Jurisdiction: civil
Date: 2018-07-02 00:00:00

Позивач звернулась до суду з даним позовом, яким просить шлюб між нею та відповідачем розірвати. В обґрунтування позову зазначає, що з відповідачем перебуває у зареєстрованому шлюбі з 24 вересня 1992 року. Сімейні відносини припинені рік тому з причини втрати взаєморозуміння та різні погляди на сімейне життя. Не бачить сенсу у подальшому існуванні шлюбу. Позивач до суду не прибула, через канцелярію подала заяву, якою просить розглядати справу за її відсутності, позовні вимоги підтримує, просить їх задовольнити, проти ухвалення заочного рішення не заперечує. Після розірвання шлюбу бажає залишити прізвище без змін. Відповідач, будучи належним чином повідомленим про дату, час і місце розгляду справи, до суду не прибув, про причини неявки суд не повідомив, відзиву на позов не надав, будь-яких заяв (клопотань) від нього не надходило. За наведених обставин суд, зі згоди позивача, ухвалює заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, відповідно до ст. 280, 281 ЦПК України, та дійшов висновку про задоволення позову, виходячи з наведеного. Судом встановлено, що сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі з 24 вересня 1992 року, що підтверджується свідоцтвом про шлюб, виданим 24 вересня 1992 року Міським відділом ЗАГС міста Маріуполя, актовий запис № 1821. Як вбачається з паспорту позивача, сторони мають сина [PERSON], [INFO], який на даний час є повнолітнім. За положеннями п. 3 ч. 2 ст.\~18, ч.1 ст.\~51, ч. 3 ст.\~56, ч.1 ст.110 СК України, дружина і чоловік мають рівне право на повагу до своєї індивідуальності, своїх звичок та уподобань, при цьому способом захисту сімейних прав та інтересів, у тому числі, є право на припинення шлюбних відносин шляхом пред'явлення до суду позову про розірвання шлюбу одним з подружжя. Відповідно до ч. 3\~ст.105\~Сімейного кодексу\~України (СК України) шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до\~статті 110 цього Кодексу. Відповідно до\~ст.112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Із доводів позову вбачається, що подружні стосунки між сторонами не підтримуються більше року та припинені з причини втрати взаєморозуміння, різні погляди на сімейне життя. Позивач на розірванні шлюбу наполягає, не бачить сенсу у подальшому його існуванні. Враховуючи наведене, а також положення ч. 1 ст. 24 Сімейного Кодексу України, за якою шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка; примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається, суд дійшов висновку, що між сторонами склались взаємини, за яких подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить принципу його добровільності та інтересам позивача. Відповідно до\~ст. 113 СК України, особа, яка змінила своє прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Позивач у заяві зазначила про своє бажання залишити прізвище без змін. Згідно до положень ст.ст.\~133,\~141 ЦПК України, судовий збір у розмірі 704,80 гривень, сплачений позивачем за подання даного позову, покладається на відповідача. На підставі\~наведеного,\~

Outcome: approved