Jurisdiction: civil
Date: 2017-03-02 00:00:00

Позивач звернулась до суду з позовом до [PERSON], [PERSON], [PERSON], третя особа: Нижчедубечанська сільська рада Вишгородського району Київської області про визнання осіб такими, що втратили право користування житловим приміщенням. Свої вимоги позивач обґрунтовував тим, що він являється власником житлового будинку [ADDRESS] на підставі договору купівлі-продажу житлового будинку укладеного 17 листопада 2016 року між [PERSON] та [PERSON] Відчужуваний житловий будинок належав [PERSON] на підставі Свідоцтва про право на спадщину за законом. Позивач дізнався про реєстрацію сторонніх осіб, без будь-яких на те правових підстав, після підписання та придбання у власність зазначеного житлового будинку. Будь-яких усних чи письмових домовленостей між позивачем та відповідачами стосовно їх реєстрації у житловому будинку не існує. На усні прохання та звернення позивача щодо зняття відповідачів з місця реєстрації останні ніяким чином не відреагували, хоча фактично жоден із відповідачів не проживає в зазначеному житловому будинку. На підставі викладеного, позивач просить визнати відповідачів такими, що втратили право користування житловим будинком за адресою: [ADDRESS] та судові витрати покласти на відповідачів. Позивач у судове засідання не з'явився, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, надав суду заяву в якій просить розглянути справу без його участі та просить позов задовольнити. Відповідачі в судове засідання не з'явились, про час та місце розгляду справи повідомлені належним чином, а саме оголошенням в газеті «Час Київщини» № 7 (250) від 24 лютого 2017 року, причини неявки суду не відомі. Представник Нижчедубечанської сільської ради Вишгородського району Київської області у судове засідання не з'явився, сільський голова надав суду заяву в якій просить розглянути справу без участі їх представника. Зі згоди позивача, суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи. Дослідивши письмові докази, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню з таких підстав. Судом встановлено, що 17 листопада 2016 року між [PERSON] та [PERSON] укладено договір купівлі-продажу житлового будинку [ADDRESS], посвідчений державним нотаріусом Вишгородської районної державної нотаріальної контори Київської області Пушняк М.О. та зареєстрований в реєстрі за № 1-1492. Відчужуваний житловий будинок належав продавцю [PERSON] на підставі свідоцтва про право на спадщину за законом. Виданого Вишгородською районною державною нотаріальною конторою Київської області 07 квітня 2016 року, зареєстрованого в реєстрі за № 2-815 та зареєстрованого в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно 10 червня 2016 року, реєстраційний номер [NUMBER]. Відповідно до довідки форми № 3 виданої Нижчедубечанською сільською радою Вишгородського району Київської області № 160 від 07 квітня 2016 року, в будинку в [ADDRESS] зареєстровані [PERSON], [PERSON], [PERSON] Згідно довідки № 839 виданої 03 грудня 2016 року ЖБК «Молодіжний», [PERSON] є членом ЖБК «Молодіжний», створення якого затверджено рішенням виконкому № 682 від 02 грудня 1984 року[ADDRESS]Як встановлено в судовому засіданні відповідачі [PERSON], [PERSON], [PERSON] за вищевказаною адресою та по даний час у житловому будинку не проживають, але залишаються зареєстрованими на даній житловій площі. Відповідно до ст.71 ЖК України при тимчасовій відсутності наймача або членів його сім'ї за ними зберігається жиле приміщення протягом шести місяців. Якщо наймач або члени його сім'ї були відсутні з поважних причин понад шість місяців, цей строк за заявою відсутнього може бути продовжено наймодавцем, а в разі спору - судом. За змістом ст.72 ЖК України визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням внаслідок відсутності цієї особи понад встановлені строки, провадиться в судовому порядку. В судовому засіданні не встановлено будь-яких переконливих доказів, які вказували б на поважність причин відсутності відповідача за місцем проживання, а також не встановлено, що відповідачу чинилися перешкоди у користуванні квартирою. Таким чином, оцінюючи у сукупності добуті в судовому засіданні докази, суд знаходить достовірно встановленим, що відповідачі [PERSON], [PERSON], [PERSON] більш як 6 місяців без поважних на то причин в спірному жилому приміщенні не проживають, а тому втратили право користування ним. Згідно частиною 1 статті 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Тому з відповідачів на користь позивача підлягає стягненню по 183,73 грн. сплаченого ним при подачі позовної заяви судового збору з кожного. Враховуючи викладене,

Outcome: approved