Jurisdiction: civil
Date: 2016-12-21 00:00:00

Позивач звернулась до суду з позовною заявою про визнання права власності на ? частку житлового будинку. В обґрунтування заяви зазначила, що на даний час вона володіє 1/2 часткою будинку № 11 по вул. Б. Хмельницького в с. Трипілля, що належав її бабусі [PERSON], яка померла 29.07.2003 року. Спадкоємцями після смерті бабусі були її дочка [PERSON] та син [PERSON] [PERSON] отримала в Українській міській державної нотаріальній конторі 02.03.2004 року свідоцтво про право на спадщину за заповітом на ? частку будинку, зареєструвала своє право власності. Батько позивача [PERSON] не оформив свого права власності на ? частку будинку в нотаріальній конторі, тому ? частка до теперішнього часу зареєстрована за померлою [PERSON] 05.04.2011 року помер батько позивача [PERSON] З того часу позивач добросовісно, відкрито та безперервно володіє ? часткою житлового будинку, утримує його, проживає та підтримує в належному стані. Оскільки спірна ? частка будинку з 2003 року до теперішнього часу зареєстрована за померлою [PERSON], питання визнання права власності на неї вже багато років потребує свого вирішення, без цього неможливо приватизувати земельну ділянку для обслуговування будинку. Позивач просить задовольнити її вимоги в судовому порядку, визнавши право власності на частину будинку, що належала [PERSON] Позивач позовні вимоги підтримала, просила задовольнити. Представник позивача в судовому засіданні позовні вимоги підтримала та пояснила, що позивач фактично з 2003 року користується частиною житового будинку, зробила в ній ремонт, сплачує комунальні послуги, підтримує будинок у належному стані. Відповідач в судовому засіданні проти позову не заперечила. Представник третьої особи Трипільської сілської ради Обухівського району Київської області до суду не прибув, подав до суду клопотання про розгляд справи без участі представника, не заперечив щодо задоволення позовних вимог. Свідок [PERSON], допитана в судовому засіданні, пояснила, що вона є мамою позивача. Підтвердила той факт, що дочка дійсно фактично володіє після смерті її бабусі та батька ? частиною будинку. Вони разом зробили там ремонт та оплачують комунальні послуги. Суд, позивача, вислухавши представника позивача, відповідача, дослідивши матеріали справи, приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню, виходячи з таких підстав. Статтею 55 Конституції України передбачено право кожного на захист своїх прав і свобод від порушень і протиправних посягань будь-якими не забороненими законом засобами. Згідно зі статтею 15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Відповідно до статті 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Одним із способів захисту цивільних прав та інтересів є визнання права. Відповідно до ч. 1 ст. 344 ЦК України особа, яка добросовісно заволоділа чужим майном і продовжує відкрито, безперервно володіти нерухомим майном протягом десяти років або рухомим майном - протягом п'яти років, набуває право власності на це майно (набувальна давність), якщо інше не встановлено цим Кодексом, а відповідно до ч.2 тієї ж норми особа, яка заявляє про давність володіння, може приєднати до часу свого володіння увесь час, протягом якого цим майном володіла особа, чиїм спадкодавцем (правонаступником) вона є. Право власності на нерухоме майно, що підлягає державній реєстрації, виникає за набувальною давністю з моменту державної реєстрації. Таким чином, умовами виникнення права власності за давністю володіння є: добросовісність, відкритість, безперервність, тривалість володіння. При цьому добросовісність володіння означає, що особа не знала і не повинна була знати, що володіє річчю незаконно, отже, встановлення добросовісності залежить від підстав набуття майна. Відкритість володіння означає, що особа не приховує свого статусу від інших осіб, не приховує факту, що вона не є власником майна, але володіє і користується таким майном як власник. Тривалість володіння означає, що для виникнення права власності на нерухоме майно особа повинна ним проволодіти протягом 10 років. Судом встановлено, що 29.07.2003 року померла [PERSON], після її смерті спадкоємцям за заповітом були її дочка [PERSON] (відповідач) та син [PERSON]. Відповідно до свідоцтва про право на спадщину за заповітом від 22.03.2004 року [PERSON] успадкувала від матері [PERSON] ? частку житлового будинку, що знаходиться за адресою: вул. Богдана Хмельницького, 11, с. Трипілля Обухівського району Київської області. Згідно з копії свідоцтва про смерть [PERSON] помер 05.04.2011 року. Згідно з довідкою Трипільської сільської ради Обухівського району Київської області № 118 від 03.02.2016 року [PERSON] до дня смерті 05.04.2011 року був зареєстрований та постійно проживав [INFO]. Відкрите, вільне користування позивачем даним об'єктом нерухомості підтверджується матеріалами справи. Оцінивши зібрані у справі докази, суд вважає, що позивачем відповідно до ст. 60 ЦПК України належними та допустимими доказами доведено добросовісність заволодіння і продовження відкритого, безперервного володіння нерухомим майном ? часткою будинку, безперервно протягом десяти років, з урахуванням часу володіння цим майном спадкодавцем батьком позивача [PERSON] За таких обставин доцільно визнати за [PERSON] право власності на ? частину будинку № 11 по вул. Богдана Хмельницького в с. Трипілля Обухівського району Київської області, що належала померлій [PERSON], яка померла 29.07.2003 року.

Outcome: approved