Jurisdiction: civil
Date: 2021-02-18 00:00:00

Позивач звернулась до суду з позовом, в якому вказує, що 02 травня 1998 року вона зареєструвала шлюб із [PERSON] . В період спільного проживання у них народилася донька [PERSON] , [INFO] , та син [PERSON] , [INFO] , які на даний час проживають з позивачем і знаходяться на її утриманні. Причиною фактичного розпаду сім`ї і звернення до суду послужило несумісність поглядів на різні сторони подружнього життя. Через це між ними часто виникали непорозуміння і суперечки із взаємними образами, які їй дедалі важче стало долати, а тому подальше спільне проживання стало нестерпним і неможливим. Враховуючи вищенаведене, позивачка просить суд ухвалити рішення про розірвання її шлюбу із [PERSON] . У підготовчому судовому засідання позивач позовні вимоги підтримала, позов просила задовільнити повністю. Відповідач проти задоволення позову не заперечив, просив розірвати шлюб, укладений між ним та [PERSON] . Відповідно до ч. 1 ст. 206 ЦПК України, позивач може відмовитися від позову, а відповідач - визнати позов на будь-якій стадії провадження у справі, зазначивши про це в заяві по суті справи або в окремій письмовій заяві. Частиною 3 ст.200 ЦПК України встановлено, що за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Розглянувши та дослідивши матеріали справи, суд встановив наступне. 02 травня 1998 року [PERSON] та [PERSON] (дошлюбне прізвище « [PERSON] зареєстрували шлюб, що стверджується свідоцтвом про одруження серії [NUMBER] . [INFO] народилась [PERSON] , батьками якої відповідно до свідоцтва про народження серії [NUMBER] значаться [PERSON] та [PERSON] . [INFO] народився [PERSON] , батьками якого відповідно до свідоцтва про народження серії [NUMBER] значаться [PERSON] та [PERSON] . Відповідно до ч. 3 ст. 105 Сімейного Кодексу України,\~ шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, беручи до уваги вимоги ст.110 Сімейного Кодексу України. Згідно зі ст.24 СК України, шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Таке положення національного законодавства України відповідає ст.16 Загальної декларації прав людини, прийнятої Генеральною Асамблеєю ООН 10 грудня 1948 року, згідно з якою чоловіки і жінки, які досягли повноліття, мають право без будь-яких обмежень за ознакою раси, національності або релігії одружуватися і засновувати сім`ю. Вони користуються однаковими правами щодо одруження під час шлюбу та під час його розірвання. Позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя (ст.110 Сімейного Кодексу України). Оскільки позивач наполягає на розірванні шлюбу, то відповідно відмова в розірванні шлюбу буде примушенням до шлюбу та шлюбним відносинам, що є неприпустимим. Відповідно до ч.2 ст.112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, що мають істотне значення. Згідно ч.2 ст.114 СК України у разі розірвання шлюбу судом, шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу. Згідно з п.2 ч.3 ст.115 СК України, документом, що засвідчує факт розірвання шлюбу судом, є рішення суду про розірвання шлюбу, яке набрало законної сили. Задовольняючи позов про розірвання шлюбу, суд виходить з того, що добровільність шлюбу - одна з основних його засад. Шлюб - це сімейний союз, при цьому слово «сімейний» засвідчує, що шлюб створює сім`ю, а слово «союз» підкреслює договірну природу шлюбу, яка зумовлює його добровільний характер. Шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Шлюб припиняється внаслідок його розірвання. Розірвання шлюбу засвідчує стійкий розлад подружніх стосунків. Позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. Для поваги до права дружини або чоловіка на пред`явлення вимоги про розірвання шлюбу потрібен прояв другим з подружжя власної гідності, поваги до себе. Приймаючи до уваги, що причини, що спонукають позивача наполягати на розірванні шлюбу є обґрунтованими і подальше спільне життя подружжя та збереження шлюбу суперечило б їх інтересам, що має істотне значення, внаслідок чого позов підлягає задоволенню. Таким чином, суд вважає встановленим, що заява про розірвання шлюбу відповідає дійсній волі дружини та чоловіка і що після розірвання шлюбу не будуть порушені їхні особисті та майнові права, а тому шлюб між сторонами необхідно припинити шляхом його розірвання. На підставі ст.ст.24, 84, 104, 105 ч.3, ст. 110, 112, 114, 115 Сімейного кодексу України,\~ст.ст.76-80, 89, 141, 211, 247, 263 - 265, 273, 354, 355 ЦПК України,\~ суд,

Outcome: approved