачем законних прав позивача шляхом допущення будь-якого протиправного діяння, внаслідок чого їй було завдано моральну шкоду. За таких обставин суд приходить до висновку, що підстав для задоволення вимог позивача не вбачається та в їх задоволенні слід відмовити в повному обсязі. На підставі викладеного,

Outcome: dismissed