overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2016-03-21 00:00:00

Позивач звернулась до суду з вищевказаним позовом, мотивуючи свої вимоги тим, що 21.02.2015 року помер її батько [PERSON]. Після його смерті відкрилась спадщина на будинок № 11 по вул. Зарічна в с. Макове Шосткинського району з надвірними будівлями та земельних ділянок, та за життя [PERSON] реконструював будівлю, але спадкодавцем право власності на реконструйований будинок не було зареєстроване у встановленому законом порядку. Позивач в судовому засіданні позовні вимоги підтримав в повному обсязі та наполягав на їх задоволенні. Представник відповідача до судового засідання не зявився, про час та місце якого повідомлявся належним чином, проте надав суду заяву в якій просить розглядати справу без його участі, позовні вимоги визнає повністю. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги повністю обґрунтовані та підлягають задоволенню. В ході дослідження доказів по справі, судом було встановлено, що копією свідоцтва про смерть, підтверджується факт смерті спадкодавця і момент відкриття спадщини (а.с.5); Відповідно до ст. 3 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень», державна реєстрація прав є обов'язковою. Інформація про права на нерухоме майно та їх обтяження підлягає внесенню до Державного реєстру прав. Крім того права на нерухоме майно та їх обтяження, які підлягають державній реєстрації відповідно до цього Закону, виникають з моменту такої реєстрації. Отже, на підставі статті 392 ЦК України, передбачає те, що власник майна може предявити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншими особами, а також у разі відсутності чи втрати документів які посвідчують право власності. Відповідно до ст. 357 ЦК України частки у праві спільної часткової власності вважаються рівними, якщо інше не встановлено за домовленістю співвласників або законом. Згідно переліку правовстановлюючих документів на підставі яких проводиться реєстрація права власності на обєкти нерухомості, визначеному статтею 19 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень», таким документом може бути рішення суду. Відповідно ст. 1216 ЦК України спадкування є перехід прав та обовязків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця) до інших осіб (спадкоємців). На підстави ст. 1268 ЦК України спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого ст. 1270 ЦК України, він не заявив про відмову від неї. Відповідно до ЗУ «Про власність», власність набувається на засадах, які не суперечать закону, відповідно до наказу МЮ № 7/5, 2002 року, документом який посвідчує право власності є рішення суду.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-04-10 00:00:00

Позивач звернулась до суду з вищевказаним позовом, мотивуючи свої вимоги тим, що 28.08.2016 року помер [PERSON], який залишив заповіт на імя позивача [PERSON], посвідчений Ображіївською сільрадою 18.04.2014 року за реєстровим № 10 в якому заповів їй все своє майно. При своєму житті [PERSON] належала садиба, яка складається з житлового будинку житловою площею 21,0 кв.м., загальною 58,0 кв.м., з надвірними будівлями позначених в схематичному плані: житловий будинок А, прибудова а, веранда аГ, погріб Пг, сарай Б, літня кухня В, навіс Г, вбиральня У, свердловина св, огорожа №1-2, які знаходяться за адресою с. Ображіївка, Шосткинського району, вул. П.Бочека, 6.23, землі для обслуговування будинку, господарських будівель і споруд площею 0,04 га, та ведення особистого селянського господарства площею 0,08 га. Після смерті [PERSON], позивач звернулась до нотаріальної контори, однак, їй було відмовлено у вчиненні нотаріальних дій на підставі того, що спадкодавцем за життя право власності на будинок не було зареєстроване у встановленому законом порядку та запропоновано звернутися до суду з позовом. В судове засідання позивач не зявилась, але надала суду заяву в якій позов підтримала в повному обсязі. Представник відповідача до судового засідання не зявився, про час та місце якого повідомлявся належним чином, проте надав суду заяву в якій просить розглядати справу без його участі, позовні вимоги визнає повністю. Судом встановлено, що згідно копії свідоцтва про смерть [PERSON] померла 28.08.2016 року, що є відповідно моментом відкриття спадщини(а.с.5). Згідно копіі заповіта, спадкодавець все своє майно заповів [PERSON] (а.с.6). Згідно довідки виданою Маківською сільрадою видно, що [PERSON] мешкав у вказаному будинку постійно, до дня його смерті(а.с.7), з постанови про відмову у вчиненні нотаріальної дії вбачається, що [PERSON] було відмовлено у видані свідоцтва про право на спадщину, що і стало підставою звернення позивача до суду (а.с.4) Проаналізувавши докази надані позивачем, суд дійшов висновку, що позовні вимоги обґрунтовані та позов підлягає задоволенню повністю. Стаття 392 ЦК України, передбачає те, що власник майна може предявити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншими особами, а також у разі відсутності чи втрати документів які посвідчують право власності. Відповідно ст.1216 ЦК України спадкування є перехід права та обовязків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця) до інших осіб (спадкоємців). Відповідно до ЗУ Про власність , власність набувається на засадах, які не суперечать закону, відповідно до наказу МЮ № 7/5, 2002 року, документом який посвідчує право власності є рішення суду. Згідно переліку правовстановлюючих документів на підставі яких проводиться реєстрація права власності на обєкти нерухомості, визначеному статтею 19 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень», таким документом може бути рішення суду.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-10-13 00:00:00

Позивач звернулась до суду з вищевказаним позовом мотивуючи свої вимоги тим, що між [PERSON] та [PERSON] 22 листопада 2012 року виконавчим комітетом Кліводинської сільської ради Кіцманського району Чернівецької області було зареєстровано шлюб, актовий запис № 08. Зазначає, що даний шлюб у них другий, від якого дітей немає. Вказує, що припинення подружніх стосунків між ними відбулося через несумісні характери та неможливість дійти згоди в облаштуванні побуту, що призводило до сварок та напруги в сім'ї, втрати почуття любові та поваги один до одного, а тому просила позовні вимоги задовольнити. [PERSON] в судове засідання не з'явилась, однак подала заяву про підтримання позовних вимог, просила розглядати справу без її участі та не заперечувала щодо заочного розгляду справи. Відповідач в судове засідання не з'явився, хоча належним чином був повідомлений про час та місце розгляду справи, про що свідчить поштове повідомлення, не повідомв причини неявки і не подав заяви про розгляд справи у його відсутності. Відповідно до ст. 224 ЦПК України у разі неявки в судове засідання відповідачів, які належним чином повідомлені і від яких не надійшло повідомлення про причини неявки суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів. Тому, оскільки проти цього не заперечує позивач, наявні підстави для ухвалення заочного рішення. Судом встановлено, що сторони уклали шлюб 22.11.2012 року у виконавчому комітеті Кліводинської сільської ради Кіцманського району Чернівецької області, актовий запис № 08, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER] від 22.11.2012 року. На даний час сторони не підтримують подружні стосунки, вони не мають спільного бюджету та не ведуть спільного господарства. На підставі викладеного, суд вважає, що збереження сім'ї та подальше спільне проживання сторін суперечило б інтересам позивача, а тому шлюб між ними слід розірвати. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-12-17 00:00:00

Позивач звернулась до суду з вищевказаним позовом мотивуючи свої вимоги тим, що між [PERSON] та [PERSON] 26.04.2007 року виконавчим комітетом Брусницької сільської ради Кіцманського району Чернівецької області було зареєстровано шлюб, актовий запис № 08. Від шлюбу народився син [PERSON], [INFO]. Вказує, що припинення подружніх стосунків між ними відбулося через несумісні характери та неможливість дійти згоди в облаштуванні побуту, що призводило до сварок та напруги в сім'ї, втрати почуття любові та поваги один до одного, а тому просила позовні вимоги задовольнити. [PERSON] в судове засідання не з'явилась, однак подала заяву про підтримання позовних вимог, просила розглядати справу без її участі та не заперечувала щодо заочного розгляду справи. Відповідач в судове засідання не з'явився, хоча належним чином був повідомлений про час та місце розгляду справи, про що свідчать поштові повідомлення, не повідомив причини неявки і не подав заяви про розгляд справи у його відсутності. Відповідно до ст. 224 ЦПК України у разі неявки в судове засідання відповідачів, які належним чином повідомлені і від яких не надійшло повідомлення про причини неявки суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів. Тому, оскільки проти цього не заперечує позивач, наявні підстави для ухвалення заочного рішення. Судом встановлено, що сторони уклали шлюб 26.04.2007 року у виконавчому комітеті Брусницької сільської ради Кіцманського району Чернівецької області, актовий запис № 01, що підтверджується свідоцтвом про шлюб [NUMBER] від 26.04.2007 року. На даний час сторони не підтримують подружні стосунки, вони не мають спільного бюджету та не ведуть спільного господарства. На підставі викладеного, суд вважає, що збереження сім'ї та подальше спільне проживання сторін суперечило б інтересам позивача, а тому шлюб між ними слід розірвати. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-10-22 00:00:00

Позивач звернулась до суду з вищевказаним позовом, мотивуючи свої вимоги тим, що між [PERSON] та [PERSON] 29.01.1995 року виконавчим комітетом Глиницької сільської ради Кіцманського району Чернівецької області було зареєстровано шлюб, актовий запис № 01. Дітей від даного шлюбу немає. Вказує, що припинення подружніх стосунків між ними відбулося через втрату почуття любові та поваги один до одного, а тому просила позовні вимоги задовольнити. Позивач [PERSON] в судове засідання не з'явилась, однак подала заяву про підтримання позовних вимог, просила розглядати справу без її участі та не заперечувала щодо заочного розгляду справи. Відповідач в судове засідання не з'явився, хоча належним чином був повідомлений про час та місце розгляду справи, про що свідчать поштові повідомлення, не повідомв причини неявки і не подав заяви про розгляд справи у його відсутності. Відповідно до ст. 224 ЦПК України у разі неявки в судове засідання відповідачів, які належним чином повідомлені і від яких не надійшло повідомлення про причини неявки суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів. Тому, оскільки проти цього не заперечує позивач, наявні підстави для ухвалення заочного рішення. Судом встановлено, що сторони уклали шлюб 29.01.1995 року у виконавчому комітеті Глиницької сільської ради Кіцманського району Чернівецької області, актовий запис № 01, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER] від 04.09.2014 року. На даний час сторони не підтримують подружні стосунки, вони не мають спільного бюджету та не ведуть спільного господарства. На підставі викладеного суд вважає, що збереження сім'ї та подальше спільне проживання сторін суперечило б інтересам позивача, а тому шлюб між ними слід розірвати. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2021-04-06 00:00:00

Позивач звернулась до суду з вищевказаним позовом, мотивуючи тим, що з 02.11.1996 року вона перебуває у зареєстрованому шлюбі з відповідачем. Від шлюбу мають дитину, [PERSON] , [INFO] . Спільне життя між сторонами не склалося через відсутність взаєморозуміння між ними, розходження поглядів на сімейні відносини та сімейні обов`язки з ведення спільного господарства. Ведення спільного господарства та шлюбні відносини на даний час припинені. Отже, вважає що сім`я розпалася, примирення між сторонами неможливе, тому просить шлюб розірвати. Відповідач у відповідності до ст. 278 ЦПК України відзив на позов, у наданий судом строк до суду не надав. Заперечень проти розгляду справи в прощенному провадженні без виклику сторін не надала. Тому, відповідно до ст. 279 ч. 5 ЦПК України суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше. Суд, дослідивши докази по справі встановив наступні факти і відповідні їм правовідносини. Відповідно до ст.ст. 110, 112 СК України позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлено одним із подружжів і суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить інтересам одного з них. Згідно зі ст.24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Таке положення національного законодавства України відповідає ст.16 Загальної декларації прав людини, прийнятої Генеральною Асамблеєю ООН 10 грудня 1948 року, згідно з якою чоловіки і жінки, які досягли повноліття, мають право без будь-яких обмежень за ознакою раси, національності або релігії одружуватися і засновувати сім`ю. Вони користуються однаковими правами щодо одруження під час шлюбу та під час його розірвання. Позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя (ст. 110 СК України). Оскільки позивач наполягає на розірванні шлюбу, то відповідно відмова в розірванні шлюбу буде примушенням до шлюбу та шлюбним відносинам, що є неприпустимим. Отже, судом встановлено, що згідно свідоцтва про шлюб, 02.11.1996\~ року сторони дійсно зареєстрували шлюб (а.с.8). На сьогоднішній день збереження шлюбу суперечить інтересам сторін, тому суд приходить до висновку, що позов доведено і він підлягає задоволенню. Згідно ч. 2 ст. 114, абз. 2 ч. 3 ст. 115 СК України у разі розірвання шлюбу судом шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу. Документом, що засвідчує факт розірвання шлюбу судом, є рішення суду про розірвання шлюбу, яке набрало законної сили.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2021-10-12 00:00:00

Позивач звернулась до суду з вищевказаним позовом, мотивуючи тим, що з 04.03.2016 року вона перебуває у зареєстрованому шлюбі з відповідачем. Від шлюбу мають дітей: [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] . Спільне життя між сторонами не склалося через відсутність взаєморозуміння між ними, розходження поглядів на сімейні відносини та сімейні обов`язки з ведення спільного господарства. Ведення спільного господарства та шлюбні відносини на даний час припинені. Отже, вважає що сім`я розпалася, примирення між сторонами неможливе, тому просить шлюб розірвати. Відповідач у відповідності до ст. 278 ЦПК України відзив на позов, у наданий судом строк до суду не надав. Заперечень проти розгляду справи в прощенному провадженні без виклику сторін не надала. Тому, відповідно до ст. 279 ч. 5 ЦПК України суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше. Суд, дослідивши докази по справі встановив наступні факти і відповідні їм правовідносини. Відповідно до ст.ст. 110, 112 СК України позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлено одним із подружжів і суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить інтересам одного з них. Згідно зі ст.24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Таке положення національного законодавства України відповідає ст.16 Загальної декларації прав людини, прийнятої Генеральною Асамблеєю ООН 10 грудня 1948 року, згідно з якою чоловіки і жінки, які досягли повноліття, мають право без будь-яких обмежень за ознакою раси, національності або релігії одружуватися і засновувати сім`ю. Вони користуються однаковими правами щодо одруження під час шлюбу та під час його розірвання. Позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя (ст. 110 СК України). Оскільки позивач наполягає на розірванні шлюбу, то відповідно відмова в розірванні шлюбу буде примушенням до шлюбу та шлюбним відносинам, що є неприпустимим. Отже, судом встановлено, що згідно свідоцтва про шлюб, 04.03.2016 року сторони дійсно зареєстрували шлюб (а.с.6). На сьогоднішній день збереження шлюбу суперечить інтересам сторін, тому суд приходить до висновку, що позов доведено і він підлягає задоволенню. Згідно ч. 2 ст. 114, абз. 2 ч. 3 ст. 115 СК України у разі розірвання шлюбу судом шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу. Документом, що засвідчує факт розірвання шлюбу судом, є рішення суду про розірвання шлюбу, яке набрало законної сили.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2021-10-31 00:00:00

Позивач звернулась до суду з вищевказаним позовом, мотивуючи тим, що з 04.10.2008 року вона перебуває у зареєстрованому шлюбі з відповідачем. Від шлюбу мають дітей: [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] . Спільне життя між сторонами не склалося через відсутність взаєморозуміння між ними, розходження поглядів на сімейні відносини та сімейні обов`язки з ведення спільного господарства. Ведення спільного господарства та шлюбні відносини на даний час припинені. Отже, вважає що сім`я розпалася, примирення між сторонами неможливе, тому просить шлюб розірвати. Відповідач у відповідності до ст. 278 ЦПК України відзив на позов, у наданий судом строк до суду не надав. Заперечень проти розгляду справи в прощенному провадженні без виклику сторін не надала. Тому, відповідно до ст. 279 ч. 5 ЦПК України суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше. Суд, дослідивши докази по справі встановив наступні факти і відповідні їм правовідносини. Відповідно до ст.ст. 110, 112 СК України позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлено одним із подружжів і суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить інтересам одного з них. Згідно зі ст.24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Таке положення національного законодавства України відповідає ст.16 Загальної декларації прав людини, прийнятої Генеральною Асамблеєю ООН 10 грудня 1948 року, згідно з якою чоловіки і жінки, які досягли повноліття, мають право без будь-яких обмежень за ознакою раси, національності або релігії одружуватися і засновувати сім`ю. Вони користуються однаковими правами щодо одруження під час шлюбу та під час його розірвання. Позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя (ст. 110 СК України). Оскільки позивач наполягає на розірванні шлюбу, то відповідно відмова в розірванні шлюбу буде примушенням до шлюбу та шлюбним відносинам, що є неприпустимим. Отже, судом встановлено, що згідно свідоцтва про шлюб, 04.10.2008 року сторони дійсно зареєстрували шлюб (а.с.3). На сьогоднішній день збереження шлюбу суперечить інтересам сторін, тому суд приходить до висновку, що позов доведено і він підлягає задоволенню. Згідно ч. 2 ст. 114, абз. 2 ч. 3 ст. 115 СК України у разі розірвання шлюбу судом шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу. Документом, що засвідчує факт розірвання шлюбу судом, є рішення суду про розірвання шлюбу, яке набрало законної сили.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2021-11-30 00:00:00

Позивач звернулась до суду з вищевказаним позовом, мотивуючи тим, що з 05.01.2008 вона перебуває у зареєстрованому шлюбі з відповідачем. Від шлюбу мають доньку - [PERSON] , [INFO] . Спільне життя між сторонами не склалося через відсутність взаєморозуміння між ними, розходження поглядів на сімейні відносини та сімейні обов`язки з ведення спільного господарства. Ведення спільного господарства та шлюбні відносини на даний час припинені. Отже, вважає що сім`я розпалася, примирення між сторонами неможливе, тому просить шлюб розірвати. Відповідач у відповідності до ст. 278 ЦПК України відзив на позов, у наданий судом строк до суду не надав. Заперечень проти розгляду справи в прощенному провадженні без виклику сторін не надав. Тому, відповідно до ст. 279 ч. 5 ЦПК України суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше. Суд, дослідивши докази по справі встановив наступні факти і відповідні їм правовідносини. Відповідно до ст.ст. 110, 112 СК України позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлено одним із подружжів і суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить інтересам одного з них. Згідно зі ст.24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Таке положення національного законодавства України відповідає ст.16 Загальної декларації прав людини, прийнятої Генеральною Асамблеєю ООН 10 грудня 1948 року, згідно з якою чоловіки і жінки, які досягли повноліття, мають право без будь-яких обмежень за ознакою раси, національності або релігії одружуватися і засновувати сім`ю. Вони користуються однаковими правами щодо одруження під час шлюбу та під час його розірвання. Позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя (ст. 110 СК України). Оскільки позивач наполягає на розірванні шлюбу, то відповідно відмова в розірванні шлюбу буде примушенням до шлюбу та шлюбним відносинам, що є неприпустимим. Отже, судом встановлено, що згідно свідоцтва про шлюб, 05.01.2008 сторони дійсно зареєстрували шлюб (а.с.8). На сьогоднішній день збереження шлюбу суперечить інтересам сторін, тому суд приходить до висновку, що позов доведено і він підлягає задоволенню. Згідно ч. 2 ст. 114, абз. 2 ч. 3 ст. 115 СК України у разі розірвання шлюбу судом шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу. Документом, що засвідчує факт розірвання шлюбу судом, є рішення суду про розірвання шлюбу, яке набрало законної сили.

Outcome: approved