Jurisdiction: civil
Date: 2016-09-05 00:00:00

позивач звернулась до суду з позовом до [PERSON] про розірвання договору оренди нерухомого майна, а саме: квартири [ADDRESS] від 31.08.2015 р., укладеного між сторонами та виселення відповідача з квартири без надання іншого житла. Позовні вимоги обґрунтовані тим, що між позивачем та відповідачем 31.08.2015 р. був укладений договір оренди нерухомого майна - [ADDRESS] строком до 31.08.2016 р. Відповідно до умов Договору сторони домовились щомісячно вносити плату за користування нерухомим майном в розмірі 4500 гривень і зазначений розрахунок повинен бути проведений до першого числа кожного поточного місяця. Позивач посилається на те, що відповідач з порушенням строків внесла плату за січень 2016 р., і взагалі не здійснила оплату за лютий-квітень 2016 р. Відповідно до умов п.4.2 Договору оренди невиконання орендарем умов Договору є підставою для його розірвання в односторонньому порядку з повідомленням про це за 10 календарних днів 16.03.2016 р. позивач повідомила відповідача про розірвання договору, однак остання продовжує проживати в орендованій квартирі і відмовляється її звільнити, в зв»язку з чим позивач звернулась до суду за захистом порушеного права. Позивач подала до суду заяву про розгляд справи у її відсутність та надала згоду на ухвалення заочного рішення. Відповідач в судове засідання повторно не з»явилась, повідомлялась судом про місце і час судового розгляду за місцем проживання, судові повістки повернулись до суду за закінченням терміну їх зберігання. На підставі положень ст.ст. 224-226 ЦПК України за згодою представника позивача, суд вважає за можливе провести заочний розгляд справи. Вислухавши представника позивача, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Відповідно до ст.759 ЦК України за договором найму наймодавець передає наймачеві майно у користування за плату на певний строк. Згідно з ст.810 ЦК України за договором найму (оренди) житла одна сторона - власник житла (наймодавець) передає або зобов»язується передати другій стороні (наймачеві) житло для проживання у ньому на певний строк за плату. В силу положень ст.820 ЦК України розмір плати за користування житлом встановлюється у договорі найму житла. Наймач вносить плату за користування житлом у строк, встановлений договором найму житла. Якщо строк внесення плати за користування житлом не встановлений договором, наймач вносить її щомісяця. Судом встановлено, що 31.08.2015 р. між [PERSON] та [PERSON] був укладений Договір оренди нерухомого майна, відповідно до п.1.1 якого позивач передала в оренду частину житлового будинку за адресою: [ADDRESS], загальною площею 57,6 кв.м., житловою - 15 кв.м. Відповідно до положень п.п. 3.1 3.2 Договору оренди сторони домовились, що розмір щомісячної плати за користування орендованим приміщенням становить 4500 гривень, яка повинна вноситись 1-го числа кожного поточного місяця, що належить оплатити. Строк дії Договору встановлений з 01.09.2015 р. по 31.08.2016 р. (п.4.1 Договору). В силу положень п.4.3 Договору оренди невиконання Орендарем умов Договору, у т.ч. щодо дотримання строків внесення орендної плати, є підставою для одностороннього розірвання договору за ініціативи Орендодавця з повідомленням про це за 10 календарних днів до дати розірвання договору. З матеріалів справи вбачається , що [PERSON] належним чином не виконала умови Договору оренди в частині своєчасного внесення платежів в рахунок оплати за оренду нерухомого майна, в зв»язку з чим 16.03.2016 р. [PERSON] повідомила останню про звільнення займаного приміщення протягом десяти днів з моменту отримання повідомлення. Відповідно до ст. 782 ЦК Наймодавець має право відмовитися від договору найму і вимагати повернення речі, якщо наймач не вносить плату за користування річчю протягом трьох місяців підряд. У разі відмови наймодавця від договору найму договір є розірваним з моменту одержання наймачем повідомлення наймодавця про відмову від договору. На підставі положень ст. 826 ЦК України у разі розірвання договору найму житла наймач та інші особи, які проживали у помешканні, підлягають виселенню з житла на підставі рішення суду, без надання їм іншого житла. Враховуючи викладені обставини, оцінюючи всі досліджені судом докази в їх сукупності, суд вважає, що вимоги позивача є обґрунтованими, доведеними і підлягають задоволенню в повному обсязі. Питання щодо судових витрат суд вирішує на підставі ст.88 ЦПК України і вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь позивача понесені судові витрати.

Outcome: approved