Jurisdiction: civil
Date: 2021-05-04 00:00:00

Позивач звернулась до Мелітопольського міськрайонного суду Запорізької області з позовом, відповідно до якого просить припинити право власності [PERSON] , [INFO] на 9/25 частин житлового будинку [ADDRESS] , які належать йому на праві власності на підставі свідоцтва про право власності на спадщину № [NUMBER] від 24 грудня 2009 року та визнати за нею право власності на 9/25 частин житлового будинку [ADDRESS] . На обґрунтування позову позивач зазначила, що їй на підставі договору дарування від 02 грудня 2020 року р. № 3384 належить 16/25 частин житлового будинку [ADDRESS] . Інші 9/25 частин житлового будинку належить відповідачу [PERSON] на підставі свідоцтва про право на спадщину р. № 1-2757 від 24.12.2009 року. Отримавши свідоцтво про право на спадщину на спадкове майно, що залишилось після смерті батька [PERSON] , померлого [INFO] , відповідач подав свідоцтво на державну реєстрацію до КП «МБТІ», однак документів після проведення реєстрації не забрав. Оригінали документів на право власності відповідача так і залишились у КП «МБТІ». З того часу відповідач ніколи не з?являвся до своєї частини будинку, не утримував це майно, не піклувався про свою частину будинку, ремонт не проводив, комунальних платежів не сплачував. Відповідач проживає у [ADDRESS] , покинув своє спадкове майно відразу після його оформлення. Жодного разу він не приїжджав у свою частину будинку, не вчиняв жодних дій зобов?язуючих власника майна. Всі витрати по сплаті земельного податку, комунальних послуг несла попередній співвласник будинку [PERSON] , з якою укладалися договори про надання комунальних послуг або її матір [PERSON] , яка діяла за довіреністю від своєї доньки. Крім того, належна відповідачу частина житлового будинку перебуває у вкрай занедбаному стані. Дах будинку перфорований, протікає, під час випадіння снігу або дощу рідина постійно потрапляє у пройми вікон та через стелю у будинок, внаслідок чого будинок руйнується. Внаслідок руйнування стін будинку, починає руйнуватися та замокати стіна частини будинку, яка належить позивачу. Таким чином, бездіяльність відповідача щодо утримання належного йому нерухомого майна наносить шкоду інтересам позивача, як співвласника іншої частини житлового будинку, яка є упорядкованою та придатною для проживання. Байдужість відповідача стосовно долі свого спадкового майна свідчить про відмову його від нерухомого майна. Позивач здійснювала дії по розшуку відповідача [PERSON] , однак знайти його не виявилось можливим. Тому, відповідно до вимог ст. 365 ЦК України, просить припинити право власності відповідача на його частку житлового будинку та визнати за нею право власності на вказану частку. Позивач у судове засідання не з`явилась, від представника позивача адвоката Скворцової О.В. надійшла заява з проханням слухати справу за її відсутності та за відсутності позивача, позовні вимоги підтримує в повному обсязі, просить їх задовольнити. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явився з невідомої суду причини, про дату, час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином, шляхом опублікування оголошення про виклик у судове\~засідання [PERSON] на офіційному\~веб-сайті\~судової влади\~України,\~що у відповідності\~до вимог\~ч.11\~ст.128\~ЦПК України, вважається належним повідомленням, оскільки за відомостями з Відділу реєстрації, зняття з реєстрації місця проживання та ведення реєстру громадян Департаменту реєстраційних послуг виконавчого комітету Мелітопольської міської ради від 30.12.2020 року №7831 місце проживання [PERSON] , [INFO] в м. Мелітополі не зареєстровано, за відомостями Відділу обліку та моніторингу інформації про реєстрацію місця проживання ГУ ДМС України в Донецькій області від 11.01.2021 року місце проживання [PERSON] , [INFO] в Донецькій області не значиться. Відповідно до ст. 280 ЦПК України, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказі за одночасного існування таких умов: 1) відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; 2) відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; 3) відповідач не подав відзив; 4) позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Таким чином, суд вважає, що відповідач [PERSON] вважається належним чином повідомленим про дату, час та місце розгляду справи, не з`явився в судове засідання без поважних причин та не повідомив про причини неявки, відзив на позовну заяву не подав, позивач не заперечує проти ухвалення по справі заочного рішення, тому суд, з урахуванням вимог ст. 280 ЦПК України, вважає можливим розглянути справу за відсутності відповідача [PERSON] , ухваливши заочне рішення на підставі наявних у справі доказів. Відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України з урахуванням заяви представника позивача про слухання справи за її відсутності та в зв?язку з неявкою відповідача, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд, вивчивши доводи позовної заяви, матеріали цивільної справи, оцінивши зібрані у справі докази, вважає, що заява підлягає повному задоволенню за наступних підстав. Згідно з ч. 1\~ст.4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Як вбачається з вимог ст.\~12\~ЦПК України\~цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень. Згідно до\~ст. 13 ЦПК України\~суд розглядає справи в межах заявлених вимог і на підставі доказів сторін, при цьому кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень.\~ Відповідно до\~ст.76 цього Кодексу\~доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються на підставі письмових, речових та електронних доказів, висновків експертів та показаннями свідків.\~ За правилами ч. 1 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідно до договору купівлі продажу частки житлового будинку від 02.12.2020 року, посвідченого приватним нотаріусом Мелітопольського міського нотаріального округу Запорізької області Земенковою Ю.А. та витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності від 02.12.2020 року, позивач [PERSON] є власником 16/25 частин житлового будинку [ADDRESS] /а.с.8-10/. Відповідно до свідоцтва про право на спадщину від 24.12.2009 року, виданого державним нотаріусом Мелітопольської державної нотаріальної контори Лісовою Н.В., власником 9/25 частин житлового будинку [ADDRESS] є [PERSON] . Вказану частку будинку він успадкував після смерті свого батька [PERSON] , який помер [INFO] /а.с.15/. Право власності [PERSON] на 9/25 частин спірного житлового будинку підтверджується також копією інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно від 08.12.2020 року /а.с.7/. Згідно копії довідки, виданої головою квартального комітету №49 від 14.12.2020 року [PERSON] , [INFO] за адресою [ADDRESS] не мешкає /а.с.20/. Як вбачається з інформаційної довідки щодо ринкової вартості нерухомого майна від 16.12.2020 року №4/16-12, складеної ФОП « [PERSON] » житловий будинок [ADDRESS] , загальною площею 98,6 кв.м (по внутрішньому обміру), житловою площею 58,3 кв.м. знаходиться в не придатному для проживання стані. Елементи будинку знаходяться у зруйнованому стані. Стан несучих конструктивних елементів аварійний, а не несучих - дуже ветхий. Фундамент: прогресуючі наскрізні тріщини у стінах будівлі, руйнування цоколя. Стіни: глибокі тріщини, часткове випадання цегли. Перекриття: розшарування деревини, чисельні сколи у вузлах з`єднання балок, прогин балок і прогонів. Покрівля: відсутність окремих листів, відколи і тріщини, протікання, ослаблення кріплення листів до обрешітки. Підлога: прогини і просідання, місцями зломи окремих дощок. Віконні рами розсохлись і розхитались у кутках, частина приборів пошкоджена та відсутня, відсутність скла, відливів. Повне розхитування дверних полотен і коробок (колод). Вартість з урахуванням особливості розташування, року спорудження будинку і технічного стану, з округленням до цілих становить 60\~000 грн. /а.с.21/. Технічний стан будинку [ADDRESS] підтверджується також фотокартками, доданими позивачем до позовної заяви /а.с.26-34/. Відповідно до звіту спеціаліста ФОП « [PERSON] » №34 від 28.04.2021 р. предметом огляду є житловий будинок загальною площею 98,6 кв.м (по внутрішньому обміру), житловою площею 58,3 кв.м. за адресою [ADDRESS] . Технічний стан житлового будинку не придатний до проживання. Елементи будинку знаходяться у зруйнованому стані. Стан несучих конструктивних елементів аварійний, а не несучих - дуже ветхий. Фундамент: прогресуючі наскрізні тріщини у стінах будівлі, руйнування цоколя. Стіни: глибокі тріщини, часткове випадання цегли. Перекриття: розшарування деревини, чисельні сколи у вузлах з`єднання балок, прогин балок і прогонів. Покрівля: відсутність окремих листів, відколи і тріщини, протікання, ослаблення кріплення листів до обрешітки. Підлога: прогини і просідання, місцями зломи окремих дощок. Віконні рами розсохлись і розхитались у кутках, частина приборів пошкоджена та відсутня, відсутність скла, відливів. Повне розхитування дверних полотен і коробок (колод). Конституцією України\~закріплено основні правові принципи регулювання відносин власності, головним із яких є принцип рівного визнання й захисту усіх форм власності (статті\~13,\~41 Конституції України). Відповідно до\~статті 13 Конституції України\~власність зобов`язує. Власність не повинна використовуватися на шкоду людині і суспільству. Усі суб?єкти права власності рівні перед законом. У такій редакції конституційна норма не лише покладає на власника обов?язки, а й орієнтовно вказує на його зобов?язання. Статтею 41 Конституції України\~визначено,\~що кожен\~має право\~володіти,\~користуватися і\~розпоряджатися своєю\~власністю,\~результатами своєї\~інтелектуальної,\~творчої діяльності.\~Право власності\~набувається у\~порядку,\~визначеному законом. Ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право власності є непорушним. Примусове відчуження об`єктів права приватної власності може бути застосоване лише як виняток з мотивів суспільної необхідності, на підставі і в порядку, встановлених законом, та за умови попереднього і повного відшкодування їх вартості. Використання власності не може завдавати шкоди правам, свободам та гідності громадян, інтересам суспільства, погіршувати екологічну ситуацію й природні якості землі. Таким чином, якщо співвласник будинку порушує права решти учасників спільної власності чи інших осіб, права інших співвласників підлягають захисту. Діяльність власника може бути обмежена чи припинена або власника може бути зобов`язано допустити до користування його майном інших осіб лише у випадках і в порядку, встановлених законом. Основоположні принципи здійснення правомочностей власника сформульовані у статті 1 Першого Протоколу до\~Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод\~(Рим, 04 листопада 1950 року), що набрала чинності для України з 11 вересня 1997 року та є складовою її правової системи відповідно до вимог\~статті 9 Конституції України. Відповідно до статті 317 ЦК України власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном. На зміст права власності не впливають місце проживання власника та місцезнаходження майна. Згідно з частиною першою, другою статті 319 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Власник має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону. При здійсненні своїх прав та виконанні обов`язків власник зобов`язаний додержуватися моральних засад суспільства. Право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні (частина перша статті 321 ЦК України). Статтею 355 ЦК України встановлено, що майно, що є у власності двох або більше осіб (співвласників), належить їм на праві спільної власності (спільне майно). Майно може належати особам на праві спільної часткової або на праві спільної сумісної власності. Право спільної власності виникає з підстав, не заборонених законом. Спільна власність вважається частковою, якщо договором або законом не встановлена спільна сумісна власність на майно. Власність двох чи більше осіб із визначенням часток кожного з них у праві власності є спільною частковою власністю (ч.1 ст. 356 ЦК України). Згідно ч.1 ст. 357 ЦК України частки у праві спільної часткової власності вважаються рівними, якщо інше не встановлено за домовленістю співвласників або законом. Частинами першою-третьою статті 358 ЦК України закріплено, що право спільної часткової власності здійснюється співвласниками за їхньою згодою. Співвласники можуть домовитися про порядок володіння та користування майном, що є їхньою спільною частковою власністю. Кожен із співвласників має право на надання йому у володіння та користування тієї частини спільного майна в натурі, яка відповідає його частці у праві спільної часткової власності. У разі неможливості цього він має право вимагати від інших співвласників, які володіють і користуються спільним майном, відповідної матеріальної компенсації. Співвласник відповідно до своєї частки у праві спільної часткової власності зобов`язаний брати участь у витратах на управління, утримання та збереження спільного майна, у сплаті податків, зборів (обов`язкових платежів), а також нести відповідальність перед третіми особами за зобов`язаннями, пов`язаними із спільним майном (ч.1 ст. 360 ЦК України). Відповідно до ст. 365 ЦК України, право особи на частку у спільному майні може бути припинене за рішенням суду на підставі позову інших співвласників, якщо: 1) частка є незначною і не може бути виділена в натурі; 2) річ є неподільною; 3) спільне володіння і користування майном є неможливим; 4) таке припинення не завдасть істотної шкоди інтересам співвласника та членам його сім`ї. Суд постановляє рішення про припинення права особи на частку у спільному майні за умови попереднього внесення позивачем вартості цієї частки на депозитний рахунок суду. Аналіз зазначеної норми дає підстави, дійти висновку про те, що для припинення права особи на частку у спільному майні необхідно встановити наявність будь-якої із обставин, передбачених пунктами 1-3 частини першої статті 365 ЦК України за умови, що таке припинення не завдасть істотної шкоди інтересам співвласника та членам його сім`ї. Саме ця обставина є вирішальною при вирішення спорів про припинення права на частку у спільному майні за вимогою інших співвласників. При цьому, висновок про істотність шкоди, яка може бути завдана співвласнику та члена його сім?ї, вирішується в кожному конкретному випадку з урахуванням обставин справи та об?єкта, який є спільним майном. Вказане відповідає правовій позиції Верховного Суду України, викладеній у постанові від 23 листопада 2016 року у справі № 6-1943цс16. У постанові\~Великої Палати\~Верховного Суду\~від 18\~грудня 2018 року у справі № 908/1754/17 (провадження № 12-180гс18) зроблено висновок, що «відсутність конструкції («за наявності одночасно») в статті 365 ЦК України свідчить про можливість припинення права особи на частку у спільному майні за рішенням суду на підставі позову інших співвласників за наявності хоча б однієї з перелічених законодавцем у частині першій цієї статті обставин (зокрема, в пунктах 1-3). Водночас необхідно зважати, що правова норма, закріплена пунктом 4 частини першої статті 365 ЦК України, не може вважатися самостійною обставиною для припинення права особи на частку у спільному майні за рішенням суду, оскільки фактично встановлює неприпустимість такого припинення (таке припинення є неможливим у разі, якщо воно завдасть істотної шкоди інтересам співвласника та членам його сім`ї). Припинення права особи на частку у спільному майні за рішенням суду на підставі положень цієї статті можливе за наявності хоча б однієї з обставин, передбачених пунктами 1-3 частини першої статті 365 ЦК України, за умови, що таке припинення не завдасть істотної шкоди інтересам співвласника та попереднього внесення позивачем вартості цієї частки на депозитний рахунок суду, а не за наявності всіх обставин, передбачених цією статтею, в їх сукупності». У постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду від 09 жовтня 2019 року в справі № 750/11178/17 (провадження № 61-42000св18) також зроблено висновок щодо застосування пункту 4 частини першої статті 365 ЦК України та вказано, що припинення права на частку має відбуватися, якщо таке припинення не завдасть істотної шкоди інтересам співвласника та членам його сім`ї. Тобто можливе порушення інтересів як самого співвласника, так і членів його сім`ї виступатиме перешкодою для задоволення позову про припинення права на частку. Висновок про істотність шкоди, яка може бути завдана співвласнику, робиться в кожному конкретному випадку з урахуванням обставин справи та особливостей об`єкта, який є спільним майном. Ця умова спрямована на запобігання порушення інтересів співвласника та членів його сім`ї. Оскільки мається на увазі недопущення, то суд при розгляді справи повинен перевіряти, чи не будуть порушені інтереси й заподіяна шкода (майнова або немайнова) внаслідок припинення права на частку. Так, судом встановлено, що частка відповідача [PERSON] складає 9/25 частин, а отже є незначною. Згідно звіту спеціаліста ФОП « [PERSON] » №34 від 28.04.2021 р. предметом обстеження був житловий будинок [ADDRESS] . При виділі частки із спільного нерухомого майна або при його поділі співвласникам має виділятися окрема площа, яка повинна бути ізольованою від приміщення іншого (інших) співвласників, мати окремий вихід, окрему систему життєзабезпечення (водопостачання, водовідведення, опалення електропостачання тощо), тобто складати окремий об`єкт нерухомого майна у розумінні статті 181 ЦК України, та п. 10 Порядку присвоєння об`єкту нерухомого майна реєстраційного номера, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 08 грудня 2010 року № 1117 «Про ідентифікацію об`єктів нерухомого майна для державної реєстрації прав на них». Поділ на самостійні об`єкти нерухомого майна повинен відповідати умовам, що передбачені чинними будівельними нормами. Кількість та розміри виходів повинні відповідати вимогам будівельних норм за видами будинків та споруд. Якщо при поділі відбувається реконструкція та необхідно додержуватися вимог ДБН та санітарних правил. Після здійснення аналізу та проведеного обстеження, можна зробити висновок, що виділ в натурі частки нерухомого майна неможливий з урахуванням його технічного стану та особливості спорудження у відповідності до вимог п.3.15, 5.10, 5.17, 5.18, 5.19, 5.20, 5.21 ДБН В.2.2-15:2019 «Житлові будинки. Основні положення». Таким чином, суд також встановлено, що виділ частки з переплануванням житлового будинку [ADDRESS] без завдання неспівмірної шкоди господарському призначенню майна є неможливим. Вирішуючи питання про істотність шкоди, яка може бути завдана відповідачу [PERSON] , який є співвласником житлового будинку [ADDRESS] , суд враховує, що, з копії свідоцтва про право на спадщину за законом від 24.12.2009 року, яка додана позивачем до позову, відповідач [PERSON] мешкає за адресою: [ADDRESS] , згідно інформації Відділу реєстрації, зняття з реєстрації місця проживання та ведення реєстру громадян Департаменту реєстраційних послуг виконавчого комітету Мелітопольської міської ради, місце проживання [PERSON] в м. Мелітополі не зареєстровано, з часу оформлення спадкових прав на 9/25 частин будинку за адресою [ADDRESS] , а саме з 24.12.2009 року, [PERSON] жодного разу до будинку не з?являвся, інтересу до свої власності не виявляв, утриманням та ремонтом частки будинку не займався, комунальних платежів не сплачував. За цей період часу технічний стан частини будинку, яка належить відповідачу на праві власності, стала не придатною для проживання, елементи будинку знаходяться в зруйнованому стані, стан несучих конструктивних елементів аварійний, не несучих дуже ветхий, у стінах будинку прогресуючі наскрізні тріщини, цоколь зруйнований, у перекритті будинку розшарування деревини, чисельні сколи, підлога має прогини і просідання, у покрівлі будинку відсутні окремі листи, маються відколи і тріщини, віконні рами розсохлись і розхитались у кутках, частина приборів пошкоджена та відсутня, відсутнє скло, відливи, повне розхитування дверних полотен і коробок (колод). Оскільки, власник частини житлового будинку протягом тривалого часу своєї байдужою поведінкою до своєї власності довів її до такого стану, суд, вважає, що припинення права власності на вказану частку не завдасть істотної шкоди інтересам співвласника [PERSON] та членам його сім?ї, оскільки протягом більше 10 років ні він, ні члени його сім?ї не виявляють інтересу до своєї власності, не приймають участі в її утриманні, що завдає шкоди правам та інтересам іншого співвласника позивача [PERSON] . Згідно інформації ТУ ДСА в Запорізькій області про зарахування коштів від 27.01.2021 року, 26.01.2021 року позивачем [PERSON] було внесено на депозитний рахунок суду вартість 9/25 частин житлового будинку [ADDRESS] в розмірі 21\~600 грн. Аналізуючи зібрані у справі докази, кожний окремо та всі в сукупності, суд приходить до висновку, що позовні вимоги [PERSON] про припинення права власності [PERSON] , [INFO] на 9/25 частин житлового будинку [ADDRESS] , які належать йому на праві власності на підставі свідоцтва про право власності на спадщину № [NUMBER] від 24 грудня 2009 року підлягають повному задоволенню, в зв`язку із чим підлягають і задоволенню позовні вимоги в частині визнання за [PERSON] , [INFO] права власності на 9/25 частин житлового будинку [ADDRESS] . На підставі викладеного,

Outcome: approved