Jurisdiction: civil
Date: 2020-09-23 00:00:00

Позивач звернулась до суду з вищевказаним позовом, в обґрунтування заявлених вимог вказавши, що 09.12.2016 р. [PERSON] було отримано від [PERSON] грошову суму в розмірі 20000,00 грн., про що було складено відповідний Договір позики від 09.01.2016 р. Одночасно був укладений Договір поруки від 09.01.2016 р., в якому поручителем виступив [PERSON] . Отриману суму позики [PERSON] зобов`язалась повернути позивачу до 09.06.2017 р. 20.08.2018 р. між позивачем та [PERSON] було укладено Договір про відступлення права вимоги (цесії). Оскільки строк повернення позики закінчився в червні 2017 р., а право вимоги вказаної суми коштів у позивача виникло лише в серпні 2018 р., тому вона 25.09.2018 р. направила письмові вимоги відповідачам про повернення позики протягом 30 календарних днів, з моменту отримання ними даних листів, проте відповідачі неякі заходи щодо погашення суми заборгованості не вживали, а тому позивач була змущена звернутись до суду з вказаним позовом та просила суд стягнути солідарно з відповідачів заборгованість за Договором позики від 09.12.2016 року в сумі 163000,00 грн. Відповідно до ухвали суду від 30.01.2020 року про відкриття провадження, розгляд справи проводиться за правилами спрощеного провадження, з викликом сторін. Ухвалою Черкаського районного суду Черкаської області від 11.09.2020 року було замінено позивача по даній цивільній справі на його процесуального правонаступника [PERSON] . Позивач та його представник в судове засідання не з`явилися, проте на адресу суду надійшла заява від представника позивача, в якій позовні вимоги підтримують в повному обсязі, просять їх задовольнити та розгляд справи проводити без їх участі. Відповідачі в судове засідання не з`явилися, будучи повідомленими про дату, час і місце судового розгляду належним чином, в тому числі через оголошення на вебпорталі судової влади України, згідно положення про Єдину судову інформаційно-телекомунікаційну систему, заяви про відкладення розгляду справи або розгляду справи без їх участі до суду не подавали, про причини неявки суд не повідомили, своїм правом подання до суду відзиву на позов не скористалися, а тому суд зі згоди представника позивача ухвалює рішення при заочному розгляді справи відповідно до вимог ст.280 ЦПК України. Згідно\~ст.247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього\~Кодексу\~розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного запису не здійснюється. Дослідивши наявні у справі докази та оцінивши їх у сукупності, судом встановлені наступні фактичні обставини і відповідні їм правовідносини. 09.12.2016 року між [PERSON] та [PERSON] укладено договір позики, згідно з умовами якого [PERSON] отримала від [PERSON] грошові кошти в суми 20000,00 грн., датою повернення позики сторони визначили 09 червня 2017 року. Згідно п.4.6 даного Договору розмір процентів становить 10 % щомісячно від суми позики, що вказана в п.2.1 даного Договору, тобто 20\~000,00 грн. Згідно п.5.2 Договору за порушення строків (терміну) повернення позики та (або) процентів за позикою Позичальник зобов`язується сплачувати Позикодавцю пеню в розмірі 1 відсоток від простроченої суми за кожен день прострочення. Крім того, 09.12.2016 року між [PERSON] та [PERSON] було укладено договір поруки, згідно якого [PERSON] поручається перед [PERSON] за виконання обов`язку по поверненню позики за [PERSON] за Договором позики від 09.12.2016 року. 20.08.2018 року між [PERSON] та [PERSON] укладено Договір про відступлення права вимоги (цесії), згідно якого [PERSON] набувала права вимагати від Боржників, включаючи права вимоги до правонаступників Боржників, спадкоємців Боржників, страховиків або інших осіб, до яких перейшли обов`язки Боржників належного виконання обов`язків. 20.08.2018 року [PERSON] було направлено письмові вимоги до відповідачів про дострокове виконання боргових обов`язків в повному обсязі протягом 30 календарних днів, з дня отримання цих вимог. Згідно ч.1 ст.1046 ЦК України, за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов`язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. А згідно ч.2 ст.1046 ЦК України, договір позики вважається укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визнаних родовими ознаками. Відповідно до ч.1 ст.625\~ЦК України, боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Вимогами\~ст.1050 ЦК України\~встановлено, що якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов`язаний сплатити грошову суму відповідно до\~статті 625 цього Кодексу, зокрема,\~ст.625 ЦКУ\~встановлено, що боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом). Статтею 1050 ЦК України\~також встановлено, що якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики. Аналогічне право на дострокове повернення позики встановлено п. 5.3. договору позики. За приписами\~ст. 553 ЦКУ\~за договором поруки поручитель поручається перед кредитором боржника за виконання ним свого обов`язку. Поручитель відповідає перед кредитором за порушення зобов`язання боржником. Порукою може забезпечуватися виконання зобов`язання частково або у повному обсязі. У разі порушення боржником зобов`язання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель виповідають перед кредитором як солідарні боржники, якщо договором поруки не встановлено додаткову (субсидіарну) відповідальність поручителя (ст.554 ЦКУ). Порушення зобов`язань є підставою для застосування санкцій, передбачених цим Кодексом, іншими законами або договором. Боржник вважається таким, що прострочив виконання зобов`язання, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом (ст. 612 ЦКУ). Відповідно до ч. 1\~ст. 543 ЦК України, у разі солідарного обов`язку боржників (солідарних боржників) кредитор має право вимагати виконання обов`язку частково або в повному обсязі як від усіх боржників разом, так і від будь-кого з них окремо. Але відповідач до теперішнього часу не повернула позивачу вказану суму боргу в строк, вказаний в розписці, доказів повернення даного боргу суду не надав. Крім того, згідно\~ст.536 ЦК України\~за користування чужими грошовими коштами боржник зобов`язаний сплачувати проценти, якщо інше не встановлено договором між фізичними особами. Відповідно до ч.1\~ст.1048 ЦК України\~позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Згідно п.4.6 Договору позики від 09.12.2016 року, розмір процентів становить 10 відсотків щомісячно від суму позики, тобто розмір процентів з 09.07.2017 року по 09.12.2019 року становить 70000 грн., по 2000 грн. за кожен місяць прострочення. Також пунктом 5.2 Договору передбачено, що за порушення строків (терміну) повернення позики та (або) процентів за позикою Позичальник зобов`язується сплачувати Позикодавцю пеню в розмірі 1 відсоток від простроченої суми за кожен день прострочення, що складає 73000 грн. (2000 : 100 х 365). Отже,враховуючи вищевикладене, суд дійшов висновку про задоволення позову з огляду на наступне. Позивач з метою захисту своїх порушених прав, що знайшли своє відображення в порушенні відповідачами умов договору позики та взятих на себе зобов`язань, звернулася до суду з позовом про стягнення заборгованості, як одним із способів та видів такого захисту. На даний час договір позики є діючим, оскільки позичальником не дотримано зобов`язань по поверненню грошових коштів. Також, суд встановив, що тривале порушення боргових зобов`язань у причинно-наслідковому зв`язку потягнуло за собою появу вищевказаної заборгованості.\~За таких підстав, суд приходить до висновку про те, що позивач позбавлений можливості відновити своє порушене право на повернення грошових коштів в загальному порядку, окрім судового. Крім зазначеного, оскільки позовні вимоги підлягають до задоволення, а позивач була звільнена від сплати судового збору, то на підставі приписів ст.141 ЦПК України, з відповідачів на користь держави слід стягнути судові витрати, які складаються із судового збору в сумі 1630 грн, тобто по 815 грн. з кожного На підставі вищевикладеного,

Outcome: approved