Jurisdiction: civil
Date: 2018-05-28 00:00:00

Позивач звернувся у суд із позовом до [PERSON], [PERSON] про визнання права власності на майно. В обґрунтування позовних вимог вказав, що 09.10.2016 р. померла [PERSON] Померлій на підставі Державного акту на право власності на землю ЯЛ №361198, виданого 13.10.2011 р., належала земельна ділянка, площею 0,6683 для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, що розташована на території Вовчківської сільської ради, урочище «Вище хімії» та земельна ділянка площею 0,5847 га для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, що розташована на території Вовчківської сільської ради, урочище «Попельницьке», яка належала померлій на підставі Державного акту на право власності на земельну ділянку ЯЛ №361199 від 13.10.2011 р. Спадкоємцем за заповітом, став позивач, оскільки подав у встановлений шестимісячний термін заяву про прийняття спадщини. Відповідачі по справі не претендують на вищезгадані земельні ділянки. В звязку з тим, що оригінали державних актів були втрачені та не видаються спадкоємцям відділом Держгеокадастру, державним нотаріусом першої Снятинської нотаріальної контори було відмовлено позивачу у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом на земельні ділянки, а тому позивач вимушений звернутися до суду з даним позовом. Представник позивачів подала до суду заяву, в якій позовні вимоги підтримала у повному обсязі, позов просила задоволити, справу розглядати за її відсутності. Відповідачі в судове засідання не зявилися, по не відомій суду причині, хоча вчасно повідомлялися про розгляд справи на сайті суду. Суд, перевіривши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. З свідоцтва про смерть, Серія І-НМ №236070, виданого на [PERSON], слідує, що остання померла 09.10.2016 р. З Державного акту на право власності на земельну ділянку Серія ЯЛ № 361198, виданого на [PERSON], слідує, що останній належала земельна ділянка розміром 0, 6683 га. В урочищі «Вище хімії». З Державного акту на право власності на земельну ділянку Серія ЯЛ №361199, виданого на [PERSON], слідує, що останній належала земельна ділянка розміром 0, 5847 га.. Земельна ділянка розташована в урочищі «Попельницьке». З довідки від 15.01.2018 р., виданої Вовчківською сільською радою, слідує, що на день смерті померлої [PERSON], [INFO], яка померла 09.10.2016 р. в с.Вовчківці по вул. Грушевського, 29 ніхто не був зареєстрований і не проживав. З довідки від 15.01.2018 р. №23, виданої Вовчківською сільською радою, слідує, що господарство по вул. Грушевського, 29 в с. Вовчківці має в користуванні земельну ділянку, загальною площею 3, 0946 га., в тому числі для будівництва та обслуговування житлового будинку та господарських будівель 0, 2319 га., для ведення особистого селянського господарства 0, 3627 га., для ведення товарного сільськогосподарського виробництва (пай). Земельна яастка пай в розмірі 2.50 га здана в оренду ПФ «Ярослав і К». Власник паю: [PERSON] 1,25 га., [PERSON] 1,25 га. З довідки від 28.12.2017 р. № 2743/02-14, виданої Першою Снятинською нотаріальною конторою, слідує, що після смерті [PERSON], яка померла 09.10.2016 р. і проживала в [INFO], заведена спадкова справа за № 440/2016 на підставі заяви про прийняття спадщини за заповітом №4 від 10.01.2017 р. [PERSON], [INFO], жителя [INFO], заяви про прийняття спадщини за законом №857 від 12.12.2016 р. племінниці померлої [PERSON], [INFO], житеьки м. Снятин, вул. Шевченка, №28/39, Снятинського району, Івано-Франківської області та заяви про відмову від прийняття спадщини №858 від 12.12.2016 р. сестри померлої [PERSON], [INFO], жительки с. Вовчківці, Снятинського району, Івано-Франківської області. Інших спадкоємців немає. \~ \~ \~ \~Постановою державного нотаріуса Першої Снятинської районної державної нотаріальної контори відмовлено [PERSON], [INFO], жителю [INFO] у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом після смерті [PERSON], померлої 09.10.2016 р., на земельні ділянки для ведення товарного сільськогосподарського виробництва площею 0, 6683 га в урочищі «Вище хімії» і площею 0, 5847 га в урочищі «Попельницьке», розташовані на території Вовчківської сільської ради, оскільки спадкоємець [PERSON] не надав оригінали правовстановлюючих документів на вищезгадані земельні ділянки, які підтверджують право власності на вищевказані земельні ділянки. Із заповіту від 27.11.2012 р., посвідченого приватним нотаріусом Снятинського нотаріального округу, слідує, що [PERSON] заповіла все своє майно на користь [PERSON] Із ч.1 ст. 1268 ЦК України вбачається, що спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її, а з ч.3 ст.1268 ЦК України слідує, що спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Згідно ст. 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Згідно із ч.ч.2, 3, 5 ст.158 ЗК України, виключно судом вирішуються земельні спори з приводу володіння, користування і розпорядження земельними ділянками, що перебувають у власності та користуванні громадян і юридичних осіб. Згідно пунктів 10, 11 Постанови Пленуму Верховного суду України від 30 травня 2008 року № 7 «Про судову практику у справах про спадкування» про те, що відповідно до статті 1225 ЦК України право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців за загальними правилами спадкування (зі збереженням її цільового призначення) при підтвердженні цього права спадкодавця державним актом на право власності на землю або іншим правовстановлюючим документом. Відповідно до п.г. ч.1 ст.81 Земельного кодексу України громадяни України набувають права власності на земельні ділянки на підставі прийняття спадщини. Згідно ст. 392 ЦК України власник майна може предявити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Відповідно до ч.1 ст.15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Згідно п.1 ч.2 ст.16 ЦК України, способами захисту цивільних прав та інтересів можуть бути, зокрема визнання права. За наведених обставин суд вважає, що слід визнати за позивачем [PERSON], право власності на земельну ділянку для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, площею 0, 5847 га., що розташована на території Вовчківської сільської ради, яка належала померлій [PERSON] на підставі Державного акту на право власності на землю ЯЛ №361199, виданого 13.10.2011 року та зареєстрованого в Книзі записів Державних актів за № 262520001000639 та визнати за позивачем [PERSON], право власності на земельну ділянку для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, площею 0, 6683 га., що розташована на території Вовчківської сільської ради, яка належала померлій [PERSON] на підставі Державного акту на право власності на землю ЯЛ №361198, виданого 13.10.2011 року та зареєстрованого в Книзі записів Державних актів за № 262520001000640. На підставі наведеного, та ст. ст. 15, 16, 328, 392, 1268 ЦК України,

Outcome: approved