Jurisdiction: civil
Date: 2018-07-12 00:00:00

Позивач звернулась до суду з зазначеним позовом до відповідача, вказуючи, що з відповідачем вони перебувають у зареєстрованому шлюбі з 30.08.2017 року. Від шлюбу мають малолітнього сина [PERSON], [INFO]. Після припинення сімейних відносин син проживає з нею та перебуває на її утриманні. Відповідач добровільно матеріальну допомогу на утримання дитини не надає. Позивач зазначила, що на даний час вона перебуває у відпустці по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку і інших доходів, окрім соціальної допомоги, не має. Тому просила суд стягнути з відповідача на її користь аліменти на утримання їхнього малолітнього сина у розмірі 1/4 частини усіх видів його заробітку (доходу), але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи стягнення з дня подачі позову і до досягнення дитиною повноліття та стягнути з відповідача на її користь аліменти на її утримання у розмірі 1/6 частини усіх видів його заробітку (доходу) щомісячно, починаючи стягнення з дня подачі позову і до досягнення дитиною трирічного віку. Позивач в судове засідання не з'явилася, надала на адресу суду заяву, в котрій позовні вимоги підтримала та просила задовольнити, а справу розглянути за її відсутності. Не заперечувала проти заочного розгляду справи на підставі наявних доказів (а.с. 26). Відповідач в судове засідання двічі поспіль не з'явився, про розгляд справи повідомлений належним чином (а.с. 21, 25). За таких обставин суд вважає можливим, за згодою позивача, розглядати справу на підставі наявних у справі доказів, заочно, відповідно до статті 280 ЦПК України. Суд, дослідивши письмові докази у справі, вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню, виходячи з наступного. Судом встановлено, що сторони з 30.08.2017 року перебувають у зареєстрованому\~ шлюбі (а.с. 5). Від шлюбу сторони мають малолітнього сина [PERSON], [INFO] (а.с.4). Судом встановлено, що сторони разом не проживають, дитина подружжя проживає з позивачем та знаходиться на її утриманні. Відповідач не надає матеріальну допомогу на утримання дитини. Судом встановлено, що на даний час позивач не працює, перебуває у відпустці по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку та інших джерел доходу, окрім соціальної допомоги, не має. Відповідно до ст.180 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до частини третьої статті 181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Відповідно до ч. 2 ст. 84 СК України, дружина, з якою проживає дитина, має право на утримання від чоловіка - батька дитини до досягнення дитиною трьох років. Згідно з ч. 4 цієї статті право на утримання вагітна дружина, а також дружина, з якою проживає дитина, має незалежно від того, чи вона працює, та незалежно від її матеріального становища, за умови, що чоловік може надавати матеріальну допомогу. Згідно з ч. 1 ст. 80 СК України, аліменти присуджуються одному з подружжя у частці від заробітку (доходу) другого з подружжя і (або) у твердій грошовій сумі. З огляду на зазначене, враховуючи, що відповідач працює, отримує стабільний дохід (а.с. 3), суд вважає за доцільне стягувати з відповідача на користь позивача аліменти на утримання дитини у розмірі 1/4 частини усіх видів його заробітку (доходу), але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи стягнення з дня подачі позову і до досягнення дитиною повноліття, та стягувати з відповідача на користь позивач аліменти на її утримання у розмірі 1/6 частини усіх видів його заробітку (доходу), починаючи стягнення із дня подачі позову і до досягнення дитиною трирічного віку, тобто до 28.90.2020 року. Відповідно до статті 141 ЦПК України на користь держави з відповідача підлягає стягненню судовий збір у розмірі 704,80 грн.

Outcome: approved