Jurisdiction: civil
Date: 2020-06-11 00:00:00

Позивач звернулась до суду з позовною заявою до відповідача про встановлення порядку користування квартирою в якій указала на те, що квартира [ADDRESS] була успадкована та є спільною частковою власністю [PERSON] - 5/8 частки, малолітньої дочки [PERSON] - 1/8 частки та [PERSON] , якому належить 2/8 частки квартири. Таким чином, у позивача та її малолітньої дочки у приватній власності 6/8 частки, тобто 3/4 частки, а відповідач [PERSON] власник 2/8 частки, тобто 1/4 частки квартири. Сторони не можуть знайти домовленості щодо користування вказаною квартирою, в зв`язку чим позивач звернулась до суду з даним позовом, уточнивши який просить встановити наступний порядок користування квартирою [ADDRESS] : виділити в користування [PERSON] житлову кімнату площею 17,4 кв.м. (№ 6 плану квартири) та [PERSON] житлову кімнату площею 17,0 кв.м. (№5 плану квартири); виділити в користування [PERSON] житлову кімнату площею 12,3 кв.м. (№4 плану квартири); коридор, кухню, ванну кімнату, вбиральню - залишити у спільному користуванні сторін. Під час розгляду справи відповідач [PERSON] подав зустрічний позов в обґрунтування якого зазначив, що відповідно до свідоцтва про право на спадщину за законом від 23.11.2018 року та Витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності у його приватній власності знаходиться 2/8 (1/4) частки квартири за адресою: [ADDRESS] . [PERSON] як співвласник вищевказаної квартири має право на користування нею, однак [PERSON] не впускає його до спірної квартири, тому він разом з дружиною не може потрапити до квартири, в зв`язку з чим він просить вселити його у квартиру, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] , та стягнути на його користь витрати зі сплати судового збору. 15.02.2019 року суддею Обухівського районного суду Київської області Проць Т. В. винесено ухвалу про відкриття провадження по справі та призначено підготовче судове засідання за загальними правилами позовного провадження. Відповідно до протоколу повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 08.04.2019 року справу передано судді Кравченко М.В. Ухвалою судді від 09.04.2019 року прийнято справу до провадження, продовживши вирішення справи із тієї ж стадії процесу, що існувала до заміни головуючого судді. 20.05.2019 року винесено ухвалу про прийняття до розгляду зміну позовних вимог, продовживши розгляд справи в межах позовних вимог і предмету позову згідно редакції позову від 22.04.2019 року, прийнято зустрічну позовну заяву [PERSON] до [PERSON] про вселення, вимоги за зустрічним позовом об`єднано в одне провадження з первісним позовом. 03.09.2019 року винесено ухвалу про виклик і допит у судовому засіданні свідка [PERSON] , клопотання [PERSON] задоволено частково, залучено до матеріалів справи подані [PERSON] письмові докази. Витребувано від комунального підприємства Київської обласної ради «Західне бюро технічної інвентаризації» належним чином засвідчені копії матеріалів інвентаризаційної справи відносно квартири [ADDRESS] , закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду по суті. 12.06.2020 року ухвалою суду клопотання [PERSON] та його представника про залучення доказів задоволено, залучено до матеріалів справи таксування визначення вартості робіт. В задоволенні клопотань [PERSON] та його представника про огляд доказів за їх місцезнаходженням, виклик спеціалістів, витребування доказів відмовлено. Позивач в судовому засіданні первісний позов підтримала повністю, зустрічний позов визнала частково та вказала, що без визначення порядку користування квартирою вони не можуть проживати в спірній квартирі, розуміючи що відповідач буде робити нестерпні умови для спільного проживання, тому просить встановити вказаний в первісному позові порядок користування квартирою, в задоволенні зустрічного позову відмовити в повному обсязі. Представник позивача [PERSON] в судовому засіданні первісний позов підтримала повністю, зустрічний позов визнала частково, зазначила, що позивач є власником 3/4 частини квартири, проте не може вільно користуватись своєю часткою квартири, що є незаконним. Відповідач [PERSON] в судовому засіданні проти первісного позову заперечив, зустрічний позов підтримав та просив його задовольнити, вказав, що йому позивачем за первісним позовом чиняться перешкоди в користуванні спірною квартирою, та з приводу вчинення протиправних дій він неодноразово звертався до органів поліції про порушення права користування приміщенням. Представник відповідача [PERSON] в судовому засіданні проти первісного позову заперечив, зустрічний позов підтримав та просив його задовольнити, зазначив, що позивачу перешкод у користуванні його власністю відповідач не чинить. Свідок [PERSON] в судовому засіданні пояснила, що вона працює ріелтором, та супроводжувала купівлю-продаж спірної квартири, квартира має три кімнати, складається з двох окремих кімнат, одна кімната прохідна, між кухнею та прохідною кімнатою зроблено пройом, купувалась квартира для проживання сім`ї, нотаріусу про перепланування на момент вчинення правочину не було відомо. Свідок [PERSON] в судовому засіданні пояснив, що покійний [PERSON] з дочкою хотів жити в квартирі, та купував квартиру для сім`ї, свідок вказав що, відповідач у поганих відносинах із позивачем, через що позивач була вимушена виїхати з квартири, тому він допомагав їм вивозити меблі з квартири. Свідок [PERSON] в судовому засіданні пояснила, що є подругою позивача з 2005 року, вони куми, в 2017 році позивач [PERSON] з покійним чоловіком хотіли купити квартиру в Українці для проживання, у відповідача є власний будинок. Вислухавши учасників судового розгляду, свідків, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги первісного позову та зустрічного позову задоволенню не підлягають з наступних підстав. Судом встановлено, що позивач [PERSON] перебувала у шлюбі з [PERSON] , від шлюбу в них народилась дочка [PERSON] , що підтверджується копією свідоцтва про шлюб, та копією свідоцтва про народження. 22.12.2017 року за час шлюбу [PERSON] було придбано трикімнатну квартиру [ADDRESS] , про що свідчить договір купівлі-продажу посвідчений приватним нотаріусом Обухівського районного нотаріального округу Київської області за реєстровим номером 2927. [INFO] помер [PERSON] , після його смерті відкрилася спадщина, в тому числі 1/2 квартири, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] , яку прийняли в 1/4 частці його дружина [PERSON] , в 1/4 частці дочка [PERSON] , та в 2/4 частках його батько [PERSON] , в тому числі з урахуванням 1/4 частки від якої відмовилась мати спадкодавця [PERSON] , що підтверджується копією свідоцтва про право на спадщину за законом. Згідно витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності на нерухоме майно квартира загальною площею (кв.м.): 72,9, житлова площа (кв.м.): 42, за адресою: [ADDRESS] на праві приватної спільної часткової власності належить [PERSON] , розмір частки - 5/8, [PERSON] розмір частки - 2/8, [PERSON] розмір частки - 1/8. Згідно довідок про реєстрацію місця проживання особи від 19.03.2018 року, виданих виконавчим комітетом Української міської ради Обухівського району Київської області [PERSON] та [PERSON] зареєстровані у спірній квартирі за адресою: [ADDRESS] . В судовому засіданні встановлено, що сторони не досягли згоди щодо володіння та користування частинами спільного майна, тому позивач за первісним позовом просить суд визначити порядок користування квартирою, а позивач за зустрічною позовною заявою просить вселити його у спірну квартиру. При цьому позивач [PERSON] просить суд виділити в користування [PERSON] житлову кімнату площею 17,4 кв.м. (№ 6 плану квартири) та [PERSON] житлову кімнату площею 17,0 кв.м. (№5 плану квартири); виділити в користування [PERSON] житлову кімнату площею 12,3 кв.м. (№4 плану квартири); коридор, кухню, ванну кімнату, вбиральню - залишити у спільному користуванні сторін. Зазначені вимоги не можуть бути задоволені з таких підстав. Відповідно до ч.1, ст.13 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до ЦПК України, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. При цьому, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог чи заперечень, крім випадків, встановлених ЦПК України. Згідно з ст. 317 ЦК України власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном. За приписами ч.1 ст.383 ЦК України власник житлового будинку, квартири має право використовувати помешкання для власного проживання, проживання членів своєї сім`ї, інших осіб і не має права використовувати його для промислового виробництва. Відповідно до ст.356 ЦК України власність двох чи більше осіб із визначенням часток кожного з них у праві власності є спільною частковою власністю. Згідно з положеннями ч. 2 ст. 358 ЦК України співвласники можуть домовитися про порядок володіння та користування майном, що є їхньою спільною частковою власністю. За правилами ч.3 ст.358 ЦК України кожен із співвласників має право на надання йому у володіння та користування тієї частини спільного майна в натурі, яка відповідає його частці у праві спільної часткової власності. Пленум Верховного Суду України в п.14 постанови від 22 грудня 1995 року №20 «Про судову практику у справах за позовами про захист приватної власності» роз`яснив, що квартира, яка є спільною сумісною чи спільною частковою власністю, на вимогу учасника (учасників) цієї власності підлягає поділу в натурі, якщо можливо виділити сторонам ізольовані жилі та інші приміщення з самостійними виходами, які можуть використовуватися як окремі квартири або які можна переобладнати в такі квартири. У протилежному випадку може бути встановлено порядок користування приміщеннями квартири, якщо про це заявлено позов. Згідно з висновком Верховного Суду України у постанові від 3 квітня 2013 р. у справі N 6-12цс13 норма ст. 358 ЦК України регулює саме порядок здійснення права часткової власності, тобто порядок користування спільною частковою власністю без її поділу в натурі, наслідком якого є припинення права спільної часткової власності. Установлення співвласниками порядку користування будинком з виділенням конкретних приміщень у натурі не припиняє право спільної часткової власності, тому що такі частини не перетворюються на об`єкт самостійної власності кожного з них. Згідно плану квартири, що відображений в технічному паспорті, виготовленому Комунальним підприємством Київської обласної ради «Західне бюро технічної інвентаризації» від 09.04.2019 року, позивач за первісним позовом просить виділити відповідачу [PERSON] в користування житлову кімнату площею 12,3 кв.м. (№ 4 плану квартири), яка є прохідною кімнатою до кухні. Таким чином, позивач пропонує виділити відповідачу за первісним позовом не ізольовану, прохідну житлову кімнату, що призведе до порушення законних прав і інтересів відповідача за первісним позовом зокрема і співвласників квартири загалом. Оскільки виділення у користування кожній стороні ізольованого приміщення є неможливим, первісний позов [PERSON] до [PERSON] про встановлення порядку користування квартирою задоволенню не підлягає. Щодо вимог зустрічної позовної заяви [PERSON] про вселення його до спірної квартири слід зазначити наступне. Відповідно до ст. 47 Конституції України, кожен має право на житло. Ніхто не може бути примусово позбавлений житла інакше як на підставі закону за рішенням суду. Згідно ч.1, ст.316 ЦК України, правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб. Відповідно до ч.1, ст.317 ЦК України, власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном. Згідно ч.1-2, ст.319 ЦК України, власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Власник має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону. Відповідно ч.1 ст.383 ЦК України власник квартири має право використовувати помешкання для власного проживання, а згідно ч.1ст.391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування своїм майном. Аналіз наведених вище норм цивільного законодавства України дає підстави для висновку про те, що у разі будь-яких обмежень у здійсненні права користування та розпорядження своїм майном власник має право вимагати усунення відповідних перешкод, у тому числі шляхом звернення до суду за захистом свого майнового права. Згідно ст.81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим кодексом. Статтею ст. 76 ЦПК України визначено, що доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. За змістом статті 81 ЦПК України кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цього кодексу. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Матеріалами справи не підтверджується правомірність заявлених вимог позивача за зустрічним позовом про вселення, оскільки позивач за зустрічним позовом не надав суду належних, допустимих, достовірних та достатніх доказів на підтвердження здійснення [PERSON] перешкод [PERSON] у користуванні житлом, які свідчили б про наявність будь-яких перешкод у володінні та користуванні квартирою, тому його позов не підлягає до задоволення. На основі повно та всебічно з`ясованих обставин справи, підтверджених доказами, дослідженими в судовому засіданні, встановивши правовідносини, які випливають із встановлених обставин, та правові норми, які підлягають застосуванню, суд приходить до висновку про відмову у задоволенні первісного та зустрічного позовів.

Outcome: dismissed