Jurisdiction: civil
Date: 2016-03-20 00:00:00

Позивач звернувся о суду з позовною заявою до [PERSON] про стягнення моральної шкоди, спричиненої внаслідок дорожньо-транспортної пригоди. Позовна заява обґрунтована, тим, що внаслідок ДТП, яке сталося між автомобілями під керуванням позивача та відповідача, автомобілю позивач було нанесено пошкодження. Відповідача було визнано винною у скоєнні адміністративного правопорушення за ст.124 КУпАП та притягнуто постановою суду до адміністративної відповідальності у виді штрафу в розмірі 340грн. Позивач вважає, що окрім матеріальної шкоди внаслідок вищевказаного ДТП з боку відповідача йому було нанесено моральної шкоди, яка полягає у: негативних змінах життя позивача, а саме: негативні переживання та спогади, насторога, тривога, емоційні та тілесні реакції при згадуванні; важкість виконання повсякденних обов'язків, переживання фізичних незручностей, тимчасова відірваність від активного соціального життя, знижений та нестійкий настрій, порушення сну, неприємні сновидіння, емоційна напруга, нервозність, дратівливість, реакції замикання; побоювання щодо майбутнього стану здоров'я. Позивач вказував у заяві, що дотепер у нього продовжуються проблеми зі здоров'ям у вигляді періодичних болів, обмеження фізичної активності. Також йому було заподіяно і душевні страждання, які я зазнав у зв'язку з ушкодженням власності автомобіля, та неможливості протягом тривалого часу користуватися відремонтованим автомобілем, порушенням моїх нормальних життєвих зв'язків, певним ударом його престижу, так як було пошкоджено усю ліву бокову частину автомобіля. Позивач був змушений неодноразово відвідувати авторинок та магазини у пошуку необхідних для ремонту запчастин. [PERSON] відшкодування моральної шкоди він оцінює у 7000 гривень. Представник відповідача надав суду письмові заперечення на позовну заяву, у яких позовні вимоги не визнає у повному обсязі та просить суд відмовити у їх задоволенні, посилаючись на недоведеність існування моральної шкоди та необґрунтованість розрахунку даної шкоди. В судовому засіданні позивач та його представник позовні вимоги підтримали у повному обсязі, посилаючись на обґрунтування викладені у позовній заяві, просили суд їх задовольнити. Відповідач та його представник, під час розгляду справи проти позову заперечували, посилаючись на їх письмові заперечення щодо недоведеності нанесення моральної шкоди та необґрунтованості розміру її розрахунку. Заслухавши думку учасників процесу, допитавши свідка, вивчивши матеріали цивільної справи, суд приходить до висновку про відмову у задоволенні позовних вимог, з огляду на їх необґрунтованість, виходячи з наступного. Судом встановлено, що 09 квітня 2015 року, близько 17:00 години в м.Білозерське по вул.Ватутіна, біля будинку № 12 магазин «АТБ» водій [PERSON], керуючи автомобілем ЗАЗ ДЕУ Ланос, н/з. АН 4456 АС, рухаючись заднім ходом, не переконалась, що це буде безпечно для інших учасників дорожнього руху та скоїла зіткнення з автомобілем [NUMBER], який був запаркований біля бордюру дороги та за кермом, якого був [PERSON], в наслідок зіткнення транспортні засоби отримали механічні пошкодження. 30 квітня 2015 року Добропільський міськрайонний суд Донецької області постановою у справі про адміністративні правопорушення № 227/1581/15-п визнав виною відповідача у скоєні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП та наклав на нього стягнення у виді штрафу в розмірі 340грн. Відповідач вказану постанову до апеляційного суду не оскаржувала. І вона набрала законної сили 13.05.2015 року. У відповідності до експертного авто - товарознавчого дослідження ПП «[PERSON]І.» від 21.10.2015 року (свідоцтво №100 Міністерства юстиції України від 27.06.2014року, кваліфікація судового експерта з правом проведення товарознавчих експертиз) вартість відновлювального ремонту автомобіля [NUMBER] складає 7402,38грн., а вартість матеріальної шкоди, спричиненої володільцю вказаного автомобіля складає 12220,67грн. Листом №3/1-05/36514 за підписом головного експерта відділу регламентних виплат з внутрішнього страхування [PERSON], номер справи МТСБУ:28117 направленого на імя [PERSON], експерт зазначає, що МТСБУ розглянуло справу щодо відшкодування заподіяної позивачу в результаті ДТП, яке сталося 09.04.2015р. о 17.00год, за участю транспортного засобу позивача та прийняло рішення про відшкодування останньому шкоди в розмірі 7 018,65грн. Надаючи юридичну оцінку правовідносинам у справі, суд виходить з наступного. У відповідності до ст.23 ЦК України, особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода полягає: 1) у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв'язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров'я; 2) у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв'язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім'ї чи близьких родичів; 3) у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв'язку із знищенням чи пошкодженням її майна; 4) у приниженні честі та гідності фізичної особи, а також ділової репутації фізичної або юридичної особи. Моральна шкода відшкодовується грішми, іншим майном або в інший спосіб. [PERSON] грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості. Моральна шкода відшкодовується незалежно від майнової шкоди, яка підлягає відшкодуванню, та не пов'язана з розміром цього відшкодування. Як розяснив Пленум Верховного Суду України у п.5, п.9 своєї Постанови N 4 від 31.03.95 «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» (далі- Пленум), зокрема, п 5. відповідно до загальних підстав цивільно-правової відповідальності обов'язковому з'ясуванню при вирішенні спору про відшкодування моральної (немайнової) шкоди підлягають: наявність такої шкоди, протиправність діяння її заподіювача, наявність причинного зв'язку між шкодою і протиправним діянням заподіювача та вини останнього в її заподіянні. Суд, зокрема, повинен з'ясувати, чим підтверджується факт заподіяння позивачеві моральних чи фізичних страждань або втрат немайнового характеру, за яких обставин чи якими діями (бездіяльністю) вони заподіяні, в якій грошовій сумі чи в якій матеріальній формі позивач оцінює заподіяну йому шкоду та з чого він при цьому виходить, а також інші обставини, що мають значення для вирішення спору. Також, в п.9 вказаної Постанови зазначено, що розмір відшкодування моральної (немайнової) шкоди суд визначає залежно від характеру та обсягу страждань (фізичних, душевних, психічних тощо), яких зазнав позивач, характеру немайнових втрат (їх тривалості, можливості відновлення тощо) та з урахуванням інших обставин. Зокрема, враховуються стан здоров'я потерпілого, тяжкість вимушених змін у його життєвих і виробничих стосунках, ступінь зниження престижу, ділової репутації, час та зусилля, необхідні для відновлення попереднього стану, добровільне - за власною ініціативою чи за зверненням потерпілого - спростування інформації редакцією засобу масової інформації. При цьому суд має виходити із засад розумності, виваженості та справедливості. У випадках, коли межі відшкодування моральної шкоди визначаються у кратному співвідношенні з мінімальним розміром заробітної плати чи неоподатковуваним мінімумом доходів громадян, суд при вирішенні цього питання має виходити з такого розміру мінімальної заробітної плати чи неоподатковуваного мінімуму доходів громадян, що діють на час розгляду справи. Визначаючи розмір відшкодування моральної (немайнової) шкоди, суд повинен наводити в рішенні відповідні мотиви. Кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі (ч.1, ч.2 ст.60 ЦПК України). Вирок у кримінальному провадженні, що набрав законної сили, або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення обов'язкові для суду, що розглядає справу про цивільно-правові наслідки дій особи, стосовно якої ухвалено вирок або постанову суду, з питань, чи мали місце ці дії та чи вчинені вони цією особою (ч.4 ст.61 ЦПК України). Як встановлено судом і це не оспорюється сторонами у справі дійсно 09 квітня 2015 року, мав місце факт ДТП між автомобілем позивача і відповідача, за що останнього було притягнуто до адміністративної відповідальності. Допитаний в суді у якості свідка гр.[PERSON] підтвердив факт ДТП між автомобілями за кермом яких знаходились позивач і відповідач та пропозицію позивачу з боку відповідача відремонтувати його автомобіль на СТО даного свідка. Також вказав, що він, як особа, що займається ремонтом автомобілів, оцінив пошкодження автомобіля позивача на місці ДТП у розмірі 3500грн. У відповідності до розяснень Пленуму, відповідно до загальних підстав цивільно-правової відповідальності обов'язковому з'ясуванню при вирішенні спору про відшкодування моральної (немайнової) шкоди підлягають: наявність такої шкоди, протиправність діяння її заподіювача, наявність причинного зв'язку між шкодою і протиправним діянням заподіювача та вини останнього в її заподіянні. Між тим, у порушення вимог ч.1, ч.2 ст.60 ЦПК України позивач та його представник не надали суду належних та допустимих доказів на підтвердження наявності моральної шкоди (душевних страждань, яких позивач зазнав у зв'язку із пошкодженням його автомобіля), наявності причинного звязку між шкодою і протиправним діянням відповідача (що саме дії відповідача повязані з пошкодженням автомобіля призвели до душевних страждань позивача), розміру моральної шкоди (розрахунок нанесеної шкоди, згідно методик проведення судових експертиз). Як пояснив в судовому засіданні позивач у нього немає жодних медичних документів, які можуть підтвердити зміну його фізичного стану здоровя після ДТП 09 квітня 2015 року. З огляду на викладене, суд приходить до висновку про необґрунтованість позовних вимог [PERSON] до [PERSON] про стягнення моральної шкоди, спричиненої внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, і як наслідок, відмови у задоволенні позовних вимог гр.[PERSON] На підставі викладеного, ст.23 ЦК України, ст.ст.10, 11, 57-61, 209, 212-215 ЦПК України, суд-

Outcome: dismissed