Jurisdiction: civil
Date: 2017-05-31 00:00:00

Позивач звернулась до суду з зазначеним позовом та просила визнати [PERSON] таким, що втратив право користування жилим приміщенням квартирою №36 в будинку №1 по вул. Гагаріна в м. Василькові київської області, користувачем якої вона є. Відповідач вже тривалий час не проживає у вказаній квартирі, в період з 01.09.2004 р., а позивач вимушена сплачувати за комунальні послуги, та не має змоги оформити субсидію. Позивач в судове засідання не зявилась, представник позивача подала до суду заяву про розгляд справи у її відсутності, позов підтримує, просить його задовольнити. \~ \~ \~ Відповідач в судове засідання не зявився. До суду подав заяву про розгляд справи у його відсутності, визнає обставини, зазначені в позовній заяві, при вирішенні спору покладається на думку суду. Дослідивши заяви сторін та зібрані у справі докази в їх сукупності, суд приходить до висновку про задоволення позову, виходячи з наступного. Судом достовірно встановлено, що позивач [PERSON] є наймачем квартири [ADDRESS], що стверджується ордером №217 на жиле приміщення та Договором №36/16 від 01.11.2016 р. про надання послуг ОСББ «Гагаріна-1». За відомостями адресно-довідкового підрозділу територіального органу ДМС України УДМС України в Київській області, [PERSON] зареєстрований за адресою: [INFO] (а.с.17). Відповідно до акту обстеження житлових умов від 02.06.2016 р., 14.11.2016 р., складеного депутатом Васильківської міської ради, за результатами обстеження житлових умов будинку за адресою: [ADDRESS] встановлено, що починаючи з 2006 р. [PERSON] фактично не проживає за вказаною адресою, будь-яких належних йому речей не виявлено (а.с.4,5). \~За змістом ч. 1\~ст. 16 ЦК України\~кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. До спірних правовідносин підлягають застосуванню норми статей 71,72 ЖК УРСР. Відповідно до ст.ст.\~71,72 ЖК України\~при тимчасовій відсутності наймача або членів його сім'ї за ними зберігається жиле приміщення протягом шести місяців. Визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням внаслідок відсутності цієї особи понад встановлені строки, провадиться в судовому порядку. З системного аналізу зазначених статей\~ЖК Української РСР\~в сукупності із\~ст. 29 ЦК України\~та нормами\~ЗУ «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні»\~можна зробити висновок, що право на зайняття наймачем та членами його сімї житлового приміщення наявне у них до тих пір доки воно (житлове приміщення) є їх місцем постійного і реального проживання, яке зареєстроване у встановленому порядку. Пленум Верховного суду України в своїй\~Постанові «Про деякі питання, що виникли в практиці застосування судами Житлового кодексу України» № 2 від 12.04.1985 року, роз'яснив, що судовому розгляду підлягають спори пов'язанні з договором найму житлового приміщення, і зокрема, про визнання і втрату права на жиле приміщення… У справах про визнання наймача або члена його сім'ї таким, що втратив право користування жилим приміщенням (ст. 71 Житлового кодексу України), необхідно з'ясовувати причини відсутності відповідача понад встановлені строки. В разі їх поважності (перебування у відрядженні, у осіб, які потребують догляду, внаслідок неправомірної поведінки інших членів сім'ї тощо) суд може продовжити пропущений строк. Аналізуючи встановлені у справі обставини в їх сукупності, суд приходить до висновку, що відповідач не проживає на спірній житловій площі більше як шість місяців без поважних причин, ним не цікавиться, залишив його добровільно, перешкод в користуванні\~ йому ніхто не чинив, а тому втратив право користування зазначеним житловим приміщенням. Відповідно до вимог ст. 88 ЦПК України, з відповідача підлягають стягненню на користь держави судовий збір в розмірі 551,20 грн., оскільки позивач, як інвалід другої групи, звільнена від сплати судового збору. На підставі викладеного ,

Outcome: approved