Jurisdiction: civil
Date: 2019-03-21 00:00:00

Позивач звернулась до суду з позовом до [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], треті особи: приватний нотаріус Полтавського міського нотаріального округу [PERSON], [PERSON], [PERSON] про визначення та виділення частки у праві спільної сумісної власності колишнього подружжя та просить суд визначити та виділити частку [PERSON] ([INFO], ІПН [NUMBER]) у житловому будинку з господарськими будівлями за адресою м. Полтава, вул. Шолом Алейхема 30, яка є обєктом спільної сумісної власності з [PERSON] (померлим 28.08.2016 року) у розмірі 7/50 частини. Як на підставу позову посилається на те, що 28 серпня 2016 року [PERSON] помер, в ході оформлення спадкових прав, виявилося, що по причині того, що шлюб між позивачкою та [PERSON] було розірвано та не здійснено розподіл спільної сумісної власності на 7/25 частини житлового будинку з частиною надвірних будівель за адресою м. Полтава, вул. Шолом Алейхема 30 нотаріус не має можливості оформити спадкові права за [PERSON] та [PERSON], до виділення частки у праві спільної сумісної власності на імя їх матері [PERSON] по зазначеному обєкту нерухомості. 16 листопада 2018 року позивачка звернулася до Приватного нотаріуса [PERSON] з заявою про видачу свідоцтва про право власності на частку в спільному майні подружжя в разі смерті одного з подружжя після смерті колишнього чоловіка [PERSON], однак отримала відмову у вчиненні нотаріальних дій. Ухвалою суду від 28.11.2018 року відкрито провадження у справі. 21.01.2019 року на адресу суду надійшла заява від позивача, згідно якої вона просила справу розглядати без її участі. Позовні вимоги підтримала та просила задовольнити. 21.01.2019 року на адресу суду надійшли заяви від відповідачів, згідно яких останні не заперечують проти наведених позивачем обставин та правових підстав даного позову, просили справу розглядати без їх участі. 21.01.2019 року надійшли заяви від третіх осіб, згідно яких останні не заперечують проти наведених позивачем обставин та правових підстав даного позову, просили справу розглядати без їх участі. Дослідивши і проаналізувавши докази, які містяться в матеріалах справи, суд на основі повно і всебічно з'ясованих обставин, на які сторони посилались як на підставу своїх вимог і заперечень, дійшов наступних висновків. У відповідності до вимог ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Відповідно до ст.4 ЦПК України, до суду може звернутись кожна особа за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. За вимогами ст. ст.12,81\~ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків встановлених цим кодексом. Відповідно дост.13 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Відповідно до ч. 4\~ст. 206 ЦПК України\~у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд. \~ \~ \~ \~Судом встановлено та підтверджено документально, що під час перебування у шлюбі позивача [PERSON] та [PERSON] 11.09.1986 року було придбано 7/25 частини житлового будинку з частиною надвірних будівель за адресою м. Полтава, вул. Шолом Алейхема 30, що підтверджується Договором купівлі-продажу посвідченого Першою полтавською держаною нотаріальною конторою № 2-4347 від 11.09.1986 року (а.с. 9-10). \~ \~ \~ \~Співвласниками на правах спільної часткової власності житлового будинку з господарськими будівлями за адресою м. Полтава, вул. Шолом Алейхема 30 є: [PERSON] частка якої складає 19/75 частини (поштова адреса квартира № 1); [PERSON] частка якої складає 7/60 частини (поштова адреса квартира № 1); [PERSON] частка якої складає 3/20 частини (поштова адреса квартира № 2); [PERSON] частка якої складає 1/10 частини (поштова адреса квартира № 3); [PERSON] частка якого складає 7/25 частини (поштова адреса квартира № 4) (помер 28 серпня 2016 року). [PERSON] частка якої складає 1/10 частини (поштова адреса квартира № 5). Сукупна частка вище зазначених співвласників складає 1/1 частини житлового будинку з господарськими будівлями за адресою м. Полтава, вул. Шолом Алейхема 30, що підтверджується Інформаційною довідкою з ДРРП від 14.11.2018 року (а.с 11). 10 жовтня 2008 року шлюб між [PERSON] та [PERSON] було розірвано, що підтверджується Свідоцтвом про розірвання шлюбу виданого Октябрським відділом РАЦС ПМУЮ серія 1-КЕ № 045647 (а.с. 13). Після розірвання шлюбу колишнє подружжя [PERSON], зокрема [PERSON], [PERSON], їх діти донька [PERSON] та син [PERSON] по сьогоднішній день зареєстровані та проживають в частині житлового будинку за адресою м. Полтава, вул. Шолом Алейхема 30 (поштова адреса квартира № 4), що підтверджується довідкою КП ЖЕО «№2» (35). 28 серпня 2016 року [PERSON] помер, що підтверджується Свідоцтвом про смерть серія І-КЕ № 327828 (а.с. 14). Після смерті [PERSON] відрилася спадщина, що складається з частини житлового будинку за адресою за адресою м. Полтава, вул. Шолом Алейхема 30 та земельної ділянки (пай) кадастровий номер 5324081000:00:026:0015 на території Заворсклянської сільської ради Полтавського району. Зазначена земельна ділянка згідно заповіту була успадкована громадянином [PERSON]. Згідно Довідки Приватного нотаріуса [PERSON] № 519/02-14 від 16.11.2018 року в провадженні зазначеного нотаріуса знаходиться спадкова справа № 2/2017 після померлого 28.08.2016 року [PERSON]. Спадкоємцями за законом є дочка померлого [PERSON] та син [PERSON], які подали заяви про прийняття спадщини за законом (копія Довідки № 519/02-14 від 16.11.2018 року а.с. 33). Оскільки 7/25 частини житлового будинку з частиною надвірних будівель за адресою м. Полтава, вул. Шолом Алейхема 30 придбавалося подружжям [PERSON] у шлюбу, на зазначене майно розповсюджується режим спільної сумісної власності подружжя передбачений статтею 60 СК України та 368 ЦК України. В ході оформлення спадкових прав, виявилося, що по причині того, що шлюб між [PERSON] та [PERSON] було розірвано та не здійснено розподіл спільної сумісної власності на 7/25 частини житлового будинку з частиною надвірних будівель за адресою м. Полтава, вул. Шолом Алейхема 30 нотаріус не має можливості оформити спадкові права за [PERSON] та [PERSON], до виділення частки у праві спільної сумісної власності на імя їх матері [PERSON] по зазначеному обєкту нерухомості. 16 листопада 2018 року [PERSON] звернулася до Приватного нотаріуса [PERSON] з заявою про видачу свідоцтва про право власності на частку в спільному майні подружжя в разі смерті одного з подружжя після смерті колишнього чоловіка [PERSON], однак отримала відмову у вчиненні нотаріальних дій (копія Постанова про відмову у вчиненні нотаріальних дій № 520/02-31 від 16.11.2018 року а с. 34). Згідно Постанови № 520/02-31 від 16.11.2018 року [PERSON] відмовлено у видачі Свідоцтва про право власності на частку в спільному майні подружжя після смерті її колишнього чоловіка [PERSON] на 7/25 частини житлового будинку з частиною надвірних будівель за адресою м. Полтава, вул. Шолом Алейхема 30, оскільки відповідно до п. 1 глави 11 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України Наказ МЮУ № 296/5 від 22.02.2012 року видача свідоцтва про право власності на частку в спільному майні подружжя в разі смерті одного з подружжя проводиться нотаріусом на підставі письмової заяви другого з подружжя, однак даний порядок не передбачає порядку видачі свідоцтва про право власності на частку в спільному майні подружжя в разі смерті одного з колишнього подружжя. По причині того, що режим спільної сумісної власності подружжя [PERSON] на 7/25 частини житлового будинку з частиною надвірних будівель за адресою м. Полтава, вул. Шолом Алейхема 30 після розірвання шлюбу не припинений, згідно ч. 1 ст. 68 СК України, та по причині того, що чинним законодавством України не передбачено порядку видачі свідоцтва про право власності на частку в спільному майні подружжя в разі смерті одного з колишнього подружжя, [PERSON] позбавлена можливості виділити з спільної сумісної власності належну їй частку майна, а її діти в свою чергу позбавлені оформити свої спадкові права після померлого 28.08.2016 року батька [PERSON], що послугувало підставою для звернення з даним позовом до суду. \~ \~ \~ \~ Відповідно до\~ст.\~60\~СК України майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності. Положеннями ч. 1 ст.\~68\~Сімейного кодексу\~України передбачено, що розірвання шлюбу не припиняє права спільної сумісної власності на майно, набуте за час шлюбу. Відповідно до ст. 355 ЦК України\~майно, що є у власності двох або більше осіб (співвласників), належить їм на праві спільної власності (спільне майно); майно може належати особам на праві спільної часткової або на праві спільної сумісної власності; право спільної власності виникає з підстав, не заборонених законом; спільна власність вважається частковою, якщо договором або законом не встановлена спільна сумісна власність на майно. Статтею 368\~ЦК України передбачено, що\~спільна власність двох або більше осіб без визначення часток кожного з них у праві власності є спільною сумісною власністю. Майно, набуте подружжям за час шлюбу, є їхньою спільною сумісною власністю, якщо інше не встановлено договором або законом. Відповідно до ст.\~370\~ЦК України співвласники мають право на виділ у натурі частки із майна, що є у спільній сумісній власності. У разі виділу частки із майна, що є у спільній сумісній власності, вважається, що частки кожного із співвласників у праві спільної сумісної власності є рівними, якщо інше не встановлено за домовленістю між ними, законом або рішенням суду. Пунктом 17 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого Суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ №5 від 07.02.2014 року «Про судову практику в справах про захист права власності та інших речових прав» передбачено, що частка суб'єкта права спільної сумісної власності визначається зокрема, при поділі майна, виділі частки зі спільного майна, зверненні стягнення на майно учасника спільної власності за його боргами, відкритті після нього спадщини. Відповідно до п. 5 постанови Пленуму Верховного суду України від 22.12.1995 року №20 «Про судову практику у справах за позовами про захист права приватної власності», частка учасника спільної сумісної власності визначається при поділі майна, виділі частки з спільного майна, зверненні стягнення на майно учасника спільної власності за його боргами, відкритті після нього спадщини. При відсутності доказів про те, що участь когось з учасників спільної сумісної власності (крім сумісної власності подружжя) у надбанні майна була більшою або меншою - частки визначаються рівними. \~ \~ \~ \~ У відповідності до ст. 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом. Визнання права власності на майно через звернення до суду не суперечить чинному законодавству. Згідно ст. 392 ЦК України власник майна може здійснити розподіл та виділ частки з спільної сумісної власності в позасудовому порядку, але на даний час виділити частку у справі спільної сумісної власності [PERSON] неможливо у звязку з смертю [PERSON]. Відтак, у звязку з смертю [PERSON] співвласника у праві спільної сумісної власності подружжя визначити та виділити частку [PERSON] є неможливим, оскільки правосубєктність даного субєкта припинена. Виходячи з тверджень ст. 370 ЦК України, що частки подружжя у праві спільної сумісної власності є рівними, на імя [PERSON] було зареєстровано 7/25 частини житлового будинку з частиною надвірних будівель за адресою м. Полтава, вул. Шолом Алейхема 30, отже, кожному окремому з подружжя в рівних частках належить по 7/50 частини зазначеного житлового будинку з господарськими будівлями. Проаналізувавши обставини справи та відповідні норми законодавства, які регулюють ці відносини, суд дійшов до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Відповідно до ч.1ст.76 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Відповідно дост.77 ЦПК України, належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Відповідно до ч.ч.1,2,4 ст. 95 ЦПК України, письмовими доказами є документи (крім електронних документів), які містять дані про обставини, що мають значення для правильного вирішення спору. Письмові докази подаються в оригіналі або в належним чином засвідченій копії, якщо інше не передбачено цим Кодексом. Якщо для вирішення спору має значення лише частина документа, подається засвідчений витяг з нього. Копії документів вважаються засвідченими належним чином, якщо їх засвідчено в порядку, встановленому чинним законодавством. На підставі викладеного

Outcome: approved