Jurisdiction: civil
Date: 2018-10-29 00:00:00

Позивач звернулась до суду з даною позовною заявою до відповідачів, в якій просить визнати за нею право власності в порядку спадкування за заповітом після смерті [PERSON], померлого [INFO] року, на домоволодіння [ADDRESS]. В обгрунтування позову зазначила, що після смерті [PERSON] відкрилася спадщина, що складається з вищевказаного домоволодіння, яке належало спадкодавцю на підставі свідоцтва про право особистої власності на житловий будинок від 14 вересня 1990 року, виданого Красногвардійським районним відділом комунального господарства. За своє життя [PERSON] залишив заповіт, згідно з яким він заповів позивачу належний йому житловий будинок. Позивач у встановлений законодавством строк звернулась до державного нотаріуса Третьої дніпровської державної нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини за заповітом. Однак 17 травня 2018 року позивач отримала постанову державного нотаріуса про відмову у вчиненні нотаріальної дії, оскільки нею не було надано документ, що посвідчує право власності на зазначений житловий будинок. Позивач не знає, де на сьогоднішній день знаходиться свідоцтво про право особистої власності на житловий будинок, оскільки за життя [PERSON] між ними не було ніяких розмов відносно зазначених документів, а після його смерті позивач їх не знайшла. Враховуючи викладене, позивач змушена звернутися до суду з даною позовною заявою. Ухвалою Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровська від 12 червня 2018 року відкрито провадження у справі за правилами загального позовного провадження, призначено підготовче судове засідання та витребувано у Третьої дніпровської державної нотаріальної контори належним чином завірену копію спадкової справи після померлого [PERSON], який помер [INFO] року. 06 липня 2018 року до суду надійшов відзив представника відповідача Дніпровської міської ради на позовну заяву, відповідно до якої він просить позивачу у задоволенні позовних вимог в повному обсязі. Представник Дніпровської міської ради зазначає, що позивач не довела, що правовстановлюючі документи втрачені, їх відсутність у неї не позбавляє її можливості відновлення таких документів, у разі втрати або неможливості отримати дублікати чи надати запит до відповідних органів про надання правовстановлюючих документів для оформлення спадщини за вимогою нотаріуса, запитом адвоката, тобто вважає, що позивачем передчасно пред'явлений позов. Крім того, зазначає, що позивачем не надано доказів відсутності інших спадкоємців за законом першої черги та до участі у справі не залучено орган реєстрації прав на нерухоме майно. Ухвалою Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровська від 06 липня 2018 року за клопотанням позивача та представника позивача [PERSON] [PERSON] залучено співвідповідачем до розгляду цивільної справи за позовом [PERSON] до Дніпровської міської ради, третя особа Третя дніпровська державна нотаріальна контора про визнання права власності на домоволодіння в порядку спадкування за заповітом. Ухвалою Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровська від 07 вересня 2018 рокуклопотання представника позивача [PERSON] про витребування доказів задоволено та зобов'язано КП «Дніпропетровське міжміське бюро технічної інвентаризації» Дніпропетровської обласної ради надати належним чином завірену копію інвентаризаційної справи на домоволодіння за адресою: [ADDRESS]. Ухвалою Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровська від 21 вересня 2018 року закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду по суті. В судовому засіданні позивач та її представник [PERSON] позовні вимоги підтримали та просили їх задовольнити у повному обсязі, посилаючись на підстави, зазначені в позовній заяві. Представник відповідача Дніпровської міської ради Гущина М.С. у судовому засіданні заперечувала проти позовних вимог та просила у їх задоволенні відмовити, посилаючись на обставини, викладені у відзиві на позовну заяву. Відповідач [PERSON] належним чином та завчасно сповіщена про час та місце розгляду справи, в судове засідання не з'явилася, про причини неявки суд не повідомила, відзив на позовну заяву не надсилала. Представник третьої особи Третьої дніпровської державної нотаріальної контори належним чином та завчасно сповіщений про час та місце розгляду справи, в судове засідання не з'явився, до початку судового засідання надав суду заяву про розгляд справи без його участі. Вислухавши позивача, представника позивача [PERSON], представника відповідача Гущину М.С., судом встановлені наступні фактичні обставини. [PERSON] був власником житлового будинку з господарчими будівлями та спорудами, що знаходиться за адресою: [ADDRESS], на підставі свідоцтва про право особистої власності на житловий будинок від 14 вересня 1990 року, виданого Красногвардійським районним відділом комунального господарства на підставі рішення виконавчого комітету Красногвардійської районної ради народних депутатів №353/22 від 27 липня 1990 року, зареєстроване в КП «ДМБТІ» ДОР та записано в реєстрову книгу №536 за реєстровим №30 (а.с.11-16, 129-174). За ч. 1 ст. 1223 ЦК України, право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. Згідно ч. 1 ст. 1268 ЦК України, спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Відповідно до ч. 1 ст. 1269 ЦК України, спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, має подати до нотаріальної контори заяву про прийняття спадщини. 18 липня 2001 року [PERSON] склав заповіт, посвідчений державним нотаріусом Третьої дніпропетровської державної нотаріальної контори 18 липня 2001 року та зареєстрованим в реєстрі за №3-620, яким він на випадок своєї смерті заповів належний йому житловий будинок з господарчими будівлями та спорудами, що знаходиться в [ADDRESS] [PERSON], яка 21 липня 2001 року після укладення шлюбу змінила своє прізвище на [PERSON], тобто позивачу (а.с.60,61). [INFO] року [PERSON] помер (а.с.57-59,77). 07 лютого 2018 року позивач звернулася до Третьої дніпровської державної нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини за заповітом після смерті [PERSON] на житловий будинок з господарчими будівлями та спорудами, що знаходиться в [ADDRESS] (а.с.54). Також 27 лютого 2018 року до Третьої дніпровської державної нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини після смерті батька [PERSON] на все належне йому майно звернулася відповідач [PERSON] (а.с.71,75,76). Згідно довідки голови квартального комітету №27 Бондарчука Н.І., позивач на день смерті [PERSON] була зареєстрована за адресою [ADDRESS] (а.с.80). 17 травня 2018 року позивач звернулася до Третьої дніпровської державної нотаріальної контори із заявою, в якій просила видати свідоцтво про спадщину за заповітом після смерті [PERSON] на житловий будинок з господарчими будівлями та спорудами, що знаходиться в [ADDRESS] (а.с.85). Постановою державного нотаріуса Третьої дніпровської державної нотаріальної контори від 17 травня 2018 року позивачу відмовлено у вчиненні нотаріальної дії - у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом на житловий будинок [ADDRESS], після померлого [INFO] року діда [PERSON], у зв'язку з тим, що позивачем не надано документ, що посвідчує право власності на вказаний житловий будинок (а.с.94). Судом також встановлено, враховуючи розбіжності в назві вулиці, що зазначена в різних документах як на російській, так і українській мовах, та перекладу її назви, на якій розташоване спадкове майно, спадкодавець 18 липня 2001 року заповів належний йому житловий будинок з господарчими будівлями та спорудами, що знаходиться в [ADDRESS]. Відповідно до вимог ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Дослідженими судом доказами встановлений факт того, що правовстановлюючий документ на житловий будинок [ADDRESS] відсутній, що унеможливлює видачу нотаріусом свідоцтва про право на спадщину на зазначений житловий будинок. Як розтлумачив Пленум Верховного Суду України у постанові № 7 від 30 травня 2008 року «Про судову практику у справах про спадкування», за наявності умов для одержання в нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину вимоги про визнання права на спадщину судовому розглядові не підлягають. За ч. 1 ст. 15 ЦК України, кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Визнання права є способом захисту права, передбаченим п. 1 ч. 2 ст. 16 ЦК України. У відповідності до ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Відповідно до ч. 5 ст. 1268 ЦК України, незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. Оскільки позивач є спадкоємцем за заповітом, який у встановлені законом строк та спосіб прийняв спадщину, але не може реалізувати свої спадкові права та отримати свідоцтво про право на спадщину, єдиним ефективним способом реалізації її права є визнання за нею права власності на таке спадкове майно. Також судом враховується, що на час розгляду даної справи відсутні справи за позовами про зміну черговості одержання права на спадкування, усунення від права на спадкування, про визнання заповіту недійсним тощо. Заперечення представника відповідача Дніпровської міської ради щодо передчасності подання позивачем даного позову, оскільки позивач не довела, що правовстановлюючі документи втрачені, а їх відсутність у неї не позбавляє її можливості відновлення таких документів, судом відхиляються з огляду на те, що позивач позбавлена можливості отримати правовстановлюючі документи на спірне спадкове майно. Також судом відхиляються заперечення представника відповідача Дніпровської міської ради щодо незалучення до участі у справі органу реєстрації прав на нерухоме майно, оскільки рішення суду не може вплинути на права та обов'язки такого органу. За наведених обставин, пред'явлені позовні вимоги підлягають задоволенню.

Outcome: approved