Jurisdiction: civil
Date: 2020-03-17 00:00:00

Позивач звернулась до суду з позовом до [PERSON] про визнання права власності. Позивачка вказує на те, що [PERSON] , її бабусі, належав будинок за адресою: [ADDRESS] . Остання померла [INFO] , однак заповіту з приводу будинку не залишала. На час відкриття спадщини позивачка постійно проживала зі своєю бабцею в будинку по [ADDRESS] , про що стверджує довідка ЛКП ''Навколо базару'' від 04.07.2018 року №2216. Просить визнати за позивачкою право власності на будинок по [ADDRESS] . Ухвалою Франківського районного суду м. Львова від 14.08.2018 року відкрито провадження у справі. Позивачка 11.03.2020 року подала до суду уточнену позовну заяву. Просить визнати за нею право власності на будинок по [ADDRESS] . Зазначає, що будинок на який вона просить визнати право власності в порядку фактичного прийняття спадщини поділений на два окремих номера: 23 та 23а, про що вказують два витяги з державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності. Позивачка у судове засідання на розгляд справи не з`явилася, однак подала заяву про розгляд справи за її відсутності. Позовні вимоги підтримує у повному обсязі. Відповідачка у судове засідання не з`явилася, однак подала заяву про розгляд справи за її відсутності, позовні вимоги визнає у повному обсязі. Відповідач визнав пред`явлений до нього позов, що не суперечить закону, тому суд за згодою сторін та враховуючи положення ст.206 ЦПК України, вважає за можливе розглянути справу у даному судовому засіданні та ухвалити рішення у справі. У відповідності до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у зв`язку з розглядом справи за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Згідно ч. 3ст. 211 ЦПК України, учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності. Якщо таке клопотання заявили всі учасники справи, судовий розгляд справи здійснюється на підставі наявних у суду матеріалів. Розглянувши та дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступних висновків. Як встановлено судом, згідно свідоцтва на право власності на житловий будинок серії [NUMBER] та свідоцтва про право власності на житловий будинок серії [NUMBER] від 30.11.1998 року, виданого Виконкомом Франківської районної Ради народних депутатів від 28.08.1998 року №940, будинок по [ADDRESS] , зареєстрований на праві особистої власності за [PERSON] . Згідно витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності від 27.02.2018 року №115524596, власником житлового будинку по [ADDRESS] є [PERSON] . Як вбачається з довідки Обласного комунального підприємства «Бюро технічної інвентаризації та експертної оцінки» №1/11038 від 26.08.2014 року, станом на 26.08.2014 року житловий будинок, що розташований по [ADDRESS] складається з двох житлових кімнат та кухні, загальною площею 47.0 кв.м., житловою 29.8 кв.м. Загальна площа змінилася з 45.6 кв.м. на 47.0 кв.м., житлова з 29.4 кв.м. на 29.8 кв.м. в результаті переобмірів та уточнення площ. Самочинного будівництва та перепланування немає. До житлового будинку відносяться такі господарські споруди: №1 хвіртка, І замощення у спільному користуванні з житловим будинком [ADDRESS] , [ADDRESS] огорожа, №3 ворота, К колодязь у спільному користуванні з житловим будинком [ADDRESS] . Як вбачається з витягу з державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності від 27.02.2018 року вбачається, що житловий будинок у [ADDRESS] , загальною площеню 45.6 кв.м. перебувала у приватній власності [PERSON] , яка померла [INFO] . Згідно витягу з державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності від 27.02.2018 року будинок у [ADDRESS] а загальною площею, 34,3 кв.м. перебував у приватній власності [PERSON] [PERSON] бабуся позивачки, померла [INFO] у віці 82 роки, що стверджується копією свідоцтва про смерть серії [NUMBER] виданого 11.02.2014 року Франківським відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Львівського міського управління юстиції, про що зроблено відповідний актовий запис №128. Згідно довідки з місця проживання про склад сім`ї і прописки виданої ЛКП «Навколо базару» від 04.07.2018 року №2216, в будинку по [ADDRESS] , зареєстровано 5 осіб: позивачка [PERSON] внучка, [PERSON] внучка, [PERSON] правнучка, [PERSON] правнук, [PERSON] дочка. Як зазначено у довідці, на момент смерті [PERSON] в будинку було зареєстровано 6 осіб: п`ять вищезазначених і шоста особа [PERSON] , [INFO] , зареєстрований з 11.03.2005 року, виписаний 26.05.2017 року. Враховуючи письмові пояснення позивачки, судом встановлено, що життя [PERSON] своїм майном не розпорядилася, відповідно усі спадкоємці за законом одержують право на спадкування почергово в порядку ч. 1\~ст. 1258 ЦК України. Відповідно до ст. 346 ЦК України, однією з підстав припинення права власності є смерть власника, а відповідно до ст.\~331\~ЦК України право власності на нерухоме майно виникає з моменту його державної реєстрації. \~Згідно з\~ст. 328 ЦК України, право власності набувається на підставах, що не заборонені законом. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. У відповідності до\~ст. 41 Конституції України,\~ст. 321 Цивільного кодексу України, право власності є непорушним; ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Особа може бути позбавлена права власності або обмежена у його здійсненні лише у випадках і в порядку, встановлених законом. Згідно ч. 2\~ст. 1220 ЦК України, часом відкриття спадщини є день смерті особи. Частиною 1\~ст. 1267 ЦК України\~встановлено, що частки у спадщині кожного із спадкоємців за законом є рівними. Згідно ст. 1264 ЦК України у четверту чергу право на спадкування за законом мають особи, які проживали зі спадкодавцем однією сім`єю не менш як п`ять років до часу відкриття спадщини. Враховуючи зазначені норми\~Цивільного кодексу України, роз`яснення\~постанови Пленуму ВСУ від 30 травня 2008 року N 7\~та листа ВССУ від 16.05.2013 р. N 24-753/0/4-13, визнання права власності на спадкове майно в судовому порядку є винятковим способом захисту порушеного права, що має застосовуватись, якщо існують перешкоди для оформлення спадкових справ в нотаріальному порядку, право власності спадкоємця на спадкове майно оспорюється або не визнається іншою особою. Відповідно до ст.1268 ЦК України,\~\~спадкоємець за\~заповітом чи\~за законом\~має право\~прийняти спадщину\~або не\~прийняти її. Не\~допускається прийняття\~спадщини з\~умовою чи\~із застереженням. Спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого\~статтею 1270\~цього Кодексу,\~він не\~заявив про\~відмову від\~неї. Малолітня, неповнолітня, недієздатна особа, а також особа, цивільна дієздатність якої обмежена, вважаються такими, що прийняли спадщину, крім випадків, встановлених\~частинами другою - четвертою\~статті 1273\~цього Кодексу. Незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. Відтак відповідно до ч.3 ст.1268 ЦК України спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину встановленого\~статтею 1270\~цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Аналогічна позиція міститься в постанові Верховного Суду від 07.11.2018 року справа №336/709/18-ц. Оскільки судом встановлено, що будинок [ADDRESS] [ADDRESS] належали померлій [PERSON] , а спадкоємцем майна померлої за законом є [PERSON] , відтак суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають до задоволення. Вирішуючи питання судових витрат, суд приймає до уваги, що сторона позивача не ставить перед судом вимоги про його розгляд і вимог до відповідача у цій частині немає.

Outcome: approved