Jurisdiction: civil
Date: 2016-04-11 00:00:00

Позивач звернувся із позовом до відповідача про стягнення 40685 грн. майнової та 14000 грн. моральної шкоди, завданої внаслідок пошкодження майна. Позовні вимоги мотивує тим, що 28.01.2016 р. сталось ДТП за участю транспортних засобів Daewoo Lanos TF69Y реєстраційний номер [NUMBER], яким керував [PERSON], та Renault Kangoo реєстраційний номер [NUMBER], яким керував позивач. Згідно із дефектним актом, завдана позивачу шкода становить 40685 грн. Постановою Ярмолинецького районного суду від 17.02.2016 р. відповідача було визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП. Моральну шкоду обґрунтовує моральними стражданнями, повязаними із пошкодженням майна та неможливістю його використання, порушенням нормальних життєвих звязків. В судовому засіданні представник позивача позов підтримав з аналогічних мотивів. Визнавши факт отримання страхового відшкодування в сумі 16734,90 грн., подав заяву, якою зменшив розмір позовної вимоги та просить стягнути з відповідача майнову шкоду в сумі 23951 грн. та раніше заявлену суму моральної шкоди. Відповідач в судових засідання спочатку позов визнав частково, а саме в частині моральної шкоди в сумі 500 грн., а згодом проти позову заперечив повністю, покликаючись на відсутність у нього грошових коштів та отримання позивачем страхового відшкодування. Представник третьої особи в судове засідання не зявився, надіслав пояснення на цивільний позов, якими вимоги про стягнення майнової шкоди вважає безпідставними. Визнав, що на момент дорожньо-транспортної пригоди 28.01.2016 р. діяв поліс АС/9142104, 03.02.2016 р. [PERSON] звернувся до ПрАТ «Страхова компанія «Перша» з повідомленням про дорожньо-транспортну пригоду та надав необхідні документи. Оцінка витрат, повязаних із відновлювальним ремонтом транспортного засобу була проведена відповідно до Методики товарознавчої експертизи та оцінки колісних транспортних засобів, затвердженої наказом Міністерства юстиції України, ФДМ України 24.11.2003 р. №142/5/2092. Вартість відновлювального ремонту була визначена в сумі 38172,52 грн., яка, за вирахуванням фізичного зносу (понад 12 років експлуатації) за коефіцієнтом 0,7 та суми франшизи 510 грн. склала 16734,90 грн.. Ця сума платіжним дорученням №27341 від 14.03.2016 р. була перерахована [PERSON]. Таким чином вважає, що матеріальна шкода була відшкодована позивачу у повній мірі. Оцінивши наявні у матеріалах справи докази в їх сукупності, суд встановив наступне. 28.01.2016 р. сталось ДТП за участю транспортних засобів Daewoo Lanos TF69Y реєстраційний номер [NUMBER], яким керував [PERSON], та Renault Kangoo реєстраційний номер [NUMBER]. Внаслідок дорожньо-транспортної пригоди автомобілі отримали механічні пошкодження. Винним у вчиненні правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП визнано відповідача постановою Ярмолинецького районного суду від 17.02.2016 р. у справі №689/271/16-п. Відтак, факт вчинення відповідачем протиправної поведінки, заподіяння шкоди пошкодженням автомобіля та вини відповідача у цьому встановлено вказаною постановою. Згідно із ч. 4 ст. 61 ЦПК України, постанова суду у справі про адміністративне правопорушення є обовязковою для суду, що розглядає справу про цивільно-правові наслідки дій особи, стосовно якої ухвалено постанову суду з питань, чи мали місце ці дії та чи вчинені вони цією особою. Цивільно-правова відповідальність [PERSON] була застрахована ПрАТ «Страхова компанія «Перша» відповідно до полісу АС/9142104. 03.02.2016 р. [PERSON] звернувся до ПрАТ «Страхова компанія «Перша» з повідомленням про дорожньо-транспортну пригоду. Вартість відновлювального ремонту була визначена страховиком відповідно до розрахункової калькуляції в сумі 38172,52 грн., яка, за вирахуванням фізичного зносу (понад 12 років експлуатації) за коефіцієнтом 0,7 та суми франшизи 510 грн. склала 16734,90 грн.. Ця сума платіжним дорученням №27341 від 14.03.2016 р. була перерахована [PERSON]. У відповідності до дефектного акту, складеного СТО «Формула-1», вартість ремонту автомобіля [NUMBER] становитиме 40685 грн.. З цієї підстави, за вирахуванням фактично отриманих коштів та відповідного зменшення позовних вимог позивач просить стягнути з відповідача різницю - 23951 грн. майнової шкоди. Згідно із ч. ч. 1, 2 ст. 1166 ЦК України, майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Особа, яка завдала шкоди, звільняється від її відшкодування, лише якщо вона доведе, що шкоди завдано не з її вини. Згідно із ч. ч. 1, 2 ст. 1187 ЦК України, джерелом підвищеної небезпеки є, зокрема, діяльність, пов'язана з використанням, зберіганням або утриманням транспортних засобів, механізмів та обладнання, що створює підвищену небезпеку для особи, яка цю діяльність здійснює, та інших осіб. Шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об'єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку. Згідно із ч. 1 ст. 1167 ЦК України, моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини. Згідно із ст. 23 ЦК України, особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода полягає, зокрема, у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв'язку із знищенням чи пошкодженням її майна. Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості. Моральна шкода відшкодовується незалежно від майнової шкоди, яка підлягає відшкодуванню, та не пов'язана з розміром цього відшкодування. Таким чином, правом на відшкодуванням майнової та моральної шкоди користується особа, якій заподіяно такої шкоди. Однак, з свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу Renault Kangoo реєстраційний номер [NUMBER] САК112976 від 18.10.2011 р., полісу №АІ/4559143 від 30.04.2015 р. вбачається, що такий автомобіль належить не позивачу, а [PERSON]. Наявність такого свідоцтва у позивача лише надає йому право керувати даним транспортним засобом, однак, не доводить наявності у нього права власності на автомобіль. Згідно із п. 7 Порядку державної реєстрації (перереєстрації), зняття з обліку автомобілів, автобусів, а також самохідних машин, сконструйованих на шасі автомобілів, мотоциклів усіх типів, марок і моделей, причепів, напівпричепів, мотоколясок, інших прирівняних до них транспортних засобів та мопедів, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 07.09.1998 р. №1388, власники транспортних засобів та особи, що експлуатують такі засоби на законних підставах, або їх представники зобов'язані зареєструвати (перереєструвати) транспортні засоби протягом десяти діб після придбання (одержання) або митного оформлення, або тимчасового ввезення на територію України, або виникнення обставин, що є підставою для внесення змін до реєстраційних документів. Не спростовує таких висновків і довіреність від 18.08.2015 р., посвідчена державним нотаріусом Волочиської державної нотаріальної контори [PERSON] та зареєстрована в реєстрі за №1-2203. Згідно із ч. 1 ст. 237 ЦК України, представництвом є правовідношення, в якому одна сторона (представник) зобов'язана або має право вчинити правочин, але лише від імені другої сторони, яку вона представляє. Юридична природа довіреності чи відносин представництва не передбачає переходу права власності на майно від довірителя повіреному. Більше того, в силу ч. 3 ст. 238 ЦК України, представник не вправі вчиняти правочин у своїх інтересах від імені довірителя на підставі отриманої довіреності. Хоча довіреність передбачає право одержання представником від імені довірителя коштів, сплачених на відшкодування завданої дорожньо-транспортною пригодою шкоди, таке отримання здійснюється представником не від свого імені. Однак, позов заявлено позивачем від свого імені, а не від імені довірителя. Таким чином, пошкодженням вказаного автомобіля майнова шкода позивачеві заподіяна не була. Оскільки моральну шкоду позивач обґрунтовує лише моральними стражданнями, повязаними із пошкодженням чужого автомобіля, недоведеним є факт заподіяння саме позивачу і моральної шкоди. Згідно із ст. 15 ЦК України кожна особа має право на захист лише свого права і лише у випадку його порушення, невизнання або оспорювання. Враховуючи наведене, позовні вимоги не підлягають задоволенню. У звязку із цим, відповідно до ст. 88 ЦПК України судові витрати підлягають покладенню на позивача. Враховуючи наведене,

Outcome: dismissed