Jurisdiction: civil
Date: 2018-05-29 00:00:00

Позивач звернувся із позовом до відповідача про стягнення заборгованості, в якому зазначив, що 16.07.2015 року між ПрАТ «ФК «Укрнафтогаз» та [PERSON] укладено Договір про обслуговування рахунку в цінних паперах № 882 Ф, який набрав чинності 16.07.2015 року та відповідно до п. 9.1 Договору діє протягом п»яти років. Позивач свої зобов'язання за договором виконує належним чином, надаючи відповідні послуги відповідачу. Проте в результаті несплати відповідачем за обслуговування рахунку у цінних паперах з 4 кварталу 2015 року по 3 квартал 2017 року включно утворилась заборгованість у розмірі 720 ,00 грн. На адресу відповідача позивачем направлялись вимоги та претензії. Разом з тим, відповідач у добровільному порядку не погашає. З урахуванням заяви про збільшення позовних вимог, що надійшла до суду 23.03.2018 року позивач просить збільшити розмір заборгованості до 900,00 грн., включивши до загальної суми заборгованості за 1 квартал 2018 року у розмірі 90,00 грн., а всього 900,00 грн. , також стягнути штраф у розмірі 720,00 грн., індекс інфляції у розмірі 98,43 грн. та сплачений судовий збір в розмірі 1600 ,00 грн. Представник позивач в судовому засіданні збільшені позовні вимоги підтримав та просив суд їх задовольнити в повному обсязі. Відповідач в судове засідання не з'явився з невідомих для суду причин, хоча про дату, час і місце судового засідання був повідомлений належним чином, про що свідчить повідомлення Укрпошти про вручення рекомендованого поштового відправлення, а також не подав відзиву на позовну заяву і не повідомив про поважні причини неявки в судове засідання. Представник позивача проти винесення заочного рішення не заперечує. У зв'язку з цим суд на підставі ст. 280 ЦПК України вважає за можливе ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів. Повно та всебічно дослідивши наявні в матеріалах справи докази у їх сукупності, суд вважає встановленими наступні обставини. Як вбачається з матеріалів справи, 16.07.2015 року між ПрАТ «ФК «Укрнафтогаз» та [PERSON] укладено Договір про обслуговування рахунку в цінних паперах № 882 Ф. Відповідно до умов договору позивач зобов'язався надавати Депоненту послуги щодо відкриття та обслуговування рахунку в цінних паперах, а Депонент зобов'язується оплатити послуги Депозитарної установи. Договір набрав чинності 16.07.2015 року та відповідно до п.9.1 Договору діє протягом 5 років. Позивач свої зобов»язння за Договором в період з 01.10.2015 року по 30.09.2017 року виконав в повному обсязі, крім того надіслав відповідачу рахунки та акти виконаних операцій. Однак відповідач до 20.03.2018 року не оплатив позивачу за обслуговування рахунку у цінних паперах за 1 квартал 2018 року. Підпунктом 2.3.4 Договору передбачено, що відповідач зобов'язаний своєчасно та в повному обсязі оплачувати послуги депозитарної установи згідно з умовами та строками, передбаченими Договором, та тарифами, встановленими депозитарною установою. Відповідно до п. 4.1 Договору Депонент оплачує послуги депозитарної установи відповідно до Договору та тарифів, встановлених депозитарною установою. Згідно п. 4.2 Договору Депонент погоджується з тарифами, встановленими депозитарною установою на дату укладення договору. Відповідно до п. 13 розцінки (тарифи) на депозитарні операції Депозитарної установи ПрАТ «ФК «Укрнафтогаз» за операцію (послугу) «Обслуговування рахунку в цінних паперах (в квартал)» для фізичних осіб встановлено 90,00 грн. +0,01% від загальної номінальної вартості цінних паперів, права на які обліковуються на рахунку в цінних паперах, але не більше ніж 900,00 грн. Пунктом 4.4 Договору визначено, що плата за обслуговування за обслуговування рахунку в цінних паперах Депонента вноситься Депонентом щоквартально до 20 числа останнього місяця поточного кварталу шляхом перерахування грошових коштів на розрахунковий рахунок депозитарної установи. З матеріалів справи вбачається, що позивач свої зобов'язання виконав належним чином. Відповідач своїх зобов'язань за вказаним договором не виконував. В результаті несплати відповідачем за обслуговування рахунку у цінних паперах з 3 кварталу 2015 року по 1 квартал 2018 року включно утворилась заборгованість у розмірі 900,00 грн. З метою врегулювання спору позивачем на адресу відповідача неодноразово направлялись вимоги та претензії з вимогою про сплату боргу. Проте відповідачем вимоги та претензії були проігноровані. Згідно п. 6.8 Договору прострочення платежу більше ніж на 60 днів вважається відмовою від виконання умов Договору, у з в'язку з чим Депонент , окрім пені, повинен сплатити штраф у розмірі 2000,00 грн. Оскільки сума штрафу такому розмірі значно перевищує суму боргу, позивач стягує з відповідача суму всієї заборгованості, тобто 720 ,00 грн. Відповідно до розрахунку індекса інфляції за весь час прострочення становить 98 грн. 43 коп. На момент розгляду справи відповідач не сплатив зазначену суму заборгованості. Статтями 11, 509 ЦК України передбачено, що договір є підставою виникнення цивільних прав і обов'язків, які мають виконуватись належним чином і у встановлений строк відповідно до вказівок закону та договору. Згідно із ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Статтею 610 ЦК України передбачено, що порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання. Договір є обов'язковим для виконання сторонами (ст. 629 ЦК України). У відповідності до ч. 1 ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання. Згідно ст. 530 ЦК України якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін) У разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом (ст. 611 ЦК України). У відповідності до ч. 1 ст. 549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання. Приписами ст. 625 ЦК України визначено, що боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом Таким чином, виходячи із вищенаведеного суд прийшов до висновку про те, що позивач виконав всі умови договору належним чином, а відповідач ухиляється від виконання взятих на себе договором зобов'язань, що є порушенням норм чинного законодавства України та умов вказаного договору. Зважаючи на наявні в матеріалах справи докази, розрахунок розміру заборгованості, суд вважає, що відомості, які вони містять, відповідають дійсним обставинам справи. Отже, зважаючи на наведене вище, суд вважає, що позов є законним, таким, що відповідає вимогам чинного законодавства України та підлягає задоволенню в повному обсязі. Відповідно до ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. На підставі викладеного,

Outcome: approved