Jurisdiction: civil
Date: 2017-10-25 00:00:00

Позивач звернулась до суду з позовною заявою до Публічного акціонерного товариства «Українська страхова компанія «Гарант Лайф» про захист прав споживачів, в якому просила стягнути з відповідача на свою користь викупну суму за договором страхування життя в розмірі 53540,00 грн, що еквівалентно 2000 доларів США, за офіційним курсом НБУ станом на 26.10.2017. Свої позовні вимоги позивач обґрунтовує тим, що 19.12.2006 між сторонами було укладено договір добровільного страхування життя № 0005700. Протягом всього строку дії договору позивач, як страхувальник, відповідно до умов вищевказаного договору в повному обсязі сплачувала страхові платежі. Позивач звернулась до відповідача, як страховика, з вимогою розірвати договір та просила виплатити належну їй згідно умов договору викупну суму. Однак, відповідач умови договору не виконав щодо сплати такої суми і взагалі заяву позивача про розірвання договору проігнорував. В зв'язку з вищенаведеним, а також посилаючись на вимоги ст.ст. 6, 16, 28 Закону України «Про страхування», позивач просила суд позов задовольнити. До судового засідання позивачка надала заяву, в якій позовні вимоги підтримала в повному обсязі, проти заочного розгляду справи не заперечувала. Відповідач, в судове засідання свого представника не направив, про день, час і місце розгляду справи повідомлений належним чином, причину неявки суду не повідомив, заяву про розгляд справи у свою відсутність та письмових заперечень проти заявлених вимог не направляв. Суд, розглянувши подані документи, повно і всебічно з'ясувавши всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтується позов, об'єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Згідно з ст. 525 ЦК України одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Відповідно до ст. 526 ЦК України зобов'язання повинні виконуватися належним чином відповідно до умов договору, вимог кодексу, актів законодавства, а при відсутності таких вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Як вбачається з матеріалів справи і це встановлено судом 19.12.2006 між сторонами було укладено договір добровільного страхування життя у формі Поліса страхування життя № 0005700 об'єктом страхування є майнові інтереси, пов'язані з життям, здоров'ям, працездатністю та додатковою пенсією страхувальника (позивача). За умовами вказаного договору страховик зобов'язався при настанні страхового випадку здійснити страхову виплату на умовах, передбачених договором, а страхувальник зобов'язався своєчасно та в повному обсязі вносити страхові внески та виконувати інші умови договору. Позивач належним чином виконувала умови вказаного договору страхування та щорічно сплачувала страховий внесок відповідно до договору. Всього страхових внесків було сплачено за 10 років. Відповідно до п. 5 договору страхувальник має право на дострокове розірвання договору за своєю ініціативою та має право на отримання викупної суми, яка розраховується математично на день припинення Полісу залежно від періоду, протягом якого він діяв. Викупна сума формується тільки за накопичувальними програмами страхування життя після двох повних років дії договору. В період дії договору позивачем виконувались належним чином зобов'язання в частині сплати страхових платежів. Всього страхових платежів позивачем було здійснено за 10 років. В матеріалах справи відсутні докази щодо порушення будь-яких умов договору страхування життя з боку позивача - страхувальника. Згідно з Закону України «Про страхування» дію договору страхування може бути достроково припинено за вимогою страхувальника або страховика, якщо це передбачено умовами договору страхування. Дія договору особистого страхування не може бути припинена страховиком достроково, якщо на це немає згоди страхувальника, який виконує всі умови договору страхування, та якщо інше не передбачено умовами договору та законодавством України. Статтею 997 ЦК України передбачено, що договір страхування може бути припинений у випадках встановлених договором або законом. Судом встановлено, що між [PERSON] та Публічним акціонерним товариством «Українська страхова компанія «Гарант Лайф» 19.12.2006 укладено Поліс страхування життя № 0005700. Відповідно до умов вищевказаного Полісу, предметом Полісу страхування є майнові інтереси, що не суперечать законодавству України, пов'язані з життям, здоров'ям та працездатністю Застрахованої особи. Згідно з умовами цього Полісу і правил страхування, Страховик зобов'язується у разі настання страхового випадку, здійснити страхове відшкодування Страхувальнику або Вигодонабувачеві, а Страхувальник зобов'язується своєчасно сплачувати страхові платежі та виконувати інші умови Договору і Правил страхування. Вигодонабувачем за цим Договором є позивач [PERSON]. Відповідно до умов Полісу страхування життя № 0005700 від 19.12.2006, Страхувальник має право достроково припинити дію Договору та отримати викупну суму. Позивач звернулась до відповідача з письмовою заявою про припинення, укладеного між сторонами договору страхування, шляхом його розірвання, з проханням виплатити викупну суму, проте відповідач зазначену заяву проігнорував, доказів зворотньому надано не було, про що свідчить заява від 30.01.2017. Згідно з ч.ч. 6-8 ст. 28 Закону України «Про страхування» у разі дострокового припинення дії договору страхування життя страховик виплачує страхувальнику викупну суму, яка є майновим правом страхувальника за договором страхування життя. Якщо вимога страховика зумовлена невиконанням страхувальником умов договору страхування, страхувальнику повертається викупна сума. Викупна сума - це сума, яка виплачується страховиком у разі дострокового припинення дії договору страхування життя та розраховується математично на день припинення договору страхування життя залежно від періоду, протягом якого діяв договір страхування життя, згідно з методикою, яка проходить експертизу в Уповноваженому органі, здійснена актуарієм і є невід'ємною частиною правил страхування життя. Уповноважений орган може встановити вимоги до методики розрахунку викупної суми. Суду не було надано доказів належного виконання зобов'язань відповідачем та виплати викупної суми. Крім того, Національною комісією, що здійснює державне регулювання у сфері ринків фінансових послуг прийнято розпорядження від 01.11.2016 № 2729 про анулювання ліцензії на провадження страхової діяльності ПАТ «УСК» Гарант-Лайф». Дане розпорядження набрало чинності, відповідно до Закону України «Про ліцензування видів господарської діяльності», через 30 календарних днів з дня його прийняття, а саме: 02.12.2016. Також, Нацкомфінпослуг прийнято розпорядження від 06.12.2016 № 3056 «Про виключення Товариства з Державного реєстру фінансових установ та анулювання свідоцтва про реєстрацію фінансової установи». Статею 526 ЦК України передбачено, що зобов'язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог ЦК України. Згідно з ст. 629 ЦК України визначено, що договір є обов'язковим для виконання сторонами. Відповідно до ст. 610 ЦК України, порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання). Згідно з ч. 1, 2 ст. 612 ЦК України, боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов'язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Боржник, який прострочив виконання зобов'язання, відповідає перед кредитором за завдані простроченням збитки і за неможливість виконання, що випадково настала після прострочення. Оцінюючи належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності, враховуючи те, що позивач виконав умови договору, однак відповідач страхувальнику за його письмовою заявою не надав право на дострокове припинення дії договору і отримання викупної суми і не провів виплату викупних сум, розрахованої в залежності від кількості страхових років, за які оплачені страхові платежі (внески, премії), а тому позовні вимоги про стягнення з відповідача на користь позивача викупної суми за договором добровільного страхування життя, Поліс № 0005700 в розмірі 2000 доларам США, що за офіційним курсом НБУ станом на 26.10.2017 становить 53540,00 грн. - є законним, обґрунтованим та підлягає задоволенню. Відповідно до Постанови Пленуму Верховного Суду України №4 від 31.03.1995 р. «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» під моральною шкодою слід розуміти втрати немайнового характеру внаслідок моральних чи фізичних страждань, або інших негативних явищ, заподіяних фізичній чи юридичній особі незаконними діями або бездіяльністю інших осіб. Згідно з загальними підставами цивільно-правової відповідальності обов'язковому з'ясуванню при вирішенні спору про відшкодування моральної (немайнової) шкоди підлягають: наявність такої шкоди, протиправність діяння її заподіювача, наявність причинного зв'язку між шкодою і протиправним діянням заподіювача та вини останнього в її заподіянні. Відповідно до положень ст.ст. 23, 1167 ЦК України позивач має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення його прав. При цьому, моральна шкода відшкодовується грішми, іншим майном або в інший спосіб. Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається залежно від характеру правопорушення, глибини душевних страждань, ступеня вини відповідача, який завдав моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості незалежно від майнової шкоди, яка підлягає відшкодуванню, та не пов'язана з розміром цього відшкодування. Розмір відшкодування визначається судом з урахуванням суті позовних вимог, характеру діяння особи, яка заподіяла шкоду, фізичних чи моральних страждань потерпілого, а також інших негативних наслідків. Оскільки позивачем не надано доказів, які б підтвердили заподіяння їй моральної шкоду та відповідно розмір її компенсації в сумі, яка становить саме 57 000 грн. не обґрунтована, а тому судом не встановлено, що з вини відповідача спричинена моральна шкода, протиправність діяння її заподіювача, наявність причинного зв'язку між шкодою і протиправним діянням заподіювача та вини останнього в її заподіянні. При таких обставинах, суд вважає, що позовні вимоги позивача є безпідставними, оскільки не встановлено спричинення моральної шкоди відповідачем, яка б підлягала відшкодуванню, а тому в частині стягнення моральної шкоди слід відмовити. Відповідно до ст. 88 ЦПК України з відповідача на користь держави підлягає стягненню судовий збір у розмірі 1600,00 грн.

Outcome: partial