Jurisdiction: civil
Date: 2018-11-27 00:00:00

Позивач звернулась в суд з позовом до [PERSON] про відшкодування завданих збитків. В обґрунтування позовних вимог зазначила, що вона проживає в [ADDRESS] Її сусідом є [PERSON], який проживає в [ADDRESS]. В травні 2017 року відповідач самовільно змістив межу між суміжними земельними ділянками та встановив металевий паркан. При цьому, відповідач повністю вирізав належні їй плодові дерева в кількості 16 штук. Розмір збитків, завданих внаслідок незаконної порубки плодових дерев на її присадибній земельній ділянці проведено згідно «Такси для обчислення розміру шкоди, заподіяної лісу підприємствами, установами, організаціями та громадянами незаконним вирубуванням та пошкодженням дерев і чагарників до ступеня припинення росту», що затверджена постановою КМУ № 665 від 23 липня 2008 року (Додаток №1 до постанови), та становить 20 307 грн. За вказаних обставин позивач звернулась в суд з даним позовом. В судовому засіданні позивачка та її адвокат Панчук І.О. позовні вимоги підтримали з мотивів, наведених у позові. Відповідач в судове засідання не з'явився, хоча про час та день розгляду справи повідомлявся належним чином. При цьому, в матеріалах справи наявна заява [PERSON] про розгляд справи за його відсутності, в задоволенні позову просить відмовити. Згідно ч.3 ст.211 ЦПК України учасник справи має право заявляти клопотання про розгляд справи за його відсутності. Вивчивши матеріали справи, вислухавши пояснення позивача та її адвоката, оцінивши докази у їх сукупності, суд приходить до висновку, що позов не обґрунтований та задоволенню не підлягає з наступних підстав. Згідно ст.81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Судом встановлено, що позивачці [PERSON] на підставі договору купівлі-продажу від 09.10.2009 року належить житловий будинок [ADDRESS]. Договір посвідчено державним нотаріусом Калинівської державної нотаріальної контори Вінницької області Василишиною Л.В. та зареєстровано в реєстрі №1598. Згідно листа Державної екологічної інспекції у Вінницькій області №355-ф/04 від 05.12.2017 року, адресованого громадянці [PERSON] щодо прийняття мір до [PERSON] відносно пошкодження фруктових дерев в межах приватної власності, останній запропоновано звернутись із позовом щодо порушення матеріальних та моральних прав до судових органів, оскільки видалення зелених насаджень на земельній ділянці, яка перебуває у приватній власності, здійснюється за рішенням власника та дія постанови КМУ від 01.02.2012 року «Про такси для обчислення розміру шкоди, заподіяними у межах міст та інших населених пунктів» не поширюється та не потребує дозволу на спеціальне використання природних ресурсів, виходячи зі змісту ст.10 ЗУ «Про рослинний світ». Відповідно до ч.1 ст.22 ЦК України, особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Згідно ч.1166 ЦК України, майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Відповідно до частини 6 ст.82 ЦПК України вирок суду в кримінальному провадженні, ухвала про закриття кримінального провадження і звільнення особи від кримінальної відповідальності або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення, які набрали законної сили, є обов'язковими для суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалений вирок, ухвала або постанова суду, лише в питанні, чи мали місце ці дії (бездіяльність) та чи вчинені вони цією особою. При цьому, суд звертає увагу на ту обставину, що в ході розгляду працівниками поліції звернень та повідомлень гр.[PERSON] по факту пошкодження та порізки плодових дерев на її земельній ділянці громадянином [PERSON], даний факт не знайшов свого підтвердження, про що свідчать висновки Калинівського ВП ГУНП у Вінницькій області по факту звернення [PERSON] №2019, №2542, №2598, №1113, №863, №1047, №1697, №2383, №2737, №3595, витребуваних судом в порядку витребування доказів з Калинівського ВП ГУНП у Вінницькій області. Крім цього, слід зазначити, що позивачкою не надано доказів щодо належності їй на праві власності земельної ділянки, розташованої в [ADDRESS] Відповідно до вимог ч.ч.1,5,6,7 ст.81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Суд не може збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи, крім витребування доказів судом у випадку, коли він має сумніви у добросовісному здійсненні учасниками справи їхніх процесуальних прав або виконанні обов'язків щодо доказів, а також інших випадків, передбачених цим Кодексом. Згідно ст.89 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. З урахуванням наведених правових норм, виходячи із встановлених судом обставин справи, суд вважає, що в задоволені позову слід відмовити в зв'язку з його безпідставністю. Враховуючи прийняте судом рішення та на підставі ст.141 ЦПК України, суд вважає за необхідне витрати по сплаті судового збору віднести на рахунок держави, оскільки позивач звільнена від сплати судового збору на підставі п.9 ч.1 ст.5 ЗУ «Про судовий збір» . На підставі викладеного,

Outcome: dismissed