overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2017-03-22 00:00:00

Позивач звернулась в суд з позовом про стягнення коштів на утримання неповнолітньої дитини [PERSON], [INFO]. В обґрунтування позовних вимог позивач покликається на те, що перебувала у шлюбі з відповідачем з 13 серпня 2008 року. В шлюбі народився син [PERSON], [INFO]. Подружнє життя з відповідачем не склалося, шлюб розірвано на підставі рішення Галицького районного суду Івано-Франківської області від 31 травня 2016 року. [PERSON] жодної матеріальної допомоги на утримання сина не надає, хоча працює та має постійний заробіток. Позивач просить стягувати з відповідача аліменти у розмірі ? частини усіх видів його заробітку, але не менше 30 % від прожиткового мінімуму у місяць для дитини відповідного віку, до досягнення нею повноліття. В судове засідання позивач не зявилася, проте скерувала до суду заяву, в якій свої позовні вимоги змінила та просить суд стягувати аліменти із відповідача в твердій грошовій сумі - 500 гривень щомісячно. Просить розглядати справу у її відсутності, позов задовольнити та не заперечує щодо винесення судом заочного рішення, у разі відсутності відповідача по справі. Належним чином повідомлений відповідач в судове засідання не зявився, жодних заяв щодо руху справи, заперечень на позов не скерував. Судом ухвалено розглянути справу в порядку заочного провадження. Дослідивши та вивчивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає до задоволення виходячи з наступних підстав. Відповідно до ст. 180 Сімейного кодексу України, батьки зобовязані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до ст. 181 СК України, способи виконання батьками обов'язку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними. За домовленістю між батьками дитини той із них, хто проживає окремо від дитини, може брати участь у її утриманні в грошовій і (або) натуральній формі. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Відповідно до ст. 184 СК України, якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, частину доходу одержує в натурі, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення, суд за заявою платника або одержувача може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Як встановлено судом, позивач та відповідач перебували у шлюбі, який розірвано на підставі рішення Галицького районного суду Івано-Франківської області 31 травня 2016 року. В шлюбі народився син- Тюря [PERSON], [INFO]. Дитина перебуває на повному утриманні матері, відповідач участі в її вихованні та утриманні не бере. Враховуючи наведене, матеріальне становище платника аліментів, те що відповідач здатен займатись суспільно корисною працею з метою отримання доходів, те що дитина проживає з матірю, яка не має змоги повністю самостійно її утримувати, суд вважає за необхідне стягувати з відповідача аліменти на утримання сина [PERSON] у розмірі 500 грн. щомісяця до досягнення нею повноліття. Задовольняючи позов, суд, у відповідності до ст. 88 ЦПК України стягує з відповідача судовий збір в розмірі 640 гривень.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-09-15 00:00:00

Позивач звернулась в суд з позовом та просила стягнути з відповідача аліменти в її користь на утримання малолітньої дитини [PERSON], [INFO]. в твердій грошовій сумі в розмірі 500 грн., так як відповідач не має постійного заробітку, а доходи його є мінливими та нерегулярними. Позовні вимоги мотивує тим, що в шлюбі укладеному між сторонами, [INFO]. народилась дочка [PERSON], з відповідачем не проживають разом, після розірвання шлюбу дочка залишиться проживати з позивачем. Позивач не в змозі самостійно утримувати доньку, а тому просить позов задоволити. У судовому засіданні позивач пояснила, що протягом останніх трьох років з відповідачем вони спільно не проживають, коштів на утримання дитини він також не дає, а її нинішнє матеріальне становище не дає можливості утримувати доньку одній. Відповідач у судове засідання з розгляду даної справи не з'явився із невідомих причин, хоча про час та місце розгляду справи був належним чином повідомлений. Суд вважає за можливе розглянути справу у його відсутності на підставі наявних у справі матеріалів та зі згоди позивача постановити заочне рішення. Заслухавши пояснення позивача, дослідивши та перевіривши зібрані у справі докази, постановляючи рішення відповідно до вимог ст.ст. 215, 225, 226 ЦПК України, суд вважає, що позов слід задовольнити з наступних підстав. Як вбачається з копії свідоцтва про народження серії [NUMBER] (а.с.7) сторони є батьками [PERSON], яка народилася [INFO]. Відповідно до ст. 180 Сімейного Кодексу України, батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Законом передбачена рівність такого обов'язку. Згідно з ч.3 ст. 181 Сімейного кодексу України, за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Згідно зі ст.183 Сімейного кодексу України частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. При цьому, відповідно до ч. 2 ст. 182 Сімейного кодексу України, мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, за винятком випадків, передбаченихст. 184 Сімейного кодексу України Враховуючи, що малолітня дочка проживає з позивачем та перебуває на її утриманні, те, що відповідач не має постійного заробітку, беручи до уваги рівність батьків по утриманню дітей, суд вважає, що позовні вимоги підлягають до задоволення. При цьому, відповідно до ч. 3 ст. 88 ЦПК України, з відповідача в дохід держави слід стягнути судовий збір у розмірі 243 грн. 60 коп.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-08-02 00:00:00

Позивач звернулась в суд з позовом який уточнила та остаточно просила суд стягнути з відповідача аліменти в її користь на утримання малолітньої дитини [PERSON], [INFO]. в розмірі 1/4 частки його доходу (заробітку), але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з дня подачі позовної заяви і до досягнення дитиною повноліття. Позовні вимоги мотивує тим, що в шлюбі укладеному між сторонами, [INFO]. народився син [PERSON], після розірвання шлюбу, син залишився проживати з позивачем. Позивач не в змозі самостійно утримувати сина, в той час як відповідач має регулярний заробіток, а тому просить позов задоволити. У судовому засіданні позивач підтримала позовні вимоги з мотивів викладених у позовній заяві. Відповідач у судових засіданнях не заперечував проти сплати аліментів на малолітнього сина, однак не погоджувався з їх розміром. Заслухавши пояснення позивача, дослідивши та перевіривши зібрані у справі докази, суд вважає, що позов слід задоволити з наступних підстав. Як вбачається з копії свідоцтва про народження серії [NUMBER] (а.с.7) сторони є батьками [PERSON], який народився [INFO]. Відповідно до ст. 180 Сімейного Кодексу України, батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Законом передбачена рівність такого обов'язку. Згідно з ч.3 ст. 181 Сімейного кодексу України, за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Згідно зі ст.183 Сімейного кодексу України частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. При цьому, відповідно до ч. 2 ст. 182 Сімейного кодексу України, мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, за винятком випадків, передбаченихст. 184 Сімейного кодексу України Враховуючи, що малолітній син проживає з позивачем та перебуває на її утриманні, те, що відповідач є особою працездатного віку, беручи до уваги рівність батьків по утриманню дітей, суд вважає, що позовні вимоги підлягають до задоволення. При цьому, відповідно до ч. 3 ст. 88 ЦПК України, з відповідача в дохід держави слід стягнути судовий збір у розмірі 243 грн. 60 коп.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-02-11 00:00:00

\~\~\~\~ Позивач звернулась в суд з позовом, яким просить визнати відповідача таким, що втратив право користування житловим приміщенням- квартирою №155 в будинку №16/17 по вул. Г. Сталінграда у м. Кіровограді. Вимоги мотивує тим, що в даній квартирі зареєстровані: [PERSON], [PERSON]. Відповідно до свідоцтва про розірвання шлюбу , виданого 25 січня 2010 року її шлюб із відповідачем [PERSON] , розірвано в 1996 році. Відповідач вже близько 19 років не проживає в даній квартирі, його особистих речей в квартирі не має, взагалі квартирою не цікавиться. Комунальні платежі нараховуються згідно чисельності зареєстрованих осіб. Так, як відповідач не сплачує зазначені платежі, то вона разом із сином змушені сплачувати все самі. В судове засідання позивач подала заяву про його проведення у її відсутності, вимоги підтримала та не заперечувала щодо ухвалення заочного рішення. Відповідач [PERSON] до суду не зявився, про день та час розгляду справи повідомлявся, заяв на його відкладення не подав, заперечень на позов також. Зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст.224 ЦПК України. Суд, вивчивши матеріали справи, приходить до висновку щодо задоволення вимог, виходячи з наступного. Судом встановлено, що основним наймачем квартири [ADDRESS] є позивач [PERSON] ( а.с. 5) 13 жовтня 2015 року [PERSON] начальником КП ЖЕО №4 [PERSON] видано довідку №6117 про те, що до складу сімї входять: [PERSON] Миколаївна- наймач, [INFO], [PERSON] Вікторович- чоловік, [INFO], [PERSON] Андрійович-син, [INFO] (а.с.4). Шлюб між [PERSON] і [PERSON] розірвано, про що в Книзі реєстрації розірвань шлюбів зроблено відповідний актовий запис за №816 від 22 жовтня 1996 року (а.с.7). За відомостями адресно-довідкового підрозділу УДМС України в Кіровоградській області від 19.11.2015 року, [PERSON], [INFO] з 27.12.1989 року зареєстрований за вказаною адресою (а.с.10). Згідно акту від 13 жовтня 2015 року в квартирі [ADDRESS] особистих речей гр. [PERSON] не виявлено, не проживає з серпня 1996 року (а.с.6). Згідно ст. 72 ЖК України визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням внаслідок відсутності цієї особи понад встановлені строки без поважних причин, проводиться у судовому порядку. Відповідно до ст. 71 ЖК України при тимчасовій відсутності наймача або членів його сім'ї за ними зберігається жиле приміщення протягом шести місяців. Таким чином, підставою визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням, є її безперервна відсутність у місці проживання понад шість місяців без поважних причин. Встановлені обставини по справі доводять обґрунтованість заявленої вимоги, а саме те, що відповідач залишив спірне житло, та фактично не проживає в квартирі більше шести місяців. З огляду на викладене, суд приходить до висновку, що відповідач втратив право користування спірним житловим приміщенням, а відтак дає суду підстави визнати його таким, що втратив право користування житловим приміщенням. Судові витрати вважати по фактично понесеним стороною позивача.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-04-13 00:00:00

Позивач звернулась в суд з позовом, яким просить розірвати шлюб, укладений із відповідачем та зареєстрований 01 травня 1999 року Соснівською сільською радою Олександрівського району Кіровоградської області, актовий запис №2. Зазначає, що шлюбні стосунки припинені з 2004 року з причини несумісності характерів та різних поглядів на життя. В судове засідання позивач надала заяву щодо розгляду справи без її участі, позов підтримала, строк на примирення просила не надавати (а.с. 14). Відповідач до суду не з'явився, про день та час розгляду справи повідомлявся, також подав заяву про розгляд справи у його відсутність, позов визнав (а.с. 15-16 ). Суд на місці ухвалив, слухати справу на підставі наявних у ній письмових доказів та відповідно заяв сторін про розгляд справи у їх відсутності. Дослідивши матеріали, встановлено, що сторонами у травні 1999 року було укладено шлюб, який зареєстровано Соснівською сільською радою Олександрівського району Кіровоградської області, актовий запис №2 (а.с. 3). Шлюбні стосунки між сторонами припинені з 2004 року, спільне господарство не ведуть, примирятись не бажають. Від шлюбу мають дитину - [PERSON], [INFO]. Спір про місце її проживанння відсутній. Відповідно до ст. 112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Частиною 1 статті 24 СК України визначено, що шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. За таких обставин, враховуючи, що сімейні стосунки між подружжям не склалися, як зазначено в позові, через несумісність характерів та різних поглядів на сімейне життя, що призвело до фактичного припинення шлюбних відносин, намірів зберегти сім'ю у сторін не має, суд вважає встановленим, що збереження сім'ї буде суперечити інтересам сторін у справі. Шлюб сторін існує формально і може бути розірваний.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-05-12 00:00:00

Позивач звернулась в суд з позовом, яким просить розірвати шлюб, укладений із відповідачем та зареєстрований 01 червня 2002 року Центральним відділом реєстрації актів громадянського стану Кіровоградського обласного управління юстиції, актовий запис №224. Зазначає, що шлюбні стосунки припинені з причини несумісності характерів, різних поглядів на життя. В судове засідання позивач надала заяву щодо розгляду справи без її участі, позов підтримала. Відповідач в суді позов визнав, заперечень не подав, клопотання про надання строку для примирення не заявив. Заслухавши пояснення відповідача, дослідивши матеріали, встановлено, що сторонами у червні 2002 року було укладено шлюб, який зареєстровано Центральним відділом реєстрації актів громадянського стану Кіровоградського обласного управління юстиції, актовий запис №224 (а.с. 6). Шлюбні стосунки між сторонами припинені, спільне господарство не ведуть, примирятись не бажають. Від шлюбу мають неповнолітніх [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO]. Спір про місце їх проживання відсутній. Відповідно до ст. 112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Частиною 1 статті 24 СК України визначено, що шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. За таких обставин, враховуючи, що сімейні стосунки між подружжям не склалися, як зазначено в позові, через несумісність характерів, різні погляди на життя, намірів зберегти сім'ю у сторін немає, суд вважає встановленим, що збереження сім'ї буде суперечити інтересам сторін у справі. Шлюб сторін існує формально і може бути розірваний.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-09-21 00:00:00

Позивач звернулась в суд з позовом, яким просить розірвати шлюб, укладений із відповідачем та зареєстрований 01 червня 2012 року Кіровським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Кіровоградського міського управління юстиції у Кіровоградській області, актовий запис №122. Зазначає, що шлюбні стосунки припинені з причини несумісності характерів. В судове засідання позивач надала заяву щодо розгляду справи без її участі, позов підтримала, строк на примирення просила не надавати. Відповідач також подав заяву про розгляд справи у його відсутність, позов визнав. Суд на місці ухвалив, слухати справу на підставі наявних у ній письмових доказів та відповідно заяв сторін про розгляд справи у їх відсутності. Дослідивши матеріали, встановлено, що сторонами у червні 2012 року було укладено шлюб, який зареєстровано Кіровським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Кіровоградського міського управління юстиції у Кіровоградській області, актовий запис №122 (а.с. 3). Шлюбні стосунки між сторонами припинені, спільне господарство не ведуть, примирятись не бажають. Від шлюбу мають малолітню дитину -[PERSON], [INFO]. Спір про місце його проживання відсутній. Відповідно до ст. 112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Частиною 1 статті 24 СК України визначено, що шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. За таких обставин, враховуючи, що сімейні стосунки між подружжям не склалися, як зазначено в позові, з причини несумісності характерів, намірів зберегти сім'ю у сторін немає, суд вважає встановленим, що збереження сім'ї буде суперечити інтересам сторін у справі. Шлюб сторін існує формально і може бути розірваний.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-09-29 00:00:00

Позивач звернулась в суд з позовом, яким просить розірвати шлюб, укладений із відповідачем та зареєстрований 02 жовтня 2012 року Кіровським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Кіровоградського міського управління юстиції у Кіровоградській області, актовий запис №394; стягнути з відповідача на її користь судові витрати. Зазначає, що шлюбні стосунки припинені з причин відсутності взаєморозуміння, розходження поглядів на сімейні відносини та сімейні обовязки з ведення спільного господарства та виховання дитини. В судовому засіданні позивач позов підтримала, строк на примирення просила не надавати. Відповідач позов визнав, заперечень не подав. Заслухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали, встановлено, що сторонами у жовтні 2012 року було укладено шлюб, який зареєстровано Кіровським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Кіровоградського міського управління юстиції у Кіровоградській області, актовий запис №394 (а.с. 4). Шлюбні стосунки між сторонами припинені, спільне господарство не ведуть, примирятись не бажають. Від шлюбу мають неповнолітню доньку [PERSON], [INFO]. Спір про місце її проживання відсутній. Відповідно до ст. 112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Частиною 1 статті 24 СК України визначено, що шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається.\~\~ За таких обставин, враховуючи, що сімейні стосунки між подружжям не склалися, як зазначено в позові, через відсутність взаєморозуміння, розходження поглядів на сімейні відносини та сімейні обовязки з ведення спільного господарства та виховання дитини, намірів зберегти сім'ю у сторін немає, суд вважає встановленим, що збереження сім'ї буде суперечити інтересам сторін у справі. Шлюб сторін існує формально і може бути розірваний. Відповідно до ст.88 ЦПК України, суд стягує з відповідача на користь позивача- 551,20 грн. внесеного судового збору ( а.с. 1).

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-12-22 00:00:00

Позивач звернулась в суд з позовом, яким просить розірвати шлюб, укладений із відповідачем та зареєстрований 02 листопада 2007 року Центральним відділом реєстрації актів цивільного стану Головного управління юстиції у Кіровоградській області, актовий запис №882; просить після розірвання шлюбу залишити їй прізвище чоловіка -[PERSON]. Зазначає, що шлюбні стосунки припинені з причини несумісності характерів, через що виникають постійні сварки та непорозуміння. В судове засідання позивач надала, через канцелярію суду, заяву про розгляд справи у її відсутності, позовні вимоги підтримала, примирятись не бажає. Відповідач також до суду направив заяву про розгляд справи у його відсутності, вимоги визнав. Дослідивши матеріали, встановлено, що сторонами у листопаді 2007 року було укладено шлюб, який зареєстровано Центральним відділом реєстрації актів цивільного стану Головного управління юстиції у Кіровоградській області, актовий запис №882 (а.с. 3). Шлюбні стосунки між сторонами припинені, спільне господарство не ведуть, примирятись не бажають. Від шлюбу мають малолітню дитину - [PERSON], [INFO]. Спір про місце його проживання відсутній. Відповідно до ст. 112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Частиною 1 статті 24 СК України визначено, що шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. За таких обставин, враховуючи, що сімейні стосунки між подружжям не склалися, як зазначено в позові, через несумісність характерів, що призвело до фактичного припинення шлюбних відносин, намірів зберегти сім'ю у сторін немає, суд вважає встановленим, що збереження сім'ї буде суперечити інтересам сторін у справі. Шлюб сторін існує формально і може бути розірваний.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-12-21 00:00:00

Позивач звернулась в суд з позовом, яким просить розірвати шлюб, укладений із відповідачем та зареєстрований 02 серпня 2003 року Центральним відділом реєстрації актів громадянського стану Кіровоградського обласного управління юстиції, актовий запис №371; та просить стягнути із відповідача на її користь понесені нею судові витрати в сумі 487, 20 грн. Зазначає, що шлюбні стосунки припинені з причин відсутності взаєморозуміння в сімї, різних характерів, різних поглядів на життя. В судове засідання позивач надала заяву щодо розгляду справи без її участі, позов підтримала, строк на примирення просила не надавати. Відповідач до суду також подав заяву про розгляд справи у його відсутність, позов визнав. Суд на місці ухвалив, слухати справу на підставі наявних у ній письмових доказів та відповідно заяв сторін про розгляд справи у їх відсутності. Дослідивши матеріали, встановлено, що сторонами у серпні 2003 року було укладено шлюб, який зареєстровано Центральним відділом реєстрації актів громадянського стану Кіровоградського обласного управління юстиції, актовий запис №371 (а.с. 4). Шлюбні стосунки між сторонами припинені, спільне господарство не ведуть, примирятись не бажають. Від шлюбу мають неповнолітню доньку: [PERSON], [INFO]. Спір про місце її проживання відсутній. Відповідно до ст. 112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Частиною 1 статті 24 СК України визначено, що шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається.\~\~ За таких обставин, враховуючи, що сімейні стосунки між подружжям не склалися, як зазначено в позові, через відсутність взаєморозуміння в сімї, різних характерів, різних поглядів на життя, намірів зберегти сім'ю у сторін немає, суд вважає встановленим, що збереження сім'ї буде суперечити інтересам сторін у справі. Шлюб сторін існує формально і може бути розірваний. Відповідно до ст.88 ЦПК України, суд стягує з відповідача на користь позивача- 487,20 грн. внесеного судового збору ( а.с. 1).

Outcome: approved