Jurisdiction: civil
Date: 2016-05-03 00:00:00

Позивач звернулась до суду з позовом до відповідача про визначення додаткового строку для подання заяви нотаріусу про прийняття спадщини за заповітом, обґрунтовуючи підставність позову тим, що 25 березня 2007 року померла її тітка - [PERSON]. Після її смерті відкрилась спадщина на 1/2 частину житлового будинку, що розташований в місті Липовець, Вінницької області. Своїм заповітом, посвідченим приватним нотаріусом [PERSON] районного нотаріального округу від 14 вересня 2006 року, [PERSON] заповіла їй все своє майно. В даний час вона звернулась до нотаріуса, щоб оформити спадщину, однак з'ясувалось, що нею пропущено, визначений законодавствам, строк на прийняття спадщини. В позовній заяві позивач вказує, що причиною пропуску даного строку є те, що ще до смерті тітки з 2000 року та після її смерті вона перенесла кілька операцій, пройшла кілька курсів хіміотерапії, крім того після смерті тітки проводила поминки, обіди, переживала важку втрату близької людини, отримала важкий психологічний стрес. Також вона проживає далеко від місця відкриття спадщини, а саме в Донецькій області. В зв'язку із обставинами, що склались, вона не могла думати про спадщину, не мала можливості вчасно приїхати та подати заяву нотаріусу про прийняття спадщини за заповітом. Позивач просить визнати поважними причини пропуску строку на прийняття спадщини та визначити їй додатковий двохмісячний строк для подання заяви нотаріусу про прийняття спадщини після смерті тітки - [PERSON], яка настала 25 березня 2007 року. В судове засідання позивач та її представник адвокат [PERSON], який діє на підставі угоди про надання правової допомоги від 18.04.2016 року, не з'явились. Представник позивача подав до суду заяву, в якій позовні вимоги підтримав, просив суд їх задовольнити, а розгляд справи проводити за його відсутності та за відсутності позивача. Представник відповідача [PERSON] міської ради Вінницької області судове засідання не з'явився, міський голова міста Липовець надав суду заяву, в якій вказав, що не заперечує проти задоволення позову, розгляд справи просив проводити за відсутності їх представника. Враховуючи те, що сторони скористались, наданими їм ч. 2 ст.158 ЦПК України правами, заявляти клопотання про розгляд справи за їх відсутності, суд не вбачає підстав для відкладення розгляду справи, а тому проводить його в даному судовому засіданні за відсутності сторін на підставі зібраних у справі доказів, в загальному порядку, не здійснюючи фіксування судового процесу технічними засобами, що узгоджується з приписами ст.197 ЦПК України. Суд, вивчивши та дослідивши матеріали цивільної справи, оцінивши усі зібрані у справі докази в їх сукупності, дійшов висновку що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено та підтверджено матеріалами справи, що 25 березня 2007 року в селі Росоша, Липовецького району, Вінницької області померла [PERSON], на що вказує свідоцтво про смерть серія І-АМ № 073549 (а.с. 5). Після її смерті відкрилась спадщина за заповітом, вчиненим 14 вересня 2006 року, посвідченим [PERSON] приватним нотаріусом [PERSON] районного нотаріального округу. Згідно вказаного заповіту [PERSON] заповіла [PERSON] усе своє майно, рухоме і нерухоме, де б воно не було і з чого б воно не складалось, у тому числі все те, що буде належати їй на день смерті і на що вона матиме право за законом. ( а. с. 6, 7). Згідно відповіді отриманої від нотаріуса за місцем відкриття спадщини після смерті 25 березня 2007 року [PERSON] спадкова справа не заведена. Будучи спадкоємцем за заповітом позивач висловила свій намір щодо успадкування майна що належало померлій [PERSON], звернувшись до нотаріуса за місцем відкриття спадщини. Проте вона являється спадкоємцем який не проживав постійно на час відкриття спадщини із спадкодавцем та пропустила визначений законодавцем шестимісячний строк з дня смерті спадкодавця для подання заяви нотаріусу про прийняття спадщини, як того вимагають приписи ст.ст.1269, 1270 ЦК України (2004 року). За загальними положеннями про спадкування право на спадщину виникає в день відкриття спадщини, спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою, для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини (статті 1220, 1222, 1270 ЦК України). Спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини ( частина перша статті 1269 ЦК України). Таким чином, право на спадщину виникає з моменту її відкриття, і закон зобов'язує спадкоємця, який постійно не проживав зі спадкодавцем, у шестимісячний строк подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини. Відповідно до частини третьої статті 1272 ЦК України за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини. За змістом цієї статті поважними причинами пропуску строку для прийняття спадщини є причини, які повязані з обєктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій. В п. 24 Постанови №7 від 30.05.2008 року «Про судову практику у справах про спадкування» Пленум Верховного Суду України висловив наступну правову позицію, що у випадку, коли особа, яка не прийняла спадщину в установлений законом строк, може звернутися до суду з позовною заявою про визначення додаткового строку для прийняття спадщини. При цьому при відсутності інших спадкоємців за заповітом і за законом, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини, а також відмови від її прийняття, відповідачами визнаються територіальні громади в особі відповідних органів місцевого самоврядування за місцем відкриття спадщини (абз.2 п. 24 Постанови). Суд вирішуючи питання про визначення особі додаткового строку, досліджує поважність причини пропуску строку для прийняття спадщини. При цьому необхідно виходити з того, що поважними є причини, пов'язані з об'єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій. Як вбачається із консультативних заключень Донецького обласного протипухлинного центру позивач хворіє, постійно проходить курс лікування ( а. с. 10, 11). Також вона проживає поза межами Вінницької області, а саме в Донецькій області, тобто на великій відстані від місця відкриття спадщини. Оцінивши зібрані у справі докази, суд дійшов до переконання, що наведені позивачем обставини щодо пропуску строку для прийняття спадщини, яка відкрилась після смерті [PERSON] є поважними, оскільки пов'язані вони з об'єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій, а тому суд задовольняє позовні вимоги у повному обсязі. Крім того, відповідач позов визнав. На підставі ст.174 ч.4 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову, суд, за наявності для того законних підстав, ухвалює рішення про задоволення позову. Враховуючи, що визнання відповідачем позовних вимог - не суперечить закону та не порушує права, свободи чи інтереси третіх осіб, суд приймає визнання відповідачем позову та виносить рішення про задоволення позову. На підставі вищевикладеного, враховуючи рекомендації що викладені в Постанові Пленуму Верховного Суду України №7 від 30.05.2008 року Про судову практику у справах про спадкування,

Outcome: approved