Jurisdiction: civil
Date: 2018-12-26 00:00:00

Позивач звернулась до Новопсковського районного суду Луганської області з позовом до відповідача, в якому просить стягнути з [PERSON] аліменти на користь [PERSON] на утримання неповнолітнього сина [PERSON], [INFO], щомісячно в розмірі 1/3 частки усіх видів заробітку (доходів) відповідача до повноліття сина, але не менше ніж 50 % прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, щомісячно, до досягнення сином повноліття. Підставою свого позову позивач зазначає те, що 16 жовтня 2008 року шлюб між нею та відповідачем розірвано. Від спільного з відповідачем шлюбу вони мають неповнолітнього сина [PERSON], [INFO]. Син проживає разом з позивачем та перебуває на її утриманні. В даний час відповідач добровільно матеріальної допомоги на утримання дитини не надає, участі у додаткових витратах не приймає. Вона отримує незначний дохід, тому їй самій важко утримувати сина, оскільки левова частка її доходу йде на придбання одягу для дитини, а також на придбання їжі та оплату комунальних послуг. Відповідач фізично здоровий, в даний час офіційно не працює, але має дохід від роботи вахтовим методом на території РФ, за що отримує грошові кошти, близько 10000 грн. на місяць. Також відповідач отримує доходи від надання в оренду земельної ділянки для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, інших стягнень з аліментів, непрацездатних дружини, батьків, дітей не має, але при цьому, взагалі не приймає участі у будь-яких витратах на сина та його утриманні. Крім того у нього у власності є житловий будинок та легковий автомобіль. 02 серпня 2018 року ухвалою Новопсковського районного суду Луганської області відкрито загальне позовне провадження та призначено підготовче судове засідання. Ухвалою Новопсковського районного суду Луганської області від 10 жовтня 2018 року закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду. Позивач в судове засідання не зявилася, надала заяву про розгляд справи без її участі, підтримала заявлені позовні вимоги та просила їх задовольнити з підстав викладених в позові. Відповідач в судове засідання не зявився, про день та час розгляду справи повідомлений належним чином, про причини неявки суду не пояснив. Представник відповідача в судовому засіданні вимоги позивача визнав частково, 04.10.2018 надав до суду відзив на позовну заяву про стягнення аліментів та зазначив, що обставини викладені позивачем не відповідають дійсності. Рішенням Новопсковського районного суду Луганської області , що набрало законної сили 16.05.2017 у цивільній справі ЄУ № 420/351/17 з відповідача було стягнуто аліменти на користь [PERSON] на утримання дітей [PERSON], [INFO] та [PERSON] [INFO] у твердій грошовій сумі у розмірі по 800 грн. щомісячно на кожну дитину до повноліття найстаршої дитини. Зазначене рішення суду виконувалося відповідачем в повному обсязі, хоча не завжди своєчасно, в міру матеріальних можливостей до травня 2018 року. В даний час відповідач не відмовляється надавати матеріальну допомогу сину, але взмозі сплачувати аліменти у твердій грошовій сумі у розмірі 975 грн., щомісячно до досягнення сином повноліття, та не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Крім того, представник відповідача пояснив, що в даний час відповідач офіційно не працює, має мінливий не регулярний дохід, тому аліменти повинні бути сплачені відповідачем у твердій грошовій сумі. Також представник відповідача зазначив, що відповідно до рішення Новопсковського районного суду від 08.10.2018 року з відповідача на користь позивача стягнуто аліменти на утримання доньки [PERSON] у розмірі 1/6 частки усіх видів заробітку на період навчання, але не більше ніж до досягнення нею двадцяти трьох років, починаючи з 20.07.2018. Дослідивши та оцінивши письмові докази у справі у їх сукупності, допитавши позивача та представника відповідача, суд вважає позов таким, що підлягає частковому задоволенню з наступних підстав. Судом встановлені такі факти та відповідні їм правовідносини. Судом встановлено, що шлюб між позивачем та відповідачем, розірвано, що підтверджується свідоцтвом про розірвання шлюбу відділу РАЦС Новопсковського районного управління юстиції від 16 жовтня 2018 року , актовий запис № 97. Позивач та відповідач є батьками неповнолітнього [PERSON], [INFO], що підтверджується свідоцтвом про його народження серії І-ЕД № 383478, виданим 17 березня 2017року Танюшіввською сільською радою Новопсковського району Луганської області. Неповнолітній [PERSON], [INFO], проживає разом з матірю [PERSON] за адресою: вул. Горького, 19 смт. Воронове Сиротинська селищна рада м. Сєвєродонецьк Луганської області, що підтверджується довідкою №283 від 14.06.2018. Позивач не\~працює, здійснює догляд за сином інвалідом, що підтверджується посвідченням серії ААГ № 118767 Новопсковського УСЗН від 19.08.2016. Дохід позивача - державна соціальна допомога дітям-інвалідам , розмір якої становить 1946,40 грн. на місяць, що підтверджується довідкою УСЗН Новопсковської районної державної адміністрації № 282 від 11.06.2018 Відповідно до статей 3, 27 Конвенції про права дитини від 20.11.1989, діючої в Україні з 27.09.1991 року, в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Держави-учасники визнають право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки несуть основну відповідальність за забезпечення умов життя, необхідних для розвитку дитини, в межах своїх здібностей і фінансових можливостей. Обов'язок батьків щодо утримання своїх дітей, передбачений ч.2 ст.51 Конституції України є одним з головних конституційних обов'язків. Такий обов'язок послідовно визначений в сімейному законодавстві. Відповідно до ст. 180 Сімейного Кодексу України батьки зобовязані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно ч.1 ст. 181 СК України\~ способи виконання батьками обов'язку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними. Згідно ч. 3 цієї ж статті за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Відповідно до\~ч.1\~ст.182\~СК\~України при\~визначенні розміру\~аліментів суд\~враховує:\~стан здоров'я\~та матеріальне\~становище дитини;\~стан здоров'я\~та матеріальне\~ становище платника\~аліментів;\~ наявність у\~платника аліментів\~інших дітей,\~непрацездатних чоловіка,\~дружини,\~батьків,\~дочки,\~сина; наявність\~рухомого та\~нерухомого\~майна,\~грошових\~коштів, інші обставини, що мають істотне значення. З матеріалів справи вбачається, що відповідач [PERSON], [INFO], зареєстрований та проживає за адресою: [INFO]. Відповідач офіційно не працює, має тимчасові заробітки та дохід від надання в оренду земельної ділянки для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, що підтверджується копією трудової книжки колгоспника № 2657593 та довідкою про доходи від 28.09.2018 ФГ «Застава 2010». Відповідно до рішення Новопсковського районного суду від 08.10.2018 року з відповідача на користь позивача стягнуто аліменти на утримання доньки [PERSON] у розмірі 1/6 частки усіх видів заробітку на період навчання, але не більше ніж до досягнення нею двадцяти трьох років, починаючи з 20.07.2018. Згідно відомостей з Єдиного державного реєстру МВС інформація про зареєстровані на імя [PERSON] автомобілі відсутня. Суд вважає безпідставними посилання позивача стосовно того, що відповідач отримує близько 10000 грн. на місяць та має у власності будинок та автомобіль, оскільки зазначені обставини не підтверджуються належними та допустимими доказами. При визначенні розміру аліментів суд враховує рівність сторін щодо участі в утриманні дітей, розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Відповідно до ч. 2 статті 182 Сімейного Кодексу України розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Виходячи з вищевказаних норм Сімейного кодексу України, зважаючи на встановлені обставини справи, суд вважає доведеним обовязок відповідача, який є батьком неповнолітньої дитини, та проживає окремо від неї, сплачувати аліменти на її утримання, приймаючи до уваги, що домовленості між сторонами про способи виконання обов'язку утримувати дитину не має, часткове визнання позову відповідачем, суд приходить до висновку про часткове задоволення позову та присуджує стягнення аліментів на утримання дитини у розмірі 1/4 частки від заробітку (доходу) відповідача, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно починаючи з дня предявлення позову\~ до досягнення дитиною повноліття. При вирішенні питання про розподіл судових витрат, суд виходить із наступного. Відповідно до\~п.\~3\~ч.\~1\~ст.\~5\~Закону\~України\~«Про судовий\~збір» від сплати судового збору під час розгляду справи в усіх судових інстанціях звільняються позивачі у справах про стягнення аліментів. Тому за правилами ст.\~141\~ЦПК\~України при винесенні рішення з відповідача належить стягнути судові витрати. Відповідно до положень ст. 430 ЦПК України суд допускає рішення до негайного виконання в межах суми аліментів за один місяць.

Outcome: partial