Jurisdiction: civil
Date: 2017-11-21 00:00:00

Позивач звернулась до суду з даним позовом, посилаючись на те, що з 20 липня 2007 року перебуває у шлюбі з відповідачем. Від шлюбу мають доньку Каріну, [INFO], яка проживає з позивачем. Рішенням Красилівського районного суду від 02.08.2017 року з відповідача на користь позивачки стягуються аліменти на утримання доньки Каріни. За час шлюбу за спільні кошти з відповідачем придбали будинок по вул. Некрасова, 9, в м. Шепетівка Хмельницької області відповідно до нотаріально посвідченого договору купівлі-продажу від 28.10.2008 року. З листопада 2016 року з відповідачем разом не проживає. Просить визнати за нею право власності на 1/2 частку житлового будинку № 9 по вул. Некрасова в м. Шепетівка Хмельницької області, як частку у спільній сумісній власності. В судовому засіданні позивач заявлені вимоги підтримала, підтвердила обставини, на які посилається в позовній заяві, пояснила, що в даний час шлюб з відповідачем розірваний. Відповідач, будучи у встановленому законом порядку повідомлений про час та місце розгляду справи, в судове засідання не з'явився, причини неявки не повідомив. В звязку зі згодою позивача на заочний розгляд справи, судом ухвалено справу розглянути в заочному порядку та ухвалити заочне рішення на підставі наявних доказів. Заслухавши пояснення позивача, дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку про задоволення позову з наступних підстав. Згідно ст. 60 СК України майно, нажите подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності незалежно від того, що один з них не мав з поважної причини самостійного заробітку (доходу). Відповідно до вимог ст. 70 СК України у разі поділу майна, що є обєктом права спільної сумісної власності подружжя, частки майна дружини та чоловіка є рівними. Згідно ч. 1 ст. 71 СК України, якщо дружина та чоловік не домовилися про порядок поділу майна, спір може бути вирішений судом. Судом встановлено, що сторони по справі перебували у шлюбі з 20 липня 2007 року, що підтверджується копією повторно виданого 14.02.2017 року свідоцтва про шлюб. Перебуваючи у шлюбі, 28.10.2008 року подружжям на спільні кошти придбано жилий будинок з надвірними будівлями вул. Некрасова, 9, в м. Шепетівка Хмельницької області. Вказаний будинок оформлений на відповідача, що підтверджується договором купівлі-продажу жилого будинку серії ВКТ № 906558 від 28.10.2008 року, посвідченим приватним нотаріусом Шепетівського міського нотаріального округу [PERSON] Право власності на вказаний будинок зареєстрована за відповідачем, що підтверджується витягом з реєстру про державну реєстрацію прав Шепетівського бюро технічної інвентаризації від 07.11.2011 року. Відповідно до ст. 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Виходячи з аналізу положень ст. 328 ЦК України, з врахуванням положень ст. 60 СК України, суд знаходить що жилий будинок з надвірними будівлями вул. Некрасова, 9, в м. Шепетівка Хмельницької області, є спільною сумісною власністю подружжя [PERSON]. На підставі наведеного суд знаходить, що спірний будинок належить подружжю на праві спільної сумісної власності, а частки кожного з подружжя у спільному майні є рівними, оскільки сторонами не зазначено та не доведено обставин, що мають істотне значення, для відступу від рівності часток. В звязку з викладеним за позивачем [PERSON] слід визнати право власності на 1/2 частку житлового будинку «А 1» із верандою «а», загальною площею 55,8 кв.м., житловою площею 36 кв.м., та сарай «Б» по вулиці Некрасова, 9, в м.Шепетівка Хмельницької області. У разі поділу майна між співвласниками право спільної сумісної власності на нього припиняється, що визначено ч. 3 ст. 372 ЦК України. В звязку з поділом спірного майна подружжя [PERSON], що є їх спільною сумісною власністю, суд знаходить припинити право спільної сумісної власності на спірний будинок. Долю судових витрат суд вирішує відповідно до вимог ч.1 ст. 88 ЦПК України.

Outcome: approved