Jurisdiction: civil
Date: 2020-05-17 00:00:00

Позивач звернулась до суду з позовом до відповідача про стягнення аліментів. На підтвердження позовних вимог в заяві вказала, що з 2006р. позивач проживала однією сім`єю з відповідачем без реєстрації шлюбу, 22.08.2014р. шлюб між ними було зареєстровано. Сторони мають спільних неповнолітніх дітей - [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] . З лютого 2019р. шлюбні відносини припинені. Зараз діти знаходяться на утриманні позивача. Допомоги, яку відповідач інколи надає недостатньо для утримання дітей. Відповідач працездатний, офіційно працює судновим рубщиком на Ленінградському суднобудівному заводі «ПЕЛЛА», має високий стабільний дохід, його стан здоров`я добрий, тому він має змогу утримувати своїх дітей. Крім того, він здає в оренду два земельних пая та отримує дохід від цього. В судове засідання позивачка не з`явилася, від неї надійшла телефонограма про слухання справи у її відсутність, позовні вимоги просить задовольнити. Відповідач до суду не з`явився, про розгляд справи повідомлений вчасно та належним чином - оголошенням на сайті Баштанського районного суду Миколаївської області. Дослідивши письмові докази в матеріалах справи, суд встановив: - згідно свідоцтва про народження, сторони мають неповнолітніх дітей - [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] . Частинами 7, 8 СК України встановлено, що при вирішенні будь-яких питань щодо дітей суд повинен виходити з якнайкращого забезпечення інтересів дітей і, тим більш, при захисті одного з основних прав дитини - права на утримання, яке кореспондується з конституційним обов`язком батьків утримувати дітей до їх повноліття. Статтею 180 Сімейного кодексу України передбачено обов`язок батьків утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно статті 182 Сімейного кодексу України при визначенні розміру аліментів судом враховуються наступні обставини: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Суд виходить з того, що відповідач є особою працездатного віку, не має на утриманні інших осіб, має нормальний стан здоров`я і має об`єктивну можливість виплачувати аліменти на утримання дітей. Будь-яких доказів, які б це спростовували, відповідачем не надано. Таким чином, суд вважає, що з відповідача слід стягнути аліменти у твердій грошовій сумі 3300грн., але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Відповідно до ч.6 ст.141 ЦПК України якщо позивача, на користь якого ухвалено рішення, звільнено від сплати судового збору, він стягується з відповідача в дохід держави пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог. У зв`язку з тим, що позивач була звільнена від сплати судового збору, то з відповідача підлягає стягненню судовий збір у сумі 840,80 грн. в дохід держави.

Outcome: approved