Jurisdiction: civil
Date: 2015-07-02 00:00:00

Позивач звернулась до суду з позовною заявою про позбавлення відповідача батьківських прав, стягнення аліментів. Позовні вимоги мотивовано тим, що в період з 1997 р. до 2004 р. сторони проживали однією сімєю, без реєстрації шлюбу. 3 травня 2002 р. позивач народила сина [PERSON], батьком якого є відповідач. В грудн1 2004 р. сторони припинили шлюбні стосунки, мешкають окремо. Відповідач вихованням сина не займається, матеріальну допомогу на його утримання не надає, ухиляється від виконання своїх батьківських обовязків. З наведених підстав позивач просить суд позбавити відповідача батьківських прав відносно сина, стягнути з нього аліменти на утримання дитини до досягнення нею повноліття у твердій сумі по 2\~000 грн. щомісячно. В судовому засіданні позивач підтримала позовні вимоги та їх обґрунтування, наполягаючи на задоволені позову. Представник третьої особи органу опіки та піклування районної адміністрації Запорізької міської ради по Комунарському району позов підтримала, в судовому засіданні пояснила, що орган опіки та піклування вважає доцільним позбавити відповідача батьківських прав на неповнолітню дочку. Відповідач, будучи належним чином повідомлений про час та місце розгляду справи, в судове засідання не зявився, заяву про розгляд справи за його відсутності не надав, в звязку з чим суд у відповідності зі ст. 224 ЦПК України ухвалює заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, проти чого представник позивача не заперечує. Позов підлягає частковому задоволенню з наступних підстав. В судовому засідання належними документами встановлено, що 25 липня 2002 р. народився [PERSON], матірю якого є позивач [PERSON], батьком [PERSON]. (а.с. 5) У відповідності зі ст. 150 СК України батьки зобов'язані виховувати дитину в дусі поваги до прав та свобод інших людей, любові до своєї сім'ї та родини, свого народу, своєї Батьківщини; піклуватися про здоров'я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток; забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя; поважати дитину. В судовому засіданні встановлено, що відповідач, який є батьком неповнолітнього [PERSON], покладені на нього сімейним законодавством обовязки щодо виховання дитини не виконує. Згідно висновку органу опіки та піклування районної адміністрації Запорізької міської ради по Комунарському району відповідач [PERSON] ухиляється від виконання батьківських обовязків, вихованням дитини не займається, її інтелектуальним, фізичним, духовним та психічним розвитком не цікавиться, матеріально не утримує, в звязку з чим доцільним є позбавлення його батьківських прав. У відповідності зі ст.164 ч.1 п.2 СК України мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він ухиляються від виконання своїх обов'язків по вихованню дитини. Оскільки в судовому засіданні вірогідно встановлено, що відповідач ухиляється від виконання своїх обов'язків по вихованню неповнолітнього сина, суд вважає за необхідне позбавити його батьківських прав щодо цієї дитини. Згідно зі ст. 166 ч.2 СК України особа, позбавлена батьківських прав, не звільняється від обов'язку щодо утримання дитини; одночасно з позбавленням батьківських прав суд може на вимогу позивача або за власною ініціативою вирішити питання про стягнення аліментів на дитину. Оскільки судом приймається рішення про позбавлення відповідача батьківських прав, з нього на користь позивача необхідно стягнути аліменти на утримання сина. При вирішення питання про розмір аліментів, які підлягають стягненню, суд враховує положення ст. 183 ч.1 СК України, згідно яким частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом, та ст. 182 ч.2 СК України, відповідного до якої мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, за винятком випадків, передбачених статтею 184 цього Кодексу. Враховуючи викладене, суд приходить до переконання, що стягненню з відповідача підлягають аліменти у розмірі 1/4 частини усіх видів його доходу (заробітку), але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку до досягнення нею повноліття , частково задовольнивши вимоги позивача в цій частині. Задовольнити позов в частині стягнення аліментів у твердій сумі по 2\~000 грн. щомісячно, суд не може з наступних підстав. У відповідності зі ст. 184 СК України, якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, частину доходу одержує в натурі, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення, суд за заявою платника або одержувача може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі. В судовому засіданні позивач не надала суду жодного, заслуговуючого на увагу, аргументу щодо необхідності стягнення з відповідача аліментів у твердій грошовій сумі, в звязку з чим суд стягує аліменти з частки доходу. На підставі викладеного,

Outcome: partial