Jurisdiction: civil
Date: 2020-12-17 00:00:00

Позивач звернулась до Новопсковського районного суду Луганської області з позовом до відповідача, в якому просить стягувати з [PERSON] , [INFO] , аліменти на утримання сина [PERSON] , [INFO] , який продовжує навчання, у розмірі 2500 грн. щомісячно, з дня подання позову і до закінчення навчання чи до досягнення [PERSON] 23 років в залежності від того, яка з цих обставин настане першою. В обґрунтування позовної заяви позивач зазначає, що з відповідачем перебувала у зареєстрованому шлюбі, який рішенням суду було розірвано 14.07.2006. Від шлюбу сторони мають сина [PERSON] . На даний час син є повнолітнім, однак продовжує навчання у Старобільському фаховому коледжі Луганського національного аграрного університету на денній формі навчання. Оскільки [PERSON] навчається на денній формі навчання, він не має змоги влаштуватися на роботу, щоб самостійно отримувати заробіток. Відповідач з 2006 року не бере участі у вихованні спільного сина, сплату аліментів проводить один раз на рік, перераховуючи кошти на банківський рахунок, через фірму «Топаз», де є орендодавцем земельного паю. Заборгованість по аліментах складає 13000 грн. Належний рівень утримання сина позивач одна забезпечити не може, оскільки має ще одного неповнолітнього сина, а тому вважає, що батько, який є фізично здоровим та працездатним, зможе сплачувати аліменти на навчання сина. Ухвалою Новопсковського районного суду Луганської області від 06 жовтня 2020 року відкрито позовне провадження, розгляд справи призначено в порядку спрощеного позовного провадження на 03 листопада 2020 року. 03 листопада 2020 року судове засідання відкладено до 24 листопада 2020 року у зв`язку з неявкою відповідача. 24 листопада 2020 року судове засідання відкладено до 18 грудня 2020 року у зв`язку з перебуванням головуючого судді на лікарняному. Позивач в судове засідання не з`явилася, про день, час та місце розгляду справи була повідомлена належним чином, надала заяву, в якій просила справу розглянути без її участі, на позовних вимогах наполягає. Відповідач в судове засідання не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, заяв про відкладення, розгляду справи без його участі не надав, відзив на позовну заяву не пред`явив. За таких обставин, суд вважає за можливе розглянути справу за відсутності учасників справи на підставі наявних у справі доказів та без фіксування судового засідання технічними засобами, що відповідає положенням ч. 2 ст. 247 ЦПК України. Дослідивши наявні у справі письмові докази, суд вважає, що позов підлягає задоволенню за таких підстав. Судом встановлено, що сторони перебували у зареєстрованому шлюбі, що підтверджується свідоцтвом про розірвання шлюбу серія [NUMBER] , виданим відділом реєстрації актів цивільного стану Новопсковського районного управління юстиції Луганської області 14.07.2006. Після реєстрації розірвання шлюбу дружині присвоєно прізвище « [PERSON] ». Від шлюбу сторони мають спільного сина [PERSON] , [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про його народження, серія [NUMBER] , виданим відділом реєстрації актів громадянського стану Новопсковського районного управління юстиції Луганської області 30.11.2001, актовий запис № 72. Відповідно до свідоцтва про шлюб серія [NUMBER] , виданого Осинівською сільською радою Новопсковського району Луганської області 09.07.2007, [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , 09.07.2007 зареєстрували шлюб. Після реєстрації шлюбу прізвище дружини « [PERSON] ». З довідки № 310, виданої 15.09.2020 Старобільським фаховим коледжем Луганського національного аграрного університету, вбачається, що [PERSON] є студентом групи МС-13, І курсу денної форми навчання. Період навчання з 15.09.2020 по 01.07.2022. Як вбачається зі змісту позовної заяви, відповідач в добровільному порядку матеріальної допомоги сину на період навчання не надає. Правовідносини батьків по утриманню повнолітніх дочки, сина на період навчання регулюються главою 16 Сімейного кодексу України, яка, зокрема, передбачає обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, у спосіб сплати аліментів (статті 199, 200, 201 цього Кодексу). Статтею 199 СК України передбачений обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчання. Якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов`язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Право на утримання припиняється у разі припинення навчання. Право на звернення до суду з позовом про стягнення аліментів має той з батьків, з ким проживає дочка, син, а також самі дочка, син, які продовжують навчання. У пункті 20 постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» судам роз`яснено, що обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчатися після досягнення повноліття (незалежно від форми навчання), виникає за обов`язкової сукупності таких юридичних фактів: досягнення дочкою, сином віку, який перевищує 18, але є меншим 23 років; продовження ними навчання; потреба у зв`язку з цим у матеріальній допомозі; наявність у батьків можливості надавати таку допомогу. Згідно ч.1 ст.200 СК України суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у статті 182 цього Кодексу. Відповідно до ч.1 ст.182 Сімейного Кодексу України при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, інші обставини, що мають істотне значення. З огляду на викладене, оцінюючи всі докази у їх сукупності та взаємозв`язку, враховуючи встановлені під час судового розгляду обставини, а саме, що відповідач є батьком повнолітнього [PERSON] , який потребує матеріальної допомоги для продовження навчання, проживання та придбання побутових речей, і, незважаючи на працездатний вік, не може отримувати постійного заробітку у зв`язку з навчанням за денною формою, а відповідач заперечень щодо можливості надавати матеріальну допомогу сину не надав, виходячи з рівності обов`язку батьків утримувати дитину, а також те, що відповідач як батько не звільнений від обов`язку утримувати повнолітнього сина протягом його навчання і створювати необхідні передумови для його розвитку і забезпечення організації життя, суд приходить до висновку про задоволення позову, та вважає за необхідне стягнути з відповідача аліменти на користь позивача на утримання повнолітнього сина на час навчання у розмірі 2500 грн. щомісячно, починаючи з дати подання позову 21.09.2020 і до закінчення навчання, але не довше ніж до досягнення ним 23 років. Згідно із ч. 1 ст. 191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову. Відповідно до п.1 ч.1 ст. 430 ЦПК України суд допускає негайне виконання рішень у справах про стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць. Відповідно до ст. 141 ЦПК України з відповідача [PERSON] на користь держави підлягає\~стягненню судовий\~збіру розмірі 840,80 грн.

Outcome: approved