Jurisdiction: civil
Date: 2015-01-20 00:00:00

Позивач звернувся у суд із позовом до Снятинської міської ради про визнання права власності на спадкове майно, який мотивувала тим, що його мама [PERSON], [INFO] після смерті його батька в 1969 р. одружилася з [PERSON] і прийняла його прізвище. Ще за життя [PERSON] почала оформляти документи на належний їй житловий будинок. В 1996 р. [PERSON] померла і тільки в 1999 р. тобто уже після її смерті було оформлено свідоцтво про право власності на будинковолодіння на попереднє прізвище [PERSON]. В березні 1996 р. [PERSON] склала заповіт на все своє майно в користь позивача - свого сина [PERSON], який постійно проживав із нею. Після смерті мами позивач вступив в управління та користування спадковим майном, тобто фактично прийняв спадщину. При спробі юридично оформити спадщину за заповітом йому було відмовлено оскільки свідоцтво про право власності на будинковолодіння було оформлено на покійну, яка на час смерті носила прізвище [PERSON], а не [PERSON]. На підставі викладеного позивач просить суд визнати за ним право власності на спадкове за заповітом господарство, що знаходиться по [ADDRESS]. Позивач просив розгляд справи за його позовом провести без його участі. Представник Снятинської міської ради А.В.Калівошко подав до суду заяву, якою просив розгляд даної справи провести без участі представника міської ради, у вирішенні даного спору міська рада покладається на розсуд суду. Дослідивши матеріали справи, а саме: Технічний паспорт на житловий будинок по [ADDRESS]; Заповіт [PERSON] від 21.03.1996 р.; Свідоцтво про право власності на житловий будинок по [ADDRESS], видане 24.05.1999 р. [PERSON], зареєстроване за №2353; Свідоцтво про смерть [PERSON]; Свідоцтво про одруження [PERSON] та [PERSON]; Довідку №103/02-14 від 18.02.2014 р. Другої Снятинської ДНК по спадковій справі №108/1996; Повідомлення №104/02-14 від 18.02.2014 р. Другої Снятинської ДНК; Висновок №12/7 будівельно-технічного дослідження від 09.07.2013 р.; Витяг з Державного земельного кадастру про земельну ділянку №НВ-2600920952014 від 06.10.2014 р.; Витяг з Державного земельного кадастру про земельну ділянку №НВ-2600921072014 від 06.10.2014 р.; Свідоцтво №30883552 від 12.12.2014 р. про право власності на нерухоме майно - земельну ділянку по [ADDRESS]; Свідоцтво №30878146 від 12.12.2014 р. про право власності на нерухоме майно - земельну ділянку по [ADDRESS], суд встановив, що позовні вимоги [PERSON] є обґрунтованими та підставними, а тому суд приходить до переконання, що позов підлягає до задоволення. На підставі ч. 1 ст. 1223 ЦК України право на спадкування мають особи, визначені у заповіті, а згідно ст. 1233 ЦК України заповітом є особисте розпорядження фізичної особи на випадок своєї смерті. Із ч.1 ст. 1268 ЦК України вбачається, що спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її, а з ч. 3 ст. 1268 ЦК України слідує, що спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Згідно ст. 392 ЦК України власник майна може пред'явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності На підставі наведеного суд вважає, що слід визнати за [PERSON] право власності на господарство по [ADDRESS]. Суд на підставі наведеного, та

Outcome: approved