Jurisdiction: civil
Date: 2015-07-14 00:00:00

Позивач звернулась до суду з позовом до відповідача про стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини та на її утримання. Позовні вимоги мотивовані тим, що з 05.10.2012 р. між нею та [PERSON] зареєстрований шлюб, актовий запис № 911. Від даного шлюбу вони мають малолітнього сина [PERSON], [INFO], який на даний час мешкає з позивачем та знаходиться на її утриманні. З 22.02.2015 р. вони не мешкають разом та не ведуть спільного господарства. Відповідач матеріальну допомогу на дитину не надає та веде аморальний образ життя. Угоди про добровільну сплату аліментів між ними не досягнуто, інших дітей у відповідача немає, стягнень по виконавчим документам з відповідача не проводилось. Позивач, посилаючись на те, що відповідач офіційно не працевлаштований та має нерегулярні заробітки, просить стягнути з нього на її користь аліменти в твердій грошовій сумі на утримання дитини в розмірі 2000 гривень щомісяця з доходу (заробітку) відповідача починаючи з дня подання позовної заяви до суду і до повноліття дитини та її утримання в розмірі 1000 гривень щомісяця з доходу (заробітку) відповідача починаючи з дня подання позовної заяви до суду і до досягнення дитиною 3-х річного віку. Позивач [PERSON] в судовому засіданні позовні вимоги підтримала у повному обсязі, просила задовольнити. Відповідач [PERSON] в судовому засіданні позовні вимоги не визнав та зазначив, що він ніде не працює та не має заробітку, тому не може сплачувати аліменти на утримання свого сина [PERSON] Розглянувши матеріали справи, оцінивши надані докази у їх сукупності, суд вважає, що позов підлягає частковому задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі з 05.10.2012 р. міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Запорізького міського управління юстиції, актовий запис № 911. Від даного шлюбу мають малолітнього сина [PERSON], [INFO], який мешкає з позивачем та знаходиться на її утриманні. Коштів на належне утримання та виховання не неповнолітніх дітей у позивача не вистачає. В добровільному порядку відповідач не надає матеріальної допомоги. Крім того, не працевлаштований та не має постійного доходу. Стягнень за виконавчими листами з відповідача не провадиться, інших утриманців не має. Згідно ст. 141 СК України, в якій зазначено, що мати, батько мають рівні права та обов'язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Відповідно до ст.180 СК України батьки зобовязані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Батьки несуть рівні аліментні обовязки щодо утримання дитини, причому ці обовязки є особистими, індивідуальними, а не солідарними. Тобто, якщо батьки не проживають спільно, то кожен з них має власний обовязок по утриманню дитини. \~ Згідно зі ст.181 СК України за домовленістю між батьками дитини той із них, хто проживає окремо від дитини, може брати участь в її утриманні в грошовій і (або) натуральній формі. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. \~ Обставинами, які враховуються судом при визначенні розміру аліментів, згідно зі ст.182 СК України є: стан здоровя та матеріальне положення дитини; стан здоровя та матеріальне положення платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних батьків, чоловіка, дружини та інші обставини, які мають суттєве значення. \~ Відповідно до ст.184 СК України, якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, частину доходу одержує в натурі, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення, суд за заявою платника або одержувача може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Згідно ст. 191 СК України, аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня предявлення позову. Відповідно до ст. 84 СК України, Дружина, з якою проживає дитина, має право на утримання від чоловіка - батька дитини до досягнення дитиною трьох років. Вивчивши матеріали справи та докази наявні у справі, суд приходить до висновку про часткове задоволення позовних вимог. Згідно ст. 88 ЦПК України, якщо позивача, на користь якого ухвалено рішення, звільнено від сплати судового збору, він стягується з відповідача в дохід держави пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог.

Outcome: partial