Jurisdiction: civil
Date: 2021-02-04 00:00:00

Позивач звернулась до суду з позовом, в якому просить суд: застосувати до виниклих правовідносин правові позиції Великої Палати Верховного суду від 24 квітня 2019 року в справі № 523/10225/15-ц (провадження № 14- 159цс19) та від 04 липня 2018 року у справі № 310/11534/13-ц (провадження №14-154цс18); зобов`язати ТОВ «ОТП Факторинг Україна» виключити розмір пені в сумі 21075,58 доларів США (еквівалент 570257,06 гривень) із заборгованості [PERSON] за кредитним договором № СМ-8МЕ303/250/2008 від 10.07.2008 року; зобов`язати ТОВ «ОТП Факторинг Україна» повідомити Приватного виконавця виконавчого округу Дніпропетровської області Ванжа Олександра Володимировича про виключення розміру пені в сумі 21075,58 доларів США (еквівалент 570257,06 гривень) із заборгованості [PERSON] за кредитним договором № СМ-8МЕ303/250/2008 від 10.07.2008 року. В обґрунтування позову зазначає, що рішенням Дніпровського районного суду м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області від 10 травня 2019 року позов Товариства з обмеженою відповідальністю «ОТП Факторинг Україна» до неї про звернення стягнення на предмет іпотеки був повністю задоволений. Звернуто стягнення на предмет іпотеки за договором іпотеки № РМ-8МЕ303/250/2008, посвідчений приватним нотаріусом Дніпродзержинського міського нотаріального округу Прожуган М.А., реєстровий № 4600 - магазин продовольчих товарів (вбудоване приміщення № 38), загальною площею 56,2 кв.м., що знаходиться за адресою: [ADDRESS] та належить [PERSON] на праві власності, шляхом проведення прилюдних торгів під час проведення виконавчих дій в рахунок погашення заборгованості за кредитним договором № СМ-8МЕ303/250/2008 від 10 липня 2008 року укладеного з ЗАТ «ОТП Банк» у сумі 1140514,12 гривень на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «ОТП Факторинг Україна». Передано в управління іпотекодержателю - ТОВ «ОТП Факторинг Україна» предмет іпотеки - магазин продовольчих товарів (вбудоване приміщення № 38), загальною площею 56,2 кв.м., що знаходиться за адресою: [ADDRESS] та належить [PERSON] на праві власності, шляхом надання права Товариству з обмеженою відповідальністю «ОТП Факторинг Україна» примусового входу до предмета іпотеки, обладнання предмета іпотеки охоронними пристроями, заміни замків, а також укладання договорів про надання охоронних послуг щодо предмета іпотеки зі спеціалізованими підприємствами, установами, організаціями. Вона не погоджується з діями ТОВ «ОТП Факторинг Україна» щодо нарахування пені за спірним кредитним договором в розмірі 21075,58 доларів США, що не було предметом дослідження у суді першої інстанції, оскільки позивач мав можливість пред`явити позов до іпотекодавця починаючи від дати невиконання боржником забезпеченого іпотекою зобов`язання (31 день після отримання вимоги про дострокове повернення кредиту в повному обсязі) протягом трьох років (з 2010 по 2013 рр.), однак, до суду звернувся з даним позовом у лютому 2019 року, тобто після спливу встановленого законом строку загальної позовної давності. Зазначає, що суд, під час розгляду справи достовірно не з`ясував реального розміру заборгованості за кредитним договором та не перевірив періоду за який вона нарахована, а також не встановив періоду нарахованої пені за користування кредитними коштами. Крім того, суд залишив поза увагою заяву позивача про застосування позовної давності, внаслідок чого не перевірив її дотримання позивачем за заявленим позовом, з урахуванням ч. 3 ст. 264 ЦК України та її переривання. За таких обставин, вважає, що у ТОВ «ОТП Факторинг Україна» закінчився строк на пред`явлення стягнення суми пені за виниклими спірними правовідносинами. 18.11.2020 року ухвалою суду було відкрито провадження по справі за правилами загального позовного провадження. 01.12.2020 року відповідач подав до суду заперечення, в якому просив відмовити у задоволенні позовної заяви. На обґрунтування відзиву зазначили, що позовна заява фактично обґрунтовується незгодою [PERSON] із судовим рішенням у справі № 209/665/19, яке набрало законної сили. Рішенням Дніпровського районного суду м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області від 10 травня 2019 року у справі № 209/665/19 за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «ОТП Факторинг Україна» до [PERSON] про звернення стягнення на предмет іпотеки, позов було задоволено повністю. Ухвалою Дніпровського апеляційного суду від 11.09.2019 року було повернуто апеляційну скаргу [PERSON] на вищевказане рішення суду у справі № 209/665/19. Отже, судове рішення по цивільній справі № 209/665/19 набрало законної сили 11.09.2019 року. 19.10.2020 року, в рамках виконавчого провадження № 61361197, відкритого приватним виконавцем Ванжою О.В. щодо примусового виконання виконавчого листа № 209/665/19, виданого 30.09.2019 року Дніпровським районним судом м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області, Державним підприємством «Сетам» було реалізовано з прилюдних торгів вищевказане іпотечне майно. Однак, [PERSON] в порушення вимог чинного ЦПК України звернулась із позовом у даній справі, в якому зазначила, що судом під час розгляду справи № 209/665/19 нібито не було належним чином встановлено розміру заборгованості за кредитним договором. Однак, чинним законодавством України не передбачений такий порядок оскарження судового рішення, як пред`явлення окремого позову. Вважає, що позовна заява [PERSON] є незаконною і необґрунтованою, а також такою, що не підлягає задоволенню. Ухвалою від 12.01.2021 року підготовче провадження було закрито та призначено справу до судового розгляду. Сторони у судове засідання не з`явились. Позивач у судове засідання не з`явилась, надала суду заяву з клопотанням про розгляд справи за її відсутності, просила задовольнити позов. Представник відповідача у судове засідання не з`явився, надав суду відзив на позовну заяву, у задоволенні позову просила відмовити, посилаючись на викладену у відзиві позицію. Третя особа - приватний виконавець виконавчого округу Дніпропетровської області Ванжа О.В. у судове засідання не з`явився, про день, час та місце проведення підготовчого засідання повідомлений належним чином. В порядку ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Вивчивши матеріали справи, дослідивши письмові докази, суд вважає позов таким, що не підлягає задоволенню за наступних підстав. Судом встановлено, що рішенням Дніпровського районного суду м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області від 10 травня 2019 року у цивільній справі № 209/665/19 (провадження 2/209/681/19) позов ТОВ «ОТП Факторинг Україна» до [PERSON] про звернення стягнення на предмет іпотеки був повністю задоволений (а.с. 15-17). Вказаним рішенням було встановлено розмір заборгованості позивача за кредитним договором № СМ-8МЕ303/250/2008 від 10.07.2008 року, який становив «42151,16 доларів США (еквівалент - 1140514,12 гривень), що складається з 21075,58 долларів США (еквівалент 570257,06 гривень) тіло кредиту, 21075,58 долларів США (еквівалент 570257,06 гривень) пеня.». [PERSON] під час розгляду вказаної цивільної справи не оспорювався, в своєму запереченні на позов, остання тільки просила застосувати строк позовної давності до спірних правовідносин. Не погодившись з вказаним рішенням суду, [PERSON] звернулась до суду з апеляційною скаргою, яка ухвалою Дніпровського Апеляційного суду від 22.07.2019 року була залишена без руху через не сплату судового збору. Ухвалою Дніпровського Апеляційного суду від 11.09.2019 року апеляційну скаргу [PERSON] на рішення Дніпровського районного суду м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області від 10 травня 2019 року було повернуто апелянту, що підтверджується копією ухвали Дніпровського Апеляційного суду від 11.09.2019 року (а.с. 44). Судове рішення по цивільній справі № 209/665/19 від 10.05.2019 року набрало законної сили 11.09.2019 року. Приватним виконавцем виконавчого округу Дніпропетровської області Ванжою О.В. 24.02.2020 року були винесені постанови про відкриття виконавчого провадження ВП № 61361197 (а.с. 18, 45), арешт майна боржника та про розмір мінімальних витрат виконавчого провадження (а.с. 19, 20). 11.06.2020 року приватний виконавець виніс постанову про опис й арешт майна боржника за ВП № 61361197, відповідно до якої було описане майно та накладений арешт на магазин продовольчих товарів (вбудоване приміщення № 38, реєстраційний № майна 2211707), загальною площею 56,2 кв.м. (площа земельної ділянки 17 кв.м.), що знаходиться за адресою: [ADDRESS] (а.с. 21-22). Відповідно до протоколу № 507394 проведення електронних торгів від 19.10.2020 року (а.с. 46-47), магазин продовольчих товарів, вбудоване приміщення № 38, загальною площею 56,2 кв.м., що знаходиться за адресою: [ADDRESS] , був виставлений на торги, переможцем яких став [PERSON] , придбавши об`єкт з ціною продажу - 505505 грн. Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 14 ЦК України, цивільні обов`язки виконуються у межах, встановлених договором або актом цивільного законодавства. Особа не може бути примушена до дій, вчинення яких не є обов`язковим для неї. Статтею 15 ЦК України визначено, що кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства. Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 16 Кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. 2. Способами захисту цивільних прав та інтересів можуть бути: 1) визнання права; 2) визнання правочину недійсним; 3) припинення дії, яка порушує право; 4) відновлення становища, яке існувало до порушення; 5) примусове виконання обов`язку в натурі; 6) зміна правовідношення; 7) припинення правовідношення; 8) відшкодування збитків та інші способи відшкодування майнової шкоди; 9) відшкодування моральної (немайнової) шкоди; 10) визнання незаконними рішення, дій чи бездіяльності органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим або органу місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб. Суд може захистити цивільне право або інтерес іншим способом, що встановлений договором або законом чи судом у визначених законом випадках. Частиною 1 ст. 4 ЦПК України визначено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. У відповідності до ч.ч. 1, 2 ст. 5 ЦПК України, здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. У випадку, якщо закон або договір не визначають ефективного способу захисту порушеного, невизнаного або оспореного права, свободи чи інтересу особи, яка звернулася до суду, суд відповідно до викладеної в позові вимоги такої особи може визначити у своєму рішенні такий спосіб захисту, який не суперечить закону. Згідно до ч. 1 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідно до ч. 5 ст. 82 ЦПК України, обставини, встановлені стосовно певної особи рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, проте можуть бути у загальному порядку спростовані особою, яка не брала участі у справі, в якій такі обставини були встановлені. Згідно з ч. ч. 1, 2 ст. 18 ЦПК України, судові рішення, що набрали законної сили, обов`язкові для всіх органів державної влади і органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій, посадових чи службових осіб та громадян і підлягають виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, - і за її межами. Невиконання судового рішення є підставою для відповідальності, встановленої законом. Порядок перегляду судових рішень судами апеляційної інстанції визначений у Розділі V Главі 1 ЦПК України. Враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку про відсутність підстав для задоволення позовних вимог в частині зобов`язання ТОВ «ОТП Факторинг Україна» виключити розмір пені в сумі 21075,58 доларів США (еквівалент 570257,06 гривень) із заборгованості [PERSON] за кредитним договором № СМ-8МЕ303/250/2008 від 10.07.2008 року, та зобов`язання ТОВ «ОТП Факторинг Україна» повідомити Приватного виконавця виконавчого округу Дніпропетровської області Ванжа Олександра Володимировича про виключення розміру пені в сумі 21075,58 доларів США (еквівалент 570257,06 гривень) із заборгованості [PERSON] за кредитним договором № СМ-8МЕ303/250/2008 від 10.07.2008 року. Що стосується позовних вимог в частині застосуваня до виниклих спірних правовідносин правові позиції Великої Палати Верховного суду від 24 квітня 2019 року в справі № 523/10225/15-ц (провадження № 14- 159цс19) та від 04 липня 2018 року у справі № 310/11534/13-ц (провадження №14-154цс18), позивачем не конкретизовано, до яких саме спірних правовідносин необхідно застосувати правові позиції Верховного суду.

Outcome: dismissed