Jurisdiction: civil
Date: 2021-09-19 00:00:00

Позивач звернулась до суду з вищевказаним позовом, який в подальшому уточнила та обґрунтовувала тим, що вона, як інвалід ІІ групи з дитинства, придбала за власні кошти газовий лічильник «МКМ-6», який був повірений та встановлений представниками ПАТ «Криворіжгаз» в її домоволодінні, що розташоване за адресою: [ADDRESS] . 04.07.2016 її газовий лічильник було демонтовано для проведення повірки. За результатами вказаної повірки лічильник визнано непридатним, оскільки він не відповідає вимогам Р 50-071-98 п. 6.9, що відображено в довідці від 11.07.2016 №Т-ДН-1773/16. У липні 2016 року працівники ПАТ «Криворіжгаз» здійснили заміну газового лічильника в домоволодінні позивача. Після вказаної замін, вона продовжувала регулярно вносити плату за спожитий природній газ за фактичними показаннями нового газового лічильника. 08.11.2016 працівники ПАТ «Криворіжгаз» прийшли до її домоволодіння та повідомили, що у зв`язку з наявністю в неї боргу за спожитий природній газ в розмірі 4758,04 грн газопостачання буде припинено. Крім того, вони, скориставшись тим, що позивач внаслідок своєї сліпоти не може читати документи, вимусили її підписати акт про відключення. З метою поновлення газопостачання вона звернулась до Центру з надання послуг ПАТ «Криворіжгаз», де їй було повідомлено про наявність заборгованості в розмірі 4758,04 грн. Позивач вважає, що вказана заборгованість виникла через те, що працівники ПАТ «Криворіжгаз» не зареєстрували новий газовий лічильник та здійснили нарахування за нормами граничного споживання. Крім того, з вини працівників ПАТ «Криворіжгаз», в період з 24.11.2016 по 20.12.2016 вона вимушена була взимку проживати без опалення, внаслідок чого зазнала моральних страждань. За таких обставин, позивач просить суд: визнати незаконними дії публічного акціонерного товариства «Криворіжгаз» та товариства з обмеженою відповідальністю «Дніпропетровськгаз збут» щодо нарахування об`ємів природного газу за період з 04.07.2016 по січень 2017 року на рівні планового місячного об`єму споживання за об`єктом побутового споживача [PERSON] , за адресою: [ADDRESS] ; визнати незаконними дії публічного акціонерного товариства «Криворіжгаз» щодо відключення від постачання (розподілу) природного газу за об`єктом побутового споживача [PERSON] , за адресою: [ADDRESS] , в період з 07.11.2016 по 22.12.2016; стягнути з ПАТ «Криворіжгаз» на свою користь збитки за недоотриману субсидію в розмірі 3780,45 грн; стягнути з акціонерного товариства «Оператор газорозподільної системи «Криворіжгаз» на користь [PERSON] 10000,00 грн в рахунок відшкодування моральної шкоди, завданої незаконним відключенням газових приладів в домоволодінні. Позивач та її представник у судовому засіданні уточнені позовні вимоги підтримали в повному обсязі. Представник відповідача акціонерного товариства «Оператор газорозподільної системи «Криворіжгаз» у судовому засіданні уточнені позовні вимоги не визнав, надав суду письмові заперечення, які обґрунтовані тим, що 21.12.2016 за заявою абонента було відновлено газопостачання за адресою: [ADDRESS] , шляхом зняття пломб з газових приладів, у зв`язку з чим, на думку представника, відсутній предмет спору. Також, позивач збитків, в розумінні ст. 22 ЦК України, не зазнала. Представник відповідача товариства з обмеженою відповідальністю «Дніпропетровськгаз збут» у судовому засіданні уточнені позовні вимоги не визнала, надала суду письмові заперечення, які обґрунтовані тим, що відповідно до Правил постачання природного газу та ЗУ «Про ринок природного газу» ТОВ «Дніпропетровськгаз збут» є гарантованим постачальником природного газу в місті Кривому Розі та здійснює перерахунок лише в разі надання оператором ГРМ (АТ «Криворіжгаз») інформації щодо зміни об`ємів та обсягів розподіленого природного газу споживачу. Суд, вислухавши учасників процесу, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає частковому задоволенню, виходячи з наступних підстав. За приписами ст. 263 ЦПК України рішення суду повинно бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, яким суд, виконавши всі вимоги цивільного судочинства, вирішив справу згідно із законом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на основі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні. При цьому згідно роз`яснень, наданих Пленумом Верховного Суду України у п. 2 постанови від 18.12.2009 №14 «Про судове рішення у цивільній справі» рішення є законним тоді, коли суд, виконавши всі вимоги цивільного судочинства відповідно до статті 3 ЦПК, вирішив справу згідно з нормами матеріального права, що підлягають застосуванню до даних правовідносин відповідно до статті 10 ЦПК, а також правильно витлумачив ці норми. Обґрунтованим визнається рішення, ухвалене на основі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених доказами, які були досліджені в судовому засіданні і які відповідають вимогам закону про їх належність та допустимість, або обставин, що не підлягають доказуванню, а також якщо рішення містить вичерпні висновки суду, що відповідають встановленим на підставі достовірних доказів обставинам, які мають значення для вирішення справи. Судом встановлено, що відповідно до постанови НКРЕКП №1274 від 16.04.2015 про видачу ліцензії на розподіл природного, нафтового газу і газу (метану) вугільних родовищ ПАТ «Криворіжгаз», Позивачу видано ліцензію на право провадження господарської діяльності з розподілу природного, нафтового газу і газу (метану) вугільних родовищ на території м. Кривий Ріг (крім житлового масиву Інгулець Інгулецького району в місті Кривий Ріг) та Криворізького району Дніпропетровської області в зоні розташування розподільних газопроводів, що перебувають у власності та користуванні ПАТ «Криворіжгаз». Відповідно до абзацу 1 ч. 6 Розділу VII Закону України «Про ринок природного газу», введеного в дію з 01.10.2015, провадження діяльності з постачання та розподілу природного газу здійснюється на підставі чинних ліцензій, що були видані до дня введення в дію цього Закону, протягом трьох місяців після затвердження ліцензійних умов на провадження відповідного виду господарської діяльності згідно з положеннями цього Закону. Ліцензійні умови провадження господарської діяльності з розподілу природного газу, затверджені постановою НКРЕКП від 16.02.2017 № 201, які набрали чинності з 26.03.2017. З метою приведення господарської діяльності з розподілу природного газу у відповідність до вимог законів України «Про ринок природного газу», «Про ліцензування видів господарської діяльності» та Ліцензійних умов провадження господарської діяльності з розподілу природного газу, затверджених постановою НКРЕКП від 16.02.2017 № 201, ПАТ «КРИВОРІЖГАЗ» подало до НКРЕКП заяву (вх. НКРЕКП від 19.06.2017 № ЛГ-246/17) про отримання ліцензії на право провадження господарської діяльності з розподілу природного газу. У зв`язку з вищевикладеним постанови НКРЕКП №845 від 29.06.2017 року про видачу ліцензії на розподіл природного ПАТ «Криворіжгаз», Позивачу видано ліцензію на право провадження господарської діяльності з розподілу природного газу в межах території міста Кривий Ріг (крім житлового масиву Інгулець Інгулецького району) та Криворізького району Дніпропетровської області, де знаходиться газорозподільна система, що перебуває у власності, господарському віданні, користуванні чи експлуатації ПАТ «КРИВОРІЖГАЗ». 12.04.2019 Загальними зборами акціонерів Публічного акціонерного товариства «Криворіжгаз» Статут Товариства був затверджений в новій редакції, відповідно до якого були внесені зміни до повного та скороченого найменування Товариства та визначено, що Акціонерне товариство «Оператор газорозподільної системи «Криворіжгаз» (ідентифікаційний код 03341397) є новим найменуванням Публічного акціонерного товариства «Криворіжгаз» та є правонаступником всіх його прав і обов`язків. Відповідні зміни були зареєстровані в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань 14.05.2019 року, що підтверджується Випискою з Єдиного державного реєстру ЮОФОПГФ від 14.05.2019 року. 04.06.2019 НКРЕКП винесено постанову № 943 «Про внесення змін до постанови НКРЕКП від 29.06.2017 року №845» (роздруківка з офіційного сайту додається). Відповідно до вказаної постанови внесені зміни в повне та скорочене найменування ліцензіата. Так новими найменуваннями є: повне найменування - акціонерне товариство «Оператор газорозподільної системи «Криворіжгаз», скорочене найменування - А`Г «Криворіжгаз». У Кодексі газорозподільних систем, затверджених постановою НКРЕКП №2494 від 30.09.2015 (далі - Кодекс), зазначено, що оператор газорозподільної системи (далі - Оператор ГРМ) - це суб`єкт господарювання, що на підставі ліцензії здійснює діяльність з розподілу природного газу газорозподільною системою, яка знаходиться у його власності або користуванні відповідно до законодавства, та здійснює щодо неї функції оперативно-технологічного управління. Таким чином, в розумінні п.4 глави 1 розділу 1 Кодексу газорозподільних систем Позивач є оператором ГРМ. Згідно ст.12 ЗУ «Про житлово-комунальні послуги» надання житлово-комунальних послуг здійснюється виключно на підставі договорів, які укладаються відповідно до типових або примірних договорів, затверджених Кабінетом Міністрів України або іншими уповноваженими законом державними органами відповідно до закону. 06.11.2015 року набрали чинності Правила постачання природного газу, затверджені Постановою НКРЕКП № 2496 від 30.09.2015, які регулюють відносини між постачальниками та споживачами природного газу, з урахуванням їх взаємовідносин з операторами газорозподільної системи/ газотранспортної системи. Відповідно до п.1 розділу 1 Правил, ці Правила розроблені на виконання пункту 17 частини З статті 4 Закону України «Про ринок природного газу» та регулюють відносини, які виникають між постачальниками та споживачами природного газу, з урахуванням їх взаємовідносин з операторами газорозподільної системи/газотранспортної системи (далі - Оператори ГРМ/ГТС). Відповідно до п.2 розділу 3 Правил постачання природного газу, постачання природного газу побутовому споживачу здійснюється на підставі договору, що укладається між ним та постачальником на умовах типового договору постачання природного газу побутовим споживачам, затвердженого постановою НКРЕКП від 30.09.2015 року №2500, які є однаковими для всіх побутових споживачів України. Договір постачання природного газу побутовим споживачам укладається з урахуванням статей 633, 634, 641 та 642 Цивільного кодексу України шляхом заявочного приєднання побутового споживача до умов договору постачання природного газу побутовим споживачам, що розміщений на офіційному веб-сайті Регулятора та постачальника і не потребує двостороннього підписання письмової форми договору. Статтями 525, 526 ЦК України визначено, що одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до п. 22 ч. 1 ст. 1 ЗУ «Про захист прав споживачів»: споживач - це фізична особа, яка придбаває, замовляє, використовує або має намір придбати чи замовити продукцію для особистих потреб, безпосередньо не пов`язаних з підприємницькою діяльністю або виконанням обов`язків найманого працівника. Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 1 ЗУ «Про захист прав споживачів»: виконавець - це суб`єкт господарювання, який виконує роботи або надає послуги. Згідно з ч. 10 ст. 10 ЗУ «Про захист прав споживачів», виконавець несе відповідальність за шкоду, завдану життю, здоров`ю або майну споживача, що виникла у зв`язку з використанням речей, матеріалів, обладнання, приладів, інструментів, пристосувань чи інших засобів, необхідних для виконання ним робіт (надання послуг), незалежно від рівня його наукових і технічних знань, що дає змогу виявити їх властивості, згідно із законодавством. Судом встановлено, що відповідач є споживачем природного газу за адресою: [ADDRESS] . 04.07.2016 газовий лічильник позивача було демонтовано для проведення повірки, що підтверджується актом про демонтаж засобу вимірювальної техніки (том 1 а.с. 10). За результатами вказаної повірки лічильник визнано непридатним, оскільки він не відповідає вимогам Р 50-071-98 п. 6.9, що відображено в довідці від 11.07.2016 №Т-ДН-1773/16 (том 1 а.с. 11). 29 липня 2016 року працівниками ПАТ «Криворіжгаз» здійснена заміна газового лічильника в домоволодінні позивача. Після вказаної замін, позивач продовжувала регулярно вносити плату за спожитий природній газ за фактичними показаннями нового газового лічильника. Як вбачається з акту на відключення газових приладів та побутових лічильників газу (ПЛГ) від 07.11.2016 (том 1 а.с. 12) працівники ПАТ «Криворіжгаз» було припинено газопостачання, у зв`язку з наявністю у позивача боргу за спожитий природній газ в розмірі 2304,07 грн. Згідно з актом від 22.12.2016 (том 1 а.с. 13) вбачається, що за заявою абонента газопостачання до житлового будинку за адресою: [ADDRESS] , було відновлено. [PERSON] вважає, що нарахування відповідачами заборгованості за нормами граничного споживання в період з 04.07.2016 по січень 2017 року є незаконними та внаслідок яких відбулося незаконне відключення від постачання (розподілу) природного газу об`єкту за адресою: [ADDRESS] , в період з 07.11.2016 по 22.12.2016. З виписки з особового рахунку (том 1 а.с. 143) вбачається, що за період з липня по грудень 2016 року включно, об`єм природного газу нараховувався відповідно до середньомісячного (середньодобового) обсягу споживання природного газу, без врахування показів газового лічильника позивача. Крім того, з вищевказаних відомостей встановлено, що ПАТ «Криворіжгаз» здійснило перерахунок обсягу спожитого природного газу в бік зменшення на 458,59 м?, у зв`язку з чим, ТОВ «Дніпропетровськгаз збут» провело корегування вартості спожитого природного газу, внаслідок чого заборгованість за адресою позивача відсутня, що також підтверджується відповіддю Дніпропетровського обласного територіального відділення Антимонопольного комітету України (том 1 а.с. 79). Таким чином судом встановлено, що дії ПАТ «Криворіжгаз» щодо здійснення розрахунків зі споживачем за розподілений природний газ відповідно до середньомісячного (середньодобового) обсягу споживання, за наявності у споживача лічильника, призвели до виникнення у позивача заборгованості, що призвело до припинення газопостачання. Вказані обставини свідчать про те, що вимоги позивача в частині визнання незаконними дій акціонерного товариства «Криворіжгаз» щодо нарахування об`ємів природного газу за період з 04.07.2016 по січень 2017 року на рівні планового місячного об`єму споживання за об`єктом побутового споживача [PERSON] , за адресою: [ADDRESS] , та щодо відключення її житлового будинку від постачання (розподілу) природного газу, в період з 07.11.2016 по 22.12.2016, є обґрунтованими та підлягають задоволенню. Внаслідок встановлення незаконності в діях публічного акціонерного товариства «Криворіжгаз» та задоволення позову в цій частині, суд приходить до висновку про можливість стягнення на користь позивача моральної шкоди. Визначаючи розмір моральної шкоди, судом приймається до уваги роз`яснення п. 9 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 31.03.1995 «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди», відповідно до якого розмір відшкодування моральної (немайнової) шкоди суд визначає в межах заявлених вимог залежно від характеру та обсягу заподіяних позивачеві моральних і фізичних страждань, з урахуванням в кожному конкретному випадку ступеня вини відповідача та інших обставин. З урахуванням ситуації яка склалась з вини відповідача акціонерного товариства «Криворіжгаз», суд вважає, що позивачем надано докази на підтвердження завдання їй моральної шкоди, а тому, виходячи із засад розумності, виваженості та справедливості,суд приходить до висновку, що компенсацію за заподіяні моральні страждання слід призначити у розмірі 1000,00 гривень, що буде відповідати тим стражданням і переживанням, які зазнає позивач. Щодо вимог позивача в частині визнання незаконними дій товариства з обмеженою відповідальністю «Дніпропетровськгаз збут» щодо нарахування об`ємів природного газу за період з 04.07.2016 по січень 2017 року на рівні планового місячного об`єму споживання за об`єктом побутового споживача [PERSON] , за адресою: [ADDRESS] , суд прийшов до таких висновків. Відповідно до глави 4 розділу IХ Кодексу ГРС, об`єми та обсяги споживання природного газу побутовими споживачами визначаються оператором газорозподільної мережі (в цьому випадку - ПАТ «Дніпропетровськгаз»). Зокрема, в абзаці 3 пункту 5 глави 4 розділу ІХ Кодексу зазначено, що оператор ГРС в установленому законодавством порядку передає інформацію про об`єм та обсяг розподіленого споживачу (спожитого ним) природного газу за відповідний період до Оператора ГТС з метою її використання суб`єктами ринку природного газу, у тому числі постачальником споживача. Визначені за умовами цієї глави та договору розподілу природного газу об`єми та обсяги розподілу та споживання природного газу є обов`язковими для їх використання у взаємовідносинах між побутовим споживачем та його постачальником. Тобто, згідно з приписами глави 4 розділу ІХ Кодексу ГРС об`єми та обсяги споживання природного газу побутовими споживачами визначаються оператором газорозподільної мережі, тобто відповідачем акціонерним товариством «Оператор газорозподільної системи «Криворіжгаз», а тому суд вважає, що ТОВ «Дніпропетровськгаз збут» є неналежним відповідачем за даними позовними вимогами, у зв`язку з чим, необхідно відмовити у задоволенні цих вимог, як пред`явлених до неналежного відповідача. Щодо вимоги позивача про стягнення з АТ «Криворіжгаз» на свою користь збитків за недоотриману субсидію в розмірі 3780,45 грн, суд приходить до висновку про її необґрунтованість. Субсидія - це грошова допомога, що надається державою за рахунок коштів бюджету, а також спеціальних фондів юридичним особам, місцевим державним органам, іншим державам. Субсидія застосовується з метою збалансування регіональних та місцевих бюджетів, зміцнення їх доходної бази та завжди передається безповоротно і безвідплатно з вищих ланок бюджетної системи нижчим ланкам для фінансування конкретних заходів та установ, тобто мають цільовий характер. Як вбачається з листа управління праці та соціального захисту населення виконавчого комітету Центрально-Міської районної у місті ради від 19.09.2019 №о-661-П (том 1 а.с. 170) з 2016 року позивач перебуває на обліку, як отримувач житлової субсидії, з 2016 року. Відповідно до Положення про порядок призначення та надання населенню субсидій для відшкодування витрат на оплату житлово-комунальних послуг та рідкого пічного побутового палива, їй був проведений автоматичний розрахунок субсидії на опалювальний період 2016-2017 років. У зв`язку з отриманням інформації від 13.12.2016 від ТОВ «Дніпропетровськгаз збут» щодо відключення з 08.11.2016 газопостачання, управлінням праці та соціального захисту населення виконкому районної у місті ради проведено перерахунок раніше призначеної субсидії. В результаті проведеного перерахунку з особового рахунку позивача ТОВ «Дніпропетровськгаз збут» за листопад 2016 року була взята зайво перерахована сума субсидії в розмірі 1171,69 грн та проведений розрахунок за грудень 2016 року, січень 2017 року, без врахування послуги газопостачання. Після надання 27.02.2017 нової заяви та декларації про доходи та витрати, позивачу була призначена житлова субсидія з урахуванням вищевказаної послуги. Згідно з пунктом 12 Порядку розрахунку та повернення до бюджету невикористаних сум субсидії для відшкодування витрат на оплату комунальних послуг, Відповідальність за правильність розрахунку невикористаних сум субсидії за кожним особовим рахунком одержувача субсидії та повноту відображення їх в актах розрахунку загального обсягу невикористаних сум субсидій покладається на надавачів послуг, об`єднання співвласників багатоквартирного будинку, житлово-будівельні кооперативи в особі їх керівників та посадових осіб, що проводили такий розрахунок. Відповідно до ст. 22 ЦК України, особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. У розумінні ч. 2 ст.22 ЦК України, збитками є: 1) втрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки); 2) доходи, які особа могла б реально одержати за звичайних обставин, якби її право не було порушене (упущена вигода). Аналіз наведених норм права дає підстави для висновку, що відшкодування збитків (упущеної вигоди) є видом цивільно-правової відповідальності, для застосування якої потрібна наявність усіх елементів складу цивільного правопорушення, а саме: протиправної поведінки, дії чи бездіяльності, негативного результату такої поведінки (збитків), причинного зв`язку між протиправною поведінкою та збитками, вини правопорушника. За відсутності хоча б одного з цих елементів цивільна відповідальність не настає. Отже, відшкодування збитків може бути покладено на відповідача лише за наявності передбачених законом умов, сукупність яких створює склад правопорушення, яке є підставою для цивільно-правової відповідальності. При цьому пред`явлення вимоги про відшкодування неодержаних доходів (упущеної вигоди) покладає на позивача обов`язок довести, що вони не є абстрактними, а дійсно були б отримані в разі, якщо б відповідач не здійснював протиправних дій. Отже, поняття «збитки» передбачає й упущену вигоду, під якою розуміються доходи, які особа могла б реально одержати за звичайних обставин, якби її право не було порушено. Оцінюючи заявлене позивачем правове обґрунтування позовних вимог із посиланням на завдані їй збитки, суд не знаходить законних підстав для задоволення позову в цій частині, оскільки жодних належних та допустимих доказів, на підтвердження того, що втрачена частина субсидії на послугу з газопостачання в сумі 3780,45 грн, є збитками в розумінні ст. 22 ЦК України, суду не надано. Таким чином, дослідивши всебічно, повно, безпосередньо та об`єктивно наявні у справі докази, оцінивши їх належність, допустимість, достовірність, достатність і взаємний зв`язок у їх сукупності, з`ясувавши усі обставини справи, на які сторони посилалися як на підставу своїх вимог і заперечень, з урахуванням того, що відповідно до ст. 2 ЦПК Українизавданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляді вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичної особи, суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню. За приписами частини 1 статті 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Згідно з ч. 1 ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Отже, з урахуванням часткового задоволення позову, з відповідача АТ «Криворіжгаз» на користь держави підлягає відшкодуванню судовий збір в розмірі 1920,00 грн. Враховуючи викладене та

Outcome: partial