Jurisdiction: civil
Date: 2021-01-12 00:00:00

Позивач звернулась до суду з позовом, в якому просить встановити факт непроживання [PERSON] , разом зі спадкодавцем - [PERSON] , померлим [INFO] на час відкриття спадщини - [INFO] за адресою: [ADDRESS] . Свої вимоги обґрунтовує тим, що [INFO] помер її чоловік [PERSON] . Після його смерті відкрилася спадщина на квартиру за адресою: [ADDRESS] . Спадкодавець не залишив заповіту. Спадкоємцями першої черги є дружина [PERSON] , дочки [PERSON] , [PERSON] . [PERSON] із заявою про прийняття спадщини не звернулася, тому вважається такою що не прийняла спадщину після померлого батька. Після смерті чоловіка лише позивач звернулася до нотаріуса із заявою про прийняття спадщини, але нотаріус надала роз`яснення від 11.09.2020 року №1587/02-14 про те, що оскільки [PERSON] була зареєстрована разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини і протягом шести місяців з дня відкриття спадщини не заявила про відмову від неї то вона вважається такою, що прийняла спадщину після померлого [INFO] батька [PERSON] , та позивачу рекомендовано звернутися до суду для встановлення факту непроживання [PERSON] на час відкриття спадщини - [INFO] . Позивач вказує, що дійсно з грудня 2004 року [PERSON] зареєстрована за адресою: [ADDRESS] , але фактично з 2006 року постійно проживає з чоловіком та дітьми в м. Хартум, Республіка Судан, північна Африка. Також [PERSON] у встановлений строк мала бажання приїхати до України та заявити про свою відмову від прийняття спадщини після померлого батька, але в зв`язку з запровадженням карантинних заходів та закриття кордонів була позбавлена такої можливості. Позивач вважає, що вона є єдиним спадкоємцем що фактично прийняла спадщину після померлого чоловіка так як тільки вона фактично проживала з чоловіком [PERSON] , хоча за даною адресою зареєстрована, але мешкає дочка [PERSON] . [PERSON] відповідач по справі у визначений законом строк не подала до нотаріальної контори заяву про прийняття спадщини. Встановлення факту непроживання однією сім`єю відповідача зі спадкоємцем позивачу необхідно для належного оформлення права на спадщину, що відкрилась після смерті чоловіка. Позивач та представник позивача в судовому засіданні підтримали позовні вимоги. Відповідач в судове засідання не з`явилася, направила суду заяву де позовні вимоги визнала в повному обсязі, просила провести розгляд справи без її участі. Відповідно до положення ч. 3 ст. 211 ЦПК України, учасник справи має право заявляти клопотання про розгляд справи за його відсутності. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення з наступних підстав. В судовому засіданні встановлено, що [INFO] помер [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про смерть Серія [NUMBER] , видане Білоцерківським міськрайонним відділом ДРАЦС ГТУЮ у Київській області (а.с.14). Після його смерті відкрилася спадщина на квартиру за адресою: [ADDRESS] . (а.с.15) Спадкоємцями після смерті [PERSON] , є дружина померлого [PERSON] та дочки [PERSON] та [PERSON] , які в свою чергу у відповідності до ч. 1 ст. 1261 ЦК України є спадкоємцями за законом першої черги. Встановлено, що у встановлений законодавством шестимісячний строк, лише позивач [PERSON] звернулася до Першої Білоцерківської міської державної нотаріальної контори Київської області із заявою про прийняття спадщини, після померлого [PERSON] . Встановлено, що [PERSON] із заявою про прийняття спадщини у встановлений законодавством строк до нотаріальної контори не звернулася, тому вважається такою, що не прийняла спадщину після померлого [PERSON] , що підтверджується витягом із Спадкового реєстру№59132449 від 24.01.2021 року. Позивач, як спадкоємець за законом першої черги, звернулася до Першої Білоцерківської міської державної нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини після смерті чоловіка - [PERSON] , померлого [INFO] , але листом №1587/02-14 від 11.09.2020 року отримала роз`яснення нотаріуса щодо порядку оформлення спадщини та видачі свідоцтва про право на спадщину на майно, що залишилося після померлого чоловіка - [PERSON] , оскільки на момент смерті [PERSON] , який помер [INFO] , була зареєстрована його дочка - [PERSON] і протягом шести місяців з дня відкриття спадщини не заявила про відмову від неї, то вона вважається такою, що прийняла спадщину після померлого [INFO] батька [PERSON] , та рекомендовано звернутися до суду для встановлення факту непроживання [PERSON] на час відкриття спадщини - [INFO] . (а.с.13). Згідно витягу із Спадкового реєстру від 16.10.2020 року вбачається, що після смерті - [PERSON] , який помер [INFO] , заведена спадкова справа №26/2020. Відповідно до довідки Управління адміністративних послуг Білоцерківської міської ради про місце проживання та склад сім`ї №898 від 10.02.2020 року вбачається, що померлий [INFO] [PERSON] на день смерті був зареєстрований за адресою: [ADDRESS] . Разом з ним на день смерті була зареєстрована його дочка - [PERSON] та її чоловік і п`ятеро дітей (а.с.16). Згідно довідки Житлово-будівельного кооперативу «Весна» №5 від 02.03.2020 року вбачається що на день смерті [PERSON] , [INFO] за адресою: [ADDRESS] з ним постійно проживала і була зареєстрована його дружина [PERSON] . (а.с.17). Представник позивача суду пояснив, що дійсно [PERSON] з грудня 2004 року зареєстрована за адресою: [ADDRESS] , але починаючи з 2006 року постійно проживає разом з чоловіком та дітьми в місті Хартум, Республіка Судан, північна Африка. Протягом останніх 14 років, так і на день смерті [INFO] [PERSON] , відповідач перебувала поза межами України, що підтверджується копією закордонного паспорту з відмітками про перетин кордону. (а.с.9-12). [PERSON] у встановлений строк мала бажання приїхати до України та заявити про свою відмову від прийняття спадщини після померлого батька, але в зв`язку з запровадженням карантинних заходів та закриття кордонів була позбавлена такої можливості. Таким чином, на момент відкриття спадщини відповідач постійно не проживала зі спадкодавцем, хоча і була зареєстрована за адресою: [ADDRESS] , у зв`язку із чим не може вважатися такою, що прийняла спадщину після смерті свого батька [PERSON] . Також сторона позивача зазначає, що [PERSON] у визначений законом строк не подала до нотаріальної контори заяву про прийняття спадщини. На даний час позивач позбавлена можливості отримати, передбачену законом, спадщину одноосібно в повному обсязі, у зв`язку з тим, що відповідач була зареєстрована у квартирі разом зі спадкодавцем на момент його смерті. Свідок [PERSON] , суду пояснила, що відповідач [PERSON] - її сестра, зареєстрована в квартирі їх матері [PERSON] , за адресою [ADDRESS] , але не проживає, а з 2007 року постійно проживає разом з чоловіком і дітьми в м. Хартум, Північна [PERSON] . Сестра тільки іноді приїздить в гості, між ними добрі родинні стосунки, жодних спорів щодо користування майном чи спадкування майна - не має. При вирішенні спору суд виходить з наступного. Відповідно до ст.1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця) до інших осіб (спадкоємців). Згідно зі ст.1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Відповідно до ст.67 Закону України «Про нотаріат» свідоцтво про право на спадщину видається за письмовою заявою всіх спадкоємців, які прийняли спадщину в порядку, встановленому цивільним законодавством. Відповідно до п.2 постанови Пленуму Верховного Суду України від 30 травня 2008 року № 7 «Про судову практику у справах про спадкування», справи про спадкування розглядаються судами за правилами позовного провадження, якщо особа звертається до суду з вимогою про встановлення фактів, що мають юридичне значення, які можуть вплинути на спадкові права й обов`язки інших осіб та (або) за наявності інших спадкоємців і спору між ними. Згідно ч.1 ст. 1268 ЦК України, спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Відповідно до ч.1 ст.1270 ЦК України, для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. Відповідно до ч.3 ст. 1268 ЦК України спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Відповідно до ч.1 ст.1269 ЦК України спадкоємець, який на час відкриття спадщини не проживав разом із спадкодавцем, для прийняття спадщини має подати в нотаріальну контору заяву про прийняття спадщини. Відповідно до ч.1 ст.1272 ЦК України, якщо спадкоємець протягом строку, встановленого ст.1270 ЦК України, не подав заяву про прийняття спадщини, він вважається таким, що не прийняв її. Положеннями ч.ч.1, 6 ст.29 ЦК України передбачено, що місцем проживання фізичної особи є житловий будинок, квартира, інше приміщення, придатне для проживання в ньому (гуртожиток, готель тощо), у відповідному населеному пункті, в якому фізична особа проживає постійно, переважно або тимчасово. Згідно ст.2 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні», громадянам України, а також іноземцям та особам без громадянства, які на законних підставах перебувають в Україні, гарантуються свобода пересування та вільний вибір місця проживання на її території, за винятком обмежень, які встановлені законом. Реєстрація місця проживання чи місця перебування особи або її відсутність не можуть бути умовою реалізації прав і свобод, передбачених Конституцією, законами чи міжнародними договорами України, або підставою для їх обмеження. Згідно ст.3 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні», вільний вибір місця проживання чи перебування - право громадянина України, а також іноземця та особи без громадянства, які на законних підставах перебувають на території України, на вибір адміністративно-територіальної одиниці, де вони хочуть проживати чи перебувати; місце перебування - адміністративно-територіальна одиниця, на території якої особа проживає строком менше шести місяців на рік; місце проживання - житло, розташоване на території адміністративно- територіальної одиниці, в якому особа проживає, а також спеціалізовані соціальні установи, заклади соціального обслуговування та соціального захисту, військові частини. Зі змісту наведених норм закону вбачається, що під постійним проживанням спадкоємця із спадкодавцем розуміється як факт безпосереднього проживання спадкоємця із спадкодавцем на момент його смерті, так і факт наявності у спадкоємця, на момент смерті спадкодавця, зареєстрованого у передбаченому законом порядку права на постійне проживання з останнім за однією адресою. Аналіз наведених норм права дозволяє сформулювати суду висновок про те, що сама по собі реєстрація місця проживання особи разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини не може бути підтвердженням, відповідно до ч.3 ст.1268 ЦК України, своєчасного, повного, безумовного прийняття спадщини спадкоємцем. Для цього, окремо слід довести факт постійного (спільного й безперервного) проживання спадкоємця зі спадкодавцем станом на день смерті останнього. Частина третя статті 1168 ЦК України вимагає наявність фактичного проживання спадкоємця разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, а не саму реєстрацію місця проживання за адресою спадкодавця, що можуть бути відмінними один від одного (позиція Верховного суду у справі №355/832/17 від 10.04.2020). Судом встановлено, що на момент відкриття спадщини [INFO] [PERSON] постійно не проживала зі спадкодавцем - [PERSON] за адресою: [ADDRESS] , а тому суд вважає можливим встановити факт її непроживання зі спадкодавцем, тобто, її батьком. Суд, оцінюючи докази та аналізуючи обставини справи, прийшов до висновку, що позов підлягає до задоволення. На підставі викладеного,

Outcome: approved