Jurisdiction: civil
Date: 2014-07-08 00:00:00

Позивач звернулась до Жовтневого районного суду м.Дніпропетровська з даним позовом в якому посилалась на те, що 16.04.2014 року між нею та ПАТ «Фінростбанк», в особі начальника Дніпропетровського відділення №1, укладено договір про строковий вклад №674 з щомісячною сплатою процентів «Весняні паРОСТки від ФінРОСТбанку». Відповідно до вказаного договору банк приймає від позивача в депозит грошові кошти в сумі 200000 гривень на строк 30 днів - з 16.04.2014 року по 16.05.2014 року на умовах, визначених договором. Для виконання умов цього договору банк відкриває вкладникові депозитний рахунок [NUMBER], на якому обліковується сума вкладу. 16.04.2014 року позивачем було внесено на вказаний депозитний рахунок грошові кошти в сумі 200000 гривень. 19.05.2014 року. Позивач звернулась до банку з відповідним письмовим клопотанням - заявою (вх. №4512 від 19.05.2014) з проханням щодо дострокового повернення суми вкладу та нарахованих відсотків за договором про строковий вклад від 16.04.2014 року №674. 22.05.2014 року позивач звернулась до Дніпропетровського відділення №1 ПАТ «Фінростбанк» для отримання грошових коштів в сумі 200000 гривень, що обліковується на депозитному рахунку [NUMBER] та нарахованих відсотків згідно умов договору, однак службові особи вказаного банку відмовили у задоволенні вимог позивача, тому позивач просила суд зобов'язати ПАТ «Фінростбанк» видати їй вклад в розмірі 200000 гривень, зобов'язати надати розрахунок процентів, нарахованих на суму вкладу за договором про строковий вклад, зобов'язати відповідача видати їй суму нарахованих відсотків за користування її коштами відповідно до договору про строковий вклад, стягнути моральну шкоду в розмірі 5000 гривень та стягнути судовий збір в розмірі 2000 гривень. Позивач у судове засідання не з'явилась, надала заяву з проханням справу розглянути без її участі, просила позовні вимоги задовольнити в повному обсязі. Представник відповідача в судове засідання не з'явився, про час та місце судового засідання був повідомлений належним чином у встановленому законом порядку, тому суд, враховуючи вказані обставини та надане позивачем клопотання, вважає недоцільним подальше відкладання справи, та на підставі статті 169 ЦПК України вважає за можливе провести розгляд справи в заочному порядку. Дослідивши матеріали справи, приходить до наступного. Згідно частин 1-3 ст. 10 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Сторони та інші особи, які беруть участь у справі, мають рівні права щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Згідно ст. 11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. У відповідності до ст.60 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі, і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може ґрунтуватись на припущеннях. Судом встановлено, що 16.04.2014 року між позивачем та відповідачем було укладено договір про строковий вклад №674 з щомісячною сплатою процентів «Весняні паРОСТки» від ФінРОСТбанку», що підтверджується копією договору наявною в матеріалах справи (а.с 5,6). Відповідно до вказаного договору банк приймає від позивача в депозит грошові кошти в сумі 200000 гривень на строк 30 днів - з 16.04.2014 року по 16.05.2014 року на умовах, визначених договором. Для виконання умов цього договору банк відкриває вкладникові депозитний рахунок [NUMBER], на якому обліковується сума вкладу. 16.04.2014 року [PERSON] було внесено на вказаний депозитний рахунок грошові кошти в розмірі 200000 гривень, що підтверджується відповідною квитанцією від 16.04.2014 року № TR.84272.434.99022 наявною в матеріалах справи (а.с. 8). Відповідно до додаткової угоди до вказаного договору від 16.05.2014 року строк розміщення вкладу продовжено на 30 днів - з 16.05.2014 року по 16.06.2014 року.(а.с. 7) В п. 2.2.2 вищевказаного договору передбачено, що вкладних має право отримати вклад, або будь-яку суму вкладу, повідомивши про це банк за 2 робочі дні до дати передбачуваного розірвання договору, що оформляється відповідним письмовим клопотанням вкладника про розірвання даного договору, при цього застосовується процедура, викладена в п. 2.1.2 договору. П. 2.1.2 договору визначає, що банк має право при достроковому поверненні вкладу або будь-якої суми з вкладу з ініціативи вкладника знизити процентну ставку за користування вкладом за наступною процедурою: здійснюється перерахунок процентів, нарахованих з початку дії договору шляхом зниження процентних ставок до 1% річних. В п. 2.3.2 зазначено, що банк зобов'язаний при отриманні клопотання вкладника про дострокове отримання вкладу, або будь-якої суми з вкладу в односторонньому порядку відмовитись від договору та повернути вклад і нараховані проценти згідно умов, викладених у п. 1.5,2.1.2, 2.2.2 договору. Вказані умови договору про строковий вклад кореспондується з приписами ст. 1060 ЦК України. Вказаною нормою закону передбачено, що за договором банківського вкладу незалежно від його виду банк зобов'язаний видати вклад або його частину на першу вимогу вкладника. Умова договору про відмову від права на одержання вкладу на першу вимогу є нікчемною. Такі ж вимоги містить п. 3.3 Положення про порядок здійснення банками України вкладних операцій з юридичним і фізичними особами, затвердженого Постановою Правління Національного банку України №516 від 03.12.2003 року, зі змінами та доповненнями. 19.05.2014 року позивач звернулась з заявою про дострокове повернення суми вкладу та нарахованих відсотків за довго ром про стоковий вклад від 16.04.2014 року №674. 22.05.2014 року позивач звернулась до Дніпропетровського відділення №1 ПАТ «Фінростбанк» для отримання грошових коштів в сумі 200000 гривень, що обліковуються на депозитному рахунку [NUMBER] та нарахованих відсотків згідно умов договору, однак службові особи вказаного баку відмовили позивачу у задоволенні її вимог щодо повернення вкладу. Згідно з ч. 1 ст. 41 Конституції України кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності. Згідно зі ст. 2 Закону України «Про банки і банківську діяльність» від 07.12.2000 року № 2121-ІІІ, зі змінами та доповненнями, вклад (депозит) - це кошти в готівковій або у безготівковій формі, у валюті України або в іноземній валюті, які розміщені клієнтами на їх іменних рахунках у банку на договірних засадах на визначений строк зберігання або без зазначення такого строку і підлягають виплаті вкладнику відповідно до законодавства України та умов договору. На підставі ст. 1058 ЦК України за договором банківського вкладу (депозиту) одна сторона (банк), що прийняла від другої сторони (вкладника), або для неї грошову суму (вклад), що надійшла, зобов'язується виплачувати вкладникові таку суму та проценти на неї або дохід в іншій формі на умовах та в порядку, встановлених договором. Частиною 1 ст. 1075 ЦК України передбачено, що договір банківського вкладу розривається за заявою клієнта у будь-який час. Частиною 1 ст. 15 ЦК України передбачено, що кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Згідно ст. 16 ЦК України кожна особа має право звернутись до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Оцінюючі всі докази досліджені судом у судовому засіданні у їх сукупності, та приймаючи до уваги, що відповідач порушив право позивача на повернення сум вкладів у тому числі і дострокове, суд вважає необхідним, зобов'язати відповідача повернути суму банківського вкладу за договором банківського вкладу № 674 від 16.04.2014 року розміщеному на депозитному рахунку [NUMBER] в розмірі 200000 гривень з нарахованими відсотками за користування коштами на час винесення рішення - задовольнивши позовні вимоги в цій частині. Вирішуючи вимоги позивача щодо зобов'язання надати розрахунок процентів, нарахованих на суму вкладу за договором про строковий вклад №674 від 16.04.2014 року, суд приходить до висновку, що у задоволенні даної частини вимоги необхідно відмовити, оскільки такий обов'язок відповідача не передбачено договором, укладеним між сторонами справи. Оцінюючи позовні вимоги в частині вимог про стягнення моральної шкоди, суд приходить до висновку про те, що позивачем не надано належних та достатніх доказів спричинення відповідачем йому такої шкоди. Відповідно до ст.88 ЦПК України, підлягають задоволенню вимоги в частині стягнення судових витрат, що складаються з витрат на сплату суми судового збору у розмірі 2000 грн. На підставі викладеного,

Outcome: partial