Jurisdiction: civil
Date: 2020-06-11 00:00:00

Позивач звернувся із указаним позовом, який мотивував тим, що 29.03.2018 між АТ «Ощадбанк» та [PERSON] був укладений Договір комплексного банківського обслуговування фізичних осіб, який розміщений на інтернет-сторінці Банку www/oshadbank.ua, до умов якого відповідач придналася підписавши заяву №438740821 про приєднання та заяву на встановлення відновлювальної кредитної лінії (кредиту), якою погодилася на одержання кредиту та його умови, в результаті чого, Банк встановивши клієнту відновлювальну кредитну лінію у розмірі 30000,00 грн. строком на 60 місяців, із процентною ставкою 38% на картковий рахунок із використанням платіжної картки. Відповідач отримала кредитні кошти та використала їх. У порушення укладеного договору та ст.ст.1049,1054 ЦК України, відповідач в односторонньому порядку відмовився від виконання взятих на себе зобов`язань та перестала виконувати умови Договору, у зв`язку із чим утворилася заборгованість. Станом на 17.03.2020 заборгованість відповідача перед Банком становить 22450,29 грн., яка складається із: заборгованості за основним боргом (кредитом) - 21156,86 грн.; заборгованості за відсотками - 0,00 грн.; комісії - 425,23 грн.; пені за несвоєчасне погашення основного боргу (кредиту) - 391,07 грн.; пені за несвоєчасне погашення відсотків за користування кредитом - 93,35 грн.; 3% річних згідно ст.625 ЦК України на суму простроченого кредиту - 348,24 грн.; 3% річних згідно ст.625 на суму нарахованих та несплачених відсотків - 10,68 грн.; витрат від інфляції за несвоєчасне погашення основного боргу (кредиту) - 20,02 грн.; витрат від інфляції на суму нарахованих та несплачених відсотків за користування кредитом - 4,84 грн. За указаних обставин, посилаючись на норми ст.ст.525,611,1048,1050,1054 ЦК України, просить стягнути із [PERSON] заборгованість за кредитом за Договором комплексного обслуговування фізичних осіб та заявою на встановлення відновлювальної кредитної лінії (Кредиту) від 29.03.2018 у загальному розмірі 22450,29 грн. та судовий збір у сумі 2102,00 грн. У судове засіданні представник позивача та відповідачка не з`явилися, подали заяви про розгляд справи без їх участі, представник позивача заявлений позов підтримує, а відповідач позов не визнає, оскільки заборгованість у сумі 22100,00 грн. нею погашена, на підтвердження чого надала квитанцію про сплату коштів (а.с.39). Дослідивши матеріали справи, оцінивши докази у їх сукупності, суд дійшов висновку, що зменшені позовні вимоги не підлягають задоволенню, виходячи із таких мотивів. Відповідно до ч.ч.1,2 ст.207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). За змістом статей 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Частиною першою статті 638 ЦК України встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Відповідно до ч.1 ст.1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (ч.1 ст. 1048 ЦК України). Матеріалами справи встановлено, що 29.03.2018 [PERSON] подала до АТ «Ощадбанк» заяву про приєднання до договору комплексного банківського обслуговування фізичних осіб та відкриття поточного рахунку з використанням платіжного засобу (платіжної картки) та заяву на встановлення відновлювальної кредитної картки, згідно яких отримала кредит у розмірі 30000,00 грн. на строк 60 місяців, із процентною ставкою за кредитом у розмірі 38% річних (а.с.18,19). Також, 29.03.2018 [PERSON] був підписаний паспорт споживчого кредиту, який містить основні умови кредитування, інформацію щодо річної процентної ставки, порядок повернення кредиту (а.с.20). Пунктом 1.1. розділу І Договору комплексного банківського обслуговування фізичних осіб встановлено, що АТ «Ощадбанк» відповідно до статті 641 ЦК України шляхом оприлюднення цього документу «Договір комплексного банківського обслуговування фізичних осіб» на сайті www.oschadbank.ua оголошує пропозицію на укладення Договору комплексного банківського обслуговування фізичних осіб згідно зі статті 634 ЦК України. Відповідно до ч.1 ст.634 ЦК України договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору. Отже, акцептуючи пропозицію банку відповідач підписом у заяві про приєднання до договору комплексного банківського обслуговування фізичних осіб та відкриття поточного рахунку з використанням платіжного засобу (платіжної картки) визнала та погодилася на запропоновані Банком умови кредитування. Згідно п.1.17.1 Договору, клієнт зобов`язався використовувати кредит за цільовим призначенням і своєчасно та в повному обсязі повернути суму кредиту, сплачені всі нараховані та інші платежі передбачені кредитним договором. Відповідно до п.1.18.1, п.1.18.4 Договору за користування кредитом клієнт зобов`язаний сплачувати Банку проценти в порядку та розмірах, визначених в Умовах користування кредитною лінією (кредитом), що застосовуються до відповідної категорії клієнтів. Клієнт зобов`язаний щомісячно ( у терміни, визначені цим Договором та додатками до нього, для сплати процентів) здійснювати часткове погашення кредиту шляхом сплати суми обов`язкового щомісячного платежу мінімального платежу по кредиту, якщо це вимагається умовами відповідного банківського продукту та в Умовах користування кредитною лінією (кредитом). Згідно пункту 1.35 Договору у разі виникнення простроченої заборгованості за картковим рахунком та кредитом, її непогашення у строки, визначені Договором, клієнт гарантує повернення сум такої заборгованості Банку всіма належними йому коштами, майном, майновими правами, тощо. Відповідно до ст.ст.526,527,530 ЦК України зобов`язання повинні виконуватися належним чином і в установлений строк відповідно до умов договору, належними сторонами. Стаття 1049 ЦК України встановлює, що позичальник зобов`язаний повернути позикодавцю позику в строк та в порядку встановленому договором. Свої зобов`язання за договором позивач виконав у повному обсязі та надав відповідачу кредит у розмірі, встановленому договором. Натомість, відповідач взяті на себезобов`язання за кредитним договором належним чином не виконувала, не сплачувала вчасно платежі на погашення кредиту, внаслідок чого утворилася заборгованість. За розрахунком позивача станом на 17.03.2020 заборгованість відповідача перед Банком становить 22450,29 грн., яка складається із: заборгованості за основним боргом (кредитом) - 21156,86 грн.; заборгованості за відсотками - 0,00 грн.; комісії - 425,23 грн.; пені за несвоєчасне погашення основного боргу (кредиту) - 391,07 грн.; пені за несвоєчасне погашення відсотків за користування кредитом - 93,35 грн. (а.с.22-24) Із розрахунку заборгованості також убачається, що відповідач користувалася кредитними коштами, вносила кошти на погашення заборгованості. Відповідно до ч.1 ст.612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Дотепер, як випливає із зменшених позовних вимог, заборгованість за кредитом не погашена. Відповідно до ч.2 ст.1054 та ч.2 ст.1050 ЦК України наслідками порушення боржником зобов`язання щодо повернення чергової частини суми кредиту є право заявника достроково вимагати повернення всієї суми кредиту. За приписами ст.625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. За вищевказаним розрахунком позивача 3% річних згідно ст.625 ЦК України на суму простроченого кредиту станом на 17.02.2020 становить 348,24 грн., 3% річних згідно ст.625 на суму нарахованих та несплачених відсотків - 10,68 грн., витрати від інфляції за несвоєчасне погашення основного боргу (кредиту) - 20,02 грн., а також витрати від інфляції на суму нарахованих та несплачених відсотків за користування кредитом - 4,84 грн. (а.с.22-24). Про наявність заборгованості за кредитним договором відповідач повідомлялася письмово, шляхом надіслання позивачем повідомлення за місцем її проживання (а.с.21). Під час перебування даної справи на розгляді відповідач заявила клопотання про витребування від позивача виписки про рух коштів по її кредитному рахунку, оскільки 07.04.2020 вона сплатила борг у сумі 22100,00 грн., а також витребування підтверджуючих документів щодо сплати боргу. Ухвалою Тростянецького районного суду Сумської області від 21.05.2020 указане клопотання відповідача було задоволено та витребувано зазначені докази, встановлено позивачу строк для виконання ухвали до 11.06.2020 (а.с.43). У строк, визначений указаною ухвалою суду, позивачем зазначені докази не були надані. Натомість, відповідач у підтвердження своєї позиції щодо сплати нею заборгованості за кредитом подала квитанцію за №11 від 12.06.2020 та виписку по картковому рахунку, згідно яких 07.04.2020 відповідачем було сплачено заборгованість у сумі 22100,00 грн., а 12.06.2020 сплатила 350,30 грн., що всього становить загальну суму 22450,30 грн. Ураховуючи викладене, зважаючи на те, що на час ухвалення судового рішення заборгованість погашена відповідачем, суд не вбачає підстав для задоволення позову. Відповідно до ст.141 ЦПК України судові витрати позивача не підлягають відшкодуванню. На підставі викладеного та

Outcome: dismissed