Jurisdiction: civil
Date: 2018-06-21 00:00:00

Позивач звернулась до суду з позовною заявою, в якій просить стягнути з відповідача на її користь аліменти на утримання дитини - сина [PERSON], [INFO], в розмірі 1/4 частки з усіх видів заробітку щомісячно, але н менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи від дня пред'явлення позову до досягнення дитиною повноліття. Свої позовні вимоги позивач обґрунтовує тим, що вони з відповідачем разом не проживають, дитина проживає з нею, знаходиться на її утриманні. Відповідач матеріальну допомогу на утримання дитини не надає, вихованням, піклуванням про неї не займається. В той же час, відповідач є працездатним, інших осіб на утриманні не має. 29.05.2018 р. суд відкрив провадження у цій справі та з урахуванням ч. 4 ст. 19 ЦПК України вирішив її розглянути у порядку спрощеного провадження. Сторони не подавали клопотання про розгляд справи у загальному позовному провадженні чи призначення судового засідання у спрощеному провадженні. Відповідач у встановлений судом строк не подав відзиву на позов, у зв'язку з чим суд вирішив розглянути справу на підставі наявних у справі доказів. Представник позивача подав до суду клопотання, в якому просить проводити розгляд справи у його відсутності, підтримав позовні вимоги в пвному обсязі та проти винесення судом заочного рішення у справі не заперечив. На підставі статті 280 ЦПК України, суд ухвалює заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, оскільки представник позивача не заперечив проти такого вирішення справи. Зважаючи на вищевикладене, суд ухвалив розглянути справу в порядку спрощеного позовного провадження, ухваливши заочне рішення на підставі наявних матеріалів справи. Дослідивши і проаналізувавши докази, які містяться в матеріалах справи, суд на основі повно і всебічно з'ясованих обставин дійшов наступних висновків. Відповідно до свідоцтва про народження [NUMBER], сторони є батьками дитини - [PERSON], [INFO] (а.с. 4). Як вбачається з акту обстеження житлово-побутових умов від 04.04.2018 року, складеного депутатом Глевахівської селищної ради Васильківського району Київської області, дитина [PERSON], 2010 р.н., проживає з матір'ю й знаходяться на її утриманні (а.с. 8). Відповідно до ст. 180 СК України, батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. За відсутності домовленості між батьками про сплату аліментів на дитину той із них, з ким вона проживає, вправі звернутися до суду з відповідним позовом. Згідно з ч. 3 ст. 181 СК України аліменти на дитину присуджуються в частці від заробітку (доходу) її матері, батька (ст. 183 цього Кодексу) або в твердій грошовій сумі (ст. 184 СК України) і виплачуються щомісячно (п. 17 постанови Пленуму Верховного Суду України № 3 від 15.05.2006 р. «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів»). Відповідно до п. 1, п. 3, ч. 1 ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина. Відповідач, маючи можливість матеріально утримувати дитину, оскільки працює, інших осіб на утриманні не має, однак не виконує належно свого обов'язку, покладеного на нього законом, а тому з відповідача на користь позивача слід стягнути кошти на утримання дитини в розмірі 3000 грн. щомісячно, починаючи від дня пред'явлення позову до досягнення дитиною повноліття. Відповідно до ст. 430 ЦПК України суд допускає негайне виконання рішення у справі про стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць. Оскільки позовні вимоги підлягають задоволенню, а позивачка звільнена від сплати судових витрат, то згідно зі ст. 141 ЦПК України з відповідача в дохід держави підлягає стягненню судові витрати у вигляді судового збору.

Outcome: approved