Jurisdiction: civil
Date: 2017-04-13 00:00:00

Позивач звернулась до Ленінського районного суду м.\~Дніпропетровська з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів, в якому просила суд стягнути з відповідача на її користь аліменти на утримання двох дітей у загальному розмірі 2\~000,00\~грн. щомісячно, до досягнення дітьми повноліття. Позовна заява мотивована тим, що 26.06.2004р. між сторонами зареєстровано шлюб, від якого вони мають неповнолітніх дітей, які проживають разом з позивачем та знаходяться на її утриманні. Шлюбні відносини фактично припинено, спільне господарство не ведеться, відповідач матеріальну допомогу на дітей не надає. Позивач надала суду заяву, у якій просила розглядати справу без її участі, заявлені вимоги підтримала та просила їх задовольнити. Проти ухвалення заочного рішення не заперечувала. Відповідач в судове засідання не з`явився, про день, час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином. Заяв про розгляд справи за його відсутністю або інформації про поважність причин неявки від відповідача не надходило, що за відсутності заперечень позивача є підставою для ухвалення заочного рішення відповідно до ст.224 ЦПК України. Відповідно до ч.2 ст.197 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Розглянувши матеріали справи, всебічно і повно зясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позовна заява, обєктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи по суті, суд встановив наступне. Сторони перебувають у шлюбі, який 26.06.2004р. зареєстровано Відділом реєстрації актів цивільного стану Ленінського районного управління юстиції в м. Дніпропетровська, актовий запис № 363. Від шлюбу мають неповнолітніх дітей [PERSON], 02.02.2005р.н. та [PERSON], 05.12.2012р.н. На теперішній час позивач проживає разом з неповнолітніми дітьми, займається їх вихованням та утриманням. Відповідач матеріальну допомогу на утримання дітей не надає. Відповідно до ч.3 ст.181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Згідно з ч.1 ст.184 СК України, якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, частину доходу одержує в натурі, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення, суд за заявою платника або одержувача може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Відповідно до ч.2 ст.184 ЦПК України розмір аліментів, визначений судом у твердій грошовій сумі, підлягає індексації відповідно до закону. З огляду на те, що неповнолітні діти сторін знаходяться на утриманні позивача, яка потребує матеріальної допомоги з боку відповідача, суд доходить до висновку про наявність підстав для стягнення аліментів. На підставі п.7 ч.1 ст. 214 ЦПК України під час ухвалення рішення суд вирішує чи є підстави допустити негайне виконання судового рішення, а відповідно до п.1 ч.1 ст.367 ЦПК України суд допускає негайне виконання рішень у справах про стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць. Відповідно до ч.3 ст.88 ЦПК України якщо позивача, на користь якого ухвалено рішення, звільнено від сплати судового збору, він стягується з відповідача в дохід держави пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог.

Outcome: approved