Jurisdiction: civil
Date: 2016-07-20 00:00:00

Позивач звернулась до суду з вказаним позовом до відповідача, посилаючись на те, що 20 жовтня 2012 року між нею та відповідачем зареєстровано шлюб, від якого вони мають двох дітей - [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO]. Позивач вказує, що на даний час вона не працює, оскільки доглядає за малолітніми дітьми, у зв'язку з чим вона немає власного доходу, який би забезпечував їй прожитковий мінімум. Зазначає, що чоловік в сім'ї не проживає, працює ІТ-спеціалістом, проте матеріально не утримує ні її, ні дітей. На підставі викладеного, посилаючись на ст. 75 СК України, позивач просила стягнути з відповідача на її користь аліменти на її утримання у розмірі 1/3 частки з усіх видів заробітку (доходу) відповідача щомісячно до досягнення донькою [PERSON] трьох років, тобто до [INFO] року. В судовому засіданні позивач позов підтримала. Додатково пояснила, що вона проживає разом з мамою та дітьми - [PERSON] якому 3 роки 1 місяць, та [PERSON], якій 6 місяців. Вона та діти здорові, інший дітей у неї немає. Вказала, що отримує державну допомогу на доньку близько 990 грн. щомісяця, також одноразовим платежем їй було виплачено 10000 грн., також їй трохи допомагає її мати. Відповідач з ними не проживає з травня 2015 року. До суду з позовом про розірвання шлюбу чи про стягнення з відповідача аліментів на дітей вона не зверталася. Зазначила, що коли вона ще була вагітна, відповідач інколи давав їй 150-300 грн. на місяць, які перераховував на карточку свекрухи, потім нічого не давав, лише на Новий рік дав для сина 200 грн. Відповідач позов визнав частково, не заперечував проти стягнення з нього аліментів на утримання дружини до досягнення меншою дитиною трьох років в розмірі 1500 грн. щомісячно, пояснив, що більше він платити не зможе, оскільки офіційно не працевлаштований. Зазначив, що разом з сім'єю не проживає з травня 2015 року. До травня 2015 року він працював в банку «Кредит Дніпро» на посаді головного спеціаліста з маркетингу, проте його скоротили. З червня 2015 року по лютий 2016 року він отримував допомогу по безробіттю в розмірі близько 3200-3500 грн., на даний час він офіційно не працевлаштований, бере замовлення через інтернет на дизайн поліграфії та сайтів, працює вдома, його дохід складає близько 2000-4500 грн. Також вказав, що інколи він дає позивачу по 200-300 грн., інколи давав гроші своїй матері (100-150 грн.), яка доглядала за дітьми та купувала їм все необхідне з продуктів харчування. Суд, заслухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, вважає, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню виходячи з наступного. Відповідно до ч.2 ст.84 СК України дружина, з якою проживає дитина, має право на утримання від чоловіка - батька дитини до досягнення дитиною трьох років. Частиною 4 ст.84 цього Кодексу встановлено, що право на утримання дружина, з якою проживає дитина, має незалежно від того, чи вона працює, та незалежно від її матеріального становища, за умови, що чоловік може надавати матеріальну допомогу. Частиною 6 ст.84 цього Кодексу передбачено, що право на утримання дружина, з якою проживає дитина, має і в разі розірвання шлюбу. Відповідно до частин 1 та 2 ст.80 СК України аліменти присуджуються одному з подружжя у частці від заробітку (доходу) другого з подружжя і (або) у твердій грошовій сумі. Розмір аліментів одному з подружжя суд визначає з урахуванням можливості одержання утримання від повнолітніх дочки, сина, батьків та з урахуванням інших обставин, що мають істотне значення. Судом встановлено, що сторони з 20 жовтня 2012 року перебувають у зареєстрованому шлюбі. Від шлюбу сторони мають двох дітей - сина [PERSON], [INFO], та доньку [PERSON], [INFO], які проживають з позивачем та знаходяться на її утриманні. Відповідач з позивачем та дітьми не проживає з травня 2015 року. Позивач не працює, доглядає за меншою дитиною та отримує державну допомогу при народженні дитини в розмірі 990 грн. щомісячно. Відповідач працює неофіційно, бере замовлення через інтернет на дизайн поліграфії та сайтів, працює вдома, його дохід мінливий та складає від 2000 до 4500 грн. на місяць. На підставі вищенаведеного суд вважає, що відповідач може надавати матеріальну допомогу дружині, з якою проживає його малолітня дитина, якій не виповнилося три роки. Оскільки відповідач працює неофіційно та має нерегулярний дохід, з урахуванням повідомлених сторонами обставин, а також виходячи з часткового визнання позову відповідачем, суд вважає за можливе задовольнити позов частково та стягнути з відповідача на користь позивача аліменти на її утримання в твердій грошовій сумі у розмірі 1500 грн. щомісячно, від дня пред'явлення позову і до досягнення дочкою [PERSON], [INFO], трьох років. Підстави для застосування до заявлених позовних вимог положень ч.ч. 2, 4 ст. 75 СК України, на які посилається позивач у позові, відсутні, оскільки заявляючи вимоги про стягнення аліментів позивач вказує на те, що вона потребує утримання від чоловіка саме в зв'язку з тим, що вона доглядає за малолітніми дітьми та внаслідок цього не може працювати, а також просить стягнути аліменти саме до досягнення меншою дитиною трьох років, що передбачено положеннями ст. 84 СК України. Згідно ст.88 ЦПК України з відповідача підлягає стягненню на користь держави судовий збір в розмірі 551 грн. 20 коп.

Outcome: partial