Jurisdiction: civil
Date: 2018-03-20 00:00:00

Позивач звернувся у суд із позовом до Прутівської сільської ради про встановлення факту постійного проживання та визнання права власності на земельні ділянки. В обґрунтування позовних вимог вказав, що 04.03.2017 р. померла мама позивача [PERSON], яка посвідчила заповіт на користь позивача. [PERSON] проживала вналежному їй будинку в с. Долішнє- Залуччя по вул. Підгірна, 46, Снятинського району, в якому станом 14.11.2011 р. відбулася пожежа. Після пожежі [PERSON] перейшла проживати в належний позивачу житловий будинок в с. Прутівка, де проживала до дня смерті, позивач похоронив [PERSON] В передбачений шестимісячний термін не звернувся в нотаріальну контору для прийняття спадщини, а тому просить встановити факт постійного проживання з [PERSON] на час відкриття спадщини. Матері позивача на підставі державного акту Серія Р1 №195542 від 14.02.2003 р. на праві власності належали земельні ділнки для ведення товарного сільськогосподарського виробництва загальною площею 2,17 га. в звязку з відсутністю оригіналу державного акту нотаріальна контора відмовила позивачу у видачі свідоцтва про право на спадщину, а тому позивач вимушений звернутися до суду з даним позовом. Позивач в судове засідання не зявився, подав до суду заяву в якій позовні вимоги підтримав у повному обсязі, позов просив задоволити, справу розглядати за його відсутності. Відповідач [PERSON] в судове засідання не зявився, подав до суду заяву про розгляд справи за його відсутності. Проти позову не заперечує. Відповідач [PERSON] в судове засідання не зявився, подав до суду заяву про розгляд справи за його відсутності. Проти позову не заперечує. Представник відповідача Прутівської сільської ради в судове засідання не зявився. Суд, перевіривши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. З державного акту на право приватної власності на землю Серія Р1 №195542, виданого на [PERSON], слідує, що останній належали земельні ділянки № 296 площею 1,072 га та земельна ділянка №852 площею 1,098 га., загальною площею 2,17 га. для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, що розташована на території Горішньозалучанської сільської ради. З заповіту від 16.03.2011 р.посвідченого секретарем Горішньозалучанської сільської ради, слідує, що [PERSON] заповіла житловий будинок, що знаходиться в с. Долішнє- Залуччя по вул. Підгірна «а», що належить їй на підставі свідоцтва про право власності на нерухоме майно Серія САВ №333222 від 27.08.2009р., а також земельний пай, що належить останній на підставі державного акта на право приватної власності на землю Серія Р1 №195542 від 14.02.2003 р. на користь [PERSON] З свідоцтва про народження Серія ЯЛ №697413, виданого на [PERSON], слідує, що батьками останнього записано [PERSON] та [PERSON] З довідки від 01.10.2012 р. №1080, виданої Горішньозалучанською сільською радою, слідує, що [PERSON], [INFO] та жителька с. Долішнє- Залуччя [PERSON], [INFO] одна і таж особа. З довідки від 19.12.2017 р. №1193, виданої Прутівською сільською радою, слідує, що [PERSON] останні 5 років до дня смерті проживала з сином [PERSON] в належному йому будинку в с. Прутівка. Поховання її здійснювалося в с. Прутівка в даному будинку так як її будинок в с. Залуччя Долішнє згорів у 2011 р. З довідки від 03.10.2017 р. №5673, виданої Горішньозалучанською сільською радою, слідує, що за [PERSON], що померла 04.03.2017 р. в с. Долішнє- Залуччя, Снятинського району Івано-Франківської області рахується земельний пай розміром 2,14 га на підставі державного акту на право приватної власності на землю Серія Р1 №195542. На день смерті [PERSON] у вказаному господарстві були зареєстровані, остання була зареєстрована одна. Після смерті [PERSON] в управління спадковим майном вступив [PERSON]- син. Заповіт від імені [PERSON] посвідчувався 16.03.2011 р. за №19 у виконкомі Горішньозалучанської сільської ради. З акту про пожежу від 14.11.2011 р. слідує, що внаслідок короткого замикання телевізора пожежою знищено, житловий будинок, що знаходиться в Долішнє- Залуччя, вул. Підгірна, що належить [PERSON] Пожежею знищено: електролічильник, телевізор та інші речі домашьного вжитку, кімнату та коридор житлового будинку, частково знищено покрівлю. Виходячи з вищенаведеного суд прийшов до висновку, що слід встановити факт постійного проживання [PERSON] разом із [PERSON] на час відкриття спадщини 31.05.2008 р.. Відповідно до ч.3 та ч.5\~ст.1268 ЦК України\~спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встанволеного\~статею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. Відповідно до\~ст.315 ч.2 ЦПК України,у судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення.\~\~\~\~\~ Із ч.1 ст. 1268 ЦК України вбачається, що спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її, а з ч.3 ст.1268 ЦК України слідує, що спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Згідно ст. 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Згідно із ч.ч.2, 3, 5 ст.158 ЗК України, виключно судом вирішуються земельні спори з приводу володіння, користування і розпорядження земельними ділянками, що перебувають у власності та користуванні громадян і юридичних осіб. Згідно пунктів 10, 11 Постанови Пленуму Верховного суду України від 30 травня 2008 року № 7 «Про судову практику у справах про спадкування» про те, що відповідно до статті 1225 ЦК України право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців за загальними правилами спадкування (зі збереженням її цільового призначення) при підтвердженні цього права спадкодавця державним актом на право власності на землю або іншим правовстановлюючим документом. Відповідно до п.г. ч.1 ст.81 Земельного кодексу України громадяни України набувають права власності на земельні ділянки на підставі прийняття спадщини. Згідно ст. 392 ЦК України власник майна може предявити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Відповідно до ч.1 ст.15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Згідно п.1 ч.2 ст.16 ЦК України, способами захисту цивільних прав та інтересів можуть бути, зокрема визнання права. За наведених обставин суд вважає, що слід визнати за позивачем право власності на земельні ділянки №296 площею 1,072 га та земельну ділянку №852 площею 1,098 га, загальною площею 2,17 га. для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, розташовану на території Горішньозалучанської сільської ради, Снятинського району Івано-Франківської області, яка на підставі державного акту на право приватної власності на землю Серія Р1 №195542, зареєстрованого в Книзі записів державних актів на право приватної власності на землю за №248 від 14.02.2003 р. належала [PERSON], яка померла 04.03.2017р. На підставі наведеного, та ст. ст. 15, 16, 328, 392, 1268 ЦК України,

Outcome: approved