Jurisdiction: civil
Date: 2021-04-22 00:00:00

Позивач звернулась до суду з позовом в якому просила стягнути з відповідача аліменти на утримання трьох дітей: малолітнього сина [PERSON] , [INFO] , малолітнього сина [PERSON] , [INFO] , малолітньої доньки [PERSON] , [INFO] , у твердій грошовій сумі в розмірі по 3000,00 грн. щомісячно, починаючи з дати подання позовної заяви і до досягнення кожною дитиною повноліття, також стягнути аліменти на її утримання в розмірі 3000 грн. щомісячно до досягнення [PERSON] трьох років. Позовні вимоги обґрунтовує тим, що вони з відповідачем уклали 17.08.2010 шлюб, та наданий час у Ленінському районному суду міста Миколаєва перебуває справа про його розірвання. Від шлюбу мають малолітніх дітей: сина [PERSON] , [INFO] , сина [PERSON] , [INFO] та доньку [PERSON] , [INFO] . Однак, відповідач самоусунувся від виконання батьківських обов`язків з утримання та виховання дітей та не надає жодної матеріальної допомоги ні на дітей, ні на неї. При цьому відповідач є фізичною особою-підприємцем і його місячний дохід складає близько 25000,00 грн., також має нерухоме майно, транспортний засіб, є здоровим та працездатним. Належне утримання дітей потребує значних витрат, які позивач самостійно не може забезпечити, тому потребує матеріальної допомоги від відповідача на утримання дітей та на себе. Ухвалою Ленінського районного суду міста Миколаєва від 18.12.2020 відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін. Клопотань від учасників справи про проведення судового засідання з повідомленням (викликом) сторін відповідно до частини 5 статті 279 ЦПК України не надходило. Відповідач правом на подання відзиву на позов не скористався. Повідомлення відповідача про розгляд справи здійснювалось судом шляхом направлення ухвали про відкриття провадження у справі, позовної заяви та доданих до неї документів за адресою реєстрації та додатково шляхом розміщення оголошення на офіційному веб-порталі судової влади. У відповідності до частини тринадцятої статті 7 ЦПК України розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання не проводиться. Згідно вимог статті 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Виходячи з вимог частини п`ятої статті 268 ЦПК України, датою ухвалення рішення є дата його складання. Суд, дослідивши матеріали справи і оцінивши наявні в ній докази, приходить до наступного висновку. Як вбачається із матеріалів справи та встановлено судом, що згідно свідоцтва про народження серії [NUMBER] сторони є батьками: малолітнього сина [PERSON] , [INFO] , згідно свідоцтва про народження серії [NUMBER] - малолітнього сина [PERSON] , [INFO] , згідно свідоцтва про народження серії [NUMBER] - малолітньої доньки [PERSON] , [INFO] (а.с.5-7). Згідно довідки про склад сім`ї малолітні діти сторін проживають по [ADDRESS] за адресою реєстрації їх батьків. Заперечень від відповідача, що малолітні діти проживають разом з позивачем та знаходяться на її утриманні, суду не надано. У відповідності до статті 180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Статтею 181 СК України передбачено, що за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Приписами частини першої статті 182 СК України встановлено, що при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення. За положеннями частини другої наведеної статті розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів. Відповідно до частини першої та частини другої статті 184 СК України суд за заявою одержувача визначає розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Розмір аліментів, визначений судом або за домовленістю між батьками у твердій грошовій сумі, підлягає індексації відповідно до закону. Відповідно до статті 7 Закону України «Про Державний бюджет України на 2020 рік» прожитковий мінімум на дитину в 2021 рік в Україні дітей віком до 6 років: з 01.01.2021 - 1921 гривень, з 01.07.2020 - 2013 гривень, з 01.12.2020 - 2100 гривень, а віком від 6 до 18 років: з 01.01.2021 - 2395 гривень, з 01.07.2021 - 2510 гривень, з 01.12.2021 - 2618 гривень. При визначенні розміру аліментів суд враховує матеріальне становище платника аліментів, стан його здоров`я, розмір прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, встановленого законодавством, а також положення статті 180 СК України відповідно до яких обов`язок утримувати дитину є рівною мірою обов`язком як матері, так і батька. Виходячи з викладеного та враховуючи, що позивач самостійно утримує дітей, а відповідач добровільно матеріальну допомогу на їх утримання не надає, а також встановлений законом розмір прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку і те, що розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини, відсутність доказів непрацездатності відповідача, наявності в нього інших утриманців та неможливості надання матеріальної допомоги, суд вважає доцільним стягнути з відповідача аліменти на утримання кожної дитини у твердій грошовій сумі в розмірі 2000,00 грн. щомісячно з індексацією відповідно до закону. На думку суду, вказаний розмір аліментів, перевищує мінімальний гарантований законом розмір аліментів та є достатнім для гармонійного розвитку кожної дитини. Крім того, в силу ст. 84 СК України дружина, з якою проживає дитина, має право на утримання від чоловіка-батька дитини до досягнення дитиною трьох років. Право на утримання вагітна дружина, а також дружина, з якою проживає дитина, має незалежно від того, чи вона працює, та незалежно від її матеріального становища, за умови, що чоловік може надавати матеріальну допомогу. Оскільки відповідач є здоровою, працездатною людиною, у матеріалах справи відсутні докази непрацездатності відповідача, наявності в нього інших утриманців та неможливості надання матеріальної допомоги інших утриманців, суд вважає, що а станом здоров`я він спроможний надавати матеріальну допомогу своїй дружині, тому можливо стягнути з відповідача аліменти на утримання дружини в твердій грошовій у розмірі 3000,00 грн. щомісячно до досягнення [PERSON] , [INFO] , трьох років, що є підставою для задоволення позову в цій частині. Оскільки позивач звільнена від сплати судового збору у відповідності до пункту 3 частини першої статті 5 Закону України «Про судовий збір», на підставі статті 141 ЦПК України з відповідача на користь держави підлягає стягненню судовий збір у розмірі 840,80 грн.

Outcome: partial