Jurisdiction: civil
Date: 2020-05-28 00:00:00

Позивач звернувся з цим позовом до суду до відповідача, в якому просить стягнути з останнього на свою користь заборгованість за договором № 3534807197-016344 від 01.07.2018, в тому числі на умовах фінансового кредиту у сумі 6013,70 грн., яка складається із: заборгованості за кредитом 1000,00 грн.; заборгованості по процентам за користуванням кредитом 2223,70 грн.; заборгованості за пенею 2790,00 грн. Обґрунтовуючи свій позов позивач вказав, що між товариством з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія Є ГРОШІ» (далі - ТОВ «ФК Є ГРОШІ») та [PERSON] (далі - відповідач) було укладено договір № 3534807197-016344 від 01.07.2018 про надання позики, в тому числі і на умовах фінансового кредиту. Цей договір було укладено в електронному вигляді шляхом реєстрації Відповідача на Інтернет сайті https://e-groshi.com і виконання ним певних дій, які свідчать про укладення Договору. Порядок укладання договорів в електронній формі регламентується Законом України «Про споживче кредитування» та Законом України «Про електронну комерцію». Відповідно до укладеного договору Відповідач отримав позику у розмірі 1000,00 грн. шляхом перерахування коштів на його картковий рахунок. Дані кошти згідно умов договору відповідач зобов`язувався повернути 31 липня 2018 року зі сплатою 363,70 грн. процентів за 31 день користування позикою. Проценти за користування позикою становлять 2% за кожен день користування позикою, що становить 730 процентів річних. Фіксована процентна ставка за цим договором становить 2% (20,00 грн.) за кожен день, починаючи з дати видачі позики, і закінчується датою фактичного повернення позики включно, протягом користування позикою. Станом на 01.11.2018 відповідач суму позики не повернув, чим порушив умови укладеного договору. 01.11.2018 між ТОВ «ФК Є ГРОШІ» та товариством з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Преміум Актив» укладено договір про надання фінансових послуг факторингу № 0111/2, згідно умов якого первісний кредитор відступив новому кредитору (Факторові), а останній набув право грошової вимоги за договором № 3534807197-016344 від 01.07.2018 про надання позики, в тому числі і на умовах фінансового кредиту. Згідно умов договору факторингу позивач сповістив відповідача, що платіж на користь фактора є належним. Проте відповідач свої грошові зобов`язання перед новим кредитором не виконав. Ухвалою суду від 10 січня 2020 року було відкрито провадження у справі, призначено справу до розгляду у порядку спрощеного провадження без повідомлення (виклику) сторін, запропоновано відповідачу надати суду та позивачу відзив на позовну заяву, а позивачеві протягом трьох днів після отримання відзиву надати відповідь на відзив. Протягом встановленого строку відповідач відзивів на позовну заяву до суду не надав, про відкриття провадження був повідомлений належним чином. Дослідивши матеріали справи, суд вважає необхідним зазначити таке. Відповідно до ст.ст. 526, 530, 610, 611 ЦК України зобов`язання повинні виконуватись належним чином в строки встановлені договором або законом. У разі невиконання, або неналежного виконання зобов`язань в односторонньому порядку, сторона винна в порушенні зобов`язання повинна нести цивільну відповідальність відповідно умов договору або закону. Судом встановлено, що між ТОВ «ФК Є ГРОШІ» та відповідачем було укладено договір № 3534807197-016344 від 01.07.2018 про надання позики, в тому числі і на умовах фінансового кредиту. Цей договір з урахуванням положень Закону України «Про споживче кредитування» та Закону України «Про електронну комерцію» було укладено в електронному вигляді шляхом реєстрації Відповідача на Інтернет сайті https://e-groshi.com і виконання ним певних дій, які свідчать про укладення Договору. Відповідно до укладеного договору Відповідач отримав позику у розмірі 1000,00 грн. шляхом перерахування коштів на його картковий рахунок, що підтверджується повідомленням про здійснення транзакції №1246 від 14.12.2018 АТ «АКБ «Конкорд». Дані кошти згідно умов договору відповідач зобов`язувався повернути 31 липня 2018 року зі сплатою 363,70 грн. процентів за 31 день користування позикою. Проценти за користування позикою становлять 2% за кожен день користування позикою, що становить 730 процентів річних. Фіксована процентна ставка за цим договором становить 2% (20,00 грн.) за кожен день, починаючи з дати видачі позики, і закінчується датою фактичного повернення позики включно, протягом користування позикою. Крім того, п. 7.1. договору встановлено, що у випадку порушення (прострочення) позичальником строку повернення позики та/або оплати суми процентів за користування позикою, позикодавець має право додатково, крім процентів за користування позикою за кожен день прострочення, стягнути з позичальника пеню у розмірі 3,00 % від залишку суми позики за кожен день прострочення, починаючи з першого дня прострочення. Загальний розмір пені, що підлягає сплаті за договором, не може перевищувати розмір встановлений законом України. Станом на 01.11.2018 відповідач суму позики не повернув, чим порушив умови укладеного договору, у зв`язку з чим у нього утворилась заборгованість перед позичальником в загальній сумі 6013,70 грн., яка складається із: заборгованості за кредитом 1000,00 грн.; заборгованості по процентам за користуванням кредитом 2223,70 грн.; заборгованості за пенею 2790,00 грн. 01.11.2018 між ТОВ «ФК Є ГРОШІ» та товариством з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Преміум Актив» укладено договір про надання фінансових послуг факторингу № 0111/2, згідно умов якого первісний кредитор відступив новому кредитору (Факторові), а останній набув право грошової вимоги за договором № 3534807197-016344 від 01.07.2018 про надання позики, в тому числі і на умовах фінансового кредиту. Згідно умов договору факторингу позивач сповістив відповідача, що платіж на користь фактора є належним. Проте відповідач свої грошові зобов`язання перед новим кредитором не виконав. Суд погоджується з позивачем, що не виконавши зобов`язання за договором № 3534807197-016344 від 01.07.2018 про надання позики, в тому числі і на умовах фінансового кредиту, відповідач зобов`язаний повернути грошові кошти вже новому кредитору. Разом з цим, перевіривши розрахунок заборгованості за договором № 3534807197-016344 від 01.07.2018, суд вважає, що його вимоги підлягають задоволенню лише в частині повернення суми кредиту та нарахованих процентів, тобто заборгованість в сумі 3223,70 грн. Що стосується стягування з нього заборгованості за пенею, ця вимога є необґрунтованою. Так, положеннями ст. 2 Закону України «Про тимчасові заходи на період проведення антитерористичної операції» передбачено, що на час проведення антитерористичної операції забороняється нарахування пені та/або штрафів на основну суму заборгованості із зобов`язань за кредитними договорами та договорами позики з 14 квітня 2014 року громадянам України, які зареєстровані та постійно проживають або переселилися у період з 14 квітня 2014 року з населених пунктів, визначених у затвердженому Кабінетом Міністрів України переліку, де проводилася антитерористична операція, а також юридичним особам та фізичним особам - підприємцям, що провадять (провадили) свою господарську діяльність на території населених пунктів, визначених у затвердженому Кабінетом Міністрів України переліку, де проводилася антитерористична операція. Банки та інші фінансові установи, а також кредитори зобов`язані скасувати зазначеним у цій статті особам пеню та/або штрафи, нараховані на основну суму заборгованості із зобов`язань за кредитними договорами і договорами позики у період проведення антитерористичної операції. Відповідач проживає у м Довжанську Луганської області населеному пункті, внесеному до переліку, на території якого проводиться антитерористична операція, зараз ООС (див. розпорядження КМУ №1053 від 30.10.14 р. та розпорядження КМУ № 1275-р від 02.12.15 р.). Отже, нарахувавши відповідачу пеню за договором № 3534807197-016344 від 01.07.2018, первісний кредитор порушив вимоги вказаної норми закону, у зв`язку з чим вимога позивача щодо стягнення заборгованості за пенею є такою, що не відповідає закону, а тому й такою, що не підлягає задоволенню. Частиною 1 ст. 141 ЦПК України встановлено, що судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. З огляду на те, що вимоги позивача задоволені не в повному обсязі, з відповідача на користь позивача слід також стягнути суму судового збору пропорційно задоволених вимог.

Outcome: partial