Jurisdiction: civil
Date: 2015-09-21 00:00:00

Позивач звернувся з позовом до суду, який уточнював та в якому просить позбавити відповідачів батьківських прав відносно їх малолітніх дітей [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO]; стягувати з [PERSON], [INFO], аліменти на утримання дітей в розмірі 350 гривень щомісячно, починаючи з 28 травня 2015 року, і до досягнення дітьми повноліття, з індексацією відповідно до закону. Свої вимоги мотивує тим, що відповідачі протягом тривалого часу ухиляється від виконання своїх батьківських обов'язків відносно дітей. Відповідачі не піклується про фізичний і духовний розвиток дітей, не турбується про дітей, про їх здоров'я, не забезпечують необхідним харчуванням, медичним доглядом, лікування, що негативно впливає на фізичний розвиток дітей. Оскільки відповідачі протягом тривалого часу ухиляється від виконання своїх батьківських обов'язків по вихованню дітей, позивач просить позбавити його батьківських прав відносно цієї дитини. У судовому засіданні представник позивача підтримала позов, дала пояснення аналогічні вищенаведеному, просить позов задовольнити. Суд ухвалив справу розглядати в заочному режимі без участі відповідачів, які без поважних причин у судове засідання не з'явилися, хоча були належним чином повідомлені про час і місце судового засідання, однак матеріалів справи достатньо для прийняття рішення по суті. Третя особа [PERSON] у судовому засіданні позов підтримала, дала пояснення, що вона є бабцею дітей та матерю [PERSON], остання приходила до дітей ще у вересні 2014 року, а батько дітей бачив їх останній раз в 2008 році, молодший син навіть не знає як його батько виглядає, діти проживають з нею, вона їх матеріально забезпечує, як тільки може, просить позов задовольнити. Заслухавши представника позивача, третю особу, вивчивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з таких підстав. Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 164 СК України мати, батько можуть бути позбавленні судом батьківських прав, якщо вона, він ухиляються від виконання своїх обов'язків по вихованню дитини. Постановою Пленуму Верховного Суду України від 30.03.2007 року № 3 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» у пункті 16 судам роз'яснено, що ухилення батьків від виконання своїх обов'язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов'язками. Судом встановлено, що відповідачі [PERSON] та [PERSON] являються батьками малолітніх [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO] /а.с.7,8/. [PERSON] та [PERSON] проживають разом зі своє бабою - третьою особою [PERSON], яка є матір'ю [PERSON], за адресою [ADDRESS], що підтверджується актом обстеження житлових умов від 18 березня 2015 року /а.с.13,14/. Відповідачі [PERSON] та [PERSON] ухиляються від виконання своїх обов'язків по вихованню дітей [PERSON] та [PERSON], такий висновок суду ґрунтується на поясненнях представника позивача та третьої особи, з яких убачається, що батько з 2008 року жодного разу не навідував дітей, а мати з вересня 2014 року припинила їх відвідувати за їх місцем проживання, а також на даних, які містяться в характеристиках дітей, виданих середньою загальною школою № 64 м. Львова, згідно з якими батьки дітьми не цікавляться, навчанням і вихованням дітей займається бабця [PERSON], яка їх матеріально забезпечує /а.с.11,12/. Відповідно до висновку органу опіки і піклування Залізничної районної адміністрації Львівської міської ради від 19 травня 2015 року № 32-вих-1066 убачається, що орган опіки вважає за доцільним позбавити батьківських прав відповідачів відносно їх малолітніх дітей [PERSON] та [PERSON] /а.с.5/. Враховуючи наведене, суд, дослідивши докази по справі, вважає, що позов підлягає задоволенню, оскільки відповідачі не займаються вихованням дітей, не цікавляться їх фізичним та духовним розвитком, матеріально їх не утримують, тобто відповідачі ухиляються від виховання своїх синів, не бажають нести за них відповідальності і виконують своїх батьківських обов'язків. Згідно з ч. 2 ст. 166 СК України особа, позбавлена батьківських прав, не звільняється від обов'язку щодо утримання дитини. Одночасно з позбавленням батьківських прав суд може на вимогу позивача або за власною ініціативою вирішити питання про стягнення аліментів на дитину. Відповідно до ч. 1 ст. 184 СК України якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, частину доходу одержує в натурі, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення, суд за заявою платника або одержувача може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі. За таких обставин, суд вважає, що позовні вимоги про стягнення аліментів з відповідача [PERSON] на утримання дітей також підлягають задоволенню. Беручи до уваги, що відповідач [PERSON] ніде не працює, має мінливий заробіток, суд вважає, що з неї слід стягнути аліменти в твердій сумі, а саме в розмірі 350 грн. на утримання двох дітей, як це просить позивач, тобто по 175 грн. на кожну дитину. Аліменти слід стягнути на користь [PERSON], оскільки саме вона матеріально утримує дітей. Крім того, з відповідачів в доход держави підлягає стягненню судовий збір у розмірі 243 грн. 60 коп. в рівних частинах, тобто 121 грн. 80 коп. з кожного.

Outcome: approved