Jurisdiction: civil
Date: 2020-03-12 00:00:00

\~ \~ \~ \~Позивач звернулась в суд із позовом, де зазначила, що в порід з 20.12.2003 року вони перебували у шлюбі із відповідачем [PERSON] . Рішенням Корольовського районного суду м. Житомира від 11.12.2018 року шлюб розірвано. В період перебування у шлюбі подружжями придбано квартиру [ADDRESS] , яку в подальшому 13.09.2018 року, відчужено на користь [PERSON] . Отримані відповідачем за наслідком укладення договору купівлі-продажу грошові кошти, що в еквіваленті становить 39\~000 доларів США, є спільної сумісною власністю подружжя, а тому підлягають поділу між сторонами на підставі ст.ст. 61, 61 СК України. Посилаючись на вказані обставини, позивач просить стягнути 546\~390,00 грн. як вартість 1/2 частини спільного майна. Відповідачем надано відзив на позовну заяву, де висловлене часткове визнання позову. Сторона зауважує, що продаж квартири відбувся за ціною 763\~000,00 грн., отже заявлена позивачем сума як вартість Ѕ частини майна є необґрунтованою. Відповідач вказав на визнання позову в частині стягнення 381\~500,00 грн. В подальшому на адресу суду надійшла заява, де відповідач заперечував можливість задоволення позову в повному обсязі. В судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримав, вказав на можливість стягнення грошової суми саме у визнаному відповідачем розмірі. Відповідач в судове засідання не з`явився, про час розгляду справи був повідомлений належним чином. Судом встановлено наступні обставини. Сторони по справі перебували у шлюбі з 20.12.2003 року. Рішенням Корольовського районного суду м. Житомира від 11.12.2018 року шлюб розірвано. В період шлюбу 08.05.2007 року подружжям придбано квартиру за адресою: [ADDRESS] . За умовами договору покупцем виступив відповідач. В подальшому 13.09.2018 року [PERSON] на підставі договору купівлі-продажу відчужив зазначену квартиру [PERSON] . Сторони погодили вартість майна на рівні 763\~000,00 грн. Відповідно до ст. 60 СК України Майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності незалежно від того, що один з них не мав з поважної причини (навчання, ведення домашнього господарства, догляд за дітьми, хвороба тощо) самостійного заробітку (доходу). Вважається, що кожна річ, набута за час шлюбу, крім речей індивідуального користування, є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя. Згідно з ч.ч. 1, 2 ст. 61 СК України об`єктом права спільної сумісної власності подружжя може бути будь-яке майно, за винятком виключеного з цивільного обороту. Об`єктом права спільної сумісної власності є заробітна плата, пенсія, стипендія, інші доходи, одержані одним із подружжя. Судом встановлено, що в період шлюбу подружжям у спільну сумісну власність набуте нерухоме майно, внаслідок відчуження якого 13.09.2018 року продавцем [PERSON] отримано грошову суму в 763\~000,00 грн. У відповідності до ч.1 ст. 626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства (ч.1 ст. 628 ЦК України). \~Ціна в договорі встановлюється за домовленістю сторін (ч.1 ст. 632 ЦК України). Вартість майна визначена умовами договору, а тому приймається судом як доведена. За положеннями ч.1 ст. 69 СК України дружина і чоловік мають право на поділ майна, що належить їм на праві спільної сумісної власності, незалежно від розірвання шлюбу. Згідно з ч.1 ст. 70 СК України у разі поділу майна, що є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя, частки майна дружини та чоловіка є рівними, якщо інше не визначено домовленістю між ними або шлюбним договором. Зі встановлених у судовому засіданні обставин суд приходить до висновку про необхідність визнання отриманих за укладеним договором купівлі-продажу спільного майна грошових коштів спільним сумісним майном подружжя, можливістю стягнення з відповідача Ѕ частини даного майна, що становить суму 381\~500 грн. На підставі ч.ч. 1, 2 ст. 141 ЦПК України підлягають стягненню з відповідача сума судового збору пропорційно до задоволених вимог.

Outcome: partial