Jurisdiction: civil
Date: 2018-08-21 00:00:00

Позивач звернулась до суду з даним позовом 29.01.2018 року мотивуючи тим, що являється власником 1/2 частини нежитлової будівлі з підвалом літ. «А-2». площею 816 кв.м., що знаходиться за адресою: [ADDRESS]. Іншим співвласником даної будівлі є [PERSON], який за попередньою злочинною домовленістю (ст.232 ЦКУ) з [PERSON], використовуючи юридичну особу ПП «Мінімаксавто» (керівником якого є [PERSON]). здійснили ряд протиправних дій в порушення вимог чинного законодавства України та за допомогою сфабрикованих документів отримали в оренду 4 земельні ділянки (кадастрові номери: [NUMBER]; [NUMBER]; [NUMBER]: [NUMBER]:) за адресою: [ADDRESS], без будь-якого погодження оренди, даних земельних ділянок із нею, як співвласником нежитлової будівлі, що знаходиться за вказаною адресою, тим самим відповідачі порушили її законні права та інтереси щодо володіння, користування та розпорядження своєю власністю (нерухомістю). Проте на фабрикації документів оренди земельних ділянок [PERSON] та [PERSON] не зупинились, на даний час зазначені особи протизаконно перешкоджають їй у доступі до власності, прикриваючись якраз договорами оренди земельних ділянок, в грубій формі «рекомендують» їй потрапляти до власності «через повітря», оскільки земля, що знаходиться біля її будівлі та під будівлею - орендована саме [PERSON], [PERSON] та підконтрольним їм ПП «Мінімаксавто». На даний час [PERSON] та [PERSON] в злочинній змові фактично домоглися свого та усунули її від користування власністю, на даний час вона не може користуватися своєю власністю не кажучи вже про повноцінне використання будівлі. Згідно до ч. 1ст.358 Цивільного кодексу України право спільної часткової власності здійснюється співвласниками за їхньою згодою. Жодної згоди, вона, як співвласник 1/2 частини нежитлової будівлі за адресою [ADDRESS] на укладення [PERSON] чи [PERSON] договорів оренди земельних ділянок не надавала. [PERSON] та [PERSON] протиправно позбавляють її права володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю прикриваючись договорами оренди земельних ділянок, а вона не має жодної можливості нормального користування своєю нерухомістю, не має можливості доглядати за будівлею, навіть не має елементарного проходу і вулиці на подвір'я. Саме завдяки фабрикації та фальсифікуванням документації [PERSON] та [PERSON], а також завдяки протизаконним рішенням Білоцерківської міської ради, щодо передачі земельних ділянок в оренду за адресою: [ADDRESS] вона фізично позбавлена власності (володіння, користування та розпорядження) 1/2 частини нежитлової будівлі з підвалом літ. «А-2», площею 816 кв.м., що знаходиться за адресою: [ADDRESS]. Вона набула право власності на 1/2 частину нежитлової будівлі з підвалом літ. «А-2», площею 816 кв.м.. що знаходиться за адресою: [ADDRESS], згідно до Рішення Білоцерківського міськрайонного суду від 19.11.2013 року по справі № 357/9816/13-ц. Проте Білоцерківською міською радою були прийняті рішення: 1)Рішення від 18 грудня 2014 року № 1352-67-VI «Про оформлення правовстановлюючих документів на земельні ділянки юридичним особам та фізичним особам-підприємцям», згідно з п. 7.5. даного Рішення Фізичній особі-підприємцю [PERSON] передано земельну ділянку в оренду під розміщення станції технічного обслуговування в [ADDRESS]. загальною площею 0, 4110 га. в складі чотирьох земельних ділянок: ділянка площею 0,2296 га, ділянка площею 0,0807 га, ділянка площею 0,0907 га та ділянка площею 0,0100 га. строком на 5 (п'ять) років, за рахунок земель населеного пункту м. Біла Церква ( кадастрові номери земельних ділянок: [NUMBER]; [NUMBER]; [NUMBER]; [NUMBER]); 2) Рішення від 20 серпня 2015 року № 1534-78-VІ «Про передачу земельних ділянок в оренду», згідно з п. 1.3. даного Рішення Приватному підприємству «Мінімаксавто» передано земельну ділянку в оренду під розміщення станції технічного обслуговування (код згідно класифікатора видів цільового призначення земель - 12.08: для розміщення та експлуатації будівель і споруд додаткових транспортних послуг та допоміжних операцій) в [ADDRESS]. загальною площею 0,2296 га, строком на 5 (п'ять) років, за рахунок земель населеного пункту м. Біла Церква (Кадастровий номер: [NUMBER]); 3) Рішення від 24 вересня 2015 року № 1563-79-УІ «Про передачу земельних ділянок в оренду», згідно з п.1.9 даного Рішення [PERSON] передано в оренду земельну ділянку під розміщення станції технічного обслуговування (код згідно класифікатора видів цільового призначення земель 12.08: для розміщення та експлуатації будівель і споруд додаткових транспортних послуг та допоміжних операцій в [ADDRESS], загальною площею 0,0100 га, строком на 5 (п'ять) років, за рахунок земель населеного пункту м. Біла Церква (Кадастровий номер: [NUMBER]). Зазначені підпункти Рішень Білоцерківської міської ради прийнято без будь-якого погодження з нею, як співвласником 1/2 частини нежитлової будівлі за адресою [ADDRESS], в порушення ч. 1 ст.358, ст.321 ЦКУ, ст. 41 Конституції України. На підставі зазначених оскаржуваних підпунктів рішень Білоцерківської міської ради в подальшому були укладені договори оренди земельних ділянок за адресою [ADDRESS], а саме: право оренди земельної ділянки [NUMBER] за адресою: [ADDRESS], [PERSON], дата державної реєстрації прав 18.02.2015 року; право оренди земельної ділянки [NUMBER] за адресою: [ADDRESS], [PERSON], дата державної реєстрації прав 18.02.2015 року; право оренди земельної ділянки [NUMBER] за адресою: [ADDRESS], [PERSON], дата державної реєстрації прав 29.06.2016 року; право оренди земельної ділянки [NUMBER] за адресою [ADDRESS], ПП «Мінімаксавто», дата державної реєстрації прав 29.06.2016 року. Зазначені договори оренди земельних ділянок укладено Білоцерківською міською радою з [PERSON], [PERSON] та ПП «Мінімаксавто» без будь-якого погодження з нею, як співвласником 1/2 частини нежитлової будівлі за адресою: [ADDRESS], в порушення ч. 1 ст.358, ст.321 ЦКУ. ст. 41 Конституції України. Тому позивач просила: визнати недійсними пункти Рішень Білоцерківської міської ради: п. 7.5. Рішення від 18 грудня 2014 року № 1352-67-VІ «Про оформлення правовстановлюючих документів на земельні ділянки юридичним особам та фізичним особам-підприємцям» згідно з п. 7.5. даного Рішення Фізичній особі-підприємцю [PERSON] передано земельну ділянку в оренду під розміщення станції технічного обслуговування в [ADDRESS]. загальною площею 0. 4110 га. в складі чотирьох земельних ділянок: ділянка площею 0.2296 га. ділянка площею 0.0807 га. ділянка площею 0.0907 га та ділянка площею 0.0100 га, строком на 5 (п'ять) років, за рахунок земель населеного пункту м. Біла Церква. (Кадастрові номери: [NUMBER]; [NUMBER]: [NUMBER]; [NUMBER]); п. 1.3. Рішення від 20 серпня 2015 року № 1534-78-VI «Про передачу земельних ділянок в оренду», згідно з п. 1.3. даного Рішення Приватному підприємству «Мінімаксавто» передано земельну ділянку в оренду під розміщення станції технічного обслуговування (код згідно класифікатора видів цільового призначення земель - 12.08: для розміщення та експлуатації будівель і споруд додаткових транспортних послуг та допоміжних операцій) в [ADDRESS]. загальною площею 0,2296 га. строком на 5 (п'ять) років, за рахунок земель населеного пункту м. Біла Церква (Кадастровий номер: [NUMBER]); п.1.9. Рішення від 24 вересня 2015 року № 1563-79-VI «Про передачу земельних ділянок в оренду» \копія рішення додасться), згідно з п.1.9 даного Рішення [PERSON] передано в оренду земельну ділянку під розміщення станції технічного обслуговування (код згідно класифікатора видів цільового призначення земель - 12.08: для розміщення та експлуатації будівель і споруд додаткових транспортних послуг та допоміжних операцій в [ADDRESS] , загальною площею 0,0100 га. строком на 5 (п'ять) років, за рахунок земель населеного пункту м. Біла Церква (Кадастровий номер: [NUMBER]); визнати недійсними договори оренди земельних ділянок укладених Білоцерківською міською радою за адресою: [ADDRESS], а саме: Договір оренди земельної ділянки кадастровий № [NUMBER], за адресою [ADDRESS], з [PERSON], дата державної реєстрації прав 18.02.2015 року; Договір оренди земельної ділянки кадастровий №: [NUMBER], за адресою: [ADDRESS], з [PERSON], дата державної реєстрації прав 18.02.2015 року; Договір оренди земельної ділянки кадастровий №: [NUMBER], за адресою [ADDRESS], з [PERSON], дата державної реєстрації прав 29.06.2016 року; Договір оренди земельної ділянки кадастровий №: [NUMBER], за адресою: [ADDRESS] з ПП «Мінімаксавто», дата державної реєстрації прав 29.06.2016 року. Позивач [PERSON] в судове засідання не з'явилась, про дату, час та місце розгляду справи повідомлена належним чином, причини неявки суд не повідомила. Представник позивача, за довіреністю у справі, [PERSON] в судовому засіданні позов підтримав в повному обсязі, та зазначив, що у позивача виникло право власності на вказану нежитлову будівлю 18.06.2014 року, а рішенням БЦМР від 18.12.2014 року земельна ділянка під будівлею та поряд з нею була поділена на чотири, вказаний розподіл та подальші рішення щодо оренди земельних ділянок відбулись без її згоди, як співвласника будівлі, і вона не має можливості реалізувати своє право розпорядження земельною ділянкою під будівлею. Хоча фактичного розподілу будівлі не було і земельна ділянка фактично позивачу не виділялась, при винесення рішень щодо розподілу землі та передачу її в оренду, необхідно було отримувати дозвіл у співвласника нежитлової будівлі, а саме у позивача. Відповідач, Білоцерківська міська рада Київської області, представника до суду не направив, про дату, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, до суду подано письмові пояснення у справі, в яких зазначили, що питання щодо досудового врегулювання спору було винесено на засідання постійної комісії з питань земельних відносин та земельного кадастру, планування території, будівництва, архітектури, охорони пам'яток історичного середовища та благоустрою 08.05.2018 року, на яку були запрошені зацікавлені особи. Участь у засіданні комісії приймали [PERSON] та його адвокат [PERSON], інші запрошені на засідання не з'явилися. Білоцерківською міською радою Київської області були прийняті рішення № 1352-67-VІ від 18.12.2014 року, № 1534-78- VІ від 20.08.2015 року та № 1563-79- VІ від 24.09.2015 року, які є актами індивідуальної дії. Відповідно до Конституції України місцеве самоврядування є правом територіальної громади самостійно вирішувати питання місцевого значення у межах Конституції України і законів держави. Конституція України передбачає, що органи місцевого самоврядування в межах повноважень, визначених законом, приймають рішення, які є обов'язковими до виконання на відповідній території.Органи місцевого самоврядування відповідно до Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» наділені значними повноваженнями у різних галузях, зокрема, у сфері бюджету та фінансів, соціально-економічного і культурного розвитку, у сфері управління комунальною власністю, в галузі житлово-комунального господарства, у сфері регулювання земельних відносин, соціального захисту населення тощо. П. 34 ч. 1 ст. 26 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» встановлює, що до питань місцевого значення належить регулювання сільськими, селищними, міськими радами земельних відносин. Також, відповідно до пунктів «а» - «г» статті 12 Земельного кодексу України до повноважень сільських, селищних, міських рад належать розпорядження землями територіальних громад, передача земельних ділянок комунальної власності у власність громадян та юридичних осіб, надання земельних ділянок у користування із земель власності, вилучення земельних ділянок із земель комунальної власності. Отже, органи місцевого самоврядування у вказаних правових відносинах є суб'єктами владних повноважень, які виконують владні управлінські функції (нормотворчу, координаційну, дозвільну, реєстраційну, розпорядчу). Поруч із цим існує ряд висновків і рішень Конституційного Суду України, щодо актів органів місцевого самоврядування. Так, вирішуючи питання місцевого значення, представляючи спільні інтереси територіальних громад сіл, селищ та міст, органи місцевого самоврядування приймають нормативні та ненормативні акти. До нормативних належать акти, які встановлюють, змінюють чи припиняють норми права, мають локальний характер, розраховані на широке коло осіб та застосовуються неодноразово, а ненормативні - це акти, які передбачають конкретні приписи, звернені до окремого суб'єкта чи юридичної особи, застосовуються одноразово і після реалізації вичерпують свою дію (Рішення Конституційного Суду України від 16 квітня 2009 року № 7-рп/2009). На сьогодні проблема полягає в тому, що правові акти індивідуальної дії, які були прийняті місцевою радою, на момент їх оскарження (скасування) зазвичай вже виконані та відповідні правові наслідки прийняття таких рішень вже настали. Такими актами, наприклад, є рішення про передачу земельних ділянок в оренду, тощо. Суттєвою характерною рисою таких актів є те, що їхнє юридичне значення фактично вичерпується їх виконанням. Відповідно до ч.10 ст. 59 Закону України «Про місцеве самоврядування» акти органів та посадових осіб місцевого самоврядування з мотивів їхньої невідповідності Конституції або законам України визнаються незаконними в судовому порядку. Враховуючи викладене, застосувати до таких актів процедуру скасування або визнання нечинними є незаконно, тому у Білоцерківської міської ради відсутні повноваження щодо скасування або визнання нечинними уже прийнятих Білоцерківською міською радою рішень Відповідач [PERSON] в судове засідання не з'явився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, причини неявки суд не повідомив, подав до суду відзив в якому зазначив, що з 1998 року зареєстрований як фізична особа-підприємець та здійснює господарську діяльність, пов'язану з технічним обслуговуванням та ремонтом автомобілів по [ADDRESS] За цією ж адресою знаходиться нежитлова будівля площею 816,4 кв.м, право власності на яку було набуто під час шлюбу з [PERSON] Для здійснення підприємницької діяльності, він звернувся до Білоцерківської міської ради Київської області для виділення йому в оренду земельної ділянки площею 0,4110 га (кадастровий номер [NUMBER]), на якій розташована нежитлова будівля площею 816,4 кв.м. У 2014 році вказана земельна ділянка була поділена на чотири окремі земельні ділянки, на одній з яких розташована нежитлова будівля площею 816,4 кв.м. Рішенням Білоцерківської міської ради Київської області № 1352-67-VІ від 18.12.2014 року йому, як фізичній особі-підприємцю, під розміщення станції технічного обслуговування, було передано в оренду строком на 5 років чотири «новостворені» земельні ділянки, розташовані за адресою [ADDRESS] Пізніше він відмовився від оренди двох з них та на даний час орендує земельну ділянку площею 0,0807 га (кадастровий номер [NUMBER]), на якій розташована нежитлова будівля, та земельну ділянку площею 0,0907 га (кадастровий номер [NUMBER]), праворуч від нежитлової будівлі. Рішенням Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 19.11.2013 року, у справі № 357/9816/13-ц, залишеним без змін ухвалою Апеляційного суду Київської області від 17.03.2014 року, здійснено розподіл спільного майна, а саме: визнано за [PERSON] право власності на 1/2 частину нежитлової будівлі загальною площею 816,4 кв.м, що знаходиться по [ADDRESS] та залишено за мною право власності на 1/2 частину нежитлової будівлі загальною площею 816,4 кв.м, що знаходиться по [ADDRESS] Як до виділення частки [PERSON] у спільному майні, так і після розподілу спільного майна, лише він сплачує орендну плату за земельну ділянку на якій розташована будівля, піклується про спільне майно (здійснює поточний ремонт, тощо), хоч і користується лише частиною, навіть меншою за половину. Натомість [PERSON], в порушення ст. 322 Цивільного кодексу України не піклується про свою власність та не утримує її. Позивачем в позовній заяві незрозуміло вказано, які її права порушуються оскаржуваними рішеннями Білоцерківської міської ради Київської області. [PERSON] посилається на норми Цивільного кодексу України, що регулюють здійснення права спільної часткової власності та вимагає визнати недійсними пункти рішень Білоцерківської міської ради Київської області, якими чотири вищевказані земельні ділянки передано в оренду без її згоди. Однак, вона є співвласником лише 1/2 частини нежитлової будівлі, і не є співвласником земельних ділянок, переданих в оренду. Право власності [PERSON] на 1/2 частину нежитлової будівлі ніхто не порушував і жодних правочинів щодо її частки не було укладено. Вказана нежитлова будівля розташована на земельній ділянці, якої цілком достатньо для її обслуговування. Також [PERSON] посилається на п. 19 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 16.04.2004 №7 «Про практику застосування судами земельного законодавства при розгляді цивільних справ», згідно якого у справах за позовом учасників спільної власності на землю про встановлення порядку володіння й користування спільною земельною ділянкою, на якій розташовані належні їм жилий будинок, господарські будівлі та споруди, суд з'ясовує і враховує можливість нормального користування будинком і здійснення догляду за ним, розташування господарських будівель, споруд, необхідність зведення будівель, розташування плодово-ягідних насаджень співвласників, можливість проходу з вулиці на подвір'я тощо. Однак, знов таки, [PERSON] не є співвласником земельної ділянки, на якій розташована належна їй нерухомість, і предмет позову зовсім не стосується порядку володіння чи користування спільною земельною ділянкою, та й будівля нежитлова, отже може і не мати подвір'я. Крім цього, [PERSON] стверджує, що не має можливості нормально користуватись своєю нерухомістю, не має можливості догляду за будівлею та не має проходу з вулиці, але такі твердження не відповідають дійсності. Земельна ділянка, яка знаходиться безпосередньо під нежитловою будівлею, площею 0,0807 га (кадастровий номер [NUMBER]) цілком відповідає вимогам законодавства щодо можливості обслуговування нерухомості, розташованої на ній, тому що від будівлі до зовнішніх меж ділянки є відстань у 1 метр. Для того, щоб дістатись цієї земельної ділянки зі сторони вулиці, є спеціальний прохід, шириною у 1 метр. Якщо ж такий підхід до нежитлової будівлі не влаштовує [PERSON] можна організувати окремий підхід чи навіть проїзд з північної сторони будівлі. Однак, це буде можливим лише після виділення в натурі частки [PERSON] Вважає, що після виділення в натурі частки [PERSON], можна буде поділити і земельну ділянку площею 0,0807 га (кадастровий номер [NUMBER]), щоб [PERSON] самостійно уклала договір оренди з Білоцерківською міською радою Київської області. Тому, вважає позов [PERSON] необґрунтованим та таким, що не підлягає задоволенню. При прийнятті рішення Білоцерківською міською радою Київської області від 18.12.2014 року № 1352-67-VI «Про оформлення правовстановлюючих документів на земельні ділянки юридичним особам та фізичним особам-підприємцям» та укладанні на його підставі договорів оренди земельних ділянок право власності [PERSON] не порушено. Представник відповідача [PERSON], адвокат [PERSON] в судовому засіданні позов не визнав, просив відмовити у його задоволенні та зазначив, що позивач не надала до суду жодних доказів щодо порушення її прав, за захистом яких вона звернулась до суду з даним позовом. Усі доводи викладені у позові спростовуються планом земельної ділянки. Позивач має вільний доступ до нежитлової будівлі з південної сторони, перешкод їй ніхто не чинить. Нежитлова будівля в натурі не розподілялась, відповідач один сплачує орендну плату за землю на якій вона розміщена, а позивач, як співвласник належним чином не здійснює свої обов'язки щодо утримання вказаної будівлі та сплати оренди за землю. Позивач обґрунтовуючи вимоги посилається на ч.1 ст. 377 ЦК України, однак вона зареєструвала своє право власності на частину будівлі 18.06.2014 року, отже і право користування земельною ділянкою набула з даної дати, однак поділ земельної ділянки відбувся 17.04.2014 року, до реєстрації позивачем свого права на будівлю. Тобто, на момент виникнення права власності на майно, до позивача перейшло право користування земельною ділянкою 0,087 ( № 2), а до інших земельних ділянок позивач відношення не має. Норми законодавства на які посилається позивач стосуються БЦМР, які є власниками землі. При виготовленні технічної документації було враховано місце проходу до будівлі та є можливість безперешкодного проїзду до неї. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з'явилась про дату, час та місце розгляду справи повідомлена належним чином, причини неявки суд не повідомила, подала до суду відзив в якому зазначила, що за адресою: [ADDRESS] знаходиться декілька об'єктів нерухомого майна - чотири земельні ділянки (кадастрові номери [NUMBER] - площа 0,01 га, [NUMBER] - площа 0,0807 га, [NUMBER] - площа 0,0907 га, [NUMBER] - площа 0,2296 га) та будівля площею 816 кв.м., що знаходиться на земельній ділянці з кадастровим номером [NUMBER], площа 0,0807 га. 18.08.2015 року вона, в порядку, встановленому законодавством, звернулась до Білоцерківського міського голови із заявою, в якій просила передати в оренду земельну ділянку площею 0,01 га, що знаходиться за адресою: [ADDRESS], для провадження господарської діяльності. Рішенням Білоцерківської міської ради № 1563-79-VI від 24.09.2015 року їй було передано в оренду земельну ділянку площею 0,01 га з кадастровим номером [NUMBER]. 17.11.2015 року, на підставі вищевказаного рішення був укладений договір оренди землі №117. Позивач у своєму позові жодним чином не обґрунтувала, яким чином рішення Білоцерківської міської ради та укладений 17.11.2015 року договір оренди землі № 117 порушують її права чи законні інтереси, чому вона повинна отримувати дозвіл позивача на укладення договору оренди, в чому полягає незаконність дій Білоцерківської міської ради і яку саме норму закону було порушено. Орендована нею земельна ділянка належить територіальній громаді міста Біла Церква, і розпоряджатися нею має право виключно Білоцерківська міська рада, як представницький орган громади. Позивач не має жодних ексклюзивних прав на укладення договору оренди землі, і якщо вона мала чи має бажання укласти такий договір, то їй необхідно вчинити певні дії, встановлені законодавством. [PERSON] не є співвласником земельної ділянки площею 0,01 га з кадастровим номером [NUMBER], а тому Білоцерківська міська рада не повинна отримувати її дозвіл на розпорядження цією ділянкою. Позивач навіть не є співвласником земельної ділянки площею 0,0807 га з кадастровим номером [NUMBER], на якій розташована нежитлова будівля, а тому посилання на постанову Пленуму Верховного Суду України № 7 від 16.04.2004 року не має жодного сенсу. Разом з цим, позивач додала до позовної заяви копію зведеного плану земельної ділянки, з якого вбачається, що орендована нею, [PERSON] земельна ділянка знаходиться на відстані майже 15 метрів від нежитлової будівлі, 1/2 частина якої належить позивачу. Майже на такій самій відстані (близько 16 метрів) праворуч від нежитлової будівлі, 1/2 частина якої належить позивачу, знаходиться міське кладовище, яке чомусь не заважає позивачу. До того ж, орендована земельна ділянка 0,01 га з кадастровим номером [NUMBER] розташована «у кутку» та не створює жодних перешкод позивачу, щоб дістатись до належної їй частини нежитлової будівлі. В зв'язку з цим, виникає питання: яким чином орендована земельна ділянка площею 0,01 га, розташована на відстані 15 метрів ліворуч від нежитлової будівлі порушує інтереси позивача, і чому міське кладовище, яке має набагато більшу площу та розташовано на відстані 16 метрів праворуч від будівлі - не порушує її інтересів. Вважає позовні вимоги позивача необгрунтованими, а обставини, викладені у позовній заяві такими, що не відповідають дійсності. Втручання позивача у відносини оренди, що виникли між нею та Білоцерківською міською радою не має правового підґрунтя. Рішення Білоцерківської міської ради прийнято з дотриманням чинного законодавства та не порушує права власності позивача, а договір оренди землі № 117 від 17.11.2015 року укладений без порушень. Відповідач, Приватне підприємство «Мінімаксавто», представника до суду не направив, про дату, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, подав до суду відзив в якому зазначив, що 21.04.2015 року, директор ПП «Мінімаксавто» (на той час - [PERSON].) в порядку, встановленому законодавством, звернувся до Білоцерківського міського голови із заявою, в якій просив передати ПП «Мінімаксавто» в оренду земельну ділянку площею 0,2296 га, що знаходиться за адресою: [ADDRESS], для провадження господарської діяльності. Рішенням Білоцерківської міської ради № 1534-78-VІ від 20.08.2015 року ПП «Мінімаксавто» було передано в оренду земельну ділянку площею 0,2296 га з кадастровим номером [NUMBER]. 04.11.2015 року, на підставі вищевказаного рішення був укладений договір оренди землі №56. Позивач у своєму позові не обґрунтувала, яким чином дії ПП «Мінімаксавто», рішення Білоцерківської міської ради та укладений 21.04.2015 року договір оренди землі № 56 порушують її права чи законні інтереси. Незрозуміло, в чому полягає незаконність дій ПП «Мінімаксавто» та Білоцерківської міської ради і яку саме норму закону було порушено, чому ПП «Мінімаксавто» та Білоцерківська міська рада, при укладенні договору оренди, повинні були погоджувати свої дії з позивачем. Позивач не є співвласником земельної ділянки площею 0,2296 га з кадастровим номером [NUMBER], а тому Білоцерківська міська рада не повинна отримувати її дозвіл на розпорядження цією ділянкою.Земельна ділянка, що орендується ПП «Мінімаксавто», належить територіальній громаді міста Біла Церква, і розпоряджатися нею має право виключно Білоцерківська міська рада, як представницький орган громади. Позивач не має жодних ексклюзивних прав на укладення договору оренди землі, і якщо вона мала чи має бажання укласти такий договір, то їй необхідно вчинити певні дії, встановлені законодавством. Позивачка стверджує, що надання земельної ділянки площею 0,2296 га з кадастровим номером [NUMBER] порушує її право користування нежитловою будівлею, 1/2 частина якої їй належить, однак це не відповідає дійсності. Так, до позовної заяви Позивачка додала копію зведеного плану земельної ділянки, з якого вбачається, що праворуч від земельної ділянки з кадастровим номером [NUMBER], площею 0,2296 га є доріжка, завширшки з 1 метр, яка веде до земельної ділянки площею 0,0807 га з кадастровим номером [NUMBER], на якій, власне, і розташована нежитлова будівля, 1/2 частина якої належить позивачу. Також, з вказаного плану вбачається, що вздовж периметра нежитлової будівлі, 1/2 частина якої належить позивачу, власник земельної ділянки передбачливо виділив 1 метр для обслуговування цієї будівлі. Отже, ніяких порушень прав чи інтересів позивача з боку ПП «Мінімаксавто» та Білоцерківської міської ради немає. 09.01.2018 року, на територію ПП «Мінімаксавто» з'явилась [PERSON] разом з невідомими на той час особами чоловічої статі, та, супроводжуючи свої дії погрозами фізичною розправою, пошкодженням майна, почали вимагати зупинити господарську діяльність підприємства. При цьому вищевказані особи посилались на незаконно укладений договір оренди приміщення від 09.01.2018 року між [PERSON] та [PERSON]. В зв'язку з такою нахабною поведінкою, що нагадувала рейдерський захват підприємства,

Outcome: dismissed