Jurisdiction: civil
Date: 2016-08-09 00:00:00

Позивач звернулась до суду з зазначеним позовом, посилаючись на те, що її мати [PERSON] була спадкоємицею після свого чоловіка [PERSON] житлового будинку з господарськими будівлями і спорудами №10 розташованого по вул. Садова в с.Заболоть, Радомишльського району, Житомирської області, але не оформила свої спадкові права. 21.10.2015 року у віці 85 років, [PERSON] померла, документів на право власності на даний будинок виготовити не встигла, спадщину фактично прийняла позивач шляхом подачі заяви про прийняття спадщини до нотаріуса. Крім позивача, спадкоємцем першої черги є також і син спадкодавця [PERSON], але він на спадщину не претендує та не заперечує проти оформлення позивачем права власності на спадкове майно, але оскільки на вищезазначений житловий будинок право власності не зареєстроване, позивач вимушений звернутись до суду. В судове засідання позивач зявилась, свої позовні вимоги підтримала. Відповідач в судове засідання зявився та зазначив що дійсно є спадкоємцем після смерті своєї матері, але на спадкове майно не претендує, і не заперечує проти оформлення позивачем права власності на житловий будинок з господарськими будівлями і спорудами №10 який розташований по вул. Садова в с. Заболоть, Радомишльського району, Житомирської області. Представник третьої особи без самостійних вимог в судове засідання не зявився, надав заяву про розгляд справи без його участі, позовні вимоги просив задовольнити. Вислухавши пояснення позивача та відповідача, дослідивши матеріали справи, оцінивши зібрані по справі докази в їх сукупності, суд приходить до наступного. Судом встановлено, що мати позивача - [PERSON] була спадкоємицею після свого чоловіка [PERSON], але не оформила свої спадкові права, 21.10.2015 року у віці 85 років, [PERSON] померла, документів на право власності на даний будинок виготовити не встигла, спадщину фактично прийняла позивач шляхом подачі заяви про прийняття спадщини до нотаріуса. Крім позивача, спадкоємцем першої черги є також і син спадкодавця [PERSON], але він на спадщину не претендує та не заперечує проти оформлення позивачем права власності на спадкове майно. Як видно з інформаційної довідки Державного реєстру речових прав, право власності на спірний будинок дійсно не зареєстровано. Згідно ст. 1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Спадщину після смерті матері позивач прийняв шляхом доглядом за будинком та користуванням земельною ділянкою. Згідно з ч. 2 ст. 1223 ЦК України у разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі не охоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261-1265 цього Кодексу. Як роз»яснив Пленум Веховного Суду України в своїй постанові « Про судову практику у справах про спадкування» № 7 від 30.05.2008 року у п. 20 «… у разі неприйняття спадщини або відмови від її прийняття всіма спадкоємцями за заповітом, а також у разі не охоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують спадкоємці відповідної черги» Згідно ст 1261 ЦК України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народженні після його смерті, той з подружжя який його пережив та батьки. Відповідно до ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обовязки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Згідно ч.5 ст. 1268 незалежно від відкриття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. Відповідно до положень ст. 392 ЦК України власник майна може пред'явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою. Право власності набувається на підставах, що не заборонені законом (ст. 327 ЦК України). Однією з таких підстав, відповідно до ст. 1217 ЦК України, є спадкування майна, в тому числі за законом. Стаття 1216 ЦК України передбачає, що спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця) до інших осіб (спадкоємців). Таким чином, оцінюючи належність, допустимість і достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності, враховуючи те, що обставини, на які посилався позивач як на підставу для задоволення позову, знайшли своє підтвердження в судовому засіданні, а позовні вимоги позивача ґрунтуються на вимогах закону, суд прийшов до висновку, що позов підлягає задоволенню.

Outcome: approved