Jurisdiction: civil
Date: 2014-04-03 00:00:00

Позивач звернулась в суд з позовом, в якому просить встановити факт, що вона належним чином та своєчасно прийняла спадщину після смерті батька - [PERSON], який помер [INFO] року та визнати за нею 1/2 частину права забудовника стосовно житлового будинку з господарсько-побутовими будівлями під [ADDRESS] з правом здачі його в експлуатацію та отамання на своє ім»я документів, що посвідчують право власності на вказану частину житлового будинку з відповідною частиною господарсько-побутових будівель в порядку спадкування після смерті [PERSON], який помер [INFO] року. Позов мотивує тим, що її батьку на підставі договору про надання в безстрокове користування земельної ділянки, посвідченого Першою кіровоградською державною нотаріальною конторою 24 вересня 1966 року по реєстру № 2-8177 була надана земельна ділянка [ADDRESS] під забудову. В період з 1966 по 1977 років її мати - [PERSON], перебуваючи у фактичних шлюбних відносинах з її батьком [PERSON], на вказаній вище земельній ділянці побудували житловий будинок, що підтверджується технічним паспортом на житловий будинок виготовленим 20 травня 1979 року Кіровоградським БТІ. 24 травня 1977 року нарсудом Ленінського району міста Кіровограда в цивільній справі № 2-592-77 за позовом матері до батька про визнання права власності на домоволодіння було прийнято рішення, яким позов матері [PERSON] задоволено частково, визнано за нею право на 1/2 частину домоволодіння [ADDRESS] передавши їй права і обов'язки забудовника, а за батьком залишено 1/2 частина того ж домоволодіння з правами і обов'язками забудовника на цю частину домоволодіння, в іншій частині позову відмовлено. Таким чином, її батькам вказаний житловий будинок належав в рівних частках, тобто по 1/2 частині кожному, а також права та обов'язки забудовників. [INFO] року помер її батько [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про смерть, виданим 21.11.2013 року. Після його смерті відкрилась спадщина на 1/2 частину вищевказаного житлового будинку. Вона, відповідно до ст. 529 ЦК УРСР (в редакції 1963 року), прийняла спадщину згідно ч. 1 ст. 549 ЦК УРСР (в редакції 1963 року) як спадкоємець, який фактично вступивши в управління і володіння спадковим майном. Інші спадкоємці як за законом, так і за заповітом відсутні. У зв'язку з цим вона звернулась до Кіровоградської міської державної нотаріальної контори № 1 з метою оформлення спадщини, проте вивчивши документи, нотаріус пояснив, що видати свідоцтво про право на спадщину за законом не може через об'єктивні обставини, а саме: відсутність будинкової книги, що не дає змоги встановити реєстрацію проживання батька, а відтак і місця відкриття спадщини, відсутність правовстановлюючих документів на будинок, так як до цього часу він не введений в експлуатацію, що також унеможливлює підтвердження і того факту, що вона проживала за вказаною адресою і що змушує її підтверджувати даний факт поясненнями сусідів та друзів. Враховуючи вказані обставини та посилаючись на вимоги діючого законодавства просить задовольнити позов. В судове засідання представник позивачки не з»явилась, про час та місце слухання справи повідомлена, надала суду заяву, в якій підтримала позовні вимоги, посилаючись на обставини, викладені в позовній заяві та просила позов задовольнити. Представник відповідача - Управління власності та приватизації комунального майна Кіровоградської міської ради в судове засідання не з»явився, про час та місце слухання справи повідомлений, надав суду заяву, в якій не заперечує проти розглядати справу без участі представника та вирішення даного питання позитивно за умови підтвердження обставин, викладених в позовній заяві. Дослідивши матеріали справи, судом встановлено: [PERSON] на підставі договору про надання в безстрокове користування земельної ділянки, посвідченого Першою кіровоградською державною нотаріальною конторою 24 вересня 1966 року по реєстру № 2-8177 була надана земельна ділянка [ADDRESS] під забудову. На вказаній земельній ділянці було збудовано житловий будинок, але будинок в експлуатацію не введено. Згідно рішення від 24 травня 1977 року нарсуду Ленінського району міста Кіровограда в цивільній справі № 2-592-77 за позовом [PERSON] до [PERSON] про визнання права власності на домоволодіння було прийнято рішення, яким позов [PERSON] задоволено частково, визнано за [PERSON] право на 1/2 частину домоволодіння [ADDRESS] передавши їй права і обов'язки забудовника, а за [PERSON] залишено 1/2 частина того ж домоволодіння з правами і обов'язками забудовника на цю частину домоволодіння, в іншій частині позову відмовлено. Таким чином, батькам позивачки вказаний житловий будинок належав в рівних частках тобто по 1/2 частині кожному, а також права та обов'язки забудовників, що підтверджується довідкою ОКП «Кіровоградське обласне об»єднане бюро технічної інвентаризації» від 22.11.2011 року № 381827 та технічним паспортом на вказаний будинок. Крім того. Вказані обставини зазначені і в рішенні Ленінського районного суду м. Кіровограда від 30.08.2013 року у справі № 405/3778/13-ц, яким задоволена заява [PERSON] про встановлення факту батьківства щодо неї [PERSON]. [INFO] року помер [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про смерть серії [NUMBER], виданим 21.11.2013 року Міським відділом по державній реєстрації смертей реєстраційної служби Кіровоградського міського управління юстиції, актовий запис № 65. Після його смерті відкрилась спадщина на 1/2 частину вищевказаного житлового будинку. Відповідно до ст. 529 ЦК УРСР (в редакції 1963 року) спадкоємцем першої черги за законом після смерті батька є позивачка - [PERSON]. Відповідно до п.1 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 30.05.2008 року № 7 «Про практику у справах про спадкування», відносини спадкування регулюються правилами ЦК, якщо спадщина відкрилась не раніше 1 січня 2004 року. У разі відкриття спадщини до зазначеної дати застосовується чинне на той час законодавство, зокрема відповідні правила Цивільного Кодексу Української РСР. Таким чином, після смерті забудовника, [PERSON], його спадкоємцем стала позивачка, родинні стосунки підтверджуються рішенням Ленінського районного суду м. Кіровограда від 30.08.2013 року у справі № 405/3778/13-ц, яким задоволена заява [PERSON] про встановлення факту батьківства щодо неї [PERSON], померлого [INFO] року. Виходячи зі змісту частин першої і другої статті 331 ЦК України, частини першої статті 182 ЦК України та пункту 8 Тимчасового положення про порядок державної реєстрації прав власності на нерухоме майно, право власності на новостворене нерухоме майно виникає у особи, яка створила це майно, після закінчення будівництва об'єкта нерухомості, введення його в експлуатацію, отримання свідоцтва про право власності та реєстрації права власності. Аналізуючи встановлені в судовому засіданні обставини, суд відзначає законність будівництва житлового будинку за адресою: [ADDRESS], так і наявність у [PERSON] на момент його смерті права здачі та введення даного будинку в експлуатацію. Частиною1 ст. 182 ЦК України визначено, що право власності та інші речові права на нерухомі речі, обмеження цих прав, їх виникнення, перехід припинення підлягають державній реєстрації, а відповідно до ч.2 ст. 331 ЦК України, якщо право власності на нерухоме майно відповідно до закону підлягає державній реєстрації, право власності виникає з моменту державної реєстрації, оскільки встановлена відсутність права власності у померлого [PERSON] на момент його смерті, а також можливість вирішення питання належності будинку лише після прийняття його до експлуатації, а також вимоги ст. ст. 1296, 1297 ЦК України, суд приходить до висновку про законність вимог позивачки. В зв»язку з цим судом враховуються положення ст. 117 ЦК України, згідно якої об»єктами цивільних прав є речі, у тому числі гроші та цінні папери, інше майно, майнові права, результати робіт, послуги, результати інтелектуальної, творчої діяльності, інформація, а також іншу матеріальні і нематеріальні блага, крім того, положення ст. 190 ЦК України, відповідно до якої майном, як особливим об»єктом вважаються окрема річ, сукупність речей, а також майнові права та обов»язки. Частиною1 ст. 178 ЦК України передбачено, що об»єкти цивільних прав ( тобто і майнові права) можуть вільно відчужуватись або переходити від однієї особи до іншої в порядку правонаступництва чи спадкування або іншим чином, якщо вони не вилучені з цивільного обороту, або не обмежені в обороті, або не є невід»ємними від фізичної чи юридичної особи. З урахуванням викладеного, відповідно до вимог ст. 1218 ЦК України, до складу спадщини входять усі права та обов»язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинились внаслідок його смерті. Відповідно до п. 8 Постанови № 7 Пленуму Верховного Суду України від 30 травня 2008 року «Про судову практику у справах про спадкування», якщо будівництво здійснювалось згідно із законом, то у разі смерті забудовника до завершення будівництва (до введення в експлуатацію) його права та обов'язки як забудовника входять до складу спадщини. В судовому засіданні встановлено, що позивачка прийняла спадщину, постійно проживала за вказаною адресою, що підтверджується довідкою квартального комітету № 14 від 27.10.2013 року, письмовими поясненнями свідків [PERSON], [PERSON], [PERSON], а тому згідно ч.3 і ч.5 ст. 1268 ЦК України, вважається такою, що прийняла спадщину і спадщина належить їй з моменту відкриття. За таких обставин, суд вважає можливим визнати за позивачем вказаного вище майнового права, раніше наявного у спадкодавцеві [PERSON], який помер [INFO] року. На підставі викладеного,

Outcome: approved