Jurisdiction: civil
Date: 2017-12-03 00:00:00

Позивач звернулась до суду з зазначеним позовом який мотивує тим, що рішенням Баришівського районного суду Київської області у справі № 355/928/15-ц, 2/355/410/15 з відповідача було стягнуто на її [PERSON] користь аліменти на утримання дитини [PERSON] у розмірі 1/4 частини усіх видів його заробітку (доходу), але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно, до досягнення дитиною повноліття, починаючи з дня подачі заяви до суду, тобто з 15.06.2015 року. 08.07.2017 року набрав чинності Закон України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо посилення захисту права дитини на належне утримання шляхом вдосконалення порядку стягнення аліментів». Згідно закону, аліменти, одержані на дитину, є власністю дитини. Крім того, той із батьків або інший законний представник дитини, на ім'я якого виплачуються аліменти, розпоряджається аліментами виключно за цільовим призначенням в інтересах дитини. Закон визначає, що мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Крім того відповідач має у власності дві земельні ділянки сільгосппризначення, які здає в оренду та має від цього значні доходи, на її розуміння зможе сплачувати аліменти на рівні 1/3 частки з усіх видів його заробітку (доходу). В судовому засіданні позивач [PERSON] та її представник [PERSON] заявлений позов підтримали в повному обсязі, просять позов задоволити. Відповідач [PERSON] заявлений позов визнав частково, проте мотивувати свою позицію не зміг. Заслухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи суд вважає, що заявлений позов підлягає до часткового задоволення з наступних підстав. Судом встановлено, що рішенням Баришівського районного суду Київської області від 25.06.2015 року у справі № 355/928/15-ц, 2/355/410/15 з відповідача було стягнуто на її [PERSON] користь аліменти на утримання дитини [PERSON] у розмірі 1/4 частини усіх видів його заробітку (доходу), але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно, до досягнення дитиною повноліття, починаючи з дня подачі заяви до суду, тобто з 15.06.2015 року. Як вбачається з доказів досліджених судом при розгляді справи(довідки РВ ДВС №4790 від 13.06.2017 року ) відповідач [PERSON] станом на 13.06.2017 року мав заборгованість лише за 1 місяць 17 днів. Будь яких доказів, що на час розгляду справи судом, дана заборгованість збільшилась та не погашена, позивач суду не надав. Відповідно до Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо посилення захисту права дитини на належне утримання шляхом вдосконалення порядку стягнення аліментів» від 08.07.2017 року внесені зміни до ч. 5 ст.183 СК України яка викладена в наступній редакції той із батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина, має право звернутися до суду із заявою про видачу судового наказу про стягнення аліментів у розмірі на одну дитину - однієї чверті, на двох дітей - однієї третини, на трьох і більше дітей - половини заробітку (доходу) платника аліментів, але не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку на кожну дитину. Таким чином законодавцем встановлений розмір аліментів який підлягає безумовному стягненню. Рішенням Баришівського районного суду Київської області від 25.06.2015 року з відповідача стягнуто аліменти саме розмірі визначеному законом, тому вимагаючи збільшити розміри аліментів позивач повинна довести суду необхідність такого збільшення, а також те, що відповідач має можливість виплачувати аліменти в такому розмірі. Позивач не надала суду жодного доказу, мотивуючи свою вимогу лише тим, що дитина росте та потребує більших витрат. Посилання позивача на ту обставину, що відповідач має у власності дві земельні ділянки сільгосппризначення, які здає в оренду, та має від цього значні доходи, судом також не може прийматись в якості допустимого доказу, оскільки на підтвердження даного твердження, позивачем додано копія Додаткової угоди від 26.11.2015 року до невідомо якого договору, та без зазначення терміну дії даного договору, таким чином невідомо чи діє даний договір на даний час чи ні. Таким чином жодних підстав для збільшення розміру аліментів, які стягуються з відповідача, позивач суду не надала. Разом з тим, враховуючи вимоги Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо посилення захисту права дитини на належне утримання шляхом вдосконалення порядку стягнення аліментів» , суд вважає, що вимога про збільшення розміру мінімального стягнення підлягає до задоволення, оскільки ґрунтується на вимогах закону. На підставі вищевикладеного та

Outcome: approved