Jurisdiction: civil
Date: 2019-01-24 00:00:00

Позивач звернулась до Дарницького районного суду м. Києва з позовом до відповідача, де є третя особа, про позбавлення батьківських прав, посилаючись на те, що сторони є батьками неповнолітнього [PERSON], [INFO], який проживає разом з позивачем, що займається його утриманням та вихованням, оскільки сторони припинили спільне проживання. Відповідач не виконує свої батьківські обов'язки, не піклується про здоров'я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток. Зважаючи на те, що відповідач нехтує своїми правами та обов'язками по відношенню дитини, позивач вирішила звернутися до суду з даним позовом, оскільки вважає, що формальне батьківство відповідача в подальшому може зашкодити дитині, зокрема завадити її можливому усиновленню або нести обов'язок по утриманню відповідача. В судове засідання позивач, не з'явилася, до початку розгляду справи надала заяву про розгляд справи у її відсутність, позовні вимоги підтримала, проти винесення заочного рішення не заперечувала. Відповідач до суду не з'явився про час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином, про поважність причин неявки суд не повідомив та не просив розглянути справу в його відсутність, тому суд вважає за можливе розглянути справу у відсутність відповідача та за згодою позивача ухвалити у справі заочне рішення. Представник третьої особи, в засідання не з'явився, надав заяву про розгляд справи у його відсутність. Дослідивши матеріали справи, суд вважає встановленими наступні факти та відповідні їм правовідносини. Сторони перебували в зареєстрованому шлюбі, який рішенням Дарницького районного суду м. Києва 23.12.2013 було розірвано /а.с.7/. За час подружнього життя у сторін народилася дитина [PERSON], [INFO], батьками якого є сторони та який проживає з позивачем. Дитині забезпечені гідні умови проживання та гармонійна атмосфера оточення. На даний час дитина проживає разом із позивачем за адресою: [ADDRESS]. У вказаній квартирі створенні всі умови для проживання дитини, її розвитку та виховання, відповідно до акту обстеження житлово-побутових умов проживання /а.с. 42/. Згідно висновку Служби у справах дітей Дарницької районної в м. Києві Державної адміністрації № 101-10460/03 від 21.11.2018 року, про можливість позбавлення батьківських прав відповідача відносно малолітнього сина, орган опіки та піклування вважає за можливе позбавити відповідача батьківських прав /а.с. 40-41/. Позбавлення батьківських прав є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківських обов'язків. Питання про його застосування вирішується лише після повного, всебічного, об'єктивного з'ясування обставин справи, зокрема ставлення батьків до дітей. В судовому засіданні встановлено, що позивач виконує всі обов'язки пов'язані з розвитком і вихованням дитини, має достатній рівень житлових умов для повноцінного виховання і розвитку дитини, в свою чергу відповідач не бажає виховувати та утримувати доньку. Згідно п. 2 ч. 1, ст. 164 Сімейного Кодексу України мати, батьки можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він ухиляються від виконання своїх обов'язків по вихованню дитини. Відповідно до п. 16 ППВСУ від 30.03.2007 року № 3 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав», ухилення батьків від виконання своїх обов'язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов'язками. Враховуючи вище наведене, суд приходить до висновку про те, що вимоги позивача повністю знайшли своє підтвердження в судовому засіданні і з урахуванням якнайкращих інтересів дитини є такими, що підлягають задоволенню, оскільки беззаперечно встановлено факт свідомого нехтування відповідачем своїми батьківськими обов'язками по відношенню до дитини.

Outcome: approved