Jurisdiction: civil
Date: 2020-07-15 00:00:00

Позивач звернулась до Деснянського районного суду м. Києва з вказаним позовом, посилаючись на те, що 11.01.2012 року було укладено шлюб з Відповідачем, зареєстрований Відділом державної реєстрації актів цивільного стану Рівненського районного управління юстиції. Спільних дітей не мають. В обґрунтування заявлених позовних вимог, Позивач зазначає, що подружнє життя з Відповідачем не склалось через несумісність характерів, у зв`язку з розбіжністю життєвих інтересів, а також відсутністю порозуміння при вирішені сімейних питань. Зазначає, що 15.02.2020 року Відповідач виїхав до АР Крим та з зазначеного періоду спільного господарства не ведуть, спільного бюджету не мають. Сім`я існує формально, шлюб суперечить їх інтересам. На підставі викладеного Позивач просить суд розірвати шлюб з Відповідачем. Ухвалою Київського апеляційного суду від 11 березня 2020 року підсудність даного спору визначена Деснянському районному суду м. Києва. Ухвалою Деснянського районного суду м. Києва від 25травня 2020 року прийнято до розгляду та відкрито провадження в справі, визначено розгляд справ здійснювати в порядку спрощеного позовного провадження з викликом сторін, призначено судове засідання. В судовому засіданні Позивач вимоги позову підтримала в повному обсязі, просила задовольнити, не заперечувала щодо заочного розгляду справи. Відповідач в судове засідання не з`явився, хоча належним чином був повідомлений про дату, час та місце проведення судового засідання шляхом розміщення оголошення на офіційному веб-порталі «Судова влада» на веб-сайті Деснянського районного суду м. Києва. Причини неявки суд не повідомляв, клопотання про відкладення розгляду справи не заявив. Відзив на позовну заяву, в порядку ст. 178 ЦПК України Відповідачем подано не було. Відповідно до вимог ст. 280 ЦПК України, у разі неявки у судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання, і від якого не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності з повідомленням причин неявки, ненадання відповідачем відзиву на позовну заяву, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Відповідно до ч.3 ст. 211, ч.4 ст.223, ч.1 ст.280, ст.281 ЦПК України, суд ухвалив розглядати справу за відсутності відповідача на підставі наявних у ній даних і доказів та ухвалити заочне рішення. На підставі ч. 3 ст. 211, ч. 2 ст. 247 ЦПК України справа слухається у відсутність сторін без фіксування судового процесу технічними засобами. Вислухавши пояснення Позивача, дослідивши та всебічно проаналізувавши обставини справи в їх сукупності, оцінивши зібрані по справі докази виходячи зі свого внутрішнього переконання, яке ґрунтується на повному та всебічному дослідженні обставин справи, суд приходить до наступного. Судом встановлено, що сторони перебувають у шлюбі, зареєстрованому 11 січня 2012 року у Відділі державної реєстрації актів цивільного стану Рівненського районного управління юстиції, актовий запис №1. Причиною припинення шлюбно-сімейних відносин являється те, що спільне життя Позивача з Відповідачем не склалося. Подальше спільне життя та збереження шлюбу суперечить інтересам Позивача і дане Відповідачем не спростовано, при цьому зберегти сім`ю та відновити свої стосунки Позивач не бажає. Згідно ст. 21 СК України, шлюбом є сімейний союз жінки та чоловіка, зареєстрований у органі державної реєстрації актів цивільного стану. Так, відповідно до ст.51 Конституції України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки і чоловіка. Кожен із подружжя має рівні права і обов`язки у шлюбі та сім`ї. Шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається (ч.1 ст.24 СК України). Частинами 3, 4 ст.56 СК України передбачено право кожного з подружжя припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження, в тому числі примушування до статевого зв`язку за допомогою фізичного або психічного насильства, є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканність і може мати наслідки, встановлені законом. Відповідно до ст. 112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Приймаючи до уваги, що сторони шлюбних стосунків не підтримують, почуття любові та взаємоповаги втрачені, враховуючи той факт, що шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка, суд вважає, що позов підлягає задоволенню. Згідно ч.2 ст.114 СК України, в разі розірвання шлюбу судом, шлюб припиняється в день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу. Частиною 3 статті 115 Сімейного кодексу України передбачено, що документом, який засвідчує факт розірвання шлюбу судом, є рішення суду про розірвання шлюбу, що набрало законної сили. В зв`язку з тим, що позивач не заявляє вимог про стягнення з відповідача на її користь судових витрат, суд,

Outcome: approved