Jurisdiction: civil
Date: 2015-12-23 00:00:00

позивач звернулась в суд з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання неповнолітніх дітей. Свій позов мотивує тим, що з 08 листопада 2003 року перебуває в зареєстрованому шлюбі з [PERSON], який зареєстрований відділом державної реєстрації актів цивільного стану Луцького міського управління юстиції Волинської області, актовий запис № 1568. Від спільного подружнього життя у них народилось двоє дітей: син [PERSON], [INFO] та дочка [PERSON], [INFO]. Вказує, що відповідач не надає допомоги на утримання неповнолітніх дітей. Вони перебувають на її повному утриманні. Зазначає, що відповідач, який є здоровим та працездатним, ухиляється від обов'язку утримувати та виховувати дітей. Просить суд, стягнути з відповідача [PERSON], аліменти на утримання неповнолітніх дітей [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO] щомісячно в розмірі 40 % від всього доходу починаючи з дня звернення з позовом до досягнення дітьми повноліття, а у випадку їхнього подальшого навчання до 23 років. Також, просить стягнути з відповідача аліменти на утримання неповнолітніх дітей за останні три роки до її звернення до суду, тобто з 01 грудня 2012 року до 01 грудня 2015 року. Представник позивача [PERSON] в судовому засіданні позовні вимоги підтримала та просила суд їх задовольнити. Відповідач [PERSON] в судовому засіданні позов визнав частково. \~\~\~\~ Заслухавши пояснення учасників процесу, дослідивши докази в справі, суд приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення частково з наступних підстав. Судом встановлено, що сторони з 08 листопада 2003 року перебували в зареєстрованому шлюбі, який зареєстрований відділом державної реєстрації актів цивільного стану Луцького міського управління юстиції Волинської області, актовий запис № 1568 (а.с. 3 ). Від спільного подружнього життя у них народилось двоє дітей: син [PERSON], [INFO] та дочка [PERSON], [INFO] (а.с. 4, 5 ). Згідно\~ст.180 СК України, батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до ч. 3\~ст. 181 СК України, за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Судом встановлено, що відповідач працює лікарем хірургом у госпіталі для інвалідів війни, отримує регулярний заробіток, а тому спроможний сплачувати аліменти у частці від його заробітку. Частина заробітку (доходу) матері, батька, як передбачає\~ст. 183 СК України, визначається судом. При цьому розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим ніж 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Проаналізувавши зібрані і досліджені в судовому засіданні докази в їх сукупності, суд приходить до висновку, що слід стягувати з відповідача в користь позивача аліменти на неповнолітніх дітей: сина [PERSON], [INFO] та дочку [PERSON], [INFO] в розмірі 1/3 частини заробітку (доходу) відповідача щомісяця, але не менше ніж 30% прожиткового мінімуму для дітей відповідного віку, починаючи з дня подання позовної заяви до досягнення дітьми повноліття. При визначенні розміру аліментів на утримання неповнолітніх дітей суд врахував стан здоров'я та матеріальне становище дитини, стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів та стягувача аліментів. Разом з тим, не підлягає до задоволення вимога позивача про стягнення на її користь з відповідача щомісячно 40 % від всього його доходу за минулий період з 01.12.2012 року по 01.12.2015 року, виходячи з наступного. Відповідно до ст.191 Сімейного кодексу України, аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову. Аліменти за минулий час можуть бути присуджені, якщо позивач подасть суду докази того, що він вживав заходів щодо одержання аліментів з відповідача, але не міг їх одержати у зв'язку з ухиленням останнього від їх сплати. У цьому разі суд може присудити аліменти за минулий час, але не більш як за три роки. Проте, всупереч ст. 60 Цивільно-Процесуального Кодексу України, ч.2 ст.191 Сімейного кодексу України, позивач не довела та не підтвердила належними та допустимими доказами ті обставини, які свідчать про те, що вона вживала заходи щодо отримання аліментів від відповідача, але не могла їх отримати у звязку з ухиленням останнього від їх сплати. Крім того, не підлягає до задоволення вимога позивача про стягнення аліментів з відповідача на утримання неповнолітніх дітей [PERSON], та [PERSON] у разі їхнього подальшого навчання до 23 років, оскільки, рішення суду не може ґрунтуватися на підставах, які мають ймовірність настання, крім того, як [PERSON], такі і діти сторін, після досягнення повноліття, мають можливість звернутись до суду з вказаною вимогою до відповідача. Рішення суду в частині стягнення аліментів на неповнолітніх дітей у межах суми платежу за один місяць слід допустити до обов'язкового негайного виконання. З відповідача слід стягнути в дохід держави 487 гривень 20 копійок судового збору.

Outcome: partial