Jurisdiction: civil
Date: 2021-05-23 00:00:00

Позивач звернулась в суд із позовом до відповідача про стягнення аліментів на повнолітню дитину, яка продовжує навчання, мотивуючи свої вимоги тим, що з 2002 року сторони перебували у зареєстрованому шлюбі, у якому у них народилося двоє дітей: дочка - [PERSON] , [INFO] , та син - [PERSON] , [INFO] . Рішенням Косівського районного суду від 23.07.2010 року шлюб між сторонами було розірвано, а їхніх дітей залишено на проживання з матір`ю. Згідно рішення Косівського районного суду від 04.08.2014 року з відповідача стягнуто аліменти на утримання дітей в сумі по 450 гривень на кожну дитину щомісячно до досягнення ними повноліття. Рішенням суду від 21.01.2020 року розмір аліментів було збільшено до 1600 гривень щомісячно на кожну дитину. На даний час позивач вдруге вийшла заміж та змінила своє прізвище на « [PERSON] ». Її дочка - [PERSON] досягнула повноліття, тому стягнення аліментів на її утримання припинилося, однак вона навчається на 1 курсі педагогічного факультету ДВНЗ «Прикарпатський національний університет імені Василя Стефаника» на денній формі навчання і стипендію не отримує, будь-яких інших доходів не має. Позивач працює адміністратором в стоматологічному кабінеті і її місячна заробітна плата становить 4000 гривень. Інших доходів у неї немає, тому не вистачає коштів для повноцінного забезпечення дітей. Відповідач не піклується про побут та здоров`я дітей, аліменти на їх утримання сплачує не систематично, внаслідок чого утворилася заборгованість 13495 гривень та 10498 гривень. Позивач стверджує, що відповідач за станом здоров`я фізично здоровий, має на утриманні дітей від другої дружини, має непогані доходи, оскільки є фізичною особою-підприємцем, який займається 9-ма видами різної підприємницької діяльності, в його користуванні є магазин та автомобіль. У зв`язку з наведеним позивач просить стягнути з відповідача - [PERSON] на її користь аліменти на утримання повнолітньої дочки [PERSON] , яка продовжує навчатися, на період навчання до досягнення дочкою 23-х років. Оскільки у позивача немає даних про реальні доходи відповідача, просить стягувати аліменти на утримання повнолітньої дочки у твердій грошовій сумі в розмірі 2000 гривень щомісячно. Також просить стягнути з відповідача понесені нею судові витрати в розмірі 1500 гривень за надання правничої допомоги. Позивач в судовому засіданні позовні вимоги підтримала у повному обсязі, посилаючись на те, що на її утриманні трьоє дітей. Посилання відповідача на наявність на його утриманні його матері та бабусі є безпідставними, оскільки його мати перебуває у спеціалізованому закладі під наглядом та на повноцінному утриманні закладу, а бабуся отримує пенсію; сам відповідач займається підприємницькою діяльністю, його магазини не припинили роботу і ним не доведено відсутність у нього доходів та, відповідно - неможливість надавати матеріальну допомогу на утримання повнолітньої дочки, яка продовжує навчатись і у зв`язку з цим потребує цієї допомоги. Згідно розрахунку сплати аліментів на дітей відповідач сплачував аліменти не регулярно, внаслідок чого утворилась заборгованість і весь тягар утримання дітей був на позивачеві; [PERSON] відновив сплату аліментів лише у серпні 2020 року, іншої допомоги дітям не надає, не цікавиться їх потребами, а коли діти просили про допомогу - відповідач їм відмовив. Дочка [PERSON] має важке захворювання (анорексію) та у зв`язку з цим потребує спеціального исстемного харчування та окремого проживання, тому вона знімає квартиру за місцем навчання. Крім того, позивач має ще двох дітей, у зв`язку з чим [PERSON] важко навчатися за місцем її проживання у м.Косів, тому, навіть за умов дистанційного навчання існує потреба у окремому житлі для доньки сторін [PERSON] . Відповідач в судовому засіданні позов не визнач у повному обсязі та заперечував проти його задоволення, посилаючись на те, що крантин обмежив його можливість сплачувати аліменти на утримання дітей, тому він по можливості надавав матеріальну допомогу доньці [PERSON] . Він одежує мінімальний дохід, на який також утримує своїх малолітніх дітей у цивільному шлюбі та не витримає навантаження по сплаті аліментів на утримання повнолітньої доньки. Його дохід є мінливим, у зв`язку з чим він не спроможний сплачувати поточні витрати по аліментам, а стягнення аліментів ще у більшому розмірі заблокує його підприємницьку діяльність. Його бабуся отримує пенсію 2000 гривень, яка є мізерною, порявніно із потребами старенької, особливо під час її хвороби. У квартирі, яку винаймає позивач для [PERSON] остання проживає не регулярно, а оплачують арендну плату вони регулярно, що є нераціональним в умовах нестаці коштів. Його брат також допомагає його мамі та бабусі, але він проживає у м.Києві. Його бізнес є спільним із братом, тому він має лише частину доходу від ведення бізнесу, з якого покриває також поточні витрати. Допитана в якості свідка [PERSON] в сдоуоуму засіданні пояснила, що вона тимчасово проживає в [ADDRESS] , яку винаймає у зв`язку із навчанням у Прикарпатському університеті імені Василя Стефаника на педагогічному факультеті, на державній формі навчання, стипендію не отримує і у зв`язку з навчанням потребує матеріальної допомоги (на арендну плату за квартиру, на харчування, на одяг, приладдя для навчання). У її матері [PERSON] троє дітей і сотання не може самотужки нести тягар також і по її утриманню. Вона спілкувалася з відповідачем щодо допомоги на період навчання вже після подання позову та останній погодився надавати їй допомогу у розмірі від 1000 грн. Але вона вважає розмір такої допомоги не достатнім для задоволення її потреб у зв`язку із навчанням. При цьому, вона була у пошуку роботи, була на випробувальному терміні, але не змогла поєднувати роботу із навчанням, оскільки робота займала більшу частину її часу та вона не встигала із навчанням, тому вона вимушена була відмовитися від роботи. Наразі вона у зв`язку із її захворюванням вживає лікувальні засоби та вітаміни для підтримання стану реабілітації. У зв`язку із вказаними показами свідка відповідачем було заявлено клопотання про витребування з банківської установи відомостей про рух коштів по рахунку [PERSON] за останні три місяці на підтвердження отримання останньою оплати за віддалену роботу під час навчання. Судом було відмовлено у задоволенні даного клопотання, оскільки інформація про одержання одноразової полати за виконану роботу під час спроби працевлаштуватися не спростовує потребу [PERSON] у матеріальній допомозі у зв`язку із її навчанням, а сам факт намагання працевлаштуватися сам по собі підтверджує таку потребу. Дослідивши матеріали справи, всебічно, повно, об`єктивно та безсторонньо оцінивши докази за своїм внутрішнім переконанням, суд вважає, що позов підлягає задоволенню частково з наступних підстав. Судом встановлено, що сторони перебували у шлюбі, який розірвали 23.07.2010 року, що вбачається зі свідоцтва про розірвання шлюбу серії [NUMBER] (а.с.5). Від шлюбу сторони мають двох дітей: дочку - [PERSON] , [INFO] , та сина - [PERSON] , [INFO] . Відповідач - [PERSON] є батьком [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] від 18.10.2002 року (а.с.11). Згідно рішення Косівського районного суду Івано-Франківської області від 04.08.2014 року по справі №347/1200/14-ц зі [PERSON] на користь [PERSON] стягнуто аліменти на утримання неповнолітніх дітей: [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , по 450 гривень щомісячно на кожну дитину до досягнення ними повноліття (а.с.6). Рішенням цього ж суду від 21.01.2021 року по справі №347/2275/19, було змінено (збільшено) розмір аліментів, які стягувалися зі [PERSON] на утримання неповнолітніх дітей [PERSON] та [PERSON] до 1600 гривень щомісячно на кожну дитину до досягнення ними повноліття (а.с.7). Відповідно до довідки Косівського РВ ДВС №2697/20.6-26 від 05.02.2021 року, у [PERSON] наявна заборгованість по сплаті аліментів: за виконавчим листом №347/1200/14-ц від 18.08.2014 року заборгованість станом на 13.08.2020 року становить 13495 гривень; за виконавчим листом №347/2275/19 від 06.10.2020 року заборгованість станом на 01.02.2021 року становить 10498 гривень. Окрім цього, у відповідача на утриманні також є неповнолітні діти від іншого цивільного шлюбу (а.с.37,38,39). [PERSON] є фізичною особою-підприємцем, який займається такими видами діяльності: консультація з питань інформатизації (основний); неспеціалізована оптова торгівля продуктами харчування, напоями та тютюновими виробами; фотокопіювання, підготування документів та інша спеціалізована допоміжна офісна діяльність; ремонт комп`ютерів і периферійного устаткування; ремонт обладнання зв`язку; роздрібна торгівля в неспеціалізованих магазинах переважно продуктами харчування, напоями та тютюновими виробами; роздрібна торгівля комп`ютерами, периферійними устаткуваннями і програмним забезпеченням у спеціалізованих магазинах; діяльність у сфері проводового електрозв`язку; діяльність у сфері безпроводового електрозв`язку, про що свідчить інформація з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань (а.с. 19). Згідно зі свідоцтва про шлюб серії [NUMBER] від 05.09.2020 року, позивач - [PERSON] 05.09.2020 року зареєструвала шлюб з [PERSON] , у зв`язку з чим змінила прізвище на « [PERSON] » (а.с.8). [INFO] [PERSON] виповнилося 18 років, внаслідок чого стягнення аліментів на її утримання з відповідача [PERSON] припинилося. [PERSON] , [INFO] , досягнула повноліття та навчається на І курсі педагогічного факультету ДВНЗ «Прикарпатський національний університет імені Василя Стефаника», спеціальності «дошкільна освіта» денної бюджетної форми навчання, що підтверджується довідкою №06-04-05-2196 від 19.01.2021 року (а.с.14). При цьому, [PERSON] не одержує стипендії, що підтверджується довідкою про доходи №13 від 18.02.2021 року (а.с.15). [PERSON] у добровільному порядку надавав матеріальну допомогу [PERSON] 09.20.2020 року у сумі 703,52 грн. (а.с.42) та 17.01.2021 року у сумі 1005,03 грн (а.с.43). [PERSON] не має іншого доходу та потребує у зв`язку із навчанням матеріальної допомоги, а [PERSON] може надавати таку допомогу. Отже, наявні правові підстави для стягнення з [PERSON] аліментів на утримання [PERSON] . Згідно довідки про реєстрацію місця проживання особи №1910 від 15.09.2020 року (а.с.10), довідки про реєстрацію місця проживання особи №997 від 05.04.2021 року (а.с.13), довідки, виданої виконкомом Косівської міської ради №391 від 11.02.2021 року (а.с. 16) та Акту обстеження матеріально-побутових умов життя від 11.02.2021 року (а.с. 17), [PERSON] проживає разом з дочкою - [PERSON] , за адресою: [ADDRESS] . Стягнення аліментів на утримання дитини, яка продовжує навчання є одним із способів захисту інтересів дитини, забезпечення одержання нею коштів, необхідних для її життєдіяльності, оскільки на період навчання вона не має самостійного заробітку та потребує матеріальної допомоги з боку батьків, які зобов`язані утримувати своїх повнолітніх дітей, які продовжують навчатися, до досягнення ними двадцяти трьох років. На відміну від правовідносин щодо участі батьків у додаткових витратах на дитину ( стаття 185 СК України), правовідносини щодо обов`язку батьків утримувати повнолітніх дочку, сина на період навчання регулюються главою 16 СК України, яка зокрема, передбачає обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, у спосіб сплати аліментів (статті 199, 200, 201 цього Кодексу). За правилами частини першої статті 199 СК України, якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов`язані утримувати їх до досягнення 23 років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. При визначенні розміру аліментів мають бути враховані вартість навчання, вартість підручників, проїзду до навчального закладу, проживання за місцем його знаходження. Відповідно до пункту 20 постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів», обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчатися після досягнення повноліття (незалежно від форми навчання), виникає за обов`язкової сукупності таких юридичних фактів: 1) досягнення дочкою, сином віку, який перевищує 18, але є меншим 23 років; 2) продовження ними навчання; 3) потреба у зв`язку з цим у матеріальній допомозі; 4) наявність у батьків можливості надавати таку допомогу (батьки самі мають бути працездатними та мати такий заробіток, який дозволив би їм утримувати себе та свою повнолітню дитину). Сімейний кодекс України виходить із принципу рівності прав та обов`язків батьків: брати участь у матеріальних витратах зобов`язані обоє з батьків, незалежно від того, з ким із них проживає дитина. За змістом статей 191, 200 СК України аліменти присуджуються рішенням суду від дня пред`явлення позову. Суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів. Частина заробітку (доходу) матері, батька, яка стягуватиметься як аліменти на повнолітніх дочку, сина, визначається судом з урахуванням обставин, зазначених у статті 182 цього Кодексу. При визначенні розміру аліментів з одного з батьків суд бере до уваги можливість надання утримання другим із батьків, своїми дружиною, чоловіком та повнолітніми дочкою, сином. Судом встановлено, що дочка сторін [PERSON] є повнолітньою та навчається на 1 курсі педагогічного факультету ДВНЗ «Прикарпатський національний університет імені Василя Стефаника» на денній формі навчання і стипендію не отримує, будь-яких інших доходів не має, у зв`язку з чим потребує матеріальної допомоги. Позивач працює адміністратором в стоматологічному кабінеті і її місячна заробітна плата становить 4000 гривень. Інших доходів у неї немає, має на утриманні ще двох неповнолітніх дітей, тому не вистачає коштів для повноцінного забезпечення дітей, і в першу чергу, для забезпечення дочки [PERSON] [PERSON] у цивільному шлюбі із [PERSON] має ще трьох малолітніх дітей, є фізичною особою-підприємцем із правом займатись 9-ма видами економічної діяльності, яку продовжує здійснювати, незважаючи на труднощі сьогодення та запроваджені карантинні заходи, при цьому, в тому числі, - має можливість матеріально допомагати непрацездатним матері, яка перебуває у спеціалізованому закладі, та бабаусі, яка отримує пенсію. При цьому він не надав суду належних доказів, що підтверджують його неспроможність надавати матеріальну допомогу повнолітній дочці [PERSON] . Разм з тим, позивачем доведено потребу [PERSON] у зв`язку із продовженням останньою навчання у матеріальній допомозі та факт важкого матеріального становища самої позивача, якій важко самотужки надавати матеріальну допомогу повнолітній дочці, пов`язаний із її мізерним заробітком та наявністю на утриманні ще двох неповнолітніх дітей. Інших доказі, які б вказували на краще матеріальне становище позивача, порівняно із відповідачем, як і можливість [PERSON] отримувати дохід з інших джерел, ніж від батьків - судом не встановлено. Відповідно до ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує стан здоров`я та матеріальне становище дитини і платника аліментів, наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина, наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав, доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів, інші обставини, що мають істотне значення. Суд враховує: матеріальне становище позивача, яка працює адміністратором в стоматологічному кабінеті й отримує мінімальну заробітну плату; матеріальне становище відповідача, який є фізичною особою-підприємцем, який займається 9 видами діяльності, має на утриманні неповнолітніх дітей від іншого шлюбу, зобов`язаний сплачувати на користь позивача за рішенням суду аліменти на утримання неповнолітнього сина - [PERSON] , [INFO] , в розмірі 1600 гривень щомісячно до досягнення ним повноліття, станом на сьогодні має заборгованість по сплаті аліментів 13495 гривень та 10498 гривень; а також те, що [PERSON] навчається на денній формі, у зв`язку з чим не в змозі офіційно працювати та отримувати доходи, не одержує стипендії, а отже потребує матеріальної допомоги на своє утримання на час навчання, враховуючи необхідність витрат на проїзд до м. Івано-Франківська, оренду житла, харчування, придбання одягу та інших необхідних життєвих витрат. Отже, відповідач має можливість надавати матеріальну допомогу повнолітній дочці, яка продовжує навчання з урахуванням вимог статті 182 СК України. Щодо розміру аліментів слід зазначити, що відповідно до ч.3 ст.70 Закону України «Про виконавче провадження» та п.17 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України про розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів»: максимальний розмір аліментів, які стягуються з боржника не повинен перевищувати 50% заробітної плати цієї особи. Мінімальна заробітна плата становить 6000 гривень. Враховуючи, що сторонами не надано доказів розміру доходу відповідача, суд виходить саме з цієї суми. 50% від 6000 гривень складає 3000 гривень. Прожитковий мінімум для працездатних осіб становить 2270 гривень. 50% від 2270 гривень складає 1135 гривень. Враховуючи наявність у відповідача на утриманні неповнолітнього сина, на якого з відповідача на користь позивача стягуються аліменти в розмірі 1600 гривень, розмір аліментів на утримання повнолітньої дочки, яка продовжує навчання може бути в межах 3000 - 1600 = 1400 гривень. Отже, запропонована відповідачем [PERSON] сума аліментів у розмірі 1000 грн., підлягає стягненню з нього на утримання повнолітньої дитини, яка продовжує навчання, з урахуванням матеріального становища обох батьків [PERSON] , їх рівність у питанні участі в утриманні дітей та недоведеність спроможності відповідача сплачувати аліменти у більшому розмірі, що цілком узгоджується із розміром аліментів, визначеним чинним законодавством та необхідністю іншого із батьків брати участь в утриманні дитини. У разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я платника або одержувача аліментів їх розмір може бути зменшено або збільшено за рішенням суду (ч.1 ст.192 СК України). З урахуванням того, що батьки мають рівні права та обов`язки щодо забезпечення дітей, недоведеність позивачем спроможності відповідача виплачувати на утримання повнолітньої дитини, яка продовжує навчання аліментів у розмірі саме 2000 гривень щомісяця та/або витрат відповідача на придбання нерухомого або рухомого майна вартістю понад десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, наявності у відповідача майна чи майнових прав, суд приходить до висновку, що з [PERSON] слід стягувати аліменти на користь [PERSON] на утримання повнолітньої дитини, яка продовжує навчання - [PERSON] , [INFO] , в твердій грошовій сумі в розмірі по 1000 гривень щомісячно до закінчення навчання, але не більше, ніж до досягнення 23-річного віку. Згідно ст. 191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову, тому аліменти слід присудити з 05.03.2021 року, тобто з дня пред`явлення позивачем вказаного позову. Вимогами частини третьої статті 199 СК України встановлено право на звернення до суду з позовом про стягнення аліментів того з батьків, з ким проживає дочка, син, а також самих дочки, сина, які продовжують навчання. Таким чином, [PERSON] , з якою постійно проживає повнолітня дочка сторін (а.с.13,16), має право на звернення до суду із даним позовом. Разом з тим, позивач просить стягнути з відповідача на її користь судові витрати в розмірі 1500 гривень за надання правничої допомоги. Розмір витрат на правничу допомогу, які понесла позивач, підтверджується квитанцією від 05.03.2021 року, виданою адвокатом Бельмегою О. І., з якої вбачається, що [PERSON] сплатила гонорар адвокату Бельмезі О. І. в сумі 1500 гривень за надання правничої допомоги у справі про стягнення аліментів (а.с. 20). Відповідно до ч.1 ст. 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Згідно з п. 1 ч. 3 ст. 133 ЦПК України до витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу. У ч.1 ст. 134 ЦПК України зазначено, що разом з першою заявою по суті спору кожна сторона подає до суду попередній (орієнтовний) розрахунок суми судових витрат, які вона понесла і які очікує понести в зв`язку із розглядом справи. Частиною 1 статті 137 ЦПК України закріплено, що витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. Відповідно до п. 3 ч. 2 ст. 141 ЦПК України інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Отже, з відповідача слід стягнути 750 гривень судових витрат на користь позивача - [PERSON] - пропорційно задоволеної частини позовних вимог. Крім цього, враховуючи норми ст. 141 ЦПК України, з відповідача слід стягнути судовий збір на користь держави. На підставі ст.ст.141, 182, 191, 198-201 СК України,

Outcome: partial