Jurisdiction: civil
Date: 2021-03-17 00:00:00

Позивач звернулась до суду з позовом, в якому просить визнати [PERSON] , таким, що втратив право користування житловим приміщенням, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] , стягнути з відповідача на користь позивача судові витрати. В обгрунтування вимог вказано, що між сторонами розірвано шлюб 29.10.2019 року, з січня 2018 року відповідач у квартирі, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] не проживав, не приймає участі в оплаті комунальних послуг та підтриманні квартири в належному стані, внаслідок чого позивач несе зайві матеріальні витрати. В судовому засіданні 18.03.2021 року позивач підтримала позовні вимоги та просила задовольнити. Відповідач в судові засідання не з`являвся, про час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, судові повістки повернулись на адресу суду з відміткою пошти «Адресат відсутній за вказаною адресою». Відзиву від відповідача не надходило. Представником третьої особи - [PERSON] заявлено клопотання про проведення розгляду справи без участі представника третьої особи, при винесенні рішення поклалась на розсуд суду. Згідно ч. 1 ст.\~280\~ЦПК України у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання, без поважних причин або неповідомлення ним про причини неявки, не подав відзив, позивач не заперечує проти заочного вирішення справи, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів. З урахуванням наведеного, на підставі положень ст. 280 ЦПК України, суд вважає за можливе провести розгляд справи за відсутності відповідача, третьої особи та ухвалити заочне рішення. Заслухавши позивача, свідків, дослідивши та оцінивши зібрані в матеріалах справи докази, суд приходить до наступного висновку. Судом встановлено, що на підставі договору дарування від 14.02.2018 року [PERSON] є власником квартири [ADDRESS] (а.с. 8). Сторони перебували в шлюбі з 18.08.2006 року та рішенням суду від 29.10.2019 року шлюб розірвано за рішенням суду (а.с. 7). Згідно довідки ОСББ «Джерело 39» від 03.11.2020 року, відомостей відділу моніторингу інформації про реєстрацію місця проживання УДМС України в Житомирській області зареєстроване місце проживання відповідача зареєстроване за адресою: [ADDRESS] (а.с. 11, 19). Статтею 76 ЦПК України передбачено, що доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються, зокрема, показаннями свідків. В судовому засіданні 18.03.2021 року було допитано свідків [PERSON] та [PERSON] , які є сусідами позивача та пояснили відповідач [PERSON] проживає за іншою адресою, свідки вказали, що речей відповідача у спірній квартирі не має, в квартирі він не проживає та перешкод у проживанні йому не чиниться. Відповідно до ч. 1 ст. 383 ЦК України власник житлового будинку має право використовувати помешкання для власного проживання, проживання членів своєї сім`ї, інших осіб. Згідно ст. 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном. Згідно ч. 1 ст. 405 ЦК України члени сім`ї власника житла, які проживають разом з ним, мають право на користування цим житлом відповідно до закону. Відповідно до ч. 2 статті 405 ЦК України визначено, що член сім`ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім`ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом. Як роз`яснено у постанові Верховного Суду України від 16.01.2012 року, вирішення питання про зняття особи з реєстрації обліку залежить, зокрема, від вирішення питання про право користування такої особи житловим приміщенням відповідно до норм житлового та цивільного законодавства. ( ст.ст.\~71,\~72,\~116,\~156, ЖК УРСР;\~ст. 405 ЦК України). Отже, у разі будь-яких обмежень у здійсненні права користування та розпорядження своїм майном власник має право вимагати усунення відповідних перешкод, зокрема, шляхом зняття особи з реєстрації місця проживання, пред`явивши водночас одну із таких вимог: про позбавлення права власності на житлове приміщення; про позбавлення права користування житловим приміщення; про визнання особи безвісно відсутньою; про оголошення фізичної особи померлою. Право на реєстрацію у житловому приміщенні є похідним від наявності права на користування житлом. Крім того, Верховний Суд України у Постанові від 15.05.2017 року, справа № 734/387/15-ц, зауважив, що\~«право користування житловим приміщенням може виникати та існувати лише в членів сім`ї власника будинку»;\~«право відповідачки на користування чужим майном (спірним житловим будинком) підлягає припиненню на вимогу власника цього майна відповідно до положень ч. 2\~ст. 406 Цивільного кодексу України». Згідно ч. 1 ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Відповідно до ч.ч. 1-3 ст. 12 ЦПК України \~цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Беручи до уваги викладене, оскільки відповідач [PERSON] зареєстрований та не проживає в квартирі [ADDRESS] понад один рік проте, місце його проживання зареєстроване за указаною адресою, інтересу до указаного житла не проявляє, факт реєстрації місця проживання відповідача у квартирі порушує права власника, а тому суд приходить до висновку про законність позовних вимог та можливість їх задоволення. Відповідно до ст. 141ЦПК України з відповідача підлягає стягненню на користь позивача судовий збір у розмірі 840,80 грн.

Outcome: approved