Jurisdiction: civil
Date: 2020-01-20 00:00:00

Позивач звернувся із даним позовом до відповідача, в якому вказав, що 01 березня 2016 року між сторонами було укладено поліс обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів №АІ/9462869. 05 квітня 2016 року на а/д Житомир-Чернівці 206 км. + 937 м., мала місце дорожньо-транспортна пригода за участю [PERSON] , який керував автомобілем «Opel», державний реєстраційний номер « [NUMBER] », та допустив зіткнення з транспортним засобом «ВАЗ», державний реєстраційний номер « [NUMBER] », під керуванням [PERSON] . Постановами Ярмолинецького районного суду Хмельницької області відповідача визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення за ст.124, ч.1 ст.130 КУпАП. Потерпілий [PERSON] отримав страхове відшкодування в розмірі 21401,83 грн., потерпіла [PERSON] отримала відшкодування у розмірі 14052,96 грн., а тому позивач просить стягнути з відповідача понесені витрати в сумі 35454,79 грн. Протоколом автоматичного розподілу судової справи між суддями від 26 вересня 2019 року справу розподілено головуючому судді Яцині О.І. Ухвалою судді від 02 жовтня 2019 року відкрито провадження у справі за даним позовом та призначено підготовче судове засідання на 29 жовтня 2019 року на 10 годину 30 хвилин. Інших заяв чи клопотань не надходило. Представник позивача в судове засідання не з`явився, подав до суду заяву про розгляд справи за його відсутності. Відповідач у судове засідання не з`явився, будучи двічі повідомленим про таке належним чином. Суд, вивчивши матеріали справи, дослідивши надані докази та оцінивши їх в сукупності, приходить до такого висновку. 01 березня 2016 року між сторонами було укладено Поліс обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів №АІ/9462869. За умовами полісу страхування ПрАТ «СК «ВУСО» взяло на себе зобов`язання у разі настання страхового випадку за участі забезпеченого транспортного засобу марки «Opel Vektra», державний реєстраційний номер [NUMBER] , сплатити страхове відшкодування за шкоду заподіяну третім особам (а.с.6). Постановою Ярмолинецького районного суду №689/1119/16-п від 07 липня 2016 року [PERSON] визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченому ст. 124 КУпАП (а.с.7,8). Крім того, постановою цього ж суду №689/1121/16-п від 07 липня 2016 року [PERSON] визнано винним у вчинені адміністративного правопорушення передбаченому ч.1 ст. 130 КУпАП (а.с.9). Заочним рішенням Кам`янець-Подільського міськрайонного суду №676/5324/16-ц від 28 лютого 2017 року Стягнуто з ПрАТ «УПСК» на користь [PERSON] матеріальну шкоду в розмірі 13383,77 грн. та моральну шкоду в розмірі 669,19 грн. (а.с.10-14). 24 травня 2016 року [PERSON] звернулася до ПрАТ «УПСК» із заявою про виплату страхового відшкодування (а.с.15). Відповідно до платіжного доручення №48521 від 24 квітня 2017 року [PERSON] виплачено 14052,96 грн. борг по справі №676/5324/16-ц від 21 квітня 2017 року (а.с.52). Також ПрАТ «УПСК» на підставі страхового акту №ОЦ/081/000/16/0093 від 23 серпня 2016 року виплатило [PERSON] , страхове відшкодування в розмірі 21401,83 грн., що підтверджується платіжним дорученням №285 від 23 серпня 2016 року (а.с.53). З метою досудового врегулювання спору, відповідачеві направлено претензію про відшкодування збитків в порядку регресу. Ніяких дій зі сторони відповідача не відбулося, що стало причиною звернення до суду (а.с.54). Спір виник між страховою компанією та власником забезпеченого транспортного засобу, який спричинив ДТП, щодо стягнення суми виплаченого страхового відшкодування за договором страхування цивільно-правової відповідальності власника автомобіля, а саме щодо застосування до таких правовідносин положень статті 1191 ЦК України, статті 38 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів». Відповідно до ч.1 ст.1191 ЦК України, особа, яка відшкодувала шкоду, завдану іншою особою, має право зворотної вимоги (регресу) до винної особи у розмірі виплаченого відшкодування, якщо інший розмір не встановлений законом. Регрес у правовідносинах страхування характеризується тим, що страховик одержує право стягнути суму виплаченого відшкодування не лише з третьої особи, а й із самого страхувальника. Право страховика на пред`явлення регресної вимоги передбачене, зокрема, Законом України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», тобто виникає з правовідносин страхування відповідальності. Право подати регресний позов до самого страхувальника або водія забезпеченого транспортного засобу, виникає у страховика лише з припиненням основного деліктного зобов`язання за фактом здійснення ним виплати страхового відшкодування на користь сторони потерпілого - кредитора в деліктному зобов`язанні. Відповідно до п/п. «а» п.38.1.1 ст.38 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» страховик після виплати страхового відшкодування має право подати регресний позов до страхувальника або водія забезпеченого транспортного засобу, який спричинив дорожньо-транспортну пригоду, якщо він керував транспортним засобом у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції. Постановою суду встановлено, що відповідач вчинив ДПТ, перебуваючи у стані алкогольного сп`яніння. Відповідно до п.6 ст.82 ЦПК України вирок суду в кримінальному провадженні, ухвала про закриття кримінального провадження і звільнення особи від кримінальної відповідальності або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення, які набрали законної сили, є обов`язковими для суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалений вирок, ухвала або постанова суду, лише в питанні, чи мали місце ці дії (бездіяльність) та чи вчинені вони цією особою. Враховуючи, що страховик, який виплатив страхове відшкодування має право вимоги до винної особи про стягнення коштів у розмірі виплаченого страховиком відшкодування, а [PERSON] , який є винним у вчиненні дорожньо-транспортної пригоди і під час вчинення дорожньо-транспортної пригоди перебував у стані алкогольного сп`яніння, повинен відшкодувати суму страхового відшкодування у розмірі 35454,79 грн., то суд приходить до висновку, що позовні вимоги є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню. Розподіляючи судові витрати у виді судового збору, суд керується частиною першою статті 141 ЦПК України, частиною першою, пунктом 1 частини другої статті 4 Закону України «Про судовий збір». Позивач 19 червня 2018 року подав позов майнового характеру. Ціна позову становить 35454 грн 79 коп. Судовий збір, який підлягав сплаті за подання до суду даного позову та був сплачений позивачем становить 1762 грн (1 розмір прожиткового мінімуму для працездатних осіб). Отже, враховуючи задоволення позову, витрати позивача зі сплати судового збору у сумі 1762 грн підлягають компенсуванню відповідачем.

Outcome: approved