Jurisdiction: civil
Date: 2016-11-21 00:00:00

Позивач звернулась до суду з позовною заявою до відповідача про визначення додаткового строку для написання заяви в нотаріальну контору про прийняття спадщини за заповітом після смерті [PERSON], яка померла 01.06.2011 року, мотивуючи позов тим, що за життя, 22.01.1992 року, покійна на випадок своєї смерті вчинила заповіт, який був посвідчений державним нотаріусом Липовецької державної нотаріальної контори, відповідно до якого заповіла житловий будинок з господарськими будівлями, що розташований в смт. Липовець, Липовецького району Вінницької області по вулиці Садовій, 14, їй [PERSON]. Позивач вважає, що шестимісячний строк для прийняття спадщини вона пропустила з поважних причин, оскільки отримала важкий психологічний стрес повязаний зі смертю близької людини її бабусі. Крім цього, при наявності заповіту думала, що спадщину можна прийняти в будь-який час. Наведені причини вона вважає обєктивними та такими, що повязані з істотними труднощами для неї на вчинення дій повязаних із подачею заяви нотаріусу. В судове засідання представник позивача не зявився, однак надав суду заяву про розгляд справи без його участі, позовні вимоги підтримав, просив суд їх задовольнити. Представник відповідача в судове засідання не зявився, міський голова в адресу суду направив заяву, в якій вказав про визнання позову, не заперечував щодо його задоволення, справу просив розглядати у його відсутності. У відповідності до ч.2\~ст.158 ЦПК України, особа, яка бере участь у справі, має право заявити клопотання про розгляд справи за її відсутності. Ураховуючи наведену норму, суд не вбачає підстав для відкладення розгляду справи, тому здійснює розгляд справи в даному судовому засіданні на підставі зібраних у справі доказів, в загальному порядку, при цьому не здійснюючи фіксування судового процесу технічними засобами. Суд, вивчивши та дослідивши матеріали цивільної справи, повно зясувавши обставини справи та перевіривши їх зібраними у справі доказами, яким дав оцінку, дійшов висновку про таке. 01.06.2011 року померла [PERSON] в підтвердження чому є свідоцтво про смерть (а.с.6). Після її смерті відкрилась спадщина за заповітом, вчиненим за життя спадкодавця 22.01.1992 року, відповідно до якого [PERSON] заповіла житловий будинок з господарськими будівлями, що розташований в смт. Липовець, Липовецького району Вінницької області по вулиці Садовій, 14,\~позивачеві [PERSON] (а.с. 7). Вказаний заповіт був посвідчений державним нотаріусом Липовецької державної нотаріальної контори 22.01.1992 року. Протягом шести місяців з дня смерті спадкодавця, позивач заяви до нотаріальної контори про прийняття спадщини, як того вимагають ст.ст.1269,1270 ЦК України, з перехідними положеннями, (2004 року)\~не подала, оскільки, як вказала вона у позові, отримала важкий психологічний стрес після смерті близької людини. Крім того, за наявності заповіту була впевнена, що це дає їй право прийняти спадщину у будь -\~який час. У відповідності до\~ст.1268 ЦК України, спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Згідно ч.1 та ч.3\~ст.1272 ЦК України, якщо спадкоємець протягом строку, встановленого\~ст. 1270 ЦК України\~(протягом шести місяців з часу відкриття спадщини) не подав заяву про прийняття спадщини, він вважається таким, що не прийняв її. За позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини. Відповідно до п. 24\~Постанови Пленуму Верховного Суду України від 30 травня 2008 року №7 «Про судову практику у справах про спадкування», вирішуючи питання про визначення особі додаткового строку, суд досліджує поважність причини пропуску строку для прийняття спадщини. При цьому потрібно виходити з того, що поважними є причини, повязані з обєктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій. Відповідно до повідомлення Липовецької державної нотаріальної контори, спадкова справа до майна померлої 01.06.2011 року [PERSON] не заведена, що свідчить про відсутність інших спадкоємців, які б прийняли спадщину. Відповідач позов визнав, про що подав до суду заяву відповідного змісту. На підставі\~ст.174 ч.4 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову, суд, за наявності для того законних підстав, ухвалює рішення про задоволення позову. Суд вважає, що визнання відповідачем позовних вимог - не суперечить закону та не порушує права, свободи чи інтереси третіх осіб, тому приймає визнання відповідачем позову та виносить рішення про задоволення позову. На підставі ч.3\~ст.1272 ЦК України,

Outcome: approved