Jurisdiction: civil
Date: 2021-03-28 00:00:00

Позивач, звернувшись в суд із даним позовом, посилається на те, що він є власником житлового будинку та господарських будівель і споруд, розташованого за адресою: [ADDRESS] . На даний час у вказаному будинку зареєстровані відповідачі: син, [PERSON] , дочка, [PERSON] . Відповідно до даних по господарської книги проживаючою у будинку числиться й внучка, [PERSON] . Вказує, що відповідачі не проживають у вищевказаному будинку близько 20 років, участі в його утриманні та благоустрої не беруть, не сплачують комунальні платежі, їхні речі в будинку відсутні. В добровільному порядку відповідачі не бажають знятися з реєстрації. Просить суд визнати, що [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] , втратили право на користування житлом, а саме будинком [ADDRESS] . В судовому засіданні позивач та його представник уточнені позовні вимоги підтримали та просили позов задоволити, не заперечили щодо заочного розгляду справи. Відповідачі [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] в судове засідання не з`явилися, хоча про дату, час та місце розгляду справи неодноразово повідомлялися у встановленому законом порядку. Тому суд, відповідно до ст. 280-282 ЦПК України, ухвалив розглядати справу в заочному порядку. Суд, заслухавши пояснення позивача та його представника, дослідивши докази по справі, прийшов до висновку, що позов слід задовольнити частково, з наступних підстав. У відповідності до ст.41 Конституції України, кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності. Право приватної власності набувається в порядку, визначеному законом. Ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним. Згідно із ст.319 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Статтею 321 ЦК України встановлено, що право власності є непорушним і ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи бути обмеженим в його здійсненні. У відповідності дост.325 ЦК України фізичні особи можуть бути власниками будь-якого майна. У відповідності дост.386 ЦК України власник, який має підстави передбачати можливість порушення свого права власності іншою особою, може звернутись до суду з вимогою про заборону вчинення нею дій, які можуть порушити його право. Судом встановлено, що позивач [PERSON] є власником житлового будинку та господарських будівель і споруд, розташованого за адресою: [ADDRESS] , що підтверджується витягом про реєстрацію права власності на нерухоме майно від 02.08.2018 року (а.с.6). Згідно довідки старости села Верхній Вербіж [PERSON] від 15 січня 2018 року в житловому будинку в [ADDRESS] зареєстровані: [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] (а.с.7) Згідно акту від 18 червня 2020 року [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] в житловому будинку в [ADDRESS] не проживають (а.с.15). Згідно довідки старости села Верхній Вербіж, [PERSON] числиться в погосподарських книгах, але в будинкових книгах державної реєстрації місця проживання [PERSON] за адресою [ADDRESS] , не було. В судовому засіданні свідок [PERSON] пояснив, що відповідачі [PERSON] та [PERSON] у будинку [ADDRESS] близько 20 років не проживають, а відповідача [PERSON] взагалі не бачив за даної адресою. Як вбачається із відповіді відділу обліку та моніторингу інформації про реєстрацію місця проживання УДМС України в Івано-Франківській області відповідачі: [PERSON] та [PERSON] зареєстровані в [ADDRESS] , однак відповідач [PERSON] зареєстрованим/знятим з реєстрації місця проживання по Івано-Франківській області не значиться. Згідност. 405 ч. 2 ЦК України член сім`ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім`ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ними і власником житла або законом. Таким чином, суд вважає, що відповідачі [PERSON] та [PERSON] добровільно покинули будинок, у якому зареєстровані, а оскільки вони не проживають без поважних причин більше року, то в силу цього втратили право на користування вказаним житлом. Таким чином, суд приходить до висновку, що позов слід задовольнити частково та визнати відповідачів [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , - такими, що втратили право на користування будинком [ADDRESS] . В решті позову слід відмовити. Також, відповідно до ст. 141 ЦПК України, з відповідачів [PERSON] та [PERSON] у дохід держави слід стягнути судовий збір.

Outcome: partial