Jurisdiction: civil
Date: 2016-03-14 00:00:00

Позивач звернулась до суду з позовом, в якому просить зобовязати відповідача повернути йому банківські вклади на загальну суму 17\~470 колишніх карбованців та нарахувати і виплатити кошти на прострочені грошові зобовязання з урахуванням встановленого індексу інфляції. Свої вимоги мотивує тим, що за часі Радянської влади позивач вклав гроші на строковий вклад на рахунки: №\~9760/28033, залишок 7067крб.; №\~9760/28032, залишок 4\~918крб.; №\~9760/28034, залишок 3\~762крб.; №\~9760/2978, залишок 1\~723 крб. 08.12.2015 року позивач звернувся до відповідача з заявою про повернення внесених заощаджень, проте отримав відмову. Таким чином, позивач вважає, що його права були порушені відповідачем, на підставі ст.ст.\~41, 55 Конституції України звернувся до суду за їх захистом. Позивач та його представник в судовому засіданні позовні вимоги підтримали та просили з викладених у позовній заяві підстав їх задовольнити. У судовому засіданні представник відповідача проти позовних вимог заперечував та просив у задоволенні позову відмовити. Вислухавши пояснення учасників процесу, дослідивши письмові матеріали справи, всебічно і повно зясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, обєктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд прийшов до наступного. В Головному управлінні по м.\~Києву та Київської області ТВБВ №\~100026/0726 відкриті рахунки №\~9760/28032, №\~9760/28033, №\~9760/28034 та №\~9760/2978, які належать позивачу [PERSON] 08.12.2015 року позивач звертався до банку із заявою про повернення йому коштів, проте його вимога не була задоволена, листом №\~2035 від 08.2015 року відповідач відмовив. Відповідно до Указу Президента України «Про грошову реформу в Україні» від 25.08.1996 року з 02.09.1996 українські карбованці підлягають обміну на гривні (банкноти та розмінну монету) за курсом 100000,00 крб. на 1 грн. Спірні правовідносини регулюються спеціальним Законом України «Про державні гарантії відновлення заощаджень громадян України» №\~537/96-ВР від 21.11.1996\~року (із змінами та доповненнями). Відповідно до цього Закону компенсації підлягають також грошові заощадження громадян, поміщенні в установи Ощадного банку України протягом 1992-1994 років і які знаходяться на рахунках цих установ не менше одного повного календарного року в період 1992-1995 років (ст.\~1 Закону \~537/96-ВР. Статтями 1, 3 Закону №\~537/96-ВР встановлено, що зобовязання перед громадянами по відновленню та компенсації заощаджень, втрачених громадянами внаслідок їх знецінення, взяла на себе держава. На виконання вимог статті 5 Закону №\~537/96-ВР, установи Ощадного банку України провели одноразову індексацію вкладів громадян, поміщених в період до 02.01.1992 року установи Ощадбанку, у співвідношенні 1 крб. заощаджень на 1,05 гривні, і на проіндексовані суми видають компенсаційні ощадні книжки, що підтверджується копіями банківськими рахунками на ім'я позивача (а.с.\~4, 5) та листом відповідача №\~168 від 04.03.2016 року. Що стосується сум проіндексованих (відновлених) заощаджень, то вони знаходяться на позабалансованому рахунку банку і є борговими зобовязаннями держави. Згідно зі змісту статей 4, 6 Закону №\~537/96-ВР, компенсація втрачених заощаджень проводиться за рахунок Державного бюджету України. Отже, Ощадбанк проводить лише виплату проіндексованих заощаджень в межах передбачених для цього Державним бюджетом України і перерахованих з нього грошових сум. З наведеного випливає, що Ощадбанк може бути відповідачем лише тоді, коли грошові кошти для повернення заощаджень перераховані з Державного бюджету на рахунок Ощадбанку, а Ощадбанк відмовляється їх виплачувати. Проіндексовані заощадження повертаються громадянам поетапно, у межах коштів, передбачених для цього бюджетом України на поточний рік. Перелік груп вкладників і черговість виплат проіндексованих грошових заощаджень, а також обсяг виплат згідно із статті 8 Закону №\~537/96-ВР у межах коштів, передбачених Державним бюджетом України, встановлюється Кабінетом Міністрів України. На поточний рік Урядом не приймалася постанова про виплату громадянам України компенсаційних виплат від знецінених грошових заощаджень, вкладених в установи Ощадного банку СРСР. Статтею 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» передбачено те, що суди застосовують при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року та практику Європейського суду з прав людини як джерело права. Згідно рішення Європейського суду з прав людини від 02.07.2002 року по справі «Гайдук та інші проти України» компенсаційні кошти, які наявні на рахунку позивача, належать до коштів Державного казначейства, які держава виділяє на певних умовах. Оскільки посилання позивача про порушення його прав з боку відповідача не знайшли свого підтвердження, позовні вимоги задоволенню не підлягають.

Outcome: dismissed