Jurisdiction: civil
Date: 2020-03-26 00:00:00

Позивач звернулась до суду 28.01.2020 р. зпозовом про стягнення аліментів та коштів на утримання дружини. В позовній заяві зазначає, що з відповідачем перебуває у зареєстрованому шлюбі з 29.04.2017 р., наразі шлюбні відносини між ними припинились, спільне господарство не ведеться. [INFO] у неї з відповідачем народилась донька [PERSON] . Дитина проживає разом з позивачем, кошти на її утримання та на утримання доньки відповідач не сплачує. Позивач не працює, доглядає за дитиною. \~ \~ \~ \~За позовом, посилаючись на ст.ст.84, 180, 181-183, 191 СК України, [PERSON] просить стягнути з відповідача кошти на її утримання в розмірі ј частини від заробітку (доходу) відповідача щомісіячно до досягнення донькою трирічного віку, а також стягнути аліменти на утримання дитини в розмірі ј частини від заробітку (доходу) щомісячно, але не менше, ніж 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з дати подачі позову і до повноліття дитини. \~ \~ \~ \~ Ухвалою від 03.02.2020 р. відкрито провадження та призначено судове засідання на 02.03.2019 р. 02.03.2020 р. розгляд справи було відкладено на 27.03.2020 р. для повторного виклику відповідача. Позивач подала до суду заяву, в якій просить розглядати справу без її участі, позов підтримує, просить задовольнити, проти винесення заочного рішення не заперечує. Розгляд справи за відсутності учасника процесу узгоджується з положеннями ст.211 ЦПК України. Відповідач в судове засідання не з`явився, про розгляд справи повідомлявся у встановленому законом порядку, причини неявки суду не повідомив, відзиву на позов не подавав. Суд розглянув справу за відсутності відповідача на підставі ч.1 ст.223 ЦПК України. В силу ч.2 ст.247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Перевіривши матеріали справи, приймаючи до уваги позицію позивача, суд вважає, що заявлений позов підлягає задоволенню, виходячи з наступного. Згідно свідоцтва про народження позивач і відповідач мають спільну дитину [PERSON] , [INFO] , яка проживає разом з позивачем (а.с.7,8,9). Відповідно до ст. 180 Сімейного кодексу України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Ч.3 ст.181 СК України передбачено, що за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Згідно ст.182 СК України при призначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. Ч.3 ст.182 СК України передбачено, що мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову (ч.1 ст.191 СК України). Згідно з ч.2 ст.84 СК України дружина, з якою проживає дитина, має право на утримання від чоловіка - батька дитини до досягнення дитиною трьох років. Відповідно до ч.4 ст.84 СК України право на утримання вагітна дружина, а також дружина, з якою проживає дитина, має незалежно від того, чи вона працює, та незалежно від її матеріального становища, за умови, що чоловік може надавати матеріальну допомогу. Право на утримання вагітна дружина, а також дружина, з якою проживає дитина, має і в разі розірвання шлюбу (ч.6 ст.84 СК України). [PERSON] не працює, доглядає за дитиною до досягнення нею трьох років. Сімейним законодавством передбачено право дружини-матері на утримання чоловіком-батьком до досягнення дитиною трирічного віку незалежно від того чи вона працює та незалежно від її матеріального становища, за умови, що чоловік може надавати матеріальну допомогу. Подання суду доказів того, що дружина, з якою проживає дитина, потребує матеріальної допомоги, не є обов`язковим, оскільки право на аліменти належить дружині-матері незалежно від цієї обставини. Аналізуючи вищенаведене, суд дійшов висновку, що позов [PERSON] є законним, обґрунтованим та підлягає задоволенню у повному обсязі. Позивач, як одержувач аліментів, від сплати судового збору за подання позовної заяви до суду першої інстанції звільнена (п.3 ч.1 ст.5 Закону України «Про судовий збір»), відтак, відповідно до положень статті 142 ЦПК України судовий збір в сумі 840,80 грн. за подання позовної заяви підлягає стягненню з відповідача до спеціального фонду Державного бюджету України. На підставі\~викладеного,\~

Outcome: approved