Jurisdiction: civil
Date: 2016-12-05 00:00:00

Позивач звернулась до суду з позовом, в якому просить визнати незаконним та скасувати рішення № 35, видане виконавчим комітетом Митлашівської сільської ради Драбівського району Черкаської області від 25.05.2002 року про вилучення у [PERSON] земельної ділянки площею 0,01 гектара і передачу її [PERSON], стягнути з відповідача на користь позивача судові витрати на оплату правової допомоги в розмірі 2000 грн. та за сплачений судовий збір в розмірі 551 грн. 21 коп. Свої вимоги позивач мотивувала тим, що 23.05.2002 року покійна [PERSON] та [PERSON] звертались із заявами до Митлашівської сільської ради, в яких [PERSON] начеб-то просила приєднати до вільного присадибного фонду її земельну ділянку площею 0,004 га, а [PERSON] просив наділити йому земельну ділянку такою ж площею. Враховуючи, що під час кримінального провадження за її заявою почеркознавчою експертизою було встановлено виправлення в обох заявах цифри «4» на цифру «9», вважає, що заяву її матері підробили. Відтак безпідставно оспорюваним рішенням сільської ради сусіду [PERSON] було наділено 0,01 га, які відповідно вилучили у [PERSON] В судовому засіданні позивач позовні вимоги підтримала, просила суд позов задоволити. Її представник пояснив, що [PERSON] таку заяву до сільської ради не писала, про що свідчить висновок експерта в кримінальному провадженні за заявою позивача. Із змісту заяви видно, що її писала людина безграмотна, в заяві не вказана адреса, сама заява не реєструвалась. Тому ця заява не могла бути прийнята. Розмір земельної ділянки не був визначений, не вказано рішення про переміщення межі, тобто без перемірювання та визначення меж передавати землю не було підстав. Крім того, заява містить видимі виправлення з цифри «4» на цифру «9», тексти заяв від імені [PERSON] та [PERSON] написані однією особою і явно не матір»ю позивача. Представники відповідача позов не визнали на тій підставі, що дійсно був факт звернення [PERSON] до Митлашівської сільської ради із заявою про передачу частини її присадибної ділянки сусіду [PERSON] і сільська рада прийняла відповідне рішення. Представник позивача [PERSON] пояснив, що він працює на посаді сільського голови с.Митлашівка Драбівського району з 2007 року. До цього часу спорів з приводу збудованого [PERSON] гаража не було. У [PERSON] було 6 дітей і жоден з них претензій з приводу передачі сусіду частини земельної ділянки не висловлював. [PERSON] погодилась із площею земельної ділянки, яку приватизував її сусід [PERSON] [PERSON] після смерті [PERSON] позивач почала скаржитись та судитись з приводу гаража, збудованого сусідом [PERSON] Щодо площі переданої ділянки, то в той період приладів, з допомогою яких можна точно визначали площу, не було. Конфігурація земельної ділянки була складна, тому рулеткою визначити точну площу не було можливості. Представник позивача [PERSON] просила суд врахувати, що за наслідками проведеної експертизи по кримінальному провадженню не встановлено, що [PERSON] не підписувала заяву від 23.05.2002 року. Законом не передбачено бланка, форми та способу такого звернення, важливим є сам підпис. Про рішення передати частину ділянки [PERSON] знали її діти, її рішення було вільним волевиявленням. Це підтверджує факт будівництва гаража [PERSON] після передачі частини земельної ділянки. В рамках кримінального провадження проведеною експертизою підтверджено правильність межі земельної ділянки позивача із земельною ділянкою [PERSON], розбіжності виявлені на інших частинах земельної ділянки. Просила звернути увагу на ту обставину, що за тогочасним земельним законодавством найменша облікова ділянка в земельно-кадастровій документації була 0,1 га та врахувати, що точних приладів для обліку землі на той час як і тепер у сільських радах не було. Третя особа [PERSON], допитаний за правилами допиту свідка, пояснив, що 23.05.2002 року від його імені заяву про передачу йому частини земельної ділянки в сільську раду написала його мати, яка мала дружні стосунки із [PERSON] Він приїхав пізніше і підписав написану матір»ю заяву. За [PERSON], яка не взяла окуляри, заяву про передачу частини ділянки також писала його мати, проте чи підписувала вона заяву, йому не відомо. Але мати йому пояснювала, що питання про передачу частини земельної ділянки для будівництва гаража вона узгоджувала з [PERSON], з якою була в дружніх стосунках. Межі вони узгодили самостійно, представників з сільської ради не було, землю не переміряли і актів про передачу не складали. Заслухавши пояснення сторін та показання третьої особи, дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку, що позов не підлягає до задоволення виходячи з наступних підстав. В судовому засіданні встановлено, що рішенням № 35 виконавчого комітету Митлашівської сільської ради від 25.05.2002 року було вирішено [PERSON] наділити в тимчасове користування з послідуючим затвердженням на сесії сільської ради земельну ділянку площею 0,01 га. Як вбачається з наданої суду копії письмової заяви [PERSON], вона зверталась до виконкому із заявою, в якій просила приєднати з її земельної ділянки частину в розмірі 0,009 га до вільного присадибного фонду сільської ради. Площа земельної ділянки вказана із виправленням без зазначення дати та особи, яка ці виправлення вчинила. Із долученого до позову витягу із земельно-шнурової книги, вбачається, що після прийняття оспорюваного рішення, у [PERSON] облікувалась земельна ділянка загальною площею 0,14 га, тобто зменшилась на 0,01 га, а у [PERSON] земельна ділянка площею 0,48 га, яка відповідно збільшилась на 0,01га. Згідно свідоцтва про смерть від 2 жовтня 2007 року, [PERSON] померла 1 жовтня 2007 року в с.Митлашівка Драбівського району. [PERSON] її смерті спадщину прийняла [PERSON] позивач у справі. Із наданих суду копій матеріалів приватизації земельної ділянки по вул.Шкільна № 43 в с.Митлашівка Драбівського району встановлено, що позивач приватизувала земельну ділянку загальною площею 0,1435 га для будівництва та обслуговування жилого будинку та господарських будівель та споруд відповідно до рішень Митлашівської сільської ради від 10.12.2008 року та від 25.02.2010 року. Згідно висновку комплексної судової земельно-технічної, судово-почеркознавчої експертизи та технічного дослідження документів від 15.02.2015 року, проведеної у кримінальному провадженні за заявою [PERSON], рукописні тексти заяв від імені [PERSON] та [PERSON] написані однією особою, в обох заявах мається дописка(виправлення) останньої цифри «4» на цифру «9». Допитана як свідок [PERSON] дала покази про те, що вона в 2002 році працювала секретарем Митлашівської сільської ради і реєструвала заяву [PERSON] про приєднання частини її земельної ділянки до вільного присадибного фонду. В заяві було вказано розмір земельної ділянки 0,009 га, але при реєстрації заяви вона вказала в книзі 0,01 га, бо раніше при приватизації площа вказувалась в сотих, а не в тисячних. Адреса в заяві не вказувалась. Хто писав цю заяву, вона не бачила. На місце ніхто не виїжджав, вимірювань не проводилось, акти не складались. Хто готував документи на виконавчий комітет, не пам»ятає. Визнала, що при реєстрації заяви була допущена помилка в написанні по-батькові [PERSON] Допитана як свідок [PERSON] показала, що питання про передачу частини ділянки від [PERSON] до [PERSON] дійсно розглядалось на виконкомі Митлашівської сільської ради. Виправлень у заяві вона не бачила. Мова ішла про 0,009 га. Перед тим вона бачила, як до сільської ради приходили удвох [PERSON] та мати [PERSON] і заходили до сільського голови. Повторно [PERSON] в сільську раду з цього приводу не зверталась. Допитаний як свідок [PERSON] дав покази про те, що в 2002 році він працював головою Митлашівської сільської ради. До нього приходили [PERSON] та мати [PERSON] з питання передачі частини земельної ділянки [PERSON] [PERSON] для будівництва гаража. [PERSON] забула окуляри і попросила матір [PERSON] написати від її імені заяву, яку потім сама підписала. Мати [PERSON] написала заяву і від свого сина, яку пізніше підписав сам [PERSON] Мова ішла про 0,01 га. Це було узгоджено усно із заявниками. Тоді вимог земельного законодавства про розроблення земельної документації в таких випадках, не було. Що було написано в заявах [PERSON] та [PERSON] він не пам»ятає. Так як сесія делегувала виконкому вирішення земельних питань, саме на виконкомі були розглянуті та задоволені заяви. На той період такі заяви розглядались сотнями, тому на місце ніхто не виїжджав, обмірів не проводили. Лише в разі земельного спору створювалась комісія, проводились обміри і встановлювались межові знаки. Жінки сказали, що вони самі розберуться із встановленням межі. Про рішення виконкому заявники ним були повідомлені усно. Скарг з боку [PERSON] стосовно земельної ділянки до дня її смерті не було. Приватизація суміжних земельних ділянок відбувалась також мирно. Визнав, що в книзі реєстрації заяв була допущена помилка при написання по батькові [PERSON] Допитаний як свідок [PERSON] дав покази про те, що він є сином [PERSON] В 2002 році його мати повідомляла його про передачу частини її земельної ділянки сусіду [PERSON] для будівництва гаража. Ніхто на неї не впливав, це було її рішення. Стосунки із сусідом були в неї нормальні, мати користувалась телефоном [PERSON], брала там воду, а мати [PERSON] допомагала його матері. Таким чином, із наданих суду та досліджених доказів встановлено, що [PERSON] мала намір передати частину своєї ділянки сусіду [PERSON], знала (не могла не знати) про оспорюване рішення сільської ради та про факт передачі [PERSON] частини земельної ділянки площею 0,01 га для будівництва гаража, проте із скаргами на незаконнність рішення до дня свої смерті не зверталась. Виправлення площі земельної ділянки в заявах [PERSON] та [PERSON] та невідповідність вказаної площі в оспорюваному рішенні пояснюється відсутністю на момент прийняття рішення належних обмірів земельної ділянки, яка передавалась [PERSON], проте даний факт не спростовує справжність намірів та волевиявлення [PERSON] Відтак позивач у справі не є особою, щодо якої застосовано оспорюваний правовий акт органу місцевого самоврядування та стосувався і міг вплинути на її законні права та інтереси. Не може бути порушено право, якого не існує. Таким чином, на момент його прийняття будь-які права [PERSON] не були і не могли бути порушені, а тому виходячи з принципу правової визначеності та верховенства права, правові підстави для задоволення позову відсутні. Відповідно п.п.а),к) ч.1 ст.12 Земельного кодексу України, в редакції, яка діяла на момент виникнення спірних відносин, до повноважень сільських рад належало розпорядження землями територіальних громад та вирішення земельних питань відповідно до компетенції. Згідно п.2) ч.1 ст.141 ЗК України, підставою припинення права користування земельною ділянкою є добровільна відмова від права користування земельною ділянкою. На підставі викладеного,

Outcome: dismissed