Jurisdiction: civil
Date: 2016-08-08 00:00:00

Позивач звернулась до суду з позовною заявою, в обґрунтування вимог якої зазначила, що вона перебуває у зареєстрованому шлюбі з відповідачем. Вони мають спільну дитину, яка проживає разом з нею та перебуває на повному її утриманні. Посилаючись на те, що відповідач не надає матеріальної допомоги на утримання їх дитини, позивач просить стягнути з відповідача на свою користь аліменти на утримання дитини в розмірі 1/3 частини від усіх видів заробітку (доходу) щомісячно, але не менше встановленого законодавством мінімуму для дитини відповідного віку. Позивач в судовому засіданні підтримала позов та просила задовольнити його вимоги з викладених у заяві підстав. Враховуючи, що відповідач, який належним чином був повідомлений, не з`явивсь в судове засідання та від нього не надійшло заяви про розгляд справи у його відсутності, на підставі статті 224 ЦПК України, суд вирішив справу на підставі наявних у ній даних і доказів та ухвалив заочне рішення, оскільки позивач не заперечила проти такого вирішення справи. Вислухавши пояснення позивача та дослідивши письмові докази по справі в повному обсязі, суд встановив наступні обставини. Сторони є батьками дитини [PERSON] , [INFO] , що підтверджується Свідоцтвом про народження серії [NUMBER] від 16.02.2005 року (а.с. 5). Із змісту позовної заяви встановлено, що дитина перебуває на утриманні матері. Вказане також підтверджується довідкою в/ч [NUMBER] від 06.06.2016 року № 146 (а.с. 6). Відповідно до статті 180 СК України, батьки зобов`язанні утримувати своїх дітей до досягнення ними повноліття. Під час розгляду справи із змісту позовної заяви та власних пояснень позивача встановлено, що відповідач не надає позивачу кошти на утримання їх дитини. Частиною третьою статті 181 СК України передбачено, що за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Норми частин першої і другої статті 183 СК України передбачають, що частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Згідно із статтею 182 СК України, при визначенні розміру аліментів суд враховує стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. Будь-які обставини щодо стану здоров`я та матеріального становища дитини, стану здоров`я та матеріального становища платника аліментів, наявності у платника аліментів інших дітей, непрацездатних батьків, матеріального становища відповідача або інших обставин, що мають істотне значення судом не встановлено. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, за винятком випадків, передбачених статтею 184\~СК України (ч. 2 ст. 182 СК України). Таким чином, враховуючи обставини справи у їх сукупності, суд приходить до висновку про необхідність стягнення з відповідача на користь позивача аліментів на утримання дитини в розмірі 1/3 частини від заробітку (доходу) відповідача щомісячно, але не менше 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку до досягнення дитиною повноліття. На підставі пункту 1 частини першої статті 367 ЦПК України, необхідно допустити негайне виконання рішення у межах суми платежу за один місяць. Згідно із вимогами частини третьої статті 88 ЦПК України, з відповідача в дохід держави слід стягнути судовий збір. Враховуючи викладене,

Outcome: approved