Jurisdiction: civil
Date: 2014-09-03 00:00:00

Позивач звернувся із позовом до відповідача про стягнення заборгованості за кредитним договором в якому зазначив, що 24.01.2007 року між ВАТ «Райффайзен Банк Аваль», правонаступником якого є позивач та відповідачем було укладено кредитний договір №014/2563/73/51704, відповідно до умов якого відповідачу був наданий кредит у вигляді не відновлювальної кредитної лінії з лімітом 12 535,00 доларів США терміном до 24.01.2013 року зі сплатою 13,5% річних. Додатковою угодою №1 до кредитного договору від 30.06.2009 року строк дії кредитного договору було збільшено на 40 календарних місяців з датою остаточного погашення 24.05.2016 року. Відповідач свої зобов'язання за даним договором не виконує належним чином, не здійснює платежів в рахунок погашення сум кредиту та нарахованих процентів, у зв'язку з чим утворилась заборгованість, яка станом на 09.12.2013 року становить 18 864,58 доларів США. Просить стягнути з відповідача вказану суму заборгованості, а також судові витрати по справі. Представник позивача у судове засідання не з'явився, подав заяву в якій позовні вимоги підтримав в повному обсязі та просив розглядати справу за його відсутності і не заперечував проти ухвалення заочного рішення. Відповідач в судове засідання не з'явився, про час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином шляхом направлення поштової кореспонденції. Заперечень проти позову не надав, явку представника не забезпечив. Відповідно до ст. 224 ЦПК України суд вважає за можливе ухвалити заочне рішення. Дослідивши матеріали справи, суд вважає встановленими наступні факти та відповідні їм правовідносини. Судом встановлено, що 24.01.2007 року між ВАТ «Райффайзен Банк Аваль», правонаступником якого є позивач та відповідачем було укладено кредитний договір №014/2563/73/51704, відповідно до умов якого відповідачу був наданий кредит у вигляді не відновлювальної кредитної лінії з лімітом 12 535,00 доларів США терміном до 24.01.2013 року зі сплатою 13,5% річних (а.с.10-14). Відповідно до заяви на видачу готівки №1 від 25.01.2007 року, відповідачем було отримано в кредит зазначену грошову суму (а.с.24). Згідно п.1.3 кредитного договору погашення кредиту здійснюється згідно графіку погашення кредиту в розмірі 1/72 від суми ліміту отримання кредиту, погашення процентів за користування здійснюється щомісячно. Відповідно до п.5.1 кредитного договору позичальник зобов'язується щомісячно до п'ятнадцятого числа кожного місяця, починаючи з місяця, наступного за місяцем отримання кредиту, часткове погашення кредиту згідно п.1.3 кредитного договору; щомісячно до п'ятнадцятого числа кожного місяця, починаючи з місяця, наступного за місяцем отримання кредиту, відсотки за фактичне використання кредитних коштів кредитора та при остаточному погашенні кредиту сплату відсотків за фактичне використання кредитних коштів на рахунок. Відповідно до п.6.5 кредитного договору кредитор має право достроково стягувати стягувати заборгованість за кредитом, нараховані відсотки за користування кредитом та штрафні санкції, у випадках невиконання позичальником умов кредитного договору. Таке стягнення здійснюється за рахунок коштів, майна та майнових прав позичальника, включаючи забезпечення за кредитним договором, за умови попереднього (за 30 днів) повідомлення позичальника рекомендованим листом. За порушення строків повернення суми кредиту та процентів за користування кредитом, передбачених положеннями кредитного договору, позичальник сплачує кредитору пеню в розмірі 0,5% від суми простроченого платежу, за кожен день прострочення (п.10.1 кредитного договору). 30.06.2009 року між ВАТ «Райффайзен банк Аваль», правонаступником якого є позивач та відповідачем було укладено додаткову угоду №1 до кредитного договору про зміну умов погашення (реструктуризацію) кредиту, відповідно до якої строк кредиту було збільшено на 40 календарних місяців, у зв'язку з чим датою остаточного погашення кредиту є 24.05.2016 року. Крім того, на підставі зазначеної угоди з 30.06.2009 року фактична заборгованість за сумою кредиту збільшилась на суму заборгованості за відсотками (а.с.22). В порушення вказаних умов договору, відповідач не виконує належним чином зобов'язання за кредитним договором, не здійснює щомісячне погашення кредиту та відсотки за користування кредитними коштами. 30.12.2013 року відповідачу була надіслана вимога про дострокове погашення грошових зобов'язань за вих.№114-17-2-00/695, відповідно до якої відповідача було зобов'язано у 30-денний термін достроково повернути всю суму заборгованості. Однак дана вимога відповідачем виконана не була (а.с.25). Згідно розрахунку, наданого позивачем, перевіреного судом, заборгованість відповідача станом на 09.12.2013 року становить 18 864,58 доларів США, з яких: 6 249,76 доларів США - заборгованість за кредитом; 1 974,00 доларів США - заборгованість по відсоткам; 10 640,82 доларів США - пеня за прострочення кредиту та відсотків. Відповідно до ч.1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа зобов'язується надати грошові кошти позичальнику у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Згідно із ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до ст. 610 ЦК України порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання. Договір є обов'язковим для виконання сторонами (ст. 629 ЦК України). У відповідності до ч. 1 ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання. Згідно із ст. 530 ЦК України якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Відповідно ст. 611 ЦК України у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом. Таким чином, виходячи із вищенаведеного суд прийшов до висновку про те, що позивач виконав всі умови договору належним чином, а відповідач ухиляється від виконання взятих на себе договором зобов'язань, що є порушенням норм чинного законодавства України та умов вказаного договору. Зважаючи на наявні в матеріалах справи докази, розрахунок розміру заборгованості, суд вважає, що відомості, які вони містять відповідають дійсним обставинам справи. Отже, зважаючи на наведене вище, суд прийшов до висновку, що позов є законним, таким що відповідає вимогам чинного законодавства України та підлягає задоволенню в повному обсязі. Відповідно до ст. 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. На підставі викладеного,

Outcome: approved