Jurisdiction: civil
Date: 2016-06-19 00:00:00

Позивач звернулась до суду з позовною заявою до відповідача [PERSON] про розірвання договору довічного утримання із двосторонньою реституцією або про визнання недійсним договору довічного утримання і двосторонньою реституцією. Посилається на те що, 11 вересня 1997 року позивач уклала з відповідачем договір довічного утримання згідно якого [PERSON] зобов?зувалась довічно утримувати [PERSON] забезпечуючи її їжею, одягом, доглядом та необхідною допомогою і зберігши в її безкоштовному довічному користуванні квартиру [ADDRESS]. Вартість матеріального забезпечення сторони договору визначили 30 грн. 27.01.1998 року зазначений договір довічного утримання був зареєстрований в Чернівецькому обласному бюро технічної інвентаризації та оформлено право власності на квартиру [ADDRESS] за [PERSON] Фактично одразу після укладання договору відповідач [PERSON] виїхала за межі України, а саме в Америку. Таким чином, відповідач перебуваючи в Америці не могла виконувати умови договору довічного утримання. Крім цього, відповідач протягом 15 років не сплачувала навіть комунальні платежі. Починаючи з 16 травня 2012 року позивач уклала угоду про догляд з обласною благодійною спілкою Самаритян, які тривалий час і доглядають за нею. В зв?язку із невиконання відповідачем умов спірного договору, просила розірвати договір або визнати недійсним довічного утримання НБ 06551505 від 11 вересня 1997 року, укладений між [PERSON] та [PERSON], посвідчений в Першій Чернівецькій державній нотаріальній конторі державним нотаріусом [PERSON], зареєстрований в реєстрі № 2ДС-447. Скасувати записи про державну реєстрацію право власності квартири [ADDRESS] за [PERSON] . Визнати право власності на квартиру [ADDRESS] за [PERSON]. Скасувати заборону відчуження квартири [ADDRESS] накладену державним нотаріусом Першої Државної нотаріальної контори [PERSON] Позивач в судовому засіданні позовні вимоги підтримала посилаючись на обставини, викладені в позовній заяві, просила позовні вимоги задовольнити. Представник позивача в судовому засіданні позовні вимоги підтримав повністю, просив задовольнити позовні вимоги з підстав, викладених в позові, повністю підтвердивши викладені в ньому обставини. Представник позивача суду пояснив, що після укладення договору довічного утримання відповідач тривалий час порушувала умови договору, не піклується про умови проживання та стан здоров?я [PERSON], не надавала ніякої допомоги, не сплачувала комунальні платежі. Представник відповідача [PERSON] в судовому засіданні позовні вимоги не визнала, в подальшому не заперечувала проти розірвання договору. Однак не з тих підстав, що зазначені в позовній заяві та пояснила, що за кошти відповідача провели ремонтні роботи в квартині позивача. Що стосується комунальних платежів, вказувала що, розрахункові книжки були у позивача. Заслухавши доводи сторін, пояснення свідків, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов обгрунтований і підлягає до задоволення частково. Судом встановлено, що 11 вересня 1997 року позивач уклала з відповідачем договір довічного утримання згідно якого [PERSON] зобов?зувалась довічно утримувати [PERSON] забезпечуючи її їжею, одягом, доглядом та необхідною допомогою і зберігши в її безкоштовному довічному користуванні квартиру [ADDRESS]. Вартість матеріального забезпечення сторони договору визначили 30 грн. 27.01.1998 року зазначений договір довічного утримання був зареєстрований в Чернівецькому обласному бюро технічної інвентаризації та оформлено право власності на квартиру [ADDRESS] за [PERSON] Фактично одразу після укладання договору відповідач [PERSON] виїхала за межі України, а саме в Америку. Таким чином, відповідач перебуваючи в Америці не могла виконувати умови договору довічного утримання. Крім цього, відповідач протягом 15 років не сплачувала навіть комунальні платежі. Починаючи з 16 травня 2012 року позивач уклала угоду про догляд з обласною благодійною спілкою Самаритян, які тривалий час і доглядають за нею. Сама представник відповідача, в судовому засіданні не заперечував той факт, що відповідач [PERSON] переїхала на постійне місце проживання д Сполучених Штатів Америки і з 2000-2015 роки приїжджала в гості приблизно 5-6 разів. Допитані в судовому засіданні свідки [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON] підтвердили той факт, що відповідача [PERSON] не бачили тривалий час, знають, що вона проживає в Америці та те, що [PERSON] уклала угоду про догляд зі благодійною спілкою Самаритян. Відповідно до\~ст. 425 ЦК УРСР\~(у редакції, що діяла на момент укладення договору) за договором довічного утримання одна сторона, що є непрацездатною особою за віком або станом здоров'я (відчужувач), передає у власність другій стороні набувачеві майна) будинок (квартиру) або частину його, взамін чого набувач майна зобов'язується надавати відчужувачеві довічно матеріальне забезпечення в натурі у вигляді житла, харчування, догляду і необхідної допомоги. За змістом\~ст. 428 цього Кодексу\~договір довічного утримання може бути розірваний за вимогою відчужувача, якщо набувач майна не виконує обов'язків, взятих ним на себе за договором. Відповідно до п. 4\~Прикінцевих та перехідних положень ЦК України\~Цивільний кодекс України\~застосовується до цивільних відносин, що виникли після набрання ним чинності. Щодо цивільних відносин, які виникли до набрання чинності\~Цивільним кодексом України, положення цього\~Кодексу\~застосовуються до тих прав і обов'язків, що виникли або продовжують існувати після набрання ним чинності. У разі розірвання договору довічного утримання (догляду) у зв'язку з невиконанням або неналежним виконанням набувачем обов'язків за договором, відчужувач набуває право власності на майно, яке було ним передане, і має право вимагати його повернення. У цьому разі витрати, зроблені набувачем на утримання та (або) догляд відчужувача, не підлягають поверненню (ч. 1\~ст. 756 ЦК України). Умовами договору довічного утримання також визначено, що він може бути розірваний за згодою сторін, а у випадку невиконання його умов і відмови від добровільного розірвання однієї зі сторін - в судовому порядку. Відповідно до\~ст. 752 ЦК України\~у разі неможливості подальшого виконання фізичною особою обов'язків набувача за договором довічного утримання (догляду) з підстав, що мають істотне значення, обов'язки набувача можуть бути передані за згодою відчужувача члену сім'ї набувача або іншій особі за їхньою згодою. Відмова відчужувача у наданні згоди на передання обов'язків набувача за договором довічного утримання (догляду) іншій особі може бути оскаржена до суду. У цьому разі суд бере до уваги тривалість виконання договору та інші обставини, які мають істотне значення. Водночас, законодавець не визначає порядку здійснення заміни набувача та форму, в якій має бути висловлена згода відчужувача. У випадку передачі обов'язків набувача майна фактично відбувається передача боргу на іншу особу, оскільки відбувається повна заміна сторони (набувача майна) в зобов'язанні. Тому обов'язки набувача можуть бути передані виключно за згодою відчужувача. Крім того, законодавець не визначає порядку здійснення заміни набувача та форму, в якій має бути висловлена згода відчужувача. Тому необхідно застосовувати загальні положення про зобов'язання, зокрема в частині підстав та порядку заміни боржника (ст. 520 - 523 ЦК України). У разі заміни набувача має бути складений правочин про заміну набувача між попереднім та новим набувачем, який має бути схвалений відчужувачем. Зазначений правочин повинен бути вчинений у такій самій формі, як і договір довічного утримання. Статтею 744 ЦК України\~встановлено, що за договором довічного утримання (догляду) одна сторона (відчужувач) передає другій стороні (набувачеві) у власність житловий будинок, квартиру або їх частину, інше нерухоме майно або рухоме майно, яке має значну цінність, взамін чого набувач зобов'язується забезпечувати відчужувача утриманням та (або) доглядом довічно. Згідно\~ст. 749 ЦК України\~у договорі довічного утримання (догляду) можуть бути визначені всі види матеріального забезпечення, а також усі види догляду (опікування), якими набувач має забезпечувати відчужувача. Якщо обов'язки набувача не були конкретно визначені або у разі виникнення потреби забезпечити відчужувача іншими видами матеріального забезпечення та догляду спір має вирішуватися відповідно до засад справедливості та розумності. Набувач зобов'язаний у разі смерті відчужувача поховати його, навіть якщо це не було передбачено договором довічного утримання (догляду). \~ \~Згідно\~ст. 755 ЦК України\~договір довічного утримання (договору) може бути розірваний за рішенням суду: 1)на вимогу відчужувача або третьої особи, на користь якої він був укладений, у разі невиконання або неналежного виконання набувачем своїх обов*язків, незалежно від його вини; 2)на вимогу набувача. Договір довічного утримання (догляду) припиняється зі смертю відчужувача. Тому, доводи представника відповідача, що обов'язки [PERSON] щодо догляду за [PERSON] було покладено на неї на підставі усної домовленості, а згодом на підставі довіреностей (т. 1 а.с. 237, 238) та, які здійснювали догляд за позивачем, у зв'язку з чим підстав для розірвання договору довічного утримання немає, є безпідставними. Слід зазначити, що нормами\~ЦК УРСР\~також не передбачалось передання обов'язків набувача за договором довічного утримання іншій особі, зокрема на підставі довіреностей. І така можливість не передбачена у самому договорі довічного утримання. З урахуванням наведеного, встановленого під час судового розгляду справи факту невиконання відповідачем умов договору довічного утримання, суд дійшов висновку про задоволення позовних вимог - розірвання договору довічного утримання № НБ 06551505 від 11 вересня 1997 року, укладений між [PERSON] та [PERSON], посвідчений в Першій Чернівецькій державній нотаріальній конторі державним нотаріусом [PERSON], зареєстрований в реєстрі № 2ДС-447. Скасувати записи про державну реєстрацію право власності квартири [ADDRESS] за [PERSON] . Визнати право власності на квартиру № 55 по вул. Героїв Майдану ( кол. Червоноармійська), 77 м.Чернівці за [PERSON]. Скасувати заборону відчуження квартири [ADDRESS] накладену державним нотаріусом Першої Державної нотаріальної контори [PERSON] Відповідно до вимог Цивільно-процесуального кодексу України позивач на свій розсуд обирає спосіб захисту своїх порушених прав. На підставі викладеного ст.ст. 525, 526, 744, 755 ЦК України,

Outcome: approved