Jurisdiction: civil
Date: 2019-02-10 00:00:00

Позивач звернулась 10 жовтня 2018 року до суду із зазначеним позовом, мотивуючи вимоги тим, що 11 жовтня 1997 року між сторонами укладено шлюб, від якого 04.10.2000 року народилась донька [PERSON]. Спочатку сімейне життя проходило нормально, проте нещодавно стосунки між сторонами вкрай погіршилися, так як відповідач почав себе поводити агресивно по відношенню до дружини та дитини. З січня 2018 року шлюбні стосунки припинені, примирення не можливе так як втрачені почуття любові та поваги однин до одного. Шлюб існує формально. Провадження у справі відкрито ухвалою суду від 24 жовтня 2018 року. 20 грудня 2018 року відповідачем подано відзив на позовну заяву, в якому відповідач просить надати час на примирення, так як не вважає, що сім?я розпалась. Ухвалою суду від 08 січня 2019 року сторонам надано строк на примирення тривалістю один місяць. Позивач в судове засідання не зявилась, подала заяву про розгляд справи за її відсутності, позовні вимоги підтримує, та просить їх задовольнити. Просить залишити після розірвання шлюбу прізвище «Літвінова». Відповідач в судове засідання не з?явився, надав заяву, якою позов визнав повністю, не заперечував проти розірвання шлюбу, просив слухати справу за його відсутності. Суд розглянув справу за відсутності сторін на підстави наявних в матеріалах справи доказів. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що шлюб підлягає припиненню з наступних підстав. Судом встановлено, що сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі з 11 жовтня 1997 року, про що свідчить актовий запис №6, зроблений виконкомом Гребінківської с/ради В-Михайлівського району Одеської області (свідоцтво про шлюб Серія І-ЖД №057244). Позивач після державної реєстрації шлюбу змінила прізвище з «Алексашкіна» на «Літвінова». Від шлюбу сторони мають доньку [PERSON], [INFO], яка після розірвання шлюбу залишається проживати з матір?ю. В силу статті 51 Конституції України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки і чоловіка. Виниклі між сторонами правовідносини регулюються статтею 112 Сімейного Кодексу України, відповідно якої, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. \~ \~ \~ \~Сімейне життя у сторін не склалося, що в результаті призвело до фактичного припинення шлюбних відносин. Майнового спору не існує. Позивач наполягає на розірванні шлюбу, вважає що спільне життя та збереження шлюбу неможливо, а відповідач не заперечує проти розірвання шлюбу. Сторонам надавався строк на примирення, однак сторони не помирились та звернулись до суду з заявами про розірвання шлюбу. \~ \~ \~ \~За таких обставин, суд вважає, що за відсутності вільної згоди на шлюб одного з подружжя, сім'я між сторонами розпалася остаточно і не може бути відновлена. Подальше сумісне життя подружжя і збереження шлюбу неможливі, тому позов про розірвання шлюбу підлягає задоволенню. \~ \~ \~ \~Суд задовольняє позовні вимоги позивача про розірвання шлюбу, оскільки побудова сімейних відносин повинна здійснюватись на паритетних засадах, на почуттях взаємної любові та поваги, взаємодопомоги і підтримки (ст.1 СК України) та не може будуватися на примушені сторони до навіть формального знаходження в зареєстрованому шлюбі. \~ \~ \~ \~Позивач виявила бажання залишити після розірвання шлюбу прізвище «Літвінова». \~ \~ \~ \~

Outcome: approved