Jurisdiction: civil
Date: 2017-11-19 00:00:00

Позивач звернулась до суду з позовом, в якому просить зобов'язати Публічне акціонерне товариство Комерційний банк «ПриватБанк» усунути перешкоди в користуванні та розпорядженні її грошовими коштами, що знаходяться на платіжній картці № 4149 4978 2387 9673, а також грошовими коштами, які знаходяться на рахунках № 26308615037226, № 26204607494874, № 26350628452460, № 26206605653132, які відкриті у ПАТ КБ «ПриватБанк» в межах фактичного залишку коштів шляхом негайного розблокування зазначених рахунків та картки. 18 травня 2017 року була подана заява про збільшення позовних вимог, в якій позивач додатково до раніше заявлених позовних вимог заявила вимоги про стягнення з Публічного акціонерного товариства Комерційний банк «ПриватБанк» на свою користь грошових коштів у розмірі 11 702,50 грн. (одинадцять тисяч сімсот дві гривні 50 копійок), які знаходяться: на платіжній картці № 4149 4978 2387 9673 у розмірі 6206,51 грн. (шість тисяч двісті шість гривень 51 копійка); на рахунку № 26308615037226 у розмірі 4104,42 грн. (чотири тисячі сто чотири гривні 42 копійки); на рахунку № 26350628452460 у розмірі 1391,57 грн. (одна тисяча триста девяносто одна гривня 57 копійок). Позовні вимоги обґрунтовані тим, що у грудні 2015 року банк в односторонньому порядку припинив виконання своїх зобов'язань з видачі грошових коштів позивачу через банкомати або каси своїх відділень. Відповідач не попереджував позивача, як власника рахунків та картки, про зміни умов обслуговування та блокування рахунків. Згодом, на сторінці позивача в «Privat 24» зявилося повідомлення про те, що обслуговування рахунків позивача зупинено згідно п. 1.1.3.2.14 Умов та правил надання банківських послуг і для перевірки з позивачем звяжеться працівник банку. Зазначеним пунктом інструкції регламентовано, що Банк має право відмовитися від здійснення видаткових операцій за рахунком клієнта у випадку виникнення вмотивованих підозр щодо використання Банку для проведення незаконних операцій. Численні звернення позивача до банку за телефонами та у відділення, ні до чого не призвели. На письмове звернення, листом від 18.01.2016 р. № 20.1.0.0.0/7-20151231/1023 відповідач відмовив позивачу у наданні будь-якої інформації. Після цього позивач зазначає, що неодноразово зверталась до відповідача для врегулювання виниклого спору, проте це не дало ніякого результату. У звязку із перешкоджаннями банку, позивач не може користуватися коштами, які належать їй та знаходяться на платіжній картці № 4149 4978 2387 9673 у розмірі 6206,51 грн. (шість тисяч двісті шість гривень 51 копійка); на рахунку № 26308615037226 у розмірі 4104,42 грн. (чотири тисячі сто чотири гривні 42 копійки); на рахунку № 26350628452460 у розмірі 1391,57 грн. (одна тисяча триста девяносто одна гривня 57 копійок). Позивач вважає дії ПАТ КБ «Приватбанк» в створенні перешкод у користуванні її грошовими коштами неправомірними. В судовому засіданні представник позивача просила суд задовольнити позовні вимоги з урахуванням заяви про збільшення позовних вимог, в повному обсязі. Представник відповідача заперечувала проти задоволення позовних вимог, тнадала письмові заперечення на позовну заяву, в яких вказала, що банком було призупинено здійснення видаткових операцій з використання платіжної картки (електронного платіжного засобу), держателем якої є Позивач, на підставі звернення [PERSON], [PERSON], [PERSON] та інш., які повідомили, що 29.09.2015 року внаслідок введення в оману перерахували кошти у м. Хмельницькому, Вінниці та м. Іваничи відповідно, в сумі 3713,00 грн., 2840 та 900,00 гривень відповідно на картку № 5168755511285815, держателем якої є Позивач. Також вказала, що за заявою [PERSON] проводиться досудове розслідування кримінального провадження, яке внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 190 КК України, за фактом шахрайського заволодіння чужим майном. Представник відповідача вказала, що вважає дії відповідача законними та просила суд відмовити у задоволенні позову в повному обсязі. Вивчивши матеріали справи, встановивши обставини справи та перевіривши їх доказами, суд вважає, що позов підлягає частковому задоволенню з таких підстав. Судом встановлені наступні обставини та відповідні їм правовідносини. 06 серпня 2012 року [PERSON] було підписано Анкету-заяву про приєднання до Умов та правил надання банківських послуг в Приватбанку (а.с. 28-29). Згідно рішення Комунарського районного суду міста Запоріжжя у справі № 333/2519/15-ц прізвище «Семикіна» змінено на «Богдан» [PERSON] (а.с. 13). 18 серпня 2015 року [PERSON] було підписано Анкету-заяву про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг в Приватбанку (а.с. 30). У грудні 2015 року ПАТ КБ «Приватбанк» в односторонньому порядку припинив виконання своїх зобовязань з видачі позивачу грошових коштів через банкомати та каси відділень банку, в тому числі заблокував картку, на яку здійснювалось нарахування заробітної платні позивачці, та заблокував позивача в інтернет-додатку «Privat24». Згідно довідки (а.с. 190), наданої відповідачем на виконання ухвали Комунарського районного суду м. Запоріжжя від 11.07.2017 р., [PERSON] має наступні відкриті рахунки у ПАТ КБ «Приватбанк»: Универсальная 55 дней 99926259620455704; карта для выплат 4149497823879673 UAH; довостребования для лонгации депозитов 26206605653132 UAH; депозит Плюс на 12 мес. 26350628452460 UAH; Депозит плюс строковий на 3 міс. 26308615037226 UAH; Довостребования для лонгации депозитов 26204607494874 UAH. В ході судового розгляду представником відповідача було подано клопотання про допит свідків [PERSON], [PERSON] та [PERSON]. Ухвалами Комунарського районного суду міста Запоріжжя від 06 березня 2017 року було задоволено клопотання представника та доручено Городоцькому районному суду Хмельницької області, Ленінському районному суду м. Вінниця та Іванічевському районному суду Волинської області відповідно, допитати свідків. Згідно пояснень свідка [PERSON], наданих в Іванічевському районному суді Волинської області згідно судового доручення, остання перерахувала грошові кошти на картку у сумі 900,00 (девятсот) гривень для покупки перукарського столика. Після чого із даним питанням зверталась за консультацією до спеціаліста. Претензій до [PERSON] не мала. До правоохоронних органів не зверталась (а.с. 130-131). Вінницький міський суд Вінницької області ухвалою від 16 травня 2017 р. судове доручення Комунарського районного суду міста Запоріжжя про допит свідка [PERSON] повернув без виконання. Городоцький районний суд Хмельницької області направив протоколи судових засідань відносно допиту свідка [PERSON] , згідно яких свідок не зявилась. На момент розгляду справи, ПАТ КБ «Приватбанк» не розблокував доступ позивача до додатку «Privat24» та не відновив своїх зобовязань з видачі позивачу грошових коштів через банкомати та каси відділень банку. Відповідно до ч. 1-3 ст. 1066 Цивільного кодексу України, за договором банківського рахунка банк зобов'язується приймати і зараховувати на рахунок, відкритий клієнтові (володільцеві рахунка), грошові кошти, що йому надходять, виконувати розпорядження клієнта про перерахування і видачу відповідних сум з рахунка та проведення інших операцій за рахунком. Банк має право використовувати грошові кошти на рахунку клієнта, гарантуючи його право безперешкодно розпоряджатися цими коштами. Банк не має права визначати та контролювати напрями використання грошових коштів клієнта та встановлювати інші, не передбачені договором або законом, обмеження його права розпоряджатися грошовими коштами на власний розсуд. Згідно ст. 1074 ЦК України обмеження прав клієнта щодо розпоряджання грошовими коштами, що знаходяться на його рахунку, не допускається, крім випадків обмеження права розпоряджання рахунком за рішенням суду або в інших випадках, встановлених законом, а також у разі зупинення фінансових операцій, які можуть бути пов'язані з легалізацією (відмиванням) доходів, одержаних злочинним шляхом, або фінансуванням тероризму чи фінансуванням розповсюдження зброї масового знищення, передбачених законом. У відповідності до ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Статтею 15 ЦК України встановлено, що кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання, кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства. Суд критично ставиться до посилань представника відповідача на положення п. 1.1.3.2.14. Умов та Правил надання банківських послуг в Приватбанку, згідно якого Банк має право відмовитися від здійснення видаткових операцій за рахунком клієнта у випадку виникнення вмотивованих підозр щодо використання Банку для проведення незаконних операцій, оскільки пункт 1.1.3.2.14. Умов та Правил надання банківських послуг в Приватбанку не відповідає положенням ч. 3 ст. 1066 ЦК України, а також положенням ст. 1074 ЦК України. До того ж, представником відповідача не надано належних та допустимих доказів порушення законодавства позивачем. Допитана свідок [PERSON] зазначила, що жодних претензій до позивача вона не має. Щодо посилань представника відповідача на існування порушеної кримінальної справи, то представником відповідача не надано доказів того, що [PERSON] має будь-яке відношення до неї і що існування кримінальної справи є підставою для блокування карток та рахунків позивача, зазначених в позовних вимогах. Твердження представника відповідача в запереченнях на перерахування коштів [PERSON], [PERSON] та [PERSON] на картку № 5168755511285815, яка належить позивачу з посиланням на ухвалу Ленінського районного суду м. Запоріжжя від 24.11.2016 року (а.с.115), за якою слідчим суддею надано дозвіл в рамках кримінального провадження за ч.1 ст.190 КК України, на отримання та вилучення в КБ «Приват Банк» інформації про відомості щодо власника картки №5168755511285815 та інформації щодо руху коштів за цією карткою є безпідставними та суд їх не приймає до уваги, оскільки картка №5168755511285815 не є предметом позовних вимог. Посилання представника відповідача на необхідність блокування всіх рахунків позивача відповідно до пункту 1.1.3.2.14. Умов та Правил надання банківських послуг в Приватбанку, у звязку з наявним кримінальним провадженням, суперечить Умовам та Правилам надання банківських послуг в Приватбанку, якими не встановлено право банку блокування всіх рахунків клієнта у разі виникнення вмотивованих підозр щодо використання Банку для проведення незаконних операцій. Виходячи з наведеного, а також приймаючи до уваги те, що будь-яких підстав для вчинення відповідачем здійснених ним вищезазначених дій щодо блокування не встановлено, суд вважає дії Банку з блокування платіжної картки № 4149 4978 2387 9673 та рахунків № 26308615037226, № 26204607494874, № 26350628452460, № 26206605653132 позивача неправомірними, а отже позовні вимоги про усунення перешкод у користуванні та розпорядженні позивачем грошовими коштами, що знаходяться на її платіжній картці № 4149 4978 2387 9673 та рахунках № 26308615037226, № 26204607494874, № 26350628452460, № 26206605653132 такими, що підлягають задоволенню. Натомість позовні вимоги про стягнення з відповідача на користь позивача грошових коштів, які містяться на платіжній картці № 4149 4978 2387 9673 та рахунках № 26308615037226, № 26350628452460, по яким позивач просить усунути перешкоди у користуванні, суд вважає такими, що не підлягають задоволенню, оскільки вимоги позивача не обґрунтовані і за своєю суттю мають подвійну цивільну відповідальність для відповідача.

Outcome: partial