Jurisdiction: civil
Date: 2018-05-16 00:00:00

Позивач звернулась до суду з позовом, в якому просила усунути перешкоди у користуванні та розпорядженні майном шляхом визнання відповідача [PERSON] таким, що втратив право користування житловим приміщенням за адресою: м. Херсон, пр. Склотарний, буд. 10, мотивуючи тим, що вона є власником 43/100 частин спірного житлового будинку, в якому зареєстрований відповідач, який є колишнім чоловіком її доньки [PERSON]. Рішенням Дніпровського районного суду м. Херсона шлюб між [PERSON] та [PERSON] розірвано. Відповідач за місцем реєстрації не проживає з лютого 2015 року. Факт його реєстрації у спірному житловому будинку чинить перешкоди їй у користуванні власністю. Крім того, просила стягнути з відповідача на її користь судові витрати. Ухвалою Херсонського міського суду Херсонської області від 20 листопада 2017 року відкрито провадження у справі та призначено судове засідання. Позивач в судове засідання не зявилась, надала заяву про розгляд справи без її участі. Проти винесення заочного рішення не заперечувала. Відповідач у судове засідання повторно не з'явився про час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином, причини не явки суду не відомі. Суд вважає можливим постановити заочне рішення на підставі наявних у матеріалах справи доказів в порядку ст. 280 ЦПК України. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд, встановивши обставини справи і перевіривши їх доказами, вважає позов таким, що підлягає задоволенню за наступних підстав. 43/100 частин житлового будинку №10 по пров. Склотарному у м. Херсоні належить на праві власності позивачеві [PERSON], що підтверджено договором купівлі-продажу №8002, зареєстрованим за реєстровим №7566, витягом про реєстрацію права власності на нерухоме майно №2717852 від 02.02.2004 р. Згідно відомостей з домової книги житлового будинку №10 по пров. Склотарному у м. Херсоні, [PERSON] зареєстрований у вказаному будинку з 07.01.2007 р. Заочним рішенням Дніпровського районного суду м. Херсона від 28 травня 2013 року шлюб між [PERSON] та [PERSON] розірвано. Рішення набрало законної сили 07.06.2013 р. Відповідно до довідки №154 від 19.10.2017 року виданої головою органу самоорганізації населення квартального комітету №13, [PERSON] зареєстрований за адресою: [INFO], але за місцем реєстрації не проживає з лютого 2015 року. Факт непроживання відповідача [PERSON] за адресою: м. Херсон, пров. Склотарний, буд. 10, підтверджено актом про непроживання особи, складеним сусідами [PERSON], [PERSON], [PERSON] Згідно зі ст.319 ЦК України, власник має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону. Відповідно вселення членів сім'ї у житлове приміщення, яке належить громадянину на праві власності є результатом реалізації права власника й у них виникає право на користування чужим майном, тобто сервітутне право. При цьому, ч.2 ст. 405 ЦК України, передбачені, спеціальні підстави для визнання особи такою, що втратила право на користування житлом власника: у разі відсутності без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом. У відповідності до ст.12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. В судовому засіданні достовірно встановлено, що відповідач мав обєктивну можливість користуватися спірним житловим приміщенням, перешкод йому позивач не чинила, майно та речі відповідача в будинку відсутні, поважних причин для його відсутності у спірному житловому приміщенні не існувало. Відсутність відповідача за місцем мешкання понад один рік, без поважних причин та відсутність іншої домовленості між власником житлового приміщення та відповідачем, дають суду підстави зробити висновок, що відповідач, не мешкаючи в спірному будинку з лютого 2015 року, без поважних причин, втратив право користування житловим приміщенням, в звязку з чим підлягає визнанню таким в судовому порядку. Крім того, в силу ст. 141 ЦПК України, з відповідача підлягає стягненню на користь позивача 640 грн. 00 коп. в рахунок відшкодування витрат по оплаті судового збору. На підставі викладеного,

Outcome: approved