Jurisdiction: civil
Date: 2018-10-02 00:00:00

Позивач звернулась до суду з позовною заявою до відповідача про стягнення з ПП «БК «Квартал плюс» на її користь пені за порушення строків виконання зобовязання в розмірі 1 500 000 грн. В обґрунтування своїх вимог покликається на те, що 25.12.2008р. року між нею та відповідачем укладено договір доручення № 98/1 за умовами якого відповідач зобовязався від імені і за рахунок засобів отриманих від позивача організувати будівництво квартири № 20 за адресою м. Львів-Винники вул. Винна Гора, 1, завершити будівництво та здати обєкт в експлуатацію не пізніше IV кварталу 2011 року, а позивач зобовязалась оплатити вартість будівництва в розмірі 216\~960 грн. не пізніше 01.07.2011р. На виконання умов договору у визначені ним строки повністю оплатила вартість будівництва, проте відповідач не виконав взяті на себе зобовязання. Відповідно до вимог Закону України «Про захист прав споживачів», у разі коли виконавець не може виконати (прострочує виконання) роботу (надання послуги) згідно з договором, за кожний день (кожну годину, якщо тривалість виконання визначено у годинах) прострочення споживачеві сплачується пеня у розмірі трьох відсотків вартості роботи (послуги), якщо інше не передбачено законодавством. Розмір пені за прострочення виконання зобовязання за період з 01.01.2012р. по 11.07.2017р. становить 13\~141\~267,20 грн. Незважаючи на це, примусово просить стягнути 1\~500\~000 грн. пені. В процесі розгляду даної справи за клопотанням позивача ухвалою Личаківського районного суду м. Львова від 06.07.2018р. в якості забезпечення позову до розгляду справи по суті накладено арешт на все нерухоме майно відповідача в межах суми стягнення 1\~500\~000 грн. В судове засідання позивач не зявився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином. Повноважні представники позивача подали до суду заяву про розгляд справи у їх відсутності, позовні вимоги підтримують в повному обсязі, проти ухвалення заочного рішення заперечують. Представник відповідача в судове засідання не зявився повторно, хоча належним чином повідомлявся про дату, час і місце судового засідання, в тому числі, у відповідності до вимог п. 1 ч. 7 ст. 128 ЦПК України за адресою, що зазначена в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань, причин неявки не повідомив. Враховуючи вимоги п. п. 1, 2 ч. 3 ст. 223 ЦПК України, те що розгляд справи неодноразово відкладався з причин неявки відповідача, а також те, що сторона позивача заперечує проти заочного розгляду справи, суд вважає можливим розглянути справу за відсутності сторони відповідача. Дослідивши матеріали справи, оцінивши в сукупності зібрані в ній докази та ухвалюючи рішення у відповідності до вимог ст. 264 ЦПК України, суд приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення виходячи з таких підстав. В судовому засіданні встановлено, що 25.12.2008р. року між нею та відповідачем укладено договір доручення № 98/1 за умовами якого відповідач зобовязався від імені і за рахунок засобів отриманих від позивача організувати будівництво квартири № 20 у шестиповерховому будинку за адресою м. Львів-Винники вул. Винна Гора, 1, завершити будівництво та здати обєкт в експлуатацію не пізніше IV кварталу 2011 року, а позивач зобовязалась оплатити вартість будівництва в розмірі 216\~960 грн. не пізніше 01.07.2011р. Відповідно до квитанції до прибуткового касового ордеру, копії яких долучено до матеріалів справи (а.с.9), у визначений сторонами строк позивач повністю сплатила вартість квартири, обумовлено договором. У відповідності до ст. 526 ЦК України зобовязання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Зобовязання згідно ч. 2 ст. 509 ЦК України виникають з підстав, встановлених статтею 11 цього Кодексу. Згідно ч. 1 ст. 626 ЦК України, договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов'язковими відповідно до актів цивільного законодавства ч. 1 ст. 628 ЦК України. Договір є обовязковим для виконання сторонами ст. 629 ЦК України. За змістом ст. 610 ЦК України, порушенням зобовязання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання). У разі порушення зобовязання, відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 611 ЦК України, настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема сплата неустойки. Відповідно до ч. 1 ст. 328 ЦК України, право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Згідно ч. 2 ст. 331 ЦК України, право власності на новостворене нерухоме майно (житлові будинки, будівлі, споруди тощо) виникає з моменту завершення будівництва (створення майна). Якщо договором або законом передбачено прийняття нерухомого майна до експлуатації, право власності виникає з моменту його прийняття до експлуатації. Якщо право власності на нерухоме майно відповідно до закону підлягає державній реєстрації, право власності виникає з моменту державної реєстрації. Відповідно до ст. 39 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності» в редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин, прийняття в експлуатацію закінчених будівництвом об'єктів, що належать до I-III категорій складності, та об'єктів, будівництво яких здійснювалося на підставі будівельного паспорта, здійснюється шляхом реєстрації органом державного архітектурно-будівельного контролю на безоплатній основі поданої замовником декларації про готовність об'єкта до експлуатації протягом десяти робочих днів з дня реєстрації заяви. Доказів про виконання відповідачем умов договору та здачу будинку в експлуатацію останній суду не надав. Відповідно до ч. 1 ст. 546 ЦК України, виконання зобовязання може забезпечуватися неустойкою, порукою, гарантією, заставою, притриманням, завдатком. За змістом ч. 1 ст. 548 ЦК України, виконання зобовязання (основного зобовязання) забезпечується, якщо це встановлено договором або законом. Неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобовязання. Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобовязання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобовязання за кожен день прострочення виконання ст. 549 ЦК України. Згідно ч. 5 ст. 10 Закону України «Про захист прав споживачів», у разі коли виконавець не може виконати (прострочує виконання) роботу (надання послуги) згідно з договором, за кожний день (кожну годину, якщо тривалість виконання визначено у годинах) прострочення споживачеві сплачується пеня у розмірі трьох відсотків вартості роботи (послуги), якщо інше не передбачено законодавством. У разі коли вартість роботи (послуги) не визначено, виконавець сплачує споживачеві неустойку в розмірі трьох відсотків загальної вартості замовлення. Таким чином, оскільки законом передбачено право позивача на стягнення пені у випадку порушення строків здачі будинку в експлуатацію, а відповідач не надав суду доказів про виконання умов договору, вимогу про стягнення пені за період з 26.10.2015р. по 04.01.2016р. суд визнає обґрунтованою. Наданий позивачем розрахунок, який міститься в позовній заяві (а.с.2) судом перевірено. Такий відповідає вимогам закону і тому, не виходячи за межі позовних вимог позов належить задовольнити в повному обсязі, стягнувши з відповідача на користь позивача пеню за порушення строків виконання зобовязання в розмірі 1\~500 000 грн. У відповідності до ст. 141 ЦПК України, оскільки позивач відповідно до ч. 3 ст. 22 Закону України «Про захист прав споживачів» звільнена від сплати судового збору, з відповідача в дохід держави пропорційно до задоволеної частини позовних вимог слід стягнути судовий збір в розмірі 8000 грн. На підставі наведеного та

Outcome: approved