Jurisdiction: civil
Date: 2014-05-05 00:00:00

Позивач, звернувшись до суду з позовною заявою , вказав, що з 30.06.1990 р. він перебував в зареєстрованому шлюбі з відповідачем. Рішенням Стахановського міського суду від 01.10.2012 року шлюб між ними було розірвано. Під час шлюбу вони придбали квартиру [ADDRESS]. Договір купівлі - продажу відносно вказаного нерухомого майна складено на ім'я відповідача. Квартира [ADDRESS] придбана за спільні кошти сім'ї, вони спільно про ізводили пошук, квартира їх спільна власність. ? частина квартири на підставі договору дарування від 21.06.2006 року, посвідчено приватним нотаріусом [PERSON] , реєстр № 1821 подарована відповідачем їх дочці [PERSON]. На теперішній час відповідач висловлюється щодо відсутності його відношення до даної квартири, про своє бажання розпорядитися нею за власним бажанням. Просить суд визнати ? частки квартири [ADDRESS] придбану ним та відповідачем під час шлюбу і спільного проживання однією сім'єю спільною сумісною власністю. Визнати за кожним з них право власності по ? частки квартири [ADDRESS]. Позивач [PERSON] в судовому засіданні в повному обсязі підтримав позовні вимоги. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з'явилася. Заяву про слухання справи за її відсутністю не надала. Про причини неявки суд не повідомила. Про час і місце слухання справи повідомлена належним чином . З урахуванням викладеного судом ухвалено про заочний розгляд справи. Відповідно до вимог ч.1 ст. 11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи на підставі доказів, наданих сторонами. В судовому засіданні досліджені всі докази, надані сторонами. Клопотання про витребування і дослідження інших доказів до суду не надходило. Суд постановляє рішення на підставі доказів, наданих сторонами і досліджених під час судового засідання. Згідно з ч.1 ст.60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана, довести обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Відповідач не надав заперечень за позовом, тому обставини, на які посилається позивач за текстом позовної заяви суд вважає доведеними. Дослідивши наявні у справі письмові докази та оцінивши їх в сукупності, суд приходить до наступних висновків. .Відповідно до ч. 1 ст. 61 Сімейного Кодексу України об'єктом права спільної сумісної власності подружжя може бути будь-яке майно, за винятком виключеного з цивільного обороту. Згідно до ч. 1 ст. 70 СК України у разі поділу майна, що є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя, частки майна дружини та чоловіка є рівними, якщо інше не визначено домовленістю між ними або шлюбним договором. На підставі ч. 3 ст. 369 Цивільного Кодексу України майно, набуте подружжям за час шлюбу, є їхньою спільною сумісною власністю, якщо інше не встановлено договором або законом. В судовому засіданні встановлено, що сторони по справі перебували в зареєстрованому шлюбі з 30.06.1990 р. по 01.10.2012 року. Відповідно до довідки КП « Стахановське бюро технічної інвентаризації» від 282 від 18.09.2012 р. квартира [ADDRESS], зареєстрована: ? - за [PERSON] на підставі договору купівлі - продажу квартири від 06.05.1998 р., посвідченим приватним нотаріусом [PERSON], реєстр № 117 і ? частку за [PERSON] на підставі договору дарування ? частки квартири від 21.06.2006 р., посвідченого приватним нотаріусом [PERSON] , реєстр за № 1821. Заперечень або пояснень на позовну заяву відповідачем не надано. Отже спірна квартира була придбана під час шлюбу та спільного проживання і є спільною сумісною власністю подружжя., позовні вимоги обґрунтовані. Відповідно до ст. 1 Першого протоколу до Європейської конвенції про захист прав і основних свобод людини, кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не можу бути позбавлений свого майна, крім того як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом або загальними принципами міжнародного права. На підставі ч. 1 ст. 41 Конституції України кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своїм майном.

Outcome: approved