Jurisdiction: civil
Date: 2015-08-18 00:00:00

Позивач звернувся у лютому 2012 року до суду із позовною заявою до відповідачів про стягнення заборгованості за кредитним договором. В обґрунтування своїх позовних вимог в позовній заяві позивач посилався на те, що 19.08.2006 року між ним та [PERSON] було укладено кредитний договір № CVXWSE00001919, згідно якого останній отримав кредит у розмірі 15000 UHY, зі сплатою відсотків за користування кредитними коштами у розмірі 24,00% на рік з кінцевим терміном повернення 18.08.2009 року. Вимоги до відповідача що випливають із вказаного кредитного договору, були забезпечені шляхом укладання з відповідачем ПАТ «А-Банк» та відповідачкою [PERSON] договорів поруки. Відповідач [PERSON] зобовязання за кредитним договором належним чином не виконував, у звязку з чим виникла заборгованість станом на 21.02.2012 року у розмірі 142055,45 грн., що складається з: 13008,98 грн. - заборгованість за кредитом, 53458,03 грн. заборгованість по процентам за користуванням кредиту, 6075 грн. заборгованість по комісії за користуванням кредитом, 69513,44 грн. пеня за несвоєчасність виконання зобовязань за договором. Просив стягнути з [PERSON] та [PERSON] на користь позивача заборгованість за кредитним договором № CVXWSE00001919 від 19.08.2006 року у розмірі 132055,45 грн. та стягнути солідарно з відповідачів суму у розмірі 10000 грн. Заочним рішенням Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 15.03.2012 року позовні вимоги ПАТ КБ «Приватбанк» були задоволені. Ухвалою суду від 22.07.2013 року заочне рішення суду від 15.03.2012 року було скасовано та справу призначено до розгляду у загальному порядку. Представник ПАТ КБ «Приватбанк» при новому розгляді справи подала до суду заяву про розгляд справи без її участі. Відповідачі у судове засідання не зявилися. Повідомлені належним чином. Причину неявки суду не повідомили. Представник позивача не заперечувала проти розгляду справи без участі відповідачів. Суд, вивчивши матеріали справи, вважає, що позовні вимоги ПАТ КБ «Приватбанк» підлягають частковому задоволенню виходячи з наступного. Судом встановлено, що відповідно до укладеного договору № CVXWSE00001919 від 19.08.2006 року [PERSON] отримав кредит у розмірі 15000 грн. зі сплатою відсотків за користування кредитними коштами у розмірі 24,00% на рік з кінцевим терміном повернення 18.08.2009 року. В забезпечення виконання зобовязань за кредитним договором № CVXWSE00001919 від 19.08.2006 року було укладено: договір поруки з [PERSON] № CVXWSE00001919 від 19.08.2006 року та договір поруки з ПАТ «Акцент-Банк» № 167 від 20.10.2010 року. Відповідно до ст. 526 ЦК України, зобовязання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог Цивільного кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Згідно до ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Відповідно до ст. 553 ЦК України за договором поруки поручитель поручається перед кредитором боржника за виконання ним свого обовязку. Поручитель відповідає перед кредитором за порушення зобовязання боржником. Порукою може забезпечуватися виконання зобовязання частково або в повному обсязі. Поручителем може бути одна або кілька осіб. Зобовязання за кредитним договором [PERSON] належним чином не виконував, що підтверджується розрахунком заборгованості. Згідно позовної заяви заборгованість за кредитом по кредитному договору № CVXWSE00001919 від 19.08.2006 року станом на 21.02.2012 року у розмірі 142055,45 грн., що складається з: 13008,98 грн. - заборгованість за кредитом, 53458,03 грн. заборгованість по процентам за користуванням кредиту, 6075 грн. заборгованість по комісії за користуванням кредитом, 69513,44 грн. пеня за несвоєчасність виконання зобовязань за договором. Розмір неустойки (пені, штрафів), який визначений банком у заборгованості за вказаним кредитним договором значно перевищує розмір збитків банку, а тому відповідно до положень ч. 3 ст. 551 ЦК України підлягає зменшенню до 5000 грн. Так, відповідно до ч. 3 ст. 551 ЦК України розмір неустойки може бути зменшений за рішенням суду,якщо він значно перевищує розмір збитків, та за наявності інших обставин, які мають істотне значення. Така правова позиція викладена у постанові Верховного Суду України у справі № 6-100цс/14 від 03 вересня 2014 року, яка є обовязковою для застосування у відповідності до вимог ст. 360-7 ЦПК України. Таким чином, загальний розмір заборгованості, що підлягає стягненню з відповідачів [PERSON] та [PERSON] становитиме 77542,01 грн. Зобовязання за договором № CVXWSE00001919 від 19.08.2006 року забезпечено порукою згідно договору поруки № 167 від 20.10.2010 року, укладеного з ПАТ «Акцент-Банк». Тому підлягають задоволенню вимоги про солідарне стягнення з ПАТ «Акцент-Банк» та [PERSON] у розмірі 10000 грн. на користь позивача. У відповідності зі ст. 11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Згідно ч.1 ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. Відповідно до ст. 88 ЦПК України з відповідачів на користь позивача необхідно стягнути понесені судові витрати пропорційно задоволеним вимогам.

Outcome: partial