Jurisdiction: civil
Date: 2017-07-27 00:00:00

Позивач звернулась до суду з позовом до відповідача, в якому після збільшення позовних вимог просила суд стягнути з ТОВ «Верес» на її користь заборгованість по орендній платі в сумі 16790, 64 грн., пеню в сумі 10361,71 грн., відсотки в сумі 1254,15 грн., а всього 28406,50 грн., розірвати договір оренди земельної ділянки, що був укладений між позивачем та ТОВ «Верес» 21.01.2005 року і зареєстрований 31.05.2005 року, строком на 10 календарних років, з урахуванням додаткового строку, що був встановлений додатковою угодою без дати, зареєстрованою 30.06.2009 року, в зв'язку з систематичним невиконанням орендарем - відповідачем умов договору щодо виплати орендної плати. 1 червня 2017 року Онуфріївським районним судом Кіровоградської області ухвалено рішення, яким в задоволенні позову [PERSON] до товариства з обмеженою відповідальністю «Верес», третя особа Головне управління Держгеокадастру у Кіровоградській області в особі відділу Держгеокадастру в Онуфріївському районі про дострокове розірвання договору оренди земельної ділянки відмовлено. До Онуфріївського районного суду Кіровоградської області звернувся представник позивача [PERSON] з заявою про ухвалення додаткового рішення по цивільній справі за позовом [PERSON] до товариства з обмеженою відповідальністю «Верес», третя особа Головне управління Держгеокадастру у Кіровоградській області в особі відділу Держгеокадастру в Онуфріївському районі про дострокове розірвання договору оренди земельної ділянок, стягнення заборгованості по орендній платі, пені за порушення строків виплати орендної плати та трьох відсотків річних за користування коштами позивача. Крім того просив вирішити питання щодо розподілу судових витрат між сторонами. В зв'язку з цим ухвалою суду від 24 липня 2017 року призначено дане засідання для вирішення питання про ухвалення додаткового рішення. Позивач [PERSON], представники позивача [PERSON] та [PERSON], представник відповідача Нижника В.В. та представник третьої особи були належним чином повідомлені про місце, дату та час розгляду справи, але в судове засідання не з'явились. Суд, вивчивши матеріали справи, прийшов до висновку про ухвалення додаткового рішення з наступних підстав. За змістом ст. 3 ЦПК України кожна особа має право на звернення до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Згідно зі ст.ст. 10, 11 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється виключно на засадах змагальності сторін, при цьому суд розглядає цивільні справи не інакше як в межах заявлених вимог і на підставі наданих сторонами доказів. Відповідно до п. 1 та п. 4 ч. 1 ст. 220 ЦПК України, суд, що ухвалив рішення, може за заявою осіб, які беруть участь у справі, чи власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо стосовно якої-небудь позовної вимиги, з приводу якої сторони подавали докази і давали пояснення, не ухвалено рішення та не вирішено питання про судові витрати. В рішенні від 1 червня 2017 року в його мотивувальній частині суд дав правову оцінку здобутим та перевіреним в судовому засіданні доказам на обґрунтування позовних вимог позивача про стягнення заборгованості по орендній платі, пені за порушення строків виплати орендної плати та трьох відсотків річних за користування коштами позивача. Згідно вимог ст. 88 ЦПК України суд ухвалив, що не підлягають стягненню й судові витрати у вигляді судового збору. Про підставність чи непідставність даних позовних вимог крім пояснень в судовому засіданні сторони висловлювали свою правову позицію і в судових дебатах. Однак суд упустив та не зазначив у резолютивній частині даного судового рішення висновок щодо позовної вимоги [PERSON] про стягнення заборгованості по орендній платі, пені за порушення строків виплати орендної плати та трьох відсотків річних за користування коштами позивача. Вирішуючи питання про стягнення з відповідача заборгованості по орендній платі в сумі 16790, 64 грн., пені в сумі 10361,71 грн., відсотків в сумі 1254,15 грн., суд дійшов висновку, що в цій частині позовні вимоги не підлягають задоволенню з наступних підстав. Так, відповідно до п. 15.1 договору оренди цей договір набирає чинності після підписання сторонами та його державної реєстрації. Пунктом 11 додаткової угоди до договору оренди землі передбачено, що орендна плата вноситься орендарем щорічно у грошовій, натуральній або відробітковій формі за домовленістю сторін у розмірі 3, 5 % від нормативної грошової оцінки земельної ділянки, що становить 1806, 00 гривень у строк до 31 грудня кожного року. Дана додаткова угода пройшла відповідну державну реєстрацію та є зареєстрованою в Онуфріївському райвідділі КРФ ДП «ЦДЗК» 30 червня 2009 року, тобто набрала чинності 30.06.2009 року, як це передбачено самим договором /п. 15.1 договору/. На час укладення договору нормативно грошова оцінка землі складала 34682, 05 грн./а.с. 11/. Посилаючись на наявність заборгованості по орендній платі позивач зазначала, що вартість земельної ділянки у 2009-2013 році складала 110977, 98 грн., у 2014 році 138611, 50 грн., у 2015 та 2016 році 166335, 27 грн., у зв'язку з чим вважає, що розмір орендної плати підлягав збільшенню, а саме у 2009 та 2013 році повинна була отримати 3884, 23 грн., у 2014 році 4851, 39 грн., у 2015 році 5821, 75 грн., у 2016 році 5821, 75 грн. Вважає, що розмір орендної плати повинен був автоматично змінюватися відповідачем в залежності від нової грошової оцінки земельної ділянки. Між тим, відповідно до п. 4.3 договору розмір орендної плати переглядається у разі наявності взаємної згоди сторін, або у випадку прямо передбаченому законом /а.с. 15/. Згідно п. 4.2. спірного договору обчислення розміру орендної плати здійснюється без урахування індексу інфляції, якщо її розмір перевищує мінімальний розмір орендної плати встановленої чинним законодавством України /а.с 15/. У пункті 1 додаткової угоди до договору оренди землі сторони досягли згоди, що орендна плата вноситься орендарем щорічно у грошовій, натуральній або відробітковій формі за домовленістю сторін у розмірі 3, 5 % від нормативної грошової оцінки земельної ділянки, що становить 1806, 00 гривень у строк до 31 грудня кожного року /а.с. 18/. Тобто, умовами зазначеного договору оренди земельної ділянки передбачено обчислення орендної плати за землю без урахуванням індексу інфляції, якщо її розмір перевищує мінімальний розмір орендної плати встановленої чинним законодавством України. Позивач [PERSON] не зверталась до відповідача з проханням внести зміни в умови договору щодо розміру орендної плати у бік її збільшення, ніяких змін з приводу застосування коефіцієнта індексації нормативно-грошової оцінки при обчисленні орендної плати в договори не вносилось, а тому посилання позивача на те, що відповідачем неправильно обраховується розмір орендної плати є безпідставними, у зв'язку з чим вимоги позивача в частині стягнення заборгованості по орендній платі, пені за порушення строків виплати орендної плати та трьох відсотків річних за користування коштами позивача не підлягають задоволенню. Оскільки у позові відмовлено, згідно вимог ст. 88 ЦПК України судові витрати, слід залишити за позивачем.

Outcome: approved