Jurisdiction: civil
Date: 2017-02-14 00:00:00

Позивач звернулась до Мелітопольського міськрайонного суду Запорізької області з позовом, у якому просить стягнути з відповідача на користь їх доньки [PERSON], [INFO], яка продовжує навчання, аліменти в розмірі 1/4 частини усіх видів заробітку (доходу) щомісячно, починаючи з часу подачі позову до досягнення нею 23 років за умови, що вона буде продовжувати навчання. Позовна заява обґрунтовується тим, що 28.02.1998 року між [PERSON] та відповідачем [PERSON] був укладений шлюб. Від даного шлюбу сторони мають доньку [PERSON], [INFO]. Донька проживає разом з позивачем. У 2016 році донька поступила на денну форму навчання до Мелітопольського державного педагогічного університету імені [PERSON], термін закінчення навчального закладу 30 червня 2020 року. Форма навчання контракт, стипендія дочці не нараховується. Загальна вартість освітньої послуги за весь строк навчання становить 32000. Самостійного доходу донька не має, оскільки вчиться на денній формі навчання. Навчання доньки потребує додаткових матеріальних витрат. Зі своїх доходів позивач не може повністю забезпечити повноцінне навчання доньки та її утримання, купувати дитині їжу, одяг, ліки. Дитина перенесла тяжку операцію в 2016 році, в витратах на яку відповідач не брав участі. Відповідач має можливість допомагати дочці матеріально, проте приховує свої доходи та матеріальної допомоги не надає, у звязку з чим позивач вимушена звернутися до суду з відповідним позовом. Позивачка у судове засідання не зявилась, від неї надійшла заява про розгляд справи за її відсутності, на задоволенні позовних вимог наполягає. Відповідач в судове засідання не зявився, від нього надійшла заява про розгляд справи за його відсутності, проти задоволення позовних вимог не заперечує. Відповідно до ч.2 ст. 197 ЦПК України, з урахуванням заяв сторін про розгляд справи за їх відсутності, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд, вивчивши матеріали справи, оцінивши зібрані у справі докази, вважає, що позов підлягає повному задоволенню по наступним підставам. 28 лютого 1998 року між [PERSON] та [PERSON] було укладено шлюб, що підтверджується копією свідоцтва про одруження серії І-ЖС номер 069930 (а.с.8). 09 січня 1999 року у сторін народилася донька [PERSON], що підтверджується копією свідоцтва про народження серії І-ЖС номер 093218 (а.с.8). 12 жовтня 2000 року вказаний шлюб було розірвано, що підтверджується копією свідоцтва про розірвання шлюбу серії І-ЖС номер 104124 (а.с.7). 24 лютого 2015 року [PERSON] змінила прізвище на «Євдокименко», що підтверджується копією свідоцтва про зміну імені серії І-ЖС № 005885 (а.с.9). Судом встановлено, що [PERSON] проживає разом з матірю та перебуває на її утриманні, що підтверджується довідкою про склад сімї (а.с.10). Згідно довідки Мелітопольського державного педагогічного університету імені [PERSON] від 19.12.2016 року [PERSON] в 2016 році вступила до Мелітопольського державного педагогічного університету імені [PERSON] за освітньо - кваліфікаційним рівнем «бакалавр» і на даний час навчається на першому курсі, денної форми. Строк закінчення навчального закладу 30 червня 2020 року. Стипендія не нараховується, умови навчання контракт (а.с.11-12). Відповідно до ч.1 ст. 199 ЦПК України, якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв'язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов'язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Відповідно до п. 20 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» від 15.05.2006 року №520 обовязок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчатися після досягнення повноліття (незалежно від форми навчання), виникає за обовязкової сукупності таких юридичних фактів: досягнення дочкою, сином віку, який перевищує 18, але є меншим 23 років; продовження ними навчання; потреба у звязку з цим у матеріальній допомозі; наявність у батьків можливості надавати таку допомогу. Згідно ст. 182 Сімейного Кодексу України при визначення розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоровя та матеріальне становище дитини; 2) стан здоровя та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 4) інші обставини, що мають істотне значення. Отже, судом при визначенні розміру аліментів було враховано матеріальне становище повнолітньої доньки, матеріальне становище її батьків, а також інші обставини у справі, з урахуванням вказаних обставин, суд вважає, що є всі підстави для стягнення з відповідача аліментів на утримання повнолітньої доньки [PERSON], у звязку з продовженням навчання, у розмірі 1/4 частини з усіх видів заробітку (доходу), щомісячно, починаючи з дня подання позову, тобто з 11 січня 2017 року, і до закінчення нею навчання, а саме до 30 червня 2020 року, але не більше як до досягнення нею 23 років. Крім того, відповідно до вимог ст.88 ЦПК України з відповідача підлягає стягненню на користь держави судовий збір. Відповідно до ч.1 ст.4 Закону України «Про судовий збір» від 08.07.2011 року, до позовної заяви майнового характеру, яка подана фізичною особою, ставка судового збору буде становити 1 відсоток ціни позову, але не менше 0,4 розміру мінімальної заробітної плати. Законом України «Про державний бюджет України на 2017 рік» прожитковий мінімум для працездатних осіб складає 1600 (одна тисяча шістсот) гривень 00 копійок. Оскільки, позивач при звернені до суду, звільнена від сплати судового збору на підставі п.3 ч.1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір», з відповідача підлягає стягненню на користь держави судовий збір у розмірі не менше 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, тобто 640 (шістсот сорок) гривень 00 копійок.

Outcome: approved