Jurisdiction: civil
Date: 2019-04-01 00:00:00

позивач звернулась до суду з позовом до [PERSON] , про визнання її особистою власністю кв. [ADDRESS] . Позовні вимоги обґрунтовані тим, що сторони перебували у шлюбі, який був зареєстрований 16.07.2008 року, про що відділом реєстрації актів цивільного стану Оболонського РУЮ в м. Києві було видане відповідне свідоцтво. На підставі рішення Солом`янського районного суду м. Києва від 19.09.2017 року шлюб між позивачем та [PERSON] був розірваний. Позивач зазначає, що 10.06.2011 року її матір, [PERSON] , продала належну їй земельну ділянку та житловий будинок за адресою: [ADDRESS] , та виручені від продажу земельної ділянки та будинку, а також інші накопичені грошові кошти, вона надала в борг для придбання квартири. 14.09.2012 року нею був укладений із TOB «Фінансова компанія «Житло-Капітал» (Управитель) Договір про участь у Фонді фінансування будівництва №1409002/12, згідно п. 1.1. якого Довіритель зобов`язується передати Управителю в управління грошові кошти з метою отримання Довірителем у власність житла, а Управитель зобов`язується прийняти кошти на рахунок ФФБ у довірчу власність та здійснювати від свого імені та за плату управління цими коштами в порядку та на умовах, передбачених Правилами Фонду фінансування будівництва, затвердженими наказом Директора Управителя №25 від 20.06.2012, цим Договором та чинним законодавством України. Згідно п. 1.9. цього Договору Об`єктом інвестування, що підлягає передачі Довірителю в порядку та на умовах цього Договору після завершення будівництва є трьохкімнатна квартира під [ADDRESS] . Згідно п. 5.9 цього Договору кошти до ФФБ у розмірі не менше 100% від орієнтовної загальної вартості об`єкта інвестування на день укладення цього договору, що становить 519 540 грн. Довіритель повинен внести протягом 10 банківських днів з дня підписання цього Договору, тобто по 28.09.2012 року включно. Позивач зазначає, що за домовленістю із батьками 21.09.2012 року вона уклала із ПАТ АБ «Укргазбанк» кредитний договір № 101-ф/2012, відповідно до якого отримала кредит в розмірі 389 650 грн. на інвестування в об`єкт будівництва, яким є квартира [ADDRESS] . Згідно п. 1.3.1. зазначеного Кредитного договору Кредит надано на термін з 21 вересня 2012 року по 20 вересня 2027 року. Також за домовленістю із батьками 21.09.2012 року позивач уклала із ПАТ АБ «Укргазбанк» та Іпотечним центром в м. Києві та Київській області договір про надання часткової компенсації процентів №152к. За умовами укладених договорів перший внесок на придбання квартири в розмірі 129 890 грн. сплачено за рахунок грошей, наданих у позику батьками позивача під розписку. Позивач посилається на те, що [PERSON] не приймав фінансової участі у придбанні квартири, за адресою: [ADDRESS] . Після набуття нею права власності на вищезазначену квартиру виплата кредиту та процентів за його користування здійснювалась позивачем за рахунок коштів, наданих батьками у борг. За даних обставин позивач просить визнати квартиру за адресою: [ADDRESS] її особистою приватною власністю. Позивачем подана заява, відповідно до якої вона підтримала позов, просила його задовольнити та розглядати справу за її відсутності. Відповідачем подана заява про визнання позову та розгляд справи у його відсутнсть. Дослідивши матеріали справи, суд вражає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що [PERSON] та [PERSON] перебували у шлюбі, який був зареєстрований 16.07.2008 року, про що відділом реєстрації актів цивільного стану Оболонського РУЮ в м. Києві складено актовий запис № 710 (а.с.43). На підставі рішення Солом`янського районного суду м. Києва від 19.09.2017 року шлюб між позивачем та [PERSON] був розірваний (а.с.31). Судом встановлено, що 14.09.2012 року між [PERSON] та TOB «Фінансова компанія «Житло-Капітал» (Управитель) укладено Договір про участь у Фонді фінансування будівництва №1409002/12. Згідно п. 1.1.даного Договору Довіритель зобов`язується передати Управителю в управління грошові кошти з метою отримання Довірителем у власність житла, а Управитель зобов`язується прийняти кошти на рахунок ФФБ у довірчу власність та здійснювати від свого імені та за плату управління цими коштами в порядку та на умовах, передбачених Правилами Фонду фінансування будівництва, затвердженими наказом Директора Управителя №25 від 20.06.2012, цим Договором та чинним законодавством України. Згідно п. 1.9. Договору Об`єктом інвестування, що підлягає передачі Довірителю в порядку та на умовах цього Договору після завершення будівництва є трьохкімнатна квартира під [ADDRESS] . Пунктом. 5.9. Договору передбачено, що кошти до ФФБ у розмірі не менше 100% від орієнтовної загальної вартості об`єкта інвестування на день укладення цього договору, що становить 519 540 грн. Довіритель повинен внести протягом 10 банківських днів з дня підписання цього Договору, тобто по 28.09.2012 року включно. Як вбачається з матеріалів справи 21.09.2012 року [PERSON] уклала із ПАТ АБ «Укргазбанк» кредитний договір № 101-ф/2012, відповідно до якого вона отримала кредит в розмірі 389 650 грн. на інвестування в об`єкт будівництва, яким є квартира [ADDRESS] . Згідно п. 1.3.1. зазначеного Кредитного договору Кредит надано на термін з 21 вересня 2012 року по 20 вересня 2027 року. Також 21.09.2012 року між позивачем, ПАТ АБ «Укргазбанк» та Іпотечним центром в м. Києві та Київській області укладено договір про надання часткової компенсації процентів №152к. За умовами укладених договорів перший внесок на придбання квартири в розмірі 129 890 грн. сплачено [PERSON] (а.с.36). Крім того судом встановлено, що 19.09.2012 р.та 17.04.2015 р. між [PERSON] та [PERSON] укладені договори позики, відповідно до яких [PERSON] , мати позивачки, передала останній грошові кошти в розмірі 230000 гривень та 100000 гривень відповідно з метою сплати внеску за придбання квартири [ADDRESS] та погашення кредитних зобов`язань. Згідно Витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності, 26.04.2013 р. за [PERSON] було зареєстровано право власності на кв. [ADDRESS] . Зазначені обставини встановлені судом не заперечуються відповідачем, про що він подав відповідну заяву до суду, в зв`язку з чим в силу положень ст. 82 ЦПК України не підлягають доказуванню. Відповідно до статті 3 СК України сім`ю складають особи, які спільно проживають, пов`язані спільним побутом, мають взаємні права та обов`язки. Статтею 60 СК України визначено, що майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності незалежно від того, що один з них не мав з поважної причини (навчання, ведення домашнього господарства, догляд за дітьми, хвороба тощо) самостійного заробітку (доходу). Вважається, що кожна річ, набута за час шлюбу, крім речей індивідуального користування, є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя. В силу положень ч.1 ст.57 СК України особистою приватною власністю дружини, чоловіка є майно, набуте нею/ним за час шлюбу, але за кошти, які належали їй/йому особисто. З огляду на встановлені судом обставини, зважаючи на те, що квартира була придбана позивачем за рахунок кредитних коштів та коштів, отриманих нею в борг, зважаючи на те, що вона самостійно виконує зобов`язання щодо повернення цих коштів, і зазначені обставини не оспорюються стороною відповідача, суд приходить до висновку про обгрунтованість заявлених вимог на наявність підстав для задоволення позову. Питання щодо судових витрат суд вирішує на підставі положень ст.141 ЦПК України. Враховуючи наведене, на підставі ст.ст.4, 5, 77, 81, 141, 263-265, 273, 354 ЦПК України, суд

Outcome: approved