Jurisdiction: civil
Date: 2016-02-09 00:00:00

Позивач звернувся із зазначеним позовом до відповідача посилаючись на те, що в 1997 році мати [PERSON] отримала сертифікат на земельну частку (пай) який після її смерті на підставі свідотства про право на спадщину за заповітом від 6 квітня 2001 року №2-958 передано [PERSON] в порядку спадкування. Представник позивача подав до суду заяву, в якій просив справу розглянути за його відсутності, вимоги викладені у позові підтримав в повному обсязі. Представник відповідача [PERSON] районної державної адміністрації, Терешовецької сільської ради Хмельницького району подав до суду заяву, в якій просив справу розглянути за його відсутності, вимоги викладені у позові підтримав в повному обсязі Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що 02 липня 1998 року померла мати позивача [PERSON] якій належало право на земельну частку (пай) розміром 2,88 умовних кадастрових гектарах на землях КСП «Терешівці» та 01 серпня 1997 року було видано сертифікат серії ХМ №025615, що підтверджується витягом із книги реєстрації сертифікатів на право на земельну частку (пай) за №517. [PERSON] прийняла спадщину на земельну частку (пай), що вбачається з свідоцтва про право на спадщину за заповітом від 06 квітня 2001 року №2-958. Розпорядженям [PERSON] районої державної адміністрації Хмельницької області від 25 листопада 2004 року № 1288/04-р надано дозвіл на розроблення технічної документації що до виділення в натурі земельної ділянки в розмірі земельної частки (паю). Сертифікат на право на земельну частку (пай) серія ХМ №025615 [PERSON] втрачено, що підтверджується оголошеням в газеті «Є» від 03 червня 2015 року. 05 серпня 2015 року позивач звернувся до [PERSON] районої державної адміністрації Хмельницької області, щодо виготовлення дублікату сертифікату на земельну частку (пай) проте, останні й було відмовлено. п.3 Указу Президента України «Про невідкладні заходи щодо прискорення земельної реформи у сфері сільськогосподарського виробництва» встановлено, що право на земельну частку (пай) може бути об'єктом купівлі-продажу, дарування, міни, успадкування, застави. п.2 цього Указу, визначено, що кожному члену підприємства, кооперативу, товариства видається сертифікат на право приватної власності на земельну частку (пай) із зазначенням у ньому розміру частки (паю) в умовних кадастрових гектарах, а також у вартісному виразі. Відповідно до п.17 Розділу 10 Прикінцевих положень Земельного кодексу України сертифікати на право на земельну частку (пай), отримані громадянами, вважаються правовстановлюючими документами при реалізації ними права вимоги на відведення земельної частки (паю) в натурі (на місцевості) відповідно до законодавства. Сертифікати на право на земельну частку (пай) є дійсними до виділення власникам земельних часток (паїв) у натурі (на місцевості) земельних ділянок та видачі їм державних актів на право власності на землю. Відповідно до ст.2 Закону України «Про порядок виділення в натурі (на місцевості) земельних ділянок власникам земельних часток (паїв)» основним документом, що посвідчує право на земельну частку (пай), є сертифікат на право на земельну частку (пай), виданий районною (міською) державною адміністрацією. Документами, що посвідчують право на земельну частку (пай), також є: свідоцтво про право на спадщину; посвідчені у встановленому законом порядку договори купівлі-продажу, дарування, міни, до яких додається сертифікат на право на земельну частку (пай); рішення суду про визнання права на земельну частку (пай). Проте, через відсутність сертифіката позивач позбавлений можливості розпоряджатися належним йому паєм. З огляду на викладене, суд вважає, що слід визнати за позивачем право на земельну частку (пай) розміром 2,88 умовних кадастрових га. у землях колективного сільськогосподарського підприємства «Терешівці» як спадкоємцем за заповітом, що прийняла спадщину після смерті [PERSON] яка померла 02 липня 1998 року

Outcome: approved