Jurisdiction: civil
Date: 2017-10-30 00:00:00

Позивач звернулась до суду з позовом, в якому просила визнати [PERSON] такою, що втратила право користування житловим приміщенням - квартирою, розташованою за адресою: [ADDRESS]. В обґрунтування позовних вимог позивач зазначила, що на підставі рішення Мерефянської міської ради від 09 жовтня 1990 року їй була виділена зазначена службова квартира, яка знаходиться на балансі ОСББ «Мерефа-Центральна», в якій вона зареєстрована та є основним квартиронаймачем. Крім того, в зазначеній квартирі зареєстровані її донька з онуком та відповідач по справі [PERSON], яка є сторонньою людиною (колишня подруга доньки). Однак відповідач по справі останні 15 років в квартирі не проживає, місце проживання [PERSON] позивачу невідомо. Позивач є пенсіонером, у звязку з чим їй важко нести зайві витрати по оплаті комунальних послуг. Позивач у судовому засіданні підтримала позовні вимоги у повному обсязі, просила задовольнити, та пояснила про обставини, викладені вище. Відповідач у судове засідання повторно не зявився, про день та час слухання справи повідомлявся своєчасно і належним чином відповідно до вимог ч. 9 ст. 74 ЦПК України шляхом публікації оголошення про його виклик у пресі, про причини неявки суду не повідомив, заяв про відкладення розгляду справи або про розгляд справи за його відсутності не надавав. Представник третьої особи ОСББ «Мерефа-Центральна» в судове засідання повторно не зявився, про день та час слухання справи повідомлявся своєчасно і належним чином, про причини неявки суду не повідомив. Відповідно до ст.. 224 ЦПК України суд за згодою позивача вважає можливим ухвалити заочне рішення. Суд, дослідивши надані докази у їх сукупності, вважає позовну заяву такою, що підлягає задоволенню з наступних підстав. На підставі рішення виконавчого комітету Мерефянської міської ради від 09 жовтня 1990 року, позивача з двома дітьми було зареєстровано за адресою: [INFO], в квартирі, яка була їй надана в 1982 році Харківським РВВС на період, коли вона працювала інспектором по справам неповнолітніх, та в якій проживала без реєстрації. Згідно довідки КП «Харківське районне бюро технічної інвентаризації» №333 від 07 липня 2017 року за архівними матеріалами бюро (станом на 31 грудня 2012 року) право власності на квартиру [ADDRESS] в БТІ не оформлено та не зареєстровано. Згідно довідки ОСББ «Мерефа-Центральна» №156 від 17 липня 2017 року, квартира [ADDRESS] знаходиться на балансі ОСББ «Мерефа-Центральна», в зазначеній квартирі зареєстрована [PERSON], яка є основним квартиронаймачем. Відповідно до акту від 10 липня 2017 року, складеного депутатом Мерефянської міської ради Харківського району Харківської області [PERSON], за адресою: [ADDRESS], зареєстрована та проживає позивач по справі [PERSON], а також зареєстровані донька позивача [PERSON], онук позивача [PERSON] та відповідач по справі [PERSON] Остання за місцем реєстрації не мешкає з 2002 року, особистих речей та речей, що їй належать не виявлено, з 2002 року по теперішній час в квартирі не зявлялася. Інформація про зареєстрованих осіб у спірній квартирі також підтверджується відомостями, наданими державним реєстратором відділу державної реєстрації Мерефянської міської ради [PERSON] від 05 липня 2017 року, а саме карткою прописки [PERSON], [INFO],(Форма А) та поквартирною карткою за адресою: [ADDRESS] (форма Б). Факт непроживання відповідача також підтверджується інформацією Мерефянської міської ради Харківського району Харківської області №3610/1 від 06 липня 2017 року, згідно якої за адресою: [ADDRESS], [PERSON] проживає одна. Судом встановлено, що на день розгляду справи відповідач з реєстраційного обліку за адресою: [ADDRESS] не знята, що підтверджується відомостями Відділу обліку та моніторингу інформації про реєстрацію місця проживання Головного Управління ДМС України в Харківській областівід 07 серпня 2017 року. Таким чином, судом встановлено, що відповідач не проживає за адресою: [INFO] тривалий час, а саме з 2002 року, місце фактичного проживання відповідача на даний час не відоме, а також поважність причин невикористання відповідачем свого права користування спірним житловим приміщенням судом не встановлено. Факт непроживання відповідача за місцем реєстрації підтверджується також поясненнями свідка [PERSON], яка є сусідкою позивача. Остання у судовому засіданні пояснила, що позивач [PERSON] в спірній квартирі проживає одна, інколи до неї навідуються діти, інших сторонніх осіб свідок не бачила, речі, які б належали сторонній особі, у спірній квартирі відсутні, відповідача [PERSON]О ніколи не бачила та не знає, остання за адресою позивача не проживає. Жодних беззаперечних, належних та допустимих доказів на підтвердження поважності причин відсутності відповідача за вищевказаною адресою тривалий час, суду не надано. Докази, що підтверджують той факт, що позивач якимось чином перешкоджав відповідачу у користуванні спірним будинком в матеріалах справи також відсутні. Таким чином, судом встановлено, що відповідач є зареєстрованою у спірній квартирі, наміру проживати за місцем реєстрації та користуватися житловою площею не має, оскільки фактично вона не проживає у спірній квартирі з 2002 року. Відповідно до\~ст. 71 ЖК України при тимчасовій відсутності наймача або членів його сім'ї за ними зберігається жиле приміщення протягом шести місяців. Підстав, передбачених ч. 3\~ст. 71 ЖК України, за якими за відповідачем зберігалося б право на житлове приміщення, судом не встановлено. Відповідно до ч. 3 ст. 10 ЦК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Таким чином відповідач не проживає у спірному будинку тривалий час з 2002 року, покинула спірне житло добровільно, перешкод у її проживанні за місцем реєстрації, а також поважність причин невикористання відповідачем свого права користування спірним житловим приміщенням судом не встановлено. Остання не надала суду доказів на підтвердження того, що вона проживала у спірній квартирі або має намір на подальше користування ним. Наявність реєстрації відповідача у спірному житловому будинку перешкоджає позивачу здійснювати право користування житловим приміщенням, крім того він змушений нести додаткові матеріальні витрати на сплату комунальних послуг. У відповідності до\~ст. 72 ЖК України\~визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням внаслідок відсутності цієї особи понад встановлені строки, проводиться в судовому порядку. На підставі вищевикладеного,

Outcome: approved