Jurisdiction: civil
Date: 2018-02-14 00:00:00

Позивач звернулась до суду з позовом, в якому просила розірвати шлюб між сторонами, зареєстрований 11.12.2015 року відділом державної реєстрації актів цивільного стану Житомирського МУЮ в Житомирській області; неповнолітнього сина [PERSON]. залишити на проживання з позивачем; сягнути з відповідача аліменти на утримання неповнолітнього сина [PERSON] у розмірі 2000,00 грн. щомісячно. Також позивач просила після розірвання шлюбу відновити їй дошлюбне прізвище «Заброцька». В обгрунтування позовних вимог зазначено, що спільне життя з відповідачем не склалось тому, що сторони мають різні погляди на сімейне життя та обовязки, подружні відносини припинилися з серпня 2016 року, спільне господарство не ведеться. Позивач зазначила, що на примирення з відповідачем не згодна. Від сторін надійшли заяви про розгляд справи без їх участі. Позивач позовні вимоги підтримала у повному обсязі та просила їх задовольнити, відповідач проти позовних вимог не заперечував та погодився сплачувати аліменти у розмірі 2000,00 грн. На підставі ч. 3 ст. 211 ЦПК України, якою передбачено, що учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності, якщо таке клопотання заявили всі учасники справи, судовий розгляд справи здійснюється на підставі наявних у суду матеріалів, суд вважає за можливе розглянути справу у відсутності сторін. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного висновку. Згідно свідоцтва про шлюб серії І-ТП №132248, сторони перебувають в шлюбі, зареєстрованому 11.12.2015 року відділом державної реєстрації актів цивільного стану Житомирського міського управління юстиції у Житомирській області, про що складено відповідний актовий запис №2868. Як передбачено ст. 51 Конституції України та\~ст. 24 Сімейного Кодексу України\~ шлюб ґрунтується на вільній згоді дружини і чоловіка, примус до шлюбу не допускається. Згідно\~ ст. 55 СК України\~ дружина та чоловік зобов'язані спільно піклуватись про побудову сімейних відносин між собою та іншими членами сім'ї на почуттях взаємної любові, поваги, дружби, взаємодопомоги. Чоловік зобов'язаний утверджувати в сім'ї повагу до матері. Дружина зобов'язана утверджувати в сім'ї повагу до батька. Дружина та чоловік відповідальні один перед одним, перед іншими членами сім'ї за свою поведінку в ній. Відповідно до ч. 3\~ ст. 56 СК України\~ кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до збереження шлюбних відносин є порушенням права чоловіка, дружини на свободу та особисту недоторканість. Згідно ч. 3\~ ст. 105 СК України\~ шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до\~ ст. 110 цього Кодексу. Оскільки сторони не бажають зберегти шлюб та не заперечують проти його розірвання, суд приходить до висновку про можливість задоволення позовних вимог у цій частині. Сторони є батьками [PERSON], 12.10.2010 року, відповідно до копії свідоцтва про народження, серії І-ТП № 251035. Статті 180, 181 СК України визначають обовязок утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Способи виконання батьками обов'язку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними. \~За домовленістю між батьками дитини той із них, хто проживає окремо від дитини, може брати участь у її утриманні в грошовій і (або) натуральній формі. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються Згідно ч. 2 ст. 182 СК України розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Відповідно до ст.ст. 181, 183 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Суд за заявою одержувача визначає розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Враховуючи наведені положення та те, що відповідач погоджується сплачувати аліменти у розмірі 2000,00 грн., суд вважає за можливе задовольнити позовні вимоги в цій частині. Відповідно до ст. 191 СК України аліменти на дитину присуджуються від дня предявлення позову. Згідно п. 1 ч. 1 ст. 430 ЦПК України суд допускає негайне виконання рішень у справах про стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць. Згідно ч. 1 ст. 142 ЦПК України у разі укладення мирової угоди до прийняття рішення у справі судом першої інстанції, відмови позивача від позову, визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті суд у відповідній ухвалі чи рішенні у порядку, встановленому законом, вирішує питання про повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову. Оскільки відповідач до початку розгляду справи по суті визнав позовні вимоги, суд вважає за необхідне повернути позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні даного позову, тобто 320 грн. 00 коп. На підставі ст.ст. 133, 141 ЦПК України з відповідача слід стягнути судовий збір у дохід держави 704,80 грн. з позовної вимоги про стягнення аліментів, та на користь позивача 320,00 грн. з позовної вимоги про розірвання шлюбу.

Outcome: approved