Jurisdiction: civil
Date: 2021-08-17 00:00:00

Позивач звернулась до суду з позовом до [PERSON] про визначення місця проживання малолітнього сина [PERSON] , [INFO] , за місцем її проживання. Позовні вимоги обґрунтовані тим, що 29.08.2015 між нею та відповідачем укладено шлюб, від якого [INFO] народилась їх спільна дитина - [PERSON] . Рішенням Московського районного суду м. Харкова шлюб між ними розірвано. Дитина [PERSON] проживає разом з нею за адресою: [ADDRESS] . Батько дитини проживає окремо за адресою: [ADDRESS] . Позивач зазначає, що вона повністю опікується інтересами і потребами дитини, піклується про нього, займається вихованням, слідкує за його розвитком і здоров`ям. Син прив`язаний до неї, відповідач ніколи надовго з сином не залишався, не виявляв проявів самостійного виховання сина, навіть в період, коли вони разом проживали. Виходячи з інтересів сина, вважає за доцільне залишити його на її утриманні та вихованні за її місцем проживання. Ухвалою судді від 30.06.2020 провадження у справі відкрито, і справу призначено до розгляду за правилами загального позовного провадження (а.с.23). У встановлений строк відповідач подав відзив на позовну заяву, що містить заперечення проти позову, які відповідач обґрунтовує тим, що у позивача наявна нестійкість психіки, найкращим місцем проживання дитини є його місце проживання за адресою: [ADDRESS] , де для також зареєстрований син, та для нього виділена окрема кімната, позивач чинить йому перешкоди у участі у вихованні дитини та спілкуванні з ним, та проживання сина з позивачем перешкоджає його спілкуванню з дідусем і бабусею (а.с.26-32) На підставі розпорядження керівника апарату Московського районного суду м. Харкова та відповідно до протоколу повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 11.08.2020 справу передано в провадження судді Поліщук Т.В. Ухвалою від 26.08.2020 справу прийнято в провадження та визначено про розгляд справи за правилами загального позовного провадження, залучено до участі в справі в якості третьої особи орган опіки та піклування Департамент служб у справах дітей Харківської міської ради (а.с.51-52). Позивачем подана відповідь на відзив, в якій позивач зазначає, що доводи відповідача, викладені ним у відзиві, є неправдивими та не підтверджуються жодними доказами. Відповідач не підтримував її ні матеріально ні морально ще до народження сина, а тому вона вимушена була поїхати народжувати дитину до батьків, після пологів відповідач на виявив бажання знаходитися з нею. Позивач зазначає, що вона проживає разом з сином з часу його народження та ніколи його не залишала, дитина прихильна до неї та її батьків, з якими вони проживають разом, а тому зміна місця проживання матиме для дитини негативні наслідки. Відповідач останній раз бачив сина 13.01.2019, та відповідачу будь-хто не забороняв і не чинив перешкоди у спілкуванні з сином та відвідувати його. Сам відповідач непрацевлаштований, ніякого доходу не має, дитині найкраще буде жити разом з нею, оскільки вони з сином проживають разом з її батьками у трьохкімнатній квартирі, її батьки працюють, мають дохід, а після декретної відпустки позивач має намір працювати (а.с.55-56). Ухвалою суду від 24.11.2020 до участі в справі в якості третьої особи залучено Службу у справах дітей Гадяцької районної державної адміністрації (а.с.89-90). Ухвалою суду від 01.03.2021 до участі в справі в якості третьої особи залучено Службу у справах дітей Гадяцької міської ради Полтавської області, та виключено з числа учасників справи третю особу - Службу у справах дітей Гадяцької районної державної адміністрації (а.с.114-115). Ухвалою суду від 10.06.2021 підготовче провадження у справі закрито, та справу призначено до судового розгляду. Позивач в судове засідання не з`явилась, до початку судового засідання від позивача надійшла до суду письмова заява про розгляд справи без участі позивача. Відповідач в судовому засіданні позовні вимоги визнав у повному обсязі, не заперечував проти задоволення позову. Від органів опіки та піклування Служби у справах дітей Гадяцької міської ради Полтавської області та Департаменту служб у справах дітей Харківської міської ради до початку судового засідання надійшли письмові заяви про розгляд справи без участі їх представників. Суд, заслухавши відповідача, дослідивши письмові докази, вивчивши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги та заперечення на них, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, застосувавши до спірних правовідносин відповідні норми матеріального та процесуального права, встановив наступні фактичні обставини та відповідні їм правовідносини. Судом встановлено, що сторони мають спільну малолітню дитину [PERSON] , [INFO] (а.с.8). Шлюб між [PERSON] та [PERSON] розірвано рішенням Московського районного суду м. Харкова від 04.02.2020 у справі № 643/19937/19. Малолітній [PERSON] , [INFO] з народження проживає разом з матір`ю [PERSON] за адресою: [ADDRESS] , що підтверджується актами обстеження матеріально-побутових умов сім`ї та довідкою з місця проживання. За вказаною адресою [PERSON] з сином проживають спільно з її батьками [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] . Стосунки в сім`ї доброзичливі. Квартира є власністю [PERSON] . У помешканні створені нелажні житлово-побутові умови, дитина має окрему кімнату з дитячими меблями, іграшками, книжечками. [PERSON] повністю опікується інтересами і потребами дитини, піклується про сина, займається його вихованням, слідкує за розвитком і здоров`ям дитини. Батько дитини [PERSON] проживає окремо за адресою: [ADDRESS] , з дитиною бачиться вкрай рідко, надовго ніколи не залишається з сином, не займається його вихованням. Відповідно до ст. 141 СК України мати та батько мають рівні права та обов`язки по відношенню до дитини. Відповідно до положень ст. 155 СК України здійснення батьками своїх прав та виконання обов`язків мають ґрунтуватися на повазі до прав дитини та її людської гідності. Батьківські права не можуть здійснюватися всупереч інтересам дитини. Відповідно до положень ч. ч. 1,2 ст. 161 СК України, якщо мати та батько, які проживають окремо, не дійшли згоди щодо того, з ким із них буде проживати малолітня дитина, спір між ними може вирішуватися органом опіки та піклування або судом. Під час вирішення спору щодо місця проживання малолітньої дитини беруться до уваги ставлення батьків до виконання своїх батьківських обов`язків, особиста прихильність дитини до кожного з них, вік дитини, стан її здоров`я та інші обставини, що мають істотне значення. Тлумачення частини першої статті 161 СК України свідчить, що під час вирішення спору щодо місця проживання малолітньої дитини враховується ставлення батьків до виконання своїх батьківських обов`язків, особисту прихильність дитини до кожного з них, вік дитини, стан її здоров`я та інші обставини, що мають істотне значення. До інших обставин, що мають істотне значення, можна віднести, зокрема: особисті якості батьків; відносини, які існують між кожним з батьків і дитиною (як виконують батьки свої батьківські обов`язки по відношенню до дитини, як враховують її інтереси, чи є взаєморозуміння між кожним з батьків і дитиною); можливість створення дитині умов для виховання і розвитку. Європейський суд з прав людини зауважує, що між інтересами дитини та інтересами батьків повинна існувати справедлива рівновага і, дотримуючись такої рівноваги, особлива увага має бути до найважливіших інтересів дитини, які за своєю природою та важливістю мають переважати над інтересами батьків. (HUNT v. UKRAINE, № 31111/04, § 54, ЄСПЛ, від 07 грудня 2006 року). При визначенні основних інтересів дитини у кожному конкретному випадку необхідно враховувати дві умови: по-перше, у якнайкращих інтересах дитини буде збереження її зв`язків із сім`єю, крім випадків, коли сім`я виявляється особливо непридатною або явно неблагополучною; по-друге, у якнайкращих інтересах дитини буде забезпечення її розвитку у безпечному, спокійному та стійкому середовищі, що не є неблагополучним (MAMCHUR v. UKRAINE, № 10383/09, § 100, ЄСПЛ, від 16 липня 2015 року). Преамбулою ст. ст. 5, 9 Конвенції про права дитини встановлено, що дитині для повного і гармонійного розвитку її особи необхідно зростати в сімейному оточені, в атмосфері щастя, любові і розуміння. Держава поважає відповідальність, права і обов`язки батьків належним чином управляти і керувати дитиною щодо здійснення прав дитини і робити це згідно зі здібностями дитини, що розвиваються, держава поважає право дитини, яка розлучається з одним чи обома батьками підтримувати на регулярній основі відносини і прямі контакти з обома батьками, за винятком випадків, коли це суперечить найкращим інтересам дитини. Тому в силу вимог статті 3 Конвенції про права дитини від 20 листопада 1989 року при визначенні місця проживання дитини першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Такий правовий висновок зроблено Великою Палатою Верховного Суду у постанові від 17 жовтня 2018 року в справі № 61-327цс18. Відповідно до ч. 5 ст. 19 СК України орган опіки та піклування подає суду письмовий висновок щодо розв`язання спору на підставі відомостей, одержаних у результаті обстеження умов проживання дитини, батьків, інших осіб, які бажають проживати з дитиною, брати участь у її вихованні, а також на підставі інших документів, які стосуються справи. Згідно висновку органу опіки та піклування Служби у справах дітей Гадяцької міської ради Полтавської області від 22.04.2021 № 231, з метою забезпечення реалізації прав, свобод та законних інтересів дитини, комісія з питань захисту прав дитини вважає за доцільне визначити місце проживання малолітнього [PERSON] , [INFO] , з матір`ю [PERSON] , [INFO] за адресою: [ADDRESS] (а.с.125-126). Ураховуючи, що спір стосується вкрай чутливої сфери правовідносин, добросовісне виконання позивачем батьківських обов`язків, створення для дитини необхідних умов для проживання та розвитку, забезпечення її усім необхідним, а також відсутність з боку матері перешкод у спілкуванні батька з дитиною та негативного впливу на її виховання і розвиток, надану в судовому засіданні згоду відповідача на проживання малолітньої дитини разом з матір`ю, суд вважає за доцільне визначити місце проживання дитини разом з матір`ю [PERSON] , що за встановлених судом обставин найбільш відповідає інтересам дитини, та має першочергового значення при вирішенні зазначеного спору, проти чого не заперечує відповідач. Враховуючи вищевикладене, суд дійшов до висновку про задоволення позовних вимог у повному обсязі. Визнання відповідачем позову не суперечить закону та не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб. Позивач понесла судові витрати по сплаті судового збору у розмірі 840 грн. 80 коп. (а.с.1). Суд розподіляє судові витрати, відповідно до положень ст. 141 ЦПК України, та стягує з відповідача на користь позивача витрати по сплаті судового збору у розмірі 840,80 грн.

Outcome: approved