Jurisdiction: civil
Date: 2016-09-15 00:00:00

Позивач звернулась до суду з позовом, в якому вказує, що за життя його дідусеві [PERSON], належав житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами та приватизована земельна ділянка площею 0,480 га згідно державного акту на право приватної власності на землю серія [NUMBER], зареєстрованого 22.05.1998 року, для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських споруд і будівель, на якій розташований будинок за адресою [ADDRESS], та земельна ділянка площею 3.1400 га, розташовану на території Мар'янівської сільської ради Новомосковського району Дніпропетровської області, належну [PERSON] на підставі державного акту на право приватної власності на землю серія [NUMBER] від 21.03.2002 року для ведення товарного сільськогосподарського виробництва. 01 лютого 2013 року [PERSON] склав заповіт, посвідчений Полтавець І.П.- секретарем виконкому Миколаївської сільської ради, зареєстрованого в реєстрі за № 18, яким зробив таке заповітне розпорядження, а саме: -житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами та приватизована земельна ділянка площею 0,480 га згідно державного акту на право приватної власності на землю серія [NUMBER], на якій розташований будинок за адресою [ADDRESS], заповідає [PERSON]; -земельну ділянку площею 3.1400 га, розташовану на території Мар'янівської сільської ради Новомосковського району Дніпропетровської області, належну [PERSON] на підставі державного акту на право приватної власності на землю серія [NUMBER] від 21.03.2002 року для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, заповідає [PERSON]. [INFO] року [PERSON] помер. Після його смерті відкрилася спадщина у вигляді вищевказаного спадкового майна. Спакоємцями за заповітом на вищевказане спадкове майно є позивач - його внук, та його мати [PERSON], яка в установлений законом строк відмовилась від спадщини після смерті батька [PERSON] на користь позивача. В установлений законом строк позивач звернувся до нотаріальної контори з заявою про прийняття спадщини за заповітом після смерті [PERSON], померлого [INFO] року. 06 липня 2016 року позивачу було видано свідоцтво про право на спадщину за законом на спадкове майно, яке складається з: земельної ділянки площею 3.1400 га, кадастровий номер [NUMBER], цільове призначення - ведення товарного сільськогосподарського виробництва, що розташовану на території Мар'янівської сільської ради Новомосковського району Дніпропетровської області, належної [PERSON] на підставі державного акту на право приватної власності на землю серія [NUMBER] від 21.03.2002 року, зареєстрованого в Книзі записів державних актів на право приватної власності на землю за № [NUMBER], в реєстрі за № 765. 06 липня 2016 року позивач отримав від нотаріуса відмову у видачі свідоцтва на право на спадщину за заповітом на будинок [ADDRESS], належний [PERSON], померлому [INFO] року, в зв'язку з тим, що відсутні відомості щодо реєстрації права власності на спадковий будинок. Позивач просить визнати за ним право власності на житловий будинок з господарськими будівлями і спорудами, загальною площею 76,9 кв.м., житловою площею - 43,6 кв.м., який складається з: житловий будинок - А, прибудова -а, прибудова а1, навіс -а2, ганок, сарай-Б, навіс -б, погрію з шийкою - Е, гараж -К, гараж - Л, літня кухня - М, навіс - м, вбиральня - Н, навіс - О, колодязь - к, зливна яма - я, ворота № 1, хвіртка - №2, огорожа № 3, огорожа № 4, огорожа №5, хвіртка - №6, замощення, розташованого за адресою: будинок [ADDRESS], Дніпропетровської області у порядку спадкування за заповітом після смерті [PERSON], померлого [INFO] року. Та визнати за ним право власності на земельну ділянку площею 0,480 га, яка належала [PERSON], згідно державного акту на право приватної власності на землю серія [NUMBER], зареєстрованого 22.05.1998 року, для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських споруд і будівель, на якій розташований будинок за адресою [ADDRESS], Новомосковського району, Дніпропетровської області. У судове засідання позивач та його представник не з'явилась, про день слухання справи повідомлені належним чином, письмово просять розглянути справу за їх відсутністю. Представник Мар'янівської сільської ради, Новомосковського району, Дніпропетровської області в судове засідання не з'явився, про день слухання справи повідомлений належним чином, письмово просить розглянути справу за його відсутністю. 3-ї особі в судове засідання не з'явились, про день слухання справи повідомлені належним чином. Відповідно до ст. 197 ЦПК України фіксування судового засідання технічними засобами не здійснювалась. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню частково по наступних підставах. Відповідно до ст.3 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Згідно частини 1 та 2 ст.11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Судом встановлено та матеріалами справи підтверджено, що [PERSON] помер [INFO] року, що підтверджується свідоцтвом про смерть, виданого виконавчим комітетом Мар'янівської сільської ради Новомосковського району Дніпропетровської області, актовий запис № 23 від 14 жовтня 2013 року. Після його смерті відкрилася спадщина у вигляді спадкового майна, а саме: житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами та приватизована земельна ділянка площею 0,480 га згідно державного акту на право приватної власності на землю серія [NUMBER], зареєстрованого 22.05.1998 року, для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських споруд і будівель, на якій розташований будинок за адресою [ADDRESS], та земельна ділянка площею 3.1400 га, розташовану на території Мар'янівської сільської ради Новомосковського району Дніпропетровської області, належну [PERSON] на підставі державного акту на право приватної власності на землю серія [NUMBER] від 21.03.2002 року для ведення товарного сільськогосподарського виробництва. За життя [PERSON] склав заповіт, посвідчений Полтавець І.П.- секретарем виконкому Миколаївської сільської ради, зареєстрованого в реєстрі за № 18, яким зробив таке заповітне розпорядження, а саме: -житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами та приватизована земельна ділянка площею 0,480 га згідно державного акту на право приватної власності на землю серія [NUMBER], зареєстрованого 22.05.1998 року, для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських споруд і будівель, на якій розташований будинок за адресою [ADDRESS], заповідає [PERSON]; -земельну ділянку площею 3.1400 га, розташовану на території Мар'янівської сільської ради Новомосковського району Дніпропетровської області, належну [PERSON] на підставі державного акту на право приватної власності на землю серія [NUMBER] від 21.03.2002 року для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, заповідає [PERSON]. Таким чином, спакоємцями за заповітом на вищевказане спадкове майно є позивач та дочка [PERSON], яка в установлений законом строк відмовилась від спадщини після смерті батька [PERSON] на користь позивача. В установлений законом строк позивач звернувся до нотаріальної контори з заявою про прийняття спадщини за заповітом після смерті [PERSON], померлого [INFO] року. 06 липня 2016 року позивачу було видано свідоцтво про право на спадщину за законом на спадкове майно, яке складається з: земельної ділянки площею 3.1400 га, кадастровий номер [NUMBER], цільове призначення - ведення товарного сільськогосподарського виробництва, що розташовану на території Мар'янівської сільської ради Новомосковського району Дніпропетровської області, належної [PERSON] на підставі державного акту на право приватної власності на землю серія [NUMBER] від 21.03.2002 року, зареєстрованого в Книзі записів державних актів на право приватної власності на землю за № [NUMBER], в реєстрі за № 765. 06 липня 2016 року позивач отримав від нотаріуса відмову у видачі свідоцтва на право на спадщину за заповітом на будинок [ADDRESS], належний [PERSON], померлому [INFO] року, в зв'язку з тим, що відсутні відомості щодо реєстрації права власності на спадковий будинок. Відповідно до ч.3 ст. 1223 ЦК України, право на спадкування мають особи, визначені в заповіті. Позивач, як єдиний спадкоємець за заповітом після смерті [PERSON] звернувся у строки, визначені ст. 1270 ЦК України, до Новомосковської районної державної нотаріальної контори Дніпропетровської області з заявою по прийняття спадщини за заповітом після смерті спадкодавця. 06.07.2016 року він звернувся до нотаріуса з заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину за заповітом на спадкове майно. Але, отримав від нотаріуса відповідь за № 1437/02-14 від 06.07.2016 року, про відмову у вчиненні нотаріальних дій через відсутність правовстановлюючих документів на житловий будинок з господарськими спорудами та будівлями. Відомості щодо реєстрації прав власності на спадковий будинок відсутні. З технічного паспорту на вищевказаний будинок, вбачається, що житловий будинок - А, прибудова - а побудовані у 1963 році, навіс - а2 побудований в 1980 році, сарай -Б, навіс -б - побудовані у 1976 році, погріб з шийкою побудований у 1950 році, гараж - К, гараж - Л, літня кухня- М, навіс - м, побудовані в 1978 році. Порядок оформлення права власності на об'єкти нерухомого майна, на які відсутні акти прийняття їх в експлуатацію, наведено в ДБН А3.1-3-94 «Прийняття в експлуатацію закінчених будівництвом об'єктів», в листі Державного комітету з будівництва та архітектури від 23.03.99 року № 12/5-126 та зокрема в Порядку прийняття в експлуатацію індивідуальних (садибних) житлових будинків, садових, дачних будинків, господарських (присадибних) будівель та споруд, прибудов до них, громадських будинків 1 і11 категорій складності, які збудовані без дозволу на виконання будівельних робіт, і проведення технічного обстеження їх будівельних конструкцій та інженерних мереж, затвердженого наказом Міністерства регіонального розвитку, будівництва та житлове - комунального господарства України від 24 червня 2011 року №91 (зі змінами від 13.06.2014 року №304), роз'яснено, що документом, якій посвідчує відповідність закінчених будівництвом до 05 серпня 1992 року індивідуальних (садибних) житлових будинків, садових, дачних будинків, господарських (присадибних) будівель і споруд, прибудов до них, які не підлягають прийняттю в експлуатацію, вимогам законодавства, будівельних норм, державних стандартів і правил, зокрема для потреб державної реєстрації прав власності на нерухоме майно, є технічний паспорт, складений за результатами технічної інвентаризації. Державна реєстраційна служба України листом від 12.03.2013 року № 95-06-15-13 роз'яснила, що при проведенні державної реєстрації прав із видачею свідоцтва про право власності на нерухоме майно, збудоване до 05 серпня 1992 року, документом, що відповідно до вимог законодавства засвідчує прийняття в експлуатацію закінченого будівництвом об'єкта, є технічних паспорт на об'єкт нерухомого майна. Аналогічна норма щодо порядку реєстрації права власності зазначена в інформаційному листі Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ «Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування» від 16.05.2013 року, в якому зазначено, що за наявності відповідних доказів судами може визнаватися право власності в порядку спадкування на спірні будинки, збудовані до 5 серпня 1992 року, на які спадкодавцем не було отримано правовстановлюючі документи. Встановлено, що належний [PERSON], житловий будинок, на який виготовлено технічний паспорт з зазначенням року закінчення будівництва, спадкодавцем не був отриманий правовстановлюючий документ на нього. На підставі ст. 1216 ЦК України, спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Згідно до ст. 1218 ЦК України, до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Частиною 1 ст. 1297 ЦК України передбачено, що спадкоємець, який прийняв спадщину, у складі якої є нерухоме майно, зобов'язаний звернутися до нотаріуса за видачею йому свідоцтва про право на спадщину на нерухоме майно. Встановлено, що за життя [PERSON] не встиг оформити на свої ім'я правовстановлюючий документ на вищевказаний житловий будинок. Відповідно до вимог чинного законодавства і обставин справи [PERSON] за життя набув право власності на вищевказаний житловий будинок, і за вищевказаними обставинами відсутність державної реєстрації цього права на своє ім'я, не може бути підставою для позбавлення позивача, як спадкоємця право на отримання спадщини після смерті спадкодавця. Відповідно до ст. 1225 ЦК України, право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців на загальних підставах, із збереженням їх цільового призначення. Позивач є спадкоємцем за заповітом на спадкове майно після смерті [PERSON], померлого [INFO] року. Спори про визнання права власності земельну ділянку в порядку спадкування, зокрема у випадках, якщо спадкодавцем не був отриманий держаний акт про право власності на земельну ділянку, розглядаються судом з урахуванням вимог закону та роз'яснень Пленуму ВСУ України, викладених в п.10 та 11 ППВСУ від 30 травня 2008 року №7 про те, що відповідно до ст. 1225 ЦК України право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців за загальними правилами спадкування при підтвердженні цього права спадкодавця державним актом на право власності на землю або іншим правовстановлюючим документом. Відповідно до державного акту на право приватної власності на землю серії [NUMBER], виданого Мар'янівської сільською радою Новомосковського району Дніпропетровської області на підставі рішення 5 сесії 22 скликання від 10 квітня 1995 року, [PERSON], який мешкає за адресою [ADDRESS], передано в приватну власність земельну ділянку площею 0,480 га в межах згідно з планом: 0,25 га ( для будівництва та обслуговування житлового будинку, та 0,23 га ( для ведення особистого підсобного господарства). Акт зареєстровано в Книзі записів державних актів на право приватної власності на землю за № [NUMBER]. Оцінюючі зібрані докази, суд вважає визнати на позивачем право власності на земельну ділянку, площею 0,480 га, яка належала [PERSON] , згідно державного акту на право приватної власності на землю серія [NUMBER], зареєстрованого 22.05.1998 року, для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських споруд і будівель, на якій розташований будинок за адресою [ADDRESS], Новомосковського району, Дніпропетровської області, у порядку спадкування за заповітом після смерті [PERSON], померлого [INFO] року. Основоположні принципи здійснення право володіти своїм майном сформульовані у статті 1 Першого Протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, що набрало чинності для України з 11 вересня 1997 року та є складовою її правової системи відповідно до вимог ст. 9 Конституції України. Статтею 41 Конституції України визначено, що кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності. Право власності набувається в порядку, визначеному законом. У відповідності до ст. 346 ЦК України, право власності припиняється у разі смерті власника. Спадкодавець [PERSON] помер [INFO] року, згідно технічного паспорту прибудова літ. -а1, злівна яма -я, огорожа №5, хвіртка №6, замощення - збудовані позивачем після смерті спадкодавця у 2015 році. В технічному паспорті зазначено, що прибудова літ. -а1 - забудована самочинно. За змістом ч.2 ст. 376 ЦК України, особа, яка здійснила самочинне будівництво нерухомого майна, не набуває право власності на нього. Таким чином, самочинне збудовано прибудова літ.- а1, ганок, злівна яма -я, огорожа №5, хвіртка №6, замощення за вищевказаною адресою не відноситься до спадкового майна, та не може бути визнано право власності позивачем в порядку спадкування за заповітом. Суд, оцінюючі зібрані докази, прийшов до висновку, що слід визнати за позивачем право власності на житловий будинок в порядку спадкування за заповітом після смерті [PERSON], померлого [INFO] року, на житловий будинок з господарськими будівлями і спорудами, загальною площею 76,9 кв.м., житловою площею - 43,6 кв.м., який складається з: житловий будинок - А, прибудова -а, навіс -а2, сарай-Б, навіс -б, погрію з шийкою - Е, гараж -К, гараж - Л, літня кухня - М, навіс - м, вбиральня - Н, навіс - О, колодязь - к, ворота № 1, хвіртка - №2, огорожа № 3, огорожа № 4, розташованого за адресою: будинок [ADDRESS], Дніпропетровської області у порядку спадкування за заповітом після смерті [PERSON], померлого [INFO] року. Позивачем судовий збір сплачений в повному обсязі. На підставі викладеного та

Outcome: partial