Jurisdiction: civil
Date: 2019-03-17 00:00:00

Позивач звернувся з позовом, обгрунтовуючи свої позовні вимоги тим, що 27 червня 2007 року між ЗАТ «Альфа-Банк» і [PERSON] був укладений кредитнимй договір, на підставі якого остання отримала кредит в розмірі 55250,00 доларів США і зобовязалася на умовах, визначених договором, виплачувати кредит, сплачувати відсотки за користування кредитом та інші суми, зазначені у кредитному договорі. В забезпечення належного виконання умов кредитного договору між сторонами 27 червня 2007 року був укладений договір іпотеки, згідно якого відповідач передала Банку в іпотеку нерухоме майно нежитлове приміщення, розташоване за адресою: Дніпропетровська область, м.Синельникове, вул.Миру,10. Відповідач свої зобов'язання за договором не виконує, у звязку з чим станом на 08 лютого 2017 року утворилася заборгованість за кредитом в розмірі 44290,18 доларів США, а також заборгованість по відсотках в розмірі 10425,12 доларів США. Позивач просить суд Звернути стягнення на належне [PERSON], [INFO], ідентифікаційний номер: [NUMBER], нежиле приміщення загальною площею 202,2 кв.м., розташоване за адресою: Дніпропетровська область, м.Синельникове, вул.Миру,10, на користь Публічного акціонерного товариства «Альфа-Банк», п/р: 37398000000002, МФО: 300346, код ЄДРПОУ: 23494714, в рахунок погашення заборгованості за кредитним договором №SME0001416 від 27 червня 2007 року, яка станом на 08 лютого 2017 року складається з заборгованості за кредитом в розмірі 44290,18 доларів США, заборгованості по відсотках в розмірі 10425,12 доларів США, шляхом проведення прилюдних торгів згідно Закону України «Про виконавче провадження» за початковою ціною, встановленою на рівні, не нижчому за звичайні ціни на цей вид майна, на підставі оцінки, проведеною субєктом оціночної діяльності на стадії оцінки майна під час проведення виконавчих дій, а також стягнути судові витрати по справі в розмірі 22329,45 грн. Відповідач надала суду відзив на позов, де зазначила, що рішенням Синельниківського міськрайцонного суду Дніпропетровської області від 16 квітня 2014 року з неї вже стягнено заборгованість за кредитним договором в загальному розмірі 759596,03 грн. Зазначене рішення набрало законної сили 16 грудня 2014 року і відповідно права позивача на отримання кредиту були захищені. Також вважає, що вирішення питання про звернення стягнення на іпотечне майно повинно вирішуватися в рамках виконавчого провадження за виконавчим документом суду про стягнення заборгованості за кредитним договором, інакше наявність двох судових рішень про стягнення заборгованості і звернення стягнення на майно призведе до порушення прав боржника, оскільки вважає це подвійним стягненням. Позивач надав суду відповідь на відзив, де зазначив, що згідно судової практики і норм діючого законодавства України не є подвійним стягненням. Таким чином, суд, заслухавши думку представника позивача, представника відповідача, вивчивши матеріали справи та оцінивши їх у сукупності, вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Факт перебування сторін у договірних правовідносинах підтверджується копією кредитного договору від 27 червня 2007 року, згідно якого відповідач отримала кредит в розмірі 55250,00 USD і зобовязалася на умовах, визначених договором, виплачувати кредит, сплачувати відсотки за користування кредитом та інші суми, зазначені у кредитному договорі. В забезпечення належного виконання умов кредитного договору між сторонами 27 червня 2007 року був укладений договір іпотеки, згідно якого відповідач передала Банку в іпотеку нерухоме майно нежитлове приміщення, розташоване за адресою: Дніпропетровська область, м.Синельникове, вул.Миру,10, що підтверджується копією договору іпотеки. Рішенням Синельниківського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 16 квітня 2014 року були задоволені позовні вимоги Банку і стягнуто з відповідача заборгованість за кредитом станом на 18 лютого 2013 року в розмірі 354011,41 грн., проценти за користування кредитом в розмірі 45584,62 грн., пеню в розмірі 360000,00 грн., про що свідчить копія судового рішення. З розрахунку заборгованості вбачається, що в порушення умов кредитного договору відповідач кредит належним чином не сплачує, у звязку з чим на даний час заборгованість за кредитом в розмірі 44290,18 доларів США, заборгованість по відсотках в розмірі 10425,12 доларів США. Відповідно до ст.526 ЦК України зобовязання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться, а згідно ч.2 ст.625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобовязання, на вимогу кредитора забовязаний сплатити суму боргу за весь час прострочення. Згідно ст.610 ЦК України порушенням зобовязання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобовязання (неналежне виконання). У ст.536 ЦК України зазначено, що за користування чужими грошовими коштами боржник зобовязаний сплачувати проценти, якщо інше не встановлено договором між фізичними особами. Розмір процентів за користування чужими грошовими коштами встановлюється договором, законом або іншим актом цивільного законодавства. Відповідно до ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. До відносин за кредитним договором застосовуються положення щодо договору позики, якщо інше не встановлено законом і не випливає із суті кредитного договору. Згідно ч.1 ст.1048 ЦК України кредитодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання відсотків встановлюється договором. Відповідно до ч.1 ст.1049, ст.1050 ЦК України позичальник зобов'язаний повернути кредитодавцю кредит у строк та в порядку, що встановлені договором. В разі несвоєчасного повернення коштів він не звільняється від обов'язку виконання зобов'язання, при цьому кредитодавець має право вимагати від позичальника достроково повернути всю суму кредиту та внести інші платежі, передбачені договором. Крім цього, положення ст.ст.546, 548-551, 553-554 ЦК України вказують на те, що сторони зобов'язання можуть домовитися про забезпечення його виконання. Виконання зобов'язання забезпечується зокрема неустойкою (штрафом, пенею), порядок та форма забезпечення яких встановлюється в Законі або договорі, а також\~порукою, заставою, іпотекою. Так, як вбачається з матеріалів справи, відповідач\~дійсно порушила умови договору у частині вчасного повернення кредиту, а також сплати відсотків за користування ним, у звязку з чим станом на 08 лютого 2017 року утворилася заборгованість за кредитом в розмірі 44290,18 доларів США, а також заборгованість по відсотках в розмірі 10425,12 доларів США. Згідно зі ст.14 ЦК України цивільні обовязки виконуються у межах встановлених договором або актом цивільного законодавства.\~У відповідності до статті 3 Закону України Про іпотеку у разі порушення боржником основного зобов'язання відповідно до іпотеки іпотекодержатель має право задовольнити забезпечені нею вимоги за рахунок предмета іпотеки переважно перед іншими особами, права чи вимоги яких на передане в іпотеку майно не зареєстровані у встановленому законом порядку або зареєстровані після державної реєстрації іпотеки. Іпотекодержатель має пріоритет у задоволенні вимог. Відповідно до статті 7 Закону України Про іпотеку, за рахунок предмета іпотеки іпотекодержатель має право задовольнити свою вимогу за основним зобов'язанням у повному обсязі або в частині, встановленій іпотечним договором, що визначена на час виконання цієї вимоги, включаючи сплату відсотків, неустойки, основної суми боргу та будь\~якого збільшення цієї суми, яке було прямо передбачене умовами договору, що обумовлює основне зобов'язання. Згідно статті 17 Закону України Про іпотеку іпотека припиняється у разі припинення основного зобов'язання або закінчення строку дії договору; реалізації предмета іпотеки відповідно до Закону та з інших підстав, передбачених Законом. Отже, наявність судового рішення про дострокове погашення заборгованості за кредитним договором не позбавляє позивача на отримання суми заборгованості шляхом звернення стягнення на предмет іпотеки. Зазначений висновок узгоджується з правовою позицією Верховного Суду у справі №921/107/15-г/16 від 18 вересня 2018 року, а також №3-71гс14 від 09 вересня 2014 року. Оскільки відповідач має заборгованість за кредитним договором, а також заборгованість по відсотках, суд вважає, що права позивача на своєчасне отримання кредитних коштів і відсотків відповідачем були порушені і позивач має право на отримання суми боргу шляхом звернення стягнення на предмет іпотеки. Таким чином, суд вважає наявність фактів, якими позивач обгрунтовує свої позовні вимоги, встановленою. Оскільки позовні вимоги задоволені, понесені позивачем судові витрати по справі в розмірі 22329,45 грн. підлягають стягненню з відповідача на користь позивача. На підставі викладеного,

Outcome: approved