Jurisdiction: civil
Date: 2020-12-15 00:00:00

Позивач звернулась до суду з позовом, в подальшому уточнивши його, до [PERSON] за участі третьої особи без самостійних вимог на предмет спору ТОВ «ЛБК ТРЕЙД» та просить витребувати квартиру [ADDRESS] з чужого незаконного володіння [PERSON] на її користь. В обґрунтування позовних вимог [PERSON] в позовній заяві зазначила, що 29 травня 2008 року вона придбала квартиру [ADDRESS] , що підтверджується договором купівлі-продажу від 29 травня 2008 року. Вподальшому заочним рішенням Приморського районного суду м. Одеси від 04 листопада 2015 року позовні вимоги ПАТ «Дельта Банк» задоволено. В рахунок погашення основного зобов`язання щодо оплати заборгованості у розмірі 4472171,26 грн. за договором про надання споживчого кредиту від 29 травня 2008 року укладеного між нею та ПАТ «Дельта Банк», звернуто стягнення на предмет іпотеки за договором іпотеки від 29 травня 2008 року предметом якої була квартира [ADDRESS] шляхом передачі іпотекодержателю ПАТ «Дельта Банк» предмета іпотеки у власність та визнання за ним права власності на предмет іпотеки, встановивши ціну на предмет іпотеки на рівні, не нижчому за звичайні ціни на цей вид майна, на підставі оцінки, проведеної суб`єктом оціночної діяльності/незалежним експертом на дату реєстрації права власності за ПАТ «Дельта Банк». Про існування вказаного рішення їй відомо не було. Також позивач зазначила, що 03 липня 2017 року на підставі заочного рішення Приморського районного суду м. Одеси від 04 листопада 2015 року право власності на спірну квартиру було зареєстровано за ПАТ « Дельта Банк». Вподальшому ТОВ «Лбк Трейд» придбало спірну квартиру у ПАТ « Дельта Банк» та зареєструвало за собою право власності на квартиру [ADDRESS] . З інформаційної довідки з Державного реєстру про право власності їй стало відомо, що 23 квітня 2019 року право власності на вказану квартиру було зареєстровано за [PERSON] . Постановою Одеського апеляційного суду від 02 квітня 2019 року заочне рішення Приморського районного суду м. Одеси від 04 листопада 205 року скасоване. Ухвалено нове рішення яким відмовлено ПАТ « Дельта банк» у задоволенні позовних вимог. На підставі вищевикладеного, позивач вважає, що право власності відповідачем на спірну квартиру набуто неправомірно, а тому підлягає витребуванню із чужого незаконного володіння. Ухвалою суду від 24 червня 2019 року провадження по справі відкрито в порядку загального позовного провадження з призначенням підготовчого засідання на 23 липня 2019 року. У підготовче засідання 23 липня 2020 року з`явились представник позивача - [PERSON] . Інші учасники справи у судове засідання не з`явились про час та місце розгляду справи повідомляли. До суду від відповідача надійшла заява про відкладення розгляду справи, у зв`язку із находженням у відрядженні. Судове засідання відкладено на 26 вересня 2019 року. Ухвалою суду від 05 серпня 2019 року повернуто заяву представника позивача про забезпечення позову. До суду 29 липня 2019 року від відповідача надійшли заперечення на позовну заяву, в яких відповідач позовні вимоги не визнає та вважає їх необґрунтованими, зазначив, що 16 лютого 2018 року ТОВ « Лбк Трейд» придбало квартиру [ADDRESS] на відкритих електронних торгах на підставі ЗУ «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб», за результатами яких було укладено із ПАТ « Дельта Банк» договір купівлі-продажу вказаної квартири. В подальшому відповідач отримала право власності на вказану квартиру при виході із числа учасників ТОВ «Лбк Трейд» в якості повернення вкладу до статутного капіталу у натуральній формі, тому у задоволенні позовних вимог слід відмовити, як необґрунтовані. Підготовче засідання 26 вересня 2019 року відкладено на 02 жовтня 2019 року, з підстав знаходження судді на лікарняному. У підготовче засідання 02 жовтня 2019 року з`явились представник позивача та представник відповідача. У відповідності до вимог ст. 202 ЦПК України сторонам роз`яснені права та обов`язки. Ухвалою суду від 02 жовтня 2019 року заяву представника позивача про відвід головуючої від справи залишено без розгляду. Ухвалою суду від 02 жовтня 2019 року задоволено клопотання представника позивача про витребування доказів. Оголошено перерву на 09 жовтня 2019 року. До суду 04 жовтня 2019 року від представника відповідача надійшов відзив на позовну заяву. У відзиві представник відповідача зазначає, що позовні вимоги [PERSON] є необґрунтованими та такими, що не підлягають задоволенню, оскільки 16 лютого 2018 року ТОВ « Лбк Трейд» придбало квартиру [ADDRESS] на відкритих електронних торгах на підставі ЗУ «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб», за результатами яких було укладено із ПАТ « Дельта Банк» договір купівлі-продажу вказаної квартири. В подальшому вона отримала право власності на вказану квартиру при виході із числа учасників ТОВ «Лбк Трейд» в якості повернення вкладу до статутного капіталу у натуральній формі, тому просить відмовити у задоволенні позовних вимог [PERSON] . У підготовче засідання 09 жовтня 2019 року з`явились позивач та представник відповідача. Ухвалою суду від 09 жовтня 2019 року залишено позовну заяву [PERSON] без руху та надано строк для усунення недоліків. У підготовче засідання 30 жовтня 2019 року з`явись представник позивача та представник відповідача. Ухвалою суду від 30 жовтня 2019 року залучено до справи у якості третьої особи без самостійних вимог на предмет спору - ТОВ « Лбк Трейд» Протокольною ухвалою суду закрито підготовче засідання та призначено справу до судового розгляду по суті на 04 грудня 2019 року. Ухвалою суду від 06 грудня 2019 року клопотання представника позивача задоволено та вжито заходи забезпечення позову шляхом накладення арешту на квартиру [ADDRESS] та застосовано зустрічне забезпечення у розмір 5000 грн. У судове засідання 04 грудня 2019 року з`явились представник позивача. Оголошено перерву на 22 січня 2020 року, з підстав подачі відповідачем заяви про відкладення розгляду справи. До суду 21 січня 2020 року від представника ТОВ « Лбк трейд» надійшли письмові пояснення, в яких зазначено, що спірну квартиру було придбано на електронних торгах 16 лютого 2018 року, за результатами яких 14 березня 2018 року було укладено з АТ « Дельта банк» договір купівлі-продажу вказаної квартири. Електронні торги проводились Фондом гарантування вкладів фізичних осіб з метою реалізації майна банку, що ліквідується, для повернення вкладів фізичних осіб на підставі ЗУ « Про систему гарантування вкладів фізичних осіб». На момент укладання договору купівлі-продажу власником спірної квартири був АТ « Дельта банк» на підставі заочного рішення Приморського районного суду м. Одеси від 04 листопада 2015 року. Тому, як зазначає, представник ТОВ « Лбк трейд» вони є добросовісними набувачами спірної квартири, яка вподальшому була відчужена відповідачу - [PERSON] в рахунок свого вкладу до статутного капіталу, тому позовні вимоги позивача є необґрунтованим та такими, що не підлягають задоволенню. Судове засідання 21 січня 2020 року відкладено на 11 березня 2020 року, з підстав неявки сторін по справі. Судове засідання 11 березня 2020 року відкладено на 04 травня 2020 року, з підстав мінування будівлі суду. До суду від представника позивача надійшла заява про розгляд справи без участі позивача та її представника. Судове засідання 04 травня 2020 року відкладено на 23 липня 2020 року, з підстав неявки сторін по справі. Від представника відповідача до суду надійшла заява про відкладення судового засідання, у зв`язку із запровадженням на території України карантинних заходів. Судове засідання 23 липня 2020 року відкладено з підстав неявки сторін по справі на 05 жовтня 2020 року. У судове засідання 05 жовтня 2020 року з`явились позивач та представник відповідача. Представник третьої особи без самостійних вимог на предмет спору у судове засідання не з`явився. Про причини неявки суд не повідомляв. Позивач у судовому засіданні пояснив, що їй на праві власності належала квартира [ADDRESS] . Заочним рішенням Приморського районного суду м. Одеси від 04 листопада 2015 року позовні вимоги ПАТ «Дельта Банк» задоволено. В рахунок погашення основного зобов`язання щодо оплати заборгованості у розмірі 4472171,26 грн. за договором про надання споживчого кредиту від 29 травня 2008 року, звернуто стягнення на предмет іпотеки за договором іпотеки від 29 травня 2008 року предметом якої була квартира [ADDRESS] шляхом передачі іпотекодержателю ПАТ «Дельта Банк» предмета іпотеки у власність та визнання за ним права власності на предмет іпотеки, встановивши ціну на предмет іпотеки на рівні, не нижчому за звичайні ціни на цей вид майна, на підставі оцінки, проведеної суб`єктом оціночної діяльності/незалежним експертом на дату реєстрації права власності за ПАТ «Дельта Банк». Про існування вказаного рішення їй відомо не було. Вподальшому право власності за спірною квартирою було зареєстровано на підставі договору купівлі-продажу за ТОВ « Лбк трейд». У свою чергу ТОВ «Лбк трейд» відчужило спірну квартиру на користь [PERSON] , тому вважає, що право власності на квартиру відповідачем набуто не законно, тому просить витребувати вищевказану квартиру з її незаконного володіння. Представник відповідача у судовому засіданні заперечував проти задоволення позовних вимог та вважає їх необґрунтованим, пояснивши, що 16 лютого 2018 року ТОВ « Лбк Трейд» придбало квартиру [ADDRESS] на відкритих електронних торгах на підставі ЗУ «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб», за результатами яких було укладено із АТ « Дельта Банк» договір купівлі-продажу вказаної квартири. В подальшому [PERSON] отримала право власності на вказану квартиру при виході із числа учасників ТОВ «Лбк Трейд» в якості повернення вкладу до статутного капіталу у натуральній формі. З урахуванням вищевикладеного [PERSON] є добросовісним набувачем спірної квартири, а позовні вимоги [PERSON] такими, що не підлягають задоволенню. Оголошено перерву на 09 грудня 2020 року. У судове засідання 09 грудня 2020 року з`явились позивач та представник відповідача. Представник третьої особи без самостійних вимог на предмет спору у судове засідання не з`явився. Про причини неявки суд не повідомляв. Оголошено перерву на 26 грудня 2020 року. У судове засідання 26 грудня 2020 року з`явились позивач та представник відповідача. Представник третьої особи без самостійних вимог на предмет спору у судове засідання не з`явився. Дослідивши матеріали справи у їх сукупності, повно і всебічно з`ясувавши обставини справи, заслухавши пояснення позивача та представника відповідача, суд приходить до висновку, що позовні вимоги [PERSON] підлягають задоволенню виходячи з наступного. Судом встановлено, що [PERSON] на підставі договору купівлі-продажу від 29 травня 2008 року належала квартира [ADDRESS] . Заочним рішенням Приморського районного суду м. Одеси від 04 листопада 2015 року позовні вимоги ПАТ «Дельта Банк» задоволено. В рахунок погашення основного зобов`язання щодо оплати заборгованості у розмірі 4472171,26 грн. за договором про надання споживчого кредиту від 29 травня 2008 року укладеного між ПАТ «Дельта Банк» та [PERSON] , звернуто стягнення на предмет іпотеки за договором іпотеки від 29 травня 2008 року предметом якої була квартира [ADDRESS] шляхом передачі іпотекодержателю ПАТ «Дельта Банк» предмета іпотеки у власність та визнання за ним права власності на предмет іпотеки, а саме на квартиру [ADDRESS] встановивши ціну на предмет іпотеки на рівні, не нижчому за звичайні ціни на цей вид майна, на підставі оцінки, проведеної суб`єктом оціночної діяльності незалежним експертом на дату реєстрації права власності за ПАТ «Дельта Банком». Рішення набрало чинності. 03 липня 2017 року на підставі вищевказаного рішення суду право власності на спірну квартиру було зареєстровано за ПАТ « Дельта Банк». 04 листопада 2015 року спірну квартиру було передано ПАТ «Дельта банком» на реалізацію шляхом продажу на відкритих електронних торгах. 14 березня 2018 року за результатами проведення відкритих електронних торгів між ПАТ «Дельта банк» та ТОВ « Лбк Трейд» було укладено договір купівлі-продажу спірного майна. В подальшому ТОВ « Лбк Трейд» відчужено спірну квартиру на користь відповідача [PERSON] , що підтверджується інформаційною довідкою з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборони відчуження об`єктів нерухомого майна від 12 квітня 2018 року за № 120378093. Постановою Одеського апеляційного суду від 02 квітня 2019 року заочне рішення Приморського районного суду м. Одеси від 04 листопада 2015 року скасоване. Ухвалено нове рішення яким відмовлено ПАТ « Дельта банку» у задоволенні позовних вимог. Рішення апеляційної інстанції набрало законної сили з моменту його проголошення, тобто з 02 квітня 2019 року. Відповідно до ст. 41 Конституції України кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю. Ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним. Витребування майна шляхом віндикації застосовується до відносин речово-правового характеру, зокрема якщо між власником і володільцем майна немає договірних відносин і майно перебуває у володільця не на підставі укладеного з власником договору. Право власника на витребування майна від добросовісного набувача на підставі частини першої статті 388 ЦК України залежить від того, у який спосіб майно вибуло з його володіння. Ця норма передбачає вичерпне коло підстав, коли за власником зберігається право на витребування свого майна від добросовісного набувача. Однією з таких підстав є вибуття майна з володіння власника або особи, якій він передав майно, не з їхньої волі іншим шляхом. За змістом статті 388 ЦК України, випадки витребування майна власником від добросовісного набувача обмежені й можливі за умови, що майно вибуло з володіння власника або особи, якій він передав майно, поза їх волею. Положення статті 388 ЦК України, застосовується як підстава позову про повернення майна від добросовісного набувача, якщо майно вибуло з володіння власника або особи, якій він передав майно, не з їхньої волі іншим шляхом, яке було відчужене третій особі, якщо між власником та володільцем майна не існує жодних юридичних відносин. Зазначена правова позиція викладена у постанові Верховного Суду України від 02 березня 2016 року у справі № 6-3090цс15, Верховного Суду від 19 лютого 2018 року у справі № 545/696/16-ц (провадження № 61-7878св18). Відповідно до положень частини першої статті 388 ЦК України, власник має право витребувати своє майно із чужого незаконного володіння незалежно від заперечення відповідача про те, що він є добросовісним набувачем, якщо доведе факт вибуття майна з його володіння чи володіння особи, якій він передав майно, не з їхньої волі. Вибуття майна з володіння власника на підставі судового рішення, ухваленого щодо цього майна, але в подальшому скасованого, вважається таким, що вибуло з володіння власника поза його волею. Зазначена позиція викладена Верховним Судом у своїх постановах від 06 червня 2018 року у справі № 457/1258/14-ц (провадження № 61-5030св18), від 27 червня 2018 року у справі № 344/9922/15-ц (провадження № 61-24656св18), від 04 липня 2018 року у справі № 335/640/15-ц (провадження № 61-16872св18). Відповідно до положень частини першої статті 388 ЦК України, власник має право витребувати своє майно із чужого незаконного володіння незалежно від заперечення відповідача про те, що він є добросовісним набувачем, якщо доведе факт вибуття майна з його володіння чи володіння особи, якій він передав майно, не з їхньої волі. Таким чином, суд приходить до висновку, що квартира [ADDRESS] , вибула з власності позивача на підставі заочного рішення Приморського районного суду м. Одеси від 04 листопада 2015 року, яке в подальшому було скасоване постановою Одеського апеляційного суду від 02 квітня 2019 року, яка набрала чинності, поза її волею. Таким чином, суд вважає, що позивач має право витребувати зазначене спірне майно від добросовісного набувача, згідно вимог ст.388 ЦК України. Враховуючи вищенаведене, суд вважає, що в даному випадку має місце порушення відповідачем прав позивача, які підлягають захисту шляхом витребування з її незаконного володіння квартири [ADDRESS] .

Outcome: approved