Jurisdiction: civil
Date: 2016-04-10 00:00:00

позивач звернулась в суд з позовом до відповідача про визнання права власності на земельну ділянку в порядку спадкування за законом, мотивуючи його тим, що 23 лютого 2015 року померла [PERSON], з якою вона проживала сімєю останні пять років і яка мала право власності на земельну ділянку у розмірі 2.1204 га. на підставі Державного акту на право приватної власності на землю серії ЯМ № 916847. Однак вказаний акт загубився у звязку із чим у районній газеті «Життя Теофіпольщини» було надруковане відповідне оголошення. Приватним нотаріусом [PERSON] їй було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину на земельну ділянку у звязку із відсутністю правовстановлюючого документу на вказану земельну ділянку. Просила визнати за нею право власності, в порядку спадкування за законом, на земельну ділянку площею 2,1204 га яка належала [PERSON] Позивач [PERSON] про час та місце розгляду справи повідомлена вчасно, в суд не зявилась, подала заяву про підтримання позовних вимог та розгляд справи у її відсутності. Представник відповідача [PERSON] селищної ради про час та місце розгляду справи повідомлений вчасно, в суд не зявився, заяв не подав. Представник третьої особи про час та місце розгляду справи повідомлений вчасно, в суд не зявився, заяв не подав. Суд вважає за можливе проводити розгляд справи за відсутності сторін. Вислухавши пояснення сторін, вивчивши матеріали справи, суд прийшов до висновку про те, що позов підлягає задоволенню. Відповідно до ст. 1216 1218 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обовязків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців) а спадкування здійснюється за заповітом або законом і до складу спадщини входять усі права та обовязки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою. Часом відкриття спадщини є день смерті особи або день, з якого вона оголошується померлою ( ч.1,2 ст 1220 ЦК України). Згідно із ст. 1225 ЦК України право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців на загальних підставах, із збереженням її цільового призначення. Відповідно до ст 1264 ЦК України, у четверту чергу право на спадкування за законом мають особи, які проживали зі спадкодавцем однією сім'єю не менш як п'ять років до часу відкриття спадщини. Судом встановлено, що [PERSON] померла 23 лютого 2015 року, що підтверджується свідоцтвом про смерть серії І БВ № 240386, позивач є спадкоємцем четвертої черги, так як згідно витягу з погосподарської книги №143 від 21.03.2015 року в господарстві за адресою вул. Набережна, 19, с. Великий Лазучин Теофіпольського району Хмельницької області з 2006 по 2015 роки проживали [PERSON] [INFO] та [PERSON] [INFO] Із витягу з технічної документації про нормативну грошову оцінку земельної ділянки відділу Держкомзему у Теофіпольському районі № 482/0/14-16 від 15 березня 2016 встановлено, що [PERSON] належала земельна ділянка на території [PERSON] селищної ради для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, яка згідно витягу з Державного земельного кадастру про земельну ділянку зареєстрована за кадастровим номером 6824755300:02:002:0012 площею 2,1204 га. Згідно оголошення в газеті «Життя Теофіпольщини» № 19 20 від 10 березня 2016 року, державний акт на право приватної власності на землю серії ЯМ № 916847 виданий [PERSON] селищною радою втрачено. Згідно довідки приватного нотаріуса [PERSON] № 115/01-16 від 21 березня 2016 року позивачу у видачі свідоцтва про право на спадщину на земельну ділянку відмовлено у звязку із відсутністю правовстановлюючого документу. Інших спадкоємців, які звернулися із заявою про прийняття спадщини немає, так як відповідно до витягу із Спадкового реєстру, за параметрами запиту: [PERSON], що померла 23.02.2015 року, інформація відсутня. Відповідно до п. 23 Постанови Пленуму Верховного суду України «Про судову практику у справах про спадкування» №7 від 30.05.2008 року, у разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження. Пунктом 24 даної постанови передбачено, що при розгляді цих справ слід перевіряти наявність або відсутність спадкової справи стосовно спадкодавця у державній нотаріальній конторі за місцем відкриття спадщини, наявність у матеріалах справи обґрунтованої постанови про відмову нотаріуса у вчиненні нотаріальної дії, зокрема відмови у видачі свідоцтва про право на спадщину. Листом № 24-753/0/4-13 від 16.05.2013 року Вищий Спеціалізований Суд України з розгляду цивільних і кримінальних справ роз'яснив, що при розгляді справ про спадкування слід звернути увагу на наявність у матеріалах справи обґрунтованої постанови про відмову нотаріуса у вчиненні нотаріальної дії, зокрема, відмови у видачі свідоцтва про право на спадщину. Згідно роз'яснень Пленуму Верховного Суду України у п. 7 постанови № 7 від 16 квітня 2004 року «Про практику застосування судами земельного законодавства при розгляді цивільних справ» захист прав громадян та юридичних осіб на земельні ділянки здійснюється згідно з ч. 3 ст. 152 ЗК України шляхом: визнання прав; відновлення стану земельної ділянки, який існував до порушення прав, і запобігання вчиненню дій, що порушують права або створюють небезпеку порушення прав; визнання угоди недійсною; визнання недійсними рішень органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування; відшкодування заподіяних збитків; застосування інших, передбачених законом, способів захисту (ст. 16 ЦК). Оцінюючи докази у їх сукупності, суд дійшов до висновку, що на момент смерті, тобто на момент відкриття спадщини, спадкодавцеві [PERSON] належало право приватної власності на земельну ділянку площею 2.1204 га., а також те, що позивач є єдиним спадкоємцем померлого тому, позов необхідно задовольнити. Виходячи з наведеного,

Outcome: approved