Jurisdiction: civil
Date: 2016-10-27 00:00:00

Позивач звернулась до суду з вказаним позовом, посилаючись на те, що вона проживала із [PERSON] однією сімєю без реєстрації шлюбу у період з вересня 1992 року по день смерті останнього - 17.06.2015 року. 28.02.2012 р. [PERSON] склав заповіт, яким все належне йому майно заповів [PERSON] Після смерті [PERSON] 25.01.2016 р. позивач звернулась до Другої херсонської державної нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини, однак їй було відмовлено у видачі свідоцтва, оскільки у встановлений законом шестимісячний строк вона не подала заяву про прийняття спадщини і не була зареєстрована зі спадкодавцем за місцем реєстрації та рекомендовано звернутися до суду. Спадкоємцем за законом, в разі не прийняття спадщини позивачем, є рідна сестра спадкодавця, відповідач по справі [PERSON] З урахуванням уточнених позовних вимог просить суд встановити юридичний факт прийняття спадщини [PERSON] після смерті 17.06.2015 року [PERSON]; встановити юридичний факт проживання однією сімєю без реєстрації шлюбу у період з 01.09.1992 року по 17.06.2015 року [PERSON] та [PERSON] та визнати право власності за позивачем на квартиру №17, що знаходиться за адресою: м.Херсон, вул. Небесної Сотні (колишня назва 40 років Жовтня), 11, в порядку спадкування за заповітом після смерті [PERSON] В судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримала в повному обсязі. Відповідач та її представники в судовому засіданні частково заперечували щодо позову. Вказали, що позовна вимога щодо визнання права власності є передчасною, оскільки нотаріусом відмовлено у видачі свідоцтва на спадщину з причин не вчасної подачі заяви про прийняття спадщини, а не з інших причин, зокрема відсутності правовстановлюючого документа. Від представників третіх осіб, що не заявляють самостійних вимог на предмет спору, на адресу суду надійшли заяви про розгляд справи без їх участі. Заслухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи суд дійшов висновку, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню з наступних підстав. Відповідно до п. 5 ч.1 ст. 256 ЦПК України справи про встановлення факту проживання однією сім'єю чоловіка та жінки без шлюбу розглядає суд. Відповідно до ч.2 ст. 256 ЦПК України У судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення. Як розяснено в п.5 Постанови Пленуму Верховного Суду України №5 від 31.03.1995 р. «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» залежно від мети встановлення фактів заінтересованими особами в цих справах можуть бути, наприклад, інші спадкоємці - у справах про встановлення факту прийняття спадщини. Однак, враховуючи наявність спору, відповідно до вимог ч. 4 ст. 256 ЦПК України справа розглядається в порядку позовного провадження, та відповідачем зазначено рідну сестру спадкодавця. В судовому засіданні свідок [PERSON] показала, що працює головою правління ОСББ «Лугова №33» та разом з [PERSON] отримували квартири в зазначеному будинку від заводу, де працювали. Однак, позивач ніколи не проживала за місцем реєстрації: [ADDRESS], а проживала разом з чоловіком за іншою адресою. В судовому засіданні свідок [PERSON] показав, що з 1994 року проживає за адресою: [INFO] і з того моменту познайомився з позивачем та [PERSON], яких він завжди вважав подружжям. Коли помер [PERSON] його похованням займалась [PERSON], яка і зараз продовжує опікуватися спірною квартирою. В судовому засіданні свідок [PERSON] показала, що проживає за адресою: [INFO], та приблизно з 2000 року знайома з позивачем та її покійним чоловіком [PERSON], з якими разом вигулювали собак. В судовому засіданні свідок [PERSON] показав, що є сином позивача, яка з 1993 року проживала однією сім'єю без укладання шлюбу разом із [PERSON] по день його смерті. До одруження свідок теж проживав разом з ними та вважав [PERSON] батьком. Отже, судом встановлено, що позивач проживала однією сім'єю без укладання шлюбу разом із [PERSON] з 01.01.1993 року. Даний факт, крім показів свідків, підтверджується квитанціями про оплату побутової техніки, яку родина купувала разом, документами, що підтверджують витрати на поховання [PERSON], який помер 17.06.2015 року, що підтверджується свідоцтвом про смерть І-КГ №198728, спільними фотознімками, актом від 28.01.2016 року про фактичне проживання [PERSON] за адресою: [ADDRESS]. Крім цього, факт спільного проживання не оспорюється відповідачем у справі. Відповідно до ч.3 ст. 1268 ЦК України спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого ст. 1270 ЦК України, він не заявив про відмову від неї. Враховуючи, що в судовому засіданні знайшов підтвердження факт проживання позивача разом із спадкодавцем, то в силу ч.3 ст. 1268 ЦК України вона є такою, що прийняла спадщину. В той же час, позовна вимога про визнання права власності на спадкове майно за позивачем не підлягає задоволенню виходячи з наступного. 25.01.2016 р. позивач звернулась до Другої херсонської державної нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини, однак їй було відмовлено у видачі свідоцтва, оскільки у встановлений законом шестимісячний строк вона не подала заяву про прийняття спадщини і не була зареєстрована зі спадкодавцем за місцем реєстрації та рекомендовано звернутися до суду. Відповідно до ст. 392 ЦК України власник майна може пред'явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. В судовому засіданні представник позивача підтвердила, що оригінали правовстановлюючих документів на квартиру №17, що знаходиться за адресою: м.Херсон, вул. Небесної Сотні (колишня назва 40 років Жовтня), 11 знаходяться у [PERSON] Отже, враховуючи, що після встановлення фактів прийняття спадщини та спільного проживання, у позивача відсутні перешкоди для оформлення у нотаріуса свідоцтва про право на спадщину за заповітом, а тому в цій частині позов є передчасним. Відповідно до ч.1 ст. 88 ЦПК України якщо позов задоволено частково, судові витрати присуджуються позивачеві пропорційно до розміру задоволених позовних вимог, а відповідачеві - пропорційно до тієї частини позовних вимог, у задоволенні яких позивачеві відмовлено.

Outcome: partial