Jurisdiction: civil
Date: 2021-02-18 00:00:00

Позивач звернулась до Індустріального районного суду м. Дніпропетровська з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. У позовній\~заяві позивач\~посилається на\~те,\~що між\~нею та\~відповідачем було\~укладено шлюб,\~зареєстрований 15 липня 2006 року Індустріальним відділом реєстрації актів цивільного стану Дніпропетровського міського управління юстиції Дніпропетровської області, актовий запис № 453. Від шлюбу мають неповнолітніх дітей [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] . Сімейне життя з відповідачем не склалось, сторони втратили почуття любові та поваги, що призвело до фактичного припинення шлюбних відносин з березня 2019 року. Сторони не ведуть спільного господарства, проживають окремо, а подальше спільне життя і збереження шлюбу позивач вважає неможливе. Просить суд розірвати шлюб укладений між нею та відповідачем. Згідно протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями, для розгляду справи про розірвання шлюбу визначено суддю Мачуського О.М.. Ухвалою судді Індустріального районного суду м. Дніпропетровська Мачуського О.М. від 28 січня 2021 року справу прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі в порядку спрощеного позовного провадження. Позивач у судове засідання не з`явилась. В матеріалах справи наявна заява позивача в якій остання просить розглянути справу без її участі, позов підтримує в повному обсязі та просить його задовольнити. Також зазначила про відсутність спорів про поділ майна та проживання дітей. Відповідач у судове засідання не з`явився, в матеріалах справи наявна заява в якій відповідач зазначив, що не заперечує проти задоволення позовних вимог і просить розглянути справу без його участі. Спорів про поділ майна та проживання дітей не має. У відповідності до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Дослідивши матеріали справи, розглядаючи справу в межах заявлених вимог та на підставі наданих доказів, судом встановлено наступне. З матеріалів справи судом встановлено, що між [PERSON] та [PERSON] було укладено шлюб, зареєстрований 15 липня 2006 року Індустріальним відділом реєстрації актів цивільного стану Дніпропетровського міського управління юстиції Дніпропетровської області, актовий запис № 453, що підтверджується копією свідоцтва про шлюб серії [NUMBER] , виданого Індустріальним відділом реєстрації актів цивільного стану Дніпропетровського міського управління юстиції Дніпропетровської області. Від шлюбних відносин сторони мають неповнолітніх дітей [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] ,що підтверджується копіями свідоцтва про народження серії [NUMBER] від 20 грудня 2006 року та серії [NUMBER] від 16 листопада 2011 року. Сімейне життя позивача з відповідачем не склалось, сторони втратили один до одного почуття любові та поваги, що призвело до фактичного припинення шлюбних відносин. Спір про поділ майна та визначення місця проживання дітей між сторонами відсутній. Згідно ч. 1 ст. 24 Сімейного кодексу України шлюб ґрунтується на вільній згоді дружини та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Відповідно до ч. 3 ст. 56 Сімейного кодексу України кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Відповідно до ч. 3 ст. 105 СК України шлюб припиняється в наслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до статті 110 цього кодексу. Відповідно до статті 112 Сімейного Кодексу України шлюб розривається, якщо судом буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Враховуючи викладене, суд приходить до висновку, що між сторонами відсутня згода щодо перебування у шлюбі, їхня сім`я розпалася та існує формально, а подальше спільне життя їхнього подружжя і збереження шлюбу суперечило б їхнім інтересам, а тому шлюб необхідно розірвати.

Outcome: approved