Jurisdiction: civil
Date: 2016-08-08 00:00:00

Позивач звернулась до суду з вказаним позовом мотивуючи тим, що їй на підставі договору дарування належить житловий будинок, який знаходиться за адресою м. Біла Церква, вул. Залізнична, 94. Разом з нею в цьому будинку зареєстровані її донька [PERSON] та онук [PERSON], а також відповідач у справі, яка тривалий час не проживає у спірному житловому приміщенні. Факт реєстрації відповідача створює ряд незручностей для позивача як власника житла та є перешкодою в належному користуванні житлом, а тому позивач просить суд визнати відповідача такою, що втратила право на користування житловим будинком. Позивач в судовому засіданні позовні вимоги підтримала. Відповідач до суду не з'явилася, про час та день розгляду справи була повідомлена належно, заяв про відкладення розгляду справи чи клопотань до суду не подавала. На підставі ст. 224 ЦПК України, та враховуючи думку позивача, суд ухвалив провести заочний розгляд даної справи. Заслухавши пояснення позивача, покази свідка [PERSON], дослідивши матеріали справи, суд прийшов до висновку, що позов обґрунтований та підлягає до задоволення з наступних підстав. В судовому засіданні встановлено, що на підставі договору дарування частки житлового будинку від 09.03.2007 року та договору дарування від 19.11.2008року посвідченого Білоцерківською міською державною нотаріальною конторою, позивач являється в власником житлового будинку з господарськими спорудами по вул. Залізничній, 94 в м. Біла Церква. Позивач в судовому засіданні пояснила, що відповідач у справі являється її рідною сестрою, яка з дня народження зареєстрована в будинку позивача, але має власний будинок по цій же вулиці Залізничній де і проживає . Реєстрація місця проживання відповідача в будинку позивача створює ряд незручностей, оскільки на дану адресу приходить кореспонденція з банку, позивач заперечує право відповідача бути зареєстрованою в її будинку. Відповідач не бере жодної участі в утримання житла, не несе жодних витрат по оплаті комунальних послуг. Свідок [PERSON], яка є сусідкою позивача, суду показала, що з 2004року знайома з позивачем та її родиною та свідок ствердила, що в будинку № 94 по вул. Залізнична в м. Біла Церква постійно проживає позивач, її донька з онуком та до смерті проживала мама позивача. Відповідач інколи навідувала свою матір коли та ще була жива, проте проживає в іншому будинку по цій же вулиці. Відповідно до ч.2 ст.405 ЦК України член сім'ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім'ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом. По справі встановлено, що позивач є власником зазначеного будинку, відповідач зареєстрована в будинку, але не проживає більше року. Доказів того, що відповідачу чинилися перешкоди в користуванні спірним будинком, суду не надано. Вдповідач жодних заперечень на позовну заяву не надала. Відповідно до ст. 317 ЦК України власникові належать права володіння, користування та розпорядження своїм майном. Відповідно до ст. 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном. Проаналізувавши надані суду докази по справі, суд приходить до висновку, що відповідач без поважних причин не проживає в спірному будинку більше року, не сплачує за комунальні послуги, не несе інших витрат по утриманню помешкання, а тому суд вважає за можливе визнати відповідача такою, що втратила право на користування зазначеним житлом. Доказів які б спростовували зазначене не надано. Згідно ст. 88 ЦПК України підлягає стягненню з відповідача на користь позивача сума судових витрат - 551,20 грн. На підставі викладеного,

Outcome: approved