Jurisdiction: civil
Date: 2014-03-11 00:00:00

Позивач звернулась до суду з позовом до [PERSON] та просила суд ухвалити рішення, яким стягнути з нього на свою користь заборгованість за договором позики у розмірі 11 333 євро, що відповідно до офіційного курсу гривні станом на 13.10.2009 року становить 134 033 гривень, а також витрати по сплаті судового збору у розмірі 1 340 грн. Обґрунтовуючи заявлені вимоги позивач зазначила, що 13 жовтня 2009 року між позивачем та відповідачем був укладений договір позики, відповідно до якого, відповідач отримав від позивача грошові кошти у розмірі 11 333 євро, про що відповідач надав розписку, в якій зобов'язався повернути зазначені грошові суми за першою вимогою [PERSON]. У червні 2013 року відповідач звернулась до позивача з вимогою про повернення боргу. Проте, відповідач цю суму не повернув, в зв'язку з чим позивач змушена звернутись до суду із зазначеним позовом. У судове засідання позивач не з'явилась, надавши до суду заяву про те, що позов підтримує та просить розглянути справу за її відсутністю. Відповідач у судове засідання надав заяву, в якій позов визнав, проти його задоволення не заперечував. Відповідно до ч.1, 4 ст.174 ЦПК України відповідач може визнати позов протягом часу судового розгляду, шляхом викладення в адресованих до суду письмових заявах, які приєднуються до справи. У разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. У зв'язку з неявкою всіх осіб, які беруть участь у справі, в силу ч. 2 ст. 197 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши докази по справі у їх сукупності, суд вважає що позовні вимоги підлягають задоволенню, з наступних підстав. В судовому засіданні встановлено, що за договором позики від 13 жовтня 2009 року, [PERSON] отримав в борг від [PERSON] грошові кошти у розмірі 11 333 євро, що відповідно до офіційного курсу гривні НБУ станом на 13.10.2009 року становить 134 033 гривень, про що відповідач надав розписку, в якій зобов'язався повернути грошову суму 11 333 євро за вимогою [PERSON]. В обумовлений сторонами строк відповідач суму позики не повернув. На вимогу позивача про повернення позики відповідач умови договору не виконав. Таким чином, в порушення договірних зобов'язань, що виникли між сторонами, відповідач у зазначену дату суми позики не повернув. За правилом ч. ч. 2 та 3 ст. 545 ЦК України якщо боржник видав кредиторові борговий документ, кредитор, приймаючи виконання зобов'язання, повинен повернути його боржникові. У разі неможливості повернення боргового документа кредитор повинен вказати про це у розписці, яку він видає. Наявність боргового документа у боржника підтверджує виконання ним свого обов'язку. Таким чином наявність боргового документу у кредитора без відповідної помітки про виконання зобов'язання свідчить про невиконання останнього. Згідно ч. 1 ст. 1046 ЦК України за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов'язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. На підтвердження укладення договору позики та його умов може бути представлена розписка позичальника або інший документ, який посвідчує передання йому позикодавцем визначеної грошової суми або визначеної кількості речей (ч. 2 ст. 1047 ЦК України). Відповідно до ч.1 ст. 1049 ЦК України, позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлено договором. При цьому боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання. У відповідності з ч. 1 ст. 1050 ЦК України, якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов'язаний сплатити грошову суму відповідно до ст. 625 цього Кодексу. У відповідністю зі ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання. На підставі ст. 526 ЦК України зобов'язання повинне виконуватися належним чином згідно умов договору й вимог ЦК України. Згідно ст. 16 ЦК України кожна особа має право звернутися в суд за захистом свого цивільного права у випадку його порушення з вимогою про примусове виконання зобов'язання в натурі Відповідно до ч.1, 2 ст. 533 ЦК України, грошове зобов'язання має бути виконане у гривнях. Якщо у зобов'язанні визначено грошовий еквівалент в іноземній валюті, сума, що підлягає сплаті у гривнях, визначається за офіційним курсом відповідної валюти на день платежу, якщо інший порядок її визначення не встановлений договором або законом чи іншим нормативно-правовим актом. Відповідно до курсу НБУ станом на 13.10.2009 року, 11 333 євро еквівалентно 134 033 гривень. Отже, загальна сума боргу становить 134 033 гривень. За таких обставин суд вважає за необхідне визнати позов обґрунтованим та стягнути з відповідача на користь позивача грошові кошти за договором позики, у розмірі 134 033 гривень. Згідно ст. 88 ЦПК України з відповідача на користь позивача також слід стягнути судові витрати, а саме судовий збір у розмірі 1 340, 33 грн. Згідно ст. 11 ЦПК України суд розглядає цивільну справу в межах заявлених вимог і на підставі представлених сторонами доказів.

Outcome: approved