Jurisdiction: civil
Date: 2019-01-08 00:00:00

Позивач звернулась до суду з позовною заявою до відповідача про стягнення аліментів на дружину, в якій зазначає, що з відповідачем вона перебуває у зареєстрованому шлюбі з 08.10.2010 року. Від сумісного життя сторони мають трьох доньок - [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO]. Позивач також зазначає, що згідно судового наказу на утримання доньок з відповідача на її користь стягнуті аліменти у розмірі 1/2 частини всіх його доходів щомісячно, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для кожної дитини відповідного віку, починаючи з 19.09.2017 року і до досягнення дітьми повноліття. 29.12.2017 року відповідач без її відома та згоди, не маючи рішення суду про визначення місця проживання дитини забрав старшу доньку [PERSON] та подав заяву до суду про стягнення з неї на його користь аліментів на утримання [PERSON]. Згідно судового наказу від 05.01.2018 року з неї на утримання [PERSON], [INFO], на користь відповідача стягуються аліменти у розмірі 1/4 частини всіх її доходів. Позивач зазначає, що на даний час вона не працює, у звязку з доглядом за донькою - [PERSON], [INFO], яка проживає разом з нею і тому, ніяких доходів вона не отримує, а лише отримує щомісячну державну допомогу у звязку з народженням доньки [PERSON] у розмірі 860 грн.. У звязку з чим, позивач просить суд стягнути з відповідача [PERSON] на її користь аліменти у розмірі 1/6 частки всіх його доходів на її утримання, як дружини, з якою проживає малолітня донька [PERSON], [INFO], до досягнення дитиною трьох років. Позивач [PERSON] у судове засідання не зявилася, однак надала до суду письмову заяву про розгляд справи без її участі, зазначила, що позовні вимоги підтримує в повному обсязі та просить їх задовольнити (а.с. 153). Відповідач [PERSON]\~та представник\~відповідача -\~адвокат [PERSON]\~у судове\~засідання не\~зявилися,\~однак,\~раніше відповідач\~засобами електронного\~звязку надав\~до суду\~заперечення в\~якому зазначив,\~що позовні\~вимоги не\~визнає в\~повному обсязі\~з наступних\~підстав. 08.10.2010 року він уклав шлюб з [PERSON]. Від даного шлюбу вони мають трьох дітей: [PERSON], [INFO]; [PERSON], [INFO]; та [PERSON], [INFO]. Рішенням Тернівського міського суду Дніпропетровської області від 18.09.2018 року шлюб між ними розірваний. Відповідач також зазначає, що на підставі судового наказу Тернівського міського суду Дніпропетровської області по справі № 194/933/17 від 06.10.2017 року з нього стягнуті на користь [PERSON] аліменти на утримання доньок [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO], у розмірі 1/2 частки з усіх видів заробітку (доходу), але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для кожної дитини відповідного віку, та не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку на кожну дитину, щомісячно, починаючи з 19.09.2017 року і до досягнення дітьми повноліття. На сьогоднішній день він не має постійного місця роботи та постійного доходу. Офіційно не працевлаштований, працює на районному ринку м. Кривого Рогу без офіційного працевлаштування вантажником, має мінливий заробіток, приблизно 100 грн. на день. Щомісяця з нього стягуються аліменти за вищезазначеним судовим наказом у розмірі близько 5000,00 грн.. Згідно з довідкою Тернівського відділу державної виконавчої служби м. Кривий Ріг від 21.08.2018 року № 23263 заборгованість зі сплати аліментів, які стягуються з нього на підставі судового наказу Тернівського міського суду Дніпропетровської області по справі № 194/933/17 від 06.10.2017 року на користь [PERSON] відсутня. Також, відповідач вказує, що він сплачує аліменти на дітей у розмірі 1/2 частки свого заробітку (у грошовому еквіваленті це близько 5000 грн. щомісяця), після чого йому майже нічого не залишається на своє утримання. Сталася така ситуація, коли він працює в основному тільки на утримання дітей. На своє утримання, яке гарантовано йому ст. 48 Конституції України, як право на достатній життєвий рівень для себе він не в змозі заробити. Своїм дітям він сплачує кошти у розмірі, набагато більшому, ніж визначено п. 2 ч. 2 ст.182 Сімейного кодексу України. Окрім цього, відповідач зазначає, що на даний час він тільки забезпечує своїм дітям право на достатній життєвий рівень, що включає достатнє харчування, одяг, житло. У звязку з тим, що місце його проживання зареєстроване у м. Кривому Розі то розмір аліментів визначається виходячи із середньої заробітної плати працівника м. Кривого Рогу, яка становить близько 10000,00 грн., оскільки даний щомісячний розмір аліментів розрахований відповідно до приписів ч. 2 ст. 195 Сімейного кодексу України, виходячи із середньої заробітної плати працівника для даної місцевості. Фактично він такого доходу не має. Крім того, відповідач наголошує, що за період з 19.07.2017 року по 21.08.2018 року він сплатив позивачці аліменти у розмірі 43934,42 грн. та увязку з тим, що він офіційно не працює та має мінливий заробіток, він не може сплачувати аліменти на утримання позивача до досягнення донькою [PERSON], [INFO], трирічного віку у звязку з чим, просив у задоволенні позову відмовити (а.с. 128-133а). Судом встановлені такі факти та відповідні правовідносини. Перевіривши матеріали справи, судом встановлено, що сторони перебували у зареєстрованому шлюбі з 08 жовтня 2010 року, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії 1-КИ № 184670, виданого 08 жовтня 2010 року Красногвардійським відділом реєстрації актів цивільного стану Дніпропетровського міського управління юстиції (а.с. 4), який рішенням Тернівського міського суду Дніпропетровської області від 18.09.2018 року між ними розірваний, про що встановлено з заперечення відповідача (а.с. 128-129). Від цього шлюбу сторони мають малолітніх дітей [PERSON], [INFO], що підтверджується свідоцтвом про народження серії І-КИ № 645765, виданим повторно 21.11.2017 року Чечелівськм районним у місті Дніпрі відділом реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області, [PERSON], [INFO], що підтверджується свідоцтвом про народження серії І-КИ № 505903, виданим відділом державної реєстрації актів цивільного стану по місту Павлограду реєстраційної служби Павлоградського міськрайонного управління юстиції у Дніпропетровській області, [PERSON], [INFO], що підтверджується свідоцтвом про народження серії І-КИ № 650115, виданим Павлоградським міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області (а.с. 5-7). З позовної заяви видно, що позивач [PERSON] не працює, так як здійснює догляд за донькою [PERSON], [INFO], та отримує щомісячну одноразову допомогу при народженні дитини у розмірі 860 грн., що також підтверджується довідкою управління соціального захисту населення Тернівської міської ради Дніпропетровської області від 06.03.2018 року № 305 про щомісячну одноразову державну допомогу при народженні дитини (а.с. 14). Інших доходів за період з 01.10.2016 року по 30.09.2017 року [PERSON] не отримує, що підтверджується листом Тернівського відділення Західно-Донбаської обєднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Дніпропетровській області від 29.01.2018 року № 318/10/04-13-08 про відомості з Державного реєстру фізичних осіб - платників ДФС України про суми виплачених доходів [PERSON] (а.с.13). Згідно з судовим наказом Тернівського міського суду Дніпропетровської області від 06.10.2017 року з відповідача [PERSON] стягнуто на користь [PERSON] аліменти на утримання доньок: [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO], у розмірі 1/2 частки з усіх видів заробітку (доходу) боржника, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для кожної дитини відповідного віку, та не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку на кожну дитину, щомісячно, починаючи з 19.09.2017 року і до досягнення дітьми повноліття (а.с. 94). Дитина -\~[PERSON],\~[INFO],\~проживає разом\~з позивачем\~[PERSON],\~що підтверджується\~довідкою виданою\~відділом реєстрації\~місця проживання\~фізичних осіб\~виконавчого комітету\~Тернівської міської\~ради Дніпропетровської\~області 12.03.2018\~року(а.с. 8). Статтею 5 Протоколу № 7 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод встановлено, що кожен із подружжя у відносинах між собою і в їхніх відносинах зі своїми дітьми користується рівними правами та обов'язками цивільного характеру, що виникають із вступу в шлюб, перебування в шлюбі та у випадку його розірвання. Ця стаття не перешкоджає державам вживати таких заходів, що є необхідними в інтересах дітей. Відповідно до ч. 1 до ст. 75 СК України, дружина, чоловік повинні матеріально підтримувати один одного. Згідно з ч. 2 ст. 84 СК України, дружина, з якою проживає дитина, має право на утримання від чоловіка батька дитини до досягнення дитиною трьох років. Відповідно до ч.ч. 4, 6 ст. 84 СК України, право на утримання вагітна дружина, а також дружина, з якою проживає дитина, має незалежно від того, чи вона працює, та незалежно від її матеріального становища, за умови, що чоловік може надавати матеріальну допомогу. Право на утримання вагітна дружина, а також дружина, з я якою проживає дитина, має і в разі розірвання шлюбу. Відповідно до ст. 80 СК України, аліменти присуджуються одному з подружжя у частці від заробітку (доходу) другого з подружжя і (або) у твердій грошовій сумі. Відповідно до частини третьої статті 70 Закону України «Про виконавче провадження» загальний розмір усіх відрахувань під час кожної виплати заробітної плати та інших доходів боржника не може перевищувати 50 відсотків заробітної плати, що має бути виплачена працівнику, у тому числі у разі відрахування за кількома виконавчими документами. Це обмеження не поширюється на відрахування із заробітної плати у разі відбування боржником покарання у виді виправних робіт і стягнення аліментів на неповнолітніх дітей. У таких випадках розмір відрахувань із заробітної плати не може перевищувати 70 відсотків. Аналогічна правова позиція викладена у постанові першої судової палати Касаційного цивільного суду у справі № 522/19526/16-ц від 05.11.2018 року. Отже, для задоволення вимог про стягнення аліментів, надання суду доказів того, що дружина з якою проживає дитина, потребує матеріальної допомоги, не є обовязковим, оскільки право на аліменти належить дружині матері незалежно від цієї обставини. Положеннями ст.ст. 12, 81\~ЦПК України встановлено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідач добровільно матеріальну допомогу на утримання дружини не надає, проте, з заперечень наданих відповідачем встановлено, що відповідач [PERSON] є працездатною особою, працює та отримує щомісячну заробітну плату, однак офіційно не працевлаштований, що підтверджується трудовою книжкою серії АК № 406021 (а.с. 131, 133а, 141-144). Згідно з довідкою Криворізького міськрайонного центру зайнятості № 6120 від 16.10.2018 року [PERSON], як безробітний в Криворізькому міськрайонному центрі зайнятості не зареєстрований та допомогу по безробіттю станом на 16.10.2018 року не одержує (а.с. 130). Разом з тим, суд не може прийняти доводи відповідача про відмову у задоволенні позовних вимог [PERSON] у звязку з тим, що він офіційно хоча не працевлаштований, однак з матеріалів справи встановлено, що [PERSON] є працездатною особою, працює не офіційно та отримує щомісячну заробітну плату, крім того, [PERSON], [INFO], перетинав державний кордон України у період з 01.01.2018 року по 12.12.2018 року, а саме: 03.02.2018 року (виїзд); 03.09.2018 року (вїзд); 20.09.2018 року (виїзд), що підтверджується листом головного центру обробки спеціальної інформації Державної прикордонної служби України № 0.184-50643/0/15-18-Вих від 13.12.2018 року (а.с. 151), окрім цього, заборгованість по аліментам, які стягуються з [PERSON] на користь [PERSON] відсутня, та за період з 19.09.2017 року по 26.07.2018 року боржником сплачено 32692 грн., що підтверджується листами Тернівського відділу державної виконавчої служби м. Кривий Ріг Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області від 26.07.2018 року № 21193 та від 21.08.2018 року № 23263 (а.с. 92, 93, 132, 133). З урахуванням вищевикладеного, суд вважає, що у відповідача є можливість сплачувати аліменти на утримання позивача до досягнення дитиною [PERSON], 12.07.2017 року, віку трьох років. У відповідності до ст. 77 СК України, утримання одному з подружжя надається другим із подружжя у натуральній або грошовій формі за їхньою згодою. За рішенням суду аліменти присуджуються одному з подружжя, як правило, у грошовій формі. Аліменти сплачуються щомісячно. Відповідно до ч. 1 ст. 79 СК України аліменти присуджуються за рішенням суду від дня подання позовної заяви. Виходячи з вищевикладеного, суд враховує, що відповідач є працездатною особою, офіційне не працевлаштований, однак працює, та отримує щомісячний дохід, про що він сам наголошує у запереченні на позовну заяву, сплачує на користь позивача аліменти на утримання дітей в розмірі 1/2 частини від усіх видів заробітку (доходу), але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для кожної дитини відповідного віку, факт відсутності заборгованості по аліментам, факт перетинання відповідачем державного кордону України, а також те, що позивач отримає щомісячну одноразову державну допомогу при народженні дитини, тому позовна заява [PERSON] підлягає частковому задоволенню. Враховуючи викладене суд вважає за необхідним стягнути з відповідача на користь позивача аліменти на утримання дружини у розмірі 1/10 частини з усіх видів заробітку (доходу) щомісячно, починаючи з дня звернення до суду і до досягнення дитиною [PERSON], [INFO], трьох років, а саме до 12 липня 2020 року. На підставі ст. 141 ЦПК України, суд стягує з відповідача судовий збір у розмірі 768,40 грн. на користь держави. Згідно з ст. 430 ЦПК України суд допускає негайне виконання рішення про стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць.

Outcome: partial