Jurisdiction: civil
Date: 2021-09-27 00:00:00

Позивач звернулась до суду з даним позовом, в якому просила стягнути з відповідача на її користь аліменти на утримання дітей сторін [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , у розмірі 1/3 частини з усіх видів його доходу (заробітку) щомісячно, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку на кожну дитину до досягнення старшою дитиною повноліття. Позовні вимоги мотивувала тим, що з 01.11.2003 року по 24.12.2015 року сторони перебували у шлюбі, який згодом було розірвано за рішенням суду. З вересня 2019 року позивач разом із дітьми сторін виїхала до Німеччини і з того часу відповідач перестав приймати участь в утриманні дітей. Позивач в судове засідання не з`явилась, належним чином була повідомлена про час розгляду справи в суді. Від позивача надійшла письмова заява про розгляд справи без її участі, просить позовні вимоги задовольнити у повному обсязі (а.с.20). Відповідач в судове засідання не з`явився, належним чином був повідомлений про дату та час розгляду справи, причини неявки суду не повідомив, відзив на позовну заяву не надав. Зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням статей 169, 224 ЦПК України. У відповідності до ч. 8 ст. 178 та ч. 5 ст. 279 ЦПК України суд розглядає справу за наявними у справі матеріалами. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає повному задоволенню. В суді встановлено, що сторони 01 листопада 2003 року зареєстрували шлюб у виконавчому комітеті Добротівської сільської ради Кролевецького району Сумської області, актовий запис № 3 (а.с.6). Від шлюбу сторони мають двох дітей: сина [PERSON] , [INFO] , та доньку [PERSON] , [INFO] (а.с.7-8). Рішенням Кролевецького районного суду Сумської області шлюбу розірвано 24 грудня 2015 року (а.с.10). Діти сторін зареєстровані за адресою [ADDRESS] разом із позивачем по справі (а.с.9) і знаходяться на її утриманні. Згідно ч. 2 ст. 114, абз. 2 ч. 3 ст. 115 СК України у разі розірвання шлюбу судом шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу. Документом, що засвідчує факт розірвання шлюбу судом, є рішення суду про розірвання шлюбу, яке набрало законної сили. Відповідно до вимог ст. 180 Сімейного кодексу України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Статтею 181 Сімейного кодексу України визначено способи виконання батьками обов`язку утримувати дитину. Способи виконання батьками обов`язку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними. За домовленістю між батьками дитини той із них, хто проживає окремо від дитини, може брати участь у її утриманні в грошовій і (або) натуральній формі. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Спосіб стягнення аліментів, визначений рішенням суду, змінюється за рішенням суду за позовом одержувача аліментів. Відповідно до ч. 1 ст. 182 Сімейного кодексу України при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення. При цьому, розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини, а мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Статтею 191 Сімейного кодексу України визначено, що аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову. Виплачуються аліменти до повноліття дитини. Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України від 27 лютого 1991 року та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Враховуючи вищезазначені обставини, а також обов`язок обох батьків утримувати дитину та те, що відповідач працездатна особа, суд вважає, що позов підлягає повному задоволенню та вважає за необхідне стягнути з відповідача аліменти у розмірі 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку на кожну дитину щомісячно, починаючи стягнення з 12 липня 2021 року і до досягнення дитиною повноліття. Згідно ч.1 ст.430 ЦПК України, рішення суду в частині стягнення аліментів підлягає негайному виконанню - у межах суми платежу за один місяць. Розподіляючи судові витрати між сторонами, суд виходить з наступного. Відповідно до ч. 2 ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволення позовних вимог. На підставі викладеного і

Outcome: approved