Jurisdiction: civil
Date: 2015-06-10 00:00:00

Позивач звернулась до суду з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за договором позики, в якому просить суд стягнути з відповідача на свою користь заборгованість за договорами позики суму у розмірі: за борговою розпискою №1 1000 доларів США, що згідно офіційного курсу НБУ гривні до долара США станом на день подання позову складає 15\~768 грн.49коп., за борговою розпискою №2 500 доларів США, що згідно офіційного курсу НБУ гривні до долара США станом на день подання позову складає 7884 грн. 25 коп., за борговою розпискою №3 3100 доларів США, що згідно офіційного курсу НБУ гривні до долара США станом на день подання позову складає 48\~882 грн. 34 коп., за борговими розписками №4 та №5 20\~250 грн. 00 коп., також стягнути відсотки за користування кредитними коштами у сумі 14\~531 грн. 78 коп., а також витрати пов'язані з розглядом справи. В обґрунтування своїх вимог позивач вказав, що 5 жовтня 2012 року [PERSON] отримав у позивача в борг кошти в розмірі 1 000 доларів США (станом на день отримання коштів курс НБУ складав 7,993 грн./ 1 долар США), про що написав відповідну розписку. У відповідності до розписки, [PERSON] грошові кошти зобовязувався повернути протягом двух місяців, тобто до 05 грудня 2012 року. 25 листопада 2012 року [PERSON] отримав у позивача в борг кошти в розмірі 500 доларів. Виконання грошового зобовязання визначено до 25 грудня 2012 року. 07 березня 2013 року [PERSON] отримав у позивача в борг кошти в розмірі 3100 доларів. Виконання грошового зобовязання визначено до 12 березня 2013 року. 21 травня 2013 року [PERSON] отримав у позивача в борг кошти в розмірі 8 100 гривень. Виконання грошового зобовязання визначено до 21 червня 2013 року. 29 липня 2013 року [PERSON] отримав у позивача в борг кошти в розмірі 12150 гривень. Виконання цього грошового зобовязання визначено до 01 вересня 2013 року. Однак відповідач до теперешнього часу кошти не повернув, у звязку із чим позивач змушений звернутись до суду за захистом своїх порушених прав. Представник позивача у судовому засіданні позовні вимоги підтримав у повному обсязі, просив їх задовольнити. Відповідач до судового засідання не зявився, про дату, час, місце слухання справи повідомлявся належним чином, про причини неявки суд не повідомив. На підставі ст.ст. 169,224 ЦПК України, суд вважає, що дану справу можливо вирішити на підставі наявних в ній даних та доказів, з урахуванням думки позивача за відсутності відповідача і винести заочне рішення. Суд, дослідивши письмові докази, встановив наступні факти і відповідні їм правовідносини, що регулюються нормами Цивільного кодексу України. Так, згідно росписки, 29.07.2013 року [PERSON] взяв у борг у позивача 12150 грн. Зобов»язався повернути борг у строк до 01.09.2013 року (а.с.7). Відповідно розписки, 25.10.2012 року [PERSON] та [PERSON] отримали у [PERSON] 1000 доларів США. Строк сплати боргу встановлено протягом двох місяців. Відповідальний за сплату боргу [PERSON] (а.с.8). Відповідно розписки від 25.11.2012 року [PERSON] отримав у борг від [PERSON] 500 доларів США строком до 25.12.2012 року (а.с.9). Відповідно до розписки від 07.03.2013 року [PERSON] отримав у борг від [PERSON] 3100 доларів США строком до 12.03.2013 року (а.с.10). Відповідно до розписки від 21.05.2013 року, [PERSON] отримав у борг від [PERSON] 8100 грн. строком до 21.06.2013 року (а.с.11). Суд, розглянувши в судовому засіданні цивільну справу, повно і всебічно зясувавши обставини цієї справи, дотримуючись принципів змагальності і диспозитивності цивільного судочинства, дійшов висновку про можливість задоволення позовних вимог за наступних підстав. У відповідності до статті 1046 ЦК України за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти, а позичальник зобов'язується повернути позикодавцеві таку саму суму коштів (суму позики). Договір позики є укладеним з моменту передання грошей. Згідно з частиною 2 статті 1047 ЦК України на підтвердження укладання договору позики та його умов може бути представлена розписка позичальника або інший документ, який посвідчує передання йому позикодавцем визначеної грошової суми. У відповідності до частини 1 статті 1049 ЦК України позичальник зобовязується повернути позикодавцеві позику у строк та в порядку, що встановлені договором. Таким чином, суд вважає встановленим, що відповідач своїх зобов'язань за розписками не виконав, грошових коштів отриманих у борг за цими розписками у строк та в порядку, що в них встановлені позивачу не повернув, тому позовні вимоги в частині стягнення грошових коштів в рахунок погашення боргу за борговими розписками підлягають задоволенню. Крім того, відповідно до ч.1 ст.1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не становлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. Враховуючи, що в розписках не було передбачено сплату процентів за користування грошовими коштами, їх розмір і порядок сплати, тому одержання процентів їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України (а.с.5-6). Що стосується позовних вимог в частині стягнення з відповідача відсотків за користування коштами, слід зазначити, що передбачене законом право кредитора вимагати сплати боргу з урахуванням відсотків за користування кредитними коштами є способом захисту його майнового права й інтересу, суть якого полягає у одержанні компенсації (плати) від боржника за користування утримуваними їм коштами, що підлягають сплаті кредиторові. Тому суд вважає, що позовні вимоги в цій частині також підлягають стягненню. Відповідно до ч. 1 ст. 88 ЦПК України стороні на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. На підставі викладеного,

Outcome: approved