Jurisdiction: civil
Date: 2018-06-21 00:00:00

Позивач звернулась до суду з позовом в якому зазначає, що з відповідачем перебувала в зареєстрованому шлюбі та від спільного проживання мають неповнолітнього сина [PERSON], [INFO] якій проживає разом з нею та перебуває на її утримані. Рішенням Новоселицького районного суду від 27.05.2016 року з відповідача на її користь стягуються аліменти в твердій грошовій сумі в розмірі 500 грн. на місяць до повноліття. Позивач вважає, що дана сума є занадто малою та не вистачає їй на утримання сина, враховуючи що мінімальний прожитковий мінімум на дитину віком від 6 до 18 років встановленим законом з 01.01.2018 року у розмірі 1860 грн. а з 01.12.2018 року досягне 2027 грн. та вимоги ст.182 СК України аліменти на дитину не можуть бути меншими ніж 50 відсотків прожиткового мініму для дитини відповідного віку. З врахуванням того, що відповідач має у користуванні два вантажних автомобіля, має власний бізнес, займається різкою скла та виготовленням вікон, є приватним підприємцем просить суд змінити розмір аліментів які стягуються з відповідача на її користь на утримання аліментів та в подальшому стягувати аліменти в твердій грошовій сумі в розмірі 1860 грн. на місяць з врахуванням індексу інфляції. Ухвалою суду від 16.04.2018року дана позовна заява призначена до судового розгляду в порядку спрощеного провадження. Ухвалою суду від 29.05.2018 року цивільна справа призначена до судового розгляду у порядку загального позовного провадження. Ухвалою суду від 15 червня 2018 року закрито підготовче засідання по даній цивільній справі та призначена до судового розгляду по суті. В судовому засіданні представник позивача підтримала поданий позов в повному обсязі з підстав зазначених у позовній заяві. Представник відповідача позов не визнав в повному обсязі подав до суду відзив на позовну заяву та додатково суду пояснив, що матеріальне становище відповідача погіршилось, він став інвалідом третьої групи загального захворювання, у нього народилась дитина від другого шлюбу яка перебуває на його утриманні та рішенням Новоселицького районного суду з нього стягуються аліменти, у позивачки матеріальне становище не погіршилось вона продовжує працювати за кордоном щороку по декілька місяців на рік їздить до Італії, дані обставини є відомими оскільки встановлювалися в процесі розгляду справи про стягнення аліментів та поділу майна де він також представляв інтереси відповідача. Тому просить суд відмовити у задоволенні позовних вимог за безпідставністю. Наданими сторонами доказами судом встановлено, що рішенням Новоселицького районного суду від 27.05.2016 року по справі №720/950/16-ц з відповідача на користь позивача стягуються аліменти на утримання сина [PERSON], [INFO] в розмірі 500 грн. щомісяця починаючи з 18.05.2016 року до повноліття. Відповідно до ухвали апеляційного суду від 08.08.2017 року по праві за позовом [PERSON] до [PERSON] про стягнення аліментів з відповідача стягуються аліменти на користь [PERSON] на утримання спільної дитини в розмірі 1000 грн. починаючи з 15.05.2017 року. З довідки МСЕК серії 12ААА №950630 від 29.09.2017 року вбачається, що [PERSON] встановлена третя група інвалідності загального захворювання. З довідки управління соціального захисту вбачається, що [PERSON] отримує пенсіє в розмірі 1452 грн.. Відповідно до чч. 1, 2 ст. 27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України №\~789ХІІ (78912) від 27 лютого 1991 року та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. За змістом ст. 180 СК України батьки зобовязані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно з ст.192 СК України, Розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров'я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Згідно з п. 23 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року №3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справи щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» розмір аліментів, визначений судовим рішенням або за домовленістю між батьками, суд може змінити за позовом платника або одержувача аліментів у звязку зі зміною матеріального чи сімейного стану, погіршення чи поліпшення здоровя когось із них. Враховуючи зміст ст.ст. 181, 192 СК України, розмір аліментів, визначений рішенням суду, не вважається незмінним. Отже, у звязку із значним покращенням матеріального становища платника аліментів матір дитини може подати до суду заяву про збільшення розміру аліментів. Значне погіршення матеріального становища батька може бути підставою для його вимоги про зменшення розміру аліментів. Відповідно до ч.1 ст.81 ЦПК України, Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Отже, аналізуючи у сукупності надані сторонами докази та зазначені правові норми судом встановлено, що сторона позивача не надала суду докази погіршення її матеріального становища та покращення матеріального становища відповідача. За таких обставин суд дійшов висновку про відмову у задоволенні заявлених позовних вимог за недоведеністю. З огляду на правову позицію представника позивача, що змінилась матеріальне становище її позивачки оскільки дитина підросла та потребує додаткового харчування, та додаткових кишенькових коштів, суд вважає, що у відповідності до вимог ст.185 СК України, позивачка не позбавлена можливості звернутися до суду з додатковим позовом про стягнення з відповідача не як аліменти а додаткові витрати на утримання неповнолітнього сина. Згідно з п.3 ст.5 Закону України «Про судовий збір», Від сплати судового збору під час розгляду справи в усіх судових інстанціях звільняються: позивачі - у справах про стягнення аліментів, оплату додаткових витрат на дитину, стягнення неустойки (пені) за прострочення сплати аліментів, індексацію аліментів чи зміну способу їх стягнення, а також заявники у разі подання заяви щодо видачі судового наказу про стягнення аліментів. Згідно з\~ст.141\~ЦПК України,\~Судовий збір\~покладається на\~сторони пропорційно\~розміру задоволених\~позовних вимог. Інші\~судові витрати,\~повязані з\~розглядом справи,\~покладаються у разі відмови в позові - на позивача. Якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, які їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог, а інша частина компенсується за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. Якщо обидві сторони звільнені від оплати судових витрат, вони компенсуються за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. Суд враховуючи, що позивач звільнена від сплати судового збору вважає за необхідним понесені судові витрати віднести за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

Outcome: dismissed