Jurisdiction: civil
Date: 2018-06-17 00:00:00

Позивач звернулась до суду з вказаним позовом, в якому просила стягнути з відповідача [PERSON] на її користь заборгованість у розмірі 106544,00 грн., та судові витрати. В обгрунтування позову зазначила, що відповідно до умов п. 1 договору позики грошей, посвідченого нотаріально 13.09.2016 року, вона 13 вересня 2016 року передала [PERSON] грошові кошти в розмірі 104000,00 грн., що еквівалентно 4000,00 доларів США, по комерційному курсу банків на день підписання договору, строком повернення до 13.09.2017 року. Відповідно до п.п. б п. 2 договору, повернення суми позики повинно відбуватись в м. Херсоні готівкою у грошовій одиниці України в сумі, яка на момент сплати платежу за своїм розміром відповідатиме встановленому в п. 1 договору грошовому еквіваленту доларів США, не пізніше 13.09.2017 року. Незважаючи на те, що зі свого боку нею свої зобов'язання виконано, відповідач свої зобов'язання не виконує належним чином, кошти в обумовлені строки не повернув, внаслідок чого вона змушена звернутись до суду з вказаним позовом. Ухвалою Херсонського міського суду Херсонської області від 12.02.2018 року відкрито провадження у справі в порядку спрощеного позовного провадження з викликом сторін. Позивач в судове засідання не зявилась, її представник надав суду заяву про розгляд справи у його відсутність, вказав, що позовні вимоги підтримує у повному обсязі, просить позов задовольнити. Проти винесення заочного рішення не заперечує. Відповідач у судове засідання повторно не з'явився про час, дату та місце розгляду справи повідомлений належним чином, причини не явки суду не відомі. Відповідно до ст. 280 ЦПК України у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений про час і місце судового засідання і від якого не надійшло повідомлення про поважність причин неявки, відповідач не подав відзив, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Відповідно до ч. 4 ст. 223 ЦПК України у разі повторної неявки в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення). За приписами ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється Суд, встановивши обставини справи і перевіривши їх доказами, вважає позов таким, що підлягає частковому задоволенню за наступних підстав. Судом встановлено, що 13 вересня 2016 року між [PERSON] та [PERSON] укладено договір позики грошей, за умовами якого, позичальник отримав у власність від позикодавця, а позикодавець передав у власність позичальникові грошові кошти в сумі 104000,00 грн., що еквівалентно 4000,00 доларів США, по комерційному курсу банків на день підписання договору, а позичальник зобов'язується повернути позикодавцю таку ж суму грошових коштів до 13.09.2017 року. Згідно п.п. а п. 2 договору позики, сторони домовились, що договір позики є безпроцентним. П.п.б п. 2 встановлено, що повернення суми позики повинно відбуватись в м. Херсоні готівкою у грошовій одиниці України, в сумі яка на момент сплати платежу за своїм розміром відповідатиме встановленому в п. 1 договору грошовому еквіваленту доларів США, не пізніше 13.09.2017 року. Вказаний договір позики грошей від 13.09.2016 року посвідчено приватним нотаріусом Херсонського міського нотаріального округу [PERSON], та зареєстровано в реєстрі за №3250. Відповідно до\~статті 1046 ЦК України\~за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов'язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками. Згідно із частиною другою\~статті 1047 ЦК України\~на підтвердження укладення договору позики та його умов може бути представлена розписка позичальника або інший документ, який посвідчує передання йому позикодавцем визначеної грошової суми або визначеної кількості речей. За своєю суттю розписка про отримання в борг грошових коштів є документом, який видається боржником кредитору за договором позики, підтверджуючи як його укладення, так і умови договору, а також засвідчуючи отримання боржником від кредитора певної грошової суми або речей. Згідно зі ст. 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Крім того, частиною першою\~статті 1049 ЦК України\~встановлено, що за договором позики на позичальникові лежить зобов'язання повернути суму позики у строк та в порядку, що передбачені договором. Згідно ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог Цивільного кодексу України. Відповідно до ст. 509 ЦК України зобов'язанням є правовідносинами, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку. Згідно до ст. 1049 ЦК України позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. У судовому засіданні встановлено, що відповідач у встановлений договором позики від 13.09.2016 року строк грошові кошти не повернув. Враховуючи, що станом на день ухвалення рішення у справі офіційний курс долара США щодо гривні України становить 26,3155 грн., то сума заборгованості за договором від 13.09.2016 р станом на 18.06.2018 року складає 105262 грн. (4000 дол. США * 26,3155 грн.). У відповідності ст.527 ЦК України боржник зобов'язаний виконати свої зобов'язання і на підставі ст.629 ЦК України договір є обов'язковим для виконання сторонами. Відповідно до ч. 2 ст. 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку, що позов підлягає частковому задоволенню. Крім того, в силу ст. 141 ЦПК України, з відповідача підлягає стягненню на користь позивача 1052,62 грн. в рахунок відшкодування витрат по оплаті судового збору, пропорційно до задоволених позовних вимог. На підставі наведеного та

Outcome: partial