Jurisdiction: civil
Date: 2018-02-26 00:00:00

Позивач звернулась до Деснянського районного суду м. Києва з позовом до відповідача [PERSON] про розірвання шлюбу. Свої вимоги мотивує тим, що 04 листопада 1995 року між сторонами було укладено шлюб. Від шлюбу мають 2-ох спільних неповнолітніх дітей - [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO]. Однак, сімейне життя з відповідачем не склалось, стосунки з часом погіршились, у зв'язку з чим подальше підтримання шлюбних відносин стало неможливим. З відповідачем, окрім спільних дітей нічого не пов'язує, спільне господарство не ведеться. Шлюбні відносини існують лише формально. Просить суд розірвати шлюб з [PERSON]. Позивач в судовому засіданні позовні вимоги підтримала. Просила суд розірвати шлюб з відповідачем. Відповідач в судовому засіданні проти розірвання шлюбу заперечував, позов не визнав, додатково суду нічого не пояснював. Вислухавши пояснення позивача та відповідача, дослідивши письмові матеріали справи, суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Задовольняючи позов, суд виходить з того, що добровільність шлюбу - одна з основних його засад. Шлюб - це сімейний союз, при цьому слово «сімейний» засвідчує, що шлюб створює сім'ю, а слово «союз» підкреслює договірну природу шлюбу, яка зумовлює його добровільний характер. Шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Шлюб припиняється внаслідок його розірвання. Розірвання шлюбу засвідчує стійкий розлад подружніх стосунків. Збереження шлюбу можливе на паритетних засадах, на почуттях взаємної любові та поваги, взаємодопомоги та підтримки, тобто на тому, що є моральною основою шлюбу, в той час як сторони не мають наміру зберегти шлюб. Як встановлено судом та вбачається з матеріалів справи, сторони перебувають у шлюбі, зареєстрованому 04 листопада 1995 року Носівським райвідділом реєстрації актів громадянського стану Чернігівської області, актовий запис №123 (а.с.5) Від шлюбу мають 2-ох спільних неповнолітніх дітей: - [PERSON], [INFO], що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER], виданим Відділом державної актів цивільного стану Подільського районного управління юстиції в м. Києві, актовий запис №1198 (а.с.6); - [PERSON], [INFO], що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER], виданим Відділом державної актів цивільного стану Подільського районного управління юстиції в м. Києві, актовий запис №1198 (а.с.7). Із пояснень сторін вбачається, що сторони не ведуть спільного господарства, не підтримують сімейно-шлюбні стосунки. Сім'я існує лише формально, подальше спільне проживання та збереження сім'ї є не доцільним. Відповідно до п.10 постанови Пленуму Верховного Суду України №11 від 21.12.2007 року « Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя» проголошена Конституцією України охорона сім'ї державою полягає, зокрема, в тому,що шлюб може бути розірвано в судовому порядку лише за умови, якщо встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечитиме інтересам одного з них чи інтересам їх дітей. Відповідно до ст. 1 Сімейного Кодексу України побудова сімейних відносин відбувається на паритетних засадах, на почуттях взаємної любові та поваги, взаємоповаги та підтримки. Відповідно до ст. 24 Сімейного Кодексу України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування до шлюбу жінки та чоловіка не допускається. Відповідно до ч.3, 4 ст. 56 Сімейного Кодексу України кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до збереження шлюбних відносин, є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканність і може мати наслідки, встановлені законом. Відповідно до вимог ч. 1 ст. 110 Сімейного Кодексу України , позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним з подружжя. Відповідно до ст. 112 Сімейного Кодексу України суд з'ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Аналізуючи та оцінюючи всі вищевикладені обставини у їх сукупності, суд прийшов до висновку, що шлюб підлягає розірванню, так як сторони мають різні інтереси та погляди, шлюбні відносини існують лише формально,сімейно-шлюбні стосунки сторін розпались і поновлені бути не можуть, тому шлюб повинен бути розірваний. На підставі викладеного та

Outcome: approved