Jurisdiction: civil
Date: 2018-07-01 00:00:00

Позивач звернувся із зазначеним позовом, посилаючись на те, що з метою отримання банківських послуг [PERSON] підписала заяву від 11.03.2011 року, згідно якої отримала кредит у розмірі 1000 грн у вигляді встановленого кредитного ліміту на картковий рахунок зі сплатою відсотків за його користування. Відповідач підтвердив свою згоду на те, що підписана заява разом з «Умовами та правилами надання банківських послуг», затверджених наказом №СП-2010-256 від 06.03.2010 року та «Тарифами банку» складає між ним і банком договір. Відповідач взяті на себе зобовязання по поверненню кредиту та сплаті відсотків за договором кредиту належним чином не виконала. Станом на 31.12.2017 року заборгованість відповідача перед позивачем складає у загальному розмірі 18381,76 грн. Просить стягнути з відповідача вказану суму заборгованості та понесені судові витрати у справі. Представник позивача в судове засідання не зявився, з позову вбачається, що просить розглянути справу без його участі, проти заочного розгляду справи не заперечує. Судом ухвалено про розгляд справи без його участі. Відповідач у судове засідання не з'явилася, про дату, час та місце розгляду справи повідомлена належним чином та своєчасно, про причини неявки суд не повідомила, відзив не подала. Судом ухвалено про заочний розгляд справи без участі відповідача відповідно до ст. ст. 280-281 ЦПК України на підставі наявних доказів за правилами загального позовного провадження. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши письмові докази, суд вважає встановленими такі обставини. 11.03.2011 року [PERSON] підписала анкету-заяву про приєднання до Умов і Правил надання банківських послуг Публічного акціонерного товариства [PERSON] «ПриватБанк», згідно якої дана заява разом із Памяткою клієнта, Умовами та Правилами надання банківських послуг, а також Тарифами складають Договір про надання банківських послуг (а.с.15-46). За умовами договору банк надав відповідачу платіжну картку VISA Classic за умовами кредитування- «Універсальна 30 днів пільгового періоду» з базовою процентною ставкою по кредиту 3,0 % на місяць на залишок заборгованості (а.с.16). Відповідно до п. 2.1.1.2.3, п. 2.1.1.2.4 Умов та Правил надання банківських послуг, клієнт дає свою згоду, що кредитний ліміт встановлюється за рішенням банку, і клієнт дає право банку в будь-який момент змінити (зменшити, збільшити або анулювати) кредитний ліміт. Із довідки про зміну умов кредитування слідує, що 11.03.2011 року [PERSON] за картковим рахунком №4149437703835684 здійснено встановлення кредитного ліміту в сумі 300 грн.; 22.04.2011 року встановлено кредитний ліміт у розмірі 400 грн, 25.05.2011 року збільшено до 500 грн, 19.07.2011 року збільшено до 800 грн, 05.08.2011 року збільшено до 1000 грн, 02.07.2014 року кредитний ліміт встановлено в розмірі 940 грн, 24.07.2014 року знижено кредитний ліміт до 840 грн., 03.09.2014 року знижено до 770 грн., 28.10.2014 року знижено до 600 грн., 06.02.2015 року кредитний ліміт знижено до 550 грн (а.с.14). Відповідач свої зобов'язання за договором належним чином не виконала, внаслідок чого станом на 31.12.2017 року утворилася заборгованість у розмірі 18381 грн 76 коп, з яких: -заборгованість за наданим кредитом 541,07 грн; -заборгованість за відсотками 13290,58 грн; -заборгованість за пенею та комісією 3198,60 грн.; -заборгованість по судовим штрафам 1351,51 грн. (а.с.6-13). [PERSON] зареєстрована за адресою: [INFO], гурт №3, кв.66, м.Кривий Ріг (а.с.50). Викладеним обставинам відповідають правовідносини, що витікають із зобовязань за кредитним договором. Згідно зі ст.ст. 525, 526 ЦК України зобов'язання повинні виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цивільного законодавства, одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається. Частина 1 ст. 611 ЦК України передбачає, що у разі порушення зобовязання настають правові наслідки встановлені договором або законом. Відповідно до ч. 1 ст. 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Відповідно до ст. 1049 ЦК України позичальник зобов'язаний повернути кредитору грошові кошти (кредит) у строк та в порядку, що встановлені договором. Згідно з ч. 1 ст. 1050 ЦК України якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов'язаний сплатити грошову суму відповідно до ст. 625\~цього Кодексу. Якщо позичальник своєчасно не повернув речі, визначені родовими ознаками, він зобов'язаний сплатити неустойку відповідно до статей 549-552\~цього Кодексу, яка нараховується від дня, коли речі мали бути повернуті, до дня їх фактичного повернення позикодавцеві, незалежно від сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу Таким чином, у судовому засіданні встановлено порушення права позивача на своєчасно отримання грошових коштів внаслідок неналежного виконання відповідачем взятих на себе зобовязань за кредитним договором. \~ \~ \~ \~Відповідно до ст. 549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання. Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов'язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов'язання за кожен день прострочення виконання. Статтею 550\~ЦК України,\~передбачено,\~що \~право на неустойку виникає незалежно від наявності у кредитора збитків, завданих невиконанням або неналежним виконанням зобов'язання. Проценти на неустойку не нараховуються. Кредитор не має права на неустойку в разі, якщо боржник не відповідає за порушення зобов'язання. Щодо вимог про стягнення штрафів суд дійшов таких висновків. Статтею 61 Конституції України встановлено, що ніхто не може бути двічі притягнутий до юридичної відповідальності одного виду за одне й те саме правопорушення. Позивач просить стягнути з відповідача у звязку з порушенням кредитного зобовязання одночасно пеню та штраф. Враховуючи те, що відповідно до статті 549 ЦК України штраф і пеня є одним видом цивільно-правової відповідальності, їх одночасне застосування при порушенні строків виконання грошових зобовязань за кредитним договором свідчить про недотримання положень, закріплених у статті 61 Конституції України щодо заборони подвійної цивільно-правової відповідальності за одне і те саме порушення. Відповідна правова позиція викладена в постанові Верховного Суду України у справі №6-2003цс 15 від 21.10.2015 року. Враховуючи встановлені обставини, суд вважає вимоги позивача про стягнення з відповідача штрафів такими, що суперечать наведеним вище законодавчим актам, а тому вони задоволенню не підлягають. Таким чином, у зв'язку з тим, що в судовому засіданні встановлено порушення права позивача на своєчасне отримання коштів внаслідок неналежного виконання зобов'язання відповідачем, позовні вимоги підлягають частковому задоволенню, необхідно стягнути з відповідача на користь позивача заборгованість за кредитним договором у розмірі 17030,25 грн, з яких: заборгованість за кредитом 541,07 грн; заборгованість за відсотками 13290,58 грн; пеня та комісія 3198,60 грн. У стягненні штрафів у розмірі 1351,51 необхідно відмовити. Також підлягає стягненню з відповідача на користь позивача сплачений судовий збір у розмірі 1762 грн.

Outcome: partial