Jurisdiction: civil
Date: 2020-03-15 00:00:00

Позивач звернулась до Самарського районного суду м. Дніпропетровська з позовом до [PERSON] про позбавлення її права користування житловим приміщенням квартирою [ADDRESS] . Свої вимоги обґрунтувала тим, що вона являється співвласницею квартири [ADDRESS] . В зазначеній квартирі, окрім неї та іншої рідні, зареєстрована відповідач [PERSON] . Остання з 13 квітня 2001 року переїхала до іншого місця проживання і до теперішнього часу в квартирі не з`являлась, речі її відсутні. Зазначений факт підтверджується актом про не проживання особи за місцем реєстрації. Таким чином відповідач не проживає за місцем реєстрації понад один рік, чим порушує право власності позивача щодо розпорядження майном на власний розсуд, а тому позивач просить суд усунути їй перешкоди у користуванні та розпорядженні своєю власністю. Ухвалою суду від 15 листопада 2019 року відкрито провадження та призначено справу до розгляду в судовому засіданні за правилами спрощеного позовного провадження. Представник позивача в судовому засіданні позовні вимоги підтримав, наполягав на їх задоволенні, щодо ухвалення заочного рішення не заперечував. Відповідач будучи належним чином\~\~повідомленим про дату, час та місце розгляду справи, повторно у судове засідання не з`явилась, про причини своєї неявки суд не повідомила, відзив на позовну заяву не подала, тому суд відповідно до ч. 1\~ст. 280 ЦПК України\~на підставі наявних доказів ухвалює заочне рішення. Треті особи [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] в судове засідання не з`явились, надали до суду заяви про розгляд справи за їх відсутності, не заперечували щодо задоволення позовних вимог. Представник третьої особи департаменту адміністративних послуг та дозвільних процедур Дніпровської міської ради в судове засідання не з`явився, про причини неявки суд не повідомив. Заслухав доводи представника позивача, врахувавши нижченаведені фактичні обставини справи, зміст спірних правовідносин, оцінку доказів та аргументів, суд прийшов до наступного. Судом встановлено, що позивач [PERSON] є співвласником квартири [ADDRESS] , що підтверджується копією свідоцтва про право власності на житло від 25 грудня 1997 року виданого виконкомом міської Ради народних депутатів (а.с.8). Відповідно довідки про склад сім`ї за № 5117 від 02 вересня 2019 року в квартирі [ADDRESS] зареєстровані позивач [PERSON] , відповідач [PERSON] , треті особи [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] (а.с.10). Так, у ході судового розгляду було встановлено, що відповідач [PERSON] не проживає за спірною адресою з моменту її народження [INFO] , тобто ніколи не проживала. Дана обставина підтверджується, зокрема актом огляду домогосподарства за адресою [ADDRESS] від 10 вересня 2019 року, який підписаний [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] (а.с.11). Також, вказана обставина в судовому засіданні була підтверджена представником позивача, який пояснив, що відповідач являється онукою позивачки. За адресою реєстрації ніколи не проживала, оскільки після народження завжди мешкала з матір`ю за іншою адресою. Особистих речей відповідача в квартирі не має. До правовідносин, що виникли між сторонами, суд вважає за необхідне застосувати наступні норми права. Статтею 16 ЦК України передбачено, що кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Способами захисту цивільних прав та інтересів може бути, зокрема, визнання права, припинення дії, яка порушує право. Відповідно до\~ст. 41 Конституції України\~та п. 2 ч. 1 ст.\~3, ст.\~321 ЦК України\~ніхто не може бути позбавлений права власності чи обмежений у його здійсненні, крім випадків, встановлених\~Конституцією\~та законом. Відповідно ч. ч 1,2 ст. 319 ЦК України передбачено, що власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Власник має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону. Згідно\~ст. 391 ЦК України,\~\~власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном. За положеннями\~ст. 156 ЖК України\~та\~ст. 405 ЦК України\~право члена сім`ї власника будинку, який не є його співвласником, на користування цим будинком обумовлено наявністю сімейних відносин із власником і спільним із ним проживанням у цьому будинку. Відповідно до ч. 2\~ст. 405 ЦК України\~член сім`ї власника житла втрачає право на користування житлом у разі відсутності його без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником будинку або законом. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явилась та заперечень щодо викладених в позові обставин не надала, про поважність причин відсутності за вказаною адресою не повідомила, тобто доводів позивача не спростувала. Таким чином, враховуючи встановлені в судовому засіданні обставини по справі, а також те, що в матеріалах справи відсутні докази, які б свідчили про поважність причин відсутності більше року відповідача за спірною адресою та про наявність домовленості з позивачем щодо його відсутності, суд приходить до висновку, що вимоги позивача про позбавлення [PERSON] права користування житловим приміщенням квартирою [ADDRESS] є законними та обґрунтованими, а тому повинні бути задоволенні. Також,\~у зв`язку\~з цим,\~наявні підстави\~для зняття\~відповідача з\~реєстраційного обліку\~за вказаною\~адресою,\~оскільки як\~передбачає\~стаття 7\~Закону України\~«Про свободу\~пересування та\~вільний вибір\~місця проживання\~в Україні»\~від 11\~грудня 2003\~року,\~зняття з\~реєстрації місця\~проживання здійснюється,\~зокрема на\~підставі остаточного рішення суду про позбавлення права користування житловим приміщенням. Таким чином, вимоги позивача підлягають задоволенню у повному обсязі. Що стосується питання розподілу судових витрат, то відповідно до ст. 141 ЦПК України витрати понесені позивачем зі сплати судового збору підлягають стягненню з відповідача на користь позивача.

Outcome: approved