Jurisdiction: civil
Date: 2016-01-27 00:00:00

Позивач звернулась до Київського районного суду м. Одеси з вказаною позовною заявою та просила визнати дійсним договір купівлі-продажу квартири №1, що розташована за адресою: м. Одеса, вул. Бригадна №60, що було укладено між продавцями [PERSON]Г, та [PERSON] і покупцем [PERSON], який був посвідчений Одеською спеціалізованою біржею нерухомості за р.№ 24719 від 25 грудня 1998 року. В обґрунтування заявленого позову позивач посилалась на те, що 25 грудня 1998 року між сторонами було укладено зазначений договір купівлі-продажу, який в свою чергу було оформлено на біржі. У звязку із тим, що на той час діяло законодавство, яке не вимагало нотаріального посвідчення вказаного договору він не був нотаріально посвідченим та на сьогоднішній день вважається таким, форма укладення якого не дотримана. Разом з тим позивач посилається на те, що сторони договору виконали всі його умови, відповідачі ніяких претензій по договору продажу квартири не мали, на теперішній час вони виїхали на інше місце проживання. Відсутність належних правовстановлюючих документів на квартиру, на думку позивача, істотним чином порушує її право власності, яке підлягає судовому захисту. За таких обставин позивач просила позов задовольнити. В судове засідання позивач не зявилася, надала до суду заяву про розгляд справи за її відсутності, позовні вимоги підтримала в повному обсязі. Відповідачі в судове засідання не зявилися, надали до суду заяви про розгляд справи за їх відсутності, позов визнали. Судом встановлено, що 25 грудня 1998 року між сторонами було укладено договір купівлі-продажу нерухомого майна квартири [ADDRESS], який був посвідчений Одеською спеціалізованою біржею нерухомості за р.№ 24719. У наступному, 12.01.1999 року, такий договір було зареєстровано у КП «ОМТІ та РОН» за №264пр стр. 200р 1076. На теперішній час вказаний договір не відповідає вимогам закону через відсутність його нотаріального посвідчення. Так, згідно положень ч. 2 ст. 47 ЦК Української РСР 1963 року, що був чинним на час укладення правочину, якщо одна з сторін повністю або частково виконала угоду, що потребує нотаріального посвідчення, а друга сторона ухиляється від нотаріального оформлення угоди, суд вправі за вимогою сторони, яка виконала угоду, визнати угоду дійсною. В цьому разі наступне нотаріальне оформлення угоди не вимагається. Вищезазначене підтверджено в 2 ст. 220 ЦК України якщо сторони домовилися щодо усіх істотних умов договору, що підтверджується письмовими доказами, і відбулося повне або часткове виконання договору, але одна із сторін ухилилася від його нотаріального посвідчення, суд може визнати такий договір дійсним. Судом встановлено, що всі зобовязання за наведеним договором купівлі-продажу квартири сторонами виконані у повному обсязі покупцю було передано у власність квартиру та він почав її використовувати, а продавцям передані грошові кошти за продану квартиру. Враховуючи викладене, та відсутність у суду будь-яких відомостей, які б перешкоджали можливості задоволення позову, суд вважає, що позов [PERSON] про визнання договору купівлі-продажу нерухомого майна дійсним є обґрунтованим та підлягає задоволенню. Приймаючи до уваги, що позивачем не заявлені вимоги про відшкодування судового збору за розгляд справи, у суду відсутні підстави для покладення витрат на відповідача, разом з тим суд зазначає, що позивач не позбавлений права звернутися в подальшому з заявою для вирішення питання про розподіл судових витрат.

Outcome: approved