Jurisdiction: civil
Date: 2016-05-29 00:00:00

Позивач звернулась до суду з позовом до відповідача про розірвання шлюбу. На обґрунтування своїх вимог посилається на те, що вона з 28 грудня 1991 року знаходиться з відповідачем в шлюбі, який зареєстровано відділом РАГС Індустріального району м. Дніпропетровська, актовий запис №1466, в період якого спільних неповнолітніх дітей не мають. Спільне сімейне життя не склалося через різні характери, погляди на життя та побудову сімейних стосунків, що призвело до втрати почуттів між ними та до припинення між ними сімейно-шлюбних стосунків з вересня 2015 року, хоча вони і проживають одному будинку. Подальше збереження сім'ї, примирення з відповідачем є неможливим, оскільки це суперечить інтересам кожного з них та моральним засадам суспільства. Спір про поділ майна відсутній, а оскільки відповідачка відмовляється розірвати шлюб через органи РАЦС він змушений звернутися з даним позовом до суду. Позивач [PERSON] в судовому засіданні позовні вимоги про розірвання шлюбу підтримав та прохав шлюб розірвати, оскільки фактично сімейно-шлюбні відносини між ними припинено з вересня 2015 року, при цьому в січні 2016 року вони вирішили питання і про поділ спільного господарства, хоча і проживають на даний період в одному будинку. Вони не мають ні спільного бюджету, ні особистих стосунків, а їх двоє спільних доньок на даний час вже повнолітні. В період наданого судом строку на примирення відновлення сімейних стосунків не відбулося, наміру проживати однією сім'єю з відповідачкою він не має. Вважає, що спору про спільне майно не має. Відповідач [PERSON] в судовому засіданні позов про розірвання шлюбу спочатку не визнала, оскільки позивач виганяє її з будинку, де вони проживають, але в подальшому в процесі розгляду справи змінила своє ставлення до позову та визнала позов про розірвання шлюбу. Пояснила, що сімейно-шлюбні відносини між ними остаточно припинені з січня 2016 року, оскільки позивач має іншу жінку та не бажає повертатися в сім'ю, тому збереження сім'ї не можливе. Спільно однією сім'єю не проживають, хоча живуть в одному будинку, спільного бюджету не мають, господарство фактично розділили. Спір з приводу житлового будинку та земельних ділянок, які придбано ними в період шлюбу, буде вирішуватись за окремим позовом. Суд, заслухавши пояснення сторін, дослідивши докази, що маються у справі, приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню, виходячи з наступного. Судом встановлено, що сторони з 28 грудня 1991 року знаходяться в шлюбі, який зареєстровано відділом РАГС Індустріального району м. Дніпропетровська, актовий запис №1466 (а.с.6), в період якого спільних неповнолітніх дітей не мають (а.с.7). Спільне життя сторін в сім'ї не склалося через різні характери, погляди на життя та побудову сімейних стосунків, що привело до втрати почуттів між ними, погіршення стосунків з вересня 2015 року та до остаточного припинення між ними сімейно-шлюбних стосунків в січні 2016 року і з цього часу вони мають окремий бюджет, не ведуть спільне господарство, не підтримують особистих стосунків, хоча і проживають в одному будинку, що вбачається з довідки Привільнянської сільської ради Солонянського району Дніпропетровської області від 14 березня 2016 року №345 (а.с.7) та підтвердили сторони в судовому засіданні. На день розгляду справи судом, сторони в тому числі в період наданого судом строку на примирення (а.с.23), мір до збереження сім'ї не приймали і зберігати сім'ю не бажають. Спір з приводу спільного майна буде вирішуватись за окремим позовом. За таких підстав суд вважає, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам як позивачки, так і відповідача, тому є достатні підстави для задоволення позову відповідно до ст.ст. 105, 112 Сімейного Кодексу України. На підставі викладеного,

Outcome: approved