Jurisdiction: civil
Date: 2018-03-12 00:00:00

Позивач звернулась до суду з даним позовом 26.12.2017 року мотивуючи тим, що перебуває з відповідачем в зареєстрованому шлюбі з 01.10.2013 року, від спільного життя мають двох дітей: [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO]. Причиною звернення до суду з даним позовом є те, що сімейне життя з відповідачем не склалось, вони мають різні характери, вподобання, стремління, погляди на сімейне життя, між ними виникають непорозуміння та скандали, що негативно впливає на її здоров'я та психологічний стан дітей, з вересня 2016 року вони припинили сімейно - шлюбні відносини, ведення спільного господарства, шлюб носить формальний характер, тому просить його розірвати. Позивач [PERSON] подала до суду заяву про розгляд справи у її відсутності, позовні вимоги підтримує в повному обсязі, просила шлюб розірвати, після розірвання шлюбу залишити прізвище «[PERSON]». Відповідач [PERSON] подав до суду заяву про розгляд справи без його участі, позов визнає та просить шлюб розірвати. Суд, дослідивши матеріали справи, встановив наступні обставини та відповідні їм правовідносини. Згідно ч. 1 ст. 24 Сімейного кодексу України, шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушення жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Згідно ч. 3 ст. 105 Сімейного кодексу України, шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до статті 110 цього Кодексу. Згідно до ст. 110 Сімейного кодексу України, позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя. Відповідно до ст. 112 СК України, суд з'ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Відповідно до ст. 113 СК України, особа, яка змінила своє прізвище у зв'язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Відповідно до ч. 2 ст. 114 СК України, у разі розірвання шлюбу судом шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу. Судом встановлено, що сторони зареєстрували шлюб 01.10.2013 року у відділі ДРАЦС Білоцерківського міськрайонного управління юстиції Київської області, актовий запис № 1380, від шлюбу мають двох дітей: [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO], протягом тривалого часу сімейно - шлюбні стосунки не підтримують, не ведуть спільного господарства, сім'я розпалась остаточно і подальше перебування сторін у шлюбі суперечить їх інтересам, що підтверджено матеріалами справи та визнається сторонами. Отже, суд приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення, оскільки сторони мають стійке волевиявлення щодо розірвання шлюбу, що підтверджено їх заявами від 13.03.2018 року поданих до канцелярії суду. Ухвалою суду від 19.02.2018 року позивача було звільнено від сплати судового збору в зв'язку з скрутним матеріальним становищем, тому, згідно ст. 141 ЦПК України та Закону України «Про судовий збір» з відповідача в дохід держави стягується судовий збір в розмірі 640,00 грн.

Outcome: approved