Jurisdiction: civil
Date: 2015-02-09 00:00:00

Позивач звернувся із даним позовом до відповідачів про звільнення майна з-під арешту. Позовні вимоги мотивовані тим, що 30.08.2006 року між позивачем та відповідачем [PERSON] було укладено кредитний договір № VIН0AN00000831, згідно з яким позивач надав відповідачу кредит в розмірі 29200,03 доларів США зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 10,08% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення 28.08.2013 року. Того ж дня в забезпечення виконання зобов'язань за вказаним кредитним договором позивач та відповідач [PERSON] уклали договір застави рухомого майна, відповідно до якого [PERSON] надав позивачу в заставу належний йому на праві власності автомобіль марки GREAT WALL, модель: SAFE SUV, 2006 року випуску. У зв'язку з неналежним виконанням [PERSON] умов зазначеного вище кредитного договору ПАТ КБ «Приватбанк» звернувся до суду з позовом про звернення стягнення на предмет застави. Рішенням Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 17.05.2013 року, що набрало законної сили 27.05.2013 року, позов ПАТ КБ «Приватбанк» задоволено частково та в рахунок погашення заборгованості за кредитним договором № VIH0AN00000831 від 30.08.2006 року звернуто стягнення на зазначений вище автомобіль. 09.09.2014 року постановою державного виконавця Ленінського відділу державної виконавчої служби Вінницького міського управління юстиції Саволюк Я.О. при примусовому виконанні виконавчого листа № 2-3572/09 про стягнення з [PERSON] заборгованості на користь ПАТ «Банк «Фінанси та Кредит», виданого 25.08.2009 року Ленінським районним судом м. Вінниці, накладено арешт на все майно та заборонено здійснювати відчуження будь-якого майна, яке належить боржнику [PERSON] Однак з огляду на те, що право застави ПАТ КБ «Приватбанк» на вищевказаний автомобіль виникло раніше, ніж Ленінським районним судом м. Вінниці ухвалено рішення про стягнення з [PERSON] заборгованості на користь ПАТ «Банк «Фінанси та Кредит», а також враховуючи те, що заборгованість [PERSON] перед ПАТ КБ «Приватбанк» станом на 14.11.2014 року складає 64726,93 доларів США, що значно перевищує вартість предмету застави, накладення арешту та майбутнє стягнення на заставне майно суперечить вимогам ст. 54 Закону України «Про виконавче провадження» та порушує права позивача, як заставодержателя, на задоволення своїх вимог. Враховуючи викладене вище, позивач просив суд звільнити вищевказаний автомобіль з-під арешту, що накладений 09.09.2014 року постановою державного виконавця Ленінського відділу державної виконавчої служби Вінницького міського управління юстиції Саволюк Я.О. при примусовому виконанні виконавчого листа № 2-3572/09, а також заборонити органам державної виконавчої служби вчиняти будь-які дії, пов'язані з обмеженням ПАТ КБ «Приватбанк» права розпорядження відносно даного автомобіля. Представник позивача в судовому засіданні позов підтримав в повному обсязі, просив його задовольнити. Відповідач [PERSON] до судового засідання не з'явився з невідомих суду причин, про день час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином. Представник відповідача ПАТ «Банк «Фінанси та Кредит» Майданюк С.П. в судовому засіданні позов не визнав та заперечував проти його задоволення. Представник третьої особи до судового засідання не з'явився, до суду надійшла його заява про розгляд справи у його відсутність. Вислухавши пояснення учасників судового процесу, дослідивши матеріали цивільної справи, суд встановив наступні факти та відповідні їм правовідносини. 30.08.2006 року між ПАТ КБ «Приватбанк» та [PERSON] укладено кредитний договір № VIН0AN00000831, згідно з яким позивач надав відповідачу кредит в розмірі 29200,03 доларів США зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 10,08% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення 28.08.2013 року (а.с. 6-10). Того ж дня в забезпечення виконання зобов'язань за вищевказаним кредитним договором ПАТ КБ «Приватбанк» та [PERSON] уклали договір застави рухомого майна, відповідно до якого [PERSON] надав позивачу в заставу належний йому на праві власності автомобіль марки GREAT WALL, модель: SAFE SUV, рік випуску: 2006, тип ТЗ: Легковий універсал-В, № кузова/шасі: [NUMBER], реєстраційний номер: [NUMBER] (а.с. 10-13). У зв'язку з неналежним виконанням [PERSON] умов зазначеного вище кредитного договору ПАТ КБ «Приватбанк» звернувся до суду з позовом про звернення стягнення на предмет застави. Рішенням Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 17.05.2013 року, що набрало законної сили 27.05.2013 року, задоволено частково позов ПАТ КБ «Приватбанк» та в рахунок погашення заборгованості за кредитним договором № VIH0AN00000831 від 30.08.2006 року в сумі 45448,52 доларів США звернено стягнення на зазначений вище автомобіль шляхом опису та передачі даного автомобіля ПАТ КБ «Приватбанк» з правом його продажу ПАТ КБ «Приватбанк» з укладанням від імені [PERSON] договору купівлі-продажу будь-яким способом з іншою особою-покупцем, із зняттям вказаного автомобіля з обліку в органах ДАІ України, а також наданням ПАТ КБ «Приватбанк» всіх повноважень, необхідних для здійснення продажу (а.с. 16, 17). 09.09.2014 року постановою державного виконавця Ленінського відділу державної виконавчої служби Вінницького міського управління юстиції [PERSON] при примусовому виконанні виконавчого листа № 2-3572/09 про стягнення з [PERSON] на користь ПАТ «Банк «Фінанси та Кредит» заборгованості в розмірі 53379,53 грн., виданого 25.08.2009 року Ленінським районним судом м. Вінниці, накладено арешт на все майно та заборонено здійснювати відчуження будь-якого майна, що належить боржнику [PERSON] (а.с. 15) Вищезазначене обтяження 30.09.2014 року внесено до автоматизованого обліку ДАІ МВС України, що підтверджується карткою арешту транспортного засобу (а.с. 14). Згідно Інструкції «Про проведення виконавчих дій» №74/5 від 15.12.1999 р. та ст. 54 Закону України «Про виконавче провадження» для задоволення вимог стягувачів, які не є заставодержателями, стягнення на заставне майно може бути звернено у разі: виникнення права застави після винесення судом рішення про стягнення з боржника коштів; коли вартість предмета застави перевищує розмір заборгованості боржника заставодержателю. Відповідно до ст. 1 Закону України «Про заставу» застава - це спосіб забезпечення зобов'язань. В силу застави кредитор (заставодержатель) має право в разі невиконання боржником (заставодавцем) забезпеченого заставою зобов'язання одержати задоволення з вартості заставленого майна переважно перед іншими кредиторами. Відповідно до ст. 16 Закону України «Про заставу» право застави виникає з моменту укладання договору застави. В даному випадку право застави у ПАТ КБ «Приватбанк» виникло 30.08.2006 року, а постанова про накладення арешту була винесена 09.09.2014 року, тобто пізніше, ніж було укладено договір застави. Крім того, станом на станом на 14.11.2014 року заборгованість відповідача [PERSON] перед позивачем складає 64726,93 доларів США, в тому числі за рішенням суду від 17 травня 2013 року 45448,52 долари США, що значно перевищує орієнтовну вартість автомобіля. Згідно ст. 60 Закону України «Про виконавче провадження» особа яка вважає, що майно, на яке накладено арешт, належить їй, а не боржникові, може звернутися до суду з позовом про визнання права на майно і про звільнення з - під арешту. Статтею 54 Закону України «Про виконавче провадження» передбачено право заставодержателя звернутися до суду про звільнення заставленого майно з - під арешту. Відповідно до п. 4 постанови Пленуму Верховного суду України від 27.08.76 року № 6 «Про судову практику в справах про виключення майна з опису» за правилами, встановленими для розгляду позовів про виключення майна з опису, розглядаються вимоги громадян і організацій, що ґрунтуються як на праві власності на описане майно, так і на праві володіння ним і відповідачами в справі суд притягує боржника, особу, в інтересах якої накладено арешт на майно. Згідно ст. 585 ЦК України право застави виникає з моменту укладення договору застави, а у випадках, коли договір підлягає нотаріальному посвідченню, - з моменту його нотаріального посвідчення. Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 21 Закону України «Про забезпечення вимог кредиторів та реєстрацію обтяжень» до забезпечувальних обтяжень належить застава рухомого майна згідно з параграфом 6 глави 49 Цивільного кодексу України, що виникає на підставі договору. Згідно ст. 14 Закону України «Про забезпечення вимог кредиторів та реєстрацію обтяжень» зареєстроване обтяження має вищий пріоритет над незареєстрованими обтяженнями. Пріоритет зареєстрованих обтяжень визначається у черговості їх реєстрації. Обтяжувач з вищим пріоритетом має преважне право на звернення стягнення на предмет обтяження. Відповідно до ч. 1 ст. 54 Закону України «Про виконавче провадження» стягнення на заставлене майно в порядку примусового виконання допускається за виконавчими документами для задоволення вимог стягувача - заставодержателя. Згідно ч. 1 ст. 60 Закону України «Про виконавче провадження» особа, яка вважає, що майно, на яке накладено арешт, належить їй, а не боржникові, може звернутися до суду з позовом про визнання права власності на це майно і про зняття з нього арешту. За таких обставин суд приходить до висновку про задоволення позову в повному обсязі, оскільки заявлені позовні вимоги знайшли своє підтвердження в ході судового розгляду та є обґрунтованими, наявний арешт порушує права кредитора, а також боржника, та може спричинити непоправні наслідки, а тому позов підлягає задоволенню в обраний позивачем спосіб. Зважаючи на усну заяву представника позивача, суд вважає за можливе судові витрати залишити за позивачем. На підставі вищевикладеного,

Outcome: approved