Jurisdiction: civil
Date: 2014-06-22 00:00:00

Позивач звернулась до суду з позовом, в якому просить стягнути [PERSON] на її користь на утримання сина [PERSON], [INFO] аліменти в розмірі 1000 гривень, щомісячно до досягнення ним повноліття, але не менше 30% прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку. Свої вимоги мотивує тим, що 5 лютого 2011 року уклала шлюб з відповідачем. Від шлюбу народився син [PERSON], [INFO]. Відповідач не надає коштів на утримання дитини. Працює неофіційно, всі зароблені кошти тратить на свої потреби і добровільно надавати грошей на сина не бажає. Позивач не працює, навчається у вечірній школі, їй допомагає мама, яка по суті утримує позивача та внука. У судовому засіданні позивач позовні вимоги підтримала у повному обсязі, просить позов задовольнити. Відповідач [PERSON] у судовому засіданні позов визнав частково, на заперечив проти стягнення з нього аліментів на утримання сина [PERSON], але в сумі 300 гривень. Заслухавши сторін, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов обґрунтований та підлягає частковому задоволенню з наступних підстав. Відповідно ст. 180 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до частини 1 статті 183 Сімейного кодексу України та абзацу 1 пункту 17 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 3 від 15 травня 2006 року «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом При визначенні розміру аліментів згідно до ст. 182 СК України, суд враховує: стан здоров'я та матеріальне становище дитини, стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів, наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина, інші обставини, що мають істотне значення . Вирішуючи питання про розмір аліментів, які необхідно стягувати з відповідача, суд виходить з того, що відповідно до ст. 184 СК України, якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення, суд за заявою одержувача може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, за винятком випадків, передбачених ст. 184 СК України (ч. 2 ст. 182 СК України), тобто при визначенні розміру аліментів у твердій грошовій сумі. За змістом ст. 184 СК України та з урахуванням положень ч. 2 ст. 182 СК України, суд визначає аліменти у твердій грошовій сумі в чітко визначеному розмірі, який не залежить від розміру прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку чи відсотків від нього, тим більше такий розмір аліментів не може варіюватись залежно від зміни розміру прожиткового мінімуму кожного року, оскільки це суперечить самому змісту ст. 184 СК України та принципам такого способу визначення розміру аліментів. Судом встановлено, що [PERSON] є батьком сина [PERSON], [INFO], згідний сплачувати аліменти на його утримання в сумі 300 гривень. Відповідно до ст.18 Конвенції ООН «Про права дитини» від 20.11.1989 року (ратифікована Україною 27.02.1991року), держави-учасниці докладають всіх можливих зусиль до того, щоб забезпечити визнання принципу загальної та однакової відповідальності обох батьків за виховання і розвиток дитини. Батьки або у відповідних випадках законні опікуни несуть основну відповідальність за виховання і розвиток дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування. Законодавство України встановлює пріоритет інтересів дітей при вирішенні сімейних спорів (ч. 8 ст. 7 СК України), а також справедливості у врегулюванні сімейних відносин (ч.9 ст. 7 СК України). З огляду на матеріальне становище відповідача, те, що він не має постійного заробітку, враховуючи те, що обов'язок по утриманню дітей лежить на обох батьках, суд приходить до висновку, що слід стягнути з [PERSON] аліменти в твердій грошовій сумі у розмірі 500 гривень, щомісячно до досягнення дитиною повноліття. Згідно ст. 88 ЦПК України судові витрати по справі слід покласти на відповідача. Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 367 ЦПК України суд допускає негайне виконання рішень у справах про стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць.

Outcome: partial