Jurisdiction: civil
Date: 2019-12-04 00:00:00

Позивач звернулась до суду з позовом до відповідача про розірвання шлюбу. Позов обґрунтовано тим, що сторони зареєстрували шлюб 27.04.2007 у відділі реєстрації актів цивільного стану Чернігівського міського управління юстиції, актовий запис № 550. Від сумісного життя мають неповнолітню дитину: [PERSON] , [INFO] . Спільне життя з відповідачем не склалось. Шлюбні відносини між сторонами фактично припинені з червня 2016 року, спільне господарство не ведеться. В сім`ї часто виникали сварки і суперечки з суттєво важливих питань. Між ними втрачені почуття поваги та взаєморозуміння. Вважає подальше сумісне життя і збереження сім`ї неможливим. З приводу поділу майна спору не виникає. Після розірвання шлюбу дитина залишається з матір`ю. Просить після розірвання шлюбу відновити їй дошлюбне прізвище « [PERSON] ». Ухвалою судді від 15.10.2019 було відкрито провадження в цивільній справі. Ухвалою від 14.11.2019 року закрито підготовче засідання та призначено справу до розгляду на 05.12.2019 року. У судове засідання позивач не прибула, про день, час і місце розгляду справи повідомлена належним чином. До початку розгляду справи від позивача надійшла заява про розгляд справи без її участі, позов підтримує та просить його задовольнити. Відповідач у судове засідання не прибув, надав до суду заяву про проведення судового засідання без його участі, позов визнає повністю. У відповідності до ч.2 ст.247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Дослідивши матеріали позовної заяви, суд дійшов до наступного висновку. Відповідно до ч. 1 ст. 24 СК України, шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Відповідно до ч. 2 ст. 112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Згідно ч. 3 ч. 4 ст. 56 СК України, кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження, в тому числі примушування до статевого зв`язку за допомогою фізичного або психічного насильства, є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканість і може мати наслідки, встановлені законом. Судом встановлено, що сторони зареєстрували шлюб 27.04.2007 у відділі реєстрації актів цивільного стану Чернігівського міського управління юстиції, актовий запис № 550 (а.с.3). Від сумісного життя мають неповнолітню дитину: [PERSON] , [INFO] (а.с.4). З`ясувавши фактичні взаємини подружжя, причини розірвання шлюбу, відсутність згоди позивача на примирення та згоду відповідача на розірвання шлюбу, суд приходить до висновку, що шлюб на підставі ст.112 Сімейного Кодексу України належить розірвати, оскільки шлюбні стосунки фактично припинились і перебування їх у шлюбі носить формальний характер, збереження шлюбу буде суперечити інтересам сторін та інтересам неповнолітньої дитини, що має істотне значення у даній справі. Відповідно до ст. 141 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягає стягненню судовий збір. На підставі наведеного,

Outcome: approved