Jurisdiction: civil
Date: 2016-07-31 00:00:00

Позивач звернулась до суду з даним позовом до відповідача, зазначаючи, що з відповідачем вони з 09.08.2003 року перебували у зареєстрованому шлюбі. Під час перебування у шлюбі в них народилася дитина, [PERSON], [INFO]. З грудня 2012 року проживання з відповідачем однією сім*єю припинено. Рішенням Індустріального районного суду міста Дніпропетровська від 18.12.2014 року шлюб між ними розірваний. Після припинення шлюбних відносин між ними дитина проживає разом з нею та знаходиться лише на її утриманні. Відповідач матеріальну допомогу на утримання сина не надає. Тому позивач просила стягнути з відповідача аліменти на утримання сина у розмірі 50% усіх видів його заробітку (доходу), починаючи стягнення з дня подачі позову і до досягнення дитиною повноліття. Позивач в судовому засіданні підтримала позовні вимоги та просила задовольнити. Представник відповідача в судовому засіданні, [PERSON] позовні вимоги визнала частково, указавши, що відповідач не заперечує, що їх з позивачем син [PERSON] після припинення шлюбних відносин проживає з позивачем та знаходиться на її утриманні. Проте, розмір аліментів, який просить стягувати позивач, буде суттєво впливати на матеріальне становище відповідача. Так, відповідач працює, але в той же час він має двох батьків пенсіонерів, які хворіють, і яким він надає допомогу у розмірі більш ніж 2 000,00 гривень на місяць. Тому відповідач згоден сплачувати аліменти на утримання сина на користь позивача у розмірі 1/6 частки від його заробітку. Суд, вислухавши позивача, представника відповідача, дослідивши письмові докази по справі, вважає, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що сторони з 09.08.2003 року перебували у зареєстрованому шлюбі. Під час перебування у шлюбі у сторін народилася дитина, [PERSON], [INFO]. З грудня 2012 року проживання з відповідачем однією сім*єю припинено. Рішенням Індустріального районного суду міста Дніпропетровська від 18.12.2014 року шлюб між сторонами розірваний. Після припинення шлюбних відносин між сторонами дитина проживає разом з позивачем та знаходиться лише на її утриманні. Відповідач матеріальну допомогу на утримання сина не надає (а.с. 8, 10). Відповідно до ст.180 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до ст.ст.181,183,184 СК України аліменти за рішенням суду присуджуються у частці від доходу матері, батька або при нерегулярному, мінливому доході, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення, - у твердій грошовій сумі. Враховуючи вищевикладене, а саме те, що відповідач працює, має постійний, стабільний офіційний дохід (заробітну плату), інвалідом не є, інших аліментних обовязків не має, суд вважає за можливе стягнути з відповідача на користь позивача аліменти на утримання сина [PERSON], [INFO] у розмірі ? частини від його заробітку (доходу), але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісяця, починаючи стягнення з дня подання позову до досягнення дитиною повноліття. Слід зазначити, що суд не приймає до уваги посилання представника відповідача на те, що у відповідача знаходяться на утриманні двоє батьків пенсіонерів та, що розмір допомоги щомісяця батькам складає більш ніж 2\~000,00 гривень. Представниками відповідача дійсно представлені дані, що батьки відповідача є пенсіонерами, мають ряд захворювань, але обєктивних даних, які свідчили б про те, що відповідач дійсно надає їм матеріальну допомогу у вказаному ним розмірі останнім не надано. Також, в судовому засіданні встановлено, що батьки відповідача мають ще одну дитину, яка здатна, в разі необхідності, надавати їм матеріальну допомогу. За таких обставин, суд приходить до висновку про можливість задоволення позовних вимог позивача частково і стягнення на її користь аліментів на утримання дитини у розмірі ? частини заробітку (доходу) відповідача. Відповідно до ст. 88 ЦПК України судовий збір підлягає стягненню з відповідача в дохід держави в розмірі 551,20 грн.

Outcome: partial