Jurisdiction: civil
Date: 2021-11-09 00:00:00

Позивач звернувся із позовом до Відповідача про стягнення коштів в розмірі 78433,41 грн.В обґрунтування своїх вимог позивач послався на те, що 02.07.2020 року на вул. М.Бойчука у м. Києві відбулася дорожньо-транспортна пригода. Винним у скоєнні дорожньо-транспортної пригоди визнаний [PERSON] який керував автомобілем марки «TOYOTA», державний номерний знак [NUMBER] відповідно до постанова Печерського районного суду м. Києва від 29.09.2020 року. В результаті ДТП був пошкоджений автомобіль марки «MAZDA», державний номерний знак [NUMBER] , під керуванням [PERSON] . На момент скоєння ДТП цивільно\~- правова відповідальність власника автомобіля марки «TOYOTA», державний номерний знак [NUMBER] була застрахована в ПАТ «НАСК «ОРАНТА», відповідно до укладеного договору обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів у формі Полісу №АО/5584250 з лімітом відповідальності за шкоду, завдану майну, у розмірі 100000 грн., та франшизою у розмірі 2000,00 грн., за наслідками направленої позивачем претензії, ПАТ «НАСК «ОРАНТА» сплатило на користь СК «БРОКБІЗНЕС» грошову суму у розмірі 95620, 29 грн. При цьому на виконання взятих обов`язків за наслідками звернення потерпілої особи з заявою про страхове відшкодування позивачем було проведено виплату страхового відшкодування у розмірі 174053,70 грн. Враховуючи на недостатність отриманого страхового відшкодування позивач направив до відповідача вимогу про сплату різниці між вартістю відновлюваного ремонту пошкодженого ТЗ та отриманим страховим відшкодуванням, у розмірі 78433,41 грн., яка не виконана до цього часу. Оскільки [PERSON] в добровільному порядку вказані витрати не компенсовані, позивач просив стягнути з відповідача кошти в порядку регресу у розмірі 78433,41 грн., а також суму судового збору у розмірі 2270 грн. Згідно\~ст.81 ЦПК України\~-\~кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків,встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Відповідно до ч.3, 4 ст.\~12, ч.1,\~2\~ст.13 ЦПК України\~кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій. Суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього\~Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Збирання доказів у цивільних справах не є обов`язком суду, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Згідно\~ч. 4 ст.\~82\~ЦПК України обставини, встановлені рішенням суду зокрема у адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом. Справа розглядається в порядку спрощеного позовного провадження з призначенням судового засідання. Ухвалу суду від 18.10.2021 р. про прийняття позовної заяви до розгляду та відкриття провадження у справі Відповідачу направлено за визначеною адресою та визначено строк для подання відзиву на позовну заяву (а.с.41). Відповідач повідомлений належним чином про дату, час та місце розгляду справи в судове засідання не з`явився, про причини неявки суд не повідомив. У визначений строк Відповідач відзив на позовну заяву не подав, доказів на спростування вимог, що викладені в позовній заяві в порядку\~ст. 83 ЦПК України\~суду не надав. Відповідно до ч.8\~ст.178 ЦПК України\~у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами. Представник позивача Пономарьов А.О. в судове засідання не заявився надіславши заяву про розгляд справи без його участі, просив позов задовольнити, не заперечував проти заочного розгляду справи. Відповідач [PERSON] у судове засідання не з`явився без поважних причин, хоча про час, місце та дату розгляду справи був повідомлений належним чином замовною кореспонденціє, яку отримав (а.с.42) про причини неявки суд не повідомив, відзив не подав. Приймаючи до уваги думку представника позивача, який не заперечував проти заочного вирішення справи, суд ухвалив рішення про заочний розгляд справи відповідно до положень ст.\~ст. 280-283 ЦПК України, на підставі наявних у справі доказів. Суд, дослідивши докази, дійшов висновку про таке. Згідно ч. 1,2 ст. 1166 ЦК України, майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Особа, яка завдала шкоди, звільняється від її відшкодування, якщо вона доведе, що шкоди завдано не з її вини. Обов`язок відшкодувати заподіяну шкоду, завдану джерелом підвищеної небезпеки покладено на особу, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом (частини 2 статті 1187 ЦК). Шкода, завдана внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки, відшкодовується на загальних підставах, зокрема, шкода, завдана одній особі з вини іншої особи, відшкодовується винною особою (пункт 1 частини 1статті 1188 ЦК України). Правовідносини щодо відшкодування шкоди, заподіяної життю, здоров`ю та майну потерпілих при експлуатації наземних транспортних засобів на території України, регулюються, зокрема,Законом України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів»(далі Закон). Відповідно до статті 22 Закону, у разі настання події, яка є підставою для проведення регламентної виплати, страховик у межах страхових сум, що були чинними на день настання такої події, відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров`ю, майну третьої особи. Одним із способів відшкодування шкоди є відшкодування збитків (частин 2статті 16 ЦК України). Відповідно до частини 2 статті 22 ЦК України, збитками є, зокрема, витрати, які особа зробила для відновлення свого порушеного права (реальні збитки). Збитки відшкодовуються у повному обсязі, якщо договором або законом не передбачено відшкодування у меншому або більшому розмірі. Відповідно до ст. 8 Закону України «Про страхування», страховим випадком є подія, передбачена договором страхування або законодавством, яка відбулася і з настанням якої виникає обов`язок страховика здійснити виплату страхової суми (страхового відшкодування) страхувальнику, застрахованій або іншій третій особі. Відповідно до п. 3 ч. 1ст. 988 ЦК України, страховик зобов`язаний у разі настання страхового випадку здійснити страхову виплату у строк, встановлений договором. Згідно із ч. 2 ст. 1192 ЦК України, розмір збитків, що підлягають відшкодуванню потерпілому, визначається відповідно до реальної вартості втраченого майна на момент розгляду справи або виконання робіт, необхідних для відновлення пошкодженої речі. Судом встановлено, що 02.07.2020 року о 19:00 [PERSON] керуючи транспортним засобом «Toyota Camry» д.н. [NUMBER] в м. Києві на вул.. М.Бойчука, 41, при перестроюванні ліворуч, не надав перевагу у русі транспортному засобу «MAZDA», державний номерний знак [NUMBER] ,, під керуванням водія [PERSON] , що рухався в попутному напрямку по тій смузі, на яку він мав намір перестроїтись внаслідок чого скоїв з ним зіткнення, чим порушив вимоги п. 10.3 ПДР України. У зв`язку із чим [PERSON] було визнано винуватим у вчинені адміністративного правопорушення передбаченого ст.. 124 КУпАП та накладено адміністративне стягнення в виді штрафу в розмірі 340 грн. Зазначені обставини підтверджуються постановою Печерського районного суду м. Києва від 29.09.2020 року, довідкою про ДТП №3020191475959679. Між СК «Брокбізнес» та [PERSON] було укладено договір добровільного страхування наземного транспорту, №006-0464018/01НТ від 28.07.2019 за яким страховик зобов`язався відшкодувати шкоду заподіяну страхувальником життю, здоров`ю та майну потерпілих при експлуатації забезпеченого ТЗ, а саме автомобілю «MAZDA», державний реєстраційний номер [NUMBER] (а.с. 3-8). Згідно розрахунку суми страхового відшкодування від 14.07.2020 року по страховому акту №88795/1 сума страхового відшкодування, завданого власнику автомобіля марки «MAZDA», державний реєстраційний номер [NUMBER] складає 174053,70 грн. (а.с. 21,22). Вказана суму згідно платіжного доручення №227935 від 22.07.2020 р. сплачена позивачем (а.с. 23). На момент скоєння ДТП цивільно\~- правова відповідальність Відповідача була застрахована в НАСК «Оранта», відповідно до полісу №АО/5584250 з лімітом відповідальності за шкоду, завдану майну, у розмірі 100000 грн., та фрашизою у розмірі 2000 грн. 21.08.2020 року ПрАТ «СК «Брокбізнес» звернувся з заявою - вимогою до НАСК «Оранта» про відшкодування завданих збитків у розмірі 174053,70 грн., яке було сплачено на виконання полісу у розмірі 95620,29 грн. Позивачем на адресу Відповідача надіслана досудова вимога, якою запропоновано [PERSON] сплатити різницю між фактичним розміром шкоди та отриманим страховим відшкодування в розмірі 78433,41 грн., яка отримана останнім (а.с. 29,30). При цьому [PERSON] в добровільному порядку вказані витрати не компенсовані. Відповідно до ст.\~993\~ЦК України та ст. 27 Закону України «Про страхування», до страховика, який виплатив страхове відшкодування у межах фактичних витрат переходить право вимоги, яке страхувальник, що одержав страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за завдані збитки. За нормою ст. 1191 ЦК України, особа, яка відшкодувала шкоду, завдану іншою особою, має право зворотної вимоги (регресу) до винної особи у розмірі виплаченого відшкодування. За нормою ст. 1194 ЦК України, особа, яка застрахувала свою цивільну відповідальність, у разі недостатності\~страхової виплати\~(страхового відшкодування) для повного відшкодування завданої нею шкоди зобов`язана сплатити потерпілому різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням). Приймаючи до уваги те, що СК «Брокбізнес» не отримало суму різниці між фактичним розміром шкоди та виплаченим страховим відшкодуванням, доказів, які б спростовували доводи позову з боку Відповідача суду надано не було, а тому Позивач має право відшкодувати шкоду за правилами зазначених вище норм саме із винної в аварії особи, отже позовні вимоги є обґрунтованими та законними, у зв`язку з чим підлягають задоволенню в повному обсязі. Відповідно до ст. 141 ЦПК України, з відповідача на користь позивача слід стягнути судовий збір в розмірі 2270 грн.

Outcome: approved