Jurisdiction: civil
Date: 2018-03-20 00:00:00

Позивач звернулась до суду з вказаним позовом, в обґрунтування якого зазначила, що 30 березня 2017 року під час свого публічного виступу на сесії Коростишівської міськради директор СТОВ «Племзавод Коростишівський» [PERSON], виконуючи свої посадові обов»язки, принизив честь, гідність і ділову репутацію позивача поширивши щодо неї недостовірну інформацію, а саме повідломив, що між ним і позивачем існують неприязні відносини та вкрала будівлю. Вказана інформація є такою, що порушує конституційні норми щодо поваги до гідності та честі, є недостовірною інформацією, оскільки ніяких неприязних відносин не існує, вона ніякої крадіжки не вчиняла. Розповсюдження недостовірної інформації нанесло позивачу моральної шкоди, принизило честь, гідність, вплинуло на ділову репутацію. Таким чином позивач просить визнати вказану інформацію недостовірною та відшкодувати моральну шкоду в розмірі 105000грн., а також завдана матеріальна в сумі 677грн. щодо придбання ліків, оскільки стався гіпертонічний криз та вона зверталась до лікарні і проходила відповідне лікування, а тому позивач просить, з врахуванням уточнених позовних вимог визнати недостовірною та такою, що принижує честь, гідність та ділову репутацію і спростувати поширену директорпом СТОВ «Племзавод Коростишівський» [PERSON] 30 березня 2017 року під час його публічного виступу на сесії Коростишівської міськради інформацію щодо існування у [PERSON] до нього неприязного відношення та щодо вчинення [PERSON] крадіжки будівлі у СТОВ «Племзавод Коростишівський». В судовому засіданні позивач та її представник підтримали заявлені позовні вимоги, суду пояснили, що відповідач під час виступу на сесії Коростишівської міськради 30.03.2017 повідомив про позивача недостовірну інформацію, яка принижує її честь, гідність, підриває ділову репутацію, а саме повідомив що в них існують неприязні відносини, а також те, що позивач здійснила крадіжку будівлі у СТОВ «Племзавод Коростишівський» і такими діями їй завдано моральну шкоду, оскільки сильно хвилювалась, втратила спокій, захворіла, стався гіпертонічний криз. Просить позов задовольнити. Представник відповідача заперечив проти позову, суду пояснив, що директор СТОВ «Племзавод Коростишівський» [PERSON] висловив лише свою думку, його вислови є оціночним судженням і не стосуються конкретно позивача. Просить відмовити в задоволенні позову. Третья особа [PERSON] позовні вимоги не підтримав, пояснив, що він не виступав від імені товариства, виступав як приватна особа, не казав що позивач вчинила крадіжку, він лише висловив свої судження та міркування з приводу неприязних відносин, так як були спори з приводу приміщення належному товариству. Допитана свідок [PERSON] суду пояснила, що 01.04.2017 їй зателефонувала позивач та повідомила, що на сесії міської ради [PERSON] звинуватив її в крадіжці приміщення, позивач дуже хвилювалась та нервувала з цього приводу. Допитана свідок [PERSON] пояснила суду, що її мати позивач по справі після сесії міської ради повідомила їй про те, що [PERSON] на сесії звинуватив в крадіжці приміщення, при цьому її мати була схвильована, ходила в лікарню. Допитана свідок [PERSON] суду пояснила, що була присутня на сесії Коростишівської міської ради 30.03.2017, де чула, як під час виступу [PERSON] сказав, що позивач вкрала приміщення. Із сесії вони пішли до її закінчення, бо позивачу стало погано. Суд, заслухавши пояснення учасників процесу, допитавши свідків, дослідивши надані сторонами докази, на засадах змагальності в межах позовних вимог, вважає, що позов підлягає до часткового задоволення. Так, судом встановлено, що 30.03.2017 відбулась тридцята сесія сьомого скликання Коростишівської міської ради на якій, серед іншого, розглядалось клопотання директора СТОВ «Племзавод Коростишівський» [PERSON] щодо відведення земельної ділянки та вирішили СТОВ «Племзавод Коростишівський» продовжити термін дії пункту 1.2 рішення 48 сесії Коростишівської міськради 5 скликання від 14.05.2010 року № 1166 «Про надання дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки» до 14.05.2018 року, що підтверджується рішенням Коростишівської міськради № 83 від 30.03.2017. На вказаній сесії міської ради виступав директор СТОВ «Племзавод Коростишівський» [PERSON] від імені товариства щодо розгляду клопотання товариства та під час виступу публічно заявив на адресу позивача, а саме те, що остання вчинила крадіжку будівлі у СТОВ «Племзавод Коростишівський», що підтверджується показаннями свідків та дослідженим аудіо записом. У відповідності до ст. 68 Конституції України кожен зобов»язаний неухильно додержуватися Конституції та законів України, не посягати на права і свободи, честь і гідність інших людей. Праву на свободу думки і слова, на вільне вираження своїх поглядів і переконань відповідає обов»язок не поширювати про особу недостовірну інформацію та таку, що ганьбить її гідність, честь чи ділову репутацію. Виходячи з положень ч.3 ст. 277 ЦК України вважається, що негативна інформація, поширена про особу, є недостовірною. Будь-яких доказів, що вищевказана інформація є достовірною суду не надано. У відповідності до ч.1 та 2 ст. 275 ЦК України фізична особа має право на захист свого особистого немайнового права від протиправних посягань інших осіб. Захист особистого немайнового права здійснюється способами, встановленими главою 3 цього кодексу. Захист особистого немайнового права може здійснюватися також іншим способом відповідно до змісту цього права, способу його порушення та наслідків, що їх спричинило це порушення. Згідно ст. 280 ЦК України якщо фізичній особі внаслідок порушення її особистого немайнового права завдано майнової та (або) моральної шкоди, ця шкода підлягає відшкодуванню. Таким чином, виходячи з викладеного та аналізу вказаного законодавства, суд приходить до висновку, що вищевказана інформація, яка розповсюджена відповідачем є недостовірною інформацію та такою, що порочить гідність, честь та ділову репутацію, порушує особисті немайнові права позивача, оскільки викладена неправдиво, містить відомості про події яких не існувало, та такими діями відповідача позивачу завдано моральної шкоди, яка полягає в переживаннях в зв»язку з негативною оцінкою особистості позивача та ділових і професійних якостей, розмір якої суд визначає, виходячи із засад розумності, виваженості та справедливості в розмірі 3000грн. Посилання представника відповідача та третьої особи на те, що вищевказана інформаціє є оціночними судженнями відповідача не знайшло свого підтвердження в ході розгляду справи, оскільки вищевказана інформація є фактичним твердження і не підпадає під поняття оціночного судження виходячи з положень ч.2 ст. 30 Закону України «Про інформацію», якими за винятком наклепу, є висловлювання, які не містять фактичних даних, критика, оцінка дій, а також висловлювання, що не можуть бути витлумачені як такі, що містять фактичні дані, зокрема з огляду на характер використання мовно-стилістичних засобів (вживання гіпербол, алегорій, сатири). Позовні вимоги в часті визнання недостовірною інформації щодо існування неприязних відносин задоволенню не підлягають, оскільки такі висловлювання носять оціночний характер та є думкою третьої особи [PERSON] і підпадає під поняття оціночного судження виходячи з положень ч.2 ст. 30 Закону України «Про інформацію», тобто не містить будь-яких фактичних даних. Оціночні судження не підлягають спростуванню та доведенню їх правдивості. Також, позовні вимоги в частині відшкодування матеріальної шкоди задоволенню не підлягають, оскільки позивачем суду не надано доказів що її хвороба і відповідно витрати на придбання ліків відбулись внаслідок дій відповідача. У відповідності до ст. 141 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягає до стягнення 2240 грн. сплачених судових витрат. Враховуючи викладене,

Outcome: partial