Jurisdiction: civil
Date: 2014-09-14 00:00:00

Позивач звернулась до Малиновського районного суду м. Одеси з позовом до [PERSON] про розподіл спільного сумісного майна подружжя. В обґрунтування своїх позовних вимог [PERSON] зазначив, що він перебуває у шлюбі з [PERSON] з 1974 року. 02 листопада 1974 року [PERSON] зареєстрував шлюб із відповідачем, [PERSON], про що свідчить актовий запис № 888 у книзі реєстрації актів про укладення шлюбу у Приморському відділі реєстрації актів цивільного стану м. Одеси. Протягом останнього року [PERSON], з відповідачем спільно не проживають, спільне господарство не ведуть. За період шлюбу була придбана житлова квартира, яка розташована за адресою: [ADDRESS]. Право власності на вказану квартиру було зареєстроване за [PERSON], що підтверджується витягом з реєстру права власності на нерухоме майно від 14.07.2009 року. Таким чином, вказана квартира є об'єктом спільної сумісної власності подружжя, і відповідно підлягає поділу у рівних частках. Представник позивача в судове засідання не з'явився, надав суду заяву, в якій позов підтримала, просила його задовольнити, та слухати справу без його участі. Позивач в судове засідання не з'явився, сповіщався про дату, час та місце розгляду справи належним чином та своєчасно, причини неявки суду не повідомив. Відповідач в судове засідання не з'явився, сповіщався про дату, час та місце розгляду справи належним чином та своєчасно, причини неявки суду не повідомила. Суд відповідно до ст.ст. 224, 225 ЦПК України у зв'язку з неявкою відповідача, враховуючи відсутність заперечень від позивача, ухвалив слухати справу у порядку заочного розгляду. Дослідивши всі матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з огляду на наступне. Відповідно до копії Свідоцтва про шлюб серії [NUMBER], [PERSON] та [PERSON] зареєстрували шлюб 02 листопада 1974 року, про що в книзі реєстрації шлюбів 1974 року листопада місяця 02 числа зроблено відповідний актовий запис за № 888. Протягом останнього року [PERSON], з відповідачем спільно не проживають, спільне господарство не ведуть. За період шлюбу була придбана житлова чотирьох кімнатна квартира на третьому поверсі десяти поверхового будинку, згідно копії технічного паспорту загальною житловою площею 130,00 кв.м., житловою площею 82,7 кв.м., яка розташована за адресою: [ADDRESS]. Право власності на вказану квартиру було зареєстроване за [PERSON], що підтверджується витягом з реєстру права власності на нерухоме майно від 14.07.2009 року. Згідно Пленуму Верховного Суду України, в постанові від 21 грудня 2007 року «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя» поділ спільного майна подружжя здійснюється за правилами, встановленими статтями 69-72 Сімейного кодексу України та статтею 372 Цивільного кодексу України. Згідно ст. 71 СК України майно, що є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя, ділиться між ними в натурі. Якщо дружина та чоловік не домовилися про порядок поділу майна, спір може бути вирішений судом. При цьому суд бере до уваги інтереси дружини, чоловіка, дітей та інші обставини, що мають істотне значення. Таким чином, вказана квартира є об'єктом спільної сумісної власності подружжя, і відповідно підлягає поділу у рівних частках. Спільною сумісною власністю подружжя, що підлягає поділу (статті 60, 69 СК, ч. 3 ст. 368 ЦК), відповідно до частин 2, 3 ст. 325 ЦК можуть бути будь-які види майна, за винятком тих, які згідно із законом не можуть їм належати (виключені з цивільного обороту), незалежно від того, на ім'я кого з подружжя вони були придбані чи внесені грошовими коштами, якщо інше не встановлено шлюбним договором чи законом. Спільною сумісною власністю подружжя, зокрема, можуть бути: квартири, жилі й садові будинки; земельні ділянки та насадження на них, продуктивна і робоча худоба, засоби виробництва, транспортні засоби; грошові кошти, акції та інші цінні папери, паєнакопичення в житлово-будівельному, дачно-будівельному, гаражно-будівельному кооперативі; грошові суми та майно, належні подружжю за іншими зобов'язальними правовідносинами, тощо. Майно, яке належало одному з подружжя, може бути віднесено до спільної сумісної власності укладеною при реєстрації шлюбу угодою (шлюбним договором) або визнано такою власністю судом. Поділ майна подружжя здійснюється в два етапи: по-перше, суд визначає розмір часток чоловіка та жінки в праві на майно, і, по-друге, здійснює поділ майна відповідно до встановлених час ток. При визначенні розміру часток кожного з подружжя суд ви ходить з того, що відповідно до законодавства частки майна дру жини та чоловіка є рівними (ч. 1 ст. 70 СК України). Це правило не змінюється і в тому разі, якщо один із подружжя не мав з поваж них причин (навчання, ведення домашнього господарства, догляд за дітьми, хвороба тощо) самостійного заробітку (доходу) (ч. 1 ст. 60 СК України). З урахуванням вищенаведеного суд задовольняє позов [PERSON] в повному обсязі. Суд, у зв'язку з неявкою відповідача в судове засідання, в порядку ч. 4 ст. 169 ЦПК України, враховуючи відсутність відповідних заперечень від представника позивача, вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення).

Outcome: approved