Jurisdiction: civil
Date: 2015-09-16 00:00:00

Позивач звернувшись до суду з вищевказаним позовом і посилаючись на неналежне виконання відповідачами договірних зобов'язань, просить стягнути солідарно з відповідачів: 100000 грн. - неповернутої позики, 2329 грн. - три проценти річних від простроченої суми та 46430 грн. 14 коп. - втрати від інфляції. У судовому засіданні адвокат позивача позов підтримав і просив про його задоволення, а також, просив додатково стягнути з відповідачів: 745 грн. 33 коп. - у відшкодування витрат позивача та його представника, що пов'язані з явкою до суду. Відповідачі у судове засідання не з'явилися і доказів про поважність причин своєї неявки, суду не надали, хоча про час і місце розгляду справи, неодноразово повідомлялися належним чином за вказаними ним ж адресами свого місця реєстрації і проживання, що підтверджується наявними в матеріалах справи, письмовими доказами, зокрема, зворотними поштовими повідомленнями, а також через оголошення в пресі. Суд вважає, що відповідачі не з'явилися в судове засідання, без поважних причин. Адвокат позивача не заперечував проти заочного розгляду справи. З урахуванням положень ст. ст. 74-77, 169, 224 ЦПК України та з метою уникнення затягування розгляду справи, суд вважає, що в матеріалах справи, є достатньо даних про права та взаємовідносини сторін по справі для її розгляду по суті заочно за відсутності відповідачів. Заслухавши думку адвоката позивача, дослідивши наявні в матеріалах справи докази, суд у судовому засіданні встановив наступне. Відповідно до наявного в матеріалах справи, оригіналу розписки від 15.09.2014 року, відповідачі отримали від позивача: 100000 грн., які зобов'язалися повернути до 27.02.2015 року та додатково сплатити: 25000 грн. за користування коштами. Як зазначає позивач у своєму позові, відповідачі сплатили йому лише: 25000 грн., а іншої частини грошових коштів, не повернули. Відповідно до положень ст. ст. 625, 1046, 1047, 1048 ч. 1, 1049 ч. 1, 1050 ч. 1, 1051 ЦК України, боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. За договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов'язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Договір позики є укладеним у момент передачі грошей або інших речей, визначених родовими ознаками. Договір позики укладається у письмовій формі, якщо його сума не менш як у десять разів перевищує встановлений законом розмір неоподатковуваного мінімуму доходів громадян, а у випадках, коли позикодавцем є юридична особа, - незалежно від суми. На підтвердження укладення договору позики та його умов може бути представлена розписка позичальника або інший документ, який посвідчує передання йому позикодавцем визначеної грошової суми або визначеної кількості речей. Позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюється договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісячно до дня повернення позики. Позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Якщо позичальник не повернув суму позики, він зобов'язаний сплатити грошову суму відповідно до ст. 625 цього Кодексу. Позичальник має право оспорити договір позики на тій підставі, що грошові кошти або речі насправді не були одержані ним від позикодавця або були одержані у меншій кількості, ніж встановлено договором. Якщо договір позики має бути укладений у письмовій формі, рішення суду не може ґрунтуватися на свідченнях свідків для підтвердження того, що гроші або речі насправді не були одержані позичальником від позикодавця або були одержані у меншій кількості, ніж встановлено договором. Це положення не застосовується до випадків, коли договір був укладений під впливом обману, насильства, зловмисної домовленості представника позичальника з позикодавцем або під впливом тяжкої обставини. Будь-яких конкретних правових доказів про повне або часткове повернення позивачу позичених грошових коштів, або доказів того, що договір позики був укладений ними під впливом обману, насильства, зловмисної домовленості їхнього представника з позикодавцем або під впливом тяжкої обставини, відповідачі суду не надали і судом таких доказів не здобуто. Зазначене дає правові підстави для висновку, що відповідачами по відношенню до позивача, порушені вищевказані норми права. За таких обставин, позов підлягає задоволенню. Оскільки позов задовольняється, то відповідно до ст. 88 ЦПК України, з відповідачів на користь позивача, підлягають стягненню судові витрати, пропорційно до розміру задоволених позовних вимог, які складаються із витрат по сплаті судового збору в сумі: 1487 грн. 59 коп. та витрат, що пов'язані з явкою до суду в сумі: 745 грн. 33 коп..

Outcome: approved