Jurisdiction: civil
Date: 2014-03-10 00:00:00

Позивач звернулась до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. Свій позов обґрунтовує тим, що 19 липня 2002 року Відділом реєстрації актів громадянського стану Броварського міськрайонного управління юстиції Київської області зареєстрований шлюб між позивачем та відповідачем, про що свідчить актовий запис № 266 в книзі реєстрації актів про одруження. Від шлюбу подружжя має двох дітей - [PERSON], [INFO] та [PERSON],[INFO]. Подружнє життя у сторін не склалося, сторони припинили подружні відносини, разом не проживають з березня 2012 року, спільного господарства не ведуть, спільного бюджету на мають. Як стверджує позивач в тексті позовної заяви сім'я фактично розпалася на ґрунті постійних сварок через відсутність порозуміння та втрати почуття любові. В зв'язку з чим виникла необхідність в юридичному оформленні розлучення. В судове засідання позивач не з'явилася, про розгляд справи була повідомлена належним чином, до суду надала заяву в якій просила розглянути справу за її відсутності, позовні вимоги підтримує в повному обсязі та не заперечує проти проведення заочного розгляду та ухвалення заочного рішення Відповідач в судове засідання не з'явився, про розгляд справи був повідомлений належним чином, причини неявки суду не відомі. Вивчивши матеріали справи, повно і всебічно з'ясувавши обставини в справі, об'єктивно дослідивши докази, що мають юридичне значення для розгляду справи та вирішення спору по суті, знаходить позов таким, що підлягає задоволенню з наступних підстав. Відповідно до ч.2 ст.104, ст.110 Сімейного кодексу України шлюб припиняється внаслідок його розірвання. Позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя. Згідно із ч.2 ст.112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Відповідно п. 10 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя» від 21 грудня 2007 року № 11 визначено, що охорона сім'ї державною полягає, зокрема, в тому, що шлюб може бути розірвано в судовому порядку лише за умови, якщо встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечитиме інтересам одного з них чи інтересам їх дітей. В судовому засіданні встановлено, що сторони зареєстрували шлюб 19 липня 2002 року у Відділі реєстрації актів громадянського стану Броварського міськрайонного управління юстиції Київської області, про що свідчить актовий запис № 266 в книзі реєстрації актів про одруження. Від шлюбу подружжя має двох дітей - [PERSON], [INFO] та [PERSON],[INFO]. В ході розгляду справи судом встановлено, що подружні відносини між сторонами припинені, подружжя не проживає разом, не веде спільного господарства, не має спільного бюджету. Судом встановлено, що сімейне життя сторін не склалося через відсутність порозуміння, спільних інтересів. Подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу буде суперечити інтересам позивача. За змістом ч.2 ст.114, ст.115 СК України у разі розірвання шлюбу судом шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу. Документом, що засвідчує факт розірвання шлюбу судом, є рішення суду про розірвання шлюбу, яке набрало законної сили. Згідно ст. 113 СК . Особа, яка змінила своє прізвище у зв'язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Позивач бажає залишити шлюбне прізвище «[PERSON]».

Outcome: approved