Jurisdiction: civil
Date: 2019-07-24 00:00:00

Позивач звернулась до суду з позовом, в якому просить розірвати шлюб між сторонами зареєстрований 09.11.2010 року відділом державної реєстрації актів цивільного стану Житомирського міського управління юстиції, актовий запис №1946. При цьому, позивач посилається на те, що спільне життя не склалось через різні погляди на життя, подальше спільне життя та збереження шлюбу суперечитиме інтересам позивача. В судове засідання позивач не з`явилася, надала заяву, у якій просила розгляд справи проводити без її участі, позовні вимоги підтримала з підстав зазначених в позовній заяві. Відповідач у судове засідання не з`явився, надав заяву про розгляд справи у його відсутності, проти задоволення позову не заперечував. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення, виходячи з наступного. Судом встановлено, що сторони перебувають в шлюбі, зареєстрованому 09.11.2010 року відділом державної реєстрації актів цивільного стану Житомирського міського управління юстиції, про що складено відповідний актовий запис №1946(а.с.3). У шлюбі у сторін народилося двоє дітей [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] (а.с. 5,6). Перешкод для пред`явлення позову про розірвання шлюбу судом не встановлено. Згідно статті 51 Конституції України та статті 24 Сімейного Кодексу України шлюб ґрунтується на вільній згоді дружини і чоловіка, примус до шлюбу не допускається. Відповідно до ст. 55 СК України дружина та чоловік зобов`язані спільно піклуватись про побудову сімейних відносин між собою та іншими членами сім`ї на почуттях взаємної любові, поваги, дружби, взаємодопомоги. Чоловік зобов`язаний утверджувати в сім`ї повагу до матері. Дружина зобов`язана утверджувати в сім`ї повагу до батька. Дружина та чоловік відповідальні один перед одним, перед іншими членами сім`ї за свою поведінку в ній. Відповідно до ч. 3 ст. 56 СК України кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до збереження шлюбних відносин є порушенням права чоловіка, дружини на свободу та особисту недоторканість. Згідно ч. 3 ст. 105 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до ст. 110 цього Кодексу. Частиною 2 ст. 112 СК України передбачено, що суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Як вбачається з матеріалів справи, спільне подружнє життя у сторін не склалося, спільне господарство не ведеться, вони припинили шлюбні стосунки і поновлювати їх не мають наміру, примирення і збереження сім`ї є неможливим. За таких обставин, враховуючи фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, суд приходить висновку про наявність підстав для розірвання шлюбу, оскільки його збереження суперечило б інтересам сторін. Беручи до уваги викладене, те, що добровільність шлюбу - одна з основних його засад, оскільки позивач скористався своїм правом та звернувся до суду з даним позовом, наполягає на розірванні шлюбу, суд вважає за можливе задовольнити позовну заяву та розірвати шлюб між сторонами. Крім того, відповідно до до ст. 141 ЦПК України, суд присуджує до стягнення з відповідача на користь держави судові витрати по сплаті судового збору у сумі 768,40 грн.

Outcome: approved