Jurisdiction: civil
Date: 2016-02-22 00:00:00

Позивач звернулась до суду з вищевказаним позовом, в якому просила суд позбавити батьківських прав [PERSON], [INFO], відносно неповнолітньої дитини - доньки [PERSON], [INFO]. В обґрунтування позовних вимог посилалась на те, що вона та відповідач по справі деякий час проживали разом, перебуваючи у цивільному шлюбі, від якого в них народилась дитина, батьком якої у свідоцтві про її народження записаний відповідач [PERSON] Разом з тим, з травня 2012 року сторони почали проживати окремо, відповідач жодним чином не цікавиться життям дитини, не виявляє бажання спілкуватися з нею та приймати участь у її вихованні. Крім цього, присуджені з відповідача аліменти він ніколи не сплачував та ніякої іншої матеріальної допомоги на утримання дочки не надавав. Вказані обставини свідчать про те, що відповідач ухиляється від виконання своїх батьківських обов'язків, що й стало підставою для звернення до суду з вище вказаним позовом. Позивач [PERSON] в судовому засіданні позовні вимоги про позбавлення батьківських прав підтримала у повному обсязі та наполягала на їх задоволенні. Відповідач [PERSON] в судовому засіданні заперечував проти задоволення позову, посилаючись на те, що він дійсно останнім часом приділяв мало уваги своїй дитині, але ці обставини зумовлені об'єктивними причинами, які склалися в його житті. На даний час він влаштовувався на роботу, бажає допомагати дитині та піклуватися про її життя. Представник третьої особи - Яриш О.В. підтримала позовні вимоги в повному обсязі. Суд, вислухавши пояснення сторін по справі, свідків [PERSON], [PERSON], дослідивши матеріали справи і оцінивши їх в сукупності, прийшов до наступних висновків. Згідно ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях та повинні бути враховані положення ст.ст. 58, 59 ЦПК України про належність та допустимість доказів. Відповідно до ст.11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Як вбачається з матеріалі справи та встановлено в судовому засіданні, відповідач [PERSON], [INFO], є батьком малолітньої [PERSON], [INFO], що підтверджується свідоцтвом про народження. З травня 2012 року сторони по справі проживають окремо. Фактично з народження малолітня [PERSON], мешкає та виховується матір'ю, яка проживає за адресою: [ADDRESS]. Дівчина відвідує дитячий садок. Відповідач [PERSON] ухиляється від своїх батьківських обов'язків, оскільки він не цікавиться життям та здоров'ям доньки, батьківські збори та свята не відвідує, з вихователями не спілкується, матеріальної допомоги не надає, також не спілкується з дитиною та байдужий до стану її здоров'я, жодного разу не приводив її на медичні огляди. Всі вищевикладені факти в позові підтверджуються актами, довідками, поданнями, характеристиками, які були досліджені у судовому засіданні. З 27 серпня 2012 року на підставі рішення суду відповідач [PERSON] повинен сплачувати аліменти однак він жодної виплати не здійснив, у зв'язку з чим утворилась заборгованість по сплаті аліментів, яка станом на 01.12.2015 року складає 31 486, 26 грн. Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 164 Сімейного кодексу України батьки можуть бути позбавлені батьківських прав, якщо вони ухиляються від виконання своїх обов'язків з виховання дитини, а саме: коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини. У відповідності з ч. 4, 5 ст. 19 Сімейного кодексу України дане питання було розглянуте органом опіки та піклування, який надав суду свій письмовий висновок. Орган опіки та піклування вважає, що відповідач [PERSON] ухиляється від виконання своїх батьківських обов'язків, а саме: не забезпечує і не забезпечував раніше належного догляду за дитиною, не виявляє інтересу до її життя, навчання, участі у її вихованні не приймає, не цікавиться здоров'ям дитини і робить це свідомо, а тому може бути позбавлений батьківських прав, про що зазначено у висновку Органу опіки та піклування від 27 січня 2016 року. Відповідно до п.16 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 30 березня 2007 року «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» роз'яснено, що ухилення батьків від виконання своїх обов'язків має місце коли, вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкується з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Надані відповідачем [PERSON] докази, які підтверджують його працевлаштування та характеризують його особу, суд приймає до уваги, але зазначає, що данні обставини ніяким чином не свідчать про бажання відповідача приймати активну участь у вихованні та піклуванні про свою дитину. Виходячи з встановлених обставин справи, які були досліджені у судовому засіданні, суд приходить до висновку про обґрунтованість позову, а тому вважає необхідним позбавити батьківських прав [PERSON] щодо малолітньої доньки - [PERSON], [INFO]. Відповідно до ч. 1 ст. 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати.

Outcome: approved