Jurisdiction: civil
Date: 2018-08-21 00:00:00

Позивач звернулась до суду з позовною заявою до відповідача про розірвання шлюбу. В обґрунтування позовних вимог зазначила, що 06 липня 2007 року вона уклала шлюб з відповідачем. Від шлюбу мають неповнолітніх дітей: [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO]. Подружні відносини між ними припинені з грудня 2015 року, мешкають окремо. Причиною розпаду сім'ї є постійні суперечки. Вважає, що збереження сім'ї не можливо. В зв'язку з чим просить суд розірвати між ними шлюб, укладений 06 липня 2007 року відділом реєстрації актів цивільного стану Тернівського міського управління юстиції Дніпропетровської області. Позивач в судове засідання не з'явилась, надала суду заяву, в якій просить позовні вимоги задовольнити в повному обсязі, слухати справу у її відсутність, після розірвання шлюбу залишити їй прізвище - [PERSON]. Відповідач в судове засідання не з'явився, надав суду письмову заяву, в якій просить розглядати справу у його відсутність, позовні вимоги визнає, проти розірвання шлюбу не заперечує. У зв'язку із неявкою в судове засідання всіх учасників судового процесу, які належним чином повідомлені про день та час розгляду справи та подали заяви про розгляд справи за їх відсутності, згідно вимог ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд, дослідивши матеріали справи, дійшов висновку, що позовна заява підлягає задоволенню з наступних підстав. Як вбачається з матеріалів справи, між [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO], був укладений шлюб 06 липня 2007 року, який зареєстрований відділом реєстрації актів цивільного стану Тернівського міського управління юстиції Дніпропетровської області, актовий запис № 97, що підтверджується свідоцтвом про укладення шлюбу серії [NUMBER] від 06 липня 2007 року. Від шлюбу сторони мають дітей: [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO], що підтверджується свідоцтвами про народження серії [NUMBER] від 02 червня 2008 року та № [NUMBER] від 19 травня 2009 року. З грудня 2015 року шлюбні відносини між сторонами припинені, мешкають окремо. Позивач наполягає на розірванні шлюбу, так як вважає, що збереження сім'ї неможливе, оскільки подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу буде суперечити інтересам сторін. Відповідно до ч. 2 ст. 16 Загальної декларації ООН з прав людини, ст. 51 Конституції України, ч. 1 ст. 24 Сімейного кодексу України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки і чоловіка. Згідно ч. 1 ст. 110 СК України позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя. Частиною 2 статті 112 СК України визначено, що суд ухвалює рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. У відповідно до п. 10 постанови Пленуму ВСУ «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя» № 11 від 21 грудня 2007 року проголошена Конституцією України охорона сім'ї державою полягає, зокрема, в тому, що шлюб може бути розірвано в судовому порядку лише за умови, якщо встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечитиме інтересам одного з них чи інтересам їх дітей. Згідно ст. 113 СК України особа, яка змінила своє прізвище у зв'язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Судом встановлено, що сторони з 2015 року разом не проживають, шлюбні відносини між ними припинені, а також суд враховує думку відповідача, який не заперечує проти розірвання шлюбу, а тому дійшов висновку про задоволення позовних вимог. На підставі викладеного,

Outcome: approved