Jurisdiction: civil
Date: 2015-11-02 00:00:00

Позивач звернулась до суду з вищезгаданим позовом. В позові вказує, що в 1996 році позивачеві та її сину, [PERSON], була розподілена квартира за адресою: [ADDRESS]. 11.04.1996 року виконавчим комітетом Запорізької міської ради був виданий ордер на вселення № 472. 15.01.2005 року дана квартира позивачем була приватизована, Шевченківською районною адміністрацією м. Запоріжжя видане Свідоцтво про право власності на житло № 17007, 01.02.2005 року була здійснена державна реєстрація права власності. Маючи намір продати цю квартиру, у лютому 2015 року позивач здійснила реєстрацію свого права власності у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно, про що 24.02.2015 року Реєстраційною службою Запорізького міського управління юстиції Запорізької області позивачеві був наданий Витяг ЕЕС 350601. 12.03.2015 року, під час отримання витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, зясувалось, що ця квартира перебуває під арештом, який був накладений ухвалою Шевченківського районного суду м. Запоріжжя від 01.01.1995 року, у якості реєстратора зазначений Запорізькій обласний державний архів. При цьому арешт був накладений як на нерухоме майно попередніх мешканців [PERSON] (номер запису про обтяження 8840434, № реєстру 15570-93, внутр. №6F015D3928EE2D2A3731, реєстраційний номер до 01.01.2013 р.: 2090221, 15.06.2005), [PERSON] (номер запису про обтяження 8840539, № реєстру 15570-93, внутр. № 6F015D3928EE2D2A3731, реєстраційний номер до 01.01.2013 р.: 2090233, 15.06.2005), та [PERSON] (номер запису про обтяження 8840579, № реєстру 15570-93, внутр. №6F015D3928EE2D2A3731, реєстраційний номер до 01.01.2013 р.: 2090250, 15.06.2005). Відповідно до інформації ЦОА № 3, ці особи були зареєстровані у [INFO] в період з 15.04.1981 р. до 25.04.1996 р., зняті з реєстрації у звязку з вибуттям до РФ. Станом на 17.03.2015 року ці особи на реєстраційному обліку у м. Запоріжжя не перебувають. У Шевченківському районному суді м. Запоріжжя інформація про розгляд цивільної або кримінальної справи з такими особами відсутня. Відповідно до повідомлення Шевченківського відділу ДВС Запорізького МУЮ, за цим відділом не зареєстровані жодні виконавчі провадження стосовно [PERSON], [PERSON] та [PERSON] або щодо позивача. Відомості щодо обставин цього арешту у ДП «Інформаційний центр» відсутні. Відповідно до Архівної довідки Запорізького обласного державного нотаріального архіву, в архіві відсутні документи та книги, на підставі яких вносились відомості до Реєстрів для реєстрації заборон відчуження жилих будинків, квартир та іншого нерухомого майна, а інформація щодо арештів нерухомого майна, яке знаходиться на території Шевченківського району м. Запоріжжя має зберігатись у Пятій Запорізькій державній нотаріальній конторі. Згідно відповіді Пятої Запорізької державної нотаріальної контори, згідно паперових носіїв, відомості стосовно заборон за 01.01.2005 року відсутні у звязку із закінченням строку зберігання три роки. 31.03.2015 року був зроблений запит до Виконавчого комітету Запорізької міської ради, оскільки належна позивачеві квартира у 1995 році перебувала у комунальній власності. Згідно відповіді від 27.04.2015 року, інформацією щодо подання позову та наявності судових справ відносно громадян [PERSON], [PERSON], [PERSON] департамент житлово-комунального господарства та міське КП «Основаніє» не володіє. Відповідно до рішення військового суду Запорізького гарнізону від 07.02.1996 року, громадяни [PERSON], [PERSON] та [PERSON] визнані такими, що втратили право користування житловим приміщенням за адресою: [ADDRESS], рішення суду оскаржене не було, набрало законної сили 17.02.1996 року. Відомості щодо застосування або скасування заходів забезпечення позову у рішенні військового суду відсутні. Позивач змушена звернутися до суду з метою скасування заборони на відчуження її квартири, оскільки ця заборона перешкоджає їй у здійсненні свого права власності. В процесі розгляду справи позивач, не змінюючи предмету та підстав позову, уточнила свої вимоги та остаточно просила суд : Скасувати арешт нерухомого майна - квартири за адресою: [ADDRESS], яка належить гр. [PERSON] ([INFO], ідентифікаційний номер [NUMBER]), застосовану до мешканців: [PERSON], реєстраційний номер облікової картки відсутній, (номер запису про обтяження 8840434, державна реєстрація 15.06.2005 року, № реєстру 15570-93, внутр. № 6F015D3928EE2D2A3731, реєстраційний номер до 01.01.2013 р.: 2090221, 15.06.2005, реєстраційний номер обєкта нерухомого майна 582227523101), [PERSON], реєстраційний номер облікової картки відсутній, (номер запису про обтяження 8840539, державна реєстрація 15.06.2005 року, № реєстру 15570-93, внутр. № 6F015D3928EE2D2A3731, реєстраційний номер до 01.01.2013 р.: 2090233, 15.06.2005, реєстраційний номер обєкта нерухомого майна 582227523101), [PERSON], реєстраційний номер облікової картки відсутній, (номер запису про обтяження 8840579, державна реєстрація 15.06.2005 року, № реєстру 15570-93, внутр. № 6F015D3928EE2D2A3731, реєстраційний номер до 01.01.2013 р.: 2090250, 15.06.2005, реєстраційний номер обєкта нерухомого майна 582227523101). Представник позивача надав суду заяву якою просив суд розглядати справу у його відсутності, на позовних вимогах наполягав, проти заочного розгляду справи не заперечував. Представник відповідача до суду повторно не зявився, про причину неявки суд не повідомив, про день, час та місце слухання справи був повідомлений у встановленому законом порядку. У відповідності до ст. 224 ЦПК України суд ухвалив постановити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів. Представник третьої особи Державного нотаріального архіву Головного управління юстиції у Запорізькій області надав суду заяву якою просив суд розглядати справу у його відсутності, проти позовних вимог не заперечував. Представники третіх осіб П'ятої Запорізької державної нотаріальної контори, реєстраційної служби Запорізького міського управління юстиції в судове засідання не зявились, заперечень щодо позову не надали, про день, час та місце розгляду справи були повідомлені у встановленому законом порядку. Дослідивши надані у справі докази, суд вважає, що існують законні підстави для задоволення позову. Як вбачається з матеріалів справи та встановлено в судовому засіданні, 15.01.2005 року квартира за адресою [ADDRESS], позивачем була приватизована, а Шевченківською районною адміністрацією м. Запоріжжя видане Свідоцтво про право власності на житло № 17007, 01.02.2005 року була здійснена державна реєстрація права власності. 12.03.2015 року, під час отримання витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, позивач дізналася, що її квартира перебуває під арештом, який був накладений ухвалою Шевченківського районного суду м. Запоріжжя від 01.01.1995 року, у якості реєстратора зазначений Запорізькій обласний державний архів. Арешт був накладений як на нерухоме майно попередніх мешканців квартири: [PERSON] (номер запису про обтяження 8840434, № реєстру 15570-93, внутр. №6F015D3928EE2D2A3731, реєстраційний номер до 01.01.2013 р.: 2090221, 15.06.2005), [PERSON] (номер запису про обтяження 8840539, № реєстру 15570-93, внутр. № 6F015D3928EE2D2A3731, реєстраційний номер до 01.01.2013 р.: 2090233, 15.06.2005), та [PERSON] (номер запису про обтяження 8840579, № реєстру 15570-93, внутр. №6F015D3928EE2D2A3731, реєстраційний номер до 01.01.2013 р.: 2090250, 15.06.2005). Відповідно до інформації ЦОА № 3, вказані особи були зареєстровані у [INFO] в період з 15.04.1981 р. до 25.04.1996 р., зняті з реєстрації у звязку з вибуттям до РФ. Станом на 17.03.2015 року ці особи на реєстраційному обліку у м. Запоріжжя не перебувають. Відповідно до рішення військового суду Запорізького гарнізону від 07.02.1996 року, громадяни [PERSON], [PERSON] та [PERSON] визнані такими, що втратили право користування житловим приміщенням за адресою: [ADDRESS], рішення суду оскаржене не було, набрало законної сили 17.02.1996 року. Відповідно до ст. 41 Конституції України, кожний має право володіти, користуватися й розпоряджатися своєю власністю. Відповідно до ст. 316 ЦК України, правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб. Положення ч. 1 ст. 319 ЦК України передбачають, що власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Згідно із ч. 1 ст. 321 ЦК України, право власності є непорушним, ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права або обмежений в його здійсненні. Згідно зі ст. 391 ЦК України, власник майна має право вимагати усунення перешкод в здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном. Судом встановлено, що [PERSON], [PERSON] та [PERSON] втратили право користування квартирою за адресою: [ADDRESS] згідно рішення суду, а в звязку з наявністю в реєстрі заборон відчуження об'єктів нерухомого майна, зазначеного вище запису про арешт даної квартири порушуються права та законні інтереси позивача, як власника цієї квартири, оскільки це унеможливлює здійснення права власності на квартиру. Враховуючи наведене, оцінюючи зібрані по справі докази у їх сукупності суд вважає, що позов [PERSON] обґрунтований і підлягає задоволенню. \~

Outcome: approved