Jurisdiction: civil
Date: 2019-11-05 00:00:00

Позивач звернулась до суду з позовом, в якому просить визнати за нею право власності на 1/5 частину житлового будинку літ. «А-1», житловою площею 69,7 кв.м., загальною площею 115,6 кв.м., з відповідними надвірними будівлями, який розташований за адресою: [ADDRESS], у порядку набувальної давності. Позивач у судове засідання не з`явилась, її представник надав суду заяву про розгляд справи за його відсутності та відсутності його довірителя, на задоволенні позову наполягає. Представник відповідача у судове засідання не з`явився, надав суду клопотання, в якому просить розглянути справу за його відсутності, справу вирішити на розсуд суду. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши матеріали справи, перевіривши докази, з`ясувавши фактичні обставини справи, суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що позивач [PERSON] є власником 4/5 частин житлового будинку літ. «А-1», житловою площею 69,7 кв.м., загальною площею 115,6 кв.м., з відповідними надвірними будівлями, який розташований за адресою: [ADDRESS] на підставі свідоцтва про право на спадщину за законом, виданого приватним нотаріусом Лозівського міського нотаріального округу Харківської області Руденко Т.В. 17.09.2019 року за реєстром №1315 після смерті чоловіка [PERSON] , померлого [INFO] . З часу одруження позивач з чоловіком разом мешкали у зазначеному будинку. Після смерті чоловіка позивач продовжує мешкати у будинку. Згідно Свідоцтва про право особистої власності від 29 вересня 1966 року власниками житлового будинку на той час були: 4/5 частини - [PERSON] та [PERSON] (по 2/5 частині кожний) (в подальшому чоловік позивача - [PERSON] оформив 2/5 частини будинку в порядку спадкування); 1/5 частина - [PERSON] . Відповідно до довідки КП «Житлова управляюча компанія» станом на 01.01.2013 року власниками вказаного житлового будинку року були: 2/5 частини - [PERSON] на підставі Свідоцтва про право на спадщину за законом, виданого Лозівською державною нотаріальною конторою Харківської області, 13 червня 1998 року, за реєстром №1-2377; 2/5 частини - [PERSON] на підставі Свідоцтва про право особистої власності на житловий будинок, виданого Лозівським відділом комунального господарства 29 вересня 1966 року; 1/5 частина - [PERSON] на підставі договору купівлі-продажу №223, посвідченого Лозівською філією Харківської товарної біржі 24 грудня 1996 року. Згідно Листа Головного територіального управління юстиції в Харківській області Лозівського міськрайоного відділу державної реєстрації актів цивільного стану №2976/15.9-04-04 від 04 жовтня 2019 року [PERSON] , [INFO] помер [INFO] . Відповідно до повідомлення Лозівської державної нотаріальної контори Харківської області та Інформаційної довідки зі Спадкового реєстру (спадкові справи та видані на їх підставі свідоцтва про право на спадщину) після смерті [PERSON] , померлого [INFO] , спадкова справа не заводилась. Отже, починаючи з 2001 (фактично з 1998) року чоловік позивача [PERSON] фактично добросовісно, відкрито, безперервно володів та користувався чужим майном, а саме 1/5 частиною житлового будинку, який розташований за адресою: [ADDRESS] , що належала [PERSON] на праві приватної власності, а позивач після смерті чоловіка продовжує відкрито та безперервно володіти спірним майном. Претензій щодо права позивача на вищевказаний житловий будинок в цілому за весь цей час до неї ніхто не пред`являв, тобто її володіння, користування та розпорядження нерухомим майном є відкритим та беззаперечним. Відповідно до ч.1 ст. 344 ЦК України, особа, яка добросовісно заволоділа чужим майном і продовжує відкрито, безперервно володіти нерухомим майном протягом десяти років або рухомим майном - протягом п`яти років, набуває право власності на це майно (набувальна давність), якщо інше не встановлено цим Кодексом. Право власності на нерухоме майно, що підлягає державній реєстрації, виникає за набувальною давністю з моменту державної реєстрації. Частина 2 цієї ж статті передбачає, що особа, яка заявляє про давність володіння, може приєднати до часу свого володіння увесь час, протягом якого цим майном володіла особа, чиїм спадкоємцем (правонаступником) вона є. Частина 4 статті передбачає, що право власності за набувальною давністю на нерухоме майно, транспортні засоби, цінні папери набувається за рішенням суду. Згідно ст.328 ЦК України, право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Враховуючи викладене, суд вважає, що позивач є добросовісним набувачем, оскільки вже протягом більш ніж 10 років відкрито та безперервно володіє зазначеним будинком, в зв`язку з чим позов підлягає задоволенню.

Outcome: approved