Jurisdiction: civil
Date: 2015-05-14 00:00:00

Позивач звернулась до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу та стягнення аліментів на утримання малолітньої дитини. В обґрунтування своїх вимог позивач зазначила, що вони з відповідачем знаходяться у шлюбі, який було зареєстровано 16 березня 2013 року у Червонозаводському відділі державної реєстрації актів цивільного стану Харківського міського управління юстиції міста Харкова, актовий запис № 88. Від шлюбу подружжя має малолітню дитину - доньку [PERSON], [INFO]. Як зазначає позивач, спільне життя з відповідачем не склалося, в зв'язку з різними поглядами на життя та пріоритети, між ними виникали сварки, з березня 2015 року разом вони з відповідачем не проживають, дитина мешкає разом з нею, відповідач є працездатним, працює та отримує заробітну плату, проте гроші на утримання дитини надає в недостатньому розмірі. Посилаючись на дані обставини позивач просила суд шлюб між нею та відповідачем розірвати і стягнути з відповідача на її користь на утримання дитини ? усіх доходів, але не менше 30 відсотків прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, щомісячно до досягнення дитиною повноліття, а також витрати на послуги адвоката в розмірі 600, 00 гривень. В судове засідання позивач не з'явилась, надавши до суду заяву про слухання справи за її відсутності, позовні вимоги підтримала у повному обсязі, просила суд їх задовольнити. Відповідач в судове засідання не з'явився, надавши до суду заяву про слухання справи за його відсутності, а також просив позов задовольнити. Перевіривши наявні в матеріалах справи докази, суд вважає позов таким, що підлягає задоволенню виходячи з наступного. Судом встановлено, що сторони знаходяться у шлюбі, який був зареєстрований 16 березня 2013 року у Червонозаводському відділі державної реєстрації актів цивільного стану Харківського міського управління юстиції міста Харкова, актовий запис № 88 (свідоцтво про шлюб [NUMBER]). Від шлюбу подружжя має неповнолітню дитину - доньку [PERSON], [INFO] (свідоцтво про народження [NUMBER]). Як встановлено в судовому засіданні причиною розпаду сім'ї стало те, що між подружжям відсутнє взаєморозуміння, спільне господарство не ведеться, подружжя проживає окремо. Таким чином, приймаючи до уваги положення ст. 112 СК України, про те що суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення, суд вважає можливим шлюб між [PERSON] та [PERSON] розірвати. Згідно зі ст. 180 Сімейного Кодексу України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до ст. 182 Сімейного Кодексу України, при визначенні розміру аліментів суд враховує стан здоров'я та матеріальне становище дитини, стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, за винятком коли аліменти стягуються у твердій грошовій сумі. Враховуючи потреби дитини, соціально-економічні умови сьогодення, а також дані про особу відповідача, який є працездатною особою і в змозі заробляти гроші і надавати відповідну допомогу позивачці, суд вважає за необхідне в інтересах дитини стягнути з [PERSON] аліменти в розмірі ? частини всіх видів заробітку (доходу) щомісячно до повноліття дитини, але не менше ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. На підставі п. 1 ч. 1 ст. 367 ЦПК України суд допускає негайне виконання рішення в частині стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць. Відповідно до положень статей 79,88 ЦПК України, суд стягує з відповідача на користь позивача понесені та матеріально підтверджені судові витрати, а саме витрати на правовому допомогу у сумі 600,00 гривень відповідно до акту приймання-передачі наданих послуг №1 від 30.03.2015 року та витрати по сплаті судового збору у сумі 243, 60 гривень. Відповідно до ч. 2 ст. 197 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось.

Outcome: approved