Jurisdiction: civil
Date: 2018-04-11 00:00:00

Позивач звернулась до суду з позовом, в якому просила вставити порядок користування житловими приміщеннями будинку [ADDRESS] між співвласниками будинку згідно варіанту, визначеному у судовій експертизі; встановити порядок користування земельною ділянкою за адресою: [ADDRESS] між співвласниками будинку згідно варіанту судової експертизи та стягнути з відповідачів понесені судові витрати. В обгрунтування вказаних вимог позивач пояснила, що вона є власником 195/1200 ідеальних частин житлового будинку [ADDRESS], іншими співвласниками будинку є відповідачі. У зв'язку з тим, що сторони не змогли досягти згоди щодо встановлення порядку користування земельною ділянкою та житловим приміщенням, позивач змушена звернутись до суду. 01.08.2016 року по справі відкрито провадження та призначено до судового розгляду. Ухвалою суду від 20.04.2017 року у справі призначено судову експертизу та провадження у справі зупинено. 20.06.2017 року провадження у справі відновлено та справу призначено до розгляду. Від позивача [PERSON] надійшла заява про розгляд справи без її участі та участі представника, позовні вимоги підтримала та просила постановити рішення, яким встановити порядок користування земельною ділянкою за варіантом №3 експертизи та порядок користування житловим приміщенням згідно варіанту експертизи (а.с. 184). Від відповідача [PERSON] надійшла заява про проведення розгляду справи за його відсутності, позовні вимоги визнав, не заперечував проти встановлення порядку користування земельною ділянкою за варіантом №3 експертизи та житловим будинком згідно висновку експертизи (а.с. 187). Відповідач [PERSON] в судове засідання не з'явився, про час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, шляхом розміщення оголошення про виклик до суду в пресі (а.с. 182). Представник відповідача - Житомирської міської ради в судове засідання не з'явився, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, судову повістку отримано уповноваженим працівником відповідача (а.с. 188). Від третьої особи - КП «Житомирське обласне міжміське бюро технічної інвентаризації» Житомирської обласної ради надійшло клопотання про проведення розгляду цивільної справи без участі представника (а.с. 180). На підставі ч. 3 ст. 211 ЦПК України, якою передбачено, що учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності, якщо таке клопотання заявили всі учасники справи, судовий розгляд справи здійснюється на підставі наявних у суду матеріалів, суд вважає за можливе розглянути справу у відсутності сторін. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного висновку. Встановлено, згідно Інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об'єктів нерухомого майна, що будинок [ADDRESS] належить сторонам на праві спільної часткової власності, з яких [PERSON] належить 195/1200 ідеальних часток, [PERSON] - 135/200 ідеальних часток, [PERSON] - 195/1200 ідеальних часток (а.с. 18-19). За ст. 317 ЦК України власникові належать права володіння, користування та розпорядження своїм майном. Згідно ч.ч. 1-3 ст. 319 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Власник має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону. При здійсненні своїх прав та виконанні обов'язків власник зобов'язаний додержуватися моральних засад суспільства. Усім власникам забезпечуються рівні умови здійснення своїх прав. Відповідно до ст. 355 ЦК України майно, що є у власності двох або більше осіб (співвласників), належить їм на праві спільної власності (спільне майно). Майно може належати особам на праві спільної часткової або на праві спільної сумісної власності. Відповідно до ст. 358 ЦК України право спільної часткової власності здійснюється співвласниками за їхньою згодою. Кожен із співвласників має право на надання йому у володіння та користування тієї частини спільного майна в натурі, яка відповідає його частці у праві спільної часткової власності. У разі неможливості цього він має право вимагати від інших співвласників, які володіють і користуються спільним майном, відповідної матеріальної компенсації. Згідно правової позиції Верхового Суду України, висловленого по справі 6-1500цс15 17.02.2016 року стаття 358 ЦК України свідчить про те, що первинне значення у врегулюванні відносин між співвласниками має домовленість. Очевидним є те, що рішення суду не може підмінити собою їх домовленість. Водночас, при виникненні конфліктної ситуації, яка унеможливлює добровільне встановлення порядку користування спільним майном між співвласниками, такий порядок користування може встановити суд. Оскільки спірні правовідносини не стосуються розподілу майна для припинення права спільної часткової власності і такий правовий режим зберігається, суд виділяє в користування сторонам спору в натурі частки, адекватні розміру їх часток у праві власності на спільне майно. При цьому допускається можливість відійти в незначних обсягах від відповідності реальних часток ідеальним у зв'язку з неможливістю забезпечити їх точну відповідність. Таке рішення не змінює розміру часток співвласників у праві власності на спільне майно, не порушує їх прав як власників. Під час розгляду справи судом встановлено, що домовленості про порядок користування житловим приміщенням між сторонами не досягнуто. Згідно висновку експерта №529/06/2017 за результатами проведення судової будівельно-технічної та земельно-технічної експертизи експертом визначено лише один варіант поділу житлового будинку та господарських споруд за адресою: [ADDRESS] з урахуванням здійснених прибудов до житлового будинку та будівництва господарських будівель. Відповідно до вказаного вище варіанту : - [PERSON] відходять у користування наступні приміщення в житловому будинку: веранда (2-1) 5,2 кв.м., 6901,00 грн., коридор (2-2) 4,8 кв.м., 6370,00 грн., житлова кімната (2-3) 9,9 кв.м., 13138,00 грн., господарські будівлі та споруди: 195/1200 частин огорожі (№1-№5) 3593 грн. Всього по будівлям і спорудам: 30 002,00 грн.; [PERSON] - відходять у користування наступні приміщення в житловому будинку : веранда (3-1) 3,7 кв.м., 4910,00 грн., коридор (3-2) 1,8 кв.м., 2389,00 грн.,санвузол (3-3) 3,1 кв.м., 4114,00 грн., житлова кімната (3-4) 24,7 кв.м., 32776,00 грн., житлова кімната (3-5) 12,7 кв.м., 16852,00 грн., кухня (3-6) 7,2 кв.м., 9953,00 грн., житлова кімната (3-7) 9,9 кв.м., 13138,00 грн., господарські будівлі та споруди: 195/1200 частин огорожі (№1-№5) 3593 грн., 1/2 частина сараю (В ?) 876,00 грн. Всього по будівлям і спорудам: 88 601,00 грн.; [PERSON] - відходять у користування наступні приміщення в житловому будинку: коридор (1-1) 3,4 кв.м., 4512,00 грн., кухня (1-2) 10,5 кв.м., 13934,00 грн., санвузол (1-3) 3,8 кв.м., 5043,00 грн., житлова кімната (1-4) 13,4 кв.м., 17781,00 грн., житлова кімната (1-5) 11,9 кв.м., 15792,00 грн., житлова кімната (1-6) 13,3 кв.м., 18048,00 грн., господарські будівлі та споруди: 135/200 частин огорожі (№1-№5) 14926,00 грн., 1/2 частина сараю (В ?) 876,00 грн., сарай (Б) 7092,00 грн., уборна (У) 4176,00 грн., вимощення (І) 3142,00 грн. Всього по будівлям і спорудам: 105 322,00 грн. Експерт вказав, що для відповідності вимогам будівельних норм, згідно варіанту №1 необхідно провести визначені ремонтно-будівельні роботи. Рішенням виконавчого комітету Житомирської міської ради від 18.10.2017 року №970 погоджено варіант №1 розподілу житлового будинку [ADDRESS], який зазначено у висновок експерта №529/06/2017 судової будівельно-технічної та земельно-технічної експертизи від 16.06.2017 року, проведеної судовим експертом Світсуновим І.С. (а.с. 157). Разом з тим, як встановлено зі змісту довідки Управління містобудування архітектури та дизайну міського середовища Житомирської міської ради від 22.06.2016 року за №1316/11 вбачається, що загальна площа земельної ділянки за адресою: [ADDRESS] становить 0,0995 га. (а.с. 112). Між сторонами відсутня домовленість щодо порядку користування земельною ділянкою, а тому з метою визначення можливих варіантів порядку користування земельною ділянкою, судом призначено відповідну судову експертизу. Статтею 86 Земельного кодексу України передбачено, що земельна ділянка може знаходитись у спільній власності з визначенням частки кожного з учасників спільної власності (спільна часткова власність) або без визначення часток учасників спільної власності (спільна сумісна власність). Згідно ч. 4 ст. 120 ЗК України у разі набуття права власності на жилий будинок, будівлю або споруду кількома особами право на земельну ділянку визначається пропорційно до часток осіб у праві власності жилого будинку, будівлі або споруди. Суд враховує роз'яснення, зазначені у п. 19 постанови Пленуму Верховного Суду України №7 від 16.04.2004 року «Про практику застосування судами земельного законодавства при розгляді цивільних справ», що у справах за позовом учасників спільної власності на землю про встановлення порядку володіння й користування спільною земельною ділянкою, на якій розташовані належні їм жилий будинок, господарські будівлі та споруди, суд з'ясовує і враховує можливість нормального користування будинком і здійснення догляду за ним, розташування господарських будівель, споруд, необхідність зведення будівель, розташування плодово-ягідних насаджень співвласників, можливість проходу з вулиці на подвір'я тощо. Враховуються також вимоги санітарних правил і правил протипожежної безпеки. При пред'явленні вимог кожним з учасників спільної власності про встановлення порядку користування спільною земельною ділянкою суд може залишити в спільному користуванні лише ділянки, роздільне користування якими встановити неможливо. Пленум Верховного Суду України у п. 11 Постанови від 04.10.1991 року № 7 «Про практику застосування судами законодавства, що регулює право приватної власності громадян на жилий будинок» роз'яснив, що одночасно з розв'язанням спору про право власності на будинок, виділ частки або встановлення порядку користування конкретними приміщеннями, суд може також згідно зі ст. 105 ЗК України вирішити позов, якщо він заявлений, про порядок використання і розпорядження земельною ділянкою між громадянами, яким жилий будинок належить на праві спільної власності. У висновку експерта №529/06/2017 від 16.06.2017 року за результатами проведення судової будівельно-технічної та земельно-технічної експертизи експертом визначено варіанти встановлення порядку користування земельною ділянкою площею 0,0995 га по [ADDRESS] згідно часток співвласників. Співвласники [PERSON] та [PERSON] погоджуються з варіантом №3, визначеному у висновку експертизи. Так, згідно варіанту №3 експертизи для забезпечення доступу [PERSON] до відповідної частини житлового будинку пропонується надати земельну ділянку загальною площею 249 м2 (0,0249 га), що на схемі позначена під №1 (зображена зеленим кольором), яка проходить по точках: 1-2-3-4-5-6-7-8-9-10-11-12-13-14-15-1 зі сторонами: 12,1м-2,41м-6,23м-2,33м-8,06м-5,01м- 2,34м-0,57м-3,74м-3,4м-0,99м-6,03м-3,31м-7,43м-12,44м. Для забезпечення доступу [PERSON] до відповідної частини житлового будинку, господарських будівель і споруд, пропонується надати земельну ділянку загальною площею 249 кв.м. (0,0249 га), що на схемі позначена під №2 (зображена жовтим кольором), яка проходить по точках: 16-17-18-19-20-21-22-23-24-25-26-27-10-9-8-7-6-5-16 зі сторонами: 16,37м-24,85м-5,36м-15,25м-3,75м-1м-3,44м-2,43м-2,34м-1,42м-0,25м-3,11м- 3,74м-0,57м-2,34м-5,01м-8,06м-1,99м. Для забезпечення доступу [PERSON] до відповідної частини житлового будинку, господарських будівель і споруд, пропонується надати земельну ділянку загальною площею 497 м2 (0,0497 га), що на схемі позначена під №3 (зображена блакитним кольором), яка проходить по точках; 30-31-19-20-21-22-23-24-25-26-27-10-11-12-13-14-15-29-30 зі сторонами: 13,05м-5,63м-15,25м-3,75м-1м-3,44м-2,43м-2,34м- 1,42м-0,25м-3,11м-3,4м-0,99м-6,03м-3,31м- 7,43м-3,51м-24,12м. Згідно ст.ст. 15, 16 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Згідно ч. 1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Відповідно до ч.ч. 1-3 ст. 12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов'язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідно до ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків. З урахуванням викладеного, відсутності домовленості між сторонами щодо користування як житловим будинком так і земельною ділянкою, на якій розташований будинок, що виключає добровільне встановлення порядку користування спільним майном між співвласниками, беручи до уваги позиції сторін ([PERSON] та [PERSON]) щодо можливості встановлення порядків користування, а також з метою забезпечення вільного користування належним сторонам майном, суд приходить до висновку про необхідність встановити порядок користування житловим приміщенням та земельною ділянкою, чим задовольнити дану позовну заяву. Крім того, в ході вирішення питання щодо розподілу судових витрат, судом встановлено наступне. Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 141 УПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов'язані з розглядом справи, покладаються: у разі задоволення позову - на відповідача; у разі відмови в позові - на позивача; у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Позивач [PERSON] звільнена від сплати судового збору на підставі п. 9 ч. 1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір», враховуючи, що позивачем заявлено дві позовні вимоги немайнового характеру (1762,00 грн.), суд стягує з відповідачів на користь держави судовий збір у розмірі по 587,33 грн. з кожного. Крім того, у заяві від 12.04.2018 року позивач просила стягнути з відповідачів на її користь судові витрати, пов'язані з проведенням експертизи та з викликом відповідача в судове засідання через розміщення оголошення в газеті. При цьому, додала оригінали відповідних квитанцій, а саме про сплату 4952,00 грн. за проведення судової експертизи та 60 грн. за розміщення оголошення в газеті «Житомирщина». До судових витрат відносяться витрати на проведення експертизи (ст.ст. 133, 136 ЦПК України). Згідно ч. 8 ст. 141 ЦПК України розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв'язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). За таких обставин, оскільки позивачем було понесено витрати на проведення експертизи, суд стягує з відповідачів на користь позивача судові витрати у розмірі по 1650,66 грн. з кожного. Відповідно до п. 4 ч. 3 ст. 133 ЦПК України до витрат, пов'язаних з розглядом справи, належать витрати, пов'язані з вчиненням інших процесуальних дій, необхідних для розгляду справи або підготовки до її розгляду. До такого виду витрат суд вважає за можливе віднести виклик відповідача в судове засіданні через оголошення у пресі (що було передбачено нормами ЦПК України, чинними станом на 14.12.2017 року), а тому суд стягує відповідача [PERSON] на користь позивача витрати щодо розміщення оголошення у пресі у розмірі 60,00 грн.

Outcome: approved