Jurisdiction: civil
Date: 2016-06-13 00:00:00

Позивач звернулась до суду з даним позовом, посилаючись на те, що з 04.01.2011 року перебувала в зареєстрованому шлюбі з [PERSON] Під час шлюбу вони придбали наступне майно: стінку Юніор, вартістю 1800,00 грн.; DVD плеєр SAMSUNG HT-C350 вартістю 1199,00 грн., коврове покриття, розміром 3 м, вартістю 684,00 грн.; коврове покриття, вартістю 789,00 грн.; пральну машинку Zanusi, вартістю 3159,00 грн.; принтер Canon, вартістю 962,00 грн.; двері у кількості трьох, вартістю 1357,00 грн., на загальну суму 9950,00 грн.; м'який куточок вартістю 5600 грн., на загальну суму 16233 грн. 08.04.2016 року вони розійшлися, але згоди про розподіл майна не досягли. Відповідач відмовився добровільно розділи майно. Враховуючи, що на її утриманні знаходиться малолітня дитина, просить виділити їй наступне майно: стінку Юніор вартістю 1800,00 грн., принтер Canon, вартістю 962,00 грн., пральну машинку Zanusi, вартістю 3159,00 грн., коврове покриття, розміром 3 м, вартістю 684,00 грн.; коврове покриття, вартістю 789,00 грн., двері у кількості трьох, вартістю 1357,00 грн., все інше майно залишити відповідачу, стягнути на її користь судові витрати. В судовому засіданні позивач позовні вимоги підтримала. Додатково пояснила, що у зв'язку із важким матеріальним становищем вона не може провести експертизу по оцінці майна і просить визначити ціни на день придбання майна відповідно до квитанцій які збереглися, відомості по оцінці м'якого куточка у неї не збереглися. Також просить збільшити її частку майна, враховуючи, що з нею проживає малолітня дитина. Представник відповідача [PERSON] позовні вимоги не визнала і пояснила, що після укладення шлюбу, сторони проживали у квартирі батьків відповідача. В квартирі вже був зроблений ремонт. Все майно, що зазначено в позові було придбано батьками відповідача. На теперішній час в квартирі залишився лише м'який куточок, який втратив товарну цінність, оскільки був пропалений та одне килимкове покриття зеленого кольору, друге килимове покриття знаходиться у позивача. Пральну машинку та стінку розбив син позивачки. Відповідач не заперечує, щоб позивач забрала золотий ланцюжок і хрестик дитини і інше майно, яке належить їй та дитині. Суд, заслухавши позивача, представника відповідача, свідків та дослідивши письмові докази по справі, вважає за необхідне позов задовольнити частково, виходячи із наступного. В судовому засіданні встановлено: [PERSON] та [PERSON] з 04.03.2011року перебували у шлюбі, який між ними розірвано рішенням Сєвєродонецького міського суду Луганської області 08.04.2013р.(а.с.9). Відповідно до ч. 1 ст. 60 СК України майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності незалежно від того, що один з них не мав з поважної причини (навчання, ведення домашнього господарства, догляд за дітьми, хвороба тощо) самостійного заробітку (доходу). Тобто підставою набуття подружжям права спільної сумісної власності на майно є лише одна обставина: набуття (придбання, виготовлення, спорудження) майна за час шлюбу, крім випадків, встановлених законом або договором. Відповідно до статті 60 ЦПК кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Свідок [PERSON] пояснила, що відповідач є її сином. В 2011 році син одружився з позивачем і вони стали проживати у квартирі, яка належить їй та її чоловіку. В квартирі вже був зроблений ремонт. Все майно, яке позивач заявила до розподілу було придбано нею та її чоловіком. Вони проживали в селищі, а в квартирі зробили ремонт, купили меблі, речі, та планували в подальшому жити в квартирі. Але коли син одружився, вони були не проти їх проживання в квартирі. На теперішній час в квартирі залишився лише м'який куточок та одне килимове покриття. Пральну машинку та стінку розбив син позивача і вони це майно викинули,як непридатне для користування. Свідок [PERSON] суду пояснила, що вона є сусідкою відповідача. Їй відомо, що батьки відповідача в 2011 році зробили ремонт в квартирі і після одруження відповідача, вони з дружиною стали проживати в цій квартирі. На Новий 2012 рік в квартирі відповідача була бійка, визивали міліцію. Вона бачила, що був пошкоджений стіл, яке було пошкодження не може пояснити, так як в кімнату вона не проходила. Потім мати відповідача їй розповіла, що вона викинула стінку. Свідок [PERSON] пояснила, що їй відомо, що позивач на декретні гроші купила меблі: стіл і 2 шафи, пральну машинку і м'який куточок. Також вона займала позивачу 3500 грн. на придбання майна. Їй також відомо, що позивач купувала міжкімнатні двері і робила ремонт в квартирі батьків відповідача, витрачала на це свої гроші. В 2012році стосунки між сторонами припинились і позивач переїхала на другу квартиру, все майно залишилося у відповідача. Відповідно до ч. 1 ст. 70 СК України у разі поділу майна, що є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя, частки майна дружини та чоловіка є рівними, якщо інше не визначено домовленістю між ними або шлюбним договором. Відповідно до ч.1 ст. 71 СК України майно, що є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя, ділиться між ними в натурі. Якщо дружина та чоловік не домовилися про порядок поділу майна, спір може бути вирішений судом. Відповідно до пунктів 22-25 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами законодавства при розгляд справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя» № 11 від 21.12.2007 року поділ спільного майна подружжя здійснюється за правилами, встановленими статтями 69-72 СК України та ст. 372 ЦК України. Вартість майна, що підлягає поділу, визначається за погодженням між подружжям, а при недосягненні згоди - виходячи з дійсної його вартості на час розгляду справи. Питання придбання майна за час сумісного проживання оспорюється відповідачем , але ним не надано суду доказів які достовірно підтверджують, що вказане майно було придбано його батьками. Показання свідка [PERSON] в той частині , що все зазначене майно було придбано нею, суд не може взяти до уваги, оскільки вона є матір'ю відповідача , з позивачем у неї склалися неприязні стосунки, та може мати певну зацікавленість у вирішенні спору на користь відповідача. Показання позивача є стабільними, нею надані документи на підтвердження придбання майна за час спільного проживання, тому суд вважає за можливе визнати спільною сумісною власністю наступне майно: стінку Юніор, вартістю 1800,00 грн.; DVD плеєр SAMSUNG HT-C350 вартістю 1199,00 грн., килимове покриття, розміром 3 м, вартістю 684,00 грн.; килимове покриття, вартістю 789,00 грн; пральну машинку Zanusi, вартістю 3159,00 грн; принтер Canon, вартістю 962,00 грн.; двері у кількості трьох, вартістю 1357,00 грн., на загальну суму 9950,00 грн., частка кожного складає 4975 грн., тобто частки майна не є ідеальними частка майна позивача у грошовому виразі є більшою від вартості частини майна позивача на 1892, 00 грн. Зважаючи, що жодна із сторін не згодна на проведення експертизи щодо оцінки майна на час вирішення спору судом, суд вважає за можливе з метою розподілу цього майна, обраховувати його вартість відповідно до наданих позивачем відомостей про його вартість на день придбання цього майна (накладні, квитанції), (а.с.20-25). Разом з тим, позивачем не надано доказів вартості м'якого куточку, суд вважає за необхідне виключити його із числа спільного майна. Оскільки сторони не дійшли добровільної згоди про порядок поділу спільного сумісного майна подружжя, суд вважає за необхідне та можливе його розподіл провести із врахуванням інтересів сторін та реальної можливості розподілу такого з огляду на його цільове призначення. При цьому суд вважає за необхідне виділити у власність позивача стінку Юніор, вартістю 1800,00 грн.; DVD плеєр SAMSUNG HT-C350 вартістю 1199,00 грн; принтер Canon, вартістю 962,00 грн., пральну машинку Zanusi, вартістю 3159,00 грн., на загальну суму 5921,00 грн. У власність відповідача виділити DVD плеєр SAMSUNG HT-C350 вартістю 1199,00 грн; килимове покриття, вартістю 684,00 грн., килимове покриття, вартістю 789,00 грн., двері у кількості трьох, вартістю 1357,00 грн., на загальну суму 4029,00 грн. Виділяючи у власність позивача вказане майно суд, враховує інтереси неповнолітньої дитини, а залишаючи відповідачу зазначене майно суд враховує, що двері та килимове покриття до цього часу знаходиться у квартирі, в якій проживає відповідач, використовується там за його цільовим призначенням та купувалося, і що є логічним, саме для облаштування цієї квартири. Враховуючи, що на утриманні позивача знаходиться малолітня дитина, суд вважає за можливе відповідно до ч.3 ст.70 СК збільшити частку майна позивача та не стягувати на користь відповідача в рахунок компенсації різницю вартості спільного сумісного майна в сумі 1892грн. Суд вважає, що такий розподіл між сторонами спору набутого ними спільно в період шлюбу майна буде справедливим, та відповідатиме інтересам сторін.

Outcome: partial