Jurisdiction: civil
Date: 2021-12-21 00:00:00

Позивач звернулась до суду з позовом, в якому просила розірвати шлюб з відповідачем. В обґрунтування позовних вимог зазначила, що з 18.09.2013 року перебуває у зареєстрованому шлюбі з відповідачем. Від шлюбу сторони мають неповнолітню дитину [PERSON] , [INFO] . З 10 січня 2021 року між позивачем та відповідачем припинені шлюбні відносини, спільне господарство не ведеться. Спільне життя з відповідачем не склалось через причини несхожості характерів, відсутність взаєморозуміння, розходження поглядів на життя та втрати почуття любові та поваги один до одного. Подальше спільне життя з відповідачем вважає неможливим, спору про розподіл майна сторони не мають, у зв`язку із чим просила розірвати шлюб. Ухвалою Жовтневого районного суду м. Маріуполя Донецької області від 05.10.2021 року позовну заяву залишено без руху, надано строк позивачу для усунення недоліків. 25.10.2021 року на адресу суду надійшла заява позивача про усунення недоліків. Ухвалою Жовтневого районного суду м. Маріуполя Донецької області від 11.11.2021 року відкрито провадження у справі та призначено її до розгляду у порядку спрощеного позовного провадження. Роз`яснено відповідачу право подати відзив на позов, а позивачу відповідь на відзив. Позивач надала до суду заяву про розгляд справи за її відсутності, позов підтримала, просила його задовольнити. Відповідач надав до суду заяву в якій просив розглянути справу у його відсутність, не заперечував проти задоволення позовних вимог. Враховуючи, що в судове засідання не з`явились всі учасники справи, відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню, виходячи з наступних підстав. Судом встановлено, що з 18.09.2013 року позивач [PERSON] та відповідач [PERSON] перебувають у зареєстрованому шлюбі, що підтверджується свідоцтвом про шлюбу серії [NUMBER] , виданого 18.09.2013 року. Від шлюбу сторони мають неповнолітню дитину [PERSON] , [INFO] , що підтверджується копією свідоцтва про народження серії [NUMBER] виданого 17.07.2015 року. З 10.01.2021 року сторони припинили шлюбні стосунки з причини втрати почуття любові, взаємоповаги, спільне господарство не ведуть, шлюбні стосунки не підтримують. Згідно з ч.1 ст.24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Відповідно до ч.1 ст.110 СК України позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. Згідно з ч.2 ст.112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. З огляду на викладене, суд приходить до висновку, що фактичні сімейні відносини між З огляду на викладене, суд приходить до висновку, що фактичні сімейні відносини між подружжям припинені, сторони не мають наміру відновити сімейні стосунки, подальше сімейне життя та збереження сім`ї неможливі, тому шлюб підлягає розірванню. Відповідно до ч.1 ст.141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно задоволених позовних вимог. Проте, положеннями статті 142 ЦПК України передбачено порядок розподілу судових витрат у разі визнання позову, закриття провадження у справі або залишення позову без розгляду. За змістом ч. 1 ст. 142 ЦПК України, у разі визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті суд у відповідній ухвалі чи рішенні у порядку, встановленому законом, вирішує питання про повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову. Аналогічна норма викладена і в ч. 3 ст. 7 Закону України «Про судовий збір». Таким чином, якщо відповідач визнав позов до початку розгляду справи по суті, то в судовому рішенні повинно бути вирішено питання про повернення позивачу з державного бюджету половини сплаченого ним судового збору при поданні позовної заяви, а інша половина судового збору покладається на відповідача. На підставі викладеного, оскільки до початку розгляду справи по суті від відповідача надійшла заява про визнання позову, при подачі позову до суду [PERSON] сплачений судовий збір у розмірі 908 грн., а суд дійшов висновку про задоволення позовної заяви, необхідно дійти висновку про наявність підстав для повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при подачі позову та стягнення з відповідача на користь позивача інших 50 відсотків судового збору. На підставі ст. ст. 110, 112 СК України,

Outcome: approved