Jurisdiction: civil
Date: 2016-09-26 00:00:00

Позивач звернулась в суд з даним позовом в якому вказує, що перебувала у зареєстрованому шлюбі із відповідачем, який в 2000 році між ними розірваною. Від шлюбу у сторін народилася дочка [PERSON] 24.06.1998р.н.. Зазначає, що їх із відповідачем дочка вже повнолітня, є студенткою другого курсу денної форми навчання Ківерцівського медичного коледжу. Позивач вказує, що вона не працює і є інвалідом 3 групи. Дочка проживає разом із нею та знаходиться повністю на її утриманні. Відповідач добровільно коштів на утримання дочки яка продовжує навчання не надає, хоча має таку можливість, оскільки матеріально забезпечений, а вона немає такої змоги сама оплачувати навчання дочки. Просить стягувати із відповідача в її користь аліменти на утримання дочки, яка навчається в розмірі 1200 гривень щомісячно до 30.01.2018 року. Позивач [PERSON] в судове засідання не прибула, надала суду заяву в якій просить розгляд справи проводити без її участі, позовні вимоги підтримує та просить задовольнити, щодо заочного розгляду справи не заперечує. Відповідач [PERSON] в судове засідання 27.09.2016р. повторно не прибув та не повідомив суд про причину своєї неявки, тому судом винесено ухвалу про проведення заочного розгляду справи та ухвалення заочного рішення. Позивач у поданій заяві не заперечила проти такого порядку вирішення справи. Оскільки сторони в судове засідання не прибули, відповідно до ч.2 ст. 197 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Дослідивши докази в справі, суд приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення з наступних підстав. Відповідно до свідоцтва про народження серія І СГ № 096437 встановлено, що [PERSON] народилася 24.06.1998 року та її батьками є [PERSON] та [PERSON]. З дослідженої довідки Ківерцівського медичного коледжу № 1179 від 27.06.2016 року встановлено, що повнолітня дочка сторін [PERSON] навчається на другому курсі акушерського відділення коледжу. Навчається за держзамовленням, період навчання з 01.09.2015р. по 30.01.2018р. Крім цього, із дослідженої копії довідки Львівської обласної МСЕК серії 10 ААВ №707969 від 09.10.2014р. позивачу [PERSON] встановлено ІІІ групу інвалідності. Відповідно до ст. 199 СК України якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв'язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов'язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Право на утримання припиняється у разі припинення навчання. Право на звернення до суду з позовом про стягнення аліментів має той з батьків, з ким проживає дочка, син, а також самі дочка, син, які продовжують навчання. Відповідно до Постанови Пленуму Верховного суду України «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» N 3, від 15.05.2006 обов'язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчатися після досягнення повноліття (незалежно від форми навчання), виникає за обов'язкової сукупності таких юридичних фактів: досягнення дочкою, сином віку, який перевищує 18, але є меншим 23 років; продовження ними навчання; потреба у зв'язку з цим у матеріальній допомозі; наявність у батьків можливості надавати таку допомогу. Згідно ст.200 СК України суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у статті 182 цього Кодексу. При визначенні розміру аліментів з одного з батьків суд бере до уваги можливість надання утримання другим з батьків, своїми дружиною, чоловіком та повнолітніми дочкою, сином. Відповідно до Постанови Пленуму Верховного суду України «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» N3, від 15.05.2006 вирішуючи питання щодо розміру аліментів, суд повинен ураховувати: стан здоров'я, матеріальне становище дитини і платника аліментів; наявність в останнього інших неповнолітніх дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, повнолітніх дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. В свою чергу, відповідач в судове засідання не прибув, не надав суду доводів чи спростувань щодо вимог позивачки, чим зігнорував своїм правом на доказування в ході розгляду даної справи. На підставі вищевказаного, суд приходить до висновку, що позовні вимоги є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню, тому суд приходить до висновку, що відповідач може надавати матеріальну допомогу дочці, яка продовжує навчання, сплачувати аліменти на її утримання в розмірі 1200грн. щомісяця до досягнення нею двадцяти трьох річного віку.

Outcome: approved