Jurisdiction: civil
Date: 2017-11-20 00:00:00

Позивач звернулась до суду з названим позовом, який надалі уточнила та в уточненому позові просить суд збільшити її частку в квартирі, яка розташована за адресою: м. Кривий Ріг, м-р Сонячний, 26/71, до 2/3 часток, визнати за нею право власності на ці 2/3 частки, залишивши за відповідачем право власності на 1/3 частку квартири, вмотивувавши свої уточнені вимоги тим, що зазначена квартира була придбана під час її з відповідачем шлюбу за спільні кошти, тому, хоча квартира й була оформленою на відповідача, однак вона є їхньою спільною сумісною власністю, тому частка кожного в цій квартирі є рівною, а відтак такою, що складається із 1/2 частки, однак її частка в квартирі повинна бути збільшена до 2/3 часток, оскільки відповідач, будучи зобовязаним за судовим рішенням сплачувати аліменти на утримання їхньої спільної дитини сина [PERSON], [INFO], в розмірі 1/3 частки з усіх видів його заробітку і до досягнення дитиною повноліття, однак свого обовязку належним чином не виконує, у звязку з чим станом на 01.04.2017 року по сплаті аліментів утворилась заборгованість в розмірі 54876 грн. 33 коп., тому фактично дитина перебуває на її утриманні. Позивач надала в судове засідання заяву про те, що підтримує позовні вимоги в повному обсязі та просить вирішити справу за її відсутності, проти заочного розгляду справи не заперечує, відповідач, будучи повідомленими про час та місце розгляду справи належним чином, у судове засідання не з'явився, тому суд за згоди позивача вважає за можливе ухвалити рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до такого. У ст. 368 ЦК України та ст. 60 СК України закріплено, що майно, придбане подружжям за час шлюбу, належить чоловікові й дружині на праві спільної сумісної власності. Рівність часток у спільному сумісному майні подружжя передбачена ст. 70 СК України за умови, якщо інше не визначено домовленістю між ними або шлюбним договором. Як видно з матеріалів справи, квартира, яка знаходиться за адресою: м. Кривий Ріг, м-р Сонячний, 26/71 (далі по тексту Спірна квартира), була придбана сторонами під час їхнього шлюбу (а.с.11-13, 15). Відтак, із урахуванням приписів зазначених норм суд доходить висновку про те, що Спірна квартира хоча й була зареєстрованою на відповідача, однак є спільною сумісною власністю сторін, і частка кожної зі сторін у цій квартирі є рівною, а саме як 1/2 частка. Згідно свідоцтва про народження від 26 червня 2009 року, від шлюбу у сторін є одна неповнолітня дитина син [PERSON], [INFO] (а.с.11). На утримання цієї дитини з відповідача на користь позивача рішенням Саксаганського районного суду від 13.11.2014 року стягнуто аліменти в розмірі 1/3 частки, починаючи з 14.11.2014 року і до досягнення дитиною повноліття (а.с.16). Відповідно до довідки-розрахунку від 11.04.2017 року, виданої Саксаганським відділом ДВС, заборгованість відповідача перед позивачем по сплаті стягнутих судом аліментів станом на 11 квітня 2017 року складає 54876 грн. 33 коп. (а.с.17). Такі обставини свідчать про те, що відповідач обовязку, покладеного на нього судом, не виконує, заборгованість по сплаті аліментів є значною та складає майже 2/3 частки вартості Спірної квартири, що підтверджується висновком з незалежної оцінки квартири від 22.02.2017 року (а.с.18). Згідно з ч. 2 ст. 70 СК України суд може відступити від підстав рівності часток подружжя при істотних обставинах, зокрема, якщо один із них не дбав про матеріальне забезпечення сім'ї, а також суд може збільшити частку майна того з батьків, з яким проживає дитина, при умовах, що розмір виплачуваних аліментів недостатній для забезпечення фізичного, духовного розвитку дитину і її лікування. До того ж, як розяснено в п. 30 постанови Пленуму Верховного Суду України №11 від 21.12.2007 року «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя», при вирішенні спору про поділ майна, що є обєктом права спільної сумісної власності подружжя, суд згідно з ч. ч. 2, 3 ст. 70 СК України в окремих випадках може відступити від засади рівності часток подружжя, враховуючи обставини, що мають істотне значення для справи, а також інтереси неповнолітніх дітей за умови, що розмір аліментів, які вони одержують, недостатній для забезпечення їхнього фізичного, духовного розвитку та лікування. Під обставинами, що мають істотне значення для справи, потрібно розуміти не тільки випадки, коли один із подружжя не дбав про матеріальне забезпечення сімї, але і випадки коли один із подружжя не мав з поважної причини (навчання, ведення домашнього господарства, догляд за дітьми, хвороба тощо) самостійного заробітку чи доходу. Отже, з урахуванням всього викладеного, суд приходить до висновку, що з боку позивача надано достатньо доказів, які підтверджують наведені нею обставини на обґрунтування її уточнених позовних вимог, у звязку з чим такі вимоги підлягають задоволенню. У відповідності до положень ст. 88 ЦПК України суд стягує з відповідача на користь позивача всі понесені нею судові витрати. На підставі викладеного,

Outcome: approved