Jurisdiction: civil
Date: 2016-04-10 00:00:00

Позивач звернулась до суду з вище вказаним позовом, в обґрунтування якого вказала на те, що їй на праві власності належить квартира №4 в житловому будинку №10 по вул. Медична (П.Тольятті) в м. Орджонікідзе Дніпропетровської області. В квартирі зареєстрований попередній власник квартири, відповідач по справі, [PERSON] який фактично не проживає у вказаній квартирі. Оскільки в добровільному порядку відповідач не бажає зніматися з реєстрації та такі його дії порушують права позивача на володіння, користування та розпорядження належної їй власності, то вона була змушена звернутися до суду. В судовому засіданні позивач підтримала свої позовні вимоги і просила їх задовольнити. В обґрунтування позовних вимог посилалась на обставини, викладені у позові. Проти проведення заочного розгляду справи не заперечувала. В судове засідання відповідач повторно не зявився, про дату, час і місце розгляду справу був повідомлений належним чином. Відповідно до ч.4 ст. 169 ЦПК у разі повторної неявки в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином, суд відповідно до ч. 1\~ст. 224 ЦПК України\~з урахуванням згоди позивачів вважає можливим провести заочний розгляд справи. Суд, вислухавши пояснення сторін, та вивчивши матеріали справи, доходить наступного висновку. Згідно із ч. 1\~ст. 321 ЦК України\~право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. При цьому відповідно до\~ст. 391 ЦК України\~власник майна має право вимагати усунення перешкод здійснення ним права користування та розпорядженням своїм майном. В судовому засіданні встановлено, що позивачу на праві власності належить квартира №4 в житловому будинку №10 по вул. Медична (П.Тольятті) в м. Орджонікідзе Дніпропетровської області (а.с. 8). Право власності позивача на вказану квартиру зареєстроване в комунальному підприємстві «Нікопольське міжміське бюро технічної інвентаризації» На даний час, згідно акту про перевірку паспортного обліку від 22.03.2016 року, в квартирі зареєстрований відповідач [PERSON], який фактично більше 10 років в ній не проживає, що підтверджується актом про перевірку паспортного обліку від 22 березня 2016 року та поясненнями свідка допитаного у судовому засіданні [PERSON] Відповідно до вимог ст. 71 ЖК України у разі відсутності особи, яка не є членом сімї власника будинку, житлове приміщення зберігається за нею на протязі шести місяців або протягом більш тривалого часу при наявності конкретних обставин, вказаних у переліку до цієї статті. Згідно ст. 72 ЖК України визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням внаслідок відсутності цієї особи понад встановлені строки, проводиться в судовому порядку. Разом з тим, як розяснив Пленум Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ у п. 34 постанови № 5 від 07 лютого 2014 року «Про судову практику в справах про захист права власності та інших речових прав» - під час розгляду позовів про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням, судам необхідно чітко розмежовувати правовідносини, які виникають між власником та попереднім власником житла, і правовідносини, які виникають між власником житла та членами його сімї, а також членами сімї попереднього власника. Так, власник житла має право вимагати визнання попереднього власника таким, що втратив право користування житлом, що є наслідком припинення права власності на житлове приміщення. Відповідно до вимог ст. 346 ЦК України право власності, зокрема, припиняється у разі відчуження власником свого майна. Тобто, фактично 10 березня 2016 року внаслідок укладення договору купівлі-продажу квартири [ADDRESS] (П.Тольятті) в м. Орджонікідзе Дніпропетровської області, право власності її колишнього власника відповідача [PERSON] на вказану квартиру вже припинено. Таким чином, з урахуванням викладеного, суд дійшов до висновку, що позовні вимоги позивача в частині усунення перешкод з боку відповідача [PERSON] шляхом визнання його таким, що втратив право користування жилим приміщенням за вище вказаною адресою підлягають задоволенню. Відповідно до ч. 1\~ст. 88 ЦПК України\~стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. На підставі викладеного,

Outcome: approved