Jurisdiction: civil
Date: 2017-02-21 00:00:00

Позивач звернулась до суду з позовом до відповідача про позбавлення батьківських прав, посилаючи на те, що 11 листопада 2006 року між позивачем та відповідачем було укладено шлюб. Від шлюбу у подружжя народився син - [PERSON], [INFO] та син - [PERSON], [INFO] Спільне життя між сторонами не склалось, тому шлюб між ними було розірвано 21.03.2014 року. 25 липня 2016 року розпорядженням №581 Солом'янської районної в місті Києві державної адміністрації [PERSON] надано дозвіл на зміну прізвищ її мололітніх дітей на «[PERSON]», 11 серпня 2016 р. [PERSON] отримала повторні свідоцтва про народження дітей. В період подружнього життя відповідач не приймав участі у вихованні дітей. Так, протягом 2011-2014 року в період перебування сина - [PERSON], у дошкільному навчальному закладі №301 Деснянської районної у м. Києві державної адміністрації, [PERSON] у закладі не з'являвся, навчанням та вихованням дитини, чи її самопочуттям не цікавився. Окрім цього, у рідких випадках спілкування дитини з батьком, яке відбувалося не більше трьох разів за весь час перебування дитини у дитячому садочку дитини одразу починала проявляти ознаки агресії, була роздратованою та неврівноваженою. Всі рази [PERSON] з'являвся на зустріч до дитини з ознаками алкогольного сп'яніння. Протягом 2013-2014 роки син - [PERSON] навчався у середній загальноосвітній школі № 190 Деснянського району м.Києва. За весь час навчання дитини, [PERSON] у школі не з'являвся. 15 квітня 2014 року Деснянським районним судом міста Києва були видані виконавчі листи на стягнення аліментів на утримання дітей з відповідача на користь позивача, починаючи з 26 лютого 2014 року і до досягнення дітьми повноліття. Ні до рішення суду про стягнення аліментів, ні після відкриття виконавчого провадження [PERSON] ніякої матеріальної допомоги на утримання дітей не надавав і не надає по цей час. Заборгованість по аліментам за період з 26 лютого 2014 року по 01 червня 2016 року становить 54 214,28 грн. [PERSON] абсолютно не піклується про фізичний і духовний розвиток дітей, не спілкується з дітьми взагалі, тобто не дбає про їх нормальне самоусвідомлення, не сприяє засвоєнню загальновизнаних норм моралі, не надає доступу до культурних та інших духовних цінностей. Діти не отримують від батька жодного подарунку на день народження, жодної іграшки. Окім цього, відповідач постійно зловживає спиртними напоями, є безробітним та не намагається влаштуватись на роботу. Окрім цього, відповідач знаходиться на примусовій психо-соціальній реабілітації, пов'язаної з алкоголізмом на базі стаціонару закритого типу Одеській громадській організації «Вітрила Надії». Позивач вважає, що наявність біологічного батька не відіграла жодної ролі в розвитку дітей, в забезпеченні найголовніших життєвих потреб, як духовних і душевних, так і суто фізичних. Таким чином, відповідач свідомо нехтує своїми обов'язками, а тому позивач була змушена звертатись до суду з вказаним позовом. В судовому засіданні представник позивача позов підтримав за викладеними в ньому обставинами і просив про його задоволення. Відповідач в судове засідання не з'явився, причини його неявки суду не відомі, про день та час розгулу справи повідомлявся належним чином. Згідно з ч. 1 ст. 224 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності або якщо повідомлені ним причини неявки визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Відповідач в судове засідання не з`явився, про розгляд справи, в порядку ст. 74 ЦПК України був повідомлен належним чином, причини неявки суду не повідомив, заперечень проти позову не надав, тому зі згоди представника позивача, суд ухвалює заочне рішення, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України, на підставі наявних у ній даних і доказів. Представник третьої особи в судове засідання не з'явився, надіслав на адресу суду лист з проханням розглядати справу у відсутність їх представника, позов підтримують, вважають його обґрунтованим, а також підтримують свій висновок про доцільність позбавлення батьківських прав [PERSON] стосовно його малолітніх дітей [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO] Дослідивши матеріали та обставини справи, письмові докази, заслухавши пояснення представника позивача, суд дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. В судовому засіданні було встановлено, що з 11 листопада 2006 року по 21 березня 2014 року [PERSON] та [PERSON] перебували в зареєстрованому шлюбі. [INFO] у сторін народився син - [PERSON], [INFO], та [INFO] народився син - [PERSON], батьком дітей відповідно до копії свідоцтв про народження, записаний [PERSON]. Розпорядженням №581 від 26.07.2016 р. Солом'янської районної в місті Києві державної адміністрації, надано дозвіл [PERSON] на зміну прізвищ її малолітніх дітей [PERSON], 2009 р.н., та [PERSON], 2007 р.н., на «[PERSON]» (а.с.19). 11 серпня 2016 року [PERSON] отримала повторні свідоцтва про народження дітей зі зміною їх прізвища з «[PERSON]» на «[PERSON]» (а.с. 20-21). Відповідач [PERSON] ухиляється від виконання своїх обов'язків по вихованню своїх дітей, що підтверджується наявними в матеріалах справи і дослідженими судом письмовими доказами, які ніким не оспорювались. Крім того, 15 квітня 2014 року Деснянським районним судом міста Києва позивачу були видані виконавчі листи на стягнення аліментів на утримання дітей з відповідача на її користь, починаючи з 26 лютого 2014 року і до досягнення дітьми повноліття. Однак, за період з 26 лютого 2014 року по 01 червня 2016 року у [PERSON] існує заборгованість по сплаті аліментів у розмірі 54 214,28 грн., що підтверджується розрахунком заборгованості по аліментам від 03.06.2016 р.за №1275/22, виданого державним виконавцем Шавель О.В., відділу державної виконавчої служби Деснянського районного управління юстиції у м. Києві (а.с.30). Відповідно до п.2 ч.1 ст.164 СК України мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він ухиляється від виконання своїх обов'язків по вихованню дитини. Відповідно до п. 16 ч. 2 Постанови Пленуму Верховного Суду України №3 від 30.03.2007 року «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» зазначено, що ухилення батьків від виконання своїх обов'язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов'язками. Пунктом 3 ч. 2 Постановою №20 Верховного Суду України «Про внесення змін до постанови Пленуму Верховного Суду України від 30 березня 2007 року № 3 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» від 19.12.2008 року № 20, встановлено, що відповідно до частини першої статті 12 Закону № 2342-IV безпосереднє ведення справ та координація діяльності стосовно дітей-сиріт та дітей, позбавлених батьківського піклування, покладаються на служби у справах дітей. Висновок оформляється на бланку державних адміністрацій районів, районів міст Києва і Севастополя, виконавчих органів міських чи районних у містах, сільських, селищних рад, підписується головою (заступником голови) та скріплюється печаткою. Відповідно до висновку Дарницької районної в місті Києві державної адміністрації від 26.12.2016 року № 101-11647/03, виховання, контроль та матеріальне забезпечення дитини здійснює мати. Відповідно до акту обстеження житлово - побутових умов проживання дітей встановлено, що для дітей створені належні умови для проживання,відпочинку та розвитку. У листопаді 2015 року [PERSON] знаходився на примусовій психо-соціальній реабілітації, пов'язаної з алкогольною залежністю на базі стаціонару закритого типу Одеської громадської організації «Вітрила Надії». Тому, служба вважає за доцільне позбавити відповідача батьківських прав відносно його дітей: [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO]. З урахуванням викладеного, суд вважає, що відповідач ухиляється від виконання своїх обов'язків по вихованню своїх дітей і вважає за необхідне позбавити його батьківських прав по відношенню до синів. За таких обставин суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню в повному обсязі. Відповідно до вимог ст. 88 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягають стягненню витрати по сплаті судового збору в сумі 551,20 грн. На підставі викладеного,

Outcome: approved