Jurisdiction: civil
Date: 2021-09-26 00:00:00

Позивач звернулась до Комінтернівського районного суду Одеської області з зазначеною позовною заявою, мотивуючи свої вимоги тим, що [INFO], на сайті «Одноклассники» у групі «пгт Черноморское», адміністратором і засновником якої, є відповідач [PERSON] , з`явилась інформація, що порочить честь і гідність, а також ділову репутацію позивача та її родини, а саме про те, що позивач є наркоманкою, а її собака неодноразово спричиняла тілесні ушкодження мешканням смт. Чорноморське. Крім того, у зазначеній інформації присутня нецензурна лексика, спрямована на приниження честі та гідності матері позивача. Розміщена інформація не відповідає дійсності, у зв`язку із чим позивач звернулась до адміністратора групи «пгт Черноморское» із скаргою та запитала докази на підтвердження того, що позивач є наркоманкою, а собака позивача спричинила тілесні ушкодження мешканцям смт. Чорноморське. Ніяких документальних доказів, або будь яких інших (відео/фото або аудіо записів) надано не було. Позивач попередила відповідача (адміністратора вказаної групи), що інформація не відповідає дійсності та принижує честь та гідність позивача та її родини, і що позивач буде змушена звернутись за захистом до суду. На звернення позивача відповідач повідомила, що група є відкритою і кожен має право розміщувати будь-яку інформацію. Але таке твердження відповідача суперечить правилам сайту «Одноклассники» з якими вона ознайомлена і згодна. Відповідач навмисно залишила інформацію на її ресурсі, не маючи їх підтверджень та доказів цієї інформації злістю ганьбив приниження позивача і її родини. У підтвердження цього, перед створенням персональної сторінки або групи на будь - якому ресурсі у мережі «Інтернет», користувач повинен зареєструватися. Зареєструватися можливо, якщо користувач ознайомився з ліцензійною угодою ресурсу, на якому він створив особисту сторінку або групу. При створенні групи «пгт Черноморское» відповідач погодилась з ліцензійною угодою ресурсу «Одноклассники». Згідно пунктів 7.4.6, 7.4.7, 7.4.8 ліцензійної угоди вебсайту «Одноклассники» забороняється розповсюджувати інформацію про осіб, яка може спричинити шкоду їх честі, гідності та діловій репутації, що відповідає вимогам діючого законодавства України щодо охорони особистих немайнових прав особи. Просить суд зобов`язати відповідача спростувати інформацію розміщену на сайті «Одноклассники» у групі «пгт Черноморское», зобов`язати відповідача принести публічні вибачення на сайті «Одноклассники» у групі «пгт Черноморское» за розповсюдження недостовірної інформації щодо неї та членів її родини, стягнути з відповідача на її користь моральну шкоду в розмірі 50 000 грн. та судові витрати. 20.11.2015 ухвалою Комінтернівського районного суду Одеської області відкрито провадження по справі та призначено судове засідання. 08.02.2016 до суду надійшли письмові пояснення відповідача, згідно яких відповідач жодним чином не проявила неповагу до даної особи та публічно ніколи не висловлювала негативних слів про саму особу та її родину, та коли навіть отримала дане звинувачення у агресивній формі, намагалась пояснити, що не має стосунку до цієї інформації, яка з`явилася у групі. Протягом всього часу адміністрування у даній групі відповідач не посягнула на жодну цінність позивача і не спричинила соціального осуду зі свого боку. З 19 по 25 жовтня відповідач була у місті Вилково і не мала змоги користуватись інтернетом. Можливість доступу в інтернет з`явилась лише 25 жовтня 2015 року ввечері. Ввечері 25 жовтня 2015 року, коли у неї з`явилась можливість, вона зайшла на сайт і почала перевіряти особисті повідомлення, які надійшли до неї за час її відсутності на сайті. Побачивши повідомлення від позивача від 24 жовтня 2016 року, відповідач одразу відповіла на нього. Це сталося 25 жовтня 2015 року о 17.43 год. Позивач взагалі не скаржилась відповідачу на когось з користувачів у групі і не просила видалити якусь інформацію. Вона не повідомила відповідача про те, хто і де розмістив інформацію про неї та її сім`ю. Цитата: «[INFO] [PERSON] , у меня к вам пару вопросов. 1. вы, как администратор интернет-ресурса на котором размещена информация обо мне и моей семье, готовы предоставить подтверждения данной информации? А именно: результаты анализов или другие официальные доказательства, подтверждающие, что я наркоманка? Доказательства подтверждающие то, что моя собака нанесла кому-то телесные повреждения? Жду от вас документы. В противном случае, встретимся в суде.» Кінець цитати. Тобто повідомлення позивача містить запитання та необґрунтовану вимогу надати підтвердження якоїсь невідомої відповідачу інформації та погрозу судовим позовом в разі, якщо відповідач не виконає його вимоги. Незважаючи на агресивний характер повідомлення позивача, відповідач повідомила, що щойно приїхала, нагадав, що в групі є модератори, та порадила звернутись до особи, яка образила позивача. Не маючи достатньо вільного часу, відповідач все одно намагалась знайти в групі інформацію, яка могла посягнути на честь і гідність позивача. Після довгого пошуку відповідачем та модераторами їм не вдалося знайти в групі інформацію, про яку згадував позивач. Якби вдалось знайти її, то обов`язково видалили її. Відповідачу не відомо, хто, коли, як і в якій темі розповсюдив згадану інформацію. Можливо, що її хтось видалив, але, хто і коли це зробив, не відомо. Відповідач ніколи не відмовлялась видаляти з листування в групі неправдиву інформацію. Позивач не надала інформацію стосовно того, хто, коли та в якій темі розповсюдив згадану інформацію. Відповідач не є співробітником сайту та ООО «Мэйл.Ру». Відповідач простий користувач сайту, такий саме як і позивач. Відповідач користується послугами, які надає ООО «Мэйл.Ру». Право та можливість створити групу є у кожного користувача. Трапляються ситуації, коли доводиться видаляти інформацію за запитом інших користувачів та на власний розсуд. Відповідач та модератори завжди намагаються видаляти сумнівну інформацію та зробити спілкування інших більш приємним. У групі понад 1800 користувачів. Цілком зрозуміло, що ні відповідач, ні всі модератори разом не мають фізичної можливості прочитати всі листування в групі та не можуть нести відповідальність за дії інших осіб. Кожен повинен відповідати за власні дії. Створена група не є роботою відповідача, вона не надає послуги. Група не є юридичною особою, не є громадськім об`єднанням. Група - це лише розділ сайту, тобто програмно-технічний засіб для надання можливості спілкування. Спілкування в групі є вільним, кожна людина висловлює власну точку зору, самостійно приймає рішення про розміщення той чи іншої інформації. Взаємовідносини в групі є вільними. Відповідач не має права надавати накази іншим користувачам. Група не є її власністю, вона лише користується послугами сайту за умовами, які вимагає власник сайту. Ліцензійна угода сайту «Одноклассники» знаходиться за адресою [INFO]. Вона регулює відношення між ООО «Мэйл.Ру» та користувачем. Згідно розділу 8 даної угоди користувач бере на себе персональну відповідальність за зміст поширеної ним інформації. Але це ніяк не означає, що відповідальність може бути перекладена на іншого користувача, навіть якщо він є адміністратором групи. У ліцензійній угоді чітко затверджена персональна відповідальність за власні дії. За зміст розповсюдженої інформації несе відповідальність лише особа, яка її розповсюджує. Відповідач не згодна з вимогою позивача зобов`язати її спростовувати інформацію, яку вона не розповсюджувала. Згідно статті 277 п.4 ЦК України «Спростування недостовірної інформації здійснюється особою, яка поширила інформацію». Саме тому, що вона не є особою яка поширила недостовірну інформацію про позивача, вважає вимогу зобов`язати її спростовувати інформацію необґрунтованою. Згідно розпорядження в.о. голови Комінтернівського районного суду Одеської області від 30.03.2021 №2/21 дана цивільна справа направлена до Южного міського суду Одеської області для розгляду, так як після задоволення відводів (самовідводів) неможливо утворити новий склад суду. Ухвалою Южного міського суду Одеської області від 19.04.2021 дана справа прийнята до свого провадження суддею Барановською З.І. та призначено судове засідання на 07.06.2021. В судове засідання призначене на 07.06.2021 позивач не з`явилась, алез`явилась особа [PERSON] , яка представилась представником позивача, на підтвердження своїх повноважень послалась на довіреність, яка знаходиться в матеріалах справи. Але враховуючи, що в матеріалах справи (т.1 а.с.185) знаходиться довіреність на представництво інтересів позивача у різних компаніях з усіх питань, пов`язаних з утриманням обслуговуванням квартири, яка належить позивачу на праві приватної власності дана особа до участі у справі в якості представника позивача не була допущена. Судом [PERSON] , було роз`яснено, що у неї не має повноважень на представництво інтересів позивача саме в суді, та відкладено розгляд справи на 18.06.2021. Ухвалою Южного міського суду Одеської області від 17.06.2021 заяву позивача [PERSON] про участь в судовому засіданні за межами приміщення суду з використанням власних технічних засобів, а саме «EasyCon» задоволено. Надано можливість [PERSON] брати участь у судовому засіданні в режимі відеоконференції поза межами приміщення суду з використанням власних технічних засобів, а саме системи «EasyCon» о 15.00 год. 18 червня 2021 року. Провести судове засідання 18.06.2021 в режимі відеоконференції поза межами приміщення суду з використанням власних технічних засобів, а саме системи «EasyCon» виявилось неможливим, у зв`язку з перериванням зв`язку. Для того, щоб не порушувати права позивача судом ще раз було відкладено розгляд справи на 27.09.2021 та роз`яснено позивачу право на представництво її інтересів в суді. В судове засідання з`явилась особа [PERSON] , яка представилась представником позивача. Ухвалою Южного міського суду Одеської області від 27.09.2021 у задоволенні заяви представника позивача [PERSON] про вступ у справу як представника за електронною довіреністю відмовлено. Позивач до суду не з`явилась, про час та місце розгляду справи повідомлена належним чином, надала до суду заяву про розгляд справи за її відсутності, позов підтримує. Представник відповідача в судовому засіданні заперечував проти задоволення позову. Суд, вислухавши пояснення представника відповідача, дослідивши матеріали справи вважає, що у задоволенні позову належить відмовити з огляду на наступні обставини. Позивач стверджує, що [INFO], на сайті «Одноклассники» у групі «пгт Черноморское», адміністратором і засновником якої, є відповідач [PERSON] , з`явилась інформація, що порочить честь і гідність, а також ділову репутацію позивача та її родини. На підтвердження даних обставин позивачем надано диск з файлами в форматі *.png і *.jpg, серед яких є фото з пристрою в Інтернеті в групі «ПГТ Черноморское (ЧБ…» автор [PERSON] : Перша такого змісту «Жильцы дома «Крокодил»! депутат вашего дома [PERSON] не соответствует статусу депутата! Если вы отдадите свій голос за нее, то сделаете большую ошибку! Есть кандидаты более достойней! Уже несколько заявлений находится в милиции по поводу ее собаки! Такая порода собак очень опасна для населения! Члены ее семьи выгуливают собаку без намордника, без поводка, что приводит к травмированию людей и их питомцев! Люди неоднократно жалуются на такое поведение этой неадекватной семьи!! [PERSON] по поводу дома не решает ничего!!!!! Пустое место. Друга такого змісту «Ну вот, это еще та суч…а, а дочура то вообще наркомания полнейшая! Да и собаку свою бойцовскую натравливает на других и при этом ничего не может сделать да и не хочет!! Собака просто хватает мертвой хваткой и не отпускает! Есть пострадавшие и заявы в милиции! Гнать таких нужно из городка!! Дурные те, кто проголосует за нее!!». За правилами, встановленими частинами 1, 3 статті 13 ЦПК, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. Статтею 76 ЦПК визначено, що доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків. За змістом частин 1, 5 статті 81 ЦПК кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Відповідно до частини 2 статті 77 ЦПК предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Судом встановлено, що автором поширеної інформації є інша особа, а не відповідач, доказів того, що дана інформація поширена на сайті «Одноклассники» в групі «пгт Черноморское» суду не надано. Відповідно до роз`яснень, які викладені в п.15 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику у справах про захист гідності та честі фізичної особи, а також ділової репутації фізичної та юридичної особи» №1 від 27.02.2009 при розгляді справ зазначеної категорії суди повинні мати на увазі, що юридичним складом правопорушення, наявність якого може бути підставою для задоволення позову, є сукупність таких обставин: а) поширення інформації, тобто доведення її до відома хоча б одній особі у будь-який спосіб; б) поширена інформація стосується певної фізичної чи юридичної особи, тобто позивача; в) поширення недостовірної інформації, тобто такої, яка не відповідає дійсності; г) поширення інформації, що порушує особисті немайнові права, тобто або завдає шкоди відповідним особистим немайновим благам, або перешкоджає особі повно і своєчасно здійснювати своє особисте немайнове право. Під поширенням інформації слід розуміти: опублікування її у пресі, передання по радіо, телебаченню чи з використанням інших засобів масової інформації; поширення в мережі Інтернет чи з використанням інших засобів телекомунікаційного зв`язку; викладення в характеристиках, заявах, листах, адресованих іншим особам; повідомлення в публічних виступах, в електронних мережах, а також в іншій формі хоча б одній особі. Згідно із п.18 вказаної постанови Пленуму Верховного Суду України позивач повинен довести факт поширення інформації відповідачем, а також те, що внаслідок цього було порушено його особисті немайнові права. Тобто, саме на позивача покладено обов`язок доведення факту поширення відповідачем інформації, про яку йдеться в позовній заяві. Відповідач категорично заперечує з приводу того, що вона розповсюджувала дану інформацію щодо позивача та зазначає, що є користувачем сайту; що група не є блогом або засобом масової інформації, це лише тематичний розділ соціальної мережі для вільного спілкування користувачів. Адміністратор групи не є блогером, журналістом або редактором. Він є таким самим користувачем, як і інші лише з правом видаляти інші повідомлення, але це не є обов`язком. Позивачу відомо, і це підтверджується матеріалами, які надала позивач, що навіть служба підтримки сайту, послуги на якому надає ООО «Мэйл.Ру», не приймає в якості доказів скриншоти. Для розгляду скарги необхідне посилання на повідомлення. Самостійні спроби знайти інформацію на сайті результатів не дали. Відповідно до п.12 вищезазначеної постанови Пленуму Верховного Суду України, належним відповідачем у разі поширення оспорюваної інформації в мережі Інтернет є автор відповідного інформаційного матеріалу та власник веб-сайта, особи яких позивач повинен установити та зазначити в позовній заяві (пункт 2 частини другої статті 119 ЦПК). Якщо автор поширеної інформації невідомий або його особу та/чи місце проживання (місцезнаходження) неможливо встановити, а також коли інформація є анонімною і доступ до сайта - вільним, належним відповідачем є власник веб-сайта, на якому розміщено зазначений інформаційний матеріал, оскільки саме він створив технологічну можливість та умови для поширення недостовірної інформації. Доменне ім`я facebook.com є приватним доменним іменем другого рівня в домені соm, який є загальним доменом верхнього рівня. Доменне ім`я facebook.com не відносяться до українського сегменту Інтернет. Адреса facebook не належать до адресного простору українського сегмента мережі Інтернет, адміністрування цих доменних імен в Україні не здійснюється. Дані про власника веб-сайта можуть бути витребувані відповідно до положень ЦПК в адміністратора системи реєстрації та обліку доменних назв та адреси українського сегмента мережі Інтернет. Якщо недостовірна інформація, що порочить гідність, честь чи ділову репутацію, розміщена в мережі Інтернет на інформаційному ресурсі, зареєстрованому в установленому законом порядку як засіб масової інформації, то при розгляді відповідних позовів судам слід керуватися нормами, що регулюють діяльність засобів масової інформації. При вирішення справи суд враховує наступні норми матеріального права та правові позиції Верховного Суду в аналогічних справах. Статтею 34 Конституції України кожному гарантується право на свободу думки і слова, на вільне вираження своїх поглядів і переконань. Згідно із статтею 3 Конституції України людина, її життя і здоров`я, честь і гідність визнаються в Україні найвищою соціальною цінністю. Відповідно до статті 32 Конституції України кожному гарантується судовий захист права спростовувати недостовірну інформацію про себе і членів своєї сім`ї та права вимагати вилучення будь-якої інформації, а також право на відшкодування матеріальної і моральної шкоди, завданої збиранням, зберіганням, використанням та поширенням такої недостовірної інформації. Статтею 201 ЦК України передбачено, що честь, гідність і ділова репутація є особистими немайновими благами, які охороняються цивільним законодавством. Згідно із статтями 297, 299 ЦК України кожен має право на повагу до його гідності та честі, на недоторканність своєї ділової репутації. Частиною першою статті 277 ЦК України встановлено, що фізична особа, особисті немайнові права якої порушено внаслідок поширення про неї та (або) членів її сім`ї недостовірної інформації, має право на відповідь, а також на спростування цієї інформації. Під поширенням інформації слід розуміти: опублікування її у пресі, передання по радіо, телебаченню чи з використанням інших засобів масової інформації; поширення в мережі Інтернет чи з використанням інших засобів телекомунікаційного зв`язку; викладення в характеристиках, заявах, листах, адресованих іншим особам; повідомлення в публічних виступах, в електронних мережах, а також в іншій формі хоча б одній особі. Негативною слід вважати інформацію, в якій стверджується про порушення особою, зокрема, норм чинного законодавства, вчинення будь-яких інших дій (наприклад, порушення принципів моралі, загальновизнаних правил співжиття, неетична поведінка в особистому, суспільному чи політичному житті тощо) і яка, на думку позивача, порушує його право на повагу до гідності, честі чи ділової репутації. Вирішуючи питання про визнання поширеної інформації недостовірною, суди повинні визначити характер такої інформації та з`ясувати, чи є вона фактичним твердженням, чи оціночним судженням. У силу статті 277 ЦК України не є предметом судового захисту оціночні судження, думки, переконання, критична оцінка певних фактів і недоліків, які, будучи вираженням суб`єктивної думки і поглядів відповідача, не можна перевірити на предмет їх відповідності дійсності (на відміну від перевірки істинності фактів) і спростувати, що відповідає прецедентній судовій практиці Європейського суду з прав людини при тлумаченні положень статті 10 Конвенції. Відповідно до частини другої статті 30 Закону України «Про інформацію» оціночними судженнями, за винятком наклепу, є висловлювання, які не містять фактичних даних, критика, оцінка дій, а також висловлювання, що не можуть бути витлумачені як такі, що містять фактичні дані, зокрема з огляду на характер використання мовно-стилістичних засобів (вживання гіпербол, алегорій, сатири). Оціночні судження не підлягають спростуванню та доведенню їх правдивості. Юридичним складом, наявність якого може бути підставою для задоволення позову, є сукупність таких обставин: а) поширення інформації, тобто доведення її до відома хоча б одній особі у будь-який спосіб; б) поширена інформація стосується певної фізичної чи юридичної особи, тобто позивача; в) поширення недостовірної інформації, тобто такої, яка не відповідає дійсності; г) поширення інформації, що порушує особисті немайнові права, тобто або завдає шкоди відповідним особистим немайновим благам, або перешкоджає особі повно і своєчасно здійснювати своє особисте немайнове право. Недостовірною вважається інформація, яка не відповідає дійсності або викладена неправдиво, тобто містить відомості про події та явища, яких не існувало взагалі або які існували, але відомості про них не відповідають дійсності (неповні або перекручені). Свобода дотримуватися своїх поглядів є основною передумовою інших свобод, гарантованих статтею 10 Європейської конвенції з прав людини, і вона користується майже абсолютним захистом у тому сенсі, що можливі обмеження, закладені в пункті 2 цієї статті. Поряд з інформацією чи даними, що підлягають перевірці, стаття 10 Конвенції захищає погляди, критичні зауваження або припущення, правдивість яких не може бути піддана перевірці на правдивість. Оціночні судження також користуються захистом - це передумова плюралізму поглядів. Тобто вказує на те, що зазначена інформація є оцінкою дій, висловлювання не можна витлумачити як такі, що містять фактичні дані, оскільки вони лише дають можливість проаналізувати та сприйняти зміст інформації згідно з власними суб`єктивними переконаннями. Зазначена правова позиція викладена в Постанові Верховного Суду від 07.09.2020 у справі №490/3098/17. Суд зауважує, що файли в форматі *.png і *.jpg, які містять скриншоти та фото, долучені до позовної заяви, не відповідають загальним вимогами про докази, в порушення ч.1 ст.77, ч.1 ст.79 ЦПК України не є належними, оскільки не містять інформацію щодо предмета доказування та не є достовірними, адже на їх підставі не можна встановити дійсні обставини справи (т.1 а.с.77-78). Відповідно, з врахуванням положень ст.100 ЦПК України (положень про електронні докази), суд не бере їх до уваги та розгляду внаслідок порушення наведених основних положень про докази. Інших доказів на підтвердження позовних вимог у справі немає. Дослідивши фактичні обставини справи, перевіривши їх наявними доказами, які оцінено на предмет належності, допустимості, достовірності, достатності та взаємного зв`язку, адже правомірність заявлених позовних вимог не доведено позивачем, оскільки факт поширення вказаної інформації щодо [PERSON] 23.10.2016 на сайті «Одноклассники» у групі «пгт Черноморское», що принижує її честь, гідність та ділову репутацію, а також поширення її саме відповідачем не знайшли свого підтвердження під час розгляду справи. Відповідно, наявність інших елементів юридичного складу правопорушення не підлягає доведенню, як не підлягає встановленню за даних обставин й розмежування недостовірної інформації та оціночних суджень, оскільки неможливо перевірити істинність інформації, розповсюдження якої не доведено. Внаслідок чого відсутні правові підстави до задоволення позовних вимог. Крім того, щодо вимог про зобов`язання відповідача спростувати інформацію та принести вибачення на сайті «Одноклассники» у групі «пгт Черноморское», суд звертає увагу, що рішенням РНБО України «Про застосування персональних спеціальних економічних та обмежувальних заходів(санкцій), яке введено в дію Указом президента України від 28.04.2017, заборонено Інтернет-провайдерам надання послуг з доступу користувачам мережі Інтернет до ресурсів серверів « [INFO] » ( [INFO] ) та соціально-орієнтованих ресурсів «Вконтакте» ( [INFO] ) та «Одноклассники» ( [INFO] ) строком на три роки. Вимога позивача про відшкодування моральної шкоди є похідною від вимог про зобов`язання відповідача спростувати інформацію та принести вибачення на сайті «Одноклассники» у групі «пгт Черноморское», тому також не може бути задоволена через необґрунтованість. Відповідно до ч.ч.1,3 статті 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати: на професійну правничу допомогу; пов`язані із залученням свідків, спеціалістів, перекладачів, експертів та проведенням експертизи; пов`язані з витребуванням доказів, проведенням огляду доказів за їх місцезнаходженням, забезпеченням доказів; пов`язані з вчиненням інших процесуальних дій, необхідних для розгляду справи або підготовки до її розгляду. Разом з тим, відповідачем та її представником всупереч вимог ст.ст.12, 81 ЦПК України не представлено суду доказів, які б свідчили про відрив від звичайних занять за 63 години у зв`язку зі зверненням до суду позивача, у зв`язку з чим відсутні відомості, які б могли бути взяті судом до уваги при визначенні розміру наведеної компенсації. Що стосується вимог про стягнення з позивача на користь відповідача витрат, пов`язаних зі сплатою судового збору за видачу копії технічного запису судового засідання, то вони не суперечать вимогам ст.133 ЦК України та підлягають задоволенню.

Outcome: approved