Jurisdiction: civil
Date: 2017-08-13 00:00:00

Позивач звернувся із вказаною позовною заявою до відповідача, відповідно до уточненого позову від 14 серпня 2017 року, просить суд здійснити поділ спадкового майна, визнавши право власності за нею - [PERSON], [INFO], реєстраційний номер облікової картки платника податків [NUMBER] на 16/25 (шістнадцять двадцяти п'ятих) часток домоволодіння, розташованого за адресою: [ADDRESS] що в цілому складається з житлового будинку літ. «А», загальною площею 177,6 кв.м., житловою площею 100,9 кв.м., сараїв літ. «Б», «З», вбиральні літ «Д», гаражу літ. «Е», літньої кухні літ. «И»; визнавши право власності за [PERSON], [INFO], реєстраційний номер облікової картки платника податків [NUMBER], на житлову квартиру, що розташована за адресою: [ADDRESS], що в цілому складається з трьох житлових кімнат та підсобних приміщень, загальною площею 72,9 кв.м., у тому числі житловою площею 44,4 кв.м. В обґрунтування своїх позовних вимог позивач посилався на таке. [PERSON] була матір'ю позивачки й бабусею відповідачки та померла [INFO] Після смерті спадкодавиці залишилося спадкове майно, яке складається з 16/25 (шістнадцяти двадцяти п'ятих) часток домоволодіння, розташованого за адресою: [ADDRESS] що в цілому складається з житлового будинку літ. «А», загальною площею 177,6 кв.м., житловою площею 100,9 кв.м., сараїв літ. «Б», «З», вбиральні літ «Д», гаражу літ. «Е», літньої кухні літ. «И», й з квартири, розташованої за адресою: [ADDRESS], що в цілому складається з трьох житлових кімнат та підсобних приміщень, загальною площею 72,9 кв.м., у тому числі житловою площею 44,4 кв.м. Беручи до уваги те, що спадкоємиці померлої мають рівні права на спадкове майно померлої, зважаючи на неможливість поділу спадкового майна шляхом визначення часток у праві власності за кожним спадкоємцем окремо й неможливості раціонального використання вказаних часток помешкань окремо кожним із володільців, позивач звернулася до суду з вказаним позовом. Представник відповідача у судове засідання не з'явилася, втім надала суду заяву, згідно з якою позовні вимоги позивача визнала у повному обсязі, не заперечувала проти їх задоволення. Представник позивача у судове засідання не з'явився, проте надав суду заяву, якою позовні вимоги підтримав у повному обсязі, просив суд їх задовольнити. Інші учасники справи у судове засідання не з'явилися, їх неявка не є перешкодою для розгляду вказаного спору по суті. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що рішення у справі можливо постановити із задоволенням позову. Згідно з ч. 4 ст. 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Судом встановлені такі фактичні обставини на підставі пояснень сторін, представлених письмових доказів. [PERSON] була матір'ю позивачки й бабусею відповідачки - [PERSON] та померла [INFO] Після смерті спадкодавиці залишилося спадкове майно, що складається з 16/25 (шістнадцяти двадцяти п'ятих) часток домоволодіння, розташованого за адресою: [ADDRESS] що в цілому складається з житлового будинку літ. «А», загальною площею 177,6 кв.м., житловою площею 100,9 кв.м., сараїв літ. «Б», «З», вбиральні літ «Д», гаражу літ. «Е», літньої кухні літ. «И», а також з квартири, розташованої за адресою: [ADDRESS], яка в цілому складається з трьох житлових кімнат та підсобних приміщень, загальною площею 72,9 кв.м., у тому числі житловою площею 44,4 кв.м. 16 лютого 2017 року позивач отримала свідоцтво про право на спадщину за законом, після смерті своєї матері - [PERSON], яка померла [INFO], на майно, яке складається з 16/25 (шістнадцяти двадцяти п'ятих) часток домоволодіння, розташованого за адресою: [ADDRESS] що в цілому складається з житлового будинку літ. «А», загальною площею 177,6 кв.м., житловою площею 100,9 кв.м., сараїв літ. «Б», «З», вбиральні літ. «Д», гаражу літ. «Е», літньої кухні літ. «И», розташованих на земельній ділянці, яка знаходиться у фактичному користуванні. Вказана частка домоволодіння належала померлій на підставі свідоцтва про право на спадщину за заповітом, виданого Шостою Одеською державною нотаріальною конторою 24 березня 2016 року, реєстровий № 9-65. Право власності на це майно (домоволодіння) зареєстроване у ДРРП від 24 березня 2016 року, реєстраційний номер майна: 888709751101, номер запису права власності: 13930816. Окрім цього, позивач 16 лютого 2017 року отримала свідоцтво про право на спадщину за законом, після смерті [PERSON], яка померла [INFO], на майно, що складається з квартири, розташованої за адресою: [ADDRESS] яка в цілому складається з трьох житлових кімнат та підсобних приміщень, загальною площею 72,9 кв.м., у тому числі житловою площею 44,4 кв.м. Вказане помешкання належало померлій на підставі договору дарування, посвідченого Очеретяною І.А., приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округу 02 грудня 2006 року за № 8319. Право власності на цю квартиру зареєстроване в КП «Одеське міське бюро технічної інвентаризації та реєстрації об'єктів нерухомості» від 19 грудня 2006 року, номер запису: 3191 в книзі: 632пр-122, реєстраційний номер: 16873859, і у ДРРП 13 січня 2014 року, реєстраційний номер майна: 265290551101, номер запису права власності: 4226378. Свідоцтво про право на спадщину на 1/2 (одну другу) частину вказаного спадкового майна виданого [PERSON]. Додатково судом встановлено, що 16 лютого 2017 року позивач отримала свідоцтво про право на спадщину за заповітом, після смерті [PERSON], яка померла [INFO], на майно, яке складається з земельної ділянки, загальною площею 0,0313 га, кадастровий № [NUMBER], цільове призначення: В.02.01 для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка), категорія земель: землі житлової та громадської забудови, вид використання земельної ділянки: для будівництва і обслуговування житлового будинку та господарських споруд, місце розташування (адміністративно-територіально одиниця): [ADDRESS]. Ця земельна ділянка належала померлій на підставі державного акта на право власності на земельну ділянку, [NUMBER], виданого виконавчим комітетом Одеської міської ради 18 серпня 1998 року, на підставі рішення виконавчого комітету Одеської міської ради народних депутатів від 27 вересня 1997 року за № 529, зареєстрованого в Книзі записів державних актів на право приватної власності на землю за № 1311. 03 травня 2017 року відповідач [PERSON] отримала свідоцтво про право на спадщину за заповітом, після смерті своєї матері - [PERSON], яка померла [INFO], на майно: яке складається з 8/25 (восьми двадцяти п'ятих) часток домоволодіння, розташованого за адресою: [ADDRESS] що в цілому складається з житлового будинку літ. «А» загальною площею 177,6 кв.м., житловою площею 100,9 кв.м., сараїв літ. «Б», «З», вбиральні літ «Д», гаражу літ. «Е», літньої кухні літ. «И», розташованого на земельній ділянці, яка знаходиться у фактичному користуванні. Право власності на це домоволодіння зареєстроване у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно від 24 березня 2016 року, реєстраційний номер майна: 888709751101, номер запису про право власності: 13930816. Також спадщина, на яку видано свідоцтво, складається з ? частки квартири, розташованої за адресою: [ADDRESS], яка в цілому складається з трьох житлових кімнат та підсобних приміщень, загальною площею 72,9 кв.м., у тому числі житловою площею 44,4 кв.м. Право власності на цю квартиру зареєстроване КП «Одеське міське бюро технічної інвентаризації та реєстрації об'єктів нерухомості» від 19 грудня 2006 року номер запису: 3191 в книзі:632пр-122, реєстраційний номер: 16873859, і у ДРРП 13 січня 2014 року, реєстраційний номер майна: 265290551101, номер запису права власності: 4226378. Вказане майно належало [PERSON], яка померла [INFO], спадкоємцем за законом якої була, у тому числі й її донька [PERSON], яка прийняла ? частину спадщини за законом, але не оформила своїх спадкових прав у зв'язку зі смертю, остання померла [INFO]. Відповідно до свідоцтва про народження, [NUMBER], виданого Першим Приморським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Одеського міського управління юстиції, про що в книзі реєстрації народжень зроблено актовий запис № 428 від 29 листопада 2011 року, батьками [PERSON] зазначено [PERSON] (відповідно до ч. 1 ст. 135 СК України) й [PERSON]. Розпорядженням в.о. голови Приморської районної адміністрації Одеської міської ради № 732 від 17 жовтня 2016 року [PERSON], [INFO], надано статус дитини-сироти. Згідно з посвідченням № 857, виданим Київською районною адміністрацією Одеської міської ради 11 листопада 2016 року, [PERSON] призначена опікуном над неповнолітньою [PERSON]. Таким чином, уповноваженим державним органом, що діє в інтересах неповнолітніх дітей, перевірено добропорядність позивачки з приводу її намірів і дій стосовно [PERSON] й надано оцінку останній як такій, яка в змозі створити належні умови для проживання малолітньої й діяти виключно в інтересах дитини-сироти. Судом не встановлено об'єктивних підстав для сумнівів у вказаному. Окрім цього, розпорядженням голови Приморської районної адміністрації Одеської міської ради [PERSON] від 11.08.2017 року №356 надано дозвіл [PERSON] - представнику відповідачки, яка діє від її імені та в інтересах останньої на здійснення правочину щодо міни цього майна. Згідно з висновком про вартість майна від 20 травня 2017 року, складеним ТОВ «Феміда та Немезіда», сертифікат суб'єкта оціночної діяльності № 17330/14 від 22 грудня 2014 року, вартість квартири, розташованої за адресою: [ADDRESS], складає 920 500,0 гривень. Відповідно до висновку про вартість майна від 20 травня 2017 року, складеним ТОВ «Феміда та Немезіда», сертифікат суб'єкта оціночної діяльності № 17330/14 від 22 грудня 2014 року, вартість 16/25 домоволодіння, за адресою: [ADDRESS] що в цілому складається з житлового будинку літ. «А» загальною площею 177,6 кв.м., житловою площею 100,9 кв.м., складає 198 200,0 гривень. При цьому, судом також встановлено, що опікуном - [PERSON] у ПАТ «Державний ощадний банк України» відкрито вкладний (депозитний) рахунок «ДИТЯЧИЙ» [NUMBER] на ім'я [PERSON] з сумою вкладу 500,0 гривень й можливістю подальшого його поповнення, шляхом внесення суми, не меншою за 100,0 гривень, що також свідчить про належне здійснення опіки позивачки над [PERSON] За правилом ст.1261 ЦК України, у першу чергу, право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. Відповідно до ст. 1258 ЦК України спадкоємці за законом одержують право на спадкування почергово. Кожна наступна черга спадкоємців за законом одержує право на спадкування у разі відсутності спадкоємців попередньої черги, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини або відмови від її прийняття. Згідно зі ст. 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Статтею 1218 ЦК України встановлено, що до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належать спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Відповідно до ч. 4 ст. 1268 ЦК України малолітня, неповнолітня, недієздатна особа, а також особа, цивільна дієздатність якої обмежена, вважаються такими, що прийняли спадщину, крім випадків, встановлених частинами другою - четвертою статті 1273 цього Кодексу. Згідно із ст. 1269 ЦК України спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини. Згідно зі ст. 392 Цивільного кодексу України власник майна може пред'явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою. Відповідно до ч. 1 ст. 1297 ЦК України спадкоємець, який прийняв спадщину, у складі якої є нерухоме майно, зобов'язаний звернутися до нотаріуса за видачею йому свідоцтва про право на спадщину на нерухоме майно. Згідно з ч.1 ст.364 ЦК співвласник має право на виділ у натурі частки із майна, що є у спільній частковій власності. Таким чином, враховуючи відсутність відомостей щодо інших спадкоємців, наявність достовірних відомостей щодо приналежності сторін по справі до першого кола спадкоємців кожного з померлих окремо, суд має встановити, що [PERSON] та [PERSON] є належними позивачем й відповідачем у цій справі, й є єдиними спадкоємцями спірного майна. Відповідно до правової позиції сторін, зокрема визнання позову представником малолітньої відповідачки й надання відповідного дозволу органом опіки та піклування, як уповноваженого на те державою органом, сторони по справі висловили свою згоду щодо поділу вказаних об'єктів нерухомості, відповідно до якого позивачка [PERSON] одноосібно набуватиме право власності на 16/25 часток домоволодіння, розташованого за адресою: [ADDRESS] що в цілому складається з житлового будинку літ. «А» загальною площею 177,6 кв.м., житловою площею 100,9 кв.м., сараїв літ. «Б», «З», вбиральні літ «Д», гаражу літ. «Е», літньої кухні літ. «И», й на земельну ділянку, яка знаходиться у фактичному користуванні за цією ж адресою, а відповідачка [PERSON] одноосібно набуватиме право власності на окрему квартиру, розташовану за адресою: [ADDRESS], що в цілому складається з трьох житлових кімнат та підсобних приміщень, загальною площею 72,9 кв.м., у тому числі житловою площею - 44,4 кв.м. Суд має виходити з того, що спільне майно є неподільним - й окрема квартира, й частина домоволодіння не можуть бути розділені між сторонами в натурі, а так само не можуть ними використовуватися одночасно. По-друге, судом враховано той факт, що такий поділ відповідатиме інтересам неповнолітньої дитини, оскільки вартість майна, що передаватиметься за цим рішенням неповнолітній особі за своєю вартістю перевищуватиме вартість майна до такого поділу. По-третє, судом враховано, що орган опіки та піклування надав згоду опікуну на здійснення такого поділу, перевіривши та констатувавши, що такі дії не призведуть до порушення прав неповнолітньої особи та відповідатимуть її інтересам. По-четверту, земельна ділянка, на якій розташована спірна частина домоволодіння, неподільно належить особисто позивачці за свідоцтвом про право на спадщину за заповітом (а.с. 24). Таким чином, суд вважає що сторони дійшли згоди щодо визначення способу поділу спадкового майна, при цьому суд враховує, що хоча сторони відступили під час визначення розміру часток від вимог ч. 1 ст. 1267 ЦК України, втім, зважаючи на представлені суду висновки щодо вартості спадкового майна й враховуючи перехід до малолітньої особи права власності на майно, вартість якого в цілому значно перевищує вартість іншого майна - відчуженої частини домоволодіння, зважаючи на неможливість використання у майбутньому вказаних частин майна окремо й виділення їх в натурі, встановивши факт того, що сторони по справі є спадкоємцями спірного майна, достеменні відомості, що не оспорювалися жодною із сторін про відсутність інших спадкоємців померлих окрім позивача й відповідача, зважаючи на те, що такий поділ не порушує прав, свобод та інтересів інших осіб, суд зробив висновок про доведеність відсутності фактів порушення прав малолітньої особи й забезпечення її житлом як нині, так й при досягненні останньою повноліття та, як наслідок, суд визнає обґрунтованими заявлені позовні вимоги й встановлює необхідність їх задоволення. Відповідно до ч. 1 ст. 11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Згідно зі ст. 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого цивільного права та інтересу у випадку його порушення, невизнання або оспорювання з вимогою про застосування судом передбачених законом способів захисту.

Outcome: approved