Jurisdiction: civil
Date: 2017-04-04 00:00:00

Позивач звернулась до суду з вказаним вище позовом, обгрунувавши його тим, що шлюб між сторонами було зареєстровано 03.08.03 р.. За час шлюбу у сторін народилось двоє спільних дітей: дочка [PERSON], 07.06.05 р. н., син [PERSON], 24.05.11 р. н.. Зазначає, що відповідач неофіційно працює та має несталий доход, утримання дітям сторін добровільно не надає. Відповідач інших утриманців не має. Просить позов задовольнити, призначити стягнення з відповідача на її користь аліменти на утримання вказаних вище неповнолітніх дітей сторін у розмірі по 700 грн. щомісячно на кожну дитину до досягнення дітьми повноліття, або до зміни матеріального стану сторін. Позивач в судовому засіданні позов підтримала повністю, обґрунтувавши його вищенаведеними доводами, додатково суду пояснила, що відповідач не працює, хоча є працездатним, має неофіційний несталий доход; належного утримання дітям не надає. Доказів наявності у відповідача доходу вона не має. Вважає, що відповідач може сплачувати ту суму аліментів, про яку вона зазначила у позові. Сторони проживають окремо. Шлюб розірвано. Просить позов задовольнити. Не заперечує проти заочного розгляду справи. Відповідач в судове засідання не з»явився, хоча належно оповіщений, про причини неявки суду не повідомив, письмового заперечення проти позову до суду не подав. На думку суду, розгляд справи можливий у відсутності відповідача, відповідно до положень ст. ст. 224 228 ЦПК України, Суд, заслухавши пояснення позивача, дослідивши докази, зібрані у справі, приходить до висновку, що позов підставний та підлягає до часткового задоволення. Як вбачається з пояснень позивача та стверджується копією виписки з рішення Ковельського міськрайсуду Волинської області від 01.12.16 р. у справі № 159/2 765/16 ц провадження № 2/159/1 046/2016 за позовом [PERSON] до [PERSON] про розірвання шлюбу, шлюб, що був зареєстрований між сторонами 03.08.03 р. Мощенською сільрадою Ковельського району Волинської області, актовий запис № 04, було розірвано. Відповідно до копій свідоцтв про народження, сторони мають двох вищезазначених спільних неповнолітніх дітей. У відповідності із ст. 180 СК України, батьки зобовязані утримувати своїх неповнолітніх дітей. Згідно із ст. 181 СК України, за рішенням суду кошти на утримання дитини можуть бути присуджені у частці від доходу матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. За змістом ст. 182 СК України, при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров'я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 4) інші обставини, що мають істотне значення. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, за винятком випадків, передбачених ст. 184 цього Кодексу. Як зазначено у ст. 183 СК України, частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Якщо стягуються аліменти на двох і більше дітей, суд визначає єдину частку від заробітку (доходу) матері, батька на їх утримання, яка буде стягуватися до досягнення найстаршою дитиною повноліття. У відповідності із ст. 184 СК України, якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, частину доходу отримує в натурі, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення, суд за заявою платника може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі. В судовому засіданні достовірно встановлено, що позивач має на утриманні вказаних вище неповнолітніх дітей сторін як спільних; відповідач добровільно коштів на утримання дітей сторін не надає. В даний час відповідач не працює, хоча є працездатного віку, його доход не є сталим, інших утриманців, групи інвалідності він не має. Відповідач будь - якого письмового заперечення проти таких, викладених у позовній заяві обставин, суду не надав. А отже, суд приходить до висновку, що відповідач має можливість сплачувати аліменти на утримання дітей сторін. Слід визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі з врахуванням розміру прожиткового мінімуму для дітей відповідного віку, встановленого законодавчо. Обговорюючи питання розподілу судових витрат, суд вважає, що ці витрати мають бути покладені на відповідача у розмірі, передбаченому чинним законодавством. На підставі наведеного,

Outcome: partial