Jurisdiction: civil
Date: 2021-11-04 00:00:00

\~ \~ \~ \~ \~ \~Позивач звернулась\~до суду\~з позовом,\~в якому\~просить розірвати\~договір купівлі-продажу\~від 24.12.2019\~року №234\~та від\~15.01.2020\~року №23\~укладений між\~ [PERSON] та\~фізичною особою-підприємцем\~ [PERSON] .\~Стягнути з\~відповідача на\~користь позивача\~42\~035,73\~грн., в якості відшкодування завданих збитків з яких: 23 749,00 грн. збитків з оплати споживчих кредитів; 18 286,73 грн. сума неустойки з 16.03.2020 року по 01.06.2020 року та судові витрати в сумі 15407,15 грн. \~ \~ \~ \~В обгрунтування позовних вимог посилалась на те, що 24 грудня 2019 року та 15 січня 2020 року вона придбала сантехнічне приладдя двома чеками №234 та №23 на загальну суму 23 749,00 грн. у інтернет магазині https://ravak.kh.uа/.Оскільки магазин надає можливість розстрочки через ПАТ «Приватбанк» купленого товару відповідно умов у розділі оплата та доставка https://ravak.kh.ua/dostavka вона скористалась даною пропозицією та оформила розстрочку на вказану вище суму. Згідно домовленості доставка товарів вказаних у чеках №234 від 24.12.2019 та №23 від 15.01.2019 року повинна була відбутися 14.02.2020 року. При доставці вказаних замовлень на адресу позивача не виявилося відповідних документів, а гарантійні талони виявились не заповнені. У телефонному режимі продавець відмовився надавати відповідні документи посилаючись виключно на товарні чеки №234 від 24.12.2019 року та №23 від 15.01.2020 року, нібито їх досить. Того ж дня вона звернулася до продавця через сайт https://ravak.kh.uа/ з метою врегулювання розбіжностей оскільки товар не був отриманий позивачем з об`єктивних підстав тобто не був фактично розірваний договір купівлі-продажу.\~В свою чергу Відповідач послався на договір з «ПриватБанком» та вказав про неможливість врегулювання спору на даному етапі оскільки Позивач вже майже два місяці сплачувала кредит. 29.02.2020 та 02.03.2020 року Позивач зверталась до Відповідача намагаючись особисто вручити вимогу про повернення коштів за чеками №234 від 24.12.2019 та №23 від 15.01.2020 року, але це виявилось не можливим, навіть після звернення в поліцію, яка виїздила на місце фактичного розташування Відповідача 02.03.2020. 04.03.2020 року Позивач направила Укрпоштою повідомлення про розірвання договору\~купівлі-продажу\~та повернення\~грошових коштів.10.03.2020 року Відповідач отримавши зазначеного листа через особисту електронну переписку повідомив Позивача, що він розцінює це як вимагання грошей та\~буде змушений\~звернутись до\~поліції також.\~Паралельно з\~цими подіями\~Позивач була\~вимушена повертати\~споживчі кредити\~за вказаними\~чеками ПАТ\~КБ «ПриватБанк»,\~які вона\~фактично сплатила\~та закрила\~20.04.2020\~року.В свою\~чергу Позивач\~зверталася до\~Головного управління\~Держпродспоживслужби в\~Харківський області,\~Головного управління\~ДПС у\~Харківській області\~та до\~Державної служби\~України з\~питань безпечності\~харчових родуктів\~та захисту\~споживачів з\~метою захисту\~своїх прав.Вказані звернення\~не дали\~результату,\~окрім того,\~Головне управлінняДержпродспоживслужби в Харківський області порадило звернутися до суду для вирішення вказаного\~питання.Виходячи з вище викладеного Позивач на теперішній час повністю погасила зборгованість за споживчими кредитами наданими ПАТ КБ «ПриватБанк» при оформленні чеків №234 від 24.12.2019 року та №23 від 15.01.2020 року, але в свою чергу не\~отримала від\~Відповідача відповідний\~товар чи\~компенсацію збитків\~яку вонапонесла. Представник позивача у судовому засіданні позовні вимоги підтримав та просив їх задовольнити. Представник відповідача у судовому засіданні просив відмовити у задоволенні позовних вимог, надав суду відзив на позовну заяву. Суд, вислухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи у їх сукупності, вважає позовні вимоги такими, що не підлягають задоволенню з огляду на наступне. 24 грудня 2019 року та 15 січня 2020 року Позивач придбала сантехнічне приладдя двома чеками №234 та №23 на загальну суму 23 749,00 грн. у інтернет магазині https://ravak.kh.uа/. Позивач оформила розстрочку на оплату вказаних товарів через «Приватбанк». З матеріалів справи вбачається, що сторони домовились на доставку замовленого товару 14.02.2020. Відповідно до частин 1 та 3 статті 698 ЦК України за договором роздрібної купівлі- продажу продавець, який здійснює підприємницьку діяльність з продажу товару, зобов`язується передати покупцеві товар, що звичайно призначається для особистого, домашнього або іншого використання, не пов`язаного з підприємницькою діяльністю, а покупець зобов`язується прийняти товар і оплатити його. До відносин за договором роздрібної купівлі-продажу з участю покупця-фізичної особи, не врегульованих цим Кодексом, застосовується законодавство про захист прав споживачів. У пункті 7 статті 1 Закону України «Про захист прав споживачів» передбачено, що договір - усний чи письмовий правочин між споживачем і продавцем (виконавцем) про якість, терміни, ціну та інші умови, за яких реалізується продукція. Підтвердження вчинення усного правочину оформляється квитанцією, товарним чи касовим чеком, квитком, талоном або іншими документами (далі - розрахунковий документ). Під час продажу товару продавець зобов`язаний видати споживачеві розрахунковий документ встановленої форми, що засвідчує факт купівлі, з позначкою про дату продажу (абзац 2 частини одинадцятої статті 8 Закону України «Про захист прав споживачів»). Згідно частини першої статті 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. У зв`язку з наведеним вище, збоку Відповідача надано документи, що підтверджують факт купівлі-продажу (чеками №234 та №23). Згідно із вимогами ст. 509 ЦК України, зобов`язанням\~є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від вчинення певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Згідно з ч. 1 ст.626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Відповідно до ст. 629 ЦК України, договір є обов`язковим для виконання сторонами, а ст.525ЦК України забороняє односторонню відмову від зобов`язання або односторонню зміну його умов. Згідно зі ст. 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання), правовими наслідками, зокрема, є розірвання договору та відшкодування збитків. Частина 1 статті 611 ЦК України встановлює правові наслідки порушення зобов`язання, відповідно до якої у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема, таким наслідком може бути припинення зобов`язання внаслідок односторонньої відмови від зобов`язання, якщо це встановлено договором або законом, або розірвання договору. Згідно із вимогами ст. 612 ЦК України, боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Стаття 655 ЦК України закріплює законодавче визначення договору купівлі-продажу, відповідно до якого це договір, за яким одна сторона (продавець) передає або зобов`язується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобов`язується прийняти майно (товар) і сплатити за нього певну грошову суму. Згідно із вимогами статті 692 ЦК України покупець зобов`язаний оплатити товар після його прийняття або прийняття товаророзпорядчих документів на нього, якщо договором не встановлений інший строк оплати товару. Покупець зобов`язаний сплатити продавцеві повну ціну переданого товару. Договором купівлі-продажу може бути передбачено розстрочення платежу. Якщо покупець відмовився прийняти та оплатити товар, продавець має право за своїм вибором вимагати оплати товару або відмовитися від договору купівлі- продажу. Купівля-продажу майна відноситься до договірних зобов`язань та відповідно регулюється правилами цивільного законодавства. Відповідно до ст.662 ЦК України продавець зобов`язаний передати покупцеві товар, визначений договором купівлі-продажу та повинен одночасно з товаром передати покупцеві його приналежності та документи (технічний паспорт, сертифікат якості тощо), що стосуються товару та підлягають переданню разом із товаром відповідно до договору або актів цивільного законодавства. У судовому засіданні встановлено та не заперечувалось сторонами, що позивач відмовилась отримати товар та не оглядала його. Відповідачем надані суду копії гарантійних талонів, датованих 24.12.2019, та відповідач посилався на те, що вказані гарантійні талони знаходились у коробках з доставленим товаром. Доказів на спростування цього позивачем не надано. Згідно ч.4 ст.13 ЗУ «Про захист прав споживачів» споживач має право розірвати укладений на відстані договір шляхом повідомлення продавця (виконавця) про це протягом чотирнадцяти днів з моменту підтвердження інформації або з моменту одержання товару чи першої поставки товару. З відповіді ГУ Держпродспоживслужби в Харківській області зазначено, що перевіркою встановлено (акт №1048 від 22.04.2020), що 24.12.2019 позивачем перераховано грошові кошти на рахунок відповідача. Дата доставки узгоджена на 14.02.2020 та позивач відмовився від отримання товару. 29.02.2020 на електрону адресу відповідача та засобами поштового зв`язку направлено заяву про розірвання договірних відносин та повернення грошових коштів. З урахуванням викладеного, повідомлення про розірвання договору позивачем було надано пізніше передбаченого діючим законодавством строку, порушень законодавства про захист прав споживачів не встановлено. За таких обставин, суду не надано належних доказів на обгрунтування позовних вимог, у зв`язку з чим, суд вважає за необхідне відмовити у задоволенні позову. На підставі викладеного і

Outcome: dismissed