Jurisdiction: civil
Date: 2014-11-09 00:00:00

Позивач звернулась до суду з позовом до [PERSON] про визнання права власності на спадкове майно. В позовній заяві посилалась на те, що [INFO] року померла її мати - [PERSON]. Після її смерті відкрилася спадщина. Позивач є єдиним спадкоємцем, який прийняв спадщину. Проте, у зв'язку з тим, що частка спадкодавця в спільному майні змінилася, але належним чином не була зареєстрована за її життя, спадкоємець позасудовим порядком не може одержати правовстановлюючі документи на це майно. Тому позивач просила суд визнати за нею право власності на спадкове майно: 23/50 частини житлового будинку з надвірними спорудами, що знаходиться в [ADDRESS], та зазначити будівлі і споруди, що за цим рішенням переходять в її користування. Ухвалою суду від 20 жовтня 2014 року за клопотанням представника позивача до участі у справі в якості співвідповідачів залучено Територіальну громаду м.Полтави та [PERSON] (а.с.35). В судовому засіданні позивач [PERSON] та її представник адвокат [PERSON] позов підтримали в повному обсязі, пославшись на викладені в ньому обставини. Просили позов задовольнити. Відповідачі [PERSON] та [PERSON] в судовому засіданні проти задоволення позову не заперечували. Представник відповідача Територіальної громади м.Полтави в судове засідання не з'явився, надавши письмові пояснення, в яких зазначив, що позов не визнає. Враховуючи у справі наявність достатніх матеріалів про права та правовідносини сторін, суд вважає за можливе розглянути справу за відсутності представника відповідача, що в засідання не з'явився. Заслухавши пояснення осіб, які беруть участь у справі, дослідивши докази у справі, суд приходить до висновку, що позов підлягає частковому задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що відповідно до свідоцтва про право на спадщину, виданого 18 травня 1950 року, [PERSON] на праві власності належала ? частина домоволодіння, розташованого за адресою: [ADDRESS] (стара адреса: [ADDRESS]) - а.с.12. За [PERSON] право власності на належну їй частку домоволодіння зареєстровано Облінвентарбюро 11 січня 1951 року (а.с.12). В подальшому частки співвласників змінилися, але відповідні зміни у встановленому законом порядку за життя [PERSON] до її правовстановлюючих документів внесені не були. При цьому частка [PERSON] склала 23/50, а частка іншого співвласника - [PERSON] - 27/50 (а.с.16). [INFO] року [PERSON] померла (а.с.6). Після її смерті відкрилася спадщина. До спадкової маси крім іншого майна включається і 23/50 частин жилого будинку з надвірними спорудами, що знаходиться в [ADDRESS] [PERSON] залишила заповіт від 17 грудня 1991 року, у зв'язку з чим спадкування відбувається за заповітом. Відповідно до ч.1 ст.1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Відповідно до ч.1 ст.1269 ЦК України спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини. Як спадкоємець за заповітом спадщину після смерті [PERSON] прийняла її дочка - [PERSON], звернувшись до нотаріуса з заявою про прийняття спадщини. Другий спадкоємець за заповітом - [PERSON] у встановлений законом строк від прийняття спадщини відмовився на користь [PERSON] Зазначене підтверджується даними довідки, виданої 30 вересня 2014 року приватним нотаріусом Полтавського міського нотаріального округу [PERSON] за вих. №351/02-14 (а.с.22). Таким чином єдиним спадкоємцем за заповітом, який прийняв спадщину, є [PERSON] Але оскільки за життя спадкодавця право її власності на змінену частку 23/50 зареєстровано не було, постановою приватного нотаріуса Полтавського міського нотаріального округу [PERSON] від 30 вересня 2014 року у видачі [PERSON] свідоцтва про право на спадщину за заповітом на 23/50 частини домоволодіння [ADDRESS], що належали померлій [PERSON], відмовлено. У зв'язку з цим спадкоємець позбавлений можливості отримати свідоцтво про право на спадкове майно позасудовим порядком. Статтею 392 ЦК України передбачено право пред'явлення позову про визнання права власності на майно, у разі, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою. Оскільки позивач позбавлена можливості іншим чином одержати свідоцтво про право на спадщину, що зумовило її звернення до суду, за [PERSON] необхідно визнати право власності на спадкове майно. Також судом встановлено, що рішенням Київського районного суду м.Полтави від 27 січня 1992 року було визначено порядок користування будинковолодінням по [ADDRESS] між його співвласниками на той час - [PERSON] та [PERSON] (а.с.15). Після визначення порядку користування співвласниками було здійснено деякі добудови, у зв'язку з чим позивач просить суд визначити приміщення і споруди, що переходять в її користування у зв'язку з прийняттям спадщини. Відповідач у справі [PERSON], яка є співвласником даного будинковолодіння, проти визначення порядку користування, який відповідає фактичному користуванню, не заперечує. Тому в цій частині позов також підлягає до задоволення. В той же час судом встановлено, що відповідач [PERSON], який від прийняття спадщини після смерті [PERSON] відмовився, жодним чином не порушував, не оспорював права позивача на спадкування, не вчиняв дій, що свідчать про невизнання її права, а також після відмови від прийняття спадщини жодним чином не може претендувати на спадкове майно. Тому в задоволенні позову до [PERSON] необхідно відмовити. Право власності на об'єкт нерухомості в повному обсязі виникає після його державної реєстрації.

Outcome: partial