Jurisdiction: civil
Date: 2021-11-09 00:00:00

Позивач звернулась до Баришівського районного суду Київської області з позовом до відповідача про розподіл спільного часткового майна в натурі. В обґрунтування позову, [PERSON] зазначила, що є співвласником 9/10 частини житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами, а також земельної ділянки площею 0,2496 га для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд, що розташовані за адресою: [ADDRESS] відповідно до свідоцтв про право на спадщину за заповітом від 07.04.2020. Відповідач у справі є співвласником 1/10 вищевказаного майна, в якому не проживає, не утримує його, фактично не користується. Спільне проживання та користування майном неможливе з огляду на неприязні стосунки між сторонами. Виділення в натурі частки спірного майна не є можливим, оскільки така частка є незначною, а саме, 5,42 кв.м. житлового будинку та 9,23 кв.м. господарських будівель та споруд, вартість якої становить 13 094,00 грн. Крім того, позивач вважає, що 1/10 частини спірної земельної ділянки площею 0,02496 га вартістю 3 275,00 грн. також є незначною, відтак припинення спільної часткової власності на 1/10 частин спірного майна, шляхом компенсації відповідачу його вартості не порушить його майнових прав, враховуючи той факт, що [PERSON] має інше житло, де зареєстрований та проживає по [ADDRESS] . Добровільно відповідач не бажає відчужити свою частину спірного майна, тому позивач звернулась до суду на підставі ст.365 ЦК України із позовом до відповідача з вимогою про припинення права спільної часткової власності [PERSON] на 1/10 частину житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами, а також 1/10 частину земельної ділянки для обслуговування житлового будинку та господарських будівель та споруд, що знаходяться за адресою: [ADDRESS] ; визнати за позивачем право власності на 1/10 частини спірного майна, що належить [PERSON] з відповідною компенсацією його вартості у розмірі 16 369, 00 грн., стягнути судові витрати. Ухвалою судді Баришівського районного суду Київської області від 13.07.2021 прийнято справу до провадження у зв`язку із відстороненням судді [PERSON] від здійснення правосуддя згідно рішення Вищої ради правосуддя від 12.05.2021 №999/3дп/15/21 та призначено розгляд в порядку загального позовного провадження. Відповідач надав до суду відзив, в якому просив суд відмовити у задоволенні позову, пояснивши, що [PERSON] зареєстрована та проживає за адресою: [ADDRESS] , а у спірному будинку проживає [PERSON] , [INFO] , інвалід 3 групи - брат відповідача. У зв`язку із тим, що у спірному будинку проживає брат відповідача, [PERSON] намагався відчужити частку для свого брата, оскільки іншого житла він не має. З вище вказаних підстав, відповідач заперечує проти задоволення позову у повному обсязі. У відповідь на відзив позивач повідомила про те, що рішенням Баришівського районного суду Київської області від 23.07.2019 [PERSON] визнано недієздатним та встановлено над ним опіку, призначено опікуном [PERSON] , яка зареєстрована у спірному будинку, постійно там проживає та здійснює догляд за [PERSON] , в той час як відповідач не спілкується, не цікавиться станом здоров`я, взагалі не бере участі в утриманні а ні спірного майна, а ні недієздатного брата понад п`ять років. Тому, просила суд задовольнити позов у повному обсязі. Представник позивача - адвокат Блохіна О.В. у судовому засіданні підтримала позов у повному обсязі з підстав, викладених у ньому. [PERSON] підтримала позовні вимоги та думку свого представника, просила задовольнити позов. Представник відповідача - адвокат Башинська О.П. заперечувала проти задоволення позову, просила відмовити. Відповідач [PERSON] заперечував у судовому засіданні проти задоволення позовних вимог [PERSON] . Свідок на стороні відповідача - [PERSON] повідомила у судовому засіданні про те, що позивач має намір позбавити відповідача права власності на його частину майна, що є у спільній власності. Також на її думку, позивач неправомірно володіє іншими частинами майна, що перебуває у її власності. Також зазначила, що там проживає недієздатна особа, і таке рішення вплине на його права на проживання у даному будинку. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступних висновків з огляду на наступне. Судом встановлено, що [PERSON] на праві власності належить 9/10 частин земельної ділянки площею 0,2496га для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд з кадастровим номером 3220286101:16:007:0004, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] . Дана обставина підтверджується копією свідоцтва про право на спадщину за заповітом, виданим державним нотаріусом Баришівської районної державної нотаріальної контори Малиновською Н.В. 07.04.2020, зареєстрованого в реєстрі за №1-660 та копією Витягу з Державного реєстру на нерухоме майно про реєстрацію права власності, виданого 07.04.2020, індексний номер витягу 206275981, реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 2066879032202. Позивачу на праві власності належить 9/10 часток житлового будинку з господарськими будівлями і спорудами, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] відповідно до свідоцтва про право на спадщину за заповітом, виданого державним нотаріусом Баришівської районної державної нотаріальної контори Малиновською Н.В. 07.04.2020, зареєстрованого в реєстрі за №1-659 та відповідно до Витягу з Державного реєстру на нерухоме майно про реєстрацію права власності, виданого 07.04.2020, індексний номер витягу 206270616, реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 543437932202. Власником інших 1/10 часток у зазначеному житловому будинку з відповідною часткою господарських будівель та споруд та земельної ділянки є відповідач, що підтверджується інформацією з Єдиного державного реєстру про реєстрацію права власності на нерухоме майно. Відповідно до приписів ч.1 ст.356, ст.ст.358,364 ЦК України- власність двох чи більше осіб із визначенням часток кожного з них у праві власності є спільною частковою власністю. Право спільної часткової власності здійснюється співвласниками за їхньою згодою. Співвласник має право на виділ у натурі частки із майна, що є у спільній частковій власності. З огляду на той факт, що сторони по справі є співвласниками спірного будинку з належною частиною надвірних будівель та земельної ділянки, вони мають право вимагати його поділу відповідно до часток у праві спільної часткової власності на належну кожному частку. У разі виділу співвласником у натурі частки із спільного майна для співвласника, який здійснив такий виділ, право спільної часткової власності на це майно припиняється. Така особа набуває право власності на виділене майно, і у випадку, встановленому законом, таке право підлягає державній реєстрації. Відповідно до статті 358 ЦК України право спільної часткової власності здійснюється співвласниками за їх згодою, та кожен з співвласників має право на надання йому у користування та володіння тієї частини спільного майна у натурі, яка відповідає його частці у праві спільної часткової власності. Статтею 364 ЦК України передбачено, що співвласники мають право на виділ у натурі частки майна, що є у спільній частковій власності. У разі виділу співвласником у натурі частки із спільного майна для співвласника, який здійснив такий виділ, право спільної часткової власності на це майно припиняється. Відповідно до ст.365 ЦК України припинення права на частку у спільному майні за вимогою інших співвласників 1. Право особи на частку у спільному майні може бути припинене за рішенням суду на підставі позову інших співвласників, якщо: 1) частка є незначною і не може бути виділена в натурі; 2) річ є неподільною; 3) спільне володіння і користування майном є неможливим; 4) таке припинення не завдасть істотної шкоди інтересам співвласника та членам його сім`ї. Згідно зі статтею 367 ЦК України, майно, що є у спільній частковій власності, може бути поділене в натурі між співвласниками за домовленістю між ними. У разі поділу спільного майна між співвласниками право спільної часткової власності на нього припиняється. Як вбачається із висновків Верховного Суду України, викладених у постанові №6-68цс14 від 02.07.2014, припинення права особи на частку спільного майна необхідно встановити наявність обставин, передбачених у п.4 ч.1 ст. 365 ЦК України, а саме, право власності співвласника на частку в спільному майні може бути припинено, але за умови, що така шкода не буде істотною. Саме ця обставина є визначальною при вирішенні позову про припинення права на частку у спільному майні за вимогою інших співвласників. Аналогічна правова позиція викладена у постанові Верховного Суду України №6-37цс13 від 15.05.2013. У відповідності до Звіту про оцінку нерухомого майна на житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами, що розташований за адресою: [ADDRESS] , складеного 11.11.2020 Фізичною особою-підприємцем [PERSON] , ринкова вартість житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами складає 130 940,00 грн., а 1/10 частин - 13 094,00 грн відповідно. Згідно Звіту пор експертну грошову оцінку земельної ділянки №20-211 зд, складеного Фізичною особою-підприємцем [PERSON] , вартість 1/10 частини земельної ділянки з кадастровим номером 3220286101:16:007:0004, загальною площею 0,2496 га, що розташована за адресою: [ADDRESS] , становить 32475,00 грн. Будь яких заперечень щодо вартості частки, яку позивач просить суд визнати за нею, та яка належить відповідач, у з боку останнього не озвучувалось та альтернативного звіту про оцінку не надано. Суд постановляє рішення про припинення права особи на частку у спільному майні за умови попереднього внесення позивачем вартості цієї частки на депозитний рахунок суду. Європейський суд з прав людини у рішенні від 21.12.2010 «Андрій Руденко проти України» вказав, співвласник має право на виділ у натурі частки із майна, що є у спільній частковій власності (кожного співвласника). Якщо виділ у натурі частки із спільного майна не допускається згідно із законом або є неможливим (частина друга статті 183 цього Кодексу), співвласник має право на одержання від інших співвласників грошової або іншої матеріальної компенсації вартості його частки. Як вбачається із квитанції №34166079-1 від 01.12.2020, [PERSON] внесла на депозитний рахунок Баришівського районного суду Київської області грошові кошти у розмірі 16 369,00 грн. - вартість частки спірного майна, що на праві власності належить відповідачу. За фактичних обставин та з урахуванням незначної частки майна відповідача у спільній сумісній власності, у відношенні до часток, що на праві власності належить позивачу у розмірі 5.42 кв.м. житлового будинку, 9,23 кв.м. господарських будівель та споруд, 1/10 земельної ділянки, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] , суд вважає за доцільне припинити право власності відповідача на 1/10 спірного майна з виплатою йому компенсації вартості частки у розмірі 16 369,00 грн., визнавши за позивачем право власності на 1/10 спірного майна. За змістом статті 141 ЦПК судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються у разі часткового задоволення позову на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Так, згідно квитанції №34166179-1 від 01.12.2020 сплачено 840,80 грн. судового збору, який підлягає стягненню з відповідача на користь позивача. Враховуючи викладене, суд вважає позовні вимоги обґрунтованими, доведеними належними доказами, а отже такими, що підлягають задоволенню.

Outcome: approved