Jurisdiction: civil
Date: 2020-08-26 00:00:00

Позивач звернулась до Вінницького міського суду Вінницької області, пред`явивши позов до виконавчого комітету Вінницької міської ради, [PERSON] про визнання незаконним та скасування рішення виконавчого комітету Вінницької міської ради, визначення місця проживання дитини, мотивуючи тим, що рішенням виконавчого комітету Вінницької міської ради №1259 від 25.05.2017 року було встановлено місце проживання малолітньої дитини [PERSON] , [INFO] , з батьком [PERSON] . Копію вказаного рішення позивач отримала 30.07.2017 року. На думку позивача, це рішення є незаконним, оскільки воно було прийняте всупереч вимог чинного законодавства. Позивач перебувала у зареєстрованому шлюбі з відповідачем [PERSON] з 23.11.2009 року по 21.10.2011 року. [INFO] позивач народила сина - [PERSON] , батьком якого в актовому записі про народження №11, зробленого у виконкомі Вартиковецької сільської ради Кельменецького району Чернівецької області, вказаний [PERSON] . Позивач з відповідачем [PERSON] та дитиною проживали у його будинку в с.Слобідка Кельменецького району Чернівецької області. Позивач стверджує, що колишній чоловік бив її, відбирав кошти, які вона отримувала на дитину, вживав алкогольні напої. Коли синові мало виповнитися 11 місяців, тобто у червні 2011 року, позивач переїхала до своєї матері в м.Вінницю. 01.06.2011 року мати позивача - [PERSON] , зареєструвала її разом з сином та старшою дочкою [PERSON] у своїй квартирі за адресою: [ADDRESS] . В період з червня 2011 року по 2017 рік відповідач [PERSON] бачив сина лише один раз - коли йому виповнилось три роки. До дитини він не з`являвся та станом його здоров`я не цікавився, участі у вихованні дитини не приймав. Аліментів на утримання дитини не платив і не платить, має заборгованість по аліментах за 2014-2017 роки. Відповідач ніде не працює, проживає разом із співмешканкою. Син страждає на психічне захворювання і коли потрібно було надати згоду на госпіталізацію дитини до психіатричного закладу, відповідач також не приїхав та не повідомив про своє ставлення щодо цього питання. Рішенням виконавчого комітету Вінницької міської ради №2499 від 27.10.2016 року було надано згоду на психіатричний огляд та госпіталізацію дитини до КЗ «Вінницька обласна психоневрологічна лікарня ім. акад. Ющенка». Незважаючи на вказані обставини, виконавчим комітетом Вінницької міської ради було прийнято рішення про встановлення місця проживання дитини разом з батьком. Позивач категорично не погоджується з цим рішенням, оскільки впевнена, що доля дитини батька не цікавить, він просто не бажає сплачувати аліменти та нести кримінальну відповідальність за ухилення від сплати аліментів. Крім того, дитина має бути під наглядом психолога, психіатра. Відповідач у селі, за місцем свого проживання, не зможе забезпечити дитині належний медичний огляд, відповідне лікування та індивідуальне навчання. Позивач переконана, що оскаржуване рішення виконавчого комітету Вінницької міської ради не узгоджується з інтересами малолітньої дитини та суперечить вимогам ст.ст. 160, 161 СК України. Син бажає проживати разом з матір`ю, а вказане бажання дитини було відповідачем проігнороване та не взято до уваги те, що зміна місця проживання буде для дитини травмою, а також ставлення батьків до виконання своїх батьківських обов`язків, особисту прихильність дитини до кожного з них, стан її здоров`я. Як стверджує позивач, відповідач [PERSON] не працює, зловживає алкогольними напоями, не має сім`ї. Тому позивач звернулась до суду із позовом до відповідачів з метою захисту своїх прав та законних інтересів та прав свого сина, просить: визнати незаконним (протиправним) та скасувати рішення виконавчого комітету Вінницької міської ради №1259 від 25.05.2017 року про встановлення місця проживання малолітньої дитини [PERSON] , [INFO] , з батьком [PERSON] ; визначити місце проживання малолітньої дитини [PERSON] , [INFO] , з матір`ю [PERSON] . В судовому засіданні позивач та її представник позовні вимоги підтримали у повному обсязі та просили суд їх задовольнити з підстав викладених у позовній заяві. Представник відповідача виконавчого комітету Вінницької міської ради та третьої особи Служби у справах дітей Вінницької міської ради Бойко М.П. в судовому засіданні позовні вимоги не визнала, підтримала висновок виконавчого комітету Вінницької міської ради від 14.02.2018 року про недоцільність скасування рішення органу опіки та піклування Вінницької міської ради №1259 від 25.05.2017 року про встановлення місця проживання малолітньої дитини - [PERSON] , [INFO] , з батьком [PERSON] ; недоцільність визначення місця проживання малолітньої дитини [PERSON] , [INFO] , з матір`ю [PERSON] . Просила суд відмовити у задоволенні позовних вимог у повному обсязі з підстав, викладених у відзиві на позов. Додатково суду пояснила, що спір між сторонами триває протягом тривалого часу. Дитина [PERSON] опинився у важкій життєвій ситуації, хлопчик любить маму і хоче з нею проживати, однак умови у яких проживає позивач сприяють до того, що його поведінка стає не підконтрольною. Дитина тікає від матері і невідомо де він перебуває. Так, дійсно органом опіки та піклування надавався дозвіл на госпіталізацію дитини, проте слід зазначити, що орган опіки та піклування не міг відшукати батька дитини через те, що позивач надала не правильну адресу його проживання. Тобто батько не був повідомлений про стан здоров`я дитини. Також представник відповідача зазначила, що зі старшої дитиною [PERSON] , яка наразі вже є повнолітньою, у матері також були проблеми. У [PERSON] навіть були спроби суїцидів, після яких вона тривалий час перебувала на лікуванні у медичних закладах. Все це відбувалось на очах малолітнього [PERSON] , що також вплинуло на його психологічний стан та поведінку. Відповідач [PERSON] та його представник в судовому засіданні заперечили проти позову та просили відмовити у задоволенні позовних вимог, мотивуючи заперечення обставинами, викладеними у відзиві на позовну заяву. Додатково суду пояснили, що відповідач [PERSON] не ухилявся та не ухиляється від утримання дитини. Проте не має можливості надавати кошти позивачу для того щоб її брат [PERSON] їх відбирав та пропивав, оскільки він є алкозалежним. Такі випадки траплялись увесь час, коли він приїздив до дитини у м.Вінницю та привозив харчі, одяг для дитини, передавав кошти близько 100 грн. і бачив як [PERSON] їх відбирав і купляв собі алкогольні напої. Останнім часом позивач взагалі не надавала можливості бачитися та спілкуватися з дитиною. Відповідач [PERSON] надав згоду про госпіталізацію дитини, як тільки про це дізнався від органів опіки та піклування, що підтверджується його нотаріально посвідченою заявою. Представник третьої особи Служби у справах дітей Немирівської районної державної адміністрації в судове засідання не з`явився, але подав заяву, у якій зазначив, що позов [PERSON] до [PERSON] не підтримує у повному обсязі, просив розгляд справи проводити у його відсутність, підтримав висновок органу опіки та піклування Немирівської районної державної адміністрації від 31.07.2019 року про доцільність визначення місця поживання малолітньої дитини [PERSON] , [INFO] , з батьком [PERSON] . Заслухавши пояснення сторін та їх представників, дослідивши матеріали справи, допитавши свідків, опитавши неповнолітнього [PERSON] , суд дійшов висновку про те, що у задоволенні позову слід відмовити з таких підстав. Відповідно до ст. 15 ЦК України, кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства. Відповідно до ч. 1 ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Згідно з вимогами ст.ст. 81, 82 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Обставини, які визнаються учасниками справи, не підлягають доказуванню, якщо суд не має обґрунтованого сумніву щодо достовірності цих обставин або добровільності їх визнання. Відповідно до ч. 5 ст. 81 ЦПК України, докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Відповідно до частин першої, другої статті 24 Конституції України громадяни мають рівні конституційні права і свободи та є рівними перед законом. Не може бути привілеїв чи обмежень за ознаками раси, кольору шкіри, політичних, релігійних та інших переконань, статі, етнічного та соціального походження, майнового стану, місця проживання, за мовними або іншими ознаками. Згідно із ст. 141 СК України мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини, крім випадку, передбаченого частиною п`ятою статті 157 цього Кодексу. Статтею 150 СК України визначено, що батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток. Батьки зобов`язані забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя. Відповідно до ст. 157 СК України питання виховання дитини вирішується батьками спільно. Той із батьків, хто проживає окремо від дитини, зобов`язаний брати участь у її вихованні і має право на особисте спілкування з нею. Той із батьків, з ким проживає дитина, не має права перешкоджати тому з батьків, хто проживає окремо, спілкуватися з дитиною та брати участь у її вихованні, якщо таке спілкування не перешкоджає нормальному розвиткові дитини. Батьки мають право укласти договір щодо здійснення батьківських прав та виконання обов`язків тим з них, хто проживає окремо від дитини. Договір укладається у письмовій формі та підлягає нотаріальному посвідченню. Частинами 1, 2 ст. 161 СК України, визначено, що якщо мати та батько, які проживають окремо, не дійшли згоди щодо того, з ким із них буде проживати малолітня дитина, спір між ними може вирішуватися органом опіки та піклування або судом. Під час вирішення спору щодо місця проживання малолітньої дитини беруться до уваги ставлення батьків до виконання своїх батьківських обов`язків, особиста прихильність дитини до кожного з них, вік дитини, стан її здоров`я та інші обставини, що мають істотне значення. Орган опіки та піклування або суд не можуть передати дитину для проживання з тим із батьків, хто не має самостійного доходу, зловживає спиртними напоями або наркотичними засобами, своєю аморальною поведінкою може зашкодити розвиткові дитини. Судом встановлено та не заперечується сторонами, що позивач [PERSON] перебувала у зареєстрованому шлюбі з відповідачем [PERSON] з 2009 року. Шлюб було розірвано відповідно до рішення Ленінського районного суду м. Вінниці від 21.10.2011 року (а.с. 8-9, Т. 1) Від шлюбу сторони мають неповнолітнього сина - [PERSON] , [INFO] (а.с. 7, Т. 1). Відповідно до виконавчого листа Ленінського районного суду м. Вінниці від 23.09.2011 року з [PERSON] на користь [PERSON] стягнуто аліменти на утримання сина [PERSON] у розмірі 400,00 грн. щомісячно до досягнення сином повноліття, починаючи з 13.07.2011 року (а.с. 9, Т. 1). Згідно із розрахунком заборгованості по виплаті аліментів на підставі виконавчого листа № 2-3390/2011 від 06.10.2011 року, [PERSON] станом на 22.05.2017 року має заборгованість у розмірі 8887,70 грн. (а.с. 10, Т. 1). З довідки ТОВ «ЖЕО» № 8277 від 11.10.2017 року, вбачається, що станом на час її видачі, у квартирі [ADDRESS] зареєстровано 5 осіб: [PERSON] (власник), [PERSON] (син), [PERSON] (дочка), [PERSON] (онука), [PERSON] (онук), квартира складається з двох кімнат загальною площею 47, 80 кв. м, жилою площею 27, 50 кв. м. (а.с. 11, Т. 1). Відповідно до довідки управління Пенсійного фонду України у м. Вінниці № 8570 від 02.11.2017 року, пенсія по інвалідності внаслідок загального захворювання, інваліда ІІІ групи [PERSON] становить 1247,00 грн. (а.с. 12, Т. 1). Згідно із витягом з рішення виконавчого комітету Вінницької міської ради № 1259 від 25.05.2017 року, встановлено місце проживання малолітньої дитини [PERSON] з батьком [PERSON] (а.с. 5, Т. 1). Відповідно до рішення виконавчого комітету Вінницької міської ради № 2499 від 27.10.2016 року, було надано згоду комунальному закладу «Вінницька обласна психоневрологічна лікарня ім. акад. О. І. Ющенка» на психіатричний огляд та госпіталізацію до психіатричного закладу малолітньої дитини [PERSON] (а.с. 39, Т. 1). У витязі з протоколу № 11 засідання комісії з питань захисту прав дитини при виконавчому комітеті Вінницької міської ради від 16.05.2017 року зазначено, що відповідно до висновку медико-педагогічної комісії дитина [PERSON] є педагогічно запущеною дитиною і може навчатися у масовій загальноосвітній школі, дитині потрібне лише належне батьківське виховання. Також члени комісії зазначили, що проблеми у матері [PERSON] були зі старшою дочкою, з вихованням якої вона не могла впоратися, і як результат - дівчинка двічі комісією направлялася до Жмеринського центру соціально - педагогічної реабілітації дітей. Присутні члени комісії наголосили на тому, що у [PERSON] низький виховний потенціал, дитина [PERSON] потребує особливої уваги та виховання, яку мати не в змозі забезпечити. Дитина [PERSON] на засіданні комісії повідомив, що не бажає проживати з батьком (а.с. 83, Т. 1). Згідно з актом обстеження житлово - побутових умов проживання дитини [PERSON] від 05.09.2017 року, затвердженого директором загальноосвітньої школи І-ІІІ ступенів № 26 Вінницької міської ради Козаченко В. І., до складу сім`ї входять: мати [PERSON] , сестра [PERSON] , [PERSON] , баба [PERSON] , 1953 року народження та дядько [PERSON] , 1981 року народження, непрацюючий, сім`я проживає у двокімнатній квартирі, яка належить їм на праві власності. Хлопчик проживає разом з матір`ю та сестрою в одній кімнаті, має окреме ліжечко, але постільна білизна відсутня. У кімнаті не прибрано, стоїть стійкий запах сечі, розкидані речі. Є м`які іграшки, конструктор, невеликий стіл, навчальний куток відсутній. Холодильник та пральна машина не працюють. Загальний дохід сім`ї 4260,00 грн. на п`ятьох людей. Мати не справляється з виконанням батьківських обов`язків, вихованням дітей, дотриманням санітарно - гігієнічних норм. Між членами сім`ї часті конфлікти, непорозуміння, інколи з використанням нецензурної лайки. Один із членів родини алкозалежний ( [PERSON] ) Сім`я відчуває значні матеріальні труднощі, але не докладає зусиль для зміни ситуації. Комісія вважає умови проживання частково задовільні. Санітарно - гігієнічні умови не задовільні. Матері рекомендовано прибрати у кімнаті та купити постільну білизну (а.с. 110, Т. 1). У характеристиці № 527 від 20.11.2017 року загальноосвітньої школи І-ІІІ ступенів №26, виконання матір`ю [PERSON] , 1975 року народження, батьківських обов`язків щодо сина [PERSON] , [INFO] , учня 1-А класу, вказано, що [PERSON] навчається у закладі з 01.09.2017 року, проживає з матір`ю [PERSON] , не працюючою, інвалідом ІІІ групи, за адресою: [ADDRESS] . У 2016 році мати приводила хлопчика на «Дошколярик» 3 рази. [PERSON] почав безпричинно бити дітей і через це мати перестала його водити. З цього приводу була запрошена на індивідуальну консультацію до заступника директора, але не з`явилась. У першому класі хлопчик відвідує школу систематично, але має 2 дні без поважних причин, мати підтримує телефонний зв`язок з класним керівником і практичним психологом. Хлопчик забезпечений шкільною формою і частково - шкільним приладдям. Одяг хлопчика відповідає санітарно - гігієнічним нормам, погодним умовам. За проханням працівників школи мати сидить на уроках з метою здійснення контролю за поведінкою сина, але авторитетом і повагою сина не користується, вплинути на нього може лише інколи. У спілкуванні з педагогами відверта, усвідомлює проблеми у поведінці сина, йде на контакт, але не докладає зусиль для зміни ситуації. Відвідала один раз батьківські збори перед першим вересня, ходила разом з класом у філармонію, мати любить сина, але їй не вистачає вміння виховувати його і впливати на нього. Матері важко забезпечити повноцінний розвиток дитини через стан здоров`я і невміння виховувати, несприятливе родинне оточення (а.с. 111, Т. 1). У характеристиці № 517 від 20.11.2017 року загальноосвітньої школи І-ІІІ ступенів №26 [PERSON] , [INFO] , учня 1-А класу вказано, що [PERSON] навчається в закладі з 01.09.2017 року, дитячий садок відвідував нерегулярно через проблеми у поведінці, хлопчик відвідав 3 заняття в «Дошколярику», але бив і кусав дітей, бігав і повзав по класу, перевертав парти, гупав ногами в стіни і шафи. У першому класі зриває майже всі уроки: перекривлює вчителя, гримаснічає, рве власні зошити, гризе свої і чужі гумки, ламає олівці, натягує портфель на голову, чмокає губами на весь клас, грається пляшкою з водою на уроці, бере і кидає чужі речі, гупає руками і ногами по парті, залазить на парту з ногами, може перевернути парту, видає гучні звуки, кричить, бігає під час уроку по класу. Зачіпає на уроках і перервах дітей, б`є їх. Під час уроку пояснень вчителя не слухає, малює каракулі в зошиті. Може висидіти лише два перших уроки, гіперактивний. Присутність матері і (або) психолога на уроці майже не змінює поведінку [PERSON] . За хлопчиком закріплено з 21.11.2017 року до 08.12.2017 року студентку - практикантку з метою здійснення посиленої уваги на уроках і проведення індивідуальних розвиткових знань. Хлопчик рахує до 300, порівнює предмети за кількістю, розуміє поняття «більше», «менше», «дорівнює», усно розв`язує задачі на 1 дію в межах 5, любить складати пазли. Не читає, знає частину букв. Любить робити фізкультхвилинку. [PERSON] почав відвідувати недільну школу, де йому подобається. Хлопчик прагне уваги до себе, здібний, фізично дуже сильний, але впертий, нахабний, некерований, несоціалізований, непередбачуваний у діях. Під час обстеження побутових умов сім`ї в кімнаті був різкий запах сечі. За словами матері, син [PERSON] часто мочиться в куток кімнати. Неодноразові бесіди з хлопчиком і матір`ю класного керівника, психолога, заступника директора, директора результатів не дають. Вважають за доцільне обстеження хлопчика з метою переведення його на індивідуальну форму навчання або зміни умов виховання, забезпечення індивідуальної педагогічної уваги (а.с. 112, Т. 1). Згідно з характеристикою № 13 від 08.06.2017 року Вартиковецької сільської ради Кельменецького району Чернівецької області, [PERSON] є постійним жителем с. Слобідка Кельменецького району Чернівецької області, характеризується позитивно, зауважень зі сторони виконкому немає (а.с. 115, Т. 1). У акті обстеження умов проживання [PERSON] складеного службою у справах дітей Кельменецької районної державної адміністрації від 14.07.2017 року вказано, що до складу його сім`ї входять: цивільна дружина [PERSON] , 1968 року народження. Умови проживання задовільні. Житло розміщене на першому поверсі, складається з двох кімнат: зал та дитяча. В окремому приміщенні обладнана кухня і спальня. Житловий будинок відремонтований, газифікований, є зручності. [PERSON] та [PERSON] бажають, щоб [PERSON] , [INFO] виховувався у їхній сім`ї (а.с. 116, Т. 1). 14.11.2017 року поліклінічним відділенням Кельменецької центральної районної лікарні видано довідку № 444 відповідно до якої, [PERSON] на диспансерному обліку у лікаря психіатра не перебуває (а.с. 117, Т. 1). 14.11.2017 року поліклінічним відділенням Кельменецької центральної районної лікарні видано довідку № 886 відповідно до якої, [PERSON] на диспансерному обліку у лікаря нарколога не перебуває (а.с. 117, Т. 1). 12.06.2017 року загальною амбулаторією загальної практики та сімейної медицини надано довідку [PERSON] , згідно з якою останній пройшов медичний огляд, де на момент огляду був соматично здоровий. Перебуває на «Д» обліку з 2016 року з приводу гіпертонічної хвороби (а.с. 118, Т. 1). 12.12.2017 року Кельменецька центральна районна лікарня видала висновок про стан здоров`я [PERSON] , згідно з яким обстежившись у всіх лікарів, здавши всі аналізи, лікарі зробили висновок, що у [PERSON] відсутні перешкоди щодо виконання батьківських обов`язків відносно дитини (а.с. 120, Т. 1). Відповідно до довідки № 270 від 18.04.2017 року міської клінічної лікарні №1 (протитуберкульозне диспансерне відділення) у [PERSON] туберкульозу не виявлено (а.с. 189, Т. 1). Згідно із характеристикою № 3110 від 18.04.2017 року ТОВ «ЖЕО», скарг від сусідів та мешканців будинку на [PERSON] не надходило (а.с. 190, Т. 1). Відповідно до довідки № 568983 серії 12ААА [PERSON] має третю групу інвалідності, загальне захворювання. Протипоказана важка праця (а.с. 191, Т. 1). Згідно із медичною довідкою № 140069 [PERSON] не перебуває на обліку в психоневрологічній лікарні та наркологічному диспансері (а.с. 192, Т. 1). 02.11.2017 року Вінницьким відділом поліції надано листа, де вказано, що згідно з інформаційно - телекомунікаційною системою «Цунамі» інформаційного порталу НП України до Вінницького відділу поліції ГУНП у Вінницькій області надійшло 22 повідомлення по спецлінії «102» з приводу викликів працівників поліції по сімейним сваркам за адресою: [ADDRESS] , у період за 2016 - 2017 років (а.с. 50-51, Т. 1). Відповідно до висновку № 6449 по матеріалам перевірки зареєстрованих в ЖЕО ВВП за №11746 від 30.03.2016 року, 20.03.2016 року до Вінницького ВП ГУНП у Вінницькі області по тел. «102» надійшло повідомлення, що за адресою: [ADDRESS] , викликають поліцію. Прибувши на місце, працівниками поліції було встановлено, що поліцію викликала [PERSON] , яка пояснила, що всі спірні питання були вирішені мирним шляхом. В матеріалах висновку містяться пояснення [PERSON] , відповідно до яких у останнього з матір`ю та сестрою відбулась сімейна сварка. Відповідно до висновку № 5922 по матеріалам перевірки зареєстрованих в ЖЕО ВВП за №10288; 10380; 10390 від 20.03.2016 року, 14.03 та 15.03.2016 року до Вінницького ВП ГУНП у Вінницькі області по тел. «102» надійшло повідомлення, що за адресою: [ADDRESS] , викликають поліцію. Прибувши на місце, працівниками поліції було встановлено, що поліцію викликала [PERSON] , яка пояснила, що всі спірні питання були вирішені мирним шляхом. В матеріалах висновку міститься заява [PERSON] у якій зазначено, що [PERSON] перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння кричав, виражався нецензурною лайкою, погрожував фізичною розправою, бив маму, зламав двері. Відповідно до висновку № 4748 по матеріалам перевірки зареєстрованих в ЖЕО ВВП за №6770 від 01.03.2016 року, 25.02.2016 року до Вінницького ВП ГУНП у Вінницькі області по тел. «102» надійшло повідомлення, що за адресою: [ADDRESS] , викликають поліцію. Прибувши на місце, працівниками поліції було встановлено, що поліцію викликала [PERSON] . В матеріалах висновку містяться пояснення останньої, відповідно до яких [PERSON] перебуваючи у стані алкогольного сп`яніння вчинив сімейну сварку, до приїзду поліції забрав зі своєї кімнати телевізор і пішов у невідомому напрямку. Відповідно до висновку № 6936 по матеріалам перевірки зареєстрованих в ЖЕО ВВП за №14649 від 05.04.2016 року, 31.03.2016 року до Вінницького ВП ГУНП у Вінницькі області по тел. «102» надійшло повідомлення, що за адресою: [ADDRESS] , викликають поліцію. Прибувши на місце було встановлено, що поліцію викликала [PERSON] , в матеріалах справи містяться пояснення [PERSON] , відповідно до яких її син перебуваючи у нетверезому стані бешкетував, гупав у двері, голосно розмовляв. Відповідно до висновку № 8948 по матеріалам перевірки зареєстрованих в ЖЕО ВВП за №17621 від 22.04.2016 року, 13.04.2016 року до Вінницького ВП ГУНП у Вінницькі області по тел. «102» надійшло повідомлення, що за адресою: [ADDRESS] , викликають поліцію. Прибувши на місце було встановлено, що поліцію викликала [PERSON] , яка пояснила, що всі спірні питання були вирішені мирним шляхом. Відповідно до висновку № 10929 по матеріалам перевірки зареєстрованих в ЖЕО ВВП від 25.05.2016 року, встановлено, що 20.05.2016 року дочка [PERSON] . [PERSON] повернулась додому та принесла з вулиці собаку, після цього її дядько [PERSON] почав на неї сваритись, ображати нецензурною лайкою та погрожувати фізичною розправою. В подальшому [PERSON] викликала наряд поліції. Відповідно до висновку № 15045 по матеріалам перевірки зареєстрованих в ЖЕО ВВП від 14.07.2016 року, встановлено, що 10.07.2016 року до Вінницького ВП ГУНП у Вінницькі області надійшло повідомлення [PERSON] , щодо зникнення її малолітнього сина [PERSON] . Відповідно до висновку № 14993 по матеріалам перевірки зареєстрованих в ЖЕО ВВП від 18.07.2016 року, встановлено, що 16.07.2016 року до Вінницького ВП ГУНП у Вінницькі області надійшло повідомлення [PERSON] , щодо зникнення її малолітнього сина [PERSON] . Згідно з висновком № 719 від 20.01.2017 року, що за адресою: [ADDRESS] , виникло непорозуміння на побутовому ґрунті, яке переросло в сварку, так, як заявниця [PERSON] була невдоволена поведінкою свого сина [PERSON] , останній знаходився в стані алкогольного сп`яніння, ображав мати брутальною лайкою, погрожував фізичною розправою, чинив моральний та психологічний тиск. Відповідно до висновку № 1258 по матеріалам перевірки зареєстрованих в ЖЕО ВВП за №3953 від 14.02.2017 року, 09.02.2017 року до Вінницького ВП ГУНП у Вінницькі області по тел. «102» надійшло повідомлення, що за адресою: [ADDRESS] , викликають поліцію. Прибувши на місце працівниками поліції було встановлено, що поліцію викликала [PERSON] , просила вжити заходів до її брата [PERSON] , який перебуваючи в п`яному вигляді вчинив з нею сімейну сварку, в ході якої погрожував фізичною розправою, виражався нецензурною лайкою в її сторону. Відповідно до висновку № 1264 по матеріалам перевірки зареєстрованих в ЖЕО ВВП за №4112 від 16.02.2017 року, 10.02.2017 року до Вінницького ВП ГУНП у Вінницькі області по тел. «102» надійшло повідомлення, що за адресою: [ADDRESS] , викликають поліцію. Прибувши на місце, працівниками поліції було встановлено, що поліцію викликав [PERSON] безпідставно. Відповідно до висновку № 7513 по матеріалам перевірки зареєстрованих в ЖЕО ВВП від 15.08.2017 року, встановлено, що [PERSON] перебуваючи у стані сильного алкогольного сп`яніння, безпричинно висловлювався нецензурними словами щодо неповнолітньої [PERSON] , кидав у неї речами та шарпав за одяг. Згідно зі ст.19 СК України, при розгляді судом спорів щодо участі одного з батьків у вихованні дитини, місця проживання дитини, позбавлення та поновлення батьківських прав, побачення з дитиною матері, батька, які позбавлені батьківських прав, відібрання дитини від особи, яка тримає її у себе не на підставі закону або рішення суду, управління батьками майном дитини, скасування усиновлення та визнання його недійсним обов`язковою є участь органу опіки та піклування. Відповідно до п. 72 Порядку провадження органами опіки та піклування діяльності, пов`язаної із захистом прав дитини, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 24 вересня 2008 р. № 866, для розв`язання спору, що виник між батьками, щодо визначення місця проживання дитини, один з батьків подає службі у справах дітей за місцем проживання дитини заяву, копію паспорта, довідку з місця реєстрації (проживання), копію свідоцтва про укладення або розірвання шлюбу (у разі наявності), копію свідоцтва про народження дитини, довідку з місця навчання, виховання дитини, довідку про сплату аліментів (у разі наявності). Під час розв`язання спорів між батьками щодо визначення місця проживання дитини служба у справах дітей має захищати інтереси дитини з урахуванням рівних прав та обов`язків матері та батька щодо дитини. Працівник служби у справах дітей за місцем проживання дитини проводить бесіду з батьками та відвідує їх за місцем проживання, про що складає акт за формою згідно з додатком 9. У разі коли батьки дитини проживають у межах різних адміністративно-територіальних одиниць, той із батьків, який подав заяву про визначення місця проживання дитини з ним, звертається до служби у справах дітей за місцем свого проживання для здійснення обстеження його житлово-побутових умов та складення акта обстеження умов проживання згідно з додатком 9. Зазначений акт передається заявником до служби у справах дітей за місцем проживання дитини, працівник якої проводить з ним бесіду. Під час вирішення питання щодо визначення місця проживання дитини береться до уваги ставлення батьків до виконання батьківських обов`язків, особиста прихильність дитини до кожного з них, стан здоров`я дитини та інші обставини, що мають істотне значення. Місце проживання дитини не може бути визначене з тим із батьків, який не має самостійного доходу, зловживає спиртними напоями або вживає наркотичні засоби, своєю поведінкою може зашкодити здоров`ю та розвитку дитини. Якщо встановлено, що жоден з батьків не може створити дитині належних умов для виховання та розвитку, служба у справах дітей подає клопотання голові районної, районної у м. Києві та Севастополі держадміністрації, виконавчого органу міської, районної у місті ради про позбавлення таких батьків батьківських прав або відібрання дитини без позбавлення батьківських прав. Після обстеження житлово-побутових умов, проведення бесіди з батьками та дитиною служба у справах дітей складає висновок про визначення місця проживання дитини і подає його органу опіки та піклування для прийняття відповідного рішення. Відповідно до ч. 5 ст. 19 СК України орган опіки та піклування подає суду письмовий висновок щодо розв`язання спору на підставі відомостей та документів, які стосуються справи. Відповідно до висновку виконавчого комітету Вінницької міської ради №01-00-011-6919 від 14.02.2018 року, при прийнятті рішення орган опіки та піклування врахував принцип рівності прав і обов`язків батьків, віддаючи перевагу тому з них, хто може створити найбільш сприятливі умови для виховання дитини та те, що найкращі інтереси дитини, залежно від їх характеру та серйозності, мають перевищувати інтереси батьків. Орган опіки та піклування Вінницької міської ради вважає: недоцільним скасування рішення органу опіки та піклування Вінницької міської ради від 25.05.2017 року № 1259 щодо визначення місця проживання малолітньої дитини [PERSON] , [INFO] , з батьком [PERSON] ; недоцільним визначення місця проживання малолітньої дитини [PERSON] , [INFO] , з матір`ю [PERSON] (а.с. 235-239, Т. 1). Згідно з відповіддю наданою КЗ «Загальноосвітня школа І-ІІІ ступенів №26 Вінницької міської ради» №31-06-21616 від 05.04.2019 року на запит Служби у справах дітей Вінницької міської ради, учень 2-А класу [PERSON] (сім`я перебуває на обліку СЖО) був відрахований із закладу у зв`язку зі змінною місця проживання та навчанням у іншій школі (КЗ «Чуківська загальноосвітня школа І-ІІІ ступенів ім. [PERSON] Бендери» Немирівської районної ради Вінницької області) (а.с. 190, 191, Т.2). Службою у справах дітей Вінницької міської ради було направлено повідомлення №31-00-005-18758 від 15.04.2019 року начальнику Служби у справах дітей Немирівської РДА про взяття на облік дітей [PERSON] та [PERSON] , як таких, що опинилися у складних життєвих обставинах (а.с. 192, Т.2). З відповіді Служби у справах дітей Немирівської районної державної адміністрації Вінницької області №01-15/314 від 15.05.2019 року на зазначене вище повідомлення, вбачається, що робочою групою, у складі представників місцевого самоврядування, служби у справах дітей, районного центру соціальних служб для сім`ї дітей та молоді, Немирівського ВП ГУНП було відвідано дану сім`ю за місцем проживання, обстежено її житлово-побутові умови, з`ясовано джерела матеріального забезпечення та ін. З матір`ю [PERSON] було проведено індивідуально-профілактичну бесіду, її було попереджено про відповідальність за життя, здоров`я дітей, здобуття ними освіти та ін. (а.с. 193, Т.2). З відповіді Чуківської сільської ради Немирівського району Вінницької області №02-18/115 від 08.07.2019 року, яка надавалась адвокату Вишаровській В.К. на виконання адвокатського запиту, вбачається, що з 02.04.2019 року за адресою: [ADDRESS] зареєстрована і проживає сім`я [PERSON] , [INFO] , до якої входять: син [PERSON] , [INFO] ; дочка [PERSON] , [INFO] , а також проживає без реєстрації брат [PERSON] , [INFO] (а.с. 215, Т.2). Висновком органу опіку та піклування Немирівської районної державної адміністрації Вінницької області №01.34-1709 від 31.07.2019 року було визнано доцільним визначити місце проживання малолітнього [PERSON] з батьком [PERSON] (а.с. 50-52, Т.3). Так, органом опіки та піклування Немирівської районної державної адміністрації Вінницької області було встановлено, що сім`я [PERSON] була взята на супровід Немирівським районним центром соціальних служб для сім`ї дітей та молоді, а діти взяті на облік службою у справах дітей Немирівської районної державної адміністрації. За час проживання сім`ї [PERSON] на території с.Чуків Немирівського району, матір [PERSON] зарекомендувала себе з негативної сторони. Діти з моменту переїзду зовсім не здобували освіту. І лише за сприянням Комісії з питань захисту прав дитини при Немирівській районній державній адміністрації малолітній [PERSON] за станом здоров`я займався на індивідуальному навчанні. Дитина постійно втікає від матері і вона не знає місце його знаходження. Таке недбале ставлення матері [PERSON] до своїх материнських обов`язків ставить під сумнів, чи вона взагалі спроможна займатися вихованням дитини. Також у вказаному вище висновку зазначено, що [PERSON] лише один раз дозволила обстежити умови проживання дітей. В травні 2019 року, під час обстеження умов проживання сім`ї соціальними працівниками в будинку було брудно, неохайно, відчувався неприємний запах. З матір`ю дітей [PERSON] була проведена бесіда, під час якої, вона була попереджена про відповідальність за життя, здоров`я та нездобуття освіти (так як діти не навчалися), а також їй було надано двотижневий термін для створення умов для проживання дітей. Під час повторних відвідувань [PERSON] не допустила працівників соціальних служб до помешкання, вказавши на те, що вона так і не навела лад в будинку. 11.07.2019 року під час відвідування сім`ї [PERSON] разом зі своєю неповнолітньою донькою [PERSON] знову не допустили до помешкання соціальних працівників та працівників поліції, зчинили сварку, вживали нецензурну лексику, вели себе зухвало, неадекватно, дочка взагалі вчинила бійку, все це відбувалося в присутності малолітньої дитини. [PERSON] взагалі не реагує на зауваження та не бере до уваги рекомендації соціальних служб. [PERSON] неоднарзово запрошували на засідання Комісії з питань захисту прав дитини при Немирівській районній державній адміністрації. Вона жодного разу не прибула на засідання Комісії. Щодо батька дитини у висновку зазначено, що [PERSON] , житель [ADDRESS] має бажання забрати [PERSON] до себе. Вінницьким міським судом Вінницької області від 25.02.2019 року (справа №127/15592/17, провадження №2/127/4712/17) було прийнято рішення відібрати малолітнього [PERSON] від матері [PERSON] . Відповідно до постанови Вінницького апеляційного суду від 04.06.2019 року (справа №127/15592/17, провадження №2/127/4712/17) [PERSON] було відмовлено у задоволенні апеляційної скарги, а рішення Вінницького міського суду Вінницької області від 25.02.2019 року залишено без змін. [PERSON] звернувся до голови Немирівської районної державної адміністрації із заявою від 18.07.2019 року щодо визначення місця проживання дитини [PERSON] біля нього. Своє бажання забрати дитину до себе на постійне місце проживання батько [PERSON] підтвердив 25.07.2019 року на засіданні Комісії з питань захисту прав дитини. Також на засідання Комісії була запрошена [PERSON] , яка не з`явилася. Відповідно до наданих документів [PERSON] за місцем проживання характеризується позитивно, обробляє земельну ділянку розміром 0.50 га, займається підсобним господарством та утримує корову, телицю, теля та домашню птицю. В нього є 2 мотоблоки, мотоцикл. [PERSON] отримує доходи від продажу сільськогосподарської продукції. В будинку, в якому проживає [PERSON] є окрема облаштована кімната для проживання дитини. За висновком комісії за місцем проживання [PERSON] створив належні умови для проживання та розвитку дитини. Аналогічний за змістом висновок органу опіку та піклування Немирівської районної державної адміністрації Вінницької області був наданий відповідачу [PERSON] за результатами розгляду його заяви про доцільність визначення місця проживання малолітньої дитини [PERSON] , [INFO] (а.с. 121-123, Т.3). Довідками, виданими дирекцією Немирівського навчально-реабілітаційного центру Вінницької обласної ради від 05.09.2019 року №235 та від 16.09.2019 року №245 підтверджується те, що [PERSON] , [INFO] навчався в 3 класі даного закладу з 04.09.2019 року (а.с. 83, 191, Т.3). Сторони визнають та не заперечують обставини щодо зарахування дитини [PERSON] до Немирівського навчально-реабілітаційного центру Вінницької обласної ради на підставі заяви матері [PERSON] від 23.08.2019 року та висновку про комплексну психолого-педадогічну оцінку дитини від 29.03.2019 року №1. З висновку про комплексну психолого-педадогічну оцінку дитини від 29.03.2019 року №1 вбачається, зокрема, що соціально-побутові умови за місцем проживання [PERSON] за адресою: [ADDRESS] , не задовільні. Батько не приймає участь у вихованні сина. Розвитку і вихованню дитини приділяється недостатня увага з боку матері (а.с. 186-188, Т.3). Поясненнями сторін та показаннями свідків підтверджуються обставини того, що мати забирала сина [PERSON] з навчально-реабілітаційного центру на вихідні дні. Свідки [PERSON] , [PERSON] , які працюють вчителями у Немирівському навчально-реабілітаційному центрі Вінницької обласної ради та [PERSON] , який працював директором зазначеного навчального закладу, підтвердили те, що [PERSON] перебував і навчався у даному закладі з вересня 2019 року по 15 січня 2020 року. Відразу після його зарахування до закладу, [PERSON] не хотів навчатись, був знервованим, замкнутим, мав розлади поведінки. Згодом дитина адаптувалася. [PERSON] став добре себе поводити, виконував вимоги вчителів, дотримувався порядку під час занять. У закладі дитина себе поводила добре і хотіла відвідувати заняття. З дитиною працювали психологи і логопед, оскільки [PERSON] мав вади мовлення. Мати забирала сина із реабілітаційного центру на вихідні дні. Після повернення [PERSON] до навчально-реабілітаційного центру він знову погано себе поводив, не виконував вимог педагогів, був замкнутим. Через певний час це минало і [PERSON] знову проявляв інтерес до навчання та дотримувався порядку. [PERSON] не страждає на аутизм. Він сам себе обходив у навчальному закладі. У нього була психологічна затримка у розвитку та педагогічна запущеність. Під час перебування [PERSON] у центрі батько до нього приїздив близько п`яти разів, починаючи з жовтня 2019 року. Стосунки з батьком налагодились і [PERSON] охоче ішов до нього. Батько забирав його до себе на Різдво та Новорічні свята. Від батька він повертався задоволеним та розповідав як вони святкували. У січні 2020 року батько написав заяву на Департамент освіти про відрахування [PERSON] з реабілітаційного центру та забрав дитину до себе за місцем свого проживання. Свідки [PERSON] , [PERSON] підтвердили, що [PERSON] , наразі проживає разом із батьком. Батько піклується про сина: дитина одягнена, нагодована, відвідує школу, добре себе поводить, вдома виконує шкільні завдання. У селі, за місцем проживання батька, має серед дітей друзів, з якими постійно грається та спілкується на подвір`ї. Відповідно до ч. 2 ст. 171 СК України дитина має право на те, щоб бути вислуханою батьками, іншими членами сім`ї, посадовими особами з питань, що стосуються її особисто, а також питань сім`ї. Дитина, яка може висловити свою думку, має бути вислухана при вирішенні між батьками спору щодо її місця проживання. В судовому засіданні неповнолітній [PERSON] , [INFO] , у присутності представника органу опіки та піклування та у відсутність в залі судових засідань батька [PERSON] , повідомив суду, що вже півроку проживає з батьком та його цивільною дружиною [PERSON] , яка, наразі, поїхала до своєї дочки на чотири тижні. [PERSON] також повідомив, що бажає проживати разом з батьком у с. Слобідка. Розповів, що вони з батьком ходять «на природу» - смажать шашлики. У батька є що їсти. В селі у [PERSON] є друзі. Йому подобається допомагати батькові по господарству. Він відвідує школу і математика - його улюблений предмет. У класі він ще всіх учнів не знає, але серед них у нього є вже 12 друзів. За час проживання з батьком мати та сестра йому не дзвонили. Судом під час розгляду справи не було встановлено та суду не було надано належних та допустимих доказів щодо застосування відповідачем [PERSON] будь-якого насильства до дітей та щодо зловживання ним алкогольними напоями. Твердження позивача про те, що батько не цікавився життям та здоров`ям, вихованням сина не знайшли свого підтвердження. Навпаки, спростовуються показаннями свідків та матеріалами справи щодо звернень відповідача [PERSON] до відповідних та уповноважених органів місцевого самоврядування із заявами про визначення місця проживання дитини та до суду із позовом до [PERSON] про відібрання дитини від матері, з тих підстав, що останньою неналежним чином виконуються батьківські обов`язки по відношенню до сина і що матір`ю чиняться перешкоди батькові у спілкуванні із сином та у його вихованні. Відповідач [PERSON] має самостійний дохід з продажу сільськогосподарської продукції, яку вирощує обробляючи земельну ділянку площею 0,50 га, утримує в господарстві свійських тварин, домашню птицю з чого також отримує дохід, а отже має можливість забезпечити належне утримання дитини, що зокрема підтверджується показаннями свідків, поясненнями сторін та актом обстеження умов проживання [PERSON] (а.с. 32, Т.3). Суд не приймає до уваги твердження позивача щодо наявності у відповідача [PERSON] заборгованості зі сплати аліментів на утримання сина з огляду на те, що між сторонами виникли і продовжують існувати, протягом тривалого часу, особисті неприязні відносини та тривають судові процеси у справах саме з приводу визначення місця проживання дитини [PERSON] , участі батьків у його вихованні та утриманні тощо. З цих же підстав суд не приймає до уваги повідомлення Кельменецького відділу поліції НПУ ГУНП в Чернівецькій області щодо притягнення [PERSON] до кримінальної відповідальності за ч. 1 ст. 164 КК України (а.с. 54, Т.3), якою передбачено відповідальність за ухилення від сплати аліментів на утримання дітей, оскільки згідно зі ст. 477 КПК України кримінальне провадження щодо кримінальних правопорушень передбачених, зокрема, ч. 1 ст. 164 КК України, може бути розпочате слідчим, прокурором у формі приватного обвинувачення лише на підставі заяви потерпілого, тобто, у цьому випадку, самого позивача [PERSON] . Крім того, саме лише повідомлення про притягнення особи до кримінальної відповідальності не може вважатись належним та допустимим підтвердженням цієї обставини в силу вимог ст.ст. 77, 78, 82 ЦПК України, а також ст. 62 Конституції України, якою визначено, що особа вважається невинуватою у вчиненні злочину і не може бути піддана кримінальному покаранню, доки її вину не буде доведено в законному порядку і встановлено обвинувальним вироком суду. Аналізуючи наведені вище правові норми, суд дійшов висновку, що належним та допустимим доказом притягнення [PERSON] до кримінальної відповідальності має бути саме обвинувальний вирок суду, який набрав законної сили. Суду не було надано та судом під час розгляду справи не було встановлено наявності такого вироку відносно відповідача [PERSON] . Суд критично ставиться до твердження позивача, в обґрунтування позовних вимог, щодо необхідності стаціонарного лікування дитини у психоневрологічній лікарні та неможливості батька забезпечити таке лікування та належний догляд за дитиною. Так, станом на час розгляду справи, судом не встановлено доказів необхідності стаціонарного лікування [PERSON] з приводу наявності у нього будь-якого розладу здоров`я після того, як батько забрав його з реабілітаційного центру. Також слід зазначити, що судом не встановлено доказів невиконання чи неможливості виконання батьком, у випадку виникнення такої необхідності, вимог та рекомендацій відповідних фахівців (лікарів) щодо забезпечення належного лікування дитини у відповідних медичних закладах. Відповідно до ч. 6 ст. 80 ЦПК України доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Щодо посилання позивача [PERSON] на необхідність врахування вимог закону щодо збереження зв`язків із сім`єю, у якій також є сестра, яка проживає з матір`ю та які бажають зберегти сімейні зв`язки з неповнолітнім і залишити його з матір`ю і сестрою, слід зазначити, що станом на момент розгляду справи, старша дочка позивача [PERSON] - [PERSON] досягла повноліття і, наразі за місцем проживання матері не проживає, що підтверджується поясненнями сторони позивача в судовому засіданні. Крім того, відповідно до ст.ст. 150, 155 СК України, здійснюючи свої та виконуючи обов`язки, батьки повинні перед усім дбати про інтереси дитини, усупереч яким не можуть здійснюватися батьківські права. Найкращі інтереси дитини повинні мати першочергове значення. При цьому найкращі інтереси дитини можуть, залежно від їх характеру та серйозності, перевищувати інтереси батьків. Така позиція відповідає правовому висновку Верховного Суду України від 29.11.2017 року у справі №6-1945цс17. Під інтересами дитини треба розуміти забезпечення умов, необхідних для її повноцінного фізичного, психічного і духовного розвитку, що є неодмінним атрибутом належного сімейного виховання. При цьому суд враховує, хто з батьків виявляє більшу увагу до дітей і турботу про них, їхній вік і прихильність до кожного з батьків, особисті якості батьків, можливість створення належних умов для виховання, маючи на увазі, що перевага в матеріально-побутовому стані одного з батьків сама по собі не є вирішальною умовою для передачі йому дітей. Суд звертає увагу на те, що визначення різних місць проживання дитини та матері, у разі визначення місця проживання дитини з батьком, не обмежує матір дитини у її праві на спілкування з дитиною, турботу відносно дитини та участь у її вихованні і надає можливість реалізувати свої права шляхом домовленості з батьком дитини щодо встановлення часу та порядку спілкування з дитиною або за рішенням органу опіки та піклування чи за судовим рішенням з цього питання. Таким чином, встановивши обставини, що мають значення для вирішення спору та дослідивши об`єктивно та всебічно всі наявні в матеріалах справи докази у їх сукупності та взаємозв`язку, суд дійшов висновку про те що у задоволенні позову [PERSON] слід відмовити. Оскаржуване рішення виконавчого комітету Вінницької міської ради №1259 від 25.05.2017 року прийнято на підставі та в межах повноважень, у спосіб, що визначені Конституцією та іншими законами України. При зверненні до суду із позовом позивач була звільнена від сплати судового збору, тому відповідно до ст. 141 ЦПК України судовий збір слід компенсувати за рахунок держави. Враховуючи викладене,

Outcome: dismissed