Jurisdiction: civil
Date: 2018-11-20 00:00:00

Позивач звернулась до суду з вказаною позовною заявою, посилаючись на те, що 03.03.2007 року між її донькою [PERSON] та [PERSON] було укладено шлюб. Від цього шлюбу у них народилися діти - доньки [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO]. З вересня 2016 року донька разом з дітьми проживали з нею та її чоловіком. Шлюб доньки з відповідачем розірвано 28.09,2016 року. Згідно виконавчого листа Дніпровського районного суду м. Києва від 04.11.2016 року № 755/13934/16 з відповідача стягнуто аліменти на утримання дітей, починаючи з 15.09.2016 року, проте він аліменти не сплачував, наявний борг в розмірі 40 000,00 грн. 12.04.2018 року її донька після тривалої онкологічної хвороби померла. На даний час онуки перебувають на її (позивача) утриманні та утриманні її чоловіка. Відповідач про дітей жодним чином не піклується. Крім того, він не заперечує проти позбавлення його батьківських прав. Позивач подала заяву, в якій позов підтримала, просила його задовольнити в повному обсязі. В разі неявки відповідача в судове засідання не заперечувала щодо заочного порядку розгляду справи. Відповідач в судове засідання не з'явився, про день, час та місце розгляду справи сповіщався згідно норм процесуального законодавства, заяв про розгляд справи за його відсутності, відзив на позов, до суду не подавав, що дає підстави для прийняти рішення по суті спору без присутності відповідача, по доказам наданим стороною позивача. Представник третьої особи в судове засідання не з'явився, надіслав лист про слухання справи за його відсутності, позов вважає обґрунтованим та таким, що підлягає задоволенню. Дослідивши матеріали справи, суд дійшов до наступного. Даний позов зареєстровано в суді 04.06.2018 року. Згідно ухвали Дніпровського районного суду м. Києва від 13.07.2018 року відкрито провадження у справі та призначено підготовче засідання. Ухвалою від 23.10.2018 року підготовче провадження закрито, справа призначена до судового розгляду по суті спору. Клопотання по суті спору сторонами не подавалися. В суді встановлено, що 03.03.2007 року [PERSON] та [PERSON] уклали шлюб, прізвище дружини після реєстрації шлюбу - [PERSON]. Відповідно до свідоцтва про народження, серії [NUMBER] від 23.07.2009 року, виданого Відділом реєстрації актів цивільного стану Деснянського районного управління юстиції у м. Києві, [PERSON] народилась [INFO] року, батьками записано - [PERSON] та [PERSON]. Відповідно до свідоцтва про народження, серії [NUMBER] від 26.10.2012 року, виданого Відділом реєстрації актів цивільного стану Дніпровського районного управління юстиції у м. Києві, [PERSON] народилась 10.10.2012 року, батьками записано - [PERSON] та [PERSON]. Рішенням Дніпровського районного суду м. Києва шлюб між [PERSON] та [PERSON] розірвано, та стягнуто аліменти на утримання дітей в розмірі 2 000,00 грн. (по 1 000,00 грн. на одну дитину). 04.11.2016 року Дніпровським районним судом м. Києва видано виконавчий лист на примусове стягнення аліментів. 07.11.2016 року Дніпровським РВ ДВС м. Київ ГТУЮ у м. Києві відкрито виконавче провадження № 52824985. Однак, відповідач аліменти н утримання дітей не сплачує, має значну заборгованість. [INFO] [PERSON] померла. З наданих документів встановлено, що відповідач дітьми цікавиться, вихованням та утриманням не займається. Відповідно до висновку Деснянської районної в м. Києві державної адміністрації від 25.05.2018 року № 102/03/31-4733, вони вважають за доцільне позбавити батьківських прав [PERSON] відносно його доньки [PERSON] та доньки [PERSON] у зв'язку з тим, що батько дітей ухилився від виховання та утримання дитини. 07.05.2018 року приватний нотаріус КМНО Лештакова І.Є. посвідчив заяву [PERSON], якою він не заперечував проти позбавлення його батьківських прав відносно його доньок. Відповідно до ст. 150 СК України батьки зобов'язані виховувати своїх дітей, піклуватися про їх здоров'я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, готувати їх до праці. Батьки повинні матеріально утримувати своїх неповнолітніх дітей. Відповідно до ст.ст. 164, 165 СК України мати, батько можуть бути позбавлені батьківських прав, якщо буде встановлено, що вони ухиляються від виконання своїх обов'язків по вихованню дітей. Позбавлення батьківських прав проводиться тільки в судовому порядку. При розгляді таких справ необхідним є подання письмового висновку органів опіки і піклування. Декларацією прав дитини, прийнятою Генеральною Асамблеєю ООН 20 листопада 1959 року, у принципі 6 проголошено, що дитина для повного і гармонійного розвитку її особистості потребує любові і розуміння. Вона повинна, коли це можливо, рости під опікою і відповідальністю своїх батьків і в усякому випадку в атмосфері любові і моральної та матеріальної забезпеченості. Відповідно до частини другої статті 51 Конституції України батьки зобов'язані утримувати дітей до їх повноліття. Сім'я, дитинство, материнство і батьківство охороняються державою (ч. 3 ст. 51 Конституції України). Відповідно до ст. 141 Сімейного кодексу України, мати, батько мають рівні права та обов'язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов'язків щодо дитини. Батьки зобов'язані піклуватися про здоров'я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток. Батьки зобов'язані забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя. Передача дитини на виховання іншим особам не звільняє батьків від обов'язку батьківського піклування щодо неї (ст. 150 Сімейного кодексу України). Таким чином, враховуючи надані докази, та обміркувавши їх обґрунтованість, суд дійшов висновку, що відповідач має бути позбавлений батьківських прав відносно його доньок [PERSON] та [PERSON]. Відповідно до ст. 81 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків встановлених цим Кодексом. Відповідач до суду не з'явився, та не скористався процесуальним правом висловити свої заперечення на позов та надати докази, які спростовують твердження позивача. Відповідно до ст. 141 ЦПК України стороні, на користь якої постановлено рішення, суд присуджує з другої сторони всі судові витрати. По даній справі позивач сплатила судовий збір в розмір 704,80 грн., дані кошти слід стягнути з відповідача на користь позивача. На підставі викладеного та

Outcome: approved