Jurisdiction: civil
Date: 2014-01-26 00:00:00

Позивач звернулась до суду з вищезазначеним позовом до відповідача, в обґрунтування якого посилається на те, що 12 листопада 2012 року на перехресті вул.Плеханова та вул.Миронова в м. Дніпропетровську відбулась дорожньо-транспортна пригода, за участю відповідача, яка керувала автомобілем Тойота - Лексус, державний номер [NUMBER] та позивача. В результаті ДТП позивач була доставлена до відділення політравми «Комунального закладу Дніпропетровська клінічна лікарня №16» і перебувала на лікуванні в зазначеному медичному закладі з 12.11.2012 по 23.11.2012 р. Позивач вважає що їй завдана моральна шкода, яку оцінює у 10 000 грн. У подальшому позивачем подано уточнену позовну заяву про залучення у справу відповідача ЗАТ «Страхова компанія «Лафорт» та стягнення солідарно з відповідачів моральну шкоду у розмірі 20 000 грн. В судовому засіданні представник позивача позов підтримав в повному обсязі, пославшись на обставини викладені в позовній заяві, просив позов задовольнити. Представник [PERSON] в судовому засіданні проти задоволення позовної заяви заперечила. Пояснила, що відповідачем порушень правил дорожнього руху допущено не було, натомість позивачем було допущено порушення правили дорожнього руху, а саме перехід дороги у невстановленому місці і саме з вини потерпілою сталося ДТП. Постановою інспектора ВДАІ ДМУ ГУМВС України в Дніпропетровській області від 16.11.2012 року відмовлено у порушенні кримінальної справи відносно відповідача. Просила в позові відмовити. Представник ЗАТ «Страхова компанія «Лафорт» в судове засідання не з'явився, про час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином, Заслухавши осіб, які приймали участь у справі, дослідивши матеріали справи суд дійшов висновку, що позовні вимоги є необґрунтованими та підлягають залишенню без задоволення. Як встановлено в судовому засіданні 12.11.2012 року близько 11.45 в м. Дніпропетровську по вул. Плеханова з боку вул. Московській в напрямку вул. Миронова рухався автомобіль Тойота Лексус державний номер [NUMBER] під керуванням [PERSON], в районі перехрестя з вул. Московською скоїла наїзд на пішохода - [PERSON], яка переходила проїзну частину вул. Плеханова з права наліво за напрямком руху автомобіля. Пішохід отримала тілесні ушкодження. Як встановлено Постановою про відмову у порушенні кримінального провадження від 16.11.2012 можливою причиною даної пригоди стало те, що пішохід [PERSON] переходила проїзну частину вул. Плеханова, яка має чотири смуги для руху в обох напрямках, в невстановленому для переходу місці поза пішохідним переходом та перед виходом із-за транспортного засобу, що обмежував оглядовість, не переконалась у відсутності небезпеки для себе та інших учасників руху, раптово вийшла при цьому на смугу безпосередньо перед автомобілем Тойота Лексус державний номер [NUMBER], у результаті чого зазначений автомобіль скоїв на неї наїзд. Даною постановою встановлено, що в діях [PERSON] відсутній склад злочину, передбачений ч. 1 ст. 286 КК України. Протоколу про адміністративні правопорушення відносно [PERSON] складено не було, у зв'язку з відсутністю порушень Правил дорожнього руху України. В процесі розгляду справи досліджено матеріал дослідчої перевірки №866/12 від 12.11.2013 року, зокрема схему дорожньо-транспортної пригоди, яка підтверджує перехід пішоходом дороги в невстановленому місці. Крім того, в матеріалах справи знаходиться пояснення свідка [PERSON], згідно яких вбачається що пішохід вийшла на полосу руху автомобіля відповідача із-за автомобіля, який рухався по правій полосі. Згідно ст. 23 ЦК України, особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода полягає у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв'язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров'я; у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв'язку із знищенням чи пошкодженням її майна. Згідно ст.1167 ЦК України, моральна шкода, завдана фізичній особі неправомірними діями, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини. Відповідно до п.4 Постанови Пленуму Верховного суду України «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» № 4 від 31.03.1995 року у позовній заяві про відшкодування моральної (немайнової) шкоди має бути зазначено, в чому полягає ця шкода, якими неправомірними діями чи бездіяльністю її заподіяно позивачеві, з яких міркувань він виходив, зазначаючи розмір шкоди, та якими доказами це підтверджується. Відповідно до ст.137 ЦПК у позовній заяві про відшкодування моральної (немайнової) шкоди має бути зазначено, в чому полягає ця шкода, якими неправомірними діями чи бездіяльністю її заподіяно позивачеві, з яких міркувань він виходив, визначаючи розмір шкоди, та якими доказами це підтверджується. Згідно п.9 Постанови Пленуму Верховного суду України «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» № 4 від 31.03.1995 року, розмір відшкодування моральної (немайнової) шкоди суд визначає залежно від характеру та обсягу страждань (фізичних, душевних, психічних тощо), яких зазнав позивач, характеру немайнових втрат (їх тривалості, можливості відновлення тощо) та з урахуванням інших обставин. Зокрема, враховуються стан здоров'я потерпілого, тяжкість вимушених змін у його життєвих і виробничих стосунках, ступінь зниження престижу, ділової репутації, час та зусилля, необхідні для відновлення попереднього стану, тощо. При цьому суд має виходити із засад розумності, виваженості та справедливості. Відповідно Виписного епікризу від 23.11.2013 року позивач отримала діагноз: відкрита черепно-мозкова травма (ВЧМТ), струс головного мозку, закрита травма грудної клітини (ЗТГК), забій лівого плечового суглоба та забій лівої кісті. Крім того, як встановлено матеріалами справи вини водія у заподіянні будь-якої моральної шкоди не доведено. Відповідно до ст.60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених ЦПК України. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Виходячи із засад розумності та справедливості та враховуючи, що саме грубе порушення Правил дорожнього руху позивачем призвели до ДТП і, як наслідок, отримання позивачем тілесних ушкоджень, а також враховуючи, що з обставин та механізму ДТП вбачається, що водій [PERSON] не мала технічної можливості із-зі обмеженої видимості та малої відставні запобігти зіткненню з пішоходом, суд дійшов висновку, що в позові слід відмовити. На підставі викладеного,

Outcome: dismissed