Jurisdiction: civil
Date: 2018-11-26 00:00:00

Позивач звернулась до суду з вказаним позовом, який обґрунтовує тим, що вона є власником житлового будинку, який розташований за адресою: вул. Зарічна, б. 17«А», с. Піщане, Ковпаківський р-н, м. Суми, що підтверджується договором купівлі-продажу жилого будинку від 15.07.2003 р., витягом про реєстрацію права власності на нерухоме майно від 22.07.2013 року № 1061930 та технічним паспортом на житловий будинок, інвентаризаційна справа № 29898, реєстровий номер 691. Відповідач по справі є її сином та починаючи з 2003 року зареєстрований у належному їй будинку. Але починаючи з 2003 року і по теперішній час, відповідач у житловому будинку не проживає. Хоча відповідач і є близьким родичем (сином) позивача, але фактично не проживає з нею в одному будинку, не веде спільного домогосподарства, не приймає участі в утриманні будинку, має свою окрему сімю. Більш того, відповідач вже тривалий час проживає за межами України. Будь-яких домовленостей між позивачем та відповідачем про збереження за останнім права користування житловим будинком наразі не існує. На теперішній час факт реєстрації відповідача в житловому будинку порушує права позивача, утворює перешкоди в користуванні нею своєю власністю та призводить до ряду негативних наслідків, як-то: нарахуванні додаткової сплати за комунальні послуги, неможливість отримання субсидії тощо. За таких обставин позивач просить визнати відповідача таким, що втратив право користування житловим приміщенням приватним будинком, розташованим за адресою: вул.Зарічна, буд.17А, с.Піщане, Ковпаківський район м.Суми, а також судові витрати покласти на відповідача. У судове засідання сторони не з'явилися. Позивач [PERSON] надала письмову заяву з проханням розглянути справу без її участі, позовні вимоги підтримала в повному обсязі, просила їх задовольнити. Відповідач [PERSON] у судове засідання не зявився, згідно надісланої заяви позовні вимоги визнає, просить справу розглянути без його участі. Суд, дослідивши докази по справі, вважає, що позов підлягає задоволенню, з наступних підстав. Судом встановлено, що позивач [PERSON] є власником житлового будинку, який розташований за адресою: вул. Зарічна, б. 17«А», с. Піщане, Ковпаківський р-н, м. Суми, відповідно до договору купівлі-продажу жилого будинку від 15.07.2003 р., посвідчений приватним нотаріусом Сумського нотаріального округу [PERSON], а також право власності підтверджується витягом про реєстрацію права власності на нерухоме майно від 22.07.2013 року № 1061930, виданим ДКП «Сумське обласне обєднане бюро технічної інвентаризації» та технічним паспортом на житловий будинок, інвентаризаційна справа № 29898, реєстровий номер 69 (а.с.10-16) Згідно з довідкою Піщанської сільської ради народних депутатів Ковпаківського району м.Суми від 21.08.2018 року №1061, за адресою: с.Піщане, вул.Зарічна, 17А, проживають та прописані: [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO] та [PERSON], 1978 р.н.(а.с.17) Відповідно до Акту секретаря Піщанської сільської ради [PERSON] від 17.08.2018 року, [PERSON] з 22.07.2003 року по сьогоднішній день не проживає (а.с.18) Факт свого не проживання без поважних причин за місцем реєстрації за адресою: с.Піщане, вул.Зарічна, 17А, підтвердив і сам відповідач, зокрема з його заяви від 13.11.2018 року вбачається, що він дійсно вже тривалий час (з 2003 року) не проживає за вказаною адресою. Останні декілька років постійно перебуває за межами України, де проживає зі своєю сімєю та працює. Повертатись найближчим часом в Україну не планує (а.с.27). Відповідно до положень ст.ст. 15, 16 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. \~Кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Відповідно до ч. 1 ст. 319 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Згідно із ч. 1 ст. 321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні У силу ст. 405 ЦК України члени сім'ї власника житла, які проживають разом з ним, мають право на користування цим житлом відповідно до закону. Житлове приміщення, яке вони мають право займати, визначається його власником. Член сім'ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім'ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом. Таким чином, враховуючи положення наведених норм житлового законодавства, позовні вимоги [PERSON] про визнання [PERSON] таким, що втратив право користування житловим приміщенням є обґрунтованими та підлягають задоволенню. Згідно ч. 1 ст. 142 ЦПК України у разі укладення мирової угоди до прийняття рішення у справі судом першої інстанції, відмови позивача від позову, визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті суд у відповідній ухвалі чи рішенні у порядку, встановленому законом, вирішує питання про повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову. Таким чином, оскільки відповідач до початку розгляду справи по суті визнав позовні вимоги, суд вважає за необхідне повернути позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову даного характеру, тобто 352 грн. 40 коп. Інші 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову даного характеру у сумі 352 грн. 40 коп., згідно ч. 1 ст. 141 ЦПК України підлягають стягненню з відповідача на користь позивача.

Outcome: approved