Jurisdiction: civil
Date: 2018-11-07 00:00:00

Позивач звернулась до суду з позовною заявою про зміну розміру аліментів, які сплачує відповідач - [PERSON] на утримання неповнолітнього сина - [PERSON], [INFO]. При цьому зазначила, що за рішенням суду відповідач сплачує аліменти в розмірі ? частини заробітку, але не менше 30% прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, щомісячно. Вказуючи на те, що після винесення рішення визначена сума не може задовольнити збільшені потреби дитини, просить змінити розмір аліментів, стягувати з відповідача 1500,00 грн. щомісячно, але не менше 50% від прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Відповідачем 26.09.2018 року подано відзив на позовну заяву. У відзиві зазначено, що відповідно до акту огляду МСЕК від 20.01.2014 року № 137/5 йому встановлено третю групу інвалідності з 17.01.2014 року довічно. Причина інвалідності - загальне захворювання. Розмір отримуваної пенсії становить 1470,00 грн., що є єдиним джерелом доходів. Крім того, має на утриманні ще двох неповнолітніх дітей - близнят [PERSON] та [PERSON]. Вказуючи на відсутність викладених позивачем обставин про зміну матеріального або сімейного стану, що зумовлюють потребу у зміні розміру аліментів, просить відмовити у задоволенні позову. Позивачем надано відповідь на відзив, в якому вказано на те, що починаючи з 2013 року рівень споживчих цін зріс на 216 відсотків, а прожитковий мінімум на дитину відповідного віку зріс з 1210,00 грн. до 1860,00 грн., що виявляє збільшення на 53,7 %. Також звертає увагу на ту обставину, що за рекомендаціями комісії відповідачу протипоказано працю з напруженням органу слуху. Вказане, на думку сторони, не позбавляє можливості відповідача влаштуватись на роботу, оскільки визначена група інвалідності не позбавляє працездатності. Доказів на підтвердження іншого заробітку відповідачем не надано. В судовому засіданні представник позивача позовні вимог підтримала з підстав, наведених у позові. Відповідач просив відмовити у задоволенні позову, вказав на відсутність матеріальної можливості сплачувати аліменти у збільшеному розмірі. Заслухавши пояснення учасників, дослідивши матеріали справи, суд встановив. Згідно рішення Коростишівського районного суду Житомирської області від 18.02.2010 року з [PERSON], [INFO], стягуються аліменти на користь [PERSON] на утримання неповнолітнього сина - [PERSON], [INFO] року в розмірі ? частини заробітку, але не менше 30% прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, щомісячно. У ч.1 ст.192 СК встановлено, що розмір аліментів, визначений за рішенням суду або за домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров'я когось із них та в інших випадках, передбачених цим кодексом. Згідно з п.23 постанови Пленуму ВСУ «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справи щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» від 15.05.2006 №3 розмір аліментів, визначений судовим рішенням або за домовленістю між батьками, суд може змінити за позовом платника або одержувача аліментів у зв'язку зі зміною матеріального чи сімейного стану, погіршення чи поліпшення здоров'я когось із них. Враховуючи зміст стст.181, 192 СК, розмір аліментів, визначений рішенням суду, не вважається незмінним. Отже, у зв'язку із значним покращенням матеріального становища платника аліментів або погіршенням становища стягувача останній може подати до суду заяву про збільшення розміру аліментів. Значне погіршення матеріального становища батька може бути підставою для його вимоги про зменшення розміру аліментів. Сімейний кодекс передбачає підстави для зміни розміру аліментів, визначеного за рішенням суду, але не пов'язує їх зі способом присудження (ч.3 ст.181 СК). Стаття 192 СК тільки вказує на можливість зміни раніше встановленого розміру аліментів за наявності доведених в судовому порядку підстав, а саме: зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров'я когось із них та в інших випадках, передбачених цим кодексом. З огляду на відсутність імперативної заборони змінювати розмір аліментів шляхом зміни способу їх присудження, за положеннями ст.192 СК зміна розміру аліментів може мати під собою й зміну способу їх присудження (зміна розміру аліментів, стягнутих за рішенням суду в частці від заробітку (доходу) матері, батька дитини на розмір аліментів у певній твердій грошовій сумі та навпаки). За таких обставин застосуванню підлягає не тільки ст.192 СК, а й низка інших норм, присвячених обов'язку батьків утримувати своїх дітей (ст.182 «Обставини, які враховуються судом при визначенні розміру аліментів», ст.183 «Визначення розміру аліментів у частці від заробітку (доходу) матері, батька дитини», ст.184 «Визначення розміру аліментів у твердій грошовій сумі»). Виходячи з наведених положень закону, при вирішенні вимог щодо зміни розміру раніше стягнутих аліментів суд зобов'язаний з'ясувати матеріальний та сімейний стан як платника аліментів, так і стягувача, погіршення чи поліпшення їх здоров'я. Згідно з ч.1 ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров'я та матеріальне становище дитини; стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів. В судовому засіданні встановлено, що відповідач є батьком неповнолітніх [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO]. З дослідженої в судовому засіданні довідки до акта огляду МСЕК серії 10 ААБ № 667946 вбачається, що [PERSON] встановлено 3-ю групу інвалідності з 17.01.2014 року довічно з причиною інвалідності - загальне захворювання. Згідно з ч.3 ст. 12 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Позивачем при зауваженні на погіршення власного матеріального стану не надано доказів на підтвердження обставин, що вказують на можливість відповідача сплачувати аліменти у збільшеному розмірі. Наявність іншого заробітку у відповідача, окрім пенсійних виплат, не доведено. В судовому засіданні відповідач пояснив, що у власності нерухоме майно або транспортні засоби не має. Таке майно є у його батьків. Наявність заборгованості зі сплати аліментів, на яку посилається позивач, не може бути умовою зміни розміру аліментів. Враховуючи вищенаведене, суд відмовляє у задоволенні позову.

Outcome: dismissed