Jurisdiction: civil
Date: 2019-11-27 00:00:00

Позивач звернулась в суд з позовом до [PERSON] про стягнення додаткових витрат на утримання дитини. В обґрунтування позовних вимог зазначила, що шлюб із відповідачем розірвано від 30 серпня 2013 року. Від шлюбу у сторін народилась дочка [PERSON] , [INFO] . Дитина проживає з позивачем. Донька на даний час є неповнолітньою, однак навчається на 1 курсі денної форми навчання (на умовах оплати) Івано-Франківського юридичного інституту Національного університету «Одеська юридична академія», згідно договору про надання освітніх послуг №6208814-2019 від 02.08.2019 року. Вартість навчання складає 19 200 грн. за перший навчальний рік. Дані витрати понесені позивачем. Відповідач відмовляється приймати участь у розподілі даних витрат. Тому просила стягнути з відповідача половину понесених додаткових витрат в розмірі 9600 грн., а також понесені судові витрати. 21 листопада 2019 року відповідачем подано відзив на позовну заяву. У відзиві відповідач зазначив, що офіційно працює, з його заробітної плати стягуються аліменти на утримання дочки, крім того ним було відкрито дочці картковий рахунок ЮНІОРА у Приватбанку, а після досягнення дочкою 16 років, ним відкрито картковий рахунок на своє ім`я, про те дана карточка знаходиться у дочки, і він їй переводить на рахунок додаткові грошові кошти. Оплачував дочці додаткові заняття у репетиторів. На даний час він продовжує сплачувати боргові зобов`язання за ремонт квартири, в якій проживає позивач з дочкою. Вказав, що перебуває у зареєстрованому шлюбі та має на утриманні також неповнолітню дочку дружини від першого шлюбу. З 2017 року він хворіє, у зв`язку з чим половина його доходу витрачається на лікування та лікарські препарати. Заборгованість по сплаті аліментів у нього відсутня. Просив у задоволенні позову відмовити в повному обсязі. У судовому засідання представник позивача - адвокат Марущак В.І. вимогу позову підтримав та просив його задоволити, а також надав акт наданих послуг, відповідно до якого вартість наданих послуг з правової допомоги становить 3000 грн. Відповідач у судовому засіданні заперечив проти задоволення позову, вказавши, що він надає додаткові кошти на утримання дитини в добровільному порядку. Позивач використовує гроші, сплачені їй як аліменти на утримання дитини не за призначенням. Окрім того, в нього незадовільний стан здоров`я, що підтверджується копією медичної картки, часто перебуває на лікарняному і не має можливості сплатити таку суму. Заслухавши пояснення представника позивача, відповідача, дослідивши матеріали справи, судом встановлено наступне. [PERSON] та [PERSON] перебували у зареєстрованому шлюбі, який розірвано від 30 серпня 2013 року. В шлюбі народилась дочка [PERSON] , [INFO] , що підтверджується копією свідоцтва про її народження (а.с. 10). Позивач 31.07.2019 року та 04.09.2019 року понесла витрати за навчання дочки в розмірі 19200 000 грн., що підтверджується копіями квитанцій (а.с. 14-15). Положеннями ст. 180 Сімейного кодексу України визначено, що батьки зобов`язані утримувати своїх неповнолітніх дітей до досягнення ними повноліття. Відповідно до ст. 1, 2 Закону України «Про охорону дитинства» батьки зобов`язані забезпечити дітям умови для достатнього фізичного, духовного та культурного розвитку. Відповідно до частин 1, 2 статті 27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована постановою Верховної Ради України № 789-ХІІ від 27 лютого 1991 року та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Згідно із частиною першою статті 185 СК України той з батьків, з кого присуджено стягнення аліментів на дитину, а також той з батьків, до кого вимога про стягнення аліментів не була подана, зобов`язані брати участь у додаткових витратах на дитину, що викликані особливими обставинами (розвитком здібностей дитини, її хворобою, каліцтвом тощо). Це положення стосується особливих обставин, приблизний перелік яких надається цією статтею. До таких особливих обставин закон відносить насамперед випадки, коли дитина, яка знаходиться на утриманні батьків, потребує додаткових витрат, у тому числі у зв`язку з розвитком певних її здібностей. Визначення таких особливих обставин відноситься до компетенції суду, і вони є індивідуальними в кожному конкретному випадку. За частиною другою статті 185 СК України розмір участі одного з батьків у додаткових витратах на дитину в разі спору визначається за рішенням суду, з урахуванням обставин, що мають істотне значення. В процесі розгляду справи позивачем підтверджено понесення додаткових витрат на дитину в розмірі 19 200 грн., які зумовлені навчанням дитини. Сімейний Кодекс України виходить з принципу рівності прав та обов`язків батьків. Відповідно до закону брати участь у додаткових витратах зобов`язані обоє з батьків, незалежно від того, з ким з них проживає дитина. При визначенні розміру стягнення з одного з батьків суд відносить частину витрат на іншого. У зв`язку із чим вимога про стягнення цих витрат із відповідача підлягає задоволенню. Із [PERSON] слід стягнути 9 600 грн. додаткових витрат на користь [PERSON] , що становить половину від понесених позивачем витрат на навчання дочки в розмірі 19 200 грн. Згідно п.1 ч.2 ст.141 ЦПК України інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: у разі задоволення позову - на відповідача. Згідно із ч. 6 ст. 141 ЦПК України якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, які їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог. Відповідно до п.1 ч.3 ст. 133 ЦПК України до витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу. Згідно ч.1, 2 ст.137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. Представником позивача долучено договір №19-63 про надання послуг правового характеру від 24.10.2019 року, ордер серії ІФ 042293 про надання правової допомоги від 24.10.2019 року, акт №1 наданих послуг від 28.11.2019 року, квитанцію №222501 від 24 жовтня 2019 року. Як вбачається з оригіналу квитанції №222501 від 24 жовтня 2019 року [PERSON] проведено оплату адвокату Марущаку В.І. згідно договору №19-63 про надання послуг правового характеру від 24.10.2019 року в розмірі 3000,00 грн., вказана сума підтверджується також актом №1 наданих послуг від 28.11.2019 року. Тому з відповідача слід стягнути 768 гривні 40 коп. судового збору на користь держави та 3000 грн. витрат за професійну правничу допомогу на користь позивача . На підставі ст. ст. 180, 185 СК України, ст. 1, 2 Закону України «Про охорону дитинства»

Outcome: approved