Jurisdiction: civil
Date: 2020-03-09 00:00:00

Позивач звернулась до суду з позовом, в якому просила прийняти на депозитний рахунок кошти в сумі 35000,00 грн., по даній цивільній справі, за Ѕ частку у праві власності садибного ( індивідуального) житлового будинку по [ADDRESS] , в порядку ст.. 365 ЦК України, що належить [PERSON] . Припинити право спільної часткової власності [PERSON] на садибний ( індивідуальний) житловий будинок, що знаходиться за адресою [ADDRESS] шляхом виплати [PERSON] з депозитного рахунку коштів в сумі 35\~000,00 грн. в рахунок компенсації за Ѕ частку у праві власності на садибний ( індивідуальний ) житловий будинок, що знаходиться за адресою [ADDRESS] . Визнати за [PERSON] , реєстраційний номер облікової картки платника податків: [NUMBER] , право власності на Ѕ частку садибного ( індивідуального) житлового будинку, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] , яка належить [PERSON] на підставі договору купівлі-продажу від 23.10.1975 року, що посвідчений державним нотаріусом Першої полтавської державної нотаріальної контори Тоцька Н.А. за реєстровим № І-ІІ503. В обгрунтування вимог позивач зазначила, що вона являється власником Ѕ частки у праві спільної часткової власності на житловий будинок з частиною надвірних будівель, що знаходиться за адресою [ADDRESS] . Відповідач по справі [PERSON] власниця Ѕ частки у праві спільної часткової власності на вказаний житловий будинок. Вважала, що у відносинах власності щодо спірного будинку, які склались між нею та відповідачкою мають місце всі підстави, які наведені в п.п. 1-4 ч.1 ст. 365 ЦК України. Ухвалою суду від 27.01.2020 року відкрито провадження у справі та призначено до підготовчого судового засідання. Ухвалою суду від 14 лютого 2020 року закрите підготовче судове засідання та призначено справу до судового розгляду по суті. 14.02.2020 року ухвалено прийняти на депозитний рахунок Октябрського районного суду м. Полтави ( Отримувач: ТУ ДСАУ в Полтавській області, \~ЗКПО 26304855, \~р/р\~ UA398201720355289002000015950, В ДКСУ м. Київ, МФО 820172) кошти від [PERSON] в сумі 35\~000,00 грн. за Ѕ частку у праві власності садибного (індивідуального ) житлового будинку по [ADDRESS] . 05.03.2020 року від позивача\~ надійшла заява, в якій остання вказала, що на депозит суду позивачем перераховано грошову компенсацію у розмір 35000,00 грн. для виплати відповідачу за його частину, а тому просила задовольнити позовні вимоги у повному обсязі. Відповідач, будучи належним чином повідомленою про час і місце судового розгляду, в судове засідання не з`явилась, не повідомивши суду про причини неявки. Суд, дослідивши письмові докази, що є в матеріалах справи, повно з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, проаналізувавши надані докази, вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Суддя ухвалив провести заочний розгляд справи на підставі ст.\~ст. 280-281 ЦПК України. У відповідності до вимог ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Дослідивши позовну заяву,\~\~дослідивши письмові\~матеріали справиі проаналізувавши докази, які містяться в матеріалах справи, суд на основі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилались як на підставу своїх вимог і заперечень, дійшов наступних висновків. Відповідно до ст.ст.\~15,\~16 ЦК України, кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Відповідно до\~ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього\~Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Правилами\~ст. 12 ЦПК України\~визначено, що кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Згідно зі\~ст. 76 ЦПК України, доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків. Відповідно до вимог\~ст.. 77 ЦПК України\~належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Відповідно до ч. 1\~ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. У відповідності до ч. 5, 6, 7\~ст. 81 ЦПК України\~докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Суд не може збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи, крім витребування доказів судом у випадку, коли він має сумніви у добросовісному здійсненні учасниками справи їхніх процесуальних прав або виконанні обов`язків щодо доказів, а також інших випадків, передбачених цим Кодексом. Із змісту вказаної норми права вбачається, що відомості про факти, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи, повинні бути одержані із зазначених у законі джерел і передбаченими у законі способами. Суд, розглянувши матеріали справи, дослідивши надані докази в їх сукупності, встановив наступне. Так судом встановлено, що на підставі Договору дарування від 18.05.1998 року, що посвідчений державним нотаріусом Першої полтавської державної нотаріальної контори Філімоновою В.М. за реєстровим № 2-899, [PERSON] набула права власності на Ѕ частку у праві спільної часткової власності на житловий будинок з частиною надвірних будівель, що знадиться за адресою [ADDRESS] . Право власності зареєстроване за № 12 в реєстрову книгу № 23 від 18.05.1998 року. Відповідач по справі [PERSON] власниця Ѕ частки у праві спільної часткової власності на житловий будинок з частиною надвірних будівель, що знаходиться за адресою [ADDRESS] на підставі Договору купівлі-продажу від 23.10.1975 року, що посвідчений державним нотаріусом Першої полтавської державної нотаріальної контори Тоцька Н.А. за реєстровим № І-ІІ503. Довідкою ПП Полтавське бюро технічної інвентаризації «Інвентаризатор» від 21.11.2019 року за № 7-697/119 підтверджується, що станом на 31.12.2012 зареєстровано право власності на житловий будинок з частиною надвірних будівель, що знаходиться за адресою [ADDRESS] за [PERSON] на Ѕ частку на підставі Договору дарування від 18.05.1998 року, що посвідчений в Першій полтавській державній нотаріальній конторі за реєстровим № 2-899, та [PERSON] на Ѕ частку на підставі Договору купівлі-продажу від 23.10.1975 року, що посвідчений в Першій полтавській державній нотаріальній конторі за реєстровим № І-ІІ503. Інформаційною довідкою від 09.01.2020 р. за № 195773257 підтверджується, що в державному реєстрі речових прав на нерухоме майно, що розпочав функціонувати з 01.01.2013 р., право власності на нерухоме майно, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] не зареєстровано. Позивачка вказує що між нею та відповідачем склався порядок користування згідно якого в користуванні позивача перебуває частина будинку площею 32,3 кв.м. Технічна характеристика спірного житлового будинку підтверджується технічним паспортом ПП Полтавське бюро технічної інвентаризації «Інвентаризатор». Згідно експлікації приміщень до плану ( садибного) житлового будинку, який є частиною технічного паспорту приміщення, які перебувають у користуванні об`єднані в квартиру [ADDRESS] . Листом ПП Полтавське бюро технічної інвентаризації «Інвентаризатор» від 01.03.2016 року № 1551 підтверджується що дійсно у користуванні в будинку за адресою [ADDRESS] . Висновком № 19 від 14.01.2019 р., що виконаний ФОП [PERSON] також підтверджуються наведений порядок користування, а саме в користуванні позивача перебуває квартира [ADDRESS] відповідач користується [ADDRESS] . Висновком № 19 від 14.01.2019 р. доводиться, що частка відповідача в розмірі Ѕ в будинку, який знаходиться за адресою: [ADDRESS] , не може бути виділена в натурі як окремий об`єкт нерухомого майна. Крім того поділити його на коремі об`єкти немає технічної можливості. Також вищевказаним висновком доводиться, що стан спірного житлового будинку вкрай незадовільний. При цьому, відсоток фізичного зносу будинку становить 60%. Тобто позивач\~не може\~розпорядитися своєю\~власністю,\~так як\~не може\~отримати в\~письмовій формі\~ні згоди,\~ні відмови\~іншого співвласника\~ від\~переважного права\~перед особами\~на купівлю\~частки у\~квартирі.\~ У відповідності до положень ст.ст.\~317,319\~ЦК України власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном. Власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Згідно ст.\~358\~ЦК України право спільної часткової власності здійснюється співвласниками за їхньою згодою. Співвласники можуть домовитися про порядок володіння та користування майном, що є їхньою спільною частковою власністю. Кожен із співвласників має право на надання йому у володіння та користування тієї частини спільного майна в натурі, яка відповідає його частці у праві спільної часткової власності. У разі неможливості цього він має право вимагати від інших співвласників, які володіють і користуються спільним майном, відповідної матеріальної компенсації. Відповідно до ст. 365 ЦК України\~право особи на частку у спільному майні може бути припинене за рішенням суду на підставі позову інших співвласників, якщо: частка є незначною і не може бути виділена в натурі; річ є неподільною; спільне володіння і користування майном є неможливим; таке припинення не завдасть істотної шкоди інтересам співвласника та членам його сім`ї. Згідно з правовою позицію Верховного Суду України, висловленою у справі № 6-68цс14, право власності співвласника на частку в спільному майні може бути припинено, але за умови, що така шкода не буде істотною. Саме ця обставина є визначальною при вирішенні позову про припинення права на частку у спільному майні за вимогою інших співвласників. Таким чином, для припинення права особи на частку у спільному майні необхідно встановити наявність будь-якої із обставин, передбачених пунктами 1 - 3 частини першої статті 365 ЦК Україниза умови, що таке припинення не завдасть істотної шкоди інтересам співвласника та членам його сім`ї. В силу положень ч. 2\~ст. 365 ЦК України\~суд постановляє рішення про припинення права особи на частку у спільному майні за умови попереднього внесення позивачем вартості цієї частки на депозитний рахунок суду. Аналогічний правовий висновок міститься й у постановах Верховного Суду України\~\~від 16.01.2012 року по справі № 6-81кс11 (№ в ЄДРСРУ 21355285), від 15.05.2013 року по справі № 6-37цс13 (№ в ЄДРСРУ 31701323) та від 02.07.2014 року по справі № 6-68цс14 (№ в ЄДРСРУ 39783878), по справі №6-1943цс16. Водночас при визначенні судом розміру грошової компенсації, яка підлягає стягненню з однієї сторони на користь іншої, необхідно враховувати роз`яснення Пленуму Верховного Суду України, викладені в абз. 3 п. 6 постанови «Про практику застосування судами законодавства, що регулює право приватної власності громадян на жилий будинок», відповідно до яких\~розмір такої грошової компенсації визначається за угодою сторін, а за відсутності такої угоди судом за дійсною вартістю будинку (квартири) на час розгляду справи. Згідно звіту про визначення оціночної (ринкової) вартості майна від 08.07.2019 року, ринкова вартість даного будинку становить 70000 гривень. Відповідно до квитанції №13717 від 04.03.2020 року [PERSON] на рахунок ТУ ДСА України в Полтавській області внесено 35000,00 грн. Згідно ч. 1\~ст. 4 ЦПК України\~кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Відповідно до ч.ч. 1-3\~ст. 12 ЦПК України\~цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Виходячи з вищевикладеного, встановлених обставин справи та положень законодавства, якими врегульовано спірні правовідносини сторін, суд вважає, що позовні вимоги є такими, що підлягають задоволенню.

Outcome: approved