Jurisdiction: civil
Date: 2014-03-19 00:00:00

Позивач звернулась до суду з позовом в якому просить суд визнати за нею право власності на: - земельну ділянку площею 0,2674 га, розташовану по [ADDRESS], кадастровий номер 7425580500:01:000:0803; - земельну ділянку площею 0,0693 га, розташовану у с. Анисів, Чернігівського району, Чернігівської області, кадастровий номер 7425580500:01:000:0805; - земельну ділянку площею 0,0599 га, розташовану у с. Анисів, Чернігівського району, Чернігівської області, кадастровий номер 7425580500:01:000:0804, як за спадкоємицею за заповітом, після смерті [INFO] її бабусі [PERSON]. Позовні вимоги обґрунтовуються тим, що після смерті бабусі позивачки відкрилась спадщина за заповітом, до складу якої, крім іншого, входять і вище вказані земельні ділянки, що належали спадкодавцю за життя на праві власності на підставі свідоцтва про право на спадщину за законом, однак у зв'язку з тим, що за життя спадкодавець не встигла здійснити державну реєстрацію права власності на земельні ділянки в Управлінні Держкомзему Чернігівського району Чернігівської області, то позивачка позбавлена можливості реалізувати свої спадкові права та не має можливості отримати свідоцтво про право на спадщину на ці земельні ділянки в нотаріальній конторі і їй було відмовлено у вчиненні нотаріальної дії. У судове засідання позивачка не з'явилась, завчасно, через канцелярію суду подала заяву про розгляд справи за її відсутності, позовні вимоги підтримує і просить їх задовольнити. /а.с.50/ Згідно положень ч.2 ст.158 ЦПК України, особа, яка бере участь у справі, має право заявити клопотання про розгляд справи за її відсутності. Представник відповідача - Анисівської сільської ради Чернігівського району Чернігівської області у судове засідання не з'явився, від сільського голови надійшла заява з проханням справу розглядати без участі їх представника, при винесенні рішення покластись на розсуд суду. /а.с.38/ [PERSON] у судове засідання не з'явилась, завчасно, через канцелярію суду подала заяву про розгляд справи за її відсутності, позовні вимоги визнає. /а.с.47/ Представник третьої особи у судове засідання не з'явився, заява про участь у справі, до суду не надходила. Суд повно, всебічно та об'єктивно оцінивши наявні у справі матеріали та докази вважає позовні вимоги обґрунтованими та відповідно такими, що підлягають задоволенню. Відповідно до положень ст.328 ЦК України, право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Згідно приписів частини 1 статті 1225 ЦК України, право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців на загальних підставах, із збереженням її цільового призначення. У відповідності до п. «г» ч.1 ст.81 ЗК України, громадяни України набувають права власності на земельні ділянки на підставі прийняття спадщини. Згідно із дослідженої в судовому засіданні копії свідоцтва про смерть серії [NUMBER] встановлено, що [PERSON] померла [INFO] у віці 86 років у м. Чернігові. /а.с.12/ За життя, 17.12.2004 року, [PERSON] зробила, посвідчене у виконавчому комітеті Анисівської сільради Чернігівського району, розпорядження за яким своїми спадкоємцями, до всього належного їй майна, в рівних долях призначила [PERSON], тобто позивача по даній справі та [PERSON], відповідача по справі. /а.с.13/ Згідно інформації приватного нотаріуса Чернігівського районного нотаріального округу [PERSON] 16 листопада 2012 р. [PERSON] прийняла спадщину [PERSON] за заповітом, подавши відповідну заяву до нотаріальної контори і нотаріусом було заведено спадкову справу №114/2012. 07.08.2012 року з заявою про відмову від прийняття спадщини на користь [PERSON] звернулась [PERSON] 01.11.2013 року [PERSON] було видано свідоцтво про право на спадщину на житловий будинок з надвірними будівлями за зареєстрованим №1405. /а.с.48/ Наведене свідчить, що позивачка є єдиним спадкоємцем за заповітом до спадщини, що відкрилась після смерті [PERSON], в силу приписів ч.1 ст.1275 ЦК України. Після смерті [PERSON] відкрилась спадщина, до складу якої крім іншого входять: - земельна ділянка площею 0,2674 га, розташована по [ADDRESS], кадастровий номер 7425580500:01:000:0803; - земельна ділянка площею 0,0693 га, розташовану у с. Анисів, Чернігівського району, Чернігівської області, кадастровий номер 7425580500:01:000:0805; - земельна ділянка площею 0,0599 га, розташовану у с. Анисів, Чернігівського району, Чернігівської області, кадастровий номер 7425580500:01:000:0804, з цільовим призначенням для ведення особистого підсобного господарства, які належали [PERSON] згідно Державного акту на право приватної власності на землю серії «ІІІ-ЧН» №010661, виданого 11 квітня 2000 року Анисівською сільською радою Чернігівського району Чернігівської області, яка була успадкована його дружиною [PERSON], відповідно до Свідоцтва про право на спадщину за законом від 18.07.2000 року, виданого у цей же день державним нотаріусом Чернігівської районної державної нотаріальної контори Соломко І.І. /а.с.20/ Наведена вище обставина підтверджується також витягами з технічної документації про нормативну грошову оцінку земельної ділянки Управління Держземагенства у Чернігівському районі Чернігівській області №228, №229 і №230 від 28.09.2013 р., та витягами з Державного земельного кадастру про земельну ділянку №НВ-7400877122013, №НВ-7400877222013 і №НВ-7400877182013 від 02.12.2013 р. /а.с.21-26/ Зіставивши усі дані, що випливають із документів наданих позивачкою, враховуючи час відкриття спадщини, тобто той факт, що спадкодавець померла після 01 січня 2004 року, суд дійшов висновку, що безумовному застосуванню у вказаній справі до відносин спадкування підлягають норми ЦК України. Згідно вимог ст.1268 ЦК України спадкоємець за заповітом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. Спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого ст. 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Відповідно до вимог ст.1297 ЦК України спадкоємець, який прийняв спадщину, у складі якої є нерухоме майно, зобов'язаний звернутися до нотаріуса за видачею йому свідоцтва про право на спадщину на нерухоме майно. Як вбачається з постанови про відмову у вчиненні нотаріальної дії №1012/02-31 від 06.12.2012 року, виданої приватним нотаріусом Чернігівського районного нотаріального округу [PERSON], позивачці відмовлено у видачі свідоцтв про право на спадщину за заповітом на вище вказані земельні ділянки із-за відсутності державної реєстрації права власності на отримане в спадок [PERSON] нерухоме майно. /а.с.19/ Відповідно до положень ст.392 ЦК України власник майна може пред'явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Вирішуючи заявлені позовні вимоги по суті, суд виходить з того, що з 1 січня 2002 р. відповідно до статті 125 ЗК України (2768-14) право користування земельною ділянкою виникало після одержання її власником або землекористувачем документа, що посвідчує право власності чи право постійного користування або укладення договору оренди, їх державної реєстрації та встановлення меж земельної ділянки в натурі (на місцевості), а з 2 травня 2009 р., у відповідності із Законом України від 5 березня 2009 р. №1066-VI (1066-17), право власності на земельну ділянку, а також право постійного користування та право оренди земельної ділянки виникають з моменту державної реєстрації цих прав. У відповідності до вимог цивільного законодавства цивільна дієздатність [PERSON] припинилась у момент її смерті. За таких обставин здійснити державну реєстрацію права власності на земельні ділянки на ім'я спадкодавця після її смерті не має можливості. Відповідно до Конституції України органи та посадові особи мають діяти в межах своєї компетенції та відповідно до Законів, чинних на час їх застосування. Згідно із ст.ст.125-126 ЗК України право власності на земельну ділянку виникає з моменту державної реєстрації цих прав. Право власності на земельну ділянку посвідчується державним актом. Згідно п.п.4.15, 4.20 Наказу Міністерства юстиції України №296/5 від 22 лютого 2012 року «Про затвердження Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України» видача свідоцтва про право на спадщину на майно, яке підлягає реєстрації, проводиться нотаріусом після подання правовстановлюючих документів щодо належності цього майна спадкодавцеві та перевірки відсутності заборони або арешту цього майна. Видача свідоцтва про право на спадщину на земельну ділянку нотаріусом проводиться на підставі документів, оформлених відповідно до статті 19 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» та витягу з Державного земельного кадастру. Статтею 19 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» передбачено, що державна реєстрація прав проводиться на підставі, крім іншого, державних актів на право власності або постійного користування на земельну ділянку у випадках, встановлених законом. За таких обставин, позивач позбавлена можливості отримати свідоцтво про право на спадщину на успадковані земельні ділянки в нотаріальній конторі. Суд враховує положення ст.124 Конституції України, згідно якої юрисдикція суду поширюється на всі правовідносини, що виникають у державі. При цьому можливий судовий захист, як тих цивільних прав, що прямо названі в ЦК, так і тих, що випливають із норм Конституції чи іншого Закону. Суд також зважає на положення ст.ст.81, 131 ЗК України, згідно яких громадяни набувають право власності на земельні ділянки на підставі договорів купівлі-продажу, міни, ренти, дарування, успадкування та інших цивільно-правових угод. Таким чином наявні у справі докази та їх правова оцінка підтверджують обґрунтованість позову та є достатніми для його задоволення. На підставі викладеного,

Outcome: approved