Jurisdiction: civil
Date: 2015-07-12 00:00:00

Позивач звернулась до суду з позовом до [PERSON], в якості третьої особи зазначивши: Чугуївський РВ ГУДМС України в Харківській області, в якому просила з підстав, передбачених ст.405 ЦК України визнати відповідача таким, що втратив право користування житловим приміщенням, розташованим за адресою: Харківська область, Чугуївський р-н, с. Лебяже, вул. 1 Травня, буд. 51. В обґрунтування своїх позовних вимог позивач зазначала, що є власницею житлового будинку №51 по вул. 1 Травня в с. Лебяже Чугуївського району Харківської області. У вищезазначеному будинку зареєстрований її син відповідач [PERSON], який фактично з 2004 р. за місцем реєстрації не проживає, знятись з реєстраційного обліку у добровільному порядку не бажає, особистих речей, або якогось іншого майна, яке б йому належало у будинку немає. В зв'язку з реєстрацією відповідача в заначеному будинку позивач обмежена в праві володіння та розпорядження своїм майном в повному обсязі. Позивач до зали судових засідань не зявилась, подавши через канцелярію суду заяву відповідно до якої заявлені нею позовні вимоги підтримала в повному обсязі, просила позов задовольнити, та висловилась про відсутність в неї заперечень проти винесення заочного рішення. Відповідач в судове засідання повторно не зявився, про час і місце розгляду справи повідомлявся своєчасно та належним чином, шляхом направлення на адресу його реєстрації судових повісток про виклик. Представник третьої особи в судове засідання не з'явився, про час і місце розгляду справи повідомлявся своєчасно та належним чином, заяв про відкладення судового засідання не подавав. Суд відповідно до вимог ч. 4\~ст. 169 ЦПК України\~вважає за можливе розглядати справу у відсутність\~\~сторін\~\~за наявними у справі доказами. Зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням статті 224 ЦПК України. Суд, вислухавши пояснення позивача, дослідивши докази по справі, вважає, що позов підлягає частковому задоволенню з наступних підстав. Судом встановлені наступні обставини справи і відповідні ним правовідносини. Позивачу на підставі договору купівлі-продажу від 06.04.1995, належить будинок розташований за адресою: Харківська область, Чугуївський р-н, с. Лебяже, вул. 1 Травня, буд.51. (а.с. 11). У вище вказаному будинку зареєстровані: позивач [PERSON], її донька [PERSON], син - [PERSON], брат - [PERSON], та племінник [PERSON] Зазначене підтверджується довідкою Лебязької сільської ради Чугуївського р-ну Харківської області. (а.с.10). Факт не проживання відповідача [PERSON] за місцем його реєстрації підтверджується довідкою виконавчого комітету Лебязької сільської ради Чугуївського р-ну Харківської області №203 від 19.05.2015 р. (а.с.9 ). Відповідно до ст. 212 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жоден доказ не має для суду наперед встановленого значення. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів в їх сукупності. Частиною 3 ст. 10 ЦПК України передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом. Відповідно до вимог ст. ст. 10, 60 ЦПК України відповідачем не надано жодних доказів підтверджуючих його проживання за місцем реєстрації. Відповідно до ч. 1 ст. 319 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. З ч. 1 ст. 16 ЦК України вбачається, що кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Статтею 405 ЦК України передбачено, що член сім'ї власника втрачає право на користування житлом в будинку (квартирі), що належить громадянину на праві власності, у разі відсутності без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю сторін. Аналіз змісту вказаних правових норм свідчить про те, що відсутність члена сімї понад один рік без поважних причин є юридичним фактом, що призводить до втрати членом сімї права користування помешканням. Враховуючи, що відповідач є членом сімї власниці домоволодіння, та з огляду на відсутність доказів наявності між сторонами домовленості про збереження за відповідачем права користування житлом понад строк, встановлений ч.2 ст. 405 ЦК України, суд вважає позовні вимоги позивача обґрунтованими і такими, що підлягають задоволенню, оскільки достовірно встановлено, що відповідач понад встановлений ч. 2 ст. 405 строк не проживає у [INFO], що є підставою для визнання його таким що втратив право користування цим приміщенням. Відповідно до ст. 7 Закону України від 11 грудня 2003 року «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» зняття з реєстрації місця проживання здійснюється протягом семи днів на підставі заяви особи, запиту органу реєстрації за новим місцем проживання особи, остаточного рішення суду (про позбавлення права власності на житлове приміщення або права користування житловим приміщенням, визнання особи безвісно відсутньою або померлою), свідоцтва про смерть. Таким чином, як випливає із указаної норми, зняття з реєстрації місця проживання може бути здійснено на підставі рішення суду про позбавлення права користування житловим приміщенням. У зв'язку з цим, позовні вимоги щодо зобов'язання зняти з реєстраційного обліку відповідача задоволенню не підлягають, оскільки заявлені передчасно. Враховуючи викладене,

Outcome: partial