Jurisdiction: civil
Date: 2018-04-17 00:00:00

позивач звернулась до суду з позовом до [PERSON] про позбавлення батьківських прав по відношенню до малолітньої доньки - [PERSON], [INFO], та просила внести зміни до свідоцтва про народження дитини, видане відділом реєстрації актів цивільного стану Чернігівського міського управління юстиції, змінивши прізвище дитини на [PERSON]. Позов мотивовано тим, що відповідач ухиляється від виконання своїх батьківських обов'язків по вихованню доньки, життям дитини та станом її здоров'я не цікавиться. Позивач до початку розгляду справи через канцелярію суду подала заяву про розгляд справи без її участі, позовні вимоги підтримала. Відповідач у судове засідання не з'явився, про час та місце розгляду справи повідомлявся у встановленому законом порядку, відповідно до ч. 11 ст. 128 ЦПК України. 10.04.2018 року [PERSON] подав заяву, справжність підпису на якій посвідчено приватним нотаріусом Чернігівського міського нотаріального округу Тарасенка Р.О. в якій просив справу № 750/13096/17 розглядати без його участі, повідомив про обізнаність зі змістом позовних вимог, а також повідомив про те, що не заперечує проти позбавлення його батьківських прав щодо його неповнолітньої доньки - [PERSON], [INFO], що проживає за адресою: [ADDRESS]. Представник третьої особи - органу опіки та піклування Деснянської районної у м. Чернігові ради до початку розгляду справи через канцелярію суду подала заяву про розгляд справи без її участі, підтримала висновок про доцільність позбавлення відповідача батьківських прав. Представник третьої особи - Чернігівського міського відділу державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Чернігівській області у судове засідання не з'явився, до початку розгляду справи через канцелярію суду подав заяву про розгляд справи без його участі, при вирішенні питання покладався на розсуд суду. Суд, заслухавши пояснення учасників процесу, дослідивши матеріали справи доходить до висновку, що позов обґрунтований і підлягає частковому задоволенню. В судовому засіданні встановлено, що [PERSON] та [PERSON] являються батьками [PERSON], [INFO], що підтверджується копією свідоцтва про народження [NUMBER] (а.с. 11). 15.10.2015 року Деснянським районним судом м. Чернігова було ухвалено рішення, яким шлюб між [PERSON] та [PERSON] розірвано (а.с. 19). 05.08.2016 року між [PERSON] та [PERSON] було укладено договір про поділ майна, за яким [PERSON], після укладення цього договору стала належати квартира [ADDRESS] (а.с. 21-24). Відповідач вихованням та матеріальним утриманням дитини не займається, не цікавиться станом здоров'я дитини, її фізичним, моральним та духовним розвитком, фактично усунувся від виконання своїх батьківських обов'язків. Допитаний у судовому засіданні свідок [PERSON], який є братом позивача повідомив суду, що позивач та відповідач розлучилися три роки тому, відповідач з'являвся 2-3 рази відразу після розлучення. Відповідач малолітню [PERSON] у дошкільному навчальному закладі не відвідує, не телефонує, не цікавиться її здоров'ям, участі у вихованні не приймає, подарунків не дарує. Допитана у судовому засіданні свідок [PERSON], яка є подругою сім'ї, повідомила суду, що не бачила відповідача з 2015 року, в минулому році він навіть не телефонував дитині та не вітав її з днем народження, подарунків не дарував. Вихованням та піклуванням про дитину займається позивач та її батьки. 26.03.2018 року органом опіки та піклування Деснянської районної у м. Чернігові ради було складено висновок про доцільність позбавлення батьківських прав [PERSON] по відношенню до малолітньої доньки - [PERSON], [INFO] (а.с. 68). 26.03.2018 року пунктом 5 рішення виконавчого комітету Деснянської районної у м. Чернігові ради № 60 «Про затвердження висновків щодо доцільності позбавлення батьків батьківських прав» було затверджено висновок про доцільність позбавлення батьківських прав [PERSON] по відношенню до малолітньої доньки - [PERSON], [INFO] (а.с. 67). Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 164 СК України мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він ухиляються від виконання своїх обов'язків по вихованню дитини. Відповідно до ст. 165 СК України з позовом про позбавлення батьківських прав можуть звернутися: один із батьків, опікун, піклувальник, особа, в сім'ї якої проживає дитина; заклад охорони здоров'я, навчальний або інший дитячий заклад, у якому вона перебуває; орган опіки та піклування; прокурор; сама дитина, яка досягла чотирнадцяти років. Згідно із п. 16 Постанови Пленуму Верховного суду України № 3 від 30.03.2007 року «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення батьківських прав», ухилення батьків від виконання своїх обов'язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов'язками. Таким чином позов в частині позбавлення батьківських прав [PERSON] по відношенню до малолітньої доньки [PERSON] підлягає задоволенню. Відповідно до ст. 126 СК України походження дитини від батька визначається за заявою жінки та чоловіка, які не перебувають у шлюбі між собою. Така заява може бути подана як до, так і після народження дитини до органу державної реєстрації актів цивільного стану. Якщо заява про визнання себе батьком дитини подана неповнолітнім, орган державної реєстрації актів цивільного стану повідомляє батьків, опікуна, піклувальника неповнолітнього про запис його батьком дитини. У разі якщо повідомити батьків, опікуна, піклувальника неповнолітнього неможливо, орган державної реєстрації актів цивільного стану повинен повідомити орган опіки та піклування про запис неповнолітнього батьком дитини. Якщо заява про визнання батьківства не може бути подана особисто, вона може бути подана через представника або надіслана поштою, за умови її нотаріального засвідчення. Повноваження представника мають бути нотаріально засвідчені. Відповідно до ч. 1 ст. 134 СК України на підставі заяв осіб, зазначених у статті 126 цього Кодексу, або рішення суду орган державної реєстрації актів цивільного стану вносить відповідні зміни до актового запису про народження, складеного органами державної реєстрації актів цивільного стану України, та видає нове Свідоцтво про народження. Таким чином суд доходить висновку, що вимога позивача щодо внесення змін до свідоцтва про народження дитини в частині зміни прізвища задоволенню не підлягає. Враховуючи викладене,

Outcome: partial