Jurisdiction: civil
Date: 2019-02-20 00:00:00

Позивач звернулась до суду з вищезазначеним позовом, який обґрунтовувала тим, що 13 березня 2003 року померла [PERSON]. Після її смерті відкрилась спадщина, яка складається з житлового будинку, що знаходиться за адресою: м. Кривий Ріг, вул. Пірогова, буд. 21. Згідно з заповіту, складеного 05 червня 2002 року і посвідченого приватним нотаріусом Криворізького міського нотаріального округу [PERSON], зареєстрованого в реєстрі за № 2521, [PERSON] заповіла все своє майно позивачу, [PERSON] та [PERSON] На час смерті [PERSON] позивач була неповнолітня. [PERSON] та [PERSON] не скористалися своїм правом на спадщину за заповітом. З питання оформлення спадщини позивач звернулась до нотаріуса Першої криворізької державної нотаріальної контори, однак їй було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом, у звязку із тим, що вона пропустила 6-місячний строк для подачі заяви про прийняття спадщини після смерті [PERSON], оскільки не була зареєстрованою разом з померлою за однією адресою й не подала до нотаріальної контори в шестимісячний строк заяву про прийняття спадщини та рекомендовано звернутись до суду з приводу визначення додаткового строку, необхідного для подачі заяви про прийняття спадщини. У встановлений ст. 1270 ЦК України строк вона дійсно не звернулась до нотаріальної контори для оформлення спадщини після смерті [PERSON], однак має поважну причину для продовження пропущеного строку, оскільки була неповнолітньою на день смерті [PERSON], а саме їй тоді було одинадцять років і вона не знала про існування заповіту та не розуміла, які необхідно дії вчинити для прийняття спадщини. На підставі вищевикладеного, позивач просить визначити їй додатковий трьохмісячний строк, достатній для подання нею заяви про прийняття спадщини за заповітом, яка відкрилась після смерті [PERSON], яка померла 13.03.2003 року. Позивач у судове засідання не зявилась, про дату, час і місце засідання повідомлялась належним чином, надала суду заяву про розгляд справи без її участі, на задоволенні позову наполягає. Представник відповідача [PERSON] у судове засідання не зявилась, про дату, час і місце засідання повідомлялась належним чином надала суду заяву, в якій просила розглянути заяву за її відсутності, зазначивши, що при вирішенні позовних вимог покладається на думку суду. Відповідно до ч. 2\~ст. 247 ЦПК України\~у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши матеріали справи, надавши відповідну правову оцінку зібраним у матеріалах справи доказам, суд приходить до висновку про те, що позов підлягає задоволенню з таких підстав. Судом встановлено, згідно зі свідоцтва про смерть серії 1-КИ № 490517, актовий запис № 365 (а.с. 7) 13 березня 2003 року померла [PERSON]. За життя [PERSON] була власником житлового будинку, що знаходиться за адресою: м. Кривий Ріг, вул. Пірогова, буд. 21, що підтверджується свідоцтвом про право на спадщину за законом від 24.02.1983 року (а.с. 8) та свідоцтвом про право власності від 24.02.1983 року (а.с. 9). Згідно з заповіту, посвідченого приватним нотаріусом Криворізького міського нотаріального округу [PERSON], зареєстрованого в реєстрі за № 2521, [PERSON] заповіла все своє майно [PERSON], [PERSON] та [PERSON] З постанови державного нотаріуса Першої криворізької державної нотаріальної контори Дніпропетровської області [PERSON] від 09.06.2016 року (а.с. 13) вбачається, що [PERSON] відмовлено в видачі свідоцтва про право на спадщину за законом після померлої 13.03.2003 року [PERSON], оскільки спадкоємець пропустив шестимісячний строк для подачі заяви про прийняття спадщини та не прийняв спадщину, оскільки не був зареєстрований разом зі спадкодавцем за однією адресою на час відкриття спадщини. Як вбачається зі свідоцтва про народження серії V-КИ № 360293, актовий запис № 926 (а.с. 11) та свідоцтва про шлюб серії І-КИ № 366755, актовий запис № 198 (а.с. 12) позивач при укладанні шлюбу 21.04.2017 року змінила прізвище з «Сіухіна» на «Антоненко». \~ \~ \~ \~Відповідно до відповіді на запит суду від 04.04.2018 року № 561/01-16 (а.с. 20) завідувач Першої криворізької державної нотаріальної контори Дніпропетровської області [PERSON] повідомила, що після померлої 13.03.2003 року [PERSON] з заявою про прийняття спадщини або про відмову від спадщини до нотаріальної контори в шестимісячний термін ніхто не звертався, спадкова справа не заводилась, свідоцтво про право на спадщину не видавалося, заповіт від імені померлої не посвідчувався. За ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод визнається право людини на доступ до правосуддя, а за її ст. 13, -\~на ефективний спосіб захисту прав, і це означає, що особа має право предявити в суді таку вимогу на захист цивільного права, яка відповідає змісту порушеного права та характеру правопорушення. Згідно п. 4, 5\~Прикінцевих та перехідних положень Цивільного Кодексу України від 16.01.2003 року,\~Цивільний кодекс\~України застосовується до цивільних відносин, що виникли після набрання чинності. Правила книги\~шостої Цивільного\~Кодексу України застосовуються також до спадщини, яка відкрилася, але не була прийнята ніким із спадкоємців до набрання чинності цим кодексом. Відповідно до\~ст. 1233 ЦК України\~заповітом є особисте розпорядження фізичної особи на випадок своєї смерті. Згідно з ч. 1\~ст. 1235 ЦК України\~заповідач може призначити своїми спадкоємцями одну або кілька фізичних осіб, незалежно від наявності у нього з цими особами сімейних, родинних відносин, а також інших учасників цивільних відносин. Відповідно до ч.1 ст.1269 ЦК України\~спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу або в сільських населених пунктах - уповноваженій на це посадовій особі відповідного органу місцевого самоврядування заяву про прийняття спадщини. Статтею 1270 ЦК України\~передбачено, що для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. Згідно зі\~ст. 1272 ЦК України\~за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини. У п. 24\~постанови Пленуму\~Верховного суду\~України від\~30.05.2008\~року №\~7\~«Про судову\~практику у\~справах про\~спадкування» вказано, що вирішуючи питання про визначення особі додаткового строку, суд досліджує поважність причини пропуску строку для прийняття спадщини; при цьому необхідно виходити з того, що поважними є причини, повязані з обєктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення дій. Судом також враховується рішення ЄСПЛ у справі «[PERSON] проти Бельгії» від 13.06.1979 року та положення ст. 1 Першого Протоколу до\~Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, які по своїй суті є гарантом права власності, оскільки визнають право будь-якої особи на безперешкодне користування своїм майном. Задовольняючи позов суд враховує, що додатковий строк визначається у разі, якщо суд визнає причини пропуску строку для прийняття спадщини поважними. Позивач у встановлений законом шестимісячний строк не звернулася до нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини через те, що на момент відкриття спадщини їх було одинадцять років і вона не мала інформації про існування заповіту. Факт пропуску строку для прийняття спадщини не є підставою для усунення від спадкування, тому суд приходить до висновку, що позов обґрунтований, підтверджений матеріалами справи та підлягає задоволенню.

Outcome: approved