Jurisdiction: civil
Date: 2021-03-21 00:00:00

Позивач звернулась до суду з вказаним позовом, у якому просить визнати за нею в порядку спадкування за законом право власності на житловий будинок, що має загальну площу 60,9 м.кв., житлову площу 39,4 м.кв. з погосподарськими спорудами, що знаходиться по [ADDRESS] , який належав її сестрі [PERSON] , 1935 року народження, померлої [INFO] . В обґрунтування позовних вимог вказує, що [INFO] померла її сестра [PERSON] , після смерті якої відкрилася спадщина, що складається з житлового будинку [ADDRESS] . Даний будинок побудувала сестра , була головою колгоспного двору, однак за життя не оформила право власності на вказаний будинок. У встановлений законом строк позивач звернулася до державного нотаріуса Бердичівської нотаріальної контори із заявою про отримати свідоцтво про право на спадщину за законом на житловий будинок після смерті сестри як єдиний спадкоємець. Проте, постановою державного нотаріуса Бердичівської державної нотаріальної контори Пшеничної Єлизавети Сергіївни № 1121/02-31 від 19.08.2020 їй відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом у зв`язку з тим, що у позивача відсутній документ, що посвідчує право власності спадкодавця на житловий будинок . Вказані обставини стали підставою звернення до суду з цим позовом. Позивач та представник відповідача у судове засідання не з`явились, про дату, час та місце розгляду справи повідомлялись вчасно та належним чином. У письмовій заяві від 08.02.2021 представник позивача просить справу розглядати без її участі. 02.12.2020, 01.02.2021, 23.02.2021 на адресу суду від відповідача надійшли заяви про розгляд справи за відсутності його представника та визнання позовних вимог. Відповідно до ч.1 ст.223 ЦПК України неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею. Згідно ч.3 ст.211 ЦПК України, учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності. У відповідності до ч. 2 ст. 247 ЦПК України у зв`язку з розглядом справи за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Розглянувши та дослідивши матеріали справи, суд виходить з наступного. Так, судом встановлено, що [INFO] в селі Іванківці Бердичівського району Житомирської області померла [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про смерть серії [NUMBER] , актовий запис №582 (а.с.15). З довідки Семенівської сільської ради від 04.02.2019 № 124 вбачається, що [PERSON] проживала і була зареєстрована до дня смерті за адресою: [ADDRESS] ; на день смерті та на протязі шести місяців після смерті по вищевказаній адресі інші особи не зареєстровані (а.с.37). Довідкою Семенівської сільської ради від 04.01.2021 №1 встановлено, що [PERSON] була головою домогосподарства за адресою: [ADDRESS] , відповідно до записів погосподарської книги №2 на 2016-2023 роки, номер об`єкта 01-0067-3 (а.с.59). Право власності на житловий будинок, розташований в [ADDRESS] не зареєстроване (довідка Бердичівського міжміського бюро технічної інвентаризації №1039 від 12.08.2020, а.с.14). Позивач є сестрою [PERSON] , померлої [INFO] , та єдиним спадкоємцем майна останньої, що підтверджується матеріалами спадкової справи (а.с.33-54). [PERSON] звернулася до Бердичівської державної нотаріальної контори із заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину на житловий будинок. Постановою державного нотаріуса Бердичівської державної нотаріальної контори Пшеничної Єлизавети Сергіївни № 1121/02-31 від 19.08.2020 їй було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом у зв`язку з тим, що у позивача відсутній документ, що посвідчує право власності спадкодавця на житловий будинок ( а.с.7). Згідно ч. 1 ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Як визначено ст. 1216 ЦК України, спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Спадкування здійснюється за заповітом або за законом ( ст. 1217 ЦК УКраїни). Відповідно до ст. 1218 ЦК України, до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Згідно ч. 1 ст. 1222 ЦК України, спадкоємцями за заповітом і за законом можуть бути фізичні особи, які є живими на час відкриття спадщини, а також особи, які були зачаті за життя спадкодавця і народжені живими після відкриття спадщини. Згідно ст.1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. Як визначено ч. 1 ст. 316 ЦК України правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб. Власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном ( ч.1 ст. 317 ЦК УКраїни). Згідно ч. 1 ст. 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Відповідно до ч.1 ст.182 ЦК України право власності та інші речові права на нерухомі речі, обмеження прав, їх виникнення, перехід і припинення підлягають державній реєстрації. Згідно п.23 Постанови Пленуму Верховного Суду України №7 від 30.05.2008 «Про судову практику у справах про спадкування», у разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину, особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження. У відповідності до ст. 5,47,49 Закону України «Про нотаріат», п.22.31 Інструкції «Про порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами України», за відсутності у спадкоємця необхідних для видачі свідоцтва про право на спадщину документів, нотаріус роз`яснює йому процедуру вирішення зазначеного питання в судовому порядку. На підставі ст. 392 ЦК України - власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Умовою для переходу в порядку спадкування права власності на об`єкти нерухомості є набуття спадкодавцем зазначеного права у встановленому законодавством України порядку. Якщо за життя спадкодавець не набув права власності на нерухоме майно, то спадкоємець також не набуває права власності в порядку спадкування. До спадкоємця переходять лише визначені майнові права, які належали спадкодавцеві на час відкриття спадщини. Для набуття права власності у встановленому законодавством порядку спадкоємець повинен здійснити дії, які необхідні для набуття права власності на визначене нерухоме майно. Вбачається, що визнання права власності на спадкове майно в судовому порядку є винятковим способом захисту, що має застосовуватися, якщо існують перешкоди для оформлення спадкових прав, зокрема, в нотаріальному порядку. Отже, з урахуванням вищевикладеного та того, що позивач фактично прийняла спадщину за законом за спадкодавцем [PERSON] , однак у неї існують певні перешкоди щодо оформлення спадкових прав через відсутність у спадкодавця всіх правовстановлюючих документів на спадкове майно, суд, використовуючи винятковий спосіб захисту визнання права власності на спадкове майно, дійшов висновку, що позов є обґрунтованим і таким, що підлягає задоволенню.

Outcome: approved