Jurisdiction: civil
Date: 2017-09-10 00:00:00

Позивач звернулась до Новопсковського районного суду Луганської області з позовною заявою, в якій просить визнати за нею право власності в порядку спадкування за заповітом на домоволодіння, розташоване за адресою: вул. Миру (Леніна), 40, с. Булавинівка Новопсковського району Луганської області, яке залишилось після [PERSON], померлого 25.09.2000. Обґрунтовує свої вимоги тим, що 25.09.2000 помер її чоловік, [PERSON]. Після його смерті відкрилась спадщина у вигляді домоволодіння, розташованого в с. Булавинівка Новопсковського району Луганської області, вул. Миру (Леніна), 40, майнового паю, вартістю 9546, 00 грн. Вона, як дружина померлого, являється спадкоємицею першої черги за законом, відповідачі її сини спадщину не приймали, спадкоємців, які мають обовязкову частку у спадщині, крім неї не має, також за життя [PERSON] залишив на імя позивача заповіт. Спадщину вона фактично прийняла. Зараз їй необхідно реалізувати своє право на спадщину отримати свідоцтво про право на спадщину на домоволодіння, але вона не може цього зробити, так як втрачене свідоцтво про право особистої власності на домоволодіння, яке було видане на імя чоловіка в 1991 році виконавчим комітетом Новопсковської районної ради народних депутатів, тому нотаріусом відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом. У зв'язку з вищевикладеним вона змушена звертатися до суду з даним позовом. Позивач в судове засідання не зявилася, про день та час розгляду справи повідомлена належним чином, в позовній заяві просить справу розглядати без її участі. Відповідачі в судове засідання не зявились, про день та час розгляду справи повідомлені належним чином, до суду надали заяви про розгляд справи без їх участі, з позовними вимогами згодні. Суд вважає за можливе розгляду справу без участі сторін, за наявними в матеріалах справи доказами. Згідно з ч.4 ст.174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Дослідивши наявні у справі письмові докази, спадкову справу, інвентаризаційну справу, зважаючи на те, що визнання відповідачами позовних вимог ґрунтується на законних підставах, не суперечить закону та не порушує прав, свобод чи інтересів інших осіб, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлені такі факти та відповідні їм правовідносини. Відповідно до паспорту громадянина України серії ЕК №795065, виданого 10 квітня 1998 року Новопсковським РВ УМВС України в Луганській області, позивач [PERSON], [INFO], зареєстрована за адресою: [INFO]. З свідоцтва про укладення шлюбу серії 1-ЕД №320170, виданого 30 квітня 1976 року Пісківським сільським ЗАГСом Новопсковського району Ворошиловградської області, вбачається, що [PERSON] 30 квітня 1976 року уклав шлюб з [PERSON], після реєстрації шлюбу дружина отримала прізвище «Бахтин». Матеріалами справи встановлено, що 25 вересня 2000 року помер чоловік позивача [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про смерть серії 1-ЕД №237670, виданого 25 вересня 200 року Пісківською сільською радою Новопсковського району Луганської області, актовий запис №30. Після його смерті відкрилася спадщина у вигляді домоволодіння №40 по вул. Миру (Леніна), 40, в с. Булавинівка Новопсковського району Луганської області. Згідно заповіту від 20 вересня 2000 року, [PERSON] все своє майно, яке на день його смерті буде йому належати, у чому б воно не полягало і де б воно не знаходилось в тому числі житловий будинок з усіма господарськими та побутовими спорудами, що знаходиться в селі Булавинівка вул. Леніна, 40, Новопсковського району Луганської області, він заповідає [PERSON]. Статтею 534 ЦК України (в редакції 1963 року), кожний громадянин може залишити за заповітом усе своє майно або частину його (не виключаючи предметів звичайної домашньої обстановки і вжитку) одній або кільком особам як тим, що входять, так і тим, що не входять до кола спадкоємців за законом, а також державі або окремим державним, кооперативним та іншим громадським організаціям. Відповідно до ст.1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов'язків від фізичної особи, яка померла (спадкодавця) до інших осіб (спадкоємців). Право на спадкування мають особи, визначені у заповіті, що визначено ст.1223 ЦК України. Отже, позивач є спадкоємцем першої черги за законом та за заповітом спадкового майна у вигляді домоволодіння, що знаходиться в с. Булавинівка, Новопсковського району, Луганської області, по вул. Миру (Леніна), 40, після смерті її чоловіка [PERSON] 25 травня 2017 року позивач звернулась до нотаріуса з заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину за законом на житловий будинок №40 по вул. Мира (Леніна) с. Булавинівка Новопсковського району Луганської області. Згідно постанови державного нотаріуса Новопсковської державної нотаріальної контори про відмову вчинення нотаріальної дії від 25 травня 2017 року, позивачу [PERSON] було відмовлено у вчиненні нотаріальних дій видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на житловий будинок №40 по вул. Мира (Леніна), с. Булавинівка Новопсковського району Луганської області, що залишився після [PERSON], який помер 25 вересня 2000 року, на підставі того, що нею не були подані необхідні для вчинення нотаріальної дії документи. Як вбачається з матеріалів спадкової справи заведеної після смерті [PERSON], його дружина [PERSON] звернулась до Новопсковської державної нотаріальної контори з заявою та 29.10.2007 отримала свідоцтво про право на спадщину за заповітом на майновий пай розміром 9546,00 грн., що становить 0,590 % від загальної вартості майна пайового фонду станом на 01 квітня 2000 року в сумі 2522381,00 грн за нарахованими дивідендами, що знаходяться в колективному сільськогосподарському підприємстві ТОВ «Булавін» с. Булавинівка Новопсковського району Луганської області і належить померлому на підставі свідоцтва про право власності на майновий пай члена колективного сільськогосподарського підприємства (майновий сертифікат) серія ЛУХ №032804, виданого Пісківською сільською радою Новопсковського району 05 лютого 2003, реєстр №184. Відповідно до витягу про реєстрацію в Спадковому реєстрі №11555022 спадкова справа зареєстрована за №43347097 післяі смерті [PERSON], померлого 25.09.2000. Згідно постанови державного нотаріуса Новопсковської державної нотаріальної контори про відмову вчинення нотаріальної дії від 25 травня 2017 року, позивачу [PERSON] було відмовлено у вчиненні нотаріальних дій видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на житловий будинок №40 по вул. Мира (Леніна), с. Булавинівка Новопсковського району Луганської області, що залишився після [PERSON], який помер 25 вересня 2000 року, на підставі того, що нею не були подані необхідні для вчинення нотаріальної дії документи. В даний час позивач бажає реалізувати своє право на спадщину за заповітом, але не може цього зробити, так як відсутні правовстановлюючі документи на спадкове майно житловий будинок, оскільки на житловий будинок втрачені правовстановлюючі документи та отримати дублікат втраченого свідоцтва не можливо. Зі спадкової справи вбачається, що позивач [PERSON] є єдиним спадкоємцем за заповітом, після смерті [PERSON], померлого 25 вересня 2000 року. Як вбачається з інвентаризаційної справи, відповідно до рішення Виконавчого комітету Пісківської сільської ради народних депутатів від 06 жовтня 1991 року, [PERSON] надано можливість оформити право власності на колгоспний двір №40 по вул. Леніна в с. Булавинівка, головою якого є [PERSON]. Судом встановлено, згідно звіту Новопсковського РБТІ про оцінку майна, рік побудови житлового будинку розташованого за адресою: вул. Мира (Леніна), 40, с. Булавинівка Новопсковського району Луганської області 1976 рік, вартість складає 70889 грн. Відповідно до довідки № 682 від 15.05.2017 виданої виконкомом Пісківської сільської ради Новопсковського району Луганської області, [PERSON] проживав і був зареєстрований за адресою: вул. Мира (Леніна), 40, с. Булавинівка Новопсковського району Луганської області, знятий з реєстраційного обліку у зв'язку зі смертю 25 вересня 200 року. На час смерті [PERSON], разом з ним проживали та були зареєстровані: дружина [PERSON], сини [PERSON], [PERSON]. Згідно листа Вищого Спеціалізованого Суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ №24-753/0/4-13 від 16.05.2013, належність правовстановлюючих документів встановлюється судом відповідно до законодавства, яке було чинним на час набуття права власності на житловий будинок, споруду. Державна реєстрація права власності на нерухоме майно, регулюється Законом України від 1 липня 2004 року «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень», що набрав чинності з 27.01.2005. Судом досліджено матеріали інвентаризаційної справи за № (14) 243, 882 на домоволодіння, що розташоване за адресою: вул. Мира (Леніна), 40, с. Булавинівка Новопсковський район Луганська область. В матеріалах інвентаризаційної справи на аркуші 15 мається свідоцтво на право приватної власності на домоволодіння від 20 жовтня 1991 року, відповідно до якого ціле домоволодіння, розташоване за адресою: вул. Леніна, 40, с. Булавинівка, дійсно належить колгоспному двору, главою якого є [PERSON] на праві приватної власності. Статтею 328 ЦК України передбачено, що право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Отже, судом встановлено, що домоволодіння, розташоване за адресою: вул. Мира (Леніна), 40, с. Булавинівка Новопсковського району Луганської області, належав [PERSON], померлому 25 вересня 2000 року, на праві приватної власності, оскільки це підтверджується свідоцтвом про право приватної власності на домоволодіння від 20 жовтня 1991 року, а також, довідкою Пісківської сільської ради Новопсковського району Луганської області, матеріалами інвентаризаційної справи на зазначене домоволодіння. Відповідно до\~ст.41 Конституції України\~право приватної власності набувається в порядку визначеного законом. Статтею 1 Протоколу до\~Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, яка є частиною національного законодавства передбачено, що кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права. Згідно ст.1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обовязки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинялися внаслідок його смерті. Таким чином, з урахуванням вищевикладеного, суд вважає вимоги позивача щодо визнання права власності на домоволодіння, в порядку спадкування за заповітом після смерті [PERSON], такими, що підлягають задоволенню, оскільки вони законні, обґрунтовані та доказово підтверджені матеріалами справи, а також визнані відповідачем.

Outcome: approved