Jurisdiction: civil
Date: 2019-08-04 00:00:00

Позивач звернулась в суд із позовом до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання дитини. Позов мотивувала тим, що з відповідачем проживала у зареєстрованому шлюбі з 26.11.2016 року по [INFO] . У сторін народився син [PERSON] , [INFO] . Після припинення шлюбних відносин син залишився проживати з позивачкою. Відповідач належним чином не допомагає у вихованні та забезпеченні дитини, тому є необхідність стягувати аліменти з відповідача у примусовому порядку. Відповідач інших осіб на утриманні не має, він працездатний, отримує дохід від зайняття підприємницькою діяльністю, має у власності нерухоме майно, тому може сплачувати аліменти в розмірі 5000 грн. щомісячно. Відповідно до поданого відзиву, відповідач позов визнав частково, погодившись сплачувати аліменти на дитину в розмірі 1500 грн. щомісячно. У відзиві зазначив, що не відмовляється від виконання обов`язку щодо утримання сина, постійно бере участь у вихованні сина, допомагає матеріально, купує речі для дитини, надає грошові кошти. Відповідач займається підприємницькою діяльністю та дохід є нерегулярним. У власності відповідача є Ѕ частина квартири, інші об`єкти нерухомості були ним відчужені ще під час перебування з позивачкою у шлюбі. Позивач не обґрунтувала з чого вона виходить просячи стягнути з відповідача аліменти у розмірі 5000 грн. Позивач у судовому засіданні позовні вимоги підтримала в повному обсязі з мотивів викладених у позовній заяві, просила позов задовольнити. Представник відповідача у судовому засіданні позов визнав частково з мотивів наведених у відзиві на позовну заяву. Заслухавши пояснення позивача та представника відповідача, дослідивши письмові матеріали справи, судом встановлено наступне. [PERSON] та [PERSON] з 2016 року перебували у незареєстрованому шлюбі, який рішенням Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області від 10 грудня 2018 року розірвано. [INFO] у сторін народився син [PERSON] , що підтверджується копією свідоцтва про народження. Відповідач є фізичною-особою підприємцем, знаходиться на спрощеній системі оподаткування. Позивач також офіційно працює, що визнано сторонами у судовому засіданні. Відповідач надає позивачу кошти на утримання сина, що вбачається із виписки по картковому рахунку в АТ КБ «ПриватБанк». Положеннями ст. 180 Сімейного кодексу України визначено, що батьки зобов`язані утримувати своїх неповнолітніх дітей до досягнення ними повноліття. Відповідно до ст. 1, 2 Закону України «Про охорону дитинства» батьки зобов`язані забезпечити дітям умови для достатнього фізичного, духовного та культурного розвитку. За приписами ч. 2 ст. 182 цього кодексу мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, за винятком випадків, передбачених статтею 184 цього Кодексу. Відповідно до частин 1, 2 статті 27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована постановою Верховної Ради України № 789-ХІІ від 27 лютого 1991 року та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Статтею 182 СК України, встановлено, що при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Відповідно до статті 7 Закону України «Про державний бюджет України на 2019 рік» прожитковий мінімум для дітей віком дітей віком до 6 років складає: з 1 січня 2019 року - 1626 гривень, з 1 липня - 1699 гривень, з 1 грудня - 1779 гривень. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина (ч. 3 ст. 181 СК України). Позивач обрала спосіб присудження аліментів у твердій грошовій сумі, тому можливість стягнення аліментів у відмінний спосіб (частці від заробітку) позбавлена правових підстав. При визначенні розміру аліментів суд відповідно до ст. 182 Сімейного кодексу України враховує що сторони не надали суду інформацію про рівень своїх доходів, стан здоров`я відповідача та потреби дитини щодо належного утримання. Враховуючи матеріальне становище сторін та те, що обов`язок утримувати дитину є рівною мірою обов`язку як матері, так і батька, інтереси дитини при визначенні розміру аліментів, виходячи з принципів розумності та справедливості, суд дійшов висновку, що позов слід задовольнити частково та стягувати з відповідача на користь позивача аліменти на утримання дитини в твердій грошовій сумі в розмірі 1 500 (одна тисяча триста) гривень щомісячно до досягнення дитино повноліття. Відповідно до вимог ст. 191 Сімейного кодексу України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову. Тому стягнення аліментів слід розпочати з дня коли позивач звернулась із позовом до суду - 03 червня 2019 року. Згідно із ч. 6 ст. 141 ЦПК України якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, які їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог. У зв`язку із чим з відповідача слід стягнути 768 гривень 40 копійок судового збору на користь держави. На підставі ст. 180-182, 190, 191 СК України, ст. 1, 2 Закону України «Про охорону дитинства»,

Outcome: partial