Jurisdiction: civil
Date: 2016-09-01 00:00:00

Позивач звернулась до Київського районного суду м. Харкова з вимогою до відповідача про стягнення аліментів на дитину [PERSON], [INFO], у твердій грошовій сумі у розмірі 1000 грн. до досягнення дитиною повноліття. В обґрунтування позовних вимог зазначає, що з відповідачем перебувала у зареєстрованому шлюбі, який був розірваний 19 грудня 2007 року. Від шлюбу сторони мають неповнолітнього сина [PERSON], який проживає з позивачем і знаходиться на повному її утриманні. Відповідач не вважає за потрібне утримувати свого неповнолітнього сина, жодних коштів, речей чи продуктів харчування не надає. За таких обставин, з посиланням на статтю 180 Сімейного кодексу України позивач вимушена звернутися до суду. В судове засідання представник позивача адвокат [PERSON] не зявився, був належним чином повідомлений про дату, час та місце розгляду справи, надав до суду заяву про розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги підтримує в повному обсязі та просить їх задовольнити. В судове засідання відповідач [PERSON]не зявився, був належним чином повідомлений про дату, час та місце розгляду справи, надав до суду заяву про розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги не визнає, оскільки на його утриманні знаходиться неповнолітня дитини та його батьки. На даний час відповідач офіційно не працевлаштований та має мінливий дохід, тому має змогу сплачувати аліменти на дитину у розмірі 500 грн. Суд, дослідивши матеріали справи у їх сукупності, всебічно та повно зясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позовна заява, обєктивно оцінивши докази, що мають істотне значення для її розгляду і вирішення по суті, приходить до наступного. Судом встановлено, що у 2003 року [PERSON] та [PERSON] уклали шлюб, який був розірваний 19.12.2007 року згідно копії свідоцтва про розірвання шлюбу серії І-ВЛ № 059826, виданого Київським відділом реєстрації актів цивільного стану Харківського міського управління юстиції (арк. справи 7). Відповідно до копії свідоцтва про народження серії І-ВЛ № 261072 виданого 07.02.2004 року міським відділом актів цивільного стану №3 Харківського обласного управління юстиції, сторони від шлюбу мають дитину [PERSON], [INFO] (арк. справи 6). Відповідно до ч. 1 ст. 11 Цивільного процесуального кодексу України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданими відповідно до цього кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, як беруть участь у справі. В ч. 2\~ст. 51 Конституції України\~ закріплено обов'язок батьків по утримуванню дітей до досягнення ними повноліття. Згідно зі ст. 8 Закону України «Про охорону дитинства» кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України. Відповідно до ст. 180 Сімейного кодексу України батьки зобовязані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до ч. 3 ст. 181 Сімейного кодексу України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. При цьому згідно з ч. 1 ст. 183 Сімейного кодексу України частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом з врахуванням обставин, викладених у ч. 1 ст. 182 Сімейного кодексу України. Відповідно до ст. 182 Сімейного кодексу України при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров'я та матеріальне становище дитини; стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, за винятком випадків, передбачених статтею 184 Сімейного кодексу України. Відповідно до ч. 1 ст. 185 Сімейного кодексу України той з батьків, з кого присуджено стягнення аліментів на дитину, а також той з батьків, до кого вимога про стягнення аліментів не була подана, зобов'язані брати участь у додаткових витратах на дитину, що викликані особливими обставинами (розвитком здібностей дитини, її хворобою, каліцтвом тощо). Відповідно до ст. 191 Сімейного кодексу України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову. Аліменти за минулий час можуть бути присуджені, якщо позивач подасть суду докази того, що він вживав заходів щодо одержання аліментів з відповідача, але не міг їх одержати у зв'язку з ухиленням останнього від їх сплати. У цьому разі суд може присудити аліменти за минулий час, але не більш як за три роки. Суд приймає до уваги пояснення відповідача стосовно того, що йому необхідно забезпечувати неповнолітню дитину, яка проживає з ним та батьків, однак це не звільняє його від обов'язку сплачувати аліменти на дитину. Визначаючи розмір аліментів, суд виходить з того, що відповідач має працездатний вік. З цих міркувань, виходячи з принципу справедливості та розумності та з урахуванням потреб дитини, можливостей відповідача, суд присуджує аліменти на утримання дитини до досягнення ним повноліття у розмірі 600 грн. На підставі викладеного,

Outcome: partial