Jurisdiction: civil
Date: 2020-09-22 00:00:00

Позивач звернулась до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. Заявлені позовні вимоги мотивовані тим, що 18 листопада 1995 року між ними був зареєстрований шлюб Бурімською сільською радою Ічнянського району Чернігівської області, актовий запис № 10. Від подружнього життя сторони неповнолітніх дітей не мають. Подружнє життя з відповідачем не склалося через несумісність характерів та різні погляди на життя, що призводило до постійних сварок. Спільне подружнє життя припинено з січня 2020 року і на примирення позивач не згодна. Позивач в судове засідання не з`явилась, проте згідно з адресованою до суду письмовою заявою просила суд розглянути справу за її відсутності. Заявлені позовні вимоги підтримала в повному обсязі, проти заочного вирішення справи не заперечує. Відповідач в судове засідання не з`явився з невідомих для суду причин, хоча про дату, час і місце судового засідання був повідомлений належним чином за адресою: [ADDRESS] , про що свідчить повідомлення Укрпошти про вручення рекомендованого поштового відправлення, а також не подав відзиву на позовну заяву і не повідомив про поважні причини неявки в судове засідання. Згідно довідки Дорогинського старостинського округу Ічнянського району Чернігівської області від 07 вересня 2020 року за №05-01/60, [PERSON] , [INFO] , зареєстрований за адресою: [ADDRESS] . У зв`язку з цим суд на підставі ст. 280 ЦПК України вважає за можливе ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд, дослідивши наявні у справі докази, приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав: З Свідоцтва про укладення шлюбу серії [NUMBER] від 18 листопада 1995 року вбачається, що шлюб між [PERSON] та [PERSON] (дошлюбне прізвище [PERSON] ), зареєстрований 18 листопада 1995 року Бурімською сільською радою Ічнянського району Чернігівської області, актовий запис № 10 (а.с.9). З наведених позивачем обставин вбачається, що сторони шлюбних стосунків не підтримують з січня 2020 року, спільного господарства не ведуть. Обмежень щодо пред`явлення позивачем позову про розірвання шлюбу, з урахуванням положень ст.110 СК України, не встановлено. Згідно ч.1 ст.110, ст.112 СК позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам дітей, що мають істотне значення. Відповідно до ч.3 ст.56 СК України кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Згідно з ч.3 ст. 105 СК України, шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, беручи до уваги вимоги ст.110 СК України. Статтею 51 Конституції України та приписами ст.24 СК України визначено, що шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. З урахуванням особливого характеру сімейних відносин та їх об`єктивну недоступність для оточуючих, беручи до уваги, що позивач заперечує проти збереження їх сім`ї та наполягає на розлученні, а відповідач в судове засідання не з`явився, та від нього не надійшли письмові заперечення, з`ясувавши фактичні взаємини подружжя і дійсні причини позову про розірвання шлюбу, взявши до уваги обставини життя подружжя, те що шлюбні стосунки фактично припинились і перебування їх у шлюбі носить виключно формальний характер, суд встановив справжнє прагнення позивача до розірвання шлюбу, а відтак приходить до переконання, що подальше збереження сімейних відносин при сформованих взаєминах між сторонами - неможливе, перспектива відновлення родини втрачена, а збереження шлюбу буде суперечити інтересам сторін, що має істотне значення в даній справі, в зв`язку із чим даний позов і підлягає задоволенню. Відповідно до ст.113 СК України особа, яка змінила своє прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем, або відновити своє дошлюбне прізвище. Оскільки, позивач в позовній заяві просить залишити їй прізвище « [PERSON] », тому суд вважає за можливе після розірвання шлюбу залишити позивачу прізвище « [PERSON] ». На підставі вищевикладеного,

Outcome: approved