Jurisdiction: civil
Date: 2015-12-22 00:00:00

позивач звернулась до суду з позовом, в якому просить стягувати з відповідача в свою користь аліменти на утримання неповнолітньої дитини [PERSON], 10.11.2010р.н., у твердій грошовій сумі в розмірі 800 грн., але не менше 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, до досягнення дитиною повноліття. В обгрунтування позову покликається на те, що з 11.10.2008р. перебуває з відповідачем у зареєстрованому шлюбі, від якого у них 10.11.2010р. народилась донька [PERSON], яка проживає з нею та повністю перебуває на її утриманні. З жовтня 2011 року відповідач почав проживати окремо, та з того часу не надає жодної матеріальної допомоги на утримання дитини, хоча зобовязаний її надавати. В звязку із наведеним, та неможливістю на сьогоднішній день самостійно здійснювати утримання дитини, просить позов задоволити. Позивач подала до суду заяву за змістом якої позов підтримала в повному обсязі, просить такий задоволити, а розгляд справи проводити у її відсутності, проти заочного розгляду справи не заперечує. Відповідач в судове засідання не зявився, хоча згідно ст.76 ЦПК України належним чином повідомлявся про час та місце розгляду справи (в т.ч. шляхом розміщення повідомлення в офіційних друкованих засобах масової інформації - пресі), а тому відповідно до ст.224 ЦПК України суд вважає за можливе розглядати справу у його відсутності на підставі наявних у справі доказів. У звязку з неявкою сторін в судове засідання та з врахуванням поданої позивачем заяви фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу, відповідно до ч.2 ст.197 ЦПК України, не здійснюється. Зясувавши дійсні обставини справи та перевіривши їх доказами, суд приходить до висновку, що позов підлягає частковому задоволенню з наступних підстав. Відповідно до ст.180 Сімейного кодексу України батьки зобовязані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. При цьому, вказаний обовязок утримання дитини покладений на обох батьків та є однаковим для них обох. За змістом ч.3 ст.181 СК України, аліменти на дитину присуджуються в частці від заробітку (доходу) її матері, батька (ст.183 СК) або в твердій грошовій сумі (ст.184 СК) і виплачуються щомісячно. Як вбачається із свідоцтва про народження серії 1-СГ № 264664 виданого 18.11.2010р. Міським відділом реєстрації актів громадянського стану Львівського обласного управління юстиції, відповідач [PERSON] являється батьком неповнолітньої [PERSON], [INFO], відтак, зобовязана утримувати її до досягнення нею повноліття. Враховуючи відсутність домовленості сторін щодо виконання відповідачем обовязку по утриманню дитини, суд приходить до висновку, що з нього слід стягувати аліменти на утримання спільної дитини сторін до досягнення останньою повноліття. При визначенні розміру аліментів, суд враховує стан здоровя дитини, матеріальне становище дитини, вік та потреби на її утримання (з врахуванням прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку встановлений Законом України «Пpo Державний бюджет на 2015 рік»), матеріальне становище відповідача, як платника аліментів, відомості про працевлаштування якого відсутні, та приходить до висновку, що з відповідача в користь позивача на утримання неповнолітньої дитини слід щомісячно стягувати аліменти у твердій грошовій сумі в розмірі 800 грн., починаючи з 18.11.2015р. (дати звернення до суду з відповідним позовом) і до досягнення дитиною повноліття. Присуджуючи аліментів в твердій грошовій сумі не підлягає визначенню процентна ставка прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, менше якої аліменти сплачуватись не можуть. Крім того, вирішуючи питання стягнення судових витрат, суд приходить до висновку, що на підставі ст.88 ЦПК України з відповідача в дохід держави, відповідно до частини задоволених вимог, слід стягнути судовий збір в розмірі 487,20 грн., від сплати якого позивача звільнено при подачі такого позову до суду.

Outcome: partial