overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2014-02-05 00:00:00

Позивач звернулався до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. Позовні вимоги мотивує тим, що вони перебувають у шлюбі, який було зареєстровано 22.01.1999 року Хотячівською сільською радою, Володимир-Волинського району Волинської області, про що зроблено актовий запис №01. Від спільного подружнього проживання у них народився син [PERSON], [INFO]. Зазначає, що одруження з відповідачем виявилось невдалим через сварки, непорозуміння. Позивач просить розірвати шлюб з відповідачем. Позивач в судове засідання не з'явився, однак подала заяву, в якій зазначає що позовні вимоги підтримує повністю та просить проводити розгляд справи у її відсутності, після розірвання шлюбу залишити їй шлюбне прізвище [PERSON]. Відповідач в судове засідання не з'явився, однак подав заяву в якій позов визнає повністю, просить проводити розгляд справи у його відсутності. Враховуючи те, що в судове засідання сторони не з'явились, тому згідно ч.2 ст. 197 ЦПК України розгляд справи здійснюється без фіксування технічними засобами. Відповідно до ч. 4 ст. 174 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав, ухвалює рішення про задоволення позову. Суд приймає визнання позову відповідачем, оскільки таке визнання відповідає вимогам Сімейного кодексу України, відповідає інтересам сторін по справі та не суперечить правам та інтересам інших осіб. Згідно ч.1 ст. 110 Сімейного кодексу України, позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя. З наданого суду свідоцтва про шлюб серія [NUMBER] встановлено, що [PERSON] та [PERSON] перебувають у зареєстрованому шлюбі з 22.01.1999 року. З дослідженого судом свідоцтва про народження серії [NUMBER] встановлено, що [PERSON] та [PERSON] є батьками неповнолітнього [PERSON] [INFO]. В ході розгляду справи встановлено, що причиною розірвання шлюбу є сварки, непорозуміння, котрі виникають між подружжям. Сторони не підтримують подружніх відносин, примирюватись не бажають. Враховуючи вищенаведене, суд прийшов до висновку, що між сторонами виникли відносини, які не сприяють збереженню їх сім'ї. Відповідно до ст. 112 Сімейного Кодексу України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить інтересам одного з них. Оцінивши всі докази в сукупності, суд прийшов до висновку, що збереження шлюбу суперечить інтересам сторін, оскільки сім'я сторін розпалась і надалі її зберігати недоцільно, а шлюб слід розірвати.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-02-17 00:00:00

Позивач звернулався до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. Позовні вимоги мотивує тим, що вони перебувають у шлюбі, який було зареєстровано 29.06.2011року відділом державної реєстрації актів цивільного стану Володимир-Волинського міськрайонного управління юстиції Волинської області, про що зроблено актовий запис №106. Від спільного подружнього проживання у них народився син [PERSON], [INFO]. Зазначає, що одруження з відповідачем виявилось невдалим через сварки, непорозуміння. Позивач просить розірвати шлюб з відповідачем. Позивач в судове засідання не з'явився, однак подала заяву, в якій зазначає що позовні вимоги підтримує повністю та просить проводити розгляд справи у її відсутності, після розірвання шлюбу залишити їй шлюбне прізвище [PERSON]. Відповідач в судове засідання не з'явився, однак подав заяву в якій позов визнає повністю, просить проводити розгляд справи у його відсутності. Враховуючи те, що в судове засідання сторони не з'явились, тому згідно ч.2 ст. 197 ЦПК України розгляд справи здійснюється без фіксування технічними засобами. Відповідно до ч. 4 ст. 174 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав, ухвалює рішення про задоволення позову. Суд приймає визнання позову відповідачем, оскільки таке визнання відповідає вимогам Сімейного кодексу України, відповідає інтересам сторін по справі та не суперечить правам та інтересам інших осіб. Згідно ч.1 ст. 110 Сімейного кодексу України, позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя. З наданого суду свідоцтва про шлюб серія [NUMBER] встановлено, що [PERSON] та [PERSON] перебувають у зареєстрованому шлюбі з 29.06.2011 року. З дослідженого судом свідоцтва про народження серії [NUMBER] встановлено, що [PERSON] та [PERSON] є батьками неповнолітнього [PERSON] [INFO]. В ході розгляду справи встановлено, що причиною розірвання шлюбу є сварки, непорозуміння, котрі виникають між подружжям. Сторони протягом двох років не проживають разом, не підтримують подружніх відносин, примирюватись не бажають. Враховуючи вищенаведене, суд прийшов до висновку, що між сторонами виникли відносини, які не сприяють збереженню їх сім'ї. Відповідно до ст. 112 Сімейного Кодексу України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить інтересам одного з них. Оцінивши всі докази в сукупності, суд прийшов до висновку, що збереження шлюбу суперечить інтересам сторін, оскільки сім'я сторін розпалась і надалі її зберігати недоцільно, а шлюб слід розірвати.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-09-13 00:00:00

Позивач звернулався до суду із зазначеним позовом та просив суд розірвати шлюб, зареєстрований 11 серпня 2016 року у Відділі актів цивільного стану Білоцерківського міськрайонного управління юстиції у Київській області, актовий запис № 929. Свої позовні вимоги обґрунтовує тим, що між нею та відповідачем було зареєстровано шлюб, що підтверджується свідоцтвом про шлюб. Зазначає, що подальше збереження шлюбу неможливе, оскільки між сторонами повністю втрачено почуття любові. Позивач у судове засідання не з'явився, про день і час розгляду справи був повідомлений належним чином, направив до суду заяву про розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги підтримав в повному обсязі. Відповідачка в судове засідання не з'явилась, про день і час розгляду справи була повідомлена належним чином, направила до суду заяву, про розгляд справи за її відсутності, позовні вимоги визнає в повному обсязі. Відповідно до ч. 4 ст. 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Суд, дослідивши матеріали справи, дійшов висновку про задоволення вимог позивача. Згідно матеріалів справи, сторони перебувають в шлюбі, зареєстрованому 11 серпня 2016 року у Відділі актів цивільного стану Білоцерківського міськрайонного управління юстиції у Київській області, актовий запис № 929. Від шлюбу дітей не мають. Тривалий час шлюбні стосунки не підтримуються, шлюб має формальний характер, збереження сім'ї не можливе, збереження шлюбу суперечить інтересам подружжя. Відповідно до ч. 2 ст. 112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. З'ясувавши дійсні взаємини подружжя, причини подання позову про розірвання шлюбу, інші обставини життя подружжя, судом встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить інтересам сторін і тому шлюб між сторонами має бути розірваний. На підставі викладеного та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-11-28 00:00:00

Позивач звернула Позивач звернувся в суд з позовною заявою, в якій просить визнати за ним, [PERSON] право власності на нерухоме майно, що знаходиться на території [PERSON] сільської ради Бродівського району Львівської області за адресою: автодорога Київ - Чоп, 449 км + 710 км., яке складається з двох залів, кухні, двох коридорів, двох підсобних, двох вбиралень, душової, офісного приміщення. Позивач в судовому засіданні позовні вимоги підтримав, просить суд позов задоволити Представник відповідача [PERSON] сільської ради Бродівського району Львівської області в судове засідання не зявився, проте, судом отримано заяву голови сільської ради [PERSON] № 394/02-9 від 28.11.2017 року, в якій просить слухання справи проводити у їх відсутності, позов [PERSON] до [PERSON] сільської ради Бродівського району Львівської області про визнання права власності на нерухоме майно визнають. Згідно з ч. 4 ст. 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд ухвалює рішення про задоволення позову. Суд, взявши до уваги пояснення позивача, зазначені в позовній заяві, визнання позову відповідачем, зясувавши обставини у справі, перевіривши їх доказами, вважає, що позов слід задоволити, виходячи з наступного. Відповідно до вимог ст. 209 ЦПК України, суд вважає за доцільне проголосити вступну та резолютивну частини рішення, а складання повного рішення відкласти на пять днів.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-08-03 00:00:00

Позивач звернула Позивач звернулася в суд з позовною заявою, в якій просить визнати право власності за нею [PERSON]»яною Євгенівною на спадкове нерухоме майно, а саме, будинковолодіння після смерті спадкодавця [PERSON], що знаходиться в с. Гаї-Смоленські, вул. Садова, 20,Бродівського району, Львівської області та складається із житлового будинку, двох сараїв та господарських споруд. В судове засідання позивач не зявилася, подала суду заяву, в якій позовні вимоги підтримала, просить суд позов задоволити, справу слухати у її відсутності. Представник відповідача [PERSON] сільської ради Бродівського району Львівської області в судове засідання не зявився, проте, судом отримано заяву голови сільради [PERSON], в якій просить слухання справи проводити у відсутності їх представника, позов [PERSON] про визнання права власності визнають в повному обсязі, наслідки визнання позову відомі та зрозумілі. Суд, взявши до уваги пояснення позивача, зазначені в позовній заяві, визнання позову відповідачем, зясувавши обставини у справі, перевіривши їх доказами, вважає, що позов слід задоволити. Відповідно до вимог ст. 209 ЦПК України, суд вважає за доцільне проголосити вступну та резолютивну частини рішення, а складання повного рішення відкласти на п»ять днів.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2018-11-20 00:00:00

Позивач звернуласz до суду з позовом і вимоги обґрунтовує тим, що з 10.10.1972\~року її\~прийнято в\~ПАТ «Сумське\~машинобудівне НВО»,\~а потім\~переведено на\~посаду комірника\~цеху №\~12. Протягом тривалого\~часу відповідач\~несвоєчасно здійснює\~виплату заробітної\~плати.\~На даний\~час адміністрацією\~ПАТ «Сумське\~НВО» їй\~не виплачено\~заробітну плату\~за грудень\~2017\~року,\~за січень-\~вересень 2018\~р.\~Внаслідок цього\~у dідповідача\~перед нею\~утворилася заборгованість\~з виплати\~заробітної плати,\~яку виплатити\~їх відмовилися\~у зв'язку\~з відсутністю\~грошових коштів. Відповідно до\~ст.\~115\~КЗпП України\~заробітна плата\~виплачується працівникам\~регулярно в\~робочі дні,\~але не\~рідше двох\~разів на\~місяць через\~проміжок часу,\~що не\~перевищує шістнадцяти\~календарних днів,\~та не\~пізніше семи\~днів після\~закінчення періоду,\~за який\~здійснюється виплата. Згідно з ч. 5 ст. 97 КЗпП України та ч. 3 ст. 15 Закону України «Про оплату праці», оплата праці працівників здійснюється в першочерговому порядку. Через невиплату заробітної плати порушуються її трудові права, як працівника, через що вона змушена звернутися до суду з цим позовом. Позивач просить суд ухвалити рішення, яким стягнути з відповідача на її користь заборгованість із заробітної плати за період з грудня 2017 року по вересень 2018 року включно в розмірі 22096грн. Відповідач відзив на позовну заяву не надав. Суд, перевіривши матеріали справи, дійшов висновку, що позов є обґрунтованим і таким, що підлягає задоволенню з таких підстав: Судом встановлено, що позивач [PERSON] з 10.10.1972 року по теперішній час перебуває в трудових відносинах з ПАТ «Сумське машинобудівне науково-виробниче об'єднання», працює на посаді комірника цеху №12.(а.с.3-4) Згідно з ст.115\~КЗпП України заробітна плата виплачується працівникам регулярно в робочі дні у строки, встановлені колективним договором або нормативним актом роботодавця, погодженим з виборним органом первинної профспілкової організації чи іншим уповноваженим на представництво трудовим колективом органом, але не рідше двох разів на місяць через проміжок часу, що не перевищує шістнадцяти календарних днів, та не пізніше семи днів після закінчення періоду, за який здійснюється виплата. Відповідач не надав суду інформації щодо заборгованості по заробітній платі перед позивачем [PERSON] Як вбачається з наданого розрахункового листа (а.с.8), відповідач ПАТ «Сумське машинобудівне науково-виробниче об`єднання» не виплатило заробітну плату [PERSON] у строки, встановлені колективним договором, нормами законодавства про працю розмірі 22096грн. 00коп. з грудня 2017 року по вересень 2018 року включно. З огляду на викладене, порушене право позивача підлягає захисту, суд вважає необхідним позовні вимоги задовольнити - стягнути з Публічного акціонерного товариства «Сумське машинобудівне науково-виробниче об`єднання» на користь [PERSON] заборгованість по заробітній платі у розмірі 22096грн. Відповідно до ст. 141 ЦПК України суд стягує з відповідача на користь держави судовий збір в сумі 704грн.80коп.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-01-17 00:00:00

Позивач звернуласа до Дарницького районного суду м. Києва з позовом до відповідача, в якому просила: розірвати шлюб між [PERSON] та [PERSON], зареєстрований 06.08.2005 року ВРАЦС Дарницького районного управління юстиції м.Києва, актовий запис № 471. В обґрунтування позовних вимог позивач зазначила, що з відповідачем спільного господарства не веде, шлюбні стосунки тривалий час не підтримує, збереження шлюбу є неможливим. Позивач позовні вимоги підтримала (а.с.16). Відповідач визнав позов (а.с. 17). Проаналізувавши наведені дані, копію свідоцтва про шлюб між сторонами (а.с.3), суд вважає, що оскільки подальше спільне життя подружжя суперечить інтересам обох з них, то збереження сім'ї не можливе, а тому відповідно до ч.4 ст.174 Цивільного процесуального кодексу України, ст.112 Сімейного Кодексу України належить шлюб розірвати. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2020-04-13 00:00:00

Позивач звернуласся до суду з позовом, вказавши, що 14 червня 2003 року вона зареєструвала шлюб з відповідачем. Від шлюбу мають двох неповнолітніх дітей: дочку [PERSON] , [INFO] та сина [PERSON] , [INFO] . Шлюбно - сімейні відносини з відповідачем припинено з 2013 року. Сторони разом не проживають, спільне господарство не ведеться. Причиною розірвання шлюбу є несхожість характерами, відсутність взаєморозуміння. У сторін різні погляди на життя, почуття любові та взаємоповаги втрачено. Позивач вважає, що сім`я з відповідачем розпалася остаточно, носить формальний характер, просить розірвати шлюб. Ухвалою від 30 жовтня 2019 року відкрито провадження у справі та призначено її до розгляду в порядку загального позовного провадження. Ухвалою від 24 грудня 2019 року підготовче провадження у справі закрито, справа призначена до судового розгляду. Позивач в судове засідання не з`явився, надав суду заяву, відповідно до якої просив розглянути справу за його відсутності, позовні вимоги підтримує, проти заочного розгляду справи не заперечує. Відповідач у судове засідання не з`явився, про слухання справи був повідомлений у встановленому законом порядку (оголошення на офіційному веб-сайті судової влади України), відзив не подав. Відповідно до ч.4 ст.223 ЦПК України, суд вважає можливим розглянути справу у відсутності відповідача на підставі матеріалів справи. Зі згоди позивача, суд ухвалює рішення про заочний розгляд справи, що відповідає положенням ст.280 ЦПК України. У відповідності до ст.247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до полодень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши матеріали справи, суд дійшов наступного. У судовому засіданні встановлено, що сторони зареєстрували шлюб 14 червня 2003 року в Інгулецькому відділі державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Криворізького міського управління юстиції у Дніпропетровській області, актовий запис № 124 (а.с.11). Від шлюбу мають двох неповнолітніх дітей: дочку [PERSON] , [INFO] та сина [PERSON] , [INFO] , батьком яких є відповідач (а.с.12-13). Шлюбно - сімейні відносини між сторонами припинились з причин відсутності взаєморозуміння та різних поглядів на життя. Сторони разом не проживають, спільне господарство не ведеться. Позивач наполягає на розірванні шлюбу. Згідно зі ст. ст. 110, 112 Сімейного Кодексу України, якщо суд встановить, що подальше спільне життя подружжя і збереження сім`ї не можливо, він приймає рішення про розірвання шлюбу. Таким чином, враховуючи, що позивач наполягає на розірванні шлюбу, сторони спільне господарство не ведуть, шлюб між ними носить формальний характер, суд вважає, що сім`я сторін розпалася остаточно.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-10-06 00:00:00

Позивач звернулась 02.09.2015 року в суд з цим позовом та з урахування зменшення позовних вимог від 07.10.2015 року, просила постановити рішення суду, яким стягувати з відповідача [PERSON], [INFO], на користь [PERSON], аліменти на утримування сина, [PERSON], [INFO], в розмірі 30 % від прожиткового мінімуму, встановленого законом на дитину відповідного віку,починаючи з 02.09.2015 року і до досягнення повноліття дитиною, оскільки питання аліментів у добровільному порядку ними не врегульовано. В судовому засіданні позивач та адвокат [PERSON] на позові наполягали. Відповідач [PERSON], [INFO] уродженець та мешканець с.М.Кіндратівка Котовського району Одеської області, який зареєстрований на постійне місце проживання за цією ж адресою у судове засідання на виклик суду не зявився. Причин неявки суду не повідомив. Заяви про розгляд справи у свою відсутність не надав. Заперечень до позову не представив. Тому справу розглянуто у його відсутність в заочному порядку. Вислухавши позивача а дослідивши письмові докази у справі, суд приходить до висновку про задоволення позову, виходячи з такого. Встановлено, що сторони у справі є батьками малолітньої дитини [PERSON], [INFO], який утримується матірю. Шлюб між сторонами розірвано згідно рішення Котовського міськрайонного суду Одеської області від 27.02.2013 року. Відповідно до ст.180 СК України батьки зобовязані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно ч.2 ст.182 СК України мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Оскільки питання аліментів сторонами у добровільному порядку не врегульвано, з відповідача слід стягнути аліменти у судовому порядку в розмірі визначеному у позові. Згідно ч.1 ст.191 СК України передбачено, що аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня предявлення позову. Тому стягнення аліментів слід рахувати з 02.09.2015 року. Судові витрати у справі про стягнення аліментів при подачі до суду позову позивачем у відповідності до п.3 ч.1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір» не сплачуються, а стягуються з сторони по завершенню розгляду справи. У відповідності до положень ч.1 ст.88 ЦПК України з відповідача слід стягнути на користь держави судові витрати у вигляді судого збору у розмірі 487,20 грн. З урахуванням всіх обставин справи, суд вважає за необхідне допустити стягнення аліментів негайно в межах платежу за один місяць.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-09-01 00:00:00

Позивач звернулась 04.08.2014 року до суду з позовною заявою про стягнення з відповідача аліментів на утримання неповнолітньої дитини - [PERSON], [INFO]. В обґрунтування позовних вимог вказала, що з відповідачем перебувала у шлюбі, зареєстрованому 30.04.2009 року, від шлюбу мають неповнолітнього сина. Відповідач у добровільному порядку матеріальної допомоги на утримання дитини не надає, з 2014 року проживає окремо, у зв'язку з чим позивач просить стягнути з відповідача аліменти у розміри 1/4 частини з усіх видів його заробітку щомісячно та до повноліття дитини, але не менше 30% прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, рішення піддати негайному виконанню. Позивач в судове засідання не з'явилась, надала до суду заяву з проханням розглянути справу за її відсутністю. Наполягала на задоволенні позовних вимог у повному обсязі. Відповідач в судове засідання не з'явився, надав до суду заяву про визнання позовних вимог у повному обсязі та з проханням розглянути справу за його відсутністю. Судом встановлено, що відповідно до свідоцтва про шлюб серії [NUMBER] позивач з відповідачем перебувають у зареєстрованому шлюбі з 30.04.2009 року. Згідно свідоцтва про народження дитини серія [NUMBER] від 07.08.2009року [PERSON] та [PERSON] є батьками неповнолітньої дитини [PERSON], [INFO]. Відповідно до довідки, виданої керуючою компанією «Західна №1» від 28.07.2014 року позивач проживає разом із неповнолітньою дитиною за адресою [ADDRESS]. З наданих суду довідок про доходи вбачається, що позивач перебуває на обліку по безробіттю та дохід за червень 2014 року складає 249,77 грн., відповідач працює провідником вагонів у ВП Харківської вагонної дільниці № 1 ДП південної залізниці та отримав дохід за акрі од з січня 2014 року по червень 20124 року у сумі 33432,63 грн. Згідно ст. 180 Сімейного Кодексу України батьки зобов'язані утримувати своїх дітей до досягнення ними повноліття. Одним із способів утримання, відповідно до ч. 3 ст. 181 СК України, є стягнення аліментів за рішенням суду. Позивачка наполягає на стягненні аліментів за рішенням суду. Відповідач не заперечує проти стягнення з нього аліментів в розмірі 1/4 частини його заробітку, постійно працює та має дохід.. Визнання відповідачем пред'явлених вимог не суперечить діючому законодавству та не порушує права та інтереси інших осіб. Тому позов підлягає задоволенню. З урахуванням вказаного суд вважає, що з відповідача слід стягнути на користь позивачки аліменти в розмірі 1/4 частини з усіх видів заробітку (доходу) щомісяця, але не менше ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку на утримання неповнолітньої дитини [PERSON], [INFO], починаючи з 04.08.2014 року і до повноліття дитини. Крім того, відповідно до Закону України «Про судовий збір» від 08.07.2011 року № 3674-VI, з відповідача підлягають стягненню на користь держави судовий збір в розмірі 243 гривень 60 копійок. Рішення на підставі ст. 367 Цивільного процесуального Кодексу України в розмірі місячного платежу аліментів піддати негайному виконанню.

Outcome: approved