Jurisdiction: civil
Date: 2016-10-18 00:00:00

Позивач звернулась до суду з зазначеним позовом, в обґрунтування якого зазначила, що вона є спадкоємцем першої черги на за законом після смерті її матері [PERSON], яка померла [INFO], на земельні ділянки для різних видів діяльності різним площами, що розташовані на території Новолимарівської сільської ради та належали спадкодавцю на праві власності згідно державного акту на право власності на землю та сертифікату на право на земельну частку (пай). Посилаючись на те, що вона не має можливості оформити спадщину в нотаріальному порядку через відсутність оригіналу державного акту на землю (свідоцтво про право на спадщину за законом на земельну частку (пай) згідно сертифікату нею оформлено), позивач просить суд визнати за ним право власності на земельну ділянку площею 9,2124 га, розташовану на території Новолимарівської сільської ради Біловодського району Луганської області, кадастровий номер [NUMBER] в порядку спадкування за законом. До початку судового засідання від представника позивача [PERSON] надійшла заява, в якій вона позов позивача підтримала, просила його задовольнити. Відповідач свого представника в судове засідання не направив, хоча про час і місце розгляду справи був повідомлений належним чином, тому суд вважав можливим розглянути справу за відсутністю представника відповідача за наявними у справі матеріалами. Треті особи подали заяви про розгляд справи за їхньої відсутності. Дослідивши матеріали справи, суд вважає позов таким, що підлягає задоволенню з наступних підстав. Відповідно до статей 15, 16 Цивільного кодексу України кожна особа має право на захист своїх цивільних прав та свого інтересу, в тому числі в судовому порядку. Згідно вимог частини першої статті 81 Земельного кодексу України громадяни України набувають право власності на земельні ділянки на підставі, зокрема, прийняття спадщини. Частиною другою статті 548 Цивільного кодексу України в ред. 1961 року, що діяв на момент виникнення у позивача права на спадкування, передбачено, що прийнята спадщина визнається належною спадкоємцеві з моменту відкриття спадщини. Судом встановлено, що [PERSON], яка померла [INFO], за життя на праві власності дійсно належали дві земельні ділянки сільськогосподарського призначення, розташовані на території Новолимарівської сільської ради. Перша земельна ділянка площею 9,2124 га належала померлій на підставі державного акту на право власності, кадастровий номер [NUMBER], друга площею 2.7400 умовних кадастрових гектарів - на підставі Сертифікату на право на земельну частку (пай) Серії [NUMBER]. Свідоцтво про народження позивача свідчить про те, що вона є рідною дочкою померлої [PERSON], а тому є спадкоємицею першої черги за законом (ст. 529 ЦК 1961 р.). Довідкою Біловодської селищної ради від 11 липня 2016 року підтверджується факт, що померла [PERSON] на день смерті проживала разом з позивачем за адресою: [ADDRESS], що відповідно до вимог статті 549 Цивільного кодексу України в ред. 1961 р. свідчить про прийняття позивачем спадщини після смерті її матері [PERSON] Зі свідоцтва про право на спадщину за законом від 26 травня 2016 року видно, що позивачу було оформлено спадщину законом після смерті її матері на земельну ділянку, що належала померлій на підставі Сертифікату на земельну частку (пай). Постановою державного нотаріуса Біловодської державної нотаріальної контори від 26 травня 2016 року № 613/02-31 позивачу було відмовлено в оформленні спадщини після смерті матері на земельну ділянку, яка належала померлій на підставі державного акту через відсутність вказаного правовстановлюючого документу. Наведене переконало суд, що позивач не в змозі в позасудовому порядку оформити свої права на спадщину, тому її позов є обґрунтованим, який слід задовольнити. На підставі наведеного,

Outcome: approved