Jurisdiction: civil
Date: 2015-08-27 00:00:00

Позивач звернулась до суду з вказаним позовом посилаючись на те, що вона перебуває з відповідачем в шлюбі з 26.04.2002 року. Від шлюбу мають сина [PERSON], [INFO], який проживає з нею. Спільне життя з відповідачем не склалося, після реєстрації шлюбу поступово почало погіршуватися, вони поступово стали зовсім чужими людьми, переслали розуміти один одного, між ними постійно почали виникати сварки та суперечки. Кожен з них по-різному дивиться на шлюб, життя та сімю. Свідком їх непорозумінь та суперечок нерідко ставала їх дитина, що в свою чергу не могло негативно не впливати на неї. Спроби примирення та збереження сімї позитивних результатів не дали, а тому можливості зберегти сімю у них немає, подальше спільне проживання з відповідачем та збереження шлюбу неможливі. Дитина проживає з нею, перебуває на її утриманні. Відповідач фактично припинив надання їй матеріальної допомоги на утримання дитини. В той же час, дитина потребує значних коштів, а сама вона нездатна в повній мірі це забезпечити належним чином. В судове засідання позивач не зявилася, надала заяву про розгляд справи за її відсутності, та задоволення позову. На розірванні шлюбу наполягала. Не заперечувала щодо заочного розгляду справи. Відповідач в судове засідання, не зявився, про день та час розгляду справи сповіщався належним чином за вказаною позивачем адресою, заяв про відкладення розгляду справи з поважних причин чи про розгляд справи за його відсутності суду не надав, що дає підстави для прийняття рішення по суті спору без присутності відповідача, по доказам наданим стороною позивача. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню. В суді встановлено, що сторони зареєстрували шлюб 26.04.2002 року. Від шлюбу мають сина [PERSON], [INFO], який проживає з позивачем. Відповідно до ст. 55 СК України дружина та чоловік зобов'язані спільно піклуватися про побудову сімейних відносин між собою та іншими членами сім'ї на почуттях взаємної любові, поваги, дружби, взаємодопомоги. Чоловік зобов'язаний утверджувати в сім'ї повагу до матері. Дружина зобов'язана утверджувати в сім'ї повагу до батька. Дружина та чоловік відповідальні один перед одним, перед іншими членами сім'ї за свою поведінку в ній. Дружина та чоловік зобов'язані спільно дбати про матеріальне забезпечення сім'ї. Відповідно до ст. 56 СК України дружина та чоловік мають право на вільний вибір місця свого проживання. Дружина та чоловік мають право вживати заходів, які не заборонені законом і не суперечать моральним засадам суспільства, щодо підтримання шлюбних відносин. Кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження, в тому числі примушування до статевого зв'язку за допомогою фізичного або психічного насильства, є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканність і може мати наслідки, встановлені законом. Відповідно до ст. ст. 110, 112 СК України позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя. Суд з'ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. З березня 2015 року сторони проживають окремо. Позивач не бажає зберегти сімю, подальше сумісне життя з відповідачем вважає неможливим, на розірванні шлюбу наполягає. Враховуючи викладене, суд вважає недоцільним збереження такої сімї. Відповідно до ст. 180 СК України батьки зобовязані утримувати своїх неповнолітніх дітей. Відповідно до ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує стан здоровя та матеріальне становище дитини; стан здоровя та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Відповідно до ст. 183 СК України частка заробітку матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Відповідно до ст. 184 СК України якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, частину доходу одержує в натурі, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення, суд за заявою платника або одержувача може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі. В даному випадку, вказаний позивачем та визнаний відповідачем розмір аліментів 2\~000,00 грн. на утримання дитини, на думку суду є відповідним. Відповідно до ст. 367 ЦПК України суд допускає негайне виконання рішень суду у справах про стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць. Відповідно до ст. 88 ЦПК України якщо позивача, на користь якого ухвалено рішення, звільнено від сплати судового збору, він стягується з відповідача в дохід держави пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог. Оскільки, позивач звільнений від сплати судового збору за вимогу про стягнення аліментів, з відповідача в дохід держави має бути стягнуто судовий збір в розмірі 243,60 грн. Відповідно до ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобовязана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень. На підставі викладеного та

Outcome: approved