Jurisdiction: civil
Date: 2019-01-21 00:00:00

Позивач звернулась до суду з позовом, в якому просила визнати [PERSON] таким, що втратив право користування житловим будинком № 37 по вул. Достоєвського в м. Вінниці. Позов мотивований тим, що позивач являється власником житлового будинку № 37 по вул. Достоєвського в м. Вінниці. В будинку зареєстрований [PERSON], однак з лютого 2018 року в ньому не проживає. Водночас реєстрація відповідача перешкоджає позивачу отримати субсидію, що й стало підставою звернення до суду. Ухвалою суду від 10.12.2018 року позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі. 22.01.2019 року допитана в судовому засіданні свідок [PERSON] повідомила, що являється сусідкою [PERSON] та кожного дня заходить до неї у гості. Знає, що в будинку позивача зареєстрований [PERSON], однак в ньому не проживає, час від часу приїздив у гості. Останній раз бачила відповідача два роки тому. Всі витрати за комунальні послуги на будинок [PERSON] сплачує самостійно. 22.01.2019 року допитана в судовому засіданні свідок [PERSON] повідомила, що проживає по сусідству з [PERSON] [PERSON] в будинку постійно не проживав. Останній раз бачила його коли від приїздив до позивача у гості. 22.01.2019 року допитана в судовому засіданні свідок [PERSON] повідомила, що [PERSON] не проживає в будинку позивача більше року. Відомо, що він приживає в Росії. Позивач в судовому засіданні підтримала позов з підстав викладених у ньому та просила суд задовольнити позовні вимоги. Відповідач до судового засідання не з'явився, про причини неявки до суду не повідомив, хоча про місце, дату та час судового засідання повідомлявся належним чином. Заяв та відзиву від відповідача до суду не надходило. За таких обставин у відповідності до ст. 280 ЦПК України, суд розглянув справу у відсутність відповідача в порядку заочного провадження на підставі наявних в ній доказів, оскільки позивач не заперечувала проти такого порядку вирішення спору. Судом встановлено, що [PERSON] являється власником житлового будинку № 37 по вул. Достоєвського в м. Вінниці (на 6 а.с.). В будинку крім позивача, також зареєстрований [PERSON] (на 7 а.с.). Матеріалами справи підтверджується той факт, що відповідач не проживає в будинку позивача з лютого 2018 року (на 8 а.с.). Разом з тим реєстрація [PERSON] створює позивачеві перешкоди в користуванні та розпорядженні належним їй майном. Конституцією України (ст. 41) та ст. 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, закріплено принцип непорушності права приватної власності, який означає право особи на безперешкодне користування своїм майном та закріплює право власника володіти, користуватися і розпоряджатися належним йому майном, на власний розсуд вчиняти щодо свого майна будь-які угоди, відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб. Стаття 71 ЖК УРСР встановлює загальні правила збереження житлового приміщення за тимчасово відсутніми громадянами. За змістом цієї статті при тимчасовій відсутності наймача або членів його сімї за ними зберігається житлове приміщення протягом шести місяців. Відповідно до статті 72 ЖК УРСР визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням внаслідок відсутності цієї особи понад встановлені строки, провадиться в судовому порядку. Оскільки судом встановлено, що права та інтереси позивача, як власника порушуються, та враховуючи ту обставину, що відповідач не проживає в будинку який належить позивачеві більше шести місяців, позовні вимоги є законними та такими, що підлягають задоволенню. Відповідно до ст. 141 ЦПК України з відповідача підлягає стягнення на користь позивача 704,80 грн в рахунок компенсації сплаченого судового збору. На підставі викладеного та

Outcome: approved