overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2017-11-30 00:00:00

Позивач\~звернулась\~в суд з позовом про розірвання шлюбу з відповідачем, вказавши, що 15.07.2016 року вони зареєстрували шлюб. Від\~даного шлюбу дітей не мають.\~Позов мотивує тим, що спільне життя з відповідачем не склалось через різні погляди на життя, відсутність взаєморозуміння, на даний час подружні стосунки припинені, шлюб носить формальний характер, просить його розірвати та залишити шлюбне прізвище «Ідзі», стягнути судовий збір та оплату послуг перекладу та сприяння нотаріальному посвідченню. В судове засідання позивач не зявилась, про час та місце слухання справи повідомлена, надала суду заяву про розгляд справи без її участі, позов підтримала. Відповідач в судове засідання не зявився. Останній проживає у [PERSON]. Судом направлялося судове доручення про вручення відповідачеві копії позову та повідомлення про час і місце судового розгляду справи із пропозицією надати заперечення проти позову. Вказане доручення було виконано 20.07.2017 року Окружним судом в Ополе. Документи були вручені повнолітньому члену сімї, який проживає разом з відповідачем. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що сторони перебувають в зареєстрованому шлюбі з 15.07.2016 року та припинили шлюбні відносини через різні погляди на сімейне життя, відсутність взаєморозуміння, що призвело до втрати почуттів поваги і любові між ними, на даний час шлюб носить формальний характер, подружжя проживає у різних країнах, а тому, у відповідності до ст.112 СК України, якщо судом буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження сім'ї стали неможливими, шлюб розривається. Вимогами статті 113 СК України визначено, що особа, яка змінила своє прізвище у звязку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватись цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Позовні вимоги в частині розірвання шлюбу та залишення позивачці шлюбного прізвища «Ідзі» підлягають задоволенню. Згідно\~ст. 88 ЦПК України, стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею та документально підтвердженні судові витрати. Згідно квитанції № 77 від 15.06.2017 року, яка знаходиться в матеріалах справи, [PERSON] сплатила за послуги з перекладу та сприяння нотаріальному посвідченню 220 грн. Крім того, відповідно\~ст. 88 ЦПК України\~з відповідача на користь позивача необхідно стягнути судові витрати з оплати судового збору в сумі 640,00 грн..

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-05-30 00:00:00

Позивач звернулась в суд з позовом про розірвання шлюбу з відповідачем, вказавши, що 26.12.2001 року вони зареєстрували шлюб. Від даного шлюбу мають доньку [PERSON] [INFO]. Позов мотивує тим, що спільне життя з відповідачем не склалось через різні погляди на життя, відсутність взаєморозуміння, на даний час подружні стосунки припинені, шлюб носить формальний характер, просить його розірвати. В судове засідання позивач не з'явилася, про час та місце слухання справи повідомлена, надала суду заяву про розгляд справи без її участі, позов підтримала. Відповідач в судове засідання не з'явився, про час та місце слухання справи повідомлений, надав суду заяву про розгляд справи без його участі, проти задоволення позову не заперечував. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. В судовому засіданні встановлено, що сторони перебувають в зареєстрованому шлюбі з 26.12.2001 року, та на даний час шлюбні відносини припинені через різні погляди на сімейне життя, відсутність взаєморозуміння, що призвело до втрати почуттів поваги і любові між ними, на даний час шлюб носить формальний характер, а тому, у відповідності до ст. 112 СК України, якщо судом буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження сім'ї стали неможливими, шлюб розривається. Таким чином, позовні вимоги є доведеними та обгрунтованими, базуються на чинному законодавстві і підлягають задоволенню. Відповідно до вимог ст. 88 ЦПК України суд стягує судові витрати, понесені позивачем та підтверджені наданою суду квитанцією в розмірі 551,20 грн. з відповідача на користь позивачки.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-06-03 00:00:00

Позивач звернулась в суд з позовом про розірвання шлюбу між нею та відповідачем. В своїх позовних вимогах позивач пояснила, що 25 вересня 2007 року вона із відповідачем уклала шлюб, зареєстрований Лідихівською сільською радою Кременецького району Тернопільської області, актовий запис № 12. В. В шлюбі у них народилося двоє дітей: дочка [PERSON], [INFO] та син [PERSON], [INFO]. Подружнє життя із відповідачем не склалося. Причиною розлучення є те, що відповідач зловживає спиртними напоями, наносить тілесні побої позивачу, в результаті чого сторни втратили одни до одного почуття любові та поваги. Шлюб носить формальний характер. За таких обставин позивач просить розірвати шлюб між нею та відповідачем та визначити місце проживання дітей. Відповідач в судове засідання не з'явився, хоча про час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином. Причини його неявки суду невідомі. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення. З свідоцтва про шлюб вбачається, що сторони уклали шлюб 25 вересня 2007 року, зареєстрований Лідихівською сільською радою Кременецького району Тернопільської області, актовий запис № 12. Судом встановлено, що подальше спільне проживання подружжя і збереження шлюбу буде суперечити їхнім інтересам, оскільки встановлений факт відсутності між подружжям взаємоповаги та взаєморозуміння. Відповідно до ч. 2 ст. 112 Сімейного кодексу України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Враховуючи вищенаведене,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-04-07 00:00:00

Позивач звернулась в суд з позовом про розірвання шлюбу між нею та відповідачем. В своїх позовних вимогах позивач пояснила, що 25 травня 2011 року з відповідачем уклала шлюб, який зареєстрований Лопушненською сільською радою Кременецького району Тернопільської області, актовий запис № 09. Від спільного проживання у сторін є син [PERSON], [INFO]. Причиною розпаду сім'ї є те, що між сторонами часто виникають сварки і конфлікти, відповідач принижує позивача як жінку, не бере участі у веденні домашнього господарства, не займається вихованням сина, в результаті чого позивач втратила до відповідача почуття любові та поваги. На даний час шлюб носить формальний характер, так як сторони проживають окремо з квітня 2014 року. Тому позивач просить розірвати шлюб між нею та відповідачем. Відповідач в судове засідання подав заяву, у якій просить слухати справу у його відсутності, позов визнає. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення. З свідоцтва про шлюб вбачається, що шлюб між сторонами зареєстровано 25 травня 2011 року Лопушненською сільською радою Кременецького району Тернопільської області, актовий запис № 09. Відповідно до ч. 2 ст. 112 Сімейного кодексу України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Судом встановлено, що подальше збереження шлюбу буде суперечити інтересам позивача, оскільки встановлений факт відсутності між подружжям взаємоповаги та взаєморозуміння, тому їхній шлюб є формальністю, яку зберігати недоцільно. Враховуючи вищенаведене,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-02-25 00:00:00

Позивач звернулась в суд з позовом про розірвання шлюбу між нею та відповідачем. В своїх позовних вимогах позивач пояснила, що 28 серпня 2006 року з відповідачем уклала шлюб, який зареєстрований виконавчим комітетом Плосківської сільської ради Кременецького району Тернопільської області, актовий запис № 04. Від спільного проживання у сторін є двоє дітей: син [PERSON], [INFO] та син [PERSON], [INFO]. Причиною розпаду сім'ї є те, що між сторонами часто виникають сварки і конфлікти, відповідач зловживає алкогольними напоями, принижує позивача як жінку, не бере участі у веденні домашнього господарства, не займається вихованням синів, в результаті чого позивач втратила до відповідача почуття любові та поваги. На даний час шлюб носить формальний характер, так як сторони проживають окремо з травня 2014 року. Тому позивач просить розірвати шлюб між нею та відповідачем. Відповідач в судове засідання не з'явився, хоча про час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином. Причини його неявки суду невідомі. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення. З свідоцтва про шлюб вбачається, що шлюб між сторонами зареєстровано 28 серпня 2006 року виконавчим комітетом Плосківської сільської ради Кременецького району Тернопільської області, актовий запис № 04. Відповідно до ч. 2 ст. 112 Сімейного кодексу України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Судом встановлено, що подальше збереження шлюбу буде суперечити інтересам позивача, оскільки встановлений факт відсутності між подружжям взаємоповаги та взаєморозуміння, тому їхній шлюб є формальністю, яку зберігати недоцільно. Враховуючи вищенаведене,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-04-13 00:00:00

Позивач звернулась в суд з позовом про розірвання шлюбу між нею та відповідачем. В своїх позовних вимогах позивач пояснила, що 30 травня 2000 року з відповідачем уклала шлюб, який зареєстрований Кременецьким відділом реєстрації актів громадянського стану Тернопільської області, актовий запис № 54. Від спільного проживання у сторін є син [PERSON], [INFO]. Причиною розпаду сім'ї є те, що між сторонами часто почали виникати сварки і конфлікти, оскільки у сторін різні погляди на життя, злагоди у сімейному житті не має, в результаті чого позивач втратила до відповідача почуття любові та поваги. На даний час шлюб носить формальний характер, так як сторони проживають вже чотири роки окремо один від одного. Позивач просить розірвати шлюб між нею та відповідачем. Відповідач в судове засідання не з'явився, хоча про час та місце розгляду справи був повідомлений. Причини його неявки суду невідомі. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення. З свідоцтва про шлюб вбачається, що сторони уклали шлюб 30 травня 2000 року, який зареєстрований Кременецьким відділом реєстрації актів громадянського стану Тернопільської області, актовий запис № 54. Відповідно до ч. 2 ст. 112 Сімейного кодексу України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Судом встановлено, що подальше збереження шлюбу буде суперечити інтересам позивача, оскільки встановлений факт відсутності між подружжям взаємоповаги та взаєморозуміння, тому їхній шлюб є формальністю, яку зберігати недоцільно. Враховуючи вищенаведене,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-06-05 00:00:00

Позивач звернулась в суд з позовом про розірвання шлюбу між нею та відповідачем. В своїх позовних вимогах позивач пояснила, що з відповідачем шлюб уклала 12 липня 1996 року, шлюб зареєстровано Кременецьким відділом реєстрації актів громадянського стану, актовий запис № 63. Від спільного проживання у сторін є двоє дітей: син [PERSON], [INFO] та донька [PERSON],[INFO]. Подружнє життя із відповідачем не склалося. Причиною розлучення є вживання відповідачем алкогольних напоїв, що призводить до постійних сварок та конфліктів між сторонами, що негативно впливає на розвиток дітей. Шлюб носить формальний характер. За таких обставин позивач просить розірвати шлюб між нею та відповідачем. Відповідач в судове засідання не з'явився, хоча про час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином. Причини його неявки суду невідомі. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення. З свідоцтва про шлюб вбачається, що сторони уклали шлюб 12 липня 1996 року, зареєстрований Кременецьким відділом реєстрації актів громадянського стану, актовий запис № 63. Сторонам надавався строк для примирення до 27.05.2014 року, однак сторони не примирилися. В судовому засіданні встановлено, що подальше спільне проживання подружжя і збереження шлюбу буде суперечити їхнім інтересам, оскільки встановлений факт відсутності між подружжям взаємоповаги та взаєморозуміння. Неявку відповідача в судове засідання суд розцінює як небажання зберегти сім'ю. Відповідно до ч. 2 ст. 112 Сімейного кодексу України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Враховуючи вищенаведене,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-06-25 00:00:00

Позивач звернулась в суд з позовом про розірвання шлюбу між нею та відповідачем. В своїх позовних вимогах позивач пояснила, що з відповідачем шлюб уклала 15 червня 2006 року, який зареєстрований Відділом реєстрації актів цивільного стану Кременецького районного управління юстиції Тернопільської області, актовий запис № 93. Від спільного проживання у сторін є дочка [PERSON], [INFO]. Причиною розпаду сім'ї є те, що між сторонами часто почали виникати сварки і конфлікти, під час яких відповідач неодноразово застосовував до позивача фізичну силу. У сторін різні погляди на життя, злагоди у сімейному житті не має. Позивач втратила до відповідача почуття любові та поваги. На даний час шлюб носить формальний характер, так як сторони проживають окремо. А тому позивач просить розірвати шлюб між нею та відповідачем. Відповідач в судове засідання не з'явився, хоча про час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином. Причини його неявки суду невідомі. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення. З свідоцтва про шлюб вбачається, що сторони уклали шлюб 15 червня 2006 року, який зареєстровано Відділом реєстрації актів цивільного стану Кременецького районного управління юстиції Тернопільської області, актовий запис № 93. Судом встановлено, що подальше спільне проживання подружжя і збереження шлюбу буде суперечити їхнім інтересам, оскільки встановлений факт відсутності між подружжям взаємоповаги та взаєморозуміння. Неявку відповідача в судове засідання суд розцінює як небажання зберегти сім'ю. Сторонам надавався строк для примирення до 19.06.2014 року, однак сторони так і не примирилися. Відповідно до ч. 2 ст. 112 Сімейного кодексу України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Враховуючи вищенаведене,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-01-16 00:00:00

Позивач звернулась в суд з позовом про розірвання шлюбу між нею та відповідачем. В своїх позовних вимогах позивач пояснила, що з відповідачем шлюб уклала 24 вересня 1966 року, який зареєстровано Кремінцівською сільською радою Надвірнянського району Івано-Франківської області, актовий запис № 13. Від спільного проживання у сторін дітей не має. Подружнє життя із відповідачем не склалося. З 1970 року сторони не проживають однією сім'єю, а тому шлюб носить формальний характер. За таких обставин позивач просить розірвати шлюб між нею та відповідачем. Відповідач в судове засідання не з'явився, хоча про час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином, шляхом розміщення повідомлення про виклик до суду у газеті «Свобода». Причини його неявки суду невідомі. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення. З свідоцтва про шлюб вбачається, що сторони уклали шлюб 24 вересня 1966 року, який зареєстровано Кремінцівською сільською радою Надвірнянського району Івано-Франківської області, актовий запис № 13. Відповідно до ч. 2 ст. 112 Сімейного кодексу України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Враховуючи вищенаведене,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-06-25 00:00:00

Позивач звернулась в суд з позовом про розірвання шлюбу між нею та відповідачем. В своїх позовних вимогах позивач пояснила, що перебуваючи на території Російської Федерації, між нею та відповідачем, який являвся громадянином Російської Федерації, укладено шлюб 21 вересня 2007 року , який зареєстрований Управлінням РАЦС адміністрації муніципальної освіти Тосненського району Ленінградської області, актовий запис № 381. Від спільного проживання у сторін дітей не має. З 2008 року позивач з відповідачем переїхали жити до України, їхнє подружнє життя не склалося, оскільки у сторін різні характери та погляди на життя, спільне господарство ними не ведеться. Шлюб носить формальний характер. Позивач вважає, що примирення із відповідачем та збереження сім'ї є неможливим. За таких обставин позивач просить розірвати шлюб між нею та відповідачем. Відповідач в судове засідання не з'явився, хоча про час та місце розгляду справи був повідомлений. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення. З свідоцтва про шлюб та перекладу з російської мови на українську, посвідченого державним нотаріусом Першої Тернопільської нотаріальної контори за Р№ 3-3764 від 15.10.2007 року, вбачається, що сторони уклали шлюб 21 вересня 2007 року, який зареєстровано Управлінням ЗАГС адміністрації муніципальної освіти Тосненського району Ленінградської області, актовий запис № 381. Судом встановлено, що подальше спільне проживання подружжя і збереження шлюбу буде суперечити їхнім інтересам, оскільки встановлений факт відсутності між подружжям взаємоповаги та взаєморозуміння. Неявку відповідача в судове засідання суд розцінює як небажання зберегти сім'ю. Відповідно до ч. 2 ст. 112 Сімейного кодексу України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Враховуючи вищенаведене,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-07-22 00:00:00

Позивач звернулась в суд з позовом про розірвання шлюбу між нею та відповідачем. В своїх позовних вимогах позивач пояснила, що уклала шлюб з відповідачем 22 червня 1986 року у Крижівській сільській раді Кременецького району Тернопільської області, актовий запис № 03. Від спільного проживання у сторін народилось двоє дітей, які на даний час є повнолітніми: дочка [PERSON], [INFO], син [PERSON], [INFO]. Причиною розірвання шлюбу є те, що сторони втратили один до одного почуття любові та взаємоповаги, не ведуть спільного господарства, оскільки впродовж останніх тринадцяти років проживають окремо один від одного. На даний час шлюб носить формальний характер. Тому позивач просить шлюб між ними розірвати. Відповідач в судове засідання не з'явився, хоча про час та місце слухання справи був повідомлений належним чином. Причини його неявки суду невідомі. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення. З свідоцтва про шлюб, виданого повторно Серія [NUMBER] вбачається, що шлюб між сторонами зареєстровано 22.06.1986 року у Крижівській сільській раді Кременецького району Тернопільської області , актовий запис № 03. Неявку відповідача в судове засідання суд розцінює як небажання зберегти сім'ю. Відповідно до ч. 2 ст. 112 Сімейного кодексу України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Судом встановлено, що подальше збереження шлюбу буде суперечити інтересам позивача, оскільки встановлений факт відсутності між подружжям взаємоповаги та взаєморозуміння, тому їхній шлюб є формальністю, яку зберігати недоцільно. Враховуючи вищенаведене,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-06-11 00:00:00

Позивач звернулась в суд з позовом про розірвання шлюбу між нею та відповідачем. В своїх позовних вимогах позивач пояснила, що уклала шлюб з відповідачем 28 серпня 2008 року у Гаївській сільській раді Кременецького району Тернопільської області, актовий запис № 07. Від спільного проживання у сторін є троє дітей: дочка [PERSON], [INFO], дочка [PERSON], [INFO] та дочка [PERSON], [INFO]. Причиною розірвання шлюбу є те, що відповідач став зловживати спиртними напоями, в результаті чого між ними часто почали виникати сварки і конфлікти. Сторони втратили один до одного почуття любові та поваги. На даний час шлюб носить формальний характер. Позивач вважає, що примирення між нею та відповідачем не можливе та не доцільне, а тому просить шлюб між ними розірвати. Відповідач в судове засідання не з'явився, однак від нього надійшла заява в якій він не заперечує проти розірвання шлюбу та просить справу слухати у його відсутності. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення. З свідоцтва про шлюб Серія [NUMBER] вбачається, що сторони уклали шлюб 28 серпня 2008 року, який зареєстрований у Гаївській сільській раді Кременецького району Тернопільської області, актовий запис № 07. Відповідно до ч. 2 ст. 112 Сімейного кодексу України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Судом встановлено, що подальше спільне проживання подружжя і збереження шлюбу буде суперечити інтересам позивача, оскільки встановлений факт відсутності між подружжям взаємоповаги та взаєморозуміння, тому їхній шлюб є формальністю, яку зберігати недоцільно. Враховуючи вищенаведене,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-10-08 00:00:00

Позивач звернулась в суд з позовом про розірвання шлюбу між нею та відповідачем. В своїх позовних вимогах позивач пояснила, що шлюб із відповідачем уклала 07.02.1993 року у Вольчедаївській сільській раді Мур-Куриловецького району Вінницької області, актовий запис № 1. Від спільного проживання у сторін є двоє дітей: дочка [PERSON], [INFO] та син [PERSON], [INFO]. Причиною розірвання шлюбу є несумісність характерів та розбіжності поглядів на життя. Сторони втратила один до одного почуття любові та поваги. На даний час шлюб носить формальний характер. Позивач вважає, що примирення між нею та відповідачем не можливе та не доцільне, а тому просить шлюб між ними розірвати. Відповідач в судове засідання не з'явився, однак від нього надійшла заява в якій він не заперечує проти розірвання шлюбу та просить справу слухати у його відсутності. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення. З свідоцтва про шлюб серія [NUMBER] вбачається, що 07 лютого 1993 року сторони уклали шлюб , який зареєстрований . Відповідно до ч. 2 ст. 112 Сімейного кодексу України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Судом встановлено, що подальше спільне проживання подружжя і збереження шлюбу буде суперечити інтересам позивача, оскільки встановлений факт відсутності між подружжям взаємоповаги та взаєморозуміння, тому їхній шлюб є формальністю, яку зберігати недоцільно. Враховуючи вищенаведене,

Outcome: approved