Jurisdiction: civil
Date: 2016-02-14 00:00:00

Позивач звернувся з позовом про застосування наслідків недійсності нікчемного правочину. Свої вимоги мотивує тим, що 02.09.2014 року постановою правління Національного банку України №545 ПАТ «КБ «Актив-банк» віднесено до категорії неплатоспроможних. 03.09.2014 року рішенням Виконавчої дирекції Фонду гарантування вкладів фізичних осіб №79 від 02.09.2014 року запроваджено тимчасову адміністрацію в ПАТ «КБ «Актив-банк». Відповідно до постанови правління Національного банку України від 23.12.2014 року №838 «Про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію ПАТ «КБ «Актив-Банк» виконавчою дирекцією Фонду гарантування вкладів фізичних осіб прийнято рішення від 24.12.2014 року №158 «Про початок процедури ліквідації ПАТ «КБ «Актив-банк» та призначено уповноваженою особою Фонду на ліквідацію ПАТ «КБ «Актив-банк» Шевченка О.В. строком на 1 рік з 24.12.2014року по 23.12.2015 року включно. Здійснюючи на підставі ст.38 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» перевірку договорів (інших правочинів), укладених банком протягом одного року до дня запровадження тимчасової адміністрації банку, на предмет виявлення договорів (правочинів), виконання яких спричинило або може спричинити погіршення фінансового стану банку, Уповноваженою особою фонду було виявлено, що 07.10.2013 року між Публічним акціонерним товариством «Комерційний Банк «Актив-банк» та [PERSON] укладено договір прощення боргу за кредитним договором №38.1.07./ІЖ-1 від 05.12.2007 року, відповідно до якого ПАТ КБ «Актив-банк» простив відповідачу частину боргу за кредитним договором №38.1.07./ІЖ-1 від 05.12.2007 року у розмірі 4107 доларів США 87 центів. 26.03.2015 року Уповноваженою особою на здійснення тимчасової адміністрації в ПАТ «КБ «Актив-банк» направлено відповідачу повідомлення про виявлення факту нікчемності правочину, укладеного між нею та ПАТ КБ «Актив банк», а саме договору прощення боргу за кредитним договором №38.1.07./ІЖ-1 від 05.12.2007 року, з вимогою невідкладного здійснення оплати на користь ПАТ КБ «Актив банк» грошових коштів в сумі 4107 доларів США 87 центів. Однак відповідач заборгованість не сплатив, в зв'язку з чим просить застосувати наслідки недійсності нікчемного правочину - договору прощення боргу за кредитним договором №38.1.07/ІЖ-1 від 05.12.2007 року шляхом стягнення на користь Публічного акціонерного товариства «Комерційний банк «Актив-банк» прощеної частини заборгованості за договором прощення боргу за кредитним договором №38.1.07/ІЖ-1 від 05.12.2007 року - 4107 доларів США 87 центів. В судовому засіданні представник позивача підтримав позовні вимоги і просив їх задовільнити. Представник відповідача з позовом не згідний. Вважає, що угода про прощення боргу була укладена у відповідності до чинного законодавства, яке діяло на момент укладення такої угоди. Крім того, внесення частини боргу в сумі 50000 доларів було передбачено рішенням кредитного комітету ПАТ «Актив-Банк», яке було оформлено протоколом №04091312 від 10.09.2013 року. Рішення кредитного комітету є самостійним рішенням, яке не пов'язане з процедурою виведення банку з ринку. Вважає, що підстав для застосування наслідків нікчемності правочину немає і просить відмовити в задоволенні позову. Суд, заслухавши представників сторін і дослідивши матеріали справи, приходить до висновку, що позов задоволенню не підлягає з наступних підстав. Матеріалами справи встановлено, що постановою правління Національного банку України №545 від 02.09.2014 року ПАТ «КБ «Актив-банк» віднесено до категорії неплатоспроможних. 03.09.2014 року рішенням Виконавчої дирекції Фонду гарантування вкладів фізичних осіб №79 від 02.09.2014 року запроваджено тимчасову адміністрацію в ПАТ «КБ «Актив-банк». Відповідно до постанови правління Національного банку України від 23.12.2014 року №838 «Про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію ПАТ «КБ «Актив-Банк» виконавчою дирекцією Фонду гарантування вкладів фізичних осіб прийнято рішення від 24.12.2014 року №158 «Про початок процедури ліквідації ПАТ «КБ «Актив-банк» та призначено уповноваженою особою Фонду на ліквідацію ПАТ «КБ «Актив-банк» Шевченка О.В. строком на 1 рік з 24.12.2014року по 23.12.2015 року включно. Як видно з копії договору прощення боргу за кредитним договором №38.1.07./ІЖ-1 від 05.12.2007 року, укладеного між ПАТ«КБ «Актив-банк» та відповідачем 07.10.2013 року, сторони визнають, що відповідно до рішення Голосіївського районного суду м.Києва від 20.03.2012 року борг позичальника за кредитним договором №38.1.07./ІЖ-1 від 05.12.2007 року становить 54107 доларів США 87 центів, що в еквіваленті по курсу НБУ станом на 19.09.2011 року складає 431418 грн 28 коп. Сторони підтверджують, що позичальник сплатив частину боргу в сумі 50000 доларів США 07.10.2013 року. Сторони підтверджують, що на підставі п.1 рішення кредитного комітету ПАТ «КБ «Актив-банк» від 10.09.2013 року банк прощає позичальнику частину боргу, що залишилася у розмірі 4107 доларів США 87 центів, у зв'язку з чим зобов'язання позичальника щодо повернення банку частини боргу за кредитним договором №38.1.07./ІЖ-1 від 05.12.2007 року у розмірі 4107 доларів США 87 центів припиняються шляхом прощення боргу. В зв'язку із припиненням зобов'язань позичальника за кредитним договором №38.1.07./ІЖ-1 від 05.12.2007 року банк заявляє про відсутність у нього жодних матеріальних претензій до позичальника та зобов'язується припинити всі заходи примусового стягнення заборгованості. Відповідно до ст.38 ч.ч.1,2 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» уповноважена особа Фонду зобов'язана забезпечити збереження активів та документації банку. Протягом дії тимчасової адміністрації уповноважена особа Фонду зобов'язана забезпечити перевірку правочинів (у тому числі договорів), вчинених (укладених) банком протягом одного року до дня запровадження тимчасової адміністрації банку, на предмет виявлення правочинів (у тому числі договорів), що є нікчемними з підстав, визначених частиною третью цієї статті. Згідно ст.38 ч.3 Закону правочини (у тому числі договори) неплатоспроможного банку є нікчемними з таких підстав: 1) банк безоплатно здійснив відчуження майна, прийняв на себе зобов'язання без встановлення обов'язку контрагента щодо вчинення відповідних майнових дій, відмовився від власних майнових вимог; 2)банк до дня визнання банку неплатоспроможним взяв на себе зобов`язання, внаслідок чого він став неплатоспроможним або виконання його грошових зобов'язань перед іншими кредиторами повністю чи частково стало неможливим; 3) банк здійснив відчуження чи передав у користування або придбав (отримав у користування) майно, оплатив результати робіт та/або послуги за цінами, нижчими або вищими від звичайних (якщо оплата на 20 відсотків і більше відрізняється від вартості товарів, послуг, іншого майна, отриманого банком), або зобов'язаний здійснити такі дії в майбутньому відповідно до умов договору; 4) банк оплатив кредитору або прийняв майно в рахунок виконання грошових вимог у день, коли сума вимог кредиторів банку перевищувала вартість майна; 5) банк прийняв на себе зобов'язання (застава, порука, гарантія, притримання, факторинг тощо) щодо забезпечення виконання грошових вимог у порядку іншому, ніж здійснення кредитних операцій відповідно до Закону України «Про банки і банківську діяльність», 6) банк уклав кредитні договори, умови яких передбачають надання клієнтам переваг (пільг), прямо не встановлених для них законодавством чи внутрішніми документами банку; 7) банк уклав правочини (у тому числі договори), умови яких передбачають платіж чи передачу іншого майна з метою надання окремим кредиторам переваг (пільг), прямо не встановлених для них законодавством чи внутрішніми документами банку; 8) банк уклав правочин (у тому числі договір) з пов'язаною особою банку, якщо такий правочин не відповідає вимогам законодавства України. Відповідно до ст.215 ЦК України підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені частинами першою-третьою, п'ятою та шостою статті 203 цього Кодексу. Недійсним є правочин, якщо його недійсність встановлена законом (нікчемний правочин). У цьому разі визнання такого правочину недійсним судом не вимагається. У випадках, встановлених цим Кодексом, нікчемний правочин може бути визнаний судом дійсним. Якщо недійсність правочину прямо не встановлена законом, але одна із сторін або інша заінтересована особа заперечує його дійсність на підставах, встановлених законом, такий правочин може бути визнаний судом недійсним (оспорюваний правочин). Судом встановлено, що рішенням Голосіївського районного суду м.Києва від 20.03.2012 року з відповідача було стягнуто на користь позивача заборгованість за кредитним договором в сумі 54107 доларів США 87 центів, що в еквіваленті по курсу НБУ станом на 19.09.2011 року становило 431418 грн 28 коп. Згідно протоколу засідання кредитного комітету №04091312 від 10.09.2013 року було затверджено порядок погашення заборгованості за невідновлювальною кредитною лінією, відкритою відповідачу, а саме: «1.1.Позичальник погашає частину заборгованості в сумі 50000 доларів США не пізніше 04.10.2013 року. 1.2. Після належного виконання позичальником пункту 1.1 банк здійснює прощення залишку заборгованості, встановленої рішенням суду, в сумі 4107 доларів США 87 центів. Згідно п.2.1 засідання кредитного комітету юридичному департаменту було надано повноваження: укласти угоду про прощення боргу згідно з чинним законодавством України; припинити процедуру примусового стягнення боргу за вказаним кредитним договором З копії квитанції №3587 від 07.10.2013 року вбачається, що відповідачем було погашено частину боргу в сумі 50000 доларів США, що в гривневому еквіваленті становило 399650 грн. Таким чином, сплата відповідачем 50000 доларів США є наслідком виконання рішення кредитного комітету щодо погашення заборгованості, в результаті чого в подальшому і відбулося прощення боргу відповідачу, яке було оформлене відповідним договором. Отже, не можна вважати, що укладаючи з відповідачем договір прощення боргу, банк відмовився від своїх майнових вимог, оскільки сторони, хоч і домовились про припинення прав та обов'язків за кредитним договором, проте вказана домовленість є наслідком виконання іншого юридичного акту, а саме рішення кредитного комітету банку. Сам договір не містить обов'язку відповідача внести суму коштів в розмірі 50000 доларів США, а лише містить пункт, в якому сторони підтверджують сплату позичальником зазначеної суми. За таких обставин договір прощення боргу від 07.10.2013 року не є нікчемним правочином в розумінні положень ст.38 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб», а тому підстав для застосування наслідків недійсності нікчемного правочину немає. З огляду на викладене суд в задоволенні позовних вимог відмовляє. Враховуючи наведене, та

Outcome: dismissed