Jurisdiction: civil
Date: 2017-03-29 00:00:00

Позивач звернулась до суду з позовною заявою до відповідача про визначення додаткового строку для написання заяви в нотаріальну контору про прийняття спадщини після смерті матері [PERSON], яка померла [INFO], мотивуючи позов тим, що після смерті матері відкрилась спадщина. За життя, 19.09.2001 року [PERSON] на випадок своєї смерті вчинила особисте розпорядження відповідно до якого заповіла їй, [PERSON], належний їй сертифікат на право на земельну частку (пай) серії [NUMBER]. 30.09.2004 року взамін Сертифіката серії [NUMBER], [PERSON] було видано Державний акт на право власності на земельну ділянку серія [NUMBER]. До кола спадкоємців першої черги за законом увійшли діти спадкодавця: дочка [PERSON], яка померла 2012 року; син [PERSON], який помер у 2016 році, вона, [PERSON]; син [PERSON]. Заяви у визначений шестимісячний строк з дня смерті матері, жоден із спадкоємців першої черги за законом чи то вона за заповітом, не подали. Позивач вказує у позові, що причиною пропуску строку для подачі заяви про прийняття спадщини нотаріусу є те, що після смерті матері вона отримала важкий психологічний стрес, оскільки дуже емоційно переживала втрату матері, у зв'язку із чим погіршився її стан здоров'я, що послугувало підставою для звернення до лікарів. Крім цього, відповідно до українських традицій здійснювала поховання та поминальні обіди після смерті матері, що також потребувало коштів та часу на їх організацію. Важливим є й те, що на момент смерті матері вона не працювала, жила за рахунок домашнього господарства, що значно ускладнювало її матеріальне становище, оскільки потрібні були кошти, у тому числі на поїздки до районного центру, де знаходиться нотаріус та кошти на оформлення спадщини. Також зазначає, що про існування заповіту їй не було відомо лише в лютому 2017 року вона відшукала його серед речей померлої коли перейшла жити в будинок матері з особистих сімейних обставин. Наведені причини позивач вважає об'єктивними та такими, що пов'язані з істотними труднощами для неї на вчинення дій пов'язаних із подачею заяви нотаріусу, тому просить суд визначити їй додатковий, достатній строк для подачі заяви нотаріусу про прийняття спадщини. В судове засідання позивач не з'явилась, однак надала суду заяву про розгляд справи без її участі, позовні вимоги підтримала, просить суд їх задовольнити. Представник відповідача в судове засідання не з'явився. В адресу суду направив заяву, в якій вказав про визнання позову, не заперечував щодо його задоволення, справу просив розглядати у його відсутності. У відповідності до ч.2 ст.158 ЦПК України, особа, яка бере участь у справі, має право заявити клопотання про розгляд справи за її відсутності. Ураховуючи наведену норму, суд не вбачає підстав для відкладення розгляду справи, тому здійснює розгляд справи в даному судовому засіданні на підставі зібраних у справі доказів, в загальному порядку, при цьому не здійснюючи фіксування судового процесу технічними засобами. Суд, вивчивши та дослідивши матеріали цивільної справи, повно з'ясувавши обставини справи та перевіривши їх зібраними у справі доказами, яким дав оцінку, дійшов висновку про таке. [INFO] в с.Лозувата Липовецького району Вінницької області померла [PERSON], в підтвердження чому є свідоцтво про смерть (а.с.7). За життя, 19.09.2001 року, [PERSON], на випадок своєї смерті вчинила заповітне розпорядження, відповідно до якого заповідала своїй доньці, позивачу по справі, [PERSON] належний їй сертифікат на право на земельну частку (пай) серія [NUMBER]. Вказаний заповіт був посвідчений того ж дня секретарем Лозуватської сільської ради Липовецького району Вінницької області, та зареєстрований в реєстрі за №75. По відомостях Лозуватської сільської ради цей заповіт не змінено та не відмінено, про що засвідчує запис здійснений на зворотній сторінці заповідального розпорядження (а.с. 8). Протягом шести місяців з дня смерті спадкодавця, позивач заяви до нотаріальної контори про прийняття спадщини, як того вимагають ст.ст.1269,1270 ЦК України, з перехідними положеннями, (2004 року) - не подала, оскільки отримала важкий психологічний стрес після смерті матері. Крім цього, вона не знала про існування заповіту вчинене спадкодавцем на її ім'я. Наведені причини позивач вважає об'єктивними та такими, що пов'язані з істотними труднощами для неї на вчинення дій пов'язаних із подачею заяви нотаріусу. Відповідно до повідомлення Липовецької державної нотаріальної контори, спадкова справа до майна померлої [INFO] [PERSON] - не заведена, що свідчить про відсутність інших спадкоємців, які б прийняли спадщину. У відповідності до ст.1268 ЦК України, спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Згідно ч.1 та ч.3 ст.1272 ЦК України, якщо спадкоємець протягом строку, встановленого ст. 1270 ЦК України (протягом шести місяців з часу відкриття спадщини) не подав заяву про прийняття спадщини, він вважається таким, що не прийняв її. За позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини. Відповідач позов визнав, про що подав до суду заяву відповідного змісту. На підставі ст.174 ч.4 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову, суд, за наявності для того законних підстав, ухвалює рішення про задоволення позову. Суд вважає, що визнання відповідачем позовних вимог - не суперечить закону та не порушує права, свободи чи інтереси третіх осіб, тому приймає визнання відповідачем позову та виносить рішення про задоволення позову. На підставі ч.3 ст.1272 ЦК України,

Outcome: approved