Jurisdiction: civil
Date: 2017-03-16 00:00:00

Позивач звернулась до Дніпровського районного суду м. Києва з позовом про стягнення з відповідача грошових коштів в сумі 26 270 грн. 42 коп., з яких: упущена вимога в сумі 14 462,60 грн., 3% річних в сумі 1 807,82 грн., сплата за юридичні послуги, пов'язані з підготовкою та поданням позову в сумі 10 000 грн., та стягнення судового збору у розмірі 640 грн. Вимоги мотивує тим, що 16 квітня 2016 року між нею та відповідачем було укладеного договір купівлі-продажу майнових прав № 1204/4/ЕМ, предметом якого є майнові права на об'єкт нерухомості в об'єкті капітального будівництва за будівельною адресою: [ADDRESS], ЖК «Флагман». Нею в повному обсязі виконано умови договору та здійснено всі передбачені договором платежі на загальну суму 93 200,06 грн., а саме: 18.05., 25.05., 23.06, 24.07. та 21.08.2016 року. Проте станом на 17.11.2016 року відповідачем порушуються умови договору та взяті зобов'язання, зокрема щодо будівництва об'єкту, прийому платежів за договором, інформування про хід будівництва, за адресою реєстрації ТОВ «Еверест-Буд-Інжиніринг» представники відповідача відсутні, будівництво зупинено, платежі не приймаються. Відповідно ухвали Печерського районного суду м. Києва від 18.04.2016 року встановлено, що на земельній ділянці під забудову, яка арештована, здійснюється самовільне будівництво по об'єкту нерухомого майна житлового комплексу «Флагман» за будівельною адресою: [ADDRESS], будь які дозвільні документи на проведення будівельних робіт відсутні, роботи проводяться з грубим порушенням будівельного законодавства. В судовому засіданні представник позивача [PERSON] підтримав позов та викладені у ньому обставини, просив задовольнити заявлені вимоги. Представник відповідача в судове засідання не з'явився, про дату, час та місце розгляду справи відповідач був повідомлений належним чином, про причини неявки представника суд не повідомлено. Відповідно до ч. 1 ст. 224 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності або якщо повідомлені ним причини неявки визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Враховуючи зміст наведеної норми, викладені вище обставини та думку представника позивача, суд вважає за можливе провести судове засідання без участі представника відповідача та ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів. Заслухавши пояснення представника позивача [PERSON], дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов не підлягає задоволенню, виходячи з наступного. Судом встановлено, що 16 квітня 2016 року між [PERSON] та ТОВ «Еверест-Буд-Інжиніринг» було укладеного Договір купівлі-продажу майнових прав № 1204/4/ЕМ, за умовами якого позивач купує майнові права на об'єкт нерухомості, а саме квартиру за будівельним № 681 в об'єкті капітального будівництва за будівельною адресою: [ADDRESS] орієнтовною загальною вартістю майнових прав на об'єкт нерухомості в день підписання договору у розмірі 372 000 грн. (надалі по тексту - договір, а.с. 5 зв.-9). Порядок проведення розрахунків визначено у розділі 4 договору. В обґрунтування вимог позивач посилається на порушення відповідачем пунктів 5.2.1., 5.2.3., 5.2.4., 5.2.5. договору, якими обумовлено обов'язок продавця приймати оплату за майнові права на об'єкт нерухомості, що здійснюється покупцем, в порядку та на умах цього договору; надавати на письмову вимогу покупця інформацію, що має відношення до об'єкту нерухомості про хід виконання будівництва та про дотримання графіку будівництва; забезпечувати будівництво об'єкту капітального будівництва та введення його в експлуатацію; за рахунок покупця здійснити оформлення на покупця права власності на об'єкт нерухомого майна шляхом отримання свідоцтва про право власності. Позивач зазначає, що нею на виконання умов договору було сплачено загальну суму 93 200,06 грн., на підтвердження чого надано копії платіжного доручення № 1 від 18.04.2016 року на суму 50 000 грн. та роздруківку огляду поточного рахунку (а.с. 10 зв., 10). До позову також долучена копія листа позивача від 17.11.2016 року на ім'я директора ТОВ «Еверест-Буд-Інжиніринг» щодо дострового розірвання договору у зв'язку із порушенням продавцем його умов (а.с. 15). Представник [PERSON] суду пояснив, що позов поданий у зв'язку з невиконанням відповідачем взятих на себе зобов'язань за укладеним договором, платежі від позивача не приймаються, на підтвердження чого надано повідомлення ТОВ «Еверест-Буд-Інжиніринг» (ЖК «Флагман») інвесторам без зазначення дати, у якому зазначається про намагання рейдерського захоплення житлового комплексу та прохання до моменту переукладення договорів з ТОВ «ЮІТ Україна» з метою уникнення втрати інвестованого житла не здійснювати будь які платежі ТОВ «Еверест-Буд-Інжиніринг» (а.с. 13). Відповідно п. п. 2.6, 2.7 договору, плановий термін закінчення будівництва - 1 квартал 2017 року, плановий термін прийняття в експлуатацію - 2 квартал 2017 року. Судом встановлено, що укладений між сторонами договір не розривався, недійсним не визнавався, строк виконання зобов'язань триває та відповідальність відповідача за неприйняття платежів від позивача умовами договору не обумовлена. Розрахунку ціни позову не надано, при цьому з пояснень представника позивача до стягнення заявлена сума упущеної вигоди 14 462,60 грн., що нарахована з дня укладення договору, а саме з 16.04.2016 року, виходячи з того, що сплачену відповідачу суму 93 200,06 грн. позивач могла розмістити на вкладному рахунку в банках України з нарахуванням на депозитний внесок банківською установою середньої відсоткової ставки 24 % річних за 236 днів прострочення. Проте в день укладення договору 16.04.2016 року позивач кошти відповідачу не сплачувала, перша оплата у розмірі 50000 грн. була проведена на рахунок ТОВ «Еверест-Буд-Інжиніринг» 18.06.2016 року, у подальшому перераховувались кошти з травня по серпень 2016 року щомісячно по 10 800 грн., що спростовує складний позивачем розрахунок (а.с. 9 зв., 10). При цьому суд також враховує наступні обставини. Згідно ст. 16 Цивільного кодексу України кожна особа має право звернутись за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Способами захисту цивільних прав та інтересів можуть бути, серед інших, відшкодування збитків та інші способи відшкодування майнової шкоди. За загальним принципом цивільного права особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування (частина перша статті 22, стаття 611, частина перша статті 623 ЦК). Для застосування такої міри відповідальності, як відшкодування збитків, потрібна наявність повного складу цивільного правопорушення, як-то: протиправна поведінка, дія чи бездіяльність особи; шкідливий результат такої поведінки (збитки); причинний зв'язок між протиправною поведінкою та збитками; вина правопорушника. За відсутності хоча б одного з цих елементів цивільно-правова відповідальність не настає. Відповідно до статті 22 Цивільного кодексу України збитками є: 1) втрати, яких особа зазнала у зв'язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки); 2) доходи, які особа могла б реально одержати за звичайних обставин, якби її право не було порушено (упущена вигода). Збитки відшкодовуються у повному обсязі, якщо договором або законом не передбачено відшкодування у меншому або більшому розмірі. Позивач посилається на невиконання відповідачем умов договору, при цьому підстави та способи відповідальності щодо неналежного виконання договірних зобов'язань безпосередньо передбачено в договорі, а у разі їх невизначеності на підставі відповідних норм чинного законодавства, які регулюють ці відносини. Відповідно частин 2, 4 ст. 623 ЦК України, розмір збитків, завданих порушенням зобов'язання, доказується кредитором. При визначенні неодержаних доходів (упущеної вигоди) враховуються заходи, вжиті кредитором щодо їх одержання. З огляду на викладене, суд приходить до висновку, що вимоги позивача про стягнення за рахунок відповідача упущеної вигоди є необґрунтованими та такими, що не підлягають задоволенню, оскільки позивачем не наведено ґрунтовних підстав для відшкодування за рахунок відповідача збитків, які пов'язані з можливою реалізацією позивачем наміру розмістити грошові кошти на вкладний рахунок, а також отримання прибутку від такого використання коштів на які б нараховувалися відсотки в банківській установі, що перераховані позивачем в рахунок оплати об'єкта будівництва, оскільки вказані обставини не підтверджуються будь якими належними та допустимими доказами, а у відповідності до положень ч. 4 ст. 60 Цивільного процесуального кодексу України доказування не може ґрунтуватись на припущеннях. При цьому суд враховує приписи вищенаведених норм ст. 623 Цивільного кодексу України стосовно обов'язку позивача доказувати наявність збитків, їх розміру та загальні принципи теорії права щодо наявності причинного зв'язку між неправомірними діями заподіювача шкоди та настанням самої шкоди, як результату таких дій. Вимоги про стягнення 3 % річних є похідні від заявлених вимог про стягнення упущеної вигоди, оплата юридичних послуг відноситься до судових витрат. Аналізуючи зібрані докази в їх сукупності, суд приходить до висновку, що позов є необґрунтованим та таким, що не підлягає задоволенню за недоведеністю. В порядку ст. 88 Цивільного процесуального кодексу України відсутні підстави для розподілу судових витрат, враховуючи, що судом винесено рішення про відмову в задоволенні позову в повному обсязі.

Outcome: dismissed