Jurisdiction: civil
Date: 2015-01-27 00:00:00

Позивач звернулась до суду з позовом до [PERSON], вказуючи, що сторони є батьками неповнолітньої дитини [PERSON], [INFO]., що проживає спільно з нею. Оскільки відповідач матеріальної допомоги на утримання дитини добровільно не надає, позивачка після зміни позовних вимог просить стягнути з відповідача на свою користь аліменти на утримання дитини в розмірі 1/3 частини усіх видів доходу відповідача щомісячно до повноліття дитини, та на своє утримання в 1/3 частини усіх видів доходу відповідача щомісячно до досягнення дитиною трирічного віку. Позивач та її адвокат вимоги позову підтримали та просили їх задовольнити в повному обсязі, посилаючись на викладені в позовній заяві обставини. Відповідач позов визнав частково, пояснивши, що працевлаштований та має обмежені фінансові можливості. Вислухавши пояснення сторін, адвоката позивача, вивчивши матеріали справи, суд встановив, що сторони є батьками [PERSON], [INFO]., що проживає з позивачем (а.с. 4). Відповідач працевлаштований, його заробітна платня за грудень 2014р. склала 1 250 грн. (а.с. 31). Згідно статті 27 Конвенції про права дитини від 20.11.1989 року, діючої на Україні з 27.09.1991 року «держави-учасники визнають право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батько (-ки) несуть основну відповідальність за забезпечення умов життя, необхідних для розвитку дитини, в межах своїх здібностей і фінансових можливостей». Якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, частину доходу одержує в натурі, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення, суд за заявою платника або одержувача може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі - ст. 184 СК України. Відповідно до статті 182 Сімейного кодексу України, при визначенні розміру аліментів суд враховує стан здоров'я та матеріальний стан дитини, ті ж обставини відносно платника аліментів та їх стягувача. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, за винятком випадків, передбачених статтею 184 цього Кодексу. Відповідно до статті 182 Сімейного кодексу України, при визначенні розміру аліментів суд враховує стан здоров'я та матеріальний стан дитини, ті ж обставини відносно платника аліментів та їх стягувача. Згідно положень частини 2 статті 84 Сімейного кодексу України дружина, з якою проживає дитина, має право на утримання від чоловіка - батька дитини до досягнення дитиною трьох років. Згідно зі статтями 77, 79 СК України аліменти присуджуються як правило у грошовій формі, за рішенням суду від дня подання позовної заяви. Судом встановлено, що сторони сумісне господарство не ведуть, спільно не проживають, діти виховуються позивачкою і потребують матеріальної допомоги, відповідач працездатний, у зв'язку з чим може надавати матеріальну допомогу на утримання дітей і дружини. Беручи до уваги необхідність врегулювання аліментних правовідносин, що виникли між сторонами, на принципах справедливості, сумлінності і розумності, суд вважає, що заявлений позов [PERSON] з урахуванням матеріального положення обох сторін, стану здоров'я дітей, їх батьків, підлягає задоволенню шляхом стягнення з відповідача на користь позивача аліментів на утримання неповнолітньої дитини [PERSON], [INFO] в розмірі ? частини з усіх видів заробітку щомісячно (але не менше 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку), починаючи з дня звернення до суду і до досягнення дитиною повноліття, а також на утримання самої [PERSON] до досягнення дитиною трирічного віку в розмірі ? частини з усіх видів заробітку щомісячно, починаючи з дня звернення до суду з позовом і до досягнення дитиною трирічного віку. В силу статті 88 ЦПК України з відповідача підлягають на користь держави судовий збір в сумі 243,60 грн.

Outcome: partial