Jurisdiction: civil
Date: 2016-05-15 00:00:00

Позивач звернулась до суду з відповідним позовом, зазначивши проте те, що нею 29.09.2015 року було придбано квартиру [ADDRESS] та за договором купівлі - продажу набула право власності на неї. При укладанні договору купівлі-продажу квартири, було визначено, що продавець разом з членами сім'ї зобов'язується знятися з реєстрації особисто. Однак у визначений договором строк відповідач не знявся з реєстраційного обліку, у зв'язку з чим, позивач просить суд, позов задовольнити, позбавити відповідачів права користування вищевказаною квартирою. Позивач у судове засідання не з'явилась, подала до суду заяву про розгляд справи за своєї відсутності, наполягаючи на задоволенні позовних вимог та не заперечуючи проти проведення заочного розгляду справи. Відповідачі в судове засідання не з'явилися, з не відомих суду причин, хоча про день, час та місце розгляду справи були повідомлені належним чином. Зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, а також у зв'язку з неявкою сторін, судове засідання проводити без фіксування за допомогою звукозаписувального технічного засобу що відповідає положенням ст. 224, ч.2 ст.197 ЦПК України. Дослідивши матеріали справи та письмові докази суд прийшов до висновку про часткове задоволення позовних вимог з наступних підстав. Судом встановлено, що відповідно до договору купівлі - продажу від 29.09.2015 року, посвідченого приватним нотаріусом Новокаховського міського нотаріального округу Сердюк Л.І., [PERSON] продала, а [PERSON] придбала у власність за обумовлену грошову суму квартиру [ADDRESS]. Пунктом 10 вказаного договору передбачено, що продавець зобов'язується знятись з реєстрації особисто та з іншими особами, які проживають у квартирі. Як вбачається із довідки КП «НК ЖЕУ» від 22.03.2016 року, [PERSON], [INFO] зареєстрований за адресою: [ADDRESS], як син колишнього власника. Відповідно до ч. 1 ст. 16 ЦК України особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Оскільки відповідач добровільно не знімається з реєстраційного обліку по квартирі, а щодо якої не має права користування, то такими діями створює перешкоди позивачці у користуванні її власністю та спричиняються додаткові витрати в утриманні квартири. Відповідно до частини 1 статті 319 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Згідно із частиною 1 статті 321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. При цьому відповідно до статті 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном. Таким чином, зняття з реєстраційного обліку є наслідком задоволення вимоги позивача про усунення перешкод в користуванні його власністю (ст.ст. 71,72, 116, 156 ЖК України, ст. 405 ЦК України). Відповідно до ст. 346 ЦК України право власності припиняється у разі відчуження власником майна. Право користування є складовою частиною права власності на майно та припиняється автоматично з припиненням права власності. Статтею 405 ЦК України визначено, члени сім'ї власника житла, які проживають разом з ним, мають право на користування цим житлом відповідно до закону. Житлове приміщення, яке вони мають право займати, визначається його власником. Член сім'ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім'ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом. Відповідно до п. 34 постанови пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ «Про судову практику в справах про захист права власності та інших речових прав» від 07 лютого 2014 року № 5, під час розгляду позовів про визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням, судам необхідно чітко розмежовувати правовідносини, які виникають між власником та попереднім власником житла, і правовідносини, які виникають між власником житла та членами його сім'ї, попередніми членами його сім'ї, а також членами сім'ї попереднього власника житла. Так, власник житла має право вимагати визнання попереднього власника таким, що втратив право користування житлом, що є наслідком припинення права власності на житлове приміщення (пункт 3 частини першої статті 346 ЦК) із зняттям останнього з реєстрації. Враховуючи вищевикладене та оскільки відповідач по справі [PERSON] зареєстрований в спірній квартирі як член сім'ї колишнього власника [PERSON], тому вважається таким, втратив право користування цією квартирою, що є наслідком припинення права власності на житлове приміщення. На підставі викладеного,

Outcome: approved