overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2016-04-20 00:00:00

Позивач звернулась до суду з позовом до відповідача про розірвання шлюбу. В позовній заяві зазначив, що спільне життя з відповідачем не склалось через несумісність характерів, втрату поваги один до одного. З 2015 року позивач залишила чоловіка, разом з дочкою проживає на квартирі, яку винаймає. Протягом цього часу сторони не намагалися відновити сімейні стосунки. Сім'я перестала існувати. Тому просила шлюб розірвати, вказувала, що на примирення не згодна. В судове засідання позивач [PERSON] не з'явилась, звернувшись до суду з заявою про розгляд справи за її відсутності. В заяві також зазначила, що позов підтримує в повному обсязі. Відповідач [PERSON] в судове засідання також не з'явився, будучи належним чином повідомленим про час та місце розгляду справи. Надав суду заяву, в якій просив справу розглянути за його відсутності, та повідомляв, що позов визнає. Враховуючи наявність достатніх матеріалів про права та правовідносини сторін, суд вважає за можливе розглянути справу за відсутності сторін. Суд, дослідивши докази у справі, приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що сторони з 04 лютого 1989 року перебувають в зареєстрованому шлюбі, від шлюбу мають неповнолітню дитину - [PERSON], [INFO]. Відповідно до ч.1 ст.24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка, примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. В позовній заяві позивач просить шлюб розірвати, не бажає миритися з відповідачем, наполягає на розірванні шлюбу. Зазначена позиція позивача залишається незмінною з часу подання нею позову до суду та до часу розгляду справи. Відповідач позов визнає. Таким чином судом встановлено відсутність вільної згоди сторін перебувати в шлюбі один з одним. Зважаючи на вказану позицію сторін в даній справі, суд вважає, що надання їм терміну на примирення носило б формальний характер та лише призвело б до затягування розгляду справи. На підставі викладеного суд приходить до висновку, що сім'я розпалась остаточно, а подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу неможливі. Тому збереження шлюбу суперечило б інтересам подружжя. Таким чином позов необхідно задовольнити в повному обсязі.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-03-24 00:00:00

Позивач звернулась до суду з позовом до відповідача про розірвання шлюбу. В позовній заяві зазначив, що спільне життя з відповідачем не склалось через різні погляди на сімейне життя та обов'язки. У зв'язку з цим у сім'ї відбувалися сварки, які поступово призвели до того, що вони стали чужими людьми. Подружні відносини сторони припинили, спільного господарства не ведуть, проживають окремо. Тому просила шлюб розірвати, вказувала, що на примирення не згодна. В судове засідання позивач [PERSON] не з'явилась, звернувшись до суду з заявою про розгляд справи за її відсутності. В заяві також зазначила, що позов підтримує в повному обсязі. Відповідач [PERSON] в судове засідання також не з'явився, будучи належним чином повідомленим про час та місце розгляду справи. Надав суду заяву, в якій просив справу розглянути за його відсутності, та повідомляв, що позов визнає в повному обсязі. Враховуючи наявність достатніх матеріалів про права та правовідносини сторін, суд вважає за можливе розглянути справу за відсутності сторін. Суд, дослідивши докази у справі, приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що сторони з 12 липня 2012 року перебувають в зареєстрованому шлюбі, від шлюбу дітей не мають. Відповідно до ч.1 ст.24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка, примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. В позовній заяві позивач просить шлюб розірвати, не бажає миритися з відповідачем, наполягає на розірванні шлюбу. Зазначена позиція позивача залишається незмінною з часу подання нею позову до суду та до часу розгляду справи. Відповідач позов визнає. Таким чином судом встановлено відсутність вільної згоди сторін перебувати в шлюбі один з одним. Зважаючи на вказану позицію сторін в даній справі, суд вважає, що надання їм терміну на примирення носило б формальний характер та лише призвело б до затягування розгляду справи. На підставі викладеного суд приходить до висновку, що сім'я розпалась остаточно, а подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу неможливі. Тому збереження шлюбу суперечило б інтересам подружжя. Таким чином позов необхідно задовольнити в повному обсязі.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2020-03-03 00:00:00

Позивач звернулась до суду з позовом до відповідача про розірвання шлюбу. В позовній заяві зазначила, що з 08 липня 2016 року перебуває з відповідачем в зареєстрованому шлюбі. Протягом останніх двох років сімейне життя між ними поступово погіршувалося, що в кінцевому результаті призвело до фактичного припинення шлюбних відносин. Кожен з них має протилежні погляди на шлюб, сім`ю, що призводить до постійних сварок та негативно впливає на психіку дитини. У вихованні її сина від першого шлюбу відповідач участі не бере. При обговоренні цієї проблеми з відповідачем було прийняте спільне рішення, що подальшого сенсу підтримувати сімейні відносини немає. На примирення вона не згодна. Тому просила шлюб розірвати. В судове засідання позивач [PERSON] не з`явилась, звернулась до суду з заявою про розгляд справи за її відсутності. В заяві також зазначила, що позов підтримує та просить задовольнити. Відповідач [PERSON] також звернувся до суду з заявою про розгляд справи за його відсутності. У заяві зазначив, що позов визнає в повному обсязі та просить його задовольнити. Враховуючи наявність в справі достатніх матеріалів про права та правовідносини сторін, приймаючи до уваги відсутність підстав для відкладення розгляду справи, зважаючи на підтримання позову позивачем та визнання позову відповідачем, суд ухвалив розглянути справу по суті у підготовчому судовому засіданні за відсутності сторін. Суд, дослідивши докази у справі, приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення з наступних підстав. Судом встановлено, що [PERSON] та [PERSON] з 08 липня 2016 року перебувають в зареєстрованому шлюбі, від шлюбу мають малолітню дитину [PERSON] , [INFO] (а.с.3, 4). Відповідно до ч. 1 ст. 24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка, примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Позивач в позовній заяві просить шлюб розірвати, зазначає, що на примирення не згодна. На час розгляду справи вона позов підтримує та просить задовольнити. Шлюб просить розірвати. Відповідач позов про розірвання шлюбу визнав. Таким чином судом встановлено відсутність вільної згоди сторін перебувати в шлюбі один з одним. На підставі викладеного суд приходить до висновку, що сім`я розпалась остаточно, а подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу неможливі. Відповідно до ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Зважаючи на відносини, що виникли між сторонами, відсутність згоди позивача на примирення з відповідачем, згоду відповідача на розірвання шлюбу, збереження шлюбу суперечитиме їхнім інтересам. Тому суд приходить до висновку про необхідність позов задовольнити, шлюб - розірвати. Згідно ст.113 СК України особа, яка змінила своє прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Позивач просить суд залишити їй прізвище [PERSON] . Вказані вимоги також підлягають до задоволення.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2020-10-05 00:00:00

Позивач звернулась до суду з позовом до відповідача про розірвання шлюбу. В позовній заяві зазначила, що з 08 серпня 2013 року перебуває в зареєстрованому шлюбі з відповідачем. Одруження виявилось невдалим, спільне життя не склалося. В сім`ї були складні взаємовідносини, постійно виникали непорозуміння та сварки. Вони з чоловіком мають різні погляди на життя та різні плани на майбутнє. Шлюбних відносин вони не підтримують, шлюб носить формальний характер. Примирення та збереження шлюбу між ними неможливе. Збереження шлюбу суперечить її інтересам. Тому просила шлюб розірвати. В судове засідання позивач не з`явилась, в тексті позовної заяви просила розглянути справу за її відсутності. Відповідач [PERSON] , який належним чином повідомлений про дату, час та місце розгляду справи, в порядку, передбаченому ч.11 ст.128 ЦПК України, в судове засідання не з`явився, про причини неявки не повідомив. Враховуючи відсутність підстав, передбачених ст. 223 ЦПК України для відкладення розгляду справи, суд вважає за можливе розглянути справу за відсутності сторін. Суд, дослідивши докази у справі, приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення з наступних підстав. Судом встановлено, що [PERSON] та [PERSON] з 08 серпня 2013 року перебувають в зареєстрованому шлюбі, від шлюбу дітей не мають. Відповідно до ч.1 ст.24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка, примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Позивач в позовній заяві просить шлюб розірвати, зазначає, що примирення вважає неможливим, збереження шлюбу вважає таким, що суперечить її інтересам. Таким чином судом встановлено відсутність вільної згоди позивача перебувати в шлюбі з відповдіачем. На підставі викладеного суд приходить до висновку, що сім`я розпалась остаточно, а подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу неможливі. Відповідно до ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, що мають істотне значення. Зважаючи на відносини, що виникли між сторонами, бажання позивача шлюб розірвати, збереження шлюбу суперечитиме її інтересам. Тому суд приходить до висновку про необхідність позов задовольнити, шлюб - розірвати. Згідно ст.113 СК України особа, яка змінила своє прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Позивач у зв`язку з реєстрацією шлюбу прізвище не змінювала.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2020-10-01 00:00:00

Позивач звернулась до суду з позовом до відповідача про розірвання шлюбу. В позовній заяві зазначила, що з 18 жовтня 2017 року перебуває в зареєстрованому шлюбі з відповідачем. З вересня 2019 року вони проживають окремо, сімейного життя не ведуть, шлюбних стосунків не підтримують. Підставою для розриву відносин стало те, що протягом декількох останніх років стосунки між подружжям розладналися, зникли взаєморозуміння та взаємоповага. Примирення та збереження шлюбу між ними неможливе. Тому просила шлюб розірвати. В судове засідання позивач [PERSON] не з`явилась, звернувшись до суду з заявою про розгляд справи за її відсутності. В заяві також зазначила, що позовні вимоги підтримує в повному обсязі та наполягає на їх задоволенні. Відповідач в судове засідання також не з`явився, будучи належним чином повідомленим про час та місце розгляду справи, клопотань про відкладення розгляду суду не надав. Враховуючи відсутність підстав, передбачених ст. 223 ЦПК України для відкладення розгляду справи, суд вважає за можливе розглянути справу за відсутності сторін. Суд, дослідивши докази у справі, приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення з наступних підстав. Судом встановлено, що [PERSON] та [PERSON] з 18 жовтня 2017 року перебувають в зареєстрованому шлюбі, від шлюбу дітей не мають. Відповідно до ч.1 ст.24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка, примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Позивач в позовній заяві просить шлюб розірвати, зазначає, що збереження шлюбу є неможливим. На час розгляду справи наполягає на розірванні шлюбу. Таким чином судом встановлено відсутність вільної згоди позивача перебувати в шлюбі з відповідачем. На підставі викладеного суд приходить до висновку, що сім`я розпалась остаточно, а подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу неможливі. Відповідно до ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Зважаючи на відносини, що виникли між сторонами, бажання позивача шлюб розірвати, збереження шлюбу суперечитиме її інтересам. Тому суд приходить до висновку про необхідність позов задовольнити, шлюб - розірвати. Згідно ст.113 СК України особа, яка змінила своє прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Позивач, яка у зв`язку з реєстрацією шлюбу змінювала прізвище, вимог про відновлення їй дошлюбного прізвища не заявляла. Тому вказане питання судом не розглядалось.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2020-01-19 00:00:00

Позивач звернулась до суду з позовом до відповідача про розірвання шлюбу. В позовній заяві зазначила, що перебуває в шлюбі з відповідачем з 23 грудня 1998 року. Останнім часом шлюбні відносини між сторонами фактично припинені, спільне господарство не ведеться. Подальше спільне життя подружжя, збереження шлюбу неможливо. Тому просила суд шлюб розірвати. Крім того, в позові просила розглянути справу за її відсутності. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явився, будучи належним чином повідомленим про дату, час та місце розгляду справи, клопотань про відкладення розгляду справи не подавав. Враховуючи наявність в справі достатніх матеріалів про права та правовідносини сторін, приймаючи до уваги відсутність підстав для відкладення розгляду справи, суд ухвалив розглянути справу за відсутності сторін. Суд, дослідивши докази у справі, приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення з наступних підстав. Судом встановлено, що [PERSON] та [PERSON] з 23 грудня 1998 року перебувають в зареєстрованому шлюбі, від шлюбу мають трьох дітей - [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] (а.с. 5, 13-15). Відповідно до ч.1 ст.24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка, примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Позивач в позовній заяві просить шлюб розірвати, зазначає, що збереження шлюбу є неможливим. На час розгляду справи вона позов підтримує та просить задовольнити. Шлюб просить розірвати. Таким чином судом встановлено відсутність вільної згоди позивача перебувати в шлюбі з відповідачем. На підставі викладеного суд приходить до висновку, що сім`я розпалась остаточно, а подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу неможливі. Відповідно до ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Зважаючи на відносини, що виникли між сторонами, відсутність згоди позивача на примирення з відповідачем, збереження шлюбу суперечитиме їхнім інтересам. Тому суд приходить до висновку про необхідність позов задовольнити, шлюб - розірвати.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2019-11-17 00:00:00

Позивач звернулась до суду з позовом до відповідача про розірвання шлюбу. В позовній заяві зазначила, що подружнє життя з відповідачем не склалося через несумісність характерів, втрату поваги один до одного. На примирення вона не згодна. Тому просила суд шлюб розірвати. В день розгляду справи позивач [PERSON] звернулась до суду з заявою про розгляд справи за її відсутності. В заяві також зазначила, що позов підтримує в повному обсязі та просить його задовольнити, після розірвання шлюбу просить залишити їй прізвище [PERSON] . Відповідач [PERSON] також звернувся до суду з заявою про розгляд справи за його відсутності. У заяві зазначив, що позов визнає в повному обсязі та просить його задовольнити. Враховуючи наявність в справі достатніх матеріалів про права та правовідносини сторін, приймаючи до уваги відсутність підстав для відкладення розгляду справи, зважаючи на підтримання позову позивачем та визнання позову відповідачем, суд ухвалив розглянути справу по суті у підготовчому судовому засіданні за відсутності сторін. Суд, дослідивши докази у справі, приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення з наступних підстав. Судом встановлено, що [PERSON] та [PERSON] з 18 вересня 2002 року перебувають в зареєстрованому шлюбі, від шлюбу мають малолітню дитину [PERSON] , [INFO] (а.с. 7,8). Відповідно до ч.1 ст.24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка, примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Позивач в позовній заяві просить шлюб розірвати, зазначає, що збереження шлюбу є неможливим. На час розгляду справи вона позов підтримує та просить задовольнити. Шлюб просить розірвати. Відповідач позов про розірвання шлюбу визнав, проти його задоволення не заперечує. Таким чином судом встановлено відсутність вільної згоди сторін перебувати в шлюбі один з одним. На підставі викладеного суд приходить до висновку, що сім`я розпалась остаточно, а подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу неможливі. Відповідно до ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Зважаючи на відносини, що виникли між сторонами, відсутність згоди позивача на примирення з відповідачем, згоду відповідача на розірвання шлюбу, збереження шлюбу суперечитиме їхнім інтересам. Тому суд приходить до висновку про необхідність позов задовольнити, шлюб - розірвати. Згідно ст.113 СК України особа, яка змінила своє прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Позивач у шлюбі прізвище не змінювала, просить суд залишити їй прізвище [PERSON] .

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2020-01-13 00:00:00

Позивач звернулась до суду з позовом до відповідача про розірвання шлюбу. В позовній заяві зазначила, що подружнє життя з відповідачем не склалося через несумісність характерів, втрату поваги один до одного. На примирення вона не згодна. Тому просила суд шлюб розірвати. В день розгляду справи позивач [PERSON] звернулась до суду з заявою про розгляд справи за її відсутності. В заяві також зазначила, що позов підтримує в повному обсязі та просить його задовольнити, після розірвання шлюбу просить залишити їй прізвище [PERSON] . Відповідач [PERSON] також звернувся до суду з заявою про розгляд справи за його відсутності. У заяві зазначив, що позов визнає в повному обсязі та просить його задовольнити. Враховуючи наявність в справі достатніх матеріалів про права та правовідносини сторін, приймаючи до уваги відсутність підстав для відкладення розгляду справи, зважаючи на підтримання позову позивачем та визнання позову відповідачем, суд ухвалив розглянути справу по суті у підготовчому судовому засіданні за відсутності сторін. Суд, дослідивши докази у справі, приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення з наступних підстав. Судом встановлено, що [PERSON] та [PERSON] з 22 лютого 2012 року перебувають в зареєстрованому шлюбі, від шлюбу мають малолітню дитину - [PERSON] , [INFO] (а.с. 4,6). Відповідно до ч.1 ст.24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка, примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Позивач в позовній заяві просить шлюб розірвати, зазначає, що збереження шлюбу є неможливим. На час розгляду справи вона позов підтримує та просить задовольнити. Шлюб просить розірвати. Відповідач позов про розірвання шлюбу визнав, проти його задоволення не заперечує. Таким чином судом встановлено відсутність вільної згоди сторін перебувати в шлюбі один з одним. На підставі викладеного суд приходить до висновку, що сім`я розпалась остаточно, а подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу неможливі. Відповідно до ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Зважаючи на відносини, що виникли між сторонами, відсутність згоди позивача на примирення з відповідачем, згоду відповідача на розірвання шлюбу, збереження шлюбу суперечитиме їхнім інтересам. Тому суд приходить до висновку про необхідність позов задовольнити, шлюб - розірвати. Згідно ст.113 СК України особа, яка змінила своє прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Позивач просить суд залишити їй прізвище [PERSON] . Вказані вимоги також підлягають до задоволення.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2019-12-17 00:00:00

Позивач звернулась до суду з позовом до відповідача про розірвання шлюбу. В позовній заяві зазначила, що подружнє життя з відповідачем не склалося через несумісність характерів, втрату поваги один до одного. Тому з 07 січня 2018 року вони проживають окремо, подружні відносини фактично припинили. На примирення вона не згодна. Тому просила шлюб розірвати. В день розгляду справи позивач [PERSON] звернулась до суду з заявою про розгляд справи по суті в підготовчому судовому засіданні за її відсутності. В заяві також зазначила, що позов підтримує в повному обсязі та просить його задовольнити. Після розірвання шлюбу просила залишити їй прізвище [PERSON] . Відповідач [PERSON] також звернувся до суду з заявою про розгляд справи по суті в підготовчому судовому засіданні за його відсутності. У заяві зазначив, що позов визнає в повному обсязі та просить його задовольнити. Враховуючи наявність в справі достатніх матеріалів про права та правовідносини сторін, приймаючи до уваги відсутність підстав для відкладення розгляду справи, зважаючи на підтримання позову позивачем та визнання позову відповідачем, суд ухвалив розглянути справу по суті у підготовчому судовому засіданні за відсутності сторін. Суд, дослідивши докази у справі, приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення з наступних підстав. Судом встановлено, що [PERSON] та [PERSON] з 05 вересня 2015 року перебувають в зареєстрованому шлюбі (а.с.3). Сторони мають малолітню дитину\~ [PERSON] , [INFO] (а.с. 5). Відповідно до ч.1\~ст.24 СК України\~шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка, примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Позивач в позовній заяві просить шлюб розірвати, зазначає, що збереження шлюбу є неможливим. На час розгляду справи він позов підтримує та просить задовольнити. Шлюб просить розірвати. Відповідач позов про розірвання шлюбу визнав, проти його задоволення не заперечує. Таким чином судом встановлено відсутність вільної згоди сторін перебувати в шлюбі один з одним. На підставі викладеного суд приходить до висновку, що сім`я розпалась остаточно, а подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу неможливі. Відповідно до\~ст. 112 СК України\~суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Зважаючи на відносини, що виникли між сторонами, відсутність згоди позивача на примирення з відповідачем, згоду відповідача на розірвання шлюбу, збереження шлюбу суперечитиме їхнім інтересам. Тому суд приходить до висновку про необхідність позов задовольнити, шлюб - розірвати. Згідно\~ст.113 СК України\~особа, яка змінила своє прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Позивач у зв`язку з реєстрацією шлюбу прізвище не змінювала.

Outcome: approved