Jurisdiction: civil
Date: 2014-12-17 00:00:00

Позивач звернулась до Липовецького районного суду Вінницької області із вищевказаним позовом до відповідача, обґрунтовуючи його підставність тим, що 25.05.2007 року вони зареєстрували шлюб із відповідачем, від якого мають сина [PERSON], [INFO]. Причиною розірвання шлюбу позивач вказує на те, що шлюбні відносини у них не склались, оскільки відповідач після узаконення їх шлюб через деякий час вчинив злочин, за який відбував покарання в місцях позбавлення волі та звільнився лише у 2013 році. За цей час у неї склалась сім'я із іншим чоловіком, від якого вони мають вже двоє дітей, про що добре відомо відповідачеві, оскільки він давав свою згоду на реєстрацію дітей на іншого чоловіка, перебуваючи із нею, [PERSON], у шлюбі. Вважає, що збереження їх шлюбу суперечить не тільки її інтересам, а й третіх осіб, тому такий шлюб має бути розірваний. В судове засідання позивачка не з'явилась, однак у позовній заяві просила суд розгляд справи проводити за її відсутності, позовні вимоги підтримала, просила їх задовольнити. Відповідач в судове засідання також не з'явився, хоча про день та час розгляду справи був оповіщений в установленому законом порядку, на що вказує наявне в матеріалах справи рекомендоване повідомлення про вручення поштового відправлення. Ураховуючи те, що позивач скористалась наданими їй правами передбаченими ч.2 ст.158 ЦПК України, а неявку відповідача суд визнає неповажною, суд не вбачає підстав для відкладення розгляду справи, а тому проводить його в даному судовому засіданні на підставі зібраних у справі доказів. Дослідивши матеріали справи, повно з'ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об'єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, судом встановлено наступні факти та відповідні їм правовідносини. Зі змісту ст. 3 СК України вбачається, що сім'я є первинним та основним осередком суспільства та створюється на підставі шлюбу. Сім'ю складають особи, які спільно проживають, пов'язані спільним побутом, мають взаємні права та обов'язки. Відповідно до ст. 24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Дружина та чоловік зобов'язані спільно піклуватися про побудову сімейних відносин між собою та іншими членами сім'ї на почуттях взаємної любові, поваги, дружби, взаємодопомоги. Дружина та чоловік відповідальні один перед одним, перед іншими членами сім'ї за свою поведінку в ній (ч.ч.1, 3 ст.55 СК України). Згідно з ч.ч. 3,4 ст. 56 СК України кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження, в тому числі примушування до статевого зв'язку за допомогою фізичного або психічного насильства, є порушенням права дружини, чоловіка на особисту свободу і може мати наслідки, встановлені законом. Відповідно до ст. 112 СК України суд з'ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Так, судом встановлено наступні факти та відповідні їм правовідносини: сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER], актовий запис №19, від якого мають сина [PERSON], [INFO], який проживає разом з матір'ю. Сторони не проживають разом вже досить довгий час, шлюбних стосунків не підтримують, господарства не ведуть, сина не виховують разом. На даний час позивач проживає з іншим чоловіком, з яким створила сім'ю та мають спільних дітей, що доведено свідоцтвами про народження, а тому наполягає на розірванні шлюбу, оскільки збереження шлюбу вважає недоцільним, що буде суперечити її інтересам та інтересам сім'ї в цілому. Ураховуючи те, що сім'я є добровільним союзом двох людей, а сторони тривалий час спільно не проживають, подружніх відносин не підтримують, спільного господарства не ведуть, позивачка наполягає на розірванні шлюбу, а отже відсутні ознаки існування сім'ї. За таких обставин, суд прийшов до висновку про те, що сім'я розпалась, шлюб існує формально, між позивачем та відповідачем вже роками відсутні близькі стосунки, позивач не має будь-якого наміру продовжувати спільне життя з відповідачем, а тому позов підлягає до задоволення. Відповідно до ст. 88 ч. 1 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягають стягненню понесені нею та документально підтверджені судові витрати. На підставі ст.ст.104, 104, 110, 112, 113 СК України,

Outcome: approved