Jurisdiction: civil
Date: 2017-04-09 00:00:00

Позивач звернулась в суд з позовом до відповідача про визнання його втратившим право користування житловим приміщенням. Свої вимоги мотивує тим, що вона, позивачка, являється власником 12/25 частини будинку № 127 по вул. Нагорній в м. Олександрії Кіровоградської області. Позивачка набула право власності на зазначену частину житлового будинку на підставі свідоцтва про право на спадщину за заповітом від 08.10.1993 року. За домовленістю з відповідачем позивачка зареєструвала його в належному їй житловому приміщенні для отримання відповідачем паспорта з умовою, що він через рік зніметься з реєстрації, однак відповідач відмовляється добровільно знятись з реєстрації З моменту реєстрації і по теперішній час [PERSON] в будинку не проживає. Реєстрація відповідача в належному їй житловому приміщенні перешкоджає позивачці у здійсненні права користування та розпорядження своїм майном. Позивачка в судове засідання не з'явилась, надала заяву з проханням розглядати справу у її відсутність, на задоволенні позовних вимог наполягала. Відповідач в судове засідання не з'явився, відповідно вимог ч.5 ст. 74 ЦПК України, вважається таким, що про час розгляду справи повідомлений належним чином. За згодою позивачки суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає вимогам ст. 224 ЦПК України. Дослідивши подані позивачем докази, суд дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню, виходячи з наступного. Згідно статті 15 ЦПК України, суди розглядають в порядку цивільного судочинства справи про захист порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів, що виникають із цивільних, житлових, земельних, сімейних, трудових відносин. Статтею 319 ЦК України передбачено, що власник володіє, користується , розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Згідно ст. 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном. Відповідно до положень ч.2 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» громадянам України, а також іноземцям та особам без громадянства, які на законних підставах перебувають в Україні, гарантуються свобода пересування та вільний вибір місця проживання на її території, за винятком обмежень, які встановлені законом. Реєстрація місця проживання чи місця перебування особи або її відсутність не можуть бути умовою реалізації прав і свобод, передбачених Конституцією, законами чи міжнародними договорами України, або підставою для їх обмеження. Цивільне законодавство не передбачає збереження права користування житлом за громадянами, які хоча і правомірно вселились у спірну житлове приміщення власника, але на час розгляду справи не є членами його сімї. Встановлено, що позивачка являється власником 12/25 частини будинку № 127 по вул. Нагорній в м. Олександрії Кіровоградської області. Частина будинку належить їй на підставі свідоцтва про право на спадщину за заповітом від 08.10.1993 року (а.с. 5). Згідно акту, складеного за участю сусідів позивачки та голови квартального комітету № 33, відповідач в будинку № 127/2 по вул. Нагорній м. Олександрії Кіровоградської області не проживає з 17 листопада 2011 року по теперішній час та жодного дня не проживав (а.с. 7). Наявність факту реєстрації відповідача в частині будинку, яка належить позивачці, позбавляє її можливості належним чином користуватися цією частиною будинку. Тому, на думку суду, відповідача можливо визнати таким, що втратив право користування даним жилим приміщенням.

Outcome: approved