Jurisdiction: civil
Date: 2016-02-18 00:00:00

Позивач звернувся із вказаним позовом посилаючись на те, що 01.11.02 між його матір»ю [PERSON] та ПАФ «Запрудянська» був укладений договір оренди належних їй земельних ділянок, розташованих на території Запрудянської сільської ради площами відповідно 3,5700 га та 3,5699 га, загальною площею 7,1399 га, призначених для ведення сільськогосподарського виробництва. Вказаний договір зареєстрований 04.12.02 за №218 у книзі записів реєстрації договорів оренди земельних часток (паїв) Запрудянської сільської ради, строк його дії складає 10 років з дати реєстрації і згідно до п.2.2 Договору чинність Договору автоматично продовжується на кожен наступний термін за умови, що сторони не виявили бажання припинити дію цього Договору. 19.07.14 мати померла і він 06.02.15 приняв спадщину. 21.02.15 він звернувся до керівника ПАФ «Запрудянська» [PERSON] з листом, в якому повідомив, що він як спадкоємець і новий власник орендованих земельних ділянок не бажає продовжувати оренду належних йому земельних ділянок. На що [PERSON] надав йому копію договору оренди землі від 21.07.08 №14, який зареєстрований у Рокитнянському районному відділі державного земельного кадастру запис від 11.08.08 та копію акту прийому-передачі об»єкта оренди, згідно якого [PERSON] передала земельні ділянки в оренду СФГ «Нива-2» до 21.07.18. Так як його матір не укладала даний Договір, тому що підпис у договорі належить не їй, вважає його фальсифікованим. Також при укладанні Договору не було волевиявлення однієї із сторін Договору, тому просить визнати його недійсним, скасувати державну реєстрацію, витребувати у СФГ «Нива-2» земельні ділянки та стягнути з відповідача СФГ «Нива-2» на користь позивача безпідставно отриманий дохід в розмірі 136827,332 грн.. В судовому засіданні позивач підтримав свій позов та пояснив, що після виявлення другого договору, укладеного між матір»ю та СФГ «Нива-2» він звернувся із заявою до органів міліції, які призначили експертизу і якою встановлено, що підпис у договорі про оренду землі від 21.07.08 виконаний не [PERSON]. Він привозив неодноразово матір в с.Запруддя і вона просила не влазити його в її питання та справи. Вважає, що при укладанні нового договору були порушені права [PERSON], так як вона не укладала даного Договору, тобто її волевиявлення в даному випадку відсутнє. Фактично Договір був укладений 01.11.02 на 10 років і строк його дії закінчився 01.11.12. Гроші в сумі 10 тис. грн. він отримав не в повному обсязі, хоча і підписав видаткові касові ордера, а тільки 5 тис. грн.. Він хоче самостійно обробляти вказані земельні ділянки і тому вважає за необхідне визнати вказаний договір недійсним та скасувати його державну реєстрацію. Також відповідач СФГ «Нива-2» безпідставно використовував належні йому земельні ділянки і тому просить стягнути за 2015 рік, з часу як земельні ділянки належать йому, отриманий відповідачем дохід. Представник позивача підтримала позовні вимоги та пояснила, що підтримує позов в повному обсязі, так як підпис в договорі від 21.07.08 належить не [PERSON], яка на той час була власником земельних ділянок, тобто волевиявлення її на укладення даного договору не було. Договір від 01.11.02 не припинений сторонами і тому вважається діючим. Просить визнати договір від 21.07.08 недійсним та скасувати його державну реєстрацію. Так як СФГ «Нива-2» відмовляється повернути землю власнику, просить зобов»язати останнього повернути землю позивачу і так як відповідач СФГ «Нива-2» використовував безпідставно землю позивача і отримав від цього дохід, стягнути з нього набутий дохід на користь позивача. Представник відповідача в судовому засіданні позов не визнав та пояснив, що перший договір від 01.11.02 необхідно вважати недійсним, так як він належним чином не зареєстрований, тобто без послідуючої перереєстрації у реєстраційній службі, на той час у Рокитнянському районному відділі державного земельного кадастру і, крім того, договір [PERSON] з ПАФ «Запрудянська» сільською радою був зареєстрований помилкого, так як такого підприємства на день реєстрації ще не було. Даний факт був підставою для укладення нового договору з СФГ «Нива-2», яке вже було зареєстроване. Кінцеве рішення по підпису орендодавця в договорі оренди від 21.07.08 правоохоронними органами не прийняте, тому неможливо категорично стверджувати, що підпис в договорі не [PERSON]. Крім того, плату за оренду землі за пропозицією [PERSON] отримували [PERSON], [PERSON] та [PERSON] з 2009 до 2013 р.р., що підтверджено показами даних свідків в суді та оглянутими і наданими суду документами. Орендну плату за 2014 рік отримав особисто позивач двома сумами всього 10 тис. грн., що підтверджено наданими суду видатковими касовими ордерами про отримання [PERSON] коштів в сумі 6717,88 грн.та 3282,12 грн. обидві від 21.02.2015 з підписами позивача. [PERSON] з 2008 по день смерті, тобто по 19.07.14 не зверталася до суду з позовом про недійсність договору з приводу його неукладення чи відсутності істотних умов договору, що порушували б її права. Тим паче, орендну плату за 2009- 2013 р.р. за [PERSON] отримували згідно умов договору, що підтверджено наданими суду довідками і цього не заперечує сам позивач за пропозицією [PERSON] інші особи, допитані судом. Вважає, що позивачем та його представником не доведено в судовому засіданні порушення прав та інтересів позивача і в чому саме виразилося це порушення, так як керівник СФГ «Нива-2» не заперечує проти розірвання договору, укладеного між СФГ «Нива-2» та [PERSON]. Свідок [PERSON] в судовому засіданні показав, що у 2002 році помилково був укладений між ПАФ «Запрудянська» та [PERSON] договір оренди належних їй земельних ділянок і зареєстрований в книзі реєстрації Запрудянської сільської ради, так як вказане підприємство на той час зареєстрованим ще не було. Коли це було встановлено, у 2008 році були укладені між СФГ «Нива-2» та власниками земельних паїв, в тому числі з [PERSON], нові договора оренди, які були зареєстровані у Рокитнянському районному відділі державного земельного кадастру. Хто підписав новий договір [PERSON] чи інша особа, не знає, так як передав договір [PERSON] особисто, коли та приїздила в с.Запруддя і йому повернули вже підписаний договір та акт прийомо-передачі. Даний договір СФГ «Нива-2» зареєструвало і згідно умов вже нового договору він видавав з 2009 року орендну плату. За пропозицією [PERSON], який вона виказала йому по телефону, зерно отримували інші особи, мешканці села. За 2014 рік орендну плату за бажанням [PERSON] останній отримав готівкою в касі підприємства, що підтверджено видатковими касовими ордерами. Про видачу готівки [PERSON] він вказав у податковій звітності. Проти розірвання договору від 21.07.08 з [PERSON] не заперечує. Свідок [PERSON] суду показала, що була у хороших відносинах з [PERSON] і коли та виїхала проживати до сина в інший населений пункт, то сказала, щоб свідок отримувала зерно за оренду її земельних ділянок, що вона і робила з 2009 по 2013 р.р.. За це вона на прохання [PERSON] інколи передава птицю, доглядала за будинком. Також частково отримували зерно і інші особи [PERSON] та [PERSON]. Аналогічні показання дала свідок [PERSON], доповнивши, що вона отримувала по 1 т зерна з паю [PERSON] і на її прохання у 2011-2013 роках вирощували порося, за яке [PERSON] та позивач доплачували. Представник Реєстраційної служби Рокитнянського районного управління юстиції у Київській області, будучи належним чином повідомленим про день, час та місце слухання справи, до суду не з»явився, В судовому засіданні встановлено, що 01.11.2002 році був укладений між ПАФ «Запрудянська» з [PERSON] договір оренди належних їй земельних ділянок, який був зареєстрований в книзі записів реєстрації договорів оренди земельних часток (паїв) Запрудянської сільської ради, строк його дії складає 10 років з дати реєстрації. У 2008 році було встановлено, що вказане підприємство на той час зареєстрованим ще не було і тому у 2008 році були укладені нові договора оренди між СФГ «Нива-2» та власниками земельних паїв, в тому числі 21.07.08 з [PERSON], які були зареєстровані у Рокитнянському районному відділі державного земельного кадастру. Строк його дії складає 10 років з дати реєстрації. З 2009 року по 2013 рік орендну плату зерном отримувала на пропозицію [PERSON] спочатку [PERSON], а потім також [PERSON] та [PERSON]. У 2015 році за 2014 рік отримав орендну плату [PERSON] в сумі всього 10 тис. грн., що підтверджено оглянутими в судовому засіданні видатковими касовими ордерами від 21.02.15 з підписом позивача. 06.02.15 позивач прийняв спадщину після померлої 19.07.14 [PERSON] і 21.02.15 він звернувся до керівника агрофірми «Запрудянська» з вимогою не проводити на належних йому земельних ділянках весняно-польові роботи, так як договір оренди в подальшому укладатися не буде, на що керівник СФГ «Нива-2» [PERSON], який був раніше керівником АФ «Запрудянська», надав договір оренди, укладений СФГ «Нива-2» з [PERSON] від 21.07.08 про оренду належних їй земельних ділянок. Так як у даному договорі підпис [PERSON] не відповідав її підпису, позивач звернувся із відповідною заявою до правоохоронних органів, якими була проведена судово-почеркознавча експертиза і встановлено, що підпис у договорі від 21.07.08 виконаний не [PERSON]. Вважаючи, що СФГ «Нива-2» без достатніх правових підстав користувався земельними ділянками позивача, останній звернувся до суду із позовом про визнання недійсним договору оренди від 21.07.08, укладеного між даним підприємством та його матір»ю [PERSON], скасувати його державну реєстрацію, витребувати у відповідача вказані земельні ділянкі та стягнути з нього на користь позивача безпідставно отриманий дохід. У відповідності до ч.1 ст.770 ЦК України у разі зміни власника речі, переданої у найм, до нового власника переходять права та обов»язки наймодавця, а згідно до ст.1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов»язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Ч.2 ст.1220 ЦК України передбачено, що часом відкриття спадщини є день смерті особи. Згідно до ч.1 ст.3 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Як вбачається із ст.12 ЦК України особа здійснює свої цивільні права вільно, на власний розсуд. Нездійснення особою свох цивільних прав не є підставою для їх припинення. Частиною 1 ст.15 ЦК України визначено право кожної особи на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Суд вважає, що зазначаючи у позові на невідповідність у договорі оренди земельної ділянки від 21.07.08 підпису [PERSON] та відповідно на незаконність даного договору, позивач та його представник в судовому засіданні не довели, яким чином дане порушення порушує право позивача, так як невідповідність підпису [PERSON] у договорі жодним чином не вплинула на виконання умов договору, так як в судовому засіданні встановлено, що відповідач СФГ «Нива-2» щорічно видавав орендну плату [PERSON] до 2007 року, а згодом з 2008 року за її вказівкою іншим особам і за 2014 рік орендну плату отримав сам позивач. Тобто сторони погодилися на умови оренди, вказані в договорі оренди земельних ділянок [PERSON] і належно їх виконували по день смерті [PERSON]. Про це ж зазначає в поясненні позивач, що мати самостійно вирішувала свої питання і просила його не вмішуватися в її справи. Тим паче позивач не може достеменно стверджувати про відсутність волевиявлення його матері при укладанні договору оренди від 21.07.08, так як це нічим не підтверджено. Твердження позивача, що він отримав тільки половину орендної плати і, як він вважав, за оренду майнового паю, суд до уваги не приймає, так як у видаткових касових ордерах мається назва підприємства, яке видавало кошти, мається підпис позивача, вказана сума цифрами та прописом, виконані позивачем. Крім того, позивач достеменно знає, що майновий пай [PERSON] взяв в оренду КСП ім.Ватутіна, що підтверджено наданою суду копію майнового паю, а даних, що СФГ «Нива-2» є правонаступником КСП, суду не надано. [PERSON] за життя погодилася на умови оренди належних їй земельних ділянок, що підтверджено її підписом в договорі оренди від 01.11.02 та послідуючому отриманні орендної плати, з 2008 року з часу укладання нового договору по день смерті не зверталася до суду з позовом про недійсність нового договору, що порушували б її права. У відповідності до ч.1 ст.215 ЦК України підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені ч.1-3, 5 та 6 ст.203 ЦК України. Аналізуючи позовні вимоги, пояснення позивача та представників сторін, дослідивши надані сторонами докази по справі, суд вважає, що в судовому засіданні не доведено позивачем та його представником недодержання сторонами в момент укладення та реєстрації договору оренди від 21.07.08 вимог ст.203 ЦК України, тому підстав для задоволення позовних вимог суд не вбачає.

Outcome: dismissed