Jurisdiction: civil
Date: 2018-06-21 00:00:00

Позивач, звернувшись до суду з даним позовом, посилається на те, що будинковолодіння № 43 по вул. Л.Українки в с. Залуччя Коломийського району відносилося до суспільної групи колгоспний двір, головою якого була його мати, [PERSON], про що їй 19 липня 1988 року було видано свідоцтво про право власності на будинковолодіння на підставі рішення виконкому Коломийської районної ради № 121 від 08 червня 1988 року. Право власності зареєстровано в Коломийському МБТІ. Крім нього, членами колгоспного двору були [PERSON] та [PERSON]. 13 липня 1993 року [PERSON] помер і після його смерті відкрилась спадщина на 1/3 частину вказаного будиковолодіння, яку прийняли дружина померлого, [PERSON] та він в рівних частинах. Однак, спадкових прав не оформили. 09 вересня 2013 року померла [PERSON], залишивши заповіт, зігдно якого все своє майно заповіла йому. Вказує, що прийняв спадщину після смерті матері, однак державний нотаріус Коломийського районного нотаріального округу відмовила йому у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом на вищевказане спадкове майно, оскільки право власності на нерухоме майно зареєстровано за [PERSON], як головою колгоспного двору, а крім неї були інші члени двору, частки яких в майні не виділені до дня її смерті. Просить суд визнати за ним право власності на будинковолодіння. Позивач в судове засідання не з»явився, подав до суду заяву про розгляд справи у його відсутності, позовні вимоги підтримує у повному обсязі, просить позов задовольнити. Представник відповідача [PERSON] сільської\~радиОТГ в судове засідання також не з»явився, подав до суду заяву, в якій просить справу розглянути у його відсутності, щодо задоволення позову не заперечує. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Врахувавши заяви сторін, дослідивши матеріали справи суд вважає, що позов обгрунтований і підлягає до задоволення, виходячи з наступних підстав. Відповідно до ч. 1\~ст. 15 ЦК України\~кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Пункт 1 ч.2\~ст. 16 ЦК України\~передбачає, що одним із способів захисту цивільних прав та інтересів може бути визнання права. Згідно\~ст. 392 ЦК України\~власник майна може пред»явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Судом встановлено, що житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами в с. Залуччя по вул. Л.Українки, 43, Коломийського району належав до типу колгоспного двору, головою якого була мати позивача, [PERSON], про що їй 19 липня 1988 року було видано свідоцтво про право власності на будинковолодіння на підставі рішення виконкому Коломийської районної ради № 121 від 08 червня 1988 року. Право власності зареєстровано в Коломийському МБТІ за № 75 (а.с.7). Станом на 01 липня 1990 року в житловому будинку були зареєстровані та проживали [PERSON] голова двору, [PERSON] чоловік та [PERSON] син, що підтверджується довідкою [PERSON] сільської ради ОТГ № 813 від 05 жовтня 2017 року (а.с.30). Згідно п. 6\~Постанови Пленуму Верховного Суду від 22 грудня 1995 року № 20\~із змінами\~«Про судову практику у справах за позовами про захист права приватної власності»,\~передбачено, що право власності на майно, яке належало колгоспному двору і збереглося після припинення його існування, мають ті члени двору, котрі до 15 квітня 1991 року не втратили права на частку в його майні. Розмір частки члена двору визначається виходячи з рівності часток усіх його членів, включаючи неповнолітніх та непрацездатних, а тому будинковолодіння належало всім його членам на праві спільної сумісної власності по 1/3 частині. Однак частки у майні колишнього колгоспного двору не виділені. 13 лютого 1993 року [PERSON] помер, про що в Книзі\~\~реєстрації смертей цього ж дня складено відповідний актовий запис за № 6, що підтверджується\~свідоцтвом про смерть серії І - НМ № 408647 (а.с.31). Після його смерті спадщину в рівних частинах прийняли дружина та син померлого : [PERSON] та [PERSON], постійно проживаючи із спадкодавцем на час відкриття спадщини. Наведене підтверджується довідкою [PERSON] сільської ради ОТГ № 813 від 05 жовтня 2017 року (а.с.30). Таким чином позивачу та його матері належало по 1/2 частині вказаного будинковолодіння. 09 вересня 2013 року померла [PERSON], про що в Книзі\~\~реєстрації смертей цього ж дня складено відповідний актовий запис за № 24, що підтверджується\~свідоцтвом про смерть серії І - НМ № 176354 (а.с.34). Померла залишила заповіт, посвідчений 13 грудня 1999 року секретарем Дебеславцівської сільської ради Коломийського району та зареєстрований в реєстрі за № 33, згідно якого все своє майно заповіла своєму синові [PERSON] (а.с.33). Після смерті [PERSON] відкрилась спадщина за заповітом на 1/2 частину спірного будинковолодіння, яку прийняв позивач, звернувшись до нотаріальної контори із відповідною заявою, що підтверджується Витягом про реєстрацію в Спадковому реєстрі № 36302886 від 13 січня 2014 року, спадкова справа № 7/2014. (а.с.36, 37). З метою оформлення спадщини позивач звернувся до державного нотаріуса Коломийського районного нотаріального округу [PERSON] із заявою про прийняття спадщини. Однак, нотаріус відмовила у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом, в зв»язку з тим, що право власності на спадкове нерухоме майно зареєстровано лише за померлою головою колгоспного двору, частки померлої голови двору та інших членів колгоспного двору до дня смерті [PERSON], не виділено (а.с.38). У відповідності до\~ст. 392 ЦК України\~власник майна може пред'явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Ст. 1268 ЦК України\~встановлено, що спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Відповідно до технічного паспорта, виготовленого приватним підприємцем [PERSON] 12 жовтня 2017 року житловий будинок в с. Залуччя, вул. Л.Українки, 43, Коломийського району має загальну площу 70,7 кв.м., житлову 31,8 кв.м.(а.с.8-11). Відповідно до звіту про оцінку майна від 20 квітня 2018 року ринкова вартість вказаного житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами становить 212157,00 грн (а.с.12-29). Виходячи з того, що позивач є єдиним спадкоємцем за заповітом на майно, яке належало спадкодавцю на праві власності у встановленому законом порядку і це право не порушує нічиї права і охоронювані законом інтереси, відповідач не заперечує проти визнання права власності на спадкове майно за позивачем, який у свою чергу, не в змозі оформити спадщину через те, що частки членів колгоспного двору в майні не виділені до дня смерті голови двору, суд вважає за можливе визнати за [PERSON] право власності будинковолодіння шляхом задоволення позову. На підставі наведеного та ст.ст.\~15,\~16,\~328,\~392,\~1217,\~1268 ЦК України,

Outcome: approved