Jurisdiction: civil
Date: 2019-10-06 00:00:00

Позивач звернулась до суду з даним позовом до відповідача, зазначивши, що з 21.01.2004 року вона перебуває у шлюбі з відповідачем. З 19.10.2018 ркоу їй встанолена 2 група інвалідності, інвалідність пов`язана з наслідками аварії на ЧАЕС. У зв`язку із захворюванням вона потребує тривалого лікування, оскільки являється онкохворою і потребує тривалого курсу хімеотерапії, який надзвичайно затратний. Отримує лише пенсію, якої не вистачає на проживання та лікування, тому потребує матеріальної допомоги з боку чоловіка. Просить стягувати з відповідача на її користь аліменти на її утримання, як непрацездатної дружини в розмірі 1/4 частини його доходів (заробітку) щомісячно. Справа розглянута за правилами спрощеного позовного провадження. Відзиву на позов, інших заяв, заперечень чи клопотань відповідачем не надано. Дослідивши матеріали справи в їх сукупності, суд дійшов висновку про наступне. Судом встановлено, що між сторонами виник спір з приводу права непрацездатного подружжя на утримання (аліменти), який регулюється нормами сімейного законодавства, а саме положеннями глави 9 СК України. 21.01.2004 року сторонами укладено шлюб, який зареєстровано відділом реєстрації актів цивільного стану Коростенського міського управління юстиції в Житомирській області, актовий запис №16, що стверджується свідоцтвом про одруження. З 17.10.2018 року позивачеві встановлено інвалідність 2-ої групи - безтерміново (довідка до акту огляду МСЕК серія 12 ААБ № 302720). Наявність тяжкої хвороби та потреба у постійному проходженні позивачем курсу лікування підтверджується даними експертного висновку №59 від 18.09.2018 року, консультативним висновком спеціаліста, висновком лікаря мультизвукової ком`ютерної томографії. Відповідач працездатного віку, інших утриманців не має, свою спроможність надавати позивачеві матеріальну допомогу не заперечив. Відповідно до ст.75 СК України, дружина, чоловік повинні матеріально підтримувати один одного. Право на утримання (аліменти) має той із подружжя, який є непрацездатним, потребує матеріальної допомоги, за умови, що другий із подружжя може надавати матеріальну допомогу. Непрацездатним вважається той із подружжя, який досяг пенсійного віку, встановленого законом, або є інвалідом I, II чи III групи. Один з подружжя є таким, що потребує матеріальної допомоги, якщо заробітна плата, пенсія, доходи від використання його майна, інші доходи не забезпечують йому прожиткового мінімуму, встановленого законом. Згідно положень ст.79 СК України аліменти присуджуються за рішенням суду від дня подання позовної заяви, якщо один із подружжя одержує аліменти у зв`язку з інвалідністю, сплата аліментів триває протягом строку інвалідності, у разі подання відповідного документа про продовження строку інвалідності стягнення аліментів продовжується на відповідний строк без додаткового рішення суду про це. Статтею 80 СК України передбачено, що аліменти присуджуються одному з подружжя у частці від заробітку (доходу) другого з подружжя і (або) у твердій грошовій сумі. Враховуючи те, що позивач є непрацездатною особою, тяжко хворіє, засобів для існування, окрім пенсії, не має, відповідач є працездатного віку, про обставини, які унеможливлюють стягнення з нього аліментів на користь позивача в запропонованому нею розмірі, не заявив, позовна вимога є обґрунтованою та підлягає задоволенню. На підставівикладеного,

Outcome: approved