Jurisdiction: civil
Date: 2014-02-02 00:00:00

Позивач звернулась в суд із позовом, в якому зазначила, що 18.09.2013 року державним виконавцем Богунського відділу державної виконавчої служби Житомирського міського управління юстиції в рамках виконавчого провадження з виконання рішення Богунського районного суду м. Житомира від 22.01.2010 року про стягнення з [PERSON]. [PERSON] на користь [PERSON] заборгованості за договором позики в сумі 1700000,00 грн., складено акт опису і арешту майна боржників. До вказаного переліку увійшло майно, яке на праві власності належить позивачу і тимчасово знаходилось у боржників. Вказуючи на дані обставини, а також посилаючись на положення Закону України «Про виконавче провадження», позивач просить визнати за нею право власності на арештоване майно - двохдверний холодильник Samsung, звільнити майно з-під арешту. В судовому засіданні позивач позовні вимоги підтримала з вищевикладених підстав, зауважила, що на даний час спірне майно перебуває у боржників у зв»язку з проведенням ремонтних робіт в будинку позивача. Відповідач [PERSON] позовні вимоги визнала. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з»явився, про час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином. Треті особи - представник Богунського відділу державної виконавчої служби Житомирського міського управління юстиції, [PERSON] в судове засідання не з»явились, про час та місце розгляду справи повідомлялись. Заслухавши пояснення учасників, дослідивши матеріали справи, суд встановив. 18.09.2013 року державним виконавцем Богунського відділу державної виконавчої служби Житомирського міського управління юстиції при примусовому виконанні виконавчого листа, виданого 13.04.2012 року Богунським районним судом м. Житомира, про стягнення з [PERSON] на користь [PERSON] заборгованості за договором позики в сумі 389892,04 грн., складено акт опису й арешту майна, відповідно до якого описано та арештоване майно, до переліку якого, крім іншого, увійшов двохдверний холодильник Samsung. Судом встановлено, що листом ПАТ «Платинум Банк» від 05.07.2010 року позивача [PERSON] повідомлено про прийняття позитивного рішення про видачу кредиту та укладення кредитного договору, що передбачає перерахування кредитних коштів на придбання товару - двохдверного холодильника Samsung 20CRPS вартістю 6546,00 грн. 05.07.2010 року між ПАТ «Платинум Банк» та [PERSON] укладено договір кредиту. В судовому засіданні оглянуто долучену позивачем до матеріалів справи копію інструкції з використання холодильника. Наведені докази підтверджують придбання спірного майна саме позивачем за договором купівлі-продажу. У відповідності до ст. 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Згідно ст. 321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Відповідно до ч. 1 ст. 60 Закону України «Про виконавче провадження» особа, яка вважає, що майно, на яке накладено арешт, належить їй, а не боржникові, може звернутися до суду з позовом про визнання права власності на це майно і про зняття з нього арешту. Положеннями ст. 392 ЦК України визначено, що власник майна може пред'явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Оцінюючи докази за внутрішнім переконанням, суд приходить до висновку про відсутність між позивачем [PERSON] та боржниками цивільно-правових відносин, заснованих на договорі, наслідком яких є перехід права власності на спірне майно до вказаних осіб. Судом прийнято також до уваги ту обставину, що під час складання акту опису і арешту майна від 18.09.2013 року боржником безпосередньо вказано про належність арештованого майна іншій особі. Приймаючи до уваги, що спірне майно належить на праві власності позивачу, і таке право не визнається іншими особами, внаслідок чого застосовано заходи обтяження відносно майна, суд вважає вимоги позивача обґрунтованими, та такими, що підлягають до задоволення.

Outcome: approved