Jurisdiction: civil
Date: 2017-11-01 00:00:00

Позивач звернулась до суду з вищевказаним позовом. В обґрунтування вказує, що 30.05.05 між нею як членом Кредитної спілки «Кредитна спілка військовослужбовців України» та Акціонерним товариством закритого типу «ДВК» було укладено Договір на участь у пайовому будівництві № 56-02/С-3. Згідно п. 1.1, відповідач приймає позивача у пайове будівництво житлового багатоквартирного будинку у Оболонському районі [ADDRESS] шляхом фінансування позивачем даного будівництва. Згідно п. 1.3 Договору позивач фінансує однокімнатну квартиру [NUMBER] загальною площею 48,42 кв.м., тип секції 02/С-3, що розташована на 11 поверсі у будинку [ADDRESS], запланований початок будівництва-3 квартал 2005 року, запланована дата закінчення будівництва - 1 квартал 2007 року, а п. 1.4 Договору визначено графік фінансування будівництва житлового будинку. Одним із обов'язків Відповідача згідно п. 3.2.3. Договору є збудувати об'єкт інвестування та ввести будинок в експлуатацію у визначені Договором строки. На виконання зобов'язань за Договором позивач у встановлені в п. 1.4.2. Договору строки та у встановленому обсязі, належним чином здійснив фінансування об'єкту інвестування в 100%-му розмірі - 169 470 грн., що підтверджується квитанцією до прибуткового касового ордеру № 453. Відповідачем, в свою чергу, протягом 2006 року було побудовано лише 13 поверхів будинку першої черги будівництва житлового комплексу по [ADDRESS] після чого з незрозумілих причин будівництво зупинилось та не ведеться по сьогодні. Усі усні та письмові звернення Позивача та інших інвесторів даного житлового комплексу до Відповідача стосовно з'ясування причин зупинення будівництва, порушення умов укладених договорів на пайову участь у будівництві та повернення сплачених грошових коштів, були проігноровані. Крім того, 02.03.09 Відповідач без згоди Позивача як інвестора уклав із Приватним підприємством «Будінвестмонтаж» Договір № 1/09 про передачу функцій замовника, згідно п.п. 1.3, 1.6, 2.1 якого відповідач передав у власність ПП «Будінвестмонтаж» майнові права на житлові, нежитлові приміщення та паркінг 1,2,3 черги будівництва житлового комплексу за адресою: [ADDRESS] а також надав право ПП «Будінвестмонтаж» укладати будь-які господарські договори з іншими фізичними та юридичними особами, в тому числі передавати в заставу майнові права на житлові та нежитлові приміщення даного об'єкту, які будуть побудовані в майбутньому. У зв'язку із вище викладеним за заявою інвесторів будівництва житлового комплексу по [ADDRESS] СВ Оболонського РУ ГУМВС України була порушена та наразі розслідується кримінальна справа № 55-1749 за фактом вчинення злочину, передбаченого ч. 4 ст. 190 КК України, а саме шахрайського заволодіння грошовими коштами в особливо великих розмірах, в межах якої інвесторів визнано потерпілими особами. Таким чином. Відповідач з власної вини не виконав умови Договору, зокрема з 2006 року по теперішній час, тобто на протязі десяти років, не завершив будівництво житлового багатоквартирного будинку у Оболонському районі [ADDRESS], не ввів об'єкт інвестування в експлуатацію та не передав позивачеві необхідних документів для оформлення права власності на профінансовану квартиру [NUMBER] загальною площею 48,42 кв.м., чим прострочив виконання взятих на себе договірних зобов'язань та що призвело до грубого порушення прав позивача як добросовісного інвестора, який належним чином виконав свої зобов'язання по сплаті інвестицій. Враховуючи вище наведене, позивач просила суд визнати за [PERSON] майнові права на об'єкт договору - однокімнатну квартиру [ADDRESS] Позивач у судовому засіданні позовні вимоги підтримувала та просила задовольнити у повному обсязі. Відповідачі в судове засідання не з'явились, про день, час та місце судового засідання повідомлялись належним чином, про причини неявки суду не повідомили. Відповідно до положень ч.1 ст.224 ЦПК України у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності або якщо повідомлені ним причини неявки визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Враховуючи наявність в справі достатніх матеріалів про права та обов'язки сторін та те, що позивач проти заочного розгляду справи не заперечує, суд, на підставі ч.1 ст.224 та відповідно до ч.1 ст.225 ЦПК України, постановив ухвалу про заочний розгляд справи. Вислухавши пояснення позивача, дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов необхідно задовольнити. Судом встановлені наступні факти та відповідні їм правовідносини. 30.05.05 між [PERSON] як членом Кредитної спілки «Кредитна спілка військовослужбовців України» та Акціонерним товариством закритого типу «ДВК» було укладено Договір на участь у пайовому будівництві [NUMBER]-02/С-3, згідно п. 1.1, відповідач приймає позивача у пайове будівництво житлового багатоквартирного будинку у Оболонському районі [ADDRESS] шляхом фінансування позивачем даного будівництва (а.с. 7-8). Відповідно до свідоцтва про шлюб від 09.09.2009 року актовий запис №2407 [PERSON] уклала шлюб та змінила прізвище з [PERSON] на [PERSON] (а.с. 18). Одним із обов'язків Відповідача згідно п. 3.2.3. Договору є збудувати об'єкт інвестування та ввести будинок в експлуатацію у визначені договором строки. На виконання зобов'язань за договором позивач у встановлені в п. 1.4.2. Договору строки та у встановленому обсязі, належним чином здійснила фінансування об'єкту інвестування в 100%-му розмірі - 169 470,00 грн., що підтверджується квитанцією до прибуткового касового ордеру № 453 (а.с.10) Позивач у позовній заяві вказала, що відповідачем, в свою чергу, протягом 2006 року було побудовано лише 13 поверхів будинку першої черги будівництва житлового комплексу по [ADDRESS] після чого з незрозумілих причин будівництво зупинилось та не ведеться по сьогодні. Відповідач не ввів об'єкт інвестування в експлуатацію та не передав позивачеві необхідних документів для оформлення права власності на профінансовану квартиру [NUMBER] загальною площею 48,42 кв.м., чим прострочив виконання взятих на себе договірних зобов'язань та що призвело до грубого порушення прав позивача як добросовісного інвестора, який належним чином виконав свої зобов'язання по сплаті інвестицій. Усі усні та письмові звернення позивача до АТЗТ «ДВК» стосовно з'ясування причин зупинення будівництва, порушення умов укладених договорів на пайову участь у будівництві та повернення сплачених грошових коштів, не дали позитивних результатів По факту вчинення шахрайських дій СВ Оболонським РУГУ МВС України порушено кримінальну справу №55-1749 за ч. 4 ст.ст. 190 КК України, а позивача та інших постраждалих інвесторів визнано потерпілими сторонами у кримінальній справі. Окрім того, позивач вказує, що 02.03.09 Відповідач без згоди позивача як інвестора уклав із Приватним підприємством «Будінвестмонтаж» Договір № 1/09 про передачу функцій замовника, згідно п.п. 1.3, 1.6, 2.1 якого відповідач передав у власність ПП «Будінвестмонтаж» майнові права на житлові, нежитлові приміщення та паркінг 1,2,3 черги будівництва житлового комплексу за адресою: [ADDRESS] а також надав право ПП «Будінвестмонтаж» укладати будь-які господарські договори з іншими фізичними та юридичними особами, в тому числі передавати в заставу майнові права на житлові та нежитлові приміщення даного об'єкту, які будуть побудовані в майбутньому (а.с.14-15). Відповідно до ч. 1 ст. 177 ЦК України об'єктами цивільних прав є речі, у тому числі гроші та цінні папери, інше майно, майнові права, результати робіт, послуги, результати інтелектуальної, творчої діяльності, інформація, а також інші матеріальні і нематеріальні блага. Відповідно до ч. 2 ст. 190 ЦК України майнові права є неспоживчою річчю. Майнові права визнаються речовими правами. Положеннями ст.876 ЦК України передбачено, що власником об'єкта будівництва або результату будівельних робіт, є замовник, якщо інше не передбачено договором. Пунктом 1 ч.1 ст.331 ЦК України передбачено, що право власності на нову річ, яка виготовлена/створена/ особою, набувається нею, якщо інше не передбачено договором або законом. Згідно п.5 ст.7, ст.4 Закону України «Про інвестиційну діяльність» інвестор має право володіти, користуватися і розпоряджатися об'єктами та результатами інвестицій й об'єктами інвестиційної діяльності можуть бути будь-яке майно, а також майнові права. На думку суду, оскільки позивачем профінансовано однокімнатну квартиру [NUMBER] загальною площею 48,42 кв.м., тип секції 02/С-3, що розташована на 11 поверсі у будинку [ADDRESS] у даному незавершеному будівництвом об'єкті, суд вважає, що позовні вимоги щодо визнання майнового права позивача на об`єкт договору є обґрунтованими та підлягають задоволенню. Визнання майнового права за позивачем не надає їй права здійснювати оформлення права власності на вказаний об'єкт нерухомості у органах державної реєстрації нерухомого майна, а є лише встановленим судом фактом набуття нею речових прав у вигляді майнових прав на вказаний об'єкт інвестування. На підставі викладеного та

Outcome: approved