Jurisdiction: civil
Date: 2015-02-11 00:00:00

Позивач звернулась до суду з вказаним позовом, в якому просить визнати за нею право власності в порядку спадкування за заповітом після померлого [INFO] року [PERSON], на приватну земельну ділянку, площею 0,0814 га для обслуговування житлового будинку і господарських будівель по [ADDRESS] в м. Житомирі, яка належала спадкодавцю на підставі Державного акту на право приватної власності на землю серії 1-ЖТ №043505, виданого 02.06.1997 року Виконкомом Житомирської міської ради, зареєстрованого в Книзі записів державних актів на право приватної власності на землю за №2398. В обґрунтування своїх позовних вимог вказала, що [INFO] року помер її батько [PERSON], після смерті якого відкрилася спадщина, яка складається з частини житлового будинку та приватної земельної ділянки по [ADDRESS] в м. Житомирі. Згідно заповіту від 22.06.2004 року вона є спадкоємцем всього майна, яке на день смерті належало [PERSON] Відповідач [PERSON] є спадкоємцем за законом. 04 листопада 2014 року приватним нотаріусом Житомирського міського нотаріального округу [PERSON], як єдиному спадкоємцю за заповітом [PERSON] було видано свідоцтво про право на спадщину за заповітом на 81/100 частки житлового будинку [ADDRESS] в місті Житомирі. Право власності на спадкове майно зареєстроване в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно, однак оформити свої спадкові права вона не має можливості у зв'язку з відсутністю оригіналу акту на право приватної власності. На даний час державні акти не видаються, а тому позивач змушена звернутися в суд за захистом своїх прав. В судовому засіданні позивач позов підтримала в повному обсязі, та просила його задовольнити з підстав викладених в позовній заяві. Відповідач в судовому засіданні заперечував проти задоволення позову. Представник третьої особи Управління Держземагенства у Житомирському районі Житомирської області подав до суду заяву про розгляд справи без їх участі. При винесенні рішення покладаються на розсуд суду (а.с.21). Суд, заслухавши пояснення позивача, відповідача, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає до задоволення з наступних підстав. Судом встановлено, що [INFO] року помер батько [PERSON] [PERSON], що підтверджується копією свідоцтва про смерть (а.с.8). Після смерті батька відкрилася спадщина, яка складається з частини житлового будинку та приватної земельної ділянки по [ADDRESS] в м. Житомирі. Згідно заповіту від 22.06.2004 року [PERSON] є спадкоємцем всього майна, яке на день смерті належало [PERSON] (а.с.9). Відповідач [PERSON] є спадкоємцем за законом. 04 листопада 2014 року приватним нотаріусом Житомирського міського нотаріального округу [PERSON], як єдиному спадкоємцю за заповітом [PERSON] було видано свідоцтво про право на спадщину за заповітом на 81/100 частки житлового будинку [ADDRESS] в місті Житомирі. Право власності на спадкове майно зареєстроване в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно (а.с.11). Однак, звернувшись до нотаріуса з заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину за заповітом на земельну ділянку [PERSON] було відмовлено, про що 04 листопада 2014 року приватним нотаріусом Житомирського міського нотаріального округу [PERSON] була винесена постанова про відмову у вчиненні нотаріальної дії за №110/02-31. Причиною відмови у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом на земельну ділянку, яка знаходиться за адресою: м. Житомир, [ADDRESS] є відсутність оригіналів документів, які б підтверджували право власності [PERSON] на земельну ділянку площею 0,0814 га, призначену для обслуговування житлового будинку і господарських будівель (а.с.14-15). Відповідно до ч. 1 ст. 1296 ЦК України спадкоємець, який прийняв спадщину, може одержати свідоцтво про право на спадщину. Відповідно до пункту 8 статті 126 Земельного кодексу України державний акт на право власності на земельну ділянку видається на одну земельну ділянку. Згідно зі ст. 1218 Цивільного кодексу України до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Відповідно до ст. 328 Цивільного кодексу України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема з правочинів. Стаття 392 Цивільного кодексу України встановлює, що власник майна може пред'явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Отже, всі вищенаведені доводи у сукупності безумовно доводять факт прийняття позивачем спадщини після смерті [PERSON] та має право власності на земельну ділянку розміром 0,0814 га, яка розташована по [ADDRESS] в м. Житомирі.

Outcome: approved