Jurisdiction: civil
Date: 2019-09-12 00:00:00

Позивач звернулась до суду з позовом, в якому просить надати дозвіл на виїзд за межі України до Ізраїлю, Туреччини, Єгипту та Російської Федерації та на виїзд через лінію зіткнення у межах Луганської та Донецької областей, неповнолітній дитині [PERSON] , [INFO] , у її супроводі, без згоди та супроводу батька [PERSON] до досягнення дитиною 16-ти річного віку. На теперішній у позивача виникла потреба у вивезенні сина для здійснення лікування за кордон, однак відповідач дозвіл на в`їзд/виїздна за межі України неповнолітній дитині не надає. Позивач вважає, що така відмова пов`язана з неприязними стосунками, що склалися у них з відповідачем, тому звернулась до суду за судовим захистом. Позивач в судове засідання не з`явилась, позов підтримала, не заперечувала проти заочного розгляду справи, справу просила розглядати за її відсутності, про що вказала у позовній заяві(а.с.2-3). Відповідач у судове засідання не з`явився, про дату час та місце судового розгляду повідомлявся своєчасно та належним чином, клопотань про відкладення розгляду справи не надіслав, про причину неявки суд не повідомив, тому суд зі згоди позивачки ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає вимогам ст. 280 ЦПК України. Суд, дослідивши докази, вважає позов таким, що підлягає задоволенню. У судовому засіданні встановлено, що сторони перебували у фактичних шлюбних відносинах, що підтверджується копією свідоцтва про шлюб серії [NUMBER] (а.с.8). Від шлюбу мають неповнолітнього сина [PERSON] , [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] від 22.06.2016 (а.с.9). Дитина проживає разом з позивачем, що підтверджується довідкою (а.с.7) . Згідно ст. 141 СК України батьки мають рівні права та обов`язки щодо дитини. Згідно ч.2 ст. 150 СК України батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток. Статтею 313 ЦК України визначено, що фізична особа, яка не досягла шістнадцяти років, має право на виїзд за межі України лише за згодою батьків (усиновлювачів), піклувальників та в їхньому супроводі або в супроводі осіб, які уповноважені ними. У відповідності до положень ч. 2 ст. 4 Закону України «Про порядок виїзду з України і в`їзду в Україну громадян України» оформлення проїзного документа дитини проводиться на підставі нотаріально засвідченого клопотання батьків або законних представників. За відсутності згоди одного з батьків, виїзд неповнолітнього громадянина України за кордон може бути дозволений на підставі рішення суду. Правила перетинання державного кордону громадянами України, затверджені Постановою КМУ від 27 січня 1995 р. № 57 із змінами і доповненнями, передбачають, що перетинання державного кордону для виїзду за межі України громадянами, які не досягли 16-річного віку, здійснюються лише за згодою обох батьків (усиновлювачів) та в їх супроводі або в супроводі осіб, уповноважених ними, які на момент виїзду з України досягли 18-річного віку. Виїзд за межі України громадян, які не досягли 16-річного віку, в супроводі одного з батьків або інших осіб, уповноважених одним з батьків за нотаріально посвідченою згодою, згода другого з батьків не вимагається у разі пред`явлення рішення суду про надання дозволу на виїзд з України громадянину, який не досяг 16-річного віку, без згоди та супроводу другого з батьків. З огляду на викладене діючим законодавством не встановлено обмеження щодо виїзду неповнолітньої дитини за кордон, а лише встановлено певний порядок її виїзду за кордон за згодою батьків або дозволу суду при відсутності згоди одного з батьків. Відповідно до ст. 155 СК України здійснення батьками своїх прав та виконання обов`язків мають ґрунтуватися на повазі до прав дитини та її людської гідності. Батьківські права не можуть здійснюватися всупереч інтересам дитини. Суд вважає надані позивачем докази достатніми та переконливими. Судовий збір у розмірі 704,8 грн. на підставі ст. 141 ЦПК України підлягає стягненню з відповідача на користь позивача. На підставі викладеного,

Outcome: approved