Jurisdiction: civil
Date: 2015-09-13 00:00:00

Позивач звернулась до суду з зазначеним позовом, посилаючись на те, що з відповідачем вони перебувають в зареєстрованому шлюбі з 28.07.2007 р., від якого мають двох малолітніх дітей: [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO] На даний час сторони проживають окремо, малолітні діти проживають разом з позивачем та перебувають на її повному утриманні. Відповідач добровільно надавати належну допомогу на утримання дітей відмовляється, хоча має таку можливість, а позивач позбавлена можливості працювати, оскільки перебуває у відпустці по догляду за дитиною до досягнення нею 3-х річного віку і дохід її складає 1012 грн. 50 коп., які вона отримує в якості допомоги при народженні дитини. За таких обставин позивач просить суд стягнути з відповідача аліменти на дітей у розмірі 1/3 частини всіх видів його заробітку щомісячно, але не менше ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 03.08.2015 р. і до повноліття старшої дитини - [PERSON], [INFO], а потім по 1/4 частині всіх видів його заробітку щомісячно, але не менше ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку до повноліття меншої дитини - [PERSON], [INFO], а також аліменти на її утримання в розмірі 1/6 частини всіх видів його заробітку щомісячно, починаючи з 03.08.2015 р. і до досягнення дитини - [PERSON], [INFO] трьохрічного віку. Позивач та її представник в судовому засіданні підтримали заявлені позовні вимоги, просили їх задовольнити. Відповідач в судове засідання не з'явився, про день, час і місце слухання справи судом повідомлений належно, шляхом направлення відповідачу судових повісток за зареєстрованим у встановленому порядку місцем проживання відповідача у відповідності до вимог ч. 5 ст. 74 ЦПК України. Про це свідчить зворотне поштове повідомлення з викликом останнього в судове засідання, призначене на 14.09.2015 р. та поштовий конверт, який містить судову повістку з викликом відповідача в судове засідання, призначене на 03.09.2015 р., що повернувся до суду без вручення з відміткою «за закінченням терміну зберігання», що суд розцінює як відмову від отримання судової повістки, оскільки відповідач не вжив дії для її отримання, тому вважає вказану судову повістку врученою. Заяви про розгляд справи у відсутності відповідача до суду не надійшло. За таких обставин суд вважає за можливе ухвалити заочне рішення, враховуючи, що позивач проти цього не заперечує. Заслухавши позивача та її представника, дослідивши письмові докази, що містяться у справі в їх сукупності, суд приходить до висновку що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що сторони перебувають в шлюбі, який зареєстрували 28.07.2007 р. у відділі реєстрації актів цивільного стану Васильківського міськрайонного управління юстиції Київської області, актовий запис № 262 (а.с.6). Від шлюбу сторони мають двох малолітніх дітей: [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO] (а.с.7.8). Як вбачається з акту-обстеження №30 від 22.07.2015 р., виданого депутатом Васильківської міської ради Шекерою О.Ю., на утриманні [PERSON] знаходяться двоє неповнолітніх дітей: [PERSON], 2008 р.н. та [PERSON], 2013 р.н. Діти доглянуті, на вигляд здорові, нагодовані, в оселі панує порядок, гармонія та спокій (а.с.9). Відповідно до довідки управління соціального захисту населення Виконавчого комітету Васильківської міської ради Київської області № 1757 від 22.07.2015 р. [PERSON] перебуває на обліку в Управлінні соціального захисту населення Київської області і одержує допомогу при народженні дитини в розмірі 1012 грн. 50 коп. (а.с.10). Відповідно до ст. 180 СК України, батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. За відсутності домовленості між батьками про сплату аліментів на дитину той із них, з ким вона проживає, вправі звернутися до суду з відповідним позовом. Згідно з ч. 3 ст. 181 СК України аліменти на дитину присуджуються в частці від заробітку (доходу) її матері, батька (ст. 183 цього Кодексу) або в твердій грошовій сумі (ст. 184 СК України) і виплачуються щомісячно (п. 17 постанови Пленуму Верховного Суду України № 3 від 15.05.2006 р. «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів»). Ч. 1 ст. 183 СК України встановлено, що частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Відповідно до ч. 2 ст. 182 СК України, мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, за винятком випадків, передбачених ст. 184 цього Кодексу. Згідно вимог ст. 191 СК України, аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову. Відповідно до ст. 367 ЦПК України суд допускає негайне виконання рішення у справі про стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць. Враховуючи, що діти сторін від спільного шлюбу проживають разом з позивачкою, домовленості між сторонами щодо їх утримання не досягнуто, відповідач, в добровільному порядку допомоги на утримання дітей не надає, хоча має таку можливість, суд дійшов висновку про необхідність задоволення позову та присудження на користь позивачки з відповідача на утримання дітей аліментів у розмірі, який просить позивач. До того ж, положеннями ст. 75 СК України визначено, що дружина, чоловік повинні матеріально підтримувати один одного. Право на утримання (аліменти) має той із подружжя, який є непрацездатним, потребує матеріальної допомоги, за умови, що другий із подружжя може надавати матеріальну допомогу. Один із подружжя є таким, що потребує матеріальної допомоги, якщо заробітна плата, пенсія, доходи від використання майна, інші доходи не забезпечують йому прожиткового мінімуму, встановленого законом. Ч. 2 ст. 84 СК України встановлено, що дружина, з якою проживає дитина, має право на утримання від чоловіка - батька дитини до досягнення дитиною трьох років. Відповідно до ст. 80 СК України аліменти присуджуються одному з подружжя у частці від заробітку (доходу) другого з подружжя і (або) у твердій грошовій сумі. Розмір аліментів одному з подружжя суд визначає з урахуванням можливості одержання утримання від повнолітніх дочки, сина, батьків та з урахуванням інших обставин, що мають істотне значення. Згідно з ст. 182 СК України при визначені розміру аліментів суд враховує стан здоров'я та матеріальне становище дитини, стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів, наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина, інші обставини, що мають істотне значення. Судом встановлено, що у відповідності до закону позивач має право на утримання відповідачем до досягнення їх дитиною трьохрічного віку, оскільки не працює у зв'язку з доглядом за дитиною та потребує матеріальної допомоги, а відповідач має можливість таку допомогу надавати, оскільки фізично здоровий і має можливість працювати, суд дійшов до висновку про необхідність задоволення позову та стягнення з відповідача на користь позивача аліментів на її утримання. При визначенні розміру аліментів, які підлягають стягненню з відповідача на користь позивача, суд враховує також матеріальне становище платника аліментів та їх стягувача, а також встановлений Законом України «Про державний бюджет України на 2015 рік» розмір прожиткового мінімуму на працездатну особу і приходить до переконання, що стягненню з відповідача підлягають аліменти в розмірі 1/6 частини від всіх видів його заробітку, оскільки саме такий розмір аліментів на думку суду відповідатиме задоволенню мінімальних потреб позивача та можливостям відповідача. Згідно вимог ст. 88 ЦПК України з відповідача в дохід держави підлягають стягненню судові витрати у справі.

Outcome: approved