overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2014-11-11 00:00:00

Позивач звернулась до суду з вищевказаним позовом та просила визначити їй додатковий строк для прийняття спадщини за законом після смерті [PERSON], який помер [INFO] року. В обґрунтування позовної заяви посилається на те, що вона є донькою [PERSON], після смерті [INFO] року якого відкрилась спадщина на ? частину квартиру [ADDRESS]. Крім неї, спадкоємцем першої черги за законом є її брат [PERSON], який також є співвласником іншої ? частини вказаної квартири. Вона не встигла своєчасно прийняти спадщину через те, що не була обізнана про встановлений законом строк у шість місяців. В судове засідання представник позивача надала заяву про розгляд справи за її відсутності, позов підтримала в повному обсязі, просила його задовольнити, не заперечувала проти заочного розгляду справи. Відповідач в судове засідання не з'явився, про день, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, про причини неявки до суду не повідомив, клопотань про відкладення розгляду справи до суду не надходило, у зв'язку з чим суд вважає можливим розглянути справу в порядку ст.224 ЦПК України, тобто заочно. Дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку, що позовні вимоги обґрунтовані та підлягають задоволенню у повному обсязі з наступних підстав. Як встановлено судом та підтверджено матеріалами справи, позивач [PERSON] є донькою [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER], свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER]. [INFO] року [PERSON] помер, про що видано свідоцтво серії [NUMBER]. Згідно витягу зі Спадкового реєстру після смерті [PERSON] спадкові справи не відкривались та свідоцтво про право власності на спадщину не видавалось. Відповідно до вимог ст. 1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Відповідно до вимог ст. 1269 ЦК України спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати до нотаріальної контори заяву про прийняття спадщини. Відповідно до вимог ст. 1270 ЦК України для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. Судом також встановлено, що позивач пропустила визначений законом строк для звернення до нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини з поважних причин. Відповідно до вимог ст. 1272 ЦК України за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визнати йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини. Враховуючи викладене, зважаючи на те, що позивач є спадкоємцем померлого за законом першої черги, пропустила строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд вважає можливим продовжити позивачу строк у три місяці з дня набрання рішенням чинності для подання до нотаріальної контори заяви про прийняття спадщини [PERSON], який помер [INFO] року. Відповідно до ст.88 ЦПК України, з відповідача на користь позивача слід стягнути судовий збір. На підставі викладеного, ст. ст. 3, 10, 11, 57-60, 169, 179, 212-215, 224-226 ЦПК України, суд, -

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2018-08-13 00:00:00

Позивач звернулась до суду з вищевказаним позовом та просила визначити їй додатковий строк для прийняття спадщини за законом після смерті матері [PERSON], яка померла 19.03.2017 року. В обґрунтування позовної заяви посилається на те, що 19.03.2017 року померла її мати [PERSON] Позивачка є єдиним спадкоємцем після смерті матері. Вона не встигла своєчасно прийняти спадщину через стан свого здоровя. Ухвалою суду від 27.04.2018 року відкрито провадження по справі та призначено до розгляду за правилами загального позовного провадження. У встановлений ухвалою суду від 27.04.2018р. строк для надіслання (надання) до суду відзиву на позовну заяву і всіх доказів, які можливо доставити до суду, що підтверджують заперечення проти позову, відповідач не надав. Від третьої особи письмових пояснень до суду не надходило. Дослідивши матеріали справи суд дійшов висновку, що позовні вимоги обґрунтовані та підлягають задоволенню у повному обсязі з наступних підстав. Як встановлено судом, позивачка є донькою [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про народження серії ІІ-ХЖ №165411, свідоцтвом про укладення шлюбу серії ІІІ-КИ №439528. 19 березня 2017 року [PERSON] померла, про що видано свідоцтво про смерть серії І-КИ №740540. Постановою державного нотаріуса Третьої дніпровської державної нотаріальної контори [PERSON] від 20 листопада 2017 року позивачу відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на спадкове майно після померлої 19.03.2017 року [PERSON] у зв'язку з тим, що нею пропущено строк для подачі заяви про прийняття спадщини. Відповідно до вимог ст.\~1268\~ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Відповідно до вимог ст.\~1269\~ЦК України спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати до нотаріальної контори заяву про прийняття спадщини. Відповідно до вимог ст.\~1270\~ЦК України для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. Судом також встановлено, що позивач пропустила визначений законом строк для звернення до нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини з поважних причин, а саме: за станом здоровя, що підтверджуються відповідними доказами, доданими до позовної заяви. Відповідно до вимог ст.\~1272\~ЦК України за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визнати йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини. Враховуючи викладене, зважаючи на те, що позивач є спадкоємцем померлої за заповітом, пропустила строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд вважає можливим продовжити позивачу строк у три місяці з дня набрання рішенням чинності для подання до нотаріальної контори заяви про прийняття спадщини [PERSON], яка померла 19.03.2017 року. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-11-30 00:00:00

Позивач звернулась до суду з вищевказаним позовом та просить суд стягнути з відповідача на її користь аліменти на утримання спільних дітей: [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO] в розмірі 1/3 частини всіх видів його заробітку, але не менше 30 відсотків прожиткового мінімуму встановленого для дитини відповідного віку, кожного місяця з дня подачі заяви до суду і до повноліття дітей. В обґрунтування позову позивач зазначила, що відповідач є батьком малолітніх дітей, що стверджується свідоцтвами про їх народження. Також, зазначила що відповідач постійної добровільної допомоги на утримання дітей не надає, що і змусило її звернутися з позовом до суду. Позивач в судове засідання не з'явилася, але направила на адресу суду заяву від 01.12.2014 року в якій, позовні вимоги підтримала в повному обсязі та просить суд їх задовольнити. Відповідач в судове засідання не з'явився, але направив на адресу суду заяву від 01.12.2014 року в якій позовні вимоги визнає в повному обсязі та просить суд розглянути справу без його участі. Вислухавши письмові пояснення позивача, дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що заявлений позов підлягає до повного задоволення, оскільки вимоги позивача є законними і ґрунтуються на доказах, які безпосередньо були дослідженні в судовому засіданні. Судом встановлені наступні обставини та відповідні ним правовідносини. З наданої копії свідоцтва про народження дитини вбачається, що відповідач є батьком [PERSON], [INFO].(а.с.4). З наданої копії свідоцтва про народження дитини вбачається, що відповідач є батьком [PERSON], [INFO].(а.с.5). З довідки від 02.09.2014 за № 287 виданої Бродецькою сільською радою вбачається, що син [PERSON], [INFO] та дочка [PERSON], [INFO] знаходиться на повному утриманні позивача. (а.с.6) Добровільна грошова або інша допомога відповідачем систематично не надається. Договір між батьками про сплату аліментів на дитину згідно ст. 189 СК України не укладався. Заява про добровільне відрахування аліментів згідно ст. 187 СК України відповідачем за місцем роботи не подавалась. Відповідно до ст. 180 СК України, батьки зобов'язані утримати дітей до досягнення ними повноліття. Одним із способів виконання батьківського обов'язку, щодо утримання дітей відповідно до ч. 3 ст. 181 СК України, є сплата аліментів за рішенням суду. За таких обставин суд, оцінивши докази у їх сукупності приходить до висновку про наявність законних підстав для стягнення з відповідача на користь позивача аліментів на утримання сина [PERSON], [INFO] та дочки [PERSON], [INFO], в розмірі 1/3 частини всіх видів його доходів, але не менше 30 відсотків прожиткового мінімуму встановленого для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи з моменту подання позову, тобто з 09.09.2014 року і до повноліття старшої дитини. Відповідно до ст. 88 ЦПК України з відповідача на користь держави належить стягнути судові витрати від сплати яких позивача було звільнено згідно п. 3 ч.1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір» На підставі ст.ст.180,181,182,183 СК України ,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-08-02 00:00:00

Позивач звернулась до суду з вищевказаним позовом та просить суд стягнути з відповідача на її користь аліменти на утримання спільного доньки: [PERSON], [INFO] в розмірі 1/4 частини всіх видів його заробітку, але не менше 30 відсотків прожиткового мінімуму встановленого для дитини відповідного віку, кожного місяця з дня подачі заяви до суду і до повноліття доньки. В обґрунтування позову позивач зазначила, що відповідач є батьком малолітньої доньки, що стверджується свідоцтвом про народження. Позивач в судовому засіданні позовні вимоги підтримала в повному обсязі та просить суд їх задовольнити. Відповідач в судовому засіданні позовні вимоги визнав в повному обсязі. На підставі викладеного, суд вважає, що у справі можливо постановити рішення при проведенні попереднього судового засідання. Відповідно до ч. 4 ст. 130 ЦПК України при визнанні позову ухвалюється судове рішення в порядку встановленому ст. 174 цього ж Кодексу. Згідно з ч. 4 ст. 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Вислухавши пояснення позивача та відповідача, дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що заявлений позов підлягає до повного задоволення, оскільки вимоги позивача є законними і ґрунтуються на доказах, які безпосередньо були дослідженні в судовому засіданні. Судом встановлені наступні обставини та відповідні ним правовідносини. З наданої копії свідоцтва про народження дитини вбачається, що відповідач є батьком [PERSON], [INFO].(а.с.7). Добровільна грошова або інша допомога відповідачем систематично не надається. Договір між батьками про сплату аліментів на дитину згідно ст. 189 СК України не укладався. Заява про добровільне відрахування аліментів згідно ст. 187 СК України відповідачем за місцем роботи не подавалась. Відповідно до ст. 180 СК України, батьки зобов'язані утримати дітей до досягнення ними повноліття. Одним із способів виконання батьківського обов'язку, щодо утримання дітей відповідно до ч. 3 ст. 181 СК України, є сплата аліментів за рішенням суду. За таких обставин суд, оцінивши докази у їх сукупності приходить до висновку про наявність законних підстав для стягнення з відповідача на користь позивача аліментів на утримання доньки [PERSON], [INFO] в розмірі 1/4 частини всіх видів його доходів, але не менше 30 відсотків прожиткового мінімуму встановленого для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи з моменту подання позову, тобто з 24.07.2015 року і до повноліття дитини. Відповідно до ст. 88 ЦПК України з відповідача на користь держави належить стягнути судові витрати від сплати яких позивача було звільнено згідно п. 3 ч.1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір» На підставі ст.ст.180,181,182,183 СК України ,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-11-30 00:00:00

Позивач звернулась до суду з вищевказаним позовом та просить суд стягнути з відповідача на її користь аліменти на утримання спільного сина: [PERSON], [INFO] в розмірі 1/4 частини всіх видів його заробітку, але не менше 30 відсотків прожиткового мінімуму встановленого для дитини відповідного віку, кожного місяця з дня подачі заяви до суду і до повноліття доньки. В обґрунтування позову позивач зазначила, що відповідач є батьком малолітнього сина, що стверджується свідоцтвами про народження. Також, зазначила що відповідач постійної добровільної допомоги на утримання дитини не надає, що і змусило її звернутися з позовом до суду Позивач в судовому засіданні позовні вимоги підтримала в повному обсязі та просить суд їх задовольнити. Відповідач в судове засідання не з'явився, але направив на адресу суду заяву від 20.11.2014 року в якій позовні вимоги визнає в повному обсязі та просить суд розглянути справу без його участі. Вислухавши пояснення позивача, дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що заявлений позов підлягає до повного задоволення, оскільки вимоги позивача є законними і ґрунтуються на доказах, які безпосередньо були дослідженні в судовому засіданні. Судом встановлені наступні обставини та відповідні ним правовідносини. З наданої копії свідоцтва про народження дитини вбачається, що відповідач є батьком [PERSON], [INFO].(а.с.4). З довідки від 08.08.2014 за № 267 виданої Бродецькою сільською радою вбачається, що син [PERSON], [INFO] знаходиться на повному утриманні позивача. (а.с.5) Добровільна грошова або інша допомога відповідачем систематично не надається. Договір між батьками про сплату аліментів на дитину згідно ст. 189 СК України не укладався. Заява про добровільне відрахування аліментів згідно ст. 187 СК України відповідачем за місцем роботи не подавалась. Відповідно до ст. 180 СК України, батьки зобов'язані утримати дітей до досягнення ними повноліття. Одним із способів виконання батьківського обов'язку, щодо утримання дітей відповідно до ч. 3 ст. 181 СК України, є сплата аліментів за рішенням суду. За таких обставин суд, оцінивши докази у їх сукупності приходить до висновку про наявність законних підстав для стягнення з відповідача на користь позивача аліментів на утримання сина [PERSON], [INFO] в розмірі 1/4 частини всіх видів його доходів, але не менше 30 відсотків прожиткового мінімуму встановленого для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи з моменту подання позову, тобто з 14.08.2014 року і до повноліття дитини. Відповідно до ст. 88 ЦПК України з відповідача на користь держави належить стягнути судові витрати від сплати яких позивача було звільнено згідно п. 3 ч.1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір» На підставі ст.ст.180,181,182,183 СК України ,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-03-30 00:00:00

Позивач звернулась до суду з вищевказаним позовом та просить суд стягнути з відповідача на її користь аліменти на утримання спільного сина: [PERSON], [INFO] в розмірі 1/4 частини всіх видів його заробітку, але не менше 30 відсотків прожиткового мінімуму встановленого для дитини відповідного віку, кожного місяця з дня подачі заяви до суду і до повноліття сина. В обґрунтування позову позивач зазначила, що відповідач є батьком малолітнього сина, що стверджується свідоцтвами про народження. Також, зазначила що відповідач постійної добровільної допомоги на утримання дитини не надає, що і змусило її звернутися з позовом до суду Позивач в судовому засіданні позовні вимоги підтримала в повному обсязі та просить суд їх задовольнити. Відповідач в судовому засіданні позовні вимоги визнав в повному обсязі. На підставі викладеного, суд вважає, що у справі можливо постановити рішення при проведенні попереднього судового засідання. Відповідно до ч. 4 ст. 130 ЦПК України при визнанні позову ухвалюється судове рішення в порядку встановленому ст. 174 цього ж Кодексу. Згідно з ч. 4 ст. 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Вислухавши пояснення позивача та відповідача, дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що заявлений позов підлягає до повного задоволення, оскільки вимоги позивача є законними і ґрунтуються на доказах, які безпосередньо були дослідженні в судовому засіданні. Судом встановлені наступні обставини та відповідні ним правовідносини. З наданої копії свідоцтва про народження дитини вбачається, що відповідач є батьком [PERSON], [INFO].(а.с.4). Добровільна грошова або інша допомога відповідачем систематично не надається. Договір між батьками про сплату аліментів на дитину згідно ст. 189 СК України не укладався. Заява про добровільне відрахування аліментів згідно ст. 187 СК України відповідачем за місцем роботи не подавалась. Відповідно до ст. 180 СК України, батьки зобов'язані утримати дітей до досягнення ними повноліття. Одним із способів виконання батьківського обов'язку, щодо утримання дітей відповідно до ч. 3 ст. 181 СК України, є сплата аліментів за рішенням суду. За таких обставин суд, оцінивши докази у їх сукупності приходить до висновку про наявність законних підстав для стягнення з відповідача на користь позивача аліментів на утримання сина [PERSON], [INFO] в розмірі 1/4 частини всіх видів його доходів, але не менше 30 відсотків прожиткового мінімуму встановленого для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи з моменту подання позову, тобто з 13.03.2014 року і до повноліття дитини. Відповідно до ст. 88 ЦПК України з відповідача на користь держави належить стягнути судові витрати від сплати яких позивача було звільнено згідно п. 3 ч.1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір» На підставі ст.ст.180,181,182,183 СК України ,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-11-30 00:00:00

Позивач звернулась до суду з вищевказаним позовом та просить суд стягнути з відповідача на її користь аліменти на утримання спільної дитини: [PERSON], [INFO] в розмірі 1/4 частини всіх видів його заробітку, але не менше 30 відсотків прожиткового мінімуму встановленого для дитини відповідного віку, кожного місяця з дня подачі заяви до суду і до повноліття доньки. В обґрунтування позову позивач зазначила, що відповідач є батьком малолітньої доньки, що стверджується свідоцтвом про народження. Також, зазначила що відповідач постійної добровільної допомоги на утримання дитини не надає, що і змусило її звернутися з позовом до суду Позивач в судове засідання не з'явилася, але направила на адресу суду заяву від 01.12.2014 року в якій, позовні вимоги підтримала в повному обсязі та просить суд їх задовольнити. Відповідач в судове засідання не з'явився, але направив на адресу суду заяву від 01.12.2014 року в якій позовні вимоги визнає в повному обсязі та просить суд розглянути справу без його участі. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що заявлений позов підлягає до повного задоволення, оскільки вимоги позивача є законними і ґрунтуються на доказах, які безпосередньо були дослідженні в судовому засіданні. Судом встановлені наступні обставини та відповідні ним правовідносини. З наданої копії свідоцтва про народження дитини вбачається, що відповідач є батьком [PERSON], [INFO].(а.с.3). З довідки від 25.09.2014 за № 1051 виданої Мокрокалигірською сільською радою вбачається, що дочка [PERSON], [INFO] знаходиться на повному утриманні позивача. (а.с.5) Добровільна грошова або інша допомога відповідачем систематично не надається. Договір між батьками про сплату аліментів на дитину згідно ст. 189 СК України не укладався. Заява про добровільне відрахування аліментів згідно ст. 187 СК України відповідачем за місцем роботи не подавалась. Відповідно до ст. 180 СК України, батьки зобов'язані утримати дітей до досягнення ними повноліття. Одним із способів виконання батьківського обов'язку, щодо утримання дітей відповідно до ч. 3 ст. 181 СК України, є сплата аліментів за рішенням суду. За таких обставин суд, оцінивши докази у їх сукупності приходить до висновку про наявність законних підстав для стягнення з відповідача на користь позивача аліментів на утримання дочки [PERSON], [INFO] в розмірі 1/4 частини всіх видів його доходів, але не менше 30 відсотків прожиткового мінімуму встановленого для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи з моменту подання позову, тобто з 26.09.2014 року і до повноліття дитини. Відповідно до ст. 88 ЦПК України з відповідача на користь держави належить стягнути судові витрати від сплати яких позивача було звільнено згідно п. 3 ч.1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір» На підставі ст.ст.180,181,182,183 СК України ,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-11-16 00:00:00

Позивач звернулась до суду з вищевказаним позовом та просить суд стягнути з відповідача на її користь аліменти на утримання спільної доньки: [PERSON], [INFO] в розмірі 1/4 частини всіх видів його заробітку, але не менше 30 відсотків прожиткового мінімуму встановленого для дитини відповідного віку, кожного місяця з дня подачі заяви до суду і до повноліття доньки. В обґрунтування позову позивач зазначила, що відповідач є батьком малолітньої доньки, що стверджується свідоцтвами про народження. Також, зазначила що відповідач постійної добровільної допомоги на утримання дитини не надає, що і змусило її звернутися з позовом до суду Позивач в судовому засіданні позовні вимоги підтримала в повному обсязі та просить суд їх задовольнити. Відповідач в судове засідання не з'явився, але направив на адресу суду заяву від 17.11.2014 року в якій позовні вимоги визнає в повному обсязі та просить суд розглянути справу без його участі. На підставі викладеного, суд вважає, що у справі можливо постановити рішення при проведенні попереднього судового засідання. Відповідно до ч. 4 ст. 130 ЦПК України при визнанні позову ухвалюється судове рішення в порядку встановленому ст. 174 цього ж Кодексу. Згідно з ч. 4 ст. 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Вислухавши пояснення позивача, дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що заявлений позов підлягає до повного задоволення, оскільки вимоги позивача є законними і ґрунтуються на доказах, які безпосередньо були дослідженні в судовому засіданні. Судом встановлені наступні обставини та відповідні ним правовідносини. З наданої копії свідоцтва про народження дитини вбачається, що відповідач є батьком [PERSON], [INFO].(а.с.5). Добровільна грошова або інша допомога відповідачем систематично не надається. Договір між батьками про сплату аліментів на дитину згідно ст. 189 СК України не укладався. Заява про добровільне відрахування аліментів згідно ст. 187 СК України відповідачем за місцем роботи не подавалась. Відповідно до ст. 180 СК України, батьки зобов'язані утримати дітей до досягнення ними повноліття. Одним із способів виконання батьківського обов'язку, щодо утримання дітей відповідно до ч. 3 ст. 181 СК України, є сплата аліментів за рішенням суду. За таких обставин суд, оцінивши докази у їх сукупності приходить до висновку про наявність законних підстав для стягнення з відповідача на користь позивача аліментів на утримання доньки [PERSON], [INFO] в розмірі 1/4 частини всіх видів його доходів, але не менше 30 відсотків прожиткового мінімуму встановленого для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи з моменту подання позову, тобто з 29.08.2014 року і до повноліття дитини. Відповідно до ст. 88 ЦПК України з відповідача на користь держави належить стягнути судові витрати від сплати яких позивача було звільнено згідно п. 3 ч.1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір» На підставі ст.ст.180,181,182,183 СК України ,

Outcome: approved