Jurisdiction: civil
Date: 2014-11-19 00:00:00

Позивач звернулась до Київського районного суду м. Одеси з позовом, у якому просила позбавити відповідача батьківських прав відносно її малолітнього сина - [PERSON], [INFO], та передати таку дитину під її, позивача, опіку. Обґрунтовуючи заявлені вимоги позивач вказувала на те, що відповідач, будучи матір'ю [PERSON] самоусунулася бід будь-якої участі у житті дитини та на теперішній час веде життя у аморальний спосіб, а батько дитини - [PERSON] - помер [INFO]. Виходячи з викладених обстави, вказуючи на рекомендації органу опіки та піклування, про доцільність позбавлення відповідача позбавлення батьківських прав відносно її малолітнього сина, на відсутність у позивача протипоказань, щодо призначення її опікуном дитини, фактичне виконання нею обов'язків опікуна вже тривалий час, просила суд задовольнити позов. В судовому засіданні позивач заявлені вимоги підтримала з викладених у позові підстав, просила суд їх задовольнити. Прокурор прокуратури Київського району м. Одеси, Захарова Н.А., у судовому засіданні вимоги позову підтримала, вказала що їх задоволення відповідатиме інтересам дитини. Представник третьої особи - органу опіки та піклування у судове засідання не з'явився, про час та місце вирішення справи повідомлений належним чином, звернувся до суду з заявою про розгляд справи за його відсутності, висновки, надані 18.08.2014 року (№3065/01-20) - підтримав. Відповідач у судове засідання не з'явилась, про час та місце вирішення справи повідомлена належним чином. Про поважні причини своєї неявки відповідач суду не повідомила, жодних заяв, клопотань, або заперечень не надала. На питання суду присутні у судовому засіданні учасники справи проти заочного розгляду справи та постановлення у справі заочного рішення на підставі наявних доказів - не заперечували. Виходячи з наведеного, приймаючи до уваги згоду учасників судового засідання, суд ухвалив постановити заочне рішення, що відповідає засадам ч.4 ст. 169, ст.ст. 224-246 ЦПК України. Вислухавши пояснення учасників судового засідання та дослідивши наявні серед матеріалів справи письмові докази, суд встановив наступні обставини та кореспондуючи ним правовідносини. Відповідно до свідоцтва про народження серії [NUMBER] від 16 лютого 2005 року, що було видано Першим відділом РАЦС Суворовського району управління юстиції м. Одеси, батьками [PERSON], [INFO], є [PERSON], що згідно свідоцтва про смерть серії [NUMBER] від 03 січня 2014 року помер [INFO], та [PERSON], яка 08 липня 2014 року склала заяву про те, що вона не заперечує проти позбавлення її батьківських прав у відношення неповнолітнього [PERSON], та просить розглядати справи з вирішення вказаного питання за її відсутності (зазначена заява була посвідчена приватним нотаріусом ОМНО, [PERSON] та зареєстровано у відповідному реєстрі за р.№ 1785). Відповідно до висновку служби у справах дітей Одеської міської ради №3065/01-20 від 18.08.2014 року в частині вирішення витання про доцільність позбавлення відповідача батьківських прав щодо вказаної дитини, проведеною службою перевіркою встановлено, що відповідач з сином не проживає, вихованням та його утриманням не займається, матеріально не допомагає та не заперечує проти позбавлення її батьківських прав, окрім того було рекомендовано призначити позивача опікуном над дитиною. Статтею 150 СК України передбачені обов'язки батьків щодо виховання та розвитку дитини. Згідно із ч. 4 ст. 155 СК України ухилення батьків від виконання батьківських обов'язків, що випливає з встановлених вище обставин, є підставою для покладення на них відповідальності, встановленої законом. Відповідно до п.2 ч.1 ст. 164 СК України, мати може бути позбавлена судом батьківських прав, якщо буде встановлено, що вона ухиляється від виконання своїх обов'язків по вихованню дитини. Позбавлення батьківських прав є заходом відповідальності батьків за невиконання або неналежне виконання ними своїх батьківських обов'язків. Головною метою такого заходу є захист інтересів малолітніх та неповнолітніх дітей і стимулювання батьків щодо належного виконання своїх обов'язків. Ухилення батьків від виховання дитини, як підстава до позбавлення батьківських прав можлива лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов'язками. Позбавлення батьківських прав є крайнім заходом впливу на осіб, які порушують батьківські обов'язки, а тому питання про його застосування вирішується після повного, всебічного і об'єктивного з'ясування обставин справи і характеру відношення батьків до дітей. Ухилення матері від виконання своїх обов'язків має місце, коли вона не піклується про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечує необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкується з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надає дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяє засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляє інтересу до її внутрішнього світу; не створює умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов'язками. Проаналізувавши всі надані докази по справі у їх сукупності, виходячи із конкретних обставин даної справи, суд дійшов до висновку, про обґрунтованість вимог позову в цій частині, оскільки з встановлених вище обставин вбачається, що відповідач свідомо нехтує своїми батьківськими обов'язками та фактично самоусунулась від їх виконання. Відповідно до положень ст. 167 СК України вирішення питання про позбавлення батьків батьківських прав покладає на суд обов'язок з вирішення питання про влаштування дитини, щодо якої батьків позбавлено їх батьківських прав. Так, відповідно до наданих суду відомостей про смерть батька, та виходячи зі змісту заявленого позову, суд доходить висновку про необхідність вирішення питання про подальше влаштування дитини. Так в силу ч. ч. 1, 3, 4 ст. 167 СК України, у випадку якщо батьків було позбавлено батьківських прав щодо дитини, переважне право перед іншими особами на передання їм дитини мають, за їхньою заявою, баба та дід, повнолітні брати та сестри, інші родичі дитини, мачуха, вітчим. Відповідно до правового визначення терміну «дитина, позбавлена батьківського піклування», що наведено у ст. 1 Закону України «Про охорону дитинства», - до такої категорії належать, зокрема діти, які залишилися без піклування батьків у зв'язку з позбавленням їх батьківських прав. Згідно положень ст. 243 СК України над дітьми, позбавленими батьківського піклування встановлюється опіка або піклування. Над дітьми у віці від 14 до 18 років встановлюється піклування. Відповідно до висновку служби у справах дітей Одеської міської ради №3065/01-20 від 18.08.2014 року в частині вирішення питання щодо рекомендації призначення позивача опікуном [PERSON], позивач, [PERSON] характеризується позитивно, матеріально та житлом забезпечена, протипоказань щодо призначення її опікуном над дитиною не має та обов'язками опікуна ознайомлена. Разом з тим з вказаного висновку вбачається, що перевіркою служби встановлено факт проживання дитини, [PERSON] з [PERSON], яка є прабабусею дитини по лінії матері. Зазначені висновки служби підтверджуються долученими до матеріалів справи копіями характеристик (Одеської загальноосвітньої школи № 25 І-ІІІ ступенів Одеської міської ради Одеської області, №201 від 27.05.2014 року), заявою жильців будинку [ADDRESS] (жильці [PERSON], [PERSON], [PERSON] ), що скріплена печаткою дільниці №6 КП «ЖКС «Вузівський», актом про проживання, складеним жильцями будинку [ADDRESS], що завірено печаткою ЖБК «Китобой-3», актом обстеження умов проживання від 01.08.2014 року, довідкою про отримання позивачем пенсії від 07.05.2014 року №6873, довідкою №278-03062014/51210, виданою Управлінням ІАЗ ГУ МВС України в Одеській області, довідкою КУ «Одеський обласний медичний центр психічного здоров'я» №149 від 22.05.2014 року, довідкою КУ «Міський протитуберкульозний диспансер», довідкою Одеського обласного центру з профілактики та боротьби зі Снідом від 18.09.09 року, довідкою КУ «Міський шкірно-венерологічний диспансер», довідкою КУ «Міський психіатричний диспансер» від 08.05.2014 року, довідкою про стан здоров'я [PERSON] ВКК №9/102, свідоцтвом про народження [PERSON] (матір'ю якої є позивач, свідоцтво серії [NUMBER]), свідоцтвом про народження [PERSON] (яка є донькою [PERSON], свідоцтво серії [NUMBER]) у сукупності зі свідоцтвом про її одруження з [PERSON] (свідоцтво серії [NUMBER]), копії яких долучені до матеріалів справи. Виходячи з викладеного, приймаючи до уваги встановлені родинні зв'язки між дитиною та позивачем за ступенем поріднення: прабабуся - правнук, а також думку відповідача, щодо подальшого влаштування дитини, яка висловлена за текстом вищевказаної нотаріальної-посвідченої заяви, суд доходить висновку про доцільність задоволення вимог позивача про передання дитини під її опіку, оскільки таке, за висновками суду, відповідає інтересам дитини. Відповідно до положень ст. 88 ЦПК України, з відповідача на користь позивача підлягає стягненню сума понесених таким позивачем судових витрат у пропорційному до частини задоволених вимог розмірі - 243,60 грн.

Outcome: approved