Jurisdiction: civil
Date: 2018-11-25 00:00:00

Позивач звернулась до суду з вищевказаним позовом, відповідно до якого просить розірвати спадковий договір, укладений 10 грудня 2012 року між [PERSON] та [PERSON], посвідчений державним нотаріусом Орджонікідзевської державної нотаріальної контори. В обґрунтування своїх позовних вимог, які підтримані позивачем у судовому засіданні у повному обсязі, посилається на неналежне виконання відповідачем взятих на себе по спадковому договору зобов'язань, зважаючи на що ставить позивача у незручне становище, а відтак остання змушена самостійно здійснювати усі обов'язки, які згідно спадкового договору повинна була виконувати відповідач. Відповідач та її повноважний представник проти задоволення позовних вимог заперечували у повному обсязі, посилаючись на необґрунтованість позовних вимог. Так, згідно наданого письмового відзиву, який підтриманий відповідачем та її представником у судовому засіданні у повному обсязі, останні посилаються на те, що під час підписання спадкового договору сторони були згодні зі всіма пунктами, як формальними вимогами до такого виду договорів. Саме [PERSON] запропонувала їй виконання домовленостей, які полягали в тому, що позивачка в змозі сама собі доставляти продукти харчування, ліки, виконувати господарсько-хатню роботу (приготування їжі, прибирання в будинку, прання). Натомість вона повинна була регулярно відправляти на ім'я [PERSON] грошові перекази, ліки, по необхідності прибувати до місця проживання позивачки для проведення поточних і капітальних ремонтів домоволодіння. В свою чергу вона регулярно і добросовісно виконувала взяті на себе зобов'язання, що підтверджується копіями квитанцій та чеків, відправлених поштових переказів, ліків та будівельних матеріалів на ім'я позивачки, загальна сума яких складає 76747грн. Таким чином, сума її витрат повністю перекриває вартість домоволодіння позивача - 78003 грн. Крім того, вона за свої кошти наймала людей для проведення в житловому будинку позивача ремонтних робіт та особисто розраховувалась за виконані роботи. Таким чином, вона належним чином виконувала усі вимоги позивача. Представник третьої особи до суду не з'явився, хоча про дату, час та місце слухання справи повідомлявся належним чином, в порядку ЦПК України, водночас надав до суду заяву про розгляд даної цивільної справи за його відсутності. Розглянувши матеріали справи, заслухавши доводи позивача, заперечення відповідача та її представника, дослідивши та оцінивши зібрані у справі докази у їх сукупності, суд приходить до наступних висновків. У відповідності до ст.11 ЦК України цивільні права та обов'язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов'язки, зокрема таким підставами є договори та інші правочини. Так, судом встановлено, що 10 грудня 2012 року між [PERSON] (Відчужувач) та [PERSON] (Набувач) був укладений спадковий договір, посвідчений державним нотаріусом Орджонікідзевської державної нотаріальної контори, відповідно до п.1 якого позивач після своєї смерті передає у власність відповідача належний їй на праві приватної власності житловий будинок №19 з надвірними будівлями та земельні ділянки площею 0,1000 га та 0,0029 га, розташовані по [ADDRESS] У свою чергу, згідно п. 6 зазначеного спадкового договору за згодою сторін на Набувача (відповідача) покладаються наступні обов'язки щодо необхідності здійснення вчинюваних дій для позивача: -забезпечувати доставку продуктів харчування; -забезпечувати належними допомогою та доглядом; -забезпечувати доставку лікувальних засобів; -на вимогу позивача виконувати господарсько-хатню роботу (приготування їжі, прибирання в житловому будинку, надання прально-банних послуг); -відвідувати позивача у випадку влаштування її до лікарні; -в разі смерті позивача поховати її на цвинтарі м. Покров Дніпропетровської області. Вказаний правочин зареєстрований у Спадковому реєстрі, що підтверджується витягом про реєстрацію в Спадковому реєстрі та Єдиному реєстрі заборон відчуження об'єктів нерухомого майна. Таким чином між сторонами по справі склались правовідносини, які виплавають із спадкового договору та регламентуються положеннями ст..1302 ЦК України, в силу якої за спадковим договором одна сторона (набувач) зобов'язується виконувати розпорядження другої сторони (відчужувача) і в разі його смерті набуває право власності на майно відчужувача. У відповідності до ст..1305 ЦК України, набувач у спадковому договорі може бути зобов'язаний вчинити певну дію майнового або немайнового характеру до відкриття спадщини або після її відкриття. Як встановлено у судовому засіданні та не заперечується сторонами між ними укладено письмовий спадковий договір із покладенням відповідних обов'язків на відповідача як умови набуття права власності на майно позивача після її смерті. Водночас, сторонами у судовому засіданні визнано, що умови письмового договору в частині покладених на Набувача обов'язків відповідачем не виконувались, оскільки між сторонами була досягнута усна домовленість про те, що з метою виконання взятих на себе по договору зобов'язань, відповідач буде перераховувати позивачу грошові кошти, за які остання винайматиме робітників, які будуть виконувати ті обов'язки, які за спадковим договором повинна виконувати відповідач. Як зазначила позивач та підтвердила відповідач у судовому засіданні, до червня 2018 року відповідачем здійснювалися перерахування відповідних грошових коштів позивачу, що підтверджується наявними у матеріалах справи копіями квитанцій. Проте як вказує позивач та не заперечує відповідач, після червня 2018 року ані умови письмового спадкового договору, ані умови усної домовленості відповідачем не виконувались. Також слід зазначити, сторонами підтверджено, що станом на час вирішення даного спору, умови спадкового договору в частині покладених на відповідача зобов'язань продовжують не виконуватись. Так, у відповідності до ст..81 ЦПК України обставини, які визнаються учасниками справи, не підлягають доказуванню, якщо суд не має обґрунтованого сумніву щодо достовірності цих обставин або добровільності їх визнання. З огляду на те, що невиконання умов письмового спадкового договору в частині зобов'язань відповідача, досягнення усної домовленості між сторонами про перерахунок грошових коштів позивачу відповідачем замість виконання нею умов письмового договору та невиконання із червня 2018 року ані умов письмово договору, ані умов усної домовленості - визнано сторонами, вказані обставини, в силу вимог ст.81 ЦПК України не підлягають доведенню. Крім того, у судовому засіданні за клопотанням відповідача були допитані свідки [PERSON] та [PERSON] Так, свідок [PERSON] надала показання про те, що відповідач є її подругою та їй відомо про укладення між відповідачем та позивачем спадкового договору. Також зазначила, що їй відомо, що позивач та відповідач домовилися про те, що відповідач буде пересилати гроші для позивача на виконання умов спадкового договору, а остання буде самостійно здійснювати дії для його виконання. Свідок вважає умови даного договору кабальними для відповідача. Свідок [PERSON] у судовому засіданні надала показання про те, що вона є подругою відповідача та їй відомо, що коли позивач опинилася у скрутному становищі, відповідач вирішила їй допомогти та вони домовились про укладення даного спадкового договору. Також повідомила, що відповідач поламала руку, а тому не взмозі була вислати гроші для позивача. При вирішенні вказаного спору суд враховує припис чинного законодавства, яке регламентує спірні правовідносини, а саме те, що в силу ч. 1 ст. 1308 ЦК України, спадковий договір може бути розірвано судом на вимогу відчужувача у разі невиконання набувачем його розпоряджень. Відповідно до ст. 526 ЦК України, зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Отже, у відповідності до вказаних норм права та з урахуванням умов спадкового договору, обов'язки з вчинення певних дій, передбачених договором, покладено саме на набувача, а відчужувач у спадковому договорі не має обов'язків, він наділяється лише правом вимоги, тому набувач повинен довести належне виконання ним зобов'язань за договором. Натомість у судовому засіданні встановлено та визнано відповідачем, що жодна із умов укладеного письмового спадкового договору нею не виконувалась, а з червня 2018 року - також не виконувалась і усна домовленість. За таких обставин, суд приходить до висновку обґрунтованість позовних вимог позивача - [PERSON] про розірвання спадкового договору, укладеного між нею та відповідачем - [PERSON], а відтак позов підлягає до задоволення у повному обсязі. Водночас, посилання відповідача як підставу для відмови у задоволенні позовних вимог вимог, на неможливість виконання умов спадкового договору, оскільки вона проживає на значній відстані від позивача, що зумовлює великі матеріальні витрати та незручності проїзду до місця проживання позивача, а також на те, що за час існування спадкового договору вона фактично виплатила позивачу вартість будинку, який мала набути у власність за спадковим договором - суд оцінює критично, з огляду на наступне. Укладаючи 10.12.2012р. спадковий договір відповідач взяла на себе відповідні зобов'язання, добросовісне та належне виконання яких мало наслідком перехід права власності на домоволодіння після смерті позивача до відповідача. Крім того, згідно п.14 правочину, сторони засвідчили, що вони повною мірою розуміють умови та значення даного спадкового договору, його правові наслідки та те, що даний правочин не носить характер фіктивного чи удаваного. Також контрагенти підтвердили, що діють добровільно, без будь-якого примусу, фізичного чи психічного насильства, зміст даного договору відповідає внутрішній волі та дійсним намірам сторін. Також як вбачається із п.13 даного договору, нотаріусом роз'яснено сторонам положення ст..ст.202-214, 1302-1308, 334, 215-216, 228-236, 379,382-385 ЦК України. Також слідує із вступної частини даного спадкового договору станом на час укладення останнього відповідач також мешкала в м.Шепетівка Хмельницької області, а позивач у м.Орджонікідзе Дніпропетровської області. Із наведеного суд приходить до висновку, що станом на час укладення спадкового договору, відповідач у повній мірі була обізнана із тими зобов'язаннями, які на неї покладаються та добровільно на них погодилась і прийняла. У той же час у разі неможливості виконувати взяті на себе по спадковому договору зобов'язання, відповідач не була позбавлена можливості розірвати даний договір. Також слід зазначити, що ані норми чинного законодавства, ані умови укладеного сторонами правочину не передбачають перехід права власності на домоволодіння відчужувача за умови, що витрати набувача переважать вартість майна, право власності на яке має перейди до набувача за договором спадкування. Крім того, посилання відповідача на відсутність у неї грошових коштів для направлення позивачу після червня 2018р. суд вважає неспроможними, оскільки за умовами договору остання повинна виконувати певні обов'язки, які жодним чином не пов'язані із необхідністю надання грошових коштів, зокрема, надавати допомогу та догляд позивачу, доставляти продукти харчування, виконувати господарсько-хатню роботу, тощо. Однак відповідач, сама не бажаючи самостійно виконувати вказані обов'язки, за погодженням із позивачем пересилала їй кошти. Проте, відповідач не була позбавлена можливості із червня безпосередньо виконувати ті обов'язки, які визначені спадковим договором. Відповідно до вимог ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно до розміру задоволених позовних вимог.

Outcome: approved