Jurisdiction: civil
Date: 2019-02-24 00:00:00

Позивач звернулась до суду з вищевказаним позовом, за яким зазначила, що сторони мають спільну неповнолітню дитину - [PERSON], [INFO]. Рішенням Шевченківського районного суду м. Запоріжжя від 25.08.2016 р. було стягнуто з відповідача на користь позивача на утримання дитини аліменти у розмірі 500 гривень щомісяця і до досягнення дитиною повноліття. Позивач просить суд збільшити розмір вже стягнутих аліментів, стягнувши з відповідача на користь позивача аліменти на утримання дитини у розмірі ј частини, але не менше ніж 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно і до повноліття дитини. Вищевказана справа була призначена до судового розгляду, проте у судове засідання учасники справи не явилися. У порядку ч.2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Через ненадання відповідачем, який не має статусу підприємця, інформації щодо його адреси відповідна судова повістка була йому надіслана за адресою його місця проживання, зареєстрованою у встановленому законом порядку. Крім того, відповідач викликався до суду через відповідне оголошення на офіційному веб-сайті судової влади України. При цьому відповідач про причини своєї неявки не повідомив, не подав відзив, а сторона позивача не висловила заперечень проти вирішення справи у порядку заочного розгляду, тому суд ухвалив провести заочний розгляд вищевказаної справи. Всебічно з'ясувавши обставини справи, вивчивши її матеріали, дослідивши надані у справі докази у сукупності, суд дійшов до висновку, що на підставі встановлених фактичних обставин справи та відповідних їм правовідносин заявлений позов підлягає задоволенню. Судом встановлено, що позивач та відповідач по справі мають спільну неповнолітню дитину - [PERSON], [INFO], що підтверджується свідоцтвом про народження. Рішенням Шевченківського районного суду м. Запоріжжя від 25.08.2016 р. було стягнуто з відповідача на користь позивача на утримання дитини аліменти у розмірі 500 гривень щомісяця і до досягнення дитиною повноліття. Частиною 1 ст. 192 СК України встановлено, що розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров'я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Наразі, від часу ухвалення судового рішення про стягнення аліментів, законодавчо встановлений розмір прожиткового мінімуму на дитину значно збільшився, він становить - 1626 грн., що значно менше ніж, навіть, подвійний розмір присуджених аліментів. Отже, вказана обставина підтверджує зміну матеріального становища відповідача, що за змістом ч.1 ст. 192 СК України є підставою для зміни розміру аліментів. За вимогами ст. 180 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Таким чином, суд вважає, що позовні вимоги позивачки про зміну розміру аліментів є обґрунтованими та законними. При визначені розміру аліментів суд враховує матеріальне становище, стан здоров'я сторін та їх дитини і вважає за необхідне позов задовольнити, стягнувши аліменти у розмірі 1/4 частки від всіх видів заробітку (доходу) щомісячно, зважаючи на рівний обов'язок батьків щодо їх участі у утриманні дитини, на достатність, на думку суду, вказаного розміру та й на те, що загальний розмір стягуваних аліментів не буде становити чи перевищувати й половини заробітку (доходу) відповідача. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, за винятком випадків, передбачених статтею 184 цього Кодексу. Таким чином, суд вважає, що позовні вимоги позивача про збільшення розміру стягуємих аліментів з відповідача є обґрунтованими та законними. На підставі викладеного,

Outcome: approved