Jurisdiction: civil
Date: 2015-11-15 00:00:00

Позивач звернувся з позовом про стягнення боргу за договором позики. Свої вимоги мотивує тим, що 23.09.2014 року відповідач отримав від нього в борг 42000 грн у строк на один місяць та зобов'язався повернути їх до 23.10.2014 року. При одержанні коштів відповідачем особисто була надана йому розписка. 23.10.2014 року відповідач частково повернув йому борг в сумі 5000 грн. Решту боргу в сумі 37000 грн відповідач не повертає, чим порушує умови договору позики. Просить стягнути з відповідача на його користь суму основного боргу за договором позики в розмірі 37000 грн, інфляційне нарахування на суму боргу в розмірі 17094 грн та 3% річних в сумі 906 грн 25 коп - всього 55000 грн 25 коп. В судовому засіданні позивач підтримав позовні вимоги і просить їх задовільнити. Відповідач в судове засідання не з`явився повторно, про день розгляду справи повідомлений належним чином, причина його неявки суду не відома. Суд, заслухавши позивача, та, дослідивши матеріали справи, приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Матеріалами справи встановлено, що 23.09.2014 року відповідач отримав від позивача в борг 42000 грн у строк на один місяць та зобов'язався повернути їх до 23.10.2014 року, про що було складено розписку. 23.10.2014 року відповідач частково повернув позивачу борг в сумі 5000 грн, про що останнім зроблено відмітку на розписці. Решту боргу в сумі 37000 грн відповідач не повернув, внаслідок чого у нього виникла заборгованість перед позивачем. Відповідно до ст. 1046 ЦК України за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов'язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Згідно зі ст.526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до ст.625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. За таких обставин суд вважає за необхідне на підставі ст.526 ЦК України стягнути з відповідача на користь позивача суму боргу за договором позики в розмірі 37000 грн. Також на підставі ст.625 ЦК України з відповідача слід стягнути на користь позивача три відсотки річних від простроченої суми за період прострочення з 23.10.2014 року по 17.08.2015 року, що становить 298 днів, в сумі 906 грн 25 коп (37000 грн х 3% : 365 днів х 298) та інфляційну складову боргу за цей же період, виходячи з встановлених індексів інфляції в листопаді 2014року - 101,9, в грудні 2014 року - 103, в січні 2015 року -103,1, в лютому 2015 року - 105,3, в березні 2015 року - 110,8, в квітні 2015 року - 114, в травні 2015 року - 102,2, в червні 2015 року -100,4, в липні 2015 року - 99 та середнього індексу інфляції за цей період 1,462, в сумі 17094 грн (37000 грн х 1,462-37000 грн). Відповідно до ст.88 ЦПК України з відповідача слід також стягнути на користь позивача сплачений останнім судовий збір в сумі 550 грн. Враховуючи наведене, та,

Outcome: approved