Jurisdiction: civil
Date: 2019-05-20 00:00:00

Позивач звернулась до суду з позовною заявою про стягнення аліментів на утримання дитини посилаючись на те, що вони з відповідачем зареєстрували шлюб 08.02.2013 року. Від шлюбу мають неповнолітню дитину - доньку [PERSON] , [INFO] . Дитина проживає з нею. З 09.07.2014 року відповідач перестав постійно з ними проживати, вести спільне господарство. Як їй відомо, він проживає у Італії , та не має постійного місця роботи, у зв`язку з чим просила стягнути аліменти в твердій грошовій сумі у розмірі 6 000,00 грн. В судовому засіданні представник позивача обставини викладені в позовній заяві та позовні вимоги підтримав, просив їх задовольнити. Додатково зазначив, що заявлена сума аліментів є достатньою для належного утримання дитини. На дитину позивач витрачає приблизно 12 000,00 грн. в місяць. Дитина ходить на гуртки. Підтвердив, що з позивачем проживає і її друга дитина. В судовому засіданні представник відповідача вимоги визнав частково, не заперечував щодо стягнення аліментів в розмірі 2 500,00 грн. Просив врахувати відзив на позов. Зауважив, що відповідач проживає в Італії, не працює, винаймає житло. Він не має майна на праві власності. Зауважив, що чеки не є належним доказом. Вислухавши пояснення представника позивача, представника відповідача, дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного. Даний позов зареєстровано в Дніпровському районному суді м. Києва 17.09.2018 року. Ухвалою від 24.09.2018 відкрито провадження. 25.10.2018 року подано відзив на позов. 08.02.2019 року надійшла відповідь на відзив. 25.03.2019 року подано заперечення на відповідь. В суді встановлено, що сторони по справі мають спільну дитину - доньку [PERSON] , [INFO] , яка проживає з матір`ю, та знаходиться на її утриманні. Декларацією прав дитини, прийнятою Генеральною Асамблеєю ООН 20 листопада 1959 року, у принципі 6 проголошено, що дитина для повного і гармонійного розвитку її особистості потребує любові і розуміння. Вона повинна, коли це можливо, рости під опікою і відповідальністю своїх батьків і в усякому випадку в атмосфері любові і моральної та матеріальної забезпеченості. Відповідно до частини другої статті 51 Конституції України батьки зобов`язані утримувати дітей до їх повноліття. Сім`я, дитинство, материнство і батьківство охороняються державою (ч. 3 ст. 51 Конституції України). Відповідно до ст. 141 Сімейного кодексу України, мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини. Батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток. Батьки зобов`язані забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя. Передача дитини на виховання іншим особам не звільняє батьків від обов`язку батьківського піклування щодо неї (ст. 150 Сімейного кодексу України). Відповідно до ст. 180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. При визначенні розміру аліментів на утримання дитини, суд виходить з матеріального становища кожної із сторін спору, а саме те, що неповнолітня дитина проживає разом з матір`ю, перебуває на її утриманні, тоді як, відповідно до вимог сімейного законодавства дитина має право на отримання матеріальної допомоги з боку обох своїх батьків. В даному випадку позивач та відповідач є особами працездатного віку, доказів про наявність медичних протипоказань встановлених щодо працевлаштування та заняття певними видами діяльності суду не надано. Як роз`яснено у п. 17 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 15.05.2006 року за № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів», за відсутності домовленості між батьками про сплату аліментів на дитину той із них, з ким вона проживає, вправі звернутися до суду з відповідним позовом. Відповідно до ст. 183 СК України частка заробітку матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Згідно ст. 184 СК України суд за заявою одержувача визначає розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Розмір аліментів, визначений судом або домовленістю між батьками у твердій грошовій сумі, щорічно підлягає індексації відповідно до закону, якщо платник і одержувач аліментів не домовилися про інше. За заявою одержувача аліментів індексація може бути здійснена судом за інший період. Позивач просить стягнути аліменти на утримання доньки у розмірі 6 000,00 грн. починаючи з дня подачі позову до суду і до досягнення дитиною повноліття. Сторона відповідача з заявленим розміром аліментів не погоджується, згодна на менший розмір аліментів - 2 500,00 грн., оскільки відповідач не працює, не отримує доходів. Суд, вивчивши докази надані сторонами по справі, дійшов висновку, що розмір аліментів, який підлягає стягненню з відповідача, має становити 3 000,00 грн. Посилання відповідача на відсутність роботи, доходів, не звільняє його від обов`язку утримувати дитину. Суд не враховує надані позивачем чеки, оскільки вони не є належними доказами утримання дитини сторін [PERSON] . Дані чеки свідчать лише про придбання кимось, в певні дати, певних товарів. Відповідно до ст. 81 ЦПК України кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків встановлених цим Кодексом. Відповідно до ст. 430 ЦПК України суд допускає негайне виконання рішень суду у справах про стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць. Відповідно до ст. 141 ЦПК України стороні, на користь якої постановлено рішення, суд присуджує з другої сторони всі судові витрати. Якщо позивача, на користь якого ухвалено рішення, звільнено від сплати судового збору, він стягується з відповідача в дохід держави пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог. Оскільки, позивач звільнена від сплати судового збору за вимогу про стягнення аліментів, з відповідача в дохід держави має бути стягнуто судовий збір в розмірі 704,80 грн. На підставі вищевикладеного та

Outcome: partial