Jurisdiction: civil
Date: 2017-06-20 00:00:00

Позивач звернулась до суду з позовною заявою про стягнення аліментів на неповнолітню дитину. Посилається на те, що з відповідачем мають дочку ДІАНУ, [INFO]. Відповідач в добровільному порядку не надає ніякої матеріальної допомоги. Тому просить стягувати з відповідача аліменти на утримання неповнолітньої дитини у розмірі 1/2 частини всіх видів його заробітку (доходів) щомісяця. В судове засідання позивач не зявилася, надала до суду письмову заяву, просила провести судове засідання за її відсутності, просила стягувати аліменти з відповідача у розмірі 1/2 частини всіх видів його заробітку (доходів) щомісяця. Відповідач у судове засідання не явився, до суду надав письмову заяву, просив розглядати справу за його відсутності, позовні вимоги в розмірі 1/2 частини визнав повністю. Відповідно до ч.2 ст.197 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. З огляду на викладене фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. В судовому засіданні було встановлено, що 20 липня 2013 року у відділі державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Славутицького міського управління юстиції Київської області зареєстровано шлюб між [PERSON] та [PERSON]. Сторони мають неповнолітню дитину - дочку ДІАНУ, [INFO], яка на даний час проживає разом із матірю. Батьком неповнолітньої дитини в свідоцтві про народження записаний відповідач. Дослідивши письмові матеріали справи, суд дійшов висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню з таких підстав. Відповідно до вимог ст. 180 Сімейного кодексу України батьки зобовязані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до чч. 1, 2 ст. 27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України № 789ХІІ (78912) від 27 лютого 1991 року та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Згідно ст. 181 СК України способи виконання батьками обовязку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними. При виникненні спору між батьками щодо способів виконання ними обовязку по утриманню дитини, він вирішується в судовому порядку. Як зазначено у ч. 1 ст. 182 СК України, при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров'я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 4) інші обставини, що мають істотне значення. Згідно довідки, копія якої долучена до матеріалів справи, відповідач працює в ДП «УЗФО Чорнобильської АЕС», середньо місячна заробітна плата становить біля 9\~000 гривень. Згідно ст. 183 Сімейного кодексу України частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Суд бере до уваги рівність обовязку обох батьків по утриманню дитини, їх матеріальне становище, стан здоровя дитини, нормальний стан здоров'я відповідача, оскільки доказів іншого не надано, відсутність відомостей про неможливість відповідача за станом здоровя чи з інших обєктивних причин брати участь в належному утриманні дитини, відсутність у нього інших утриманців, з урахуванням чого вважає, що аліменти у розмірі 1/3 частини всіх видів доходів відповідача щомісяця, але не менше 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, є необхідним і забезпечать належну участь батька в утриманні дитини. Згідно ч.1 ст. 191 СК України аліменти на дитину за рішенням суду присуджуються від дня предявлення позову. Відповідно до ст. 88 ЦПК України та п.п.1 п.1 ст.4 Закону України «Про судовий збір» з відповідача підлягає стягненню судовий збір на користь держави.

Outcome: approved