Jurisdiction: civil
Date: 2021-03-09 00:00:00

Позивач звернулась до суду з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості. В обґрунтування заявлених позовних вимог посилається на те, що 12 серпня 2017 року між [PERSON] та Дніпропетровським державним інститутом фізичної культури і спорту, що на підставі наказу МОН №358 «Про затвердження статуту Придніпровської державної академії фізичної культури і спорту» від 13.04.2018 року, було припинено реорганізовано юридичну особу Дніпропетровський державний інститут фізичної культури і спорту, було укладено договір № 44/17 про надання освітніх послуг на термін з 01 вересня 2017 року по 30 червня 2021 року для [PERSON] . Відповідно до умов вищезазначеного договору, позивач взяв на себе зобов`язання за рахунок коштів відповідача забезпечити навчання Одержувана за напрямком підготовки «Фізична культура і спорт» (інструктор-методист фізичної культури і спорту) денної форми навчання, в відповідач в свою чергу згідно до п.4 Договору зобов`язаний своєчасно вносити плату за надані позизивачем освітні послуги в розмірах та у строк встановлені договором. Відповідно до п.10 Договору вартість річного навчання становить 11 240,00 грн. Також, згідно до п.6 Договору Одержувач зобов`язаний дотримуватись обов`язків, передбачених статтею 63 Закону України «Про вищу освіту» . Про те, наказом №159 від 16 квітня 2019 року, Одержувача було відраховано з числа студентів академії за невиконання вимог навчального плану, (п. 3 ч.І ст. 63 ЗУ «Про вищу освіту»). Відповідач попереджався про виникнення заборгованості, але відмовляється сплачувати кошти за надані освітні послуги Позивачем. Згідно вищезазначеного договору надання освітніх послуг від 12.08.2017 року в п. 12 зазначено, що Замовник вносить плату: за перший семестр навчального року під час вступу (на момент підписання Договору) не пізніше 1 вересня поточного року; за другий семестр навчального року до 1 лютого 2018 року; наступні платежі здійснюються до 1 вересня та до 1 лютого (тобто до початку нового семестру). Також, Відповідно до п. 13 даної угоди за невиконання або неналежне виконання зобов`язань за цим договором сторони несуть відповідальність згідно чинним законодавством України та цим договором. Згідно п. 14 Договору за несвоєчасне внесення плати за надання освітньої послуги замовник сплачує виконавцеві пеню в розмірі 0,05% суми заборгованості за кожен день -затримки з урахуванням індексу інфляції. Згідно п. 16 Договору у разі дострокового розірвання договору у зв`язку з порушенням _ замовником договірних зобов`язань або невиконанням одержувачем обов`язків визначених ст. 63 ЗУ «Про вищу освіту» та пунктів 15.1-15.3 Договору кошти, що були внесені замовником, залишаються у виконавця та використовуються для виконання його статутних завдань. Посилаючись на вищн викладене позивач просить суд стягнути з [PERSON] на користь Придніпровської державної академії фізичної культури і спорту 17 058,87 гривень (сімнадцять тисяч п`ятдесят вісім гривень 87 копійок), з яких сума основного боргу за навчання становить 12 780,00 гривень (дванадцять тисяч сімсот вісімдесят гривень 00 копійок); 0,05% пені за кожен день затримки від основної суми боргу за навчання - 4278,87 гривень (чотири тисячі двісті сімдесят вісім гривень 87 копійок), а також судові витрати по справі. Ухвалою від 29 січня 2021 року відкрито провадження по справі та визначено проводити розгляд справи в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін. 10 березня 2021 року справу розглянуто по суті з ухваленням рішення. В судове засідання проедставник позивача не з`явився, в окремо поданій заяві просив розглянути справу без його участі, позовні вимоги підтримав та просив їх задовольнити, проти заочного розгляду справи не заперечував. Відповідач у судове засідання не з`явився, про місце, дату та час судового розгляду справи був сповіщений належним чином, в порядку передбаченому ч.ч. 8, 11 ст. 128 ЦПК України, про причини неявки суд не повідомив, не надав заяви про розгляд справи за його відсутності, не скористався правом надання відзиву на позов, у зв`язку з чим суд за згодою позивача вирішує справу у порядку заочного розгляду на підставі наявних у справі доказів. Відповідно до ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного запису не здійснюється. Статтею 4 ЦПК України передбачено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних абооспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Відповідно до ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Збирання доказів у цивільних справах не є обов`язком суду, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Суд має право збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи лише у випадках, коли це необхідно для захисту малолітніх чи неповнолітніх осіб або осіб, які визнані судом недієздатними чи дієздатність яких обмежена, а також в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. Таке право мають також особи, в інтересах яких заявлено вимоги, за винятком тих осіб, які не мають процесуальної дієздатності. Згідно ст. 12 ЦПК України, кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій. Згідно ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідно до ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Згідно ст. 77 ЦПК України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Суд не бере до розгляду докази, що не стосуються предмета доказування. Відповідно до ч. 2 ст. 124 Конституції України юрисдикція судів поширюється на всі правовідносини, що виникають у державі. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що 12 серпня 2017 року між [PERSON] та Дніпропетровським державним інститутом фізичної культури і спорту, що на підставі наказу МОН №358 «Про затвердження статуту Придніпровської державної академії фізичної культури і спорту» від 13.04.2018 року, було припинено реорганізовано юридичну особу Дніпропетровський державний інститут фізичної культури і спорту, було укладено договір № 44/17 про надання освітніх послуг на термін з 01 вересня 2017 року по 30 червня 2021 року для [PERSON] (а.с. 4). Відповідно до умов вищезазначеного договору, позивач взяв на себе зобов`язання за рахунок коштів відповідача забезпечити навчання Одержувана за напрямком підготовки «Фізична культура і спорт» (інструктор-методист фізичної культури і спорту) денної форми навчання, в відповідач в свою чергу згідно до п.4 Договору зобов`язаний своєчасно вносити плату за надані позизивачем освітні послуги в розмірах та у строк встановлені договором. Відповідно до п.10 Договору вартість річного навчання становить 11 240,00 грн. Також, згідно до п.6 Договору Одержувач зобов`язаний дотримуватись обов`язків, передбачених статтею 63 Закону України «Про вищу освіту» . Про те, наказом №159 від 16 квітня 2019 року, Одержувача було відраховано з числа студентів академії за невиконання вимог навчального плану, (п. 3 ч.І ст. 63 ЗУ «Про вищу освіту»). Згідно зазначеного договору надання освітніх послуг від 12.08.2017 року в п. 12 зазначено, що Замовник вносить плату: за перший семестр навчального року під час вступу (на момент підписання Договору) не пізніше 1 вересня поточного року; за другий семестр навчального року до 1 лютого 2018 року; наступні платежі здійснюються до 1 вересня та до 1 лютого (тобто до початку нового семестру). Відповідно до п. 13 даної угоди за невиконання або неналежне виконання зобов`язань за цим договором сторони несуть відповідальність згідно чинним законодавством України та цим договором. Згідно п. 14 Договору за несвоєчасне внесення плати за надання освітньої послуги замовник сплачує виконавцеві пеню в розмірі 0,05% суми заборгованості за кожен день -затримки з урахуванням індексу інфляції. Згідно п. 16 Договору у разі дострокового розірвання договору у зв`язку з порушенням _ замовником договірних зобов`язань або невиконанням одержувачем обов`язків визначених ст. 63 ЗУ «Про вищу освіту» та пунктів 15.1-15.3 Договору кошти, що були внесені замовником, залишаються у виконавця та використовуються для виконання його статутних завдань. Так, спірні правовідносини виникли з приводу невиконання умов договору, а саме не сплати відповідачем коштів за надані Одержувачу освітні послуги. Відповідно до ч.І ст.526 ЦК України зобов`язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього кодексу. Відповідно до ч. 1 ст. 611 ЦК України, у разі порушення зобов`язання настають наслідки встановлені договором або законом, зокрема: припинення зобов`язання внаслідок односторонньої відмови від зобов`язання, якщо це встановлене договором або законом, або розірвання договору. Частиною 2 статті 625 ЦК України встановлено, що боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Матеріальне становище учасників цивільного обороту схильне до змін, тому не виключено, що боржник, який не може виконати грошове зобов`язання зараз, зможе виконати його пізніше. Оскільки грошові кошти є родовими речами, неможливість виконання такого зобов`язання (наприклад, внаслідок відсутності у боржника грошей та інших підстав) не звільняє його від відповідальності. (Постанова Пленуму ВГСУ № 14 від 17.12.2013р.) Заборгованість за увесь період навчання складає 12 780,00 гривень, яку підтверджено розрахунком заборгованості оплати за навчання студентів контрактників ПДАФКіС на 15.09.2020 року (а.с.8) Суд погоджується із наданим позивачем розрахунком та вважає стягнути з відповідача на користь позивача кошти у вигляді 0,05 % пені за кожен день затримки від основної суми боргу за навчання, а саме 4278,87 гривень. Отже суд вважає стягнути з [PERSON] на користь Придніпровської державної академії фізичної культури і спорту 17 058,87 гривень (сімнадцять тисяч п`ятдесят вісім гривень 87 копійок), з яких сума основного боргу за навчання становить 12 780,00 гривень (дванадцять тисяч сімсот вісімдесят гривень 00 копійок); 0,05% пені за кожен день затримки від основної суми боргу за навчання - 4278,87 гривень (чотири тисячі двісті сімдесят вісім гривень 87 копійок). Також, у відповідності до ч. 1 ст. 141 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягає стягненню судових витрат зі сплати судового збору в розмірі 2102,00 грн.

Outcome: approved