Jurisdiction: civil
Date: 2017-04-03 00:00:00

Позивач звернулась до суду з вказаним позовом, посилаючись на те, що 15.12.2014 року помер її батько, [PERSON], після її смерті залишилось спадкове майно. Звернувшись до нотаріальної контори з заявою про прийняття спадщини, позивачу було відмовлено, оскільки строк встановлений законом в 6 місяців нею було пропущено. Причиною пропуску строку став факт її юридичної необізнаності. Позивач просить суд визначити йому додатковий двохмісячний строк для подання заяви про прийняття спадщини, яка відкрилася після смерті батька, [PERSON], 15.12.2014 року. Позивач в судовому засіданні на задоволенні позову наполягав з зазначених підстав. Відповідачі в судове засідання не зявились, надали до суду заяву про розгляд справи за їх відсутності, проти задоволення позову не заперечували. Відповідно до ст. 169 ЦПК України суд вважає за можливо розглянути справу за відсутності сторони, належним чином повідомлену про день, місце та час розгляду справи на підставі наявних у справі доказів. Вислухавши пояснення позивача, дослідивши матеріали справи, суд встановив такі факти та відповідні ним правовідносини. У відповідності до ст. 1216 ЦК України,спадкування є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця) до інших осіб (спадкоємців). Відповідно до ч.1ст.1268 ЦК України, спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. За положенням ч.1ст.1269 ЦК України,спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини. Згідно із ч.1ст.1270 ЦК України,для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. Відповідно до ст. 1261 ЦК України,у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, той з подружжя, який його пережив, та батьки. Згідно ч.3 ст.1272 ЦК України, за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини. В ст. 4 ЦПК України визначено, що здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб у спосіб, визначений законами України. Судовим розглядом встановлено, що [PERSON] є рідною донької [PERSON].(а.с.5) 30.04.1970 року [PERSON] уклала шлюбу з [PERSON], та змінила прізвище на «Кепп» (а.с.6). [PERSON] помер 15.12.2014 року, що підтверджується свідоцтвом про смерть серії І-КГ №190285 від 24.12.2014 року(а.с.4), після його смерті відкрилась спадщина. На день смерті [PERSON] проживав та був зареєстрований за адресою: [INFO], на день смерті за цією адресою ніхто, окрім нього не був зареєстрований та не проживав. (а.с.8) Позивач звернулась до державної нотаріальної контори з заявою про прийняття спадщини, але їй згідно листа державного нотаріуса №166/01-16 від 15.02.2017 року було відмовлено, оскільки встановлений законом строк в 6 місяців вже пропущено, рекомендовано звернутися в суд.(а.с.7) Оскільки судовим розглядом встановлено, що позивачем було пропущено встановлений шестимісячний законом строк по причині своєї юридичної необізнаності, в звязку з чим вчасно не звернулась до нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини. Зазначені причини пропуску визначеного законом строку для прийняття спадщини суд визнає поважними та, враховуючи, що Відповідач не заперечує проти визначення позивачу додаткового строку для прийняття спадщини, оцінивши зібрані по справі докази в їх сукупності, суд дійшов висновку, що позов обґрунтований та такий, що підлягає задоволенню. На підставі вищевикладеного та

Outcome: approved