Jurisdiction: civil
Date: 2017-01-23 00:00:00

Позивач звернулась до суду з позовом до відповідача про розірвання шлюбу, який був зареєстрований 16.10.1993 року виконкомом Білянської сільської ради Липовецького району Вінницької області, про що було зроблено актовий запис за № 4. Позивач зазначає у позові, що вони мають спільних дітей: сина [PERSON], [INFO], сина [PERSON], [INFO]. Причиною розпаду сімї позивач називає те, що останнім часом між ними погіршились стосунки, постійно виникають сварки, неможливо знайти спільної мови якого б питання життя воно не стосувалось. Відповідач погано ставиться до неї, ображає її, застосовує до неї фізичну силу. Все це негативно впливає на виховання та розвиток їх дітей, в звязку з чим спільне проживання стало неможливим. Позивач вважає, що сімя фактично розпалась, отож існує лише формально, а тому її збереження суперечить її інтересам та їх дітей, що є підставою для припинення шлюбу шляхом його розірвання за рішенням суду. При розірванні шлюбу позивач просить залишити їй набуте під час шлюбу прізвище «Костюк», та вирішити питання судових витрат. В судовому засіданні позивач позовні вимоги підтримала, просить суд їх задовольнити. Суду додатково пояснила, що стомилась потерпати від фізичного насилля, яке застосовує відповідач до неї та переконалась, що примирення між ними неможливе. Відповідач у судовому засідання позовні вимоги не визнав, просив суд надати строк на примирення, однак в ході судового розгляду справи запевнив, що не бажає жити однією сімєю із позивачем. Суд, вислухавши пояснення сторін спору, вивчивши та дослідивши матеріали цивільної справи, повно зясувавши обставини справи та перевіривши їх зібраними у справі доказами, дійшов висновку про таке. Судом встановлено, що сторони перебувають в зареєстрованому шлюбі з 16.10.1993 року, що підтверджується свідоцтвом про укладення шлюбу серії ІІ-АМ № 427995 /а.с.6/. Вони мають спільних дітей: сина [PERSON], [INFO], сина [PERSON], [INFO] (а.с. 7). В ході судового розгляду сторони дійшли до переконання, що вони не бажають миритись, іти на поступки одне одного та жити однією сімєю, мають стійке волевиявлення до припинення шлюбу. Зі змісту ст. 3 СК України вбачається, що сім'я є первинним та основним осередком суспільства та створюється на підставі шлюбу. Сім'ю складають особи, які спільно проживають, пов'язані спільним побутом, мають взаємні права та обов'язки. Відповідно до ст. 24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Дружина та чоловік зобов'язані спільно піклуватися про побудову сімейних відносин між собою та іншими членами сім'ї на почуттях взаємної любові, поваги, дружби, взаємодопомоги. Дружина та чоловік відповідальні один перед одним, перед іншими членами сім'ї за свою поведінку в ній (ч.ч.1, 3 ст.55 СК України). Згідно з ч.ч. 3,4 ст. 56 СК України \~\~кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження, в тому числі примушування до статевого зв'язку за допомогою фізичного або психічного насильства, є порушенням права дружини, чоловіка на особисту свободу і може мати наслідки, встановлені законом. Відповідно до ст. 112 СК України суд з'ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Суд враховує, що сім'я є добровільним союзом двох людей, примушування подружжя до збереження шлюбу є неприпустимим, тому суд прийшов до висновку про те, що \~сім'я розпалась, \~шлюб існує формально, між позивачем та відповідачем відсутні близькі стосунки та ознаки, які складають сімю, відтак збереження шлюбу буде суперечити інтересам сторін та їх неповнолітніх дітей, що має істотне значення, тому суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню. Згідно\~ст. 113 СК України, суд залишає за позивачкою, за її проханням, для подальшого іменування набуте у шлюбі прізвище - «Костюк». У відповідності до положень ч.1 ст. 88 ЦПК України, стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. На підставі ст.ст.\~105,110,112,113 СК України,

Outcome: approved