Jurisdiction: civil
Date: 2015-11-04 00:00:00

Позивач звернулась до суду з вказаним позовом, в обґрунтування якого зазначила, що вона на підставі договору дарування від 14.02.2001 року є власником житлового будинку, що знаходиться в [ADDRESS]. У вказаному будинку вона дозволила проживати відповідачам та зареєструватись в ньому. У 2012 році для відповідачів придбали інше житло по [ADDRESS]. На даний час позивач має бажання з чоловіком проживати в спірному будинку, а тому просить виселити відповідачів із спірного будинку та зняти з реєстраційного обліку. Згідно ст. 391 ЦК України власник має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном. В судовому засіданні позивач підтримала позовні вимоги, суду пояснила, що вона з чоловіком мають намір проживати у спірному будинку, в якому на даний час проживають відповідачі, а тому просить виселити останніх. Відповідачів вона пустила проживати в будинку з 2001 року. просить позов задовольнити. Відповідачі позов не визнали, суду пояснили, що вони з дозволу позивача вже тривалий час проживають у спірному будинку з 2001 року і зареєструвались в ньому. Просять відмовити в задоволенні позову. Від представника третьої особи Служби у справах дітей Коростишівської РДА надійшло клопотання про розгляд справи без їх участі, а тому суд розглянув справу без участі останніх, інші учасники процесу не заперечили. Третя особа Коростишівський районний сектор Державної міграційної служби в Житомирській області для розгляду справи не з»явились, повідомлялись належним чином, клопотань про відкладення розгляду справи не надходило, а тому суд розглянув справу без участі останніх, інші учасники процесу не заперечили. Суд, заслухавши пояснення учасників процесу, дослідивши надані сторонами докази, на засадах змагальності, в межах позовних вимог, вважає, що позов не підлягає до задоволення. Судом встановлено, що позивач на підставі договору дарування від 14.02.2001 року є власником житлового будинку, що знаходиться в [ADDRESS]. З 2001 року у вказаному будинку проживають та зареєстровані відповідачі з дозволу позивача, відповідно [PERSON] зареєстрований з 07.11.2003 року та [PERSON] зареєстрована 20.06.2001 року. Разом з відповідачами у спірному будинку проживають і неповнолітні діти останніх [PERSON],1999р.н. та [PERSON],2004р.н. У відповідності до ч.1 ст. 109 ЖК України виселення із займаного жилого приміщення допускається з підстав, установлених законом. Виселення проводиться добровільно або в судовому порядку з санкції прокурора лише осіб, які самоправно зайняли жиле приміщення або проживають у будинках, що загрожують обвалом. Однак, позивачем не вказано підстав, установлених законом, щодо виселення відповідачів. Посилання позивача на норми (ст.ст. 16,316,383,391 ЦК України) стосовно права власності в даному випадку не можуть бути застосовані до виниклих житлових правовідносин щодо виселення. Крім цього, відповідачі вселилась, зареєстровані і проживають у спірному будинку з дозволу позивача. Стосовно вимог про зняття з реєстрації, то такі вимоги є похідними від вимог про виселення і відповідно задоволенню не підлягають. Крім того, питання зняття з реєстрації вирішує орган реєстрації на підставі рішення суду про виселення. Підстави та предмет позову не змінювались. Таким чином, виходячи з викладеного, відсутні підстави для виселення відповідачів. Враховуючи викладене, на підставі ст. 109 ЖК України,

Outcome: dismissed