Jurisdiction: civil
Date: 2017-11-08 00:00:00

Позивач звернулась до суду з вищезазначеним позовом, в якому вказує, що 01 жовтня 2005 року вона зареєструвала шлюб з відповідачем. Від цього шлюбу мають малолітню дитину: сина [PERSON], [INFO]. Спочатку спільне життя з відповідачем складалося, але згодом ставлення відповідача до сімейного життя змінилося у гірший бік. З часом взаємні стосунки між подружжям погіршилися, зрозуміли, що вони різні люди, мають різні погляди на життєво важливі питання, обовязки подружжя в сімї. Більше двох років сторони разом не проживають, шлюбні стосунки між ними припинені, спільне господарство не ведеться. Відповідач на даний час фактично проживає у Херсонській області. Позивач разом з сином проживає за місцем реєстрації. Чоловік не цікавиться справами своєї дитини, матеріальної допомоги не надає. Ситуація, яка виникла на сьогодні між подружжям призвела до того, що позивач втратила почуття любові та поваги до відповідача, примирення та поновлення шлюбних відносин неможливе Вважає, що збереження шлюбу буде суперечити її інтересам та інтересам їх малолітнього сина, який вимушений буде зростати в атмосфері нелюбові та неповаги між подружжям. Після розірвання шлюбу син залишиться проживати з позивачем. Просить розірвати шлюб. В судове засідання позивач не зявилась, надала суду заяву в якій просить справу розглядати у її відсутність, позовні вимоги підтримує в повному обсязі, просить задовольнити. В судове засідання відповідач не зявився, надав суду заяву в якій просить справу розглядати у його відсутність, позовні вимоги визнає в повному обсязі. Дослідивши матеріали справи суд приходить до наступного висновку. Судом встановлено, що сторони знаходяться в зареєстрованому шлюбі з 01.10.2005 року, що підтверджується копією свідоцтва про шлюб серії 1-ЖС № 010033 (а.с.5). Від шлюбу мають малолітню дитину: сина [PERSON], [INFO], що підтверджується копією свідоцтва про народження серії І-ЖС № 227186 виданого повторно 18.06.2013 року (а.с. 6). Відповідно до довідки про склад сімї № 1031 виданої виконавчим комітетом Новодніпровської сільської ради Запорізької області 02.08.2017 року позивач разом з сином проживає за адресою: [INFO] (а.с.7). Згідно зі ст. 24 Сімейного кодексу України, шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Стаття 55 Сімейного кодексу України проголошує, що дружина та чоловік зобов'язані спільно піклуватися про побудову сімейних відносин між собою та іншими членами сім'ї на почуттях взаємної любові, поваги, дружби, взаємодопомоги. Чоловік зобов'язаний утверджувати в сім'ї повагу до матері. Дружина зобов'язана утверджувати в сім'ї повагу до батька. Дружина та чоловік відповідальні один перед одним, перед іншими членами сім'ї за свою поведінку в ній. Відповідно до ч.ч. 3,4 ст. 56 Сімейного кодексу України, кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування їх збереження, в тому числі примушування до статевого зв'язку за допомогою фізичного або психічного насильства, є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканість і може мати наслідки, встановлені законом. Згідно до ч. 3 ст. 105 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до статті 110 цього Кодексу. В силу ч. 2 ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Судом встановлено, що сторони на примирення не згодні, про що свідчать їх заяви, мешкають за різними адресами. Таким чином, суд приходить до висновку, що позов обґрунтований та підлягає задоволенню, при тих відносинах, що склалися між сторонами збереження родини неможливо. На підставі викладеного,

Outcome: approved