Jurisdiction: civil
Date: 2020-01-20 00:00:00

Позивач звернувся\~у суд\~із позовом\~до Прутівської сільської ради про визнання права власності на майно.\~ В обґрунтування позовних вимог вказав, що [INFO] померла баба позивача [PERSON] . Останній на підставі державного акту на право власності на землю IV-ІФ №010550, виданого 01.03.2001 р. належала земельна ділянк площею 1,03 га. для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, що розташована на території Прутівської сільської ради. Внаслідок смерті [PERSON] в управління спадковим майном вступила її дочка [PERSON] . Після смерті матері позивача [PERSON] , яка померла [INFO] . спадкоємцем за заповітом став позивач. Однак, через відсутність оригінала правовстановлюючого документа- Державного акта на спадкове майно, не може отримати свідоцтво про право на спадщину за заповітом, постановою державного нотаріуса було відмовлено позивачу у видачі свідоцтва про право на спадщину на земельну ділянку, а тому позивач вимушений був звернутися до суду із даним позовом. Представник позивача в судове засідання подала заяву, в якій позовні вимоги підтримала у повному обсязі, позов просила задоволити, справу розглядати за її відсутності. Представник відповідача Прутівської сільської ради в судове засідання не зявився, подав до суду заяву, в якій просив справу розглядати без його участі, позовні вимоги підтримав в повному обсязі. Суд, перевіривши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. З повного витягу з Державного реєстру актів цивільного стану громадян щодо актового запису про смерть слідує, що [PERSON] померла [INFO] , останній на підставі Державного акту на право приватної власності на землю IV-ІФ №010550, належала земельна ділянка площею 1,03 га.. Земельна ділянка розташована на території Прутівської сільської ради. З довідки від 26.02.2019 р. №146, виданої Прутівською сільською радою, вбачається, що за померлою [PERSON] , 1919 р.н., яка померла [INFO] . №26 від 19.11.1999 р., зареєстровано земельний пай ділянка № [NUMBER] площею 1.03 га, який знаходиться на території Прутівської сільської ради. На день смерті [PERSON] , 1919 р.н. в господарстві в с. Прутівка не було зареєстровано нікого. Після смерті [PERSON] , 1919 р.н. в управління спадковим майном вступила її дочка [PERSON] , 1935 р.н., яка померла [INFO] /з 36 від 29.11.2016. Після її смерті в управління спадковим майном вступив її син [PERSON] , 1956 р.н. Заповіт від імені [PERSON] , 1919 р.н. посвідчувався в Прутівській сільській раді зареєстрований в реєстрі нотаріальних дій під №16 від 01.03.1999 р. З свідоцва про смерть Серія [NUMBER] , виданого на [PERSON] , слідує, що остання померла [INFO] . З заповіту від 18.11.2011 р., посвідченого секретарем Устянської сільської ради, вбачається, що [PERSON] заповіла все своє майно на користь [PERSON] . З довідки від 12.04.2019 р. №466, виданої Прутівською сільською радою, слідує, що за померлою матір`ю [PERSON] , 1935 р.н., яка померла [INFO] зареєстровано спадкове майно. На день смерті [PERSON] , 1935 р.н. в господарстві в [ADDRESS] , крім померлого були зареєстровані та проживали: син [PERSON] , 1956 р.н., який здійснює догляд за спадковим майном померлої. Заповіт від імені [PERSON] , 1935 р.н. посвідчувався в Устянській сільській раді 18.11.2011 р. і зареєстровано в реєстрі за №19. З витягу про реєстрацію в Спадковому реєстрі від 07.12.2016 р. слідує, що після смерті [PERSON] зареєстрована спадкова справа. З довідки від 25.11.2019 р. № 2737/02-14, виданої державним нотаріусом першої Снятинської державної нотаріальної контори слідує, що після смерті [PERSON] , померлої [INFO] , що проживала в с.Устя, Снятинського району, Івано-Франківської області заведена спадкова справа за №431/2016 на підставі заяви про прийняття спадщини за заповітом №845 від 07.12.2016 р. сина померлої [PERSON] , [INFO] , жителя [ADDRESS] . Постановою державного нотаріуса І Снятинської державної нотаріальної контори від 05.08.2019 р. №1650/02-31 відмовлено [PERSON] , [INFO] , жителю [ADDRESS] у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом після смерті [PERSON] , померлої [INFO] , на земельну ділянку для ведення товарного сільськогосподарського виробництва площею 1,0255 га., що розташована на території Прутівської сільської ради Снятинського району Івано-Франківської області, яка належала [PERSON] , померлій [INFO] , спадкоємцем якої була [PERSON] , яка прийняла спадщину, але не оформила своїх спадкових прав. Оскільки спадкоємець [PERSON] не надав оригінал правовстановлюючого документу, який підтверджує право власності спадкодавця на вищезгадану земельну ділянку. Із ч.1 ст. 1268 ЦК України вбачається, що спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її, а з ч.3 ст.1268 ЦК України слідує, що спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Згідно ст. 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Згідно із ч.ч.2, 3, 5 ст.158 ЗК України, виключно судом вирішуються земельні спори з приводу володіння, користування і розпорядження земельними ділянками, що перебувають у власності та користуванні громадян і юридичних осіб. Згідно пунктів 10, 11 Постанови Пленуму Верховного суду України від 30 травня 2008 року № 7 «Про судову практику у справах про спадкування» про те, що відповідно до статті 1225 ЦК України право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців за загальними правилами спадкування (зі збереженням її цільового призначення) при підтвердженні цього права спадкодавця державним актом на право власності на землю або іншим правовстановлюючим документом. Відповідно до п.г. ч.1 ст.81 Земельного кодексу України громадяни України набувають права власності на земельні ділянки на підставі прийняття спадщини. Згідно ст. 392 ЦК України власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Відповідно до ч.1 ст.15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Згідно п.1 ч.2 ст.16 ЦК України, способами захисту цивільних прав та інтересів можуть бути, зокрема визнання права. За наведених обставин суд вважає, що слід визнати\~за позивачем\~право власності\~на земельну\~ділянку № [NUMBER] \~площею 1,03\~га.,\~для ведення\~ товарного\~сільськогосподарського виробництва,\~розташовану на\~території Прутівської\~сільської ради,\~Снятинського району\~Івано-Франківської\~області,\~яка належала\~померлій [PERSON] \~на підставі\~державного акту\~на право\~приватної власності\~на землю\~Серія IV-ІФ №010550, зареєстрованого в Книзі записів державних актів на право приватної власності на землю за №50 від 01.03.2001 р. На підставі наведеного, та ст. ст. 15, 16, 328, 392, 1268 ЦК України,

Outcome: approved