Jurisdiction: civil
Date: 2018-04-15 00:00:00

Позивач звернулась в суд з вказаним позовом. В позові посилається на те, що вона перебувала у зареєстрованому шлюбі з відповідачем, від якого має доньку [PERSON], [INFO]. Рішенням Пятихатського районного суду Дніпропетровської області від 10.07.2013 року шлюб між ними розірвано. Дитина після розірвання шлюбу проживає разом з нею та знаходиться на її утриманні. Рішенням Жовтоводського міського суду Дніпропетровської області з [PERSON] стягнуто аліменти на користь [PERSON] на утримання доньки [PERSON], [INFO] у розмірі ? частини заробітку, але не менш ніж 30% від прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 19.10.2014 року до досягнення дитиною повноліття. Виконавчий лист був предявлений до виконання, проте на даний час заборгованість відповідача по сплаті аліментів складає 28286,52 грн. Оскільки за відповідачем рахується заборгованість зі сплати аліментів, позивач вважає, що відповідач повинен сплатити на її користь неустойку у розмірі 8505,45 грн. Тому позивач просить стягнути з [PERSON] на її користь пеню за прострочення сплати аліментів на утримання доньки у розмірі 8505,45 грн. та витрати по справі.. Ухвалою Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська від 09.01.2018 року позов прийнято до розгляду та відкрито провадження в порядку спрощеного провадження. Відповідачеві було запропоновано надати відзив на позов, але від нього відзиву на позов не надано, поштовий конверт, надісланий на його адресу з позовлм та додатками до нього повернувся за спливом строку зберігання. Відповідно до ч.5\~ст.279 ЦПК України, суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше. Дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню. Відповідно до ст.ст.\~15,\~16 ЦК України, кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Відповідно до\~ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього\~Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Правилами\~ст. 12 ЦПК України\~визначено, що кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Відповідно до ч.1\~ст. 76 ЦПК України\~доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Відповідно до ч. 5\~ст. 81 ЦПК України, докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Судом встановлено, що сторони перебували у зареєстрованому шлюбі з 07.05.2011 року по 10.07.2013 року. Від шлюбу мають дитину - [PERSON], [INFO], що підтверджується свідоцтвом серії 1-КИ №356967, виданого виконавчим комітетом Жовтянської сільської ради Пятихатського району Дніпропетровської області 28.10.2011 року. Рішенням Пятихатського районного суду Дніпропетровської області від 10.07.2013 року шлюб між ними розірвано. Рішенням Жовтоводського міського суду Дніпропетровської області з [PERSON] стягнуто аліменти на користь [PERSON] на утримання доньки [PERSON], [INFO] у розмірі ? частини заробітку, але не менш ніж 30% від прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 19.10.2014 року до досягнення дитиною повноліття. Згідно розрахунку державного виконавця Шевченківського ВДВС міста Дніпра ГТУЮ у Дніпропетровській області [PERSON], станом на 01.10.2017 року заборгованість [PERSON] по виконавчому листу № 176/3315/14-ц складає 28\~865,52 грн. Відповідно ч.1\~ст.196 СК України,\~\~у разі виникнення заборгованості з вини особи, яка зобов'язана сплачувати аліменти за рішенням суду або за домовленістю між батьками, одержувач аліментів має право на стягнення неустойки (пені) у розмірі одного відсотка суми несплачених аліментів за кожен день прострочення від дня прострочення сплати аліментів до дня їх повного погашення або до дня ухвалення судом рішення про стягнення пені, але не більше 100 відсотків заборгованості.. Тобто, згідно з ч.1\~ст.196 СК України, правило про стягнення неустойки (пені) в розмірі одного відсотка від суми несплачених аліментів за кожен день прострочення полягає в тому, що при обчисленні загальної суми пені за прострочення сплати аліментів ураховується сума несплачених аліментів та кількість днів прострочення. Оскільки аліменти нараховуються щомісячно, то строк виконання цього обов'язку буде різним, а тому кількість днів прострочення сплати аліментів за кожен місяць також буде різною. Отже, пеня за прострочення зі сплати аліментів нараховується за кожним періодичним платежем окремо з дня порушення платником аліментів свого обов'язку щодо їх сплати до дня ухвалення судом рішення, після чого розмір нарахованої пені за кожним щомісячним платежем підсумовується та визначається загальна сума пені за порушення аліментних зобов'язань. Виходячи з того, що аліменти призначаються та виплачуються (стягуються) щомісячно, то за змістом\~статті 196 СК України\~пеня нараховується на всю суму заборгованості, а її нарахування обмежується лише сумою несплачених аліментів за той місяць, в якому не проводилось стягнення аліментів. При цьому, сума заборгованості по аліментам за попередні місяці не додається до заборгованості за наступні місяці, а кількість днів прострочення обчислюється, виходячи з того місяця, в якому аліменти не сплачувались. Тобто, неустойка (пеня) за один місяць рахується наступним чином: заборгованість по аліментам за місяць помножена на 1 % пені і на кількість днів місяця, в якому виникла заборгованість, а загальна сума неустойки (пені) визначається шляхом додавання нарахованої пені за кожен із прострочених платежів (за кожен місяць). Такого правового висновку дійшов Верховний Суд України, зокрема, в постановах від 16.03.2016 року (Справа №6-2589), від 16.09.2016 року (Справа №6-300цс16). Згідно п.22\~Постанови Пленуму Верховного Суду України №3 від 15 травня 2006 року «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів»\~передбачена\~ст.196 СК України\~відповідальність платника аліментів за прострочення їх сплати у виді неустойки (пені) настає лише за наявності вини цієї особи. На платника аліментів не можна покладати таку відповідальність, якщо заборгованість утворилася з незалежних від нього причин, зокрема, у зв'язку з несвоєчасною виплатою заробітної плати, затримкою або неправильним перерахуванням аліментів банками. В інших випадках стягується неустойка за весь час прострочення сплати аліментів.\~\~\~\~\~\~ Відповідно до вимог чинного законодавства, судові рішення, що набрали законної сили, обов'язкові для всіх органів державної влади і органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій, посадових чи службових осіб та громадян і підлягають виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов'язковість яких надана Верховною Радою України,\~\~і за її межами. Невиконання судового рішення є підставою для відповідальності, встановленої законом. З матеріалів справи вбачається, що відповідач обізнаний про наявність судового рішення про стягнення з нього аліментів на користь позивача на утримання двох неповнолітніх дітей, а отже усвідомлює свій обов'язок виконувати таке рішення суду. З урахуванням наведеного, в судовому засіданні знайшов своє підтвердження факт несплати відповідачем аліментів за період з 01.10.2014 року по 30.09.2017 року. Таким чином, з урахуванням наведених правових норм, суд приходить до висновку, що позивач має право на стягнення неустойки (пені) у розмірі одного відсотка від суми несплачених аліментів за кожен день прострочення за період з 01.10.2014 року по 30.09.2017 року, яка складає 8\~505,45 грн., відповідно розрахунку, поданому позивачем, який не викликає сумніву у суду. Відповідно до ч.1\~ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. З урахуванням задоволення позову в повному обсязі, з відповідача на користь держави слід стягнути судовий збір в розмірі 704 грн. 80 коп. З урахуванням викладеного,

Outcome: approved