Jurisdiction: civil
Date: 2017-05-30 00:00:00

Позивач звернулась до суду з вказаним позовом, в якому просить визнати відповідача таким, що втратив право користування житловим приміщенням квартирою № 62 у буд. 4 по вул. Героїв Праці у м. Харкові. В обгрунтування зазначених вимог посилається на наступне. Позивач проживає і зареєстрована у [INFO]. На підставі рішення Київського районного суду м. Харкова від 22.11.2006 року, позивач є власником квартири за адресою: [ADDRESS]. Свого часу позивач надала згоду на вселення відповідача у зазначену квартиру і саме від 06.02.2014 року він був зареєстрований як мешканець вказаної квартири. Однак, на цей час відповідач хоча і зареєстрований за вищевказаною адресою, але фактично не проживає та не зявляється там з 2015 року. Таким чином, відповідач втратив право користування вказаною квартирою внаслідок його відсутності без поважних причин понад вказаний у ст. 71 ЖК УРСР строк. Оскільки за вищевказаною адресою відповідач не проживає, виникають проблеми зі сплатою надмірних комунальних послуг, які нараховуються на відповідача, чим обєктивно порушуються права позивача. Тому позивач змушена звернутись за захистом своїх прав до суду. Позивач в судове засідання не зявилась, повідомлена належним чином та своєчасно, в своєму позові просить розглядати справу за своєї відсутності, з позовними вимогами погодилась, та просила їх задовольнити в повному обсязі. Відповідач у судове засідання не зявився, повідомлений належним чином та своєчасно про час та дату слухання справи. Суд, дослідивши матеріали справи, прийшов до наступного. Судом встановлено наступні факти та відповідні їм правовідносини. Відповідно до ст. 10 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Сторони та інші особи, які беруть участь у справі, мають рівні права щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості. Відповідно до ч.1 ст.60 ЦПК України кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 ЦПК України. Судом встановлено, що позивач є власником квартири №62 по вул. героїв Праці, буд. 4 в м. Харкові на підставі рішення Київського районного суду м. Харкова від 22.11.2006 року. Відповідно до довідки КП «Жилкомсервіс» від 14.03.2017 року №708, відповідач зареєстрований за адресою: [INFO]. Відповідно до ст. 11 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Відповідно до ст. 321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Відповідно до ст. 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном. Відповідно до наданих квитанцій, позивач здійснює оплату комунальних послуг за вказану квартиру. Згідно ст. 71 ЖК України, при тимчасовій відсутності наймача або членів його сімї за ними зберігається житлове приміщення протягом шести місяців. Судом встановлено, що відповідач не проживає у спірній квартирі більш ніж 6 місяців, спірним житлом не цікавиться, оплату комунальних послуг не здійснює, що підтверджується актом про непроживання від 15.04.2017 року та висновком затвердженим начальником Київського ВП ГУ НП в Харківській області. Отже, відповідач втратив право користування житловим приміщенням. Таким чином, суд вважає, що позов підлягає задоволенню в повному обсязі. Відповідно до ст. 88 ЦПК України, суд стягує з відповідача на користь позивача судові витрати в розмірі 640,00 грн. На підставі викладеного,

Outcome: approved