Jurisdiction: civil
Date: 2018-03-11 00:00:00

Позивач звернулась до суду з позовною заявою, де просить визнати\~ відповідача таким, таким, що втратив право на користування житловим приміщенням, а саме житловим будинком №137 по вул.Центральній в с.Головківка Олександрійського району Кіровоградської області. Свої вимоги позивач мотивує тим, що вона є власником\~ житлового будинку №137 по вул.Центральній в с.Головківка Олександрійського району Кіровоградської області, що підтверджується договором купівлі-продажу від 03.04.1989 року та технічним паспортом на житловий будинок. Відповідач в даному будинку значаться зареєстрованим, але з серпня 2016 року змінив місце проживання, переїхав в інший населений пункт, та фактично не проживає, за комунальні послуги не сплачує, його особистих речей в будинку немає. Оскільки відповідач не виконує обовязки по утриманню будинку та оплаті комунальних послуг, позивач позбавлений можливості повноцінно володіти, користуватись та розпоряджатись своїм будинком. Реєстрація відповідача в належному позивачу будинку суттєво погіршує житлові умови, створює перешкоди в користуванні будинком, в зв'язку з чим вона несе додаткові витрати по оплаті комунальних платежів, порушує її право на свій розсуд володіти, користуватись і розпоряджатись належним їй майном відповідно до ст.150 ЖК України. [PERSON] посилається на ч.2 ст.405 ЦК України та просить з врахуванням того, що відповідач, як член сімї не користується житлом, визнати його втратившим право користування житловим будинком. В судове засідання позивач [PERSON] не зявилась, про дату, час та місце розгляду справи повідомлена належним чином, через канцелярію суду представник позивача [PERSON] подав заяву про розгляд справи без участі позивача та її представника, позовні вимоги підтримав в повному обсязі, не заперечує проти\~ухвалення заочного рішення. Відповідач в судове засідання не зявився, причини неявки суду не повідомив. Відповідно до п. 4 ч. 8\~ст.128 ЦПК України вважається таким, що про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином. Відзиву на позов не подав. Зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст.280 ЦПК України. Відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою технічного засобу не здійснювалось. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню. Судом встановлено, що згідно з договором купівлі-продажу від 03.04.1989 року, посвідченого секретарем виконавчого комітету Головківської сільської ради народних депутатів, зареєстрованого в реєстрі за №26, та технічного паспорта на житловий будинок позивачу належить на праві приватної власності житловий будинок №137 по вул.Центральній в с.Головківка Олександрійського району Кіровоградської області. Відповідно до довідки виданої виконкомом Головківської сільської ради Олександрійського району Кіровоградської області від 22.11.2017 року №1021 [PERSON] дійсно зареєстрована за адресою: [INFO], та має такий склад сімї: чоловік - [PERSON], син - [PERSON], донька [PERSON], онук [PERSON]. Згідно з актом виконавчого комітету Головківської сільської ради Олександрійського району Кіровоградської області від 31.10.2017 року №1058 [PERSON], [INFO], зареєстрований в житловому будинку №137 по вул.Центральній в с.Головківка Олександрійського району Кіровоградської області, але за вказаною адресою фактично не проживає з серпня 2016 року, місце його перебування невідомо. Таким чином, суд вважає встановленим, що відповідач зареєстрований, але з серпня 2016 року не проживає в житловому будинку №137 по вул.Центральній в с.Головківка Олександрійського району Кіровоградської області, що перешкоджає позивачу вільно, на свій розсуд, розпоряджатися належним їй на праві приватної власності будинком, відповідно до ст.ст.319, 383 ЦК України. Відповідно до статті 41 Конституції України та пункту 2 частини першої статті 3, статті 321 ЦК України ніхто не може бути позбавлений права власності чи обмежений у його здійсненні, крім випадків, встановлених Конституцією та законом. Ніхто не може бути виселений із займаного жилого приміщення або обмежений у праві користування жилим приміщенням інакше як з підстав і в порядку, передбачених законом (ч.3 ст.9 ЖК України). Згідно ст.150 ЖК України громадяни, які мають у приватній власності будинок, квартиру, користуються ним (нею) для особистого проживання і проживання членів їх сімей і мають право розпоряджатись цією власністю на свій розсуд продавати, дарувати, заповідати, здавати в оренду, обмінювати, закладати, укладати інші не заборонені законом угоди. Згідно ч.1 ст.319 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд.\~ При цьому відповідно до ст.391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном. Особа має право на захист порушеного права у спосіб визначений законом або договором. Способи захисту цивільних прав та інтересів судом встановлені ч.2\~ ст.16 ЦК України. Членів сімї власника жилого будинку (квартири) може бути виселено у випадках, передбачених частиною першою статті 116, 157 ЖК України, або ж в порядку ч.2 ст.405 ЦК України, згідно якої член сімї власника житла втрачає право\~ на користування цим житлом у разі відсутності члена сімї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом. Враховуючи\~ відсутність відповідача за місцем реєстрації понад один рік, без поважних причин та відсутність іншої домовленості між власником житлового приміщення та відповідачем, суд вважає, що є підстави для визнання відповідача таким, що втратив право на користування\~ спірним житловим приміщенням. У разі будь-яких обмежень у здійсненні права користування та розпорядження своїм майном, власник має право вимагати усунення відповідних перешкод, зокрема, шляхом зняття особи з реєстрації місця проживання, пред'явивши разом з тим одну із таких вимог: 1) про позбавлення права власності на житлове приміщення; 2) про позбавлення права користування житловим приміщенням; 3) про визнання особи безвісно відсутньою; 4) про оголошення фізичної особи померлою. Таким чином, вирішення питання про визнання особи втратившою права користування жилим приміщенням, розглядається відповідно до норм житлового та цивільного законодавства (ст.ст. 71, 72, 116, 150 ЖК України; ст. 391 ЦК України). Таким чином, суд дійшов висновку, що в судовому засіданні позовні вимоги знайшли своє підтвердження. Реєстрація відповідача в помешканні за вищевказаною адресою, фактично перешкоджає позивачу в реалізації її прав власника жилого приміщення, яке підлягає відновленню шляхом визнання відповідача таким, що втратив право на користування житловим приміщенням, з підстав, передбачених ч.2 ст.405 ЦК України. Судові витрати, відповідно вимог\~ст.141 ЦПК України, суд залишає по фактично понесеним.

Outcome: approved