Jurisdiction: civil
Date: 2017-04-03 00:00:00

позивач звернулась до суду з позовом в якому просить визнати протиправним та скасувати рішення державного реєстратора [PERSON] державної реєстрації ГТУЮ у Львівській області від 19.04.2016 № 29313313 про відмову їй у державній реєстрації прав та їх обтяжень та скасувати рішення Обласного комунального підприємства Львівської обласної ради «Бюро технічної інвентаризації та експертної оцінки» про державну реєстрацію прав, реєстраційний номер 26966041 від 16.06.2011. В обгрунтування позовних вимог покликається на те, що 13.04.2016р. вона звернулась через свого представника до [PERSON] державної реєстрації ГТУЮ у Львівській області із заявою про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, а саме для проведення державної реєстрації права власності на квартиру, яка розташована за адресою: м.Львів, вул.Антонича, 32/37. Всі документи, необхідні для державної реєстрації були подані в повному обсязі відповідно до вимог Порядку державної реєстрації прав на нерухоме майно та їх обтяжень, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 25.12.2015 №1127. Проте, 06.05.2016 в Центрі надання адміністративних послуг її представником отримано рішення державного реєстратора про відмову у державній реєстрації прав та їх обтяжень від 19.04.2016р. №329313313. За змістом даного рішення, державним реєстратором прав на нерухоме майно [PERSON] надано відмову у державній реєстрації права власності у звязку із наявністю суперечностей між заявленими та вже зареєстрованими речовими правами на нерухоме майно та їх обтяженнями. Реєстратор мотивує своє рішення тим, що у Реєстрі прав власності на нерухоме майно уже є запис про право власності на вищезазначений обєкт нерухомого майна, яке зареєстровано на підставі договору купівлі-продажу від 27.05.2011р. Вважає вказане рішення державного реєстратора неправомірним, необґрунтованим та таким, що суперечить чинному законодавству України з огляду на наступне. 16.06.2011 ОКП ЛОР «БТІ та ЕО» прийнято рішення про державну реєстрацію права власності на квартиру №37 по вул.[PERSON]-І, 32 у м.Львові за [PERSON] на підставі договору купівлі-продажу від 27.05.2011 №390, посвідченого приватним нотаріусом ЛМНО [PERSON] Однак, рішенням Апеляційного суду Львівської області від 27.11.2014 зазначений договір купівлі-продажу визнано недійсним в розмірі 1/6 частки квартири №37 в будинку 32 на вул.Антонича у м.Львові. Крім цього, цим рішенням суду також визнано за позивачкою право власності на 1/6 частку цієї ж квартири. Зазначене рішення суду набрало законної сили 27.11.2014 року. Відтак, у звязку з відмовою у державній реєстрації прав на згадану частку у спірній квартирі, змушена звернутись до суду з даним позовом. Представник позивача в судовому засіданні позов підтримав, дав пояснення аналогічні змісту позовної заяви, просить позов задоволити в повному обсязі. Представник відповідача [PERSON] територіального управління юстиції у Львівській області в судовому засіданні позов повністю заперечив з тих же підстав, які викладені в додаткових письмових поясненнях долучених до матеріалів справи, за змістом яких вказує, що державним реєстратором було виявлено суперечності між заявленими та вже зареєстрованими речовими правами на нерухоме майно та їх обтяжень. Реєстратором при здійсненні пошуків в Реєстрі прав власності на нерухоме майно виявлено запис про власність на заявлений обєкт нерухомого майна зареєстрованого на підставі договору купівлі-продажу від 27.05.2011р., який визнано недійсним на підставі поданого позивачем рішення суду, але була відсутня відмітка про його скасування. За результатами розгляду заяви та документів, поданих для державної реєстрації прав, державний реєстратор приймає рішення щодо державної реєстрації прав або щодо відмови в такій реєстрації. У звязку з цим стверджує, що державний реєстратор мала законну підставу відмовити позивачу у реєстрації прав власності. Представник відповідача [PERSON] державної реєстрації Юридичного департаменту Львівської міської ради в судове засідання не зявився, проте подав до суду письмове заперечення згідно якого заперечує даний позов з тих підстав, що управління державної реєстрації ЮД ЛМР є неналежним відповідачем у даній справі, оскільки ним не було порушено законних прав та інтересів позивача, жодних позовних вимог щодо них не заявлено, а тому просить відмовити в задоволені позову в частині яка стосується управління державної реєстрації ЮД ЛМР, розгляд справи просить провести у відсутності представника управління. Представник третьої особи ОКП ЛОР «БТІ та ЕО» в судове засідання не зявився, хоча належним чином був повідомлений про час та місце розгляду справи, а тому суд вважає за можливе розглядати справу у відсутності представника установи на підставі наявних у справі доказів. Заслухавши пояснення представників сторін, дослідивши матеріали справи, зясувавши дійсні її обставини та перевіривши їх доказами, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що 13.04.2016р. позивач [PERSON] звернулась через свого представника до [PERSON] державної реєстрації ГТУЮ у Львівській області із заявою про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, а саме для проведення державної реєстрації права власності на квартиру, яка розташована за адресою: м.Львів, вул.Антонича, 32/37. В підтвердження своїх майнових прав, нею було представлено усі необхідні документи для державної реєстрації, які передбачені Порядком державної реєстрації прав на нерухоме майно та їх обтяжень, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 25.12.2015 №1127. Попри це, 06.05.2016 в Центрі надання адміністративних послуг представником позивача було отримано рішення державного реєстратора про відмову у державній реєстрації прав та їх обтяжень від 19.04.2016р. №329313313. Як вбачається зі змістом рішення державного реєстратора прав на нерухоме майно [PERSON] №329313313 від 19.04.2016р., останньою надано відмову позивачу у державній реєстрації права власності на квартиру [ADDRESS] у звязку із наявністю суперечностей між заявленими та вже зареєстрованими речовими правами на нерухоме майно та їх обтяженнями, а саме у Реєстрі прав власності на нерухоме майно уже міститься запис про право власності на вищезазначений обєкт нерухомого майна, яке зареєстровано на підставі договору купівлі-продажу від 27.05.2011р. Крім того, 16.06.2011 ОКП ЛОР «БТІ та ЕО» прийнято рішення про державну реєстрацію права власності на квартиру №37 по вул.[PERSON]-І, 32 у м.Львові за [PERSON] на підставі договору купівлі-продажу від 27.05.2011 №390, посвідченого приватним нотаріусом ЛМНО [PERSON] Водночас, рішенням Апеляційного суду Львівської області від 27.11.2014р. частково задоволено апеляційну скаргу позивача [PERSON]; рішення Сихівського районного суду м.Львова від 02.07.2013р. скасовано і ухвалено нове, яким позов [PERSON] задоволено частково; Свідоцтво про право на спадщину за законом, видане спадкоємцеві [PERSON] 17.04.2009р. [PERSON], державним нотаріусом Шостої львівської державної нотаріальної контори за реєстраційним № 2-690, після смерті [PERSON], який помер 13 липня 2008р., - визнано недійсним в частині включення в склад спадщини 1/6 (однієї шостої) частки квартири № 37 в будинку № 32 на вул.Антонича в м.Львові; Договір купівлі-продажу від 27.05.2011р., укладений між [PERSON] (продавець) та [PERSON] (покупець), посвідчений [PERSON], приватним нотаріусом Львівського міського нотаріального округу за реєстраційним № 930, - визнано недійсним в розмірі 1/6 (однієї шостої) частки квартири № 37 в будинку № 32 на вул.Антонича в м.Львові; визнано за [PERSON], в порядку спадкування за заповітом спадкодавця [PERSON] Ольги-Єфросинії Осипівни, яка померла 13 квітня 2000 року, право власності на 1/6 (одну шосту) частку квартири № 37 в будинку № 32 на вул.Антонича в м.Львові; в задоволенні решти позовних вимог відмовлено. Зазначене рішення суду набрало законної сили 27.11.2014 року. Вказаним рішенням позивач обґрунтовує своє право на проведення державної реєстрації права власності на квартиру, яка розташована за адресою: м.Львів, вул.Антонича, 32/37 у відведеній їй частці. У відповідності до ч.4 ст.61 ЦПК України обставини, встановлені судовим рішенням у цивільній, господарській або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини. Таким чином, належне позивачу [PERSON] право власності на 1/6 частку квартири [ADDRESS] не підлягає додатковому доказуванню. При цьому, відповідно до п.9 ч.1 ст.27 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» рішення суду, що набрало законної сили, щодо права власності та інших речових прав на нерухоме майно є підставою для державної реєстрації права власності. Таким чином, серед документів, які долучені позивачем до заяви про державну реєстрацію права власності на квартиру було і згадане рішення Апеляційного суду Львівської області від 27.11.2014, яке набрало законної сили, є належною правовою підставою для внесення запису до реєстру прав власності на нерухоме майно. Згідно з ст.1 Конвенції про захист прав людини та основних свобод, кожна фізична та юридична особа має право володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений свого майна інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом або загальними принципами міжнародного права. Згідно ст.41 Конституції України, кожний має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності. Право приватної власності є непорушним. Відповідно до ч. 1, 2 ст.319 ЦК України, власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Власник має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону. Частиною 1 статті 182 ЦК України встановлено, що право власності та інші речові права на нерухомі речі, обтяження цих прав, їх виникнення, перехід і припинення підлягають державній реєстрації. Відповідно до п.2 ст.26 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» у разі скасування на підставі рішення суду рішення про державну реєстрацію прав, документів, на підставі яких проведено державну реєстрацію прав, скасування записів про проведену державну реєстрацію прав, а також у випадку, передбаченому підпунктом «а» пункту 2 частини шостої статті 37 цього Закону, до Державного реєстру прав вноситься запис про скасування державної реєстрації прав. В оскаржуваній відмові вбачається бездіяльність реєстратора щодо невнесення до реєстру записів про право власності на підставі поданих документів, при цьому реєстратор посилається на відсутність відмітки про скасування запису про право власності. Оскільки, право власності на 1/6 частку квартири [ADDRESS] набуте [PERSON] правомірно на підставі рішення суду, проте позивач не здатна розпоряджатися своїм майном, оскільки їй відмовлено у реєстрації належного їй на праві власності, а тому наявні в матеріалах справи докази у їх сукупності дають підстави вважати, що рішення державного реєстратора [PERSON] державної реєстрації ГТУЮ у Львівській області від 19.04.2016 № 29313313 про відмову у державній реєстрації прав та їх обтяжень підлягає скасуванню. Крім того, відповідно до ч.2 ст.26 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень», у разі скасування на підставі рішення суду рішення про державну реєстрацію прав до Державного реєстру прав вноситься запис про скасування державної реєстрації прав. Згідно з п.41 Порядку ведення Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, затвердженого постановою КМ України від 26 жовтня 2011р. N 1141, державний реєстратор вносить записи до Державного реєстру прав про скасування державної реєстрації прав у разі скасування на підставі рішення суду рішення державного реєстратора про державну реєстрацію прав та їх обтяжень. Таким чином, рішення обласного комунального підприємства Львівської обласної ради «Бюро технічної інвентаризації та експертної оцінки» про державну реєстрацію права власності на квартиру, реєстраційний номер 26966041 від 16.06.2011 у звязку із визнанням частково недійсним договору купівлі-продажу, як підстави виникнення права власності, також підлягає скасуванню. На підставі ст.41 Конституції України, Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень», ст.ст.182, 319 ЦК України, ст.ст. 401, 402, 403 Цивільного кодексу України та

Outcome: approved