Jurisdiction: civil
Date: 2017-08-16 00:00:00

Позивач звернулась до суду з позовом в якому просила визнати [PERSON] такою, що втратила право користування житловим приміщенням квартирою № 1, що розташована в будинку № 14 по вул. Озерна в м. Ніжині Чернігівської області з тих підстав, що остання з листопада 2009 року без поважних причин в зазначеному житлі не проживає. В судовому засіданні позивач пояснила, що вона є співвласником квартири № 1, що розташована в будинку № 14 по вул. Озерна в м. Ніжині. Іншими власниками є члени її сімї: [PERSON], [PERSON] та [PERSON] 22 лютого 2003 року її син [PERSON] одружився з відповідачкою і останню було зареєстровано у спірній квартирі. Але подружнє життя не склалося і у 2010 році їх шлюб було розірвано. Її невістка [PERSON] фактично з листопада 2009 року в зазначеній квартирі не проживає, хоча залишається зареєстрованою. На даний час вона проживає в [INFO]. Ніяких речей відповідачки в квартирі немає, знятись з реєстраційного обліку в добровільному порядку не бажає, чим створює їй як співвласнику квартири перешкоди в користуванні та розпорядженні її власністю. Просила визнати [PERSON] такою, що втратила право на користування житловим приміщенням - квартирою № 1, що розташована в будинку № 14 по вул. Озерна в м. Ніжині Чернігівської області. Відповідач в \~судове засідання не зявилась, повідомлена належним чином, суд розглянув справу в її відсутність \~з винесенням заочного рішення. Треті особи [PERSON], [PERSON], [PERSON] в судове засідання не з'явились надавши заяви про визнання позовних вимог та розглд справи в їх відсутність. Дослідивши письмові докази, які є в матеріалах справи, суд приходить до наступних висновків. Свідоцтвом про право власності на житло від 23.08.1994 року підтверджується, що квартира [ADDRESS] на праві спільної сумісної власності належить [PERSON], [PERSON], [PERSON] та [PERSON] (а.с 7). Свідоцтвом про одруження підтверджується, що відповідач була дружиною [PERSON] (а.с 8). Згідно довідки відділу квартирного обліку приватизації житла та ведення реєстру територіальної громади Ніжинської міської ради від 17.02.2017 року [PERSON] зареєстрована за адресою: [INFO]. Рішенням Чернігівського районного суду Чернігівської області від 25 березня 2010 року підтверджується, що шлюб між [PERSON] та [PERSON] розірвано(а.с.9). Відповідно до ч. 1 ст. 319 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Згідно ч. 1 ст. 321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. При цьому відповідно до ст. 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном. За змістом ч. 1 ст. 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Аналіз вказаних норм цивільного законодавства України дає підстави дійти висновку про те, що у разі будь-яких обмежень у здійсненні права користування та розпорядження своїм майном власник має право вимагати усунення відповідних перешкод, у тому числі шляхом звернення до суду за захистом свого майнового права, зокрема, із позовом про усунення перешкод у користуванні власністю. Підстави втрати права на користування житловим приміщенням регулюються ст. 71,72 ЖК України в разі користування житловим приміщенням в будинках державного і громадського фонду та ст. 405 ЦК України в разі користування майном (житлом) власника. Квартира № 1, що розташована в будинку № 14 по вул. Озерна в м. Ніжині Чернігівської області є майном (житлом) позивача, тому правовідносини між сторонами мають регулюватися відповідними нормами цивільного кодексу України. Відповідно до вимог ст. 405 ЦК України член сімї власника житла втрачає право на користування цим житлом в разі відсутності в житлі понад один рік без поважних причин, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом. Судом встановлено, що відповідач не є членом сімї власника житла в силу ст. 64 Житлового кодексу України, дані про укладення з нею договору найму житлового будинку також відсутні. Норма закону яка б регулювала порядок визнання особи, яка не є членом сімї власника (чи наймачем), такою, що втратила право користування жилим приміщенням в діючому законодавстві, зокрема, ЖК України та ЦК України не передбачена, з огляду на це, слід застосувати аналогію закону, зокрема, ст.405 ЦК України. В позові [PERSON] стверджувала, що відповідач з листопада 2009 року, тобто більше шести років, не проживає в квартирі, співвласником якої є позивач. \~На підтвердження даних тверджень [PERSON] надала суду \~акти обстеження квартири в яких значиться, що [PERSON] з листопада 2009 року за місцем реєстрації не проживає, її особисті речі в будинку відсутні. Крім того факт подання позову [PERSON] до [PERSON] про розірвання шлюбу до Чернігівського районного суду, виходячи з змісту ч. 1 ст. 109 ЦПК України про те що позови до фізичної особи пред'являються в суд за зареєстрованим місцем її проживання або перебування, підтверджує, що в березні 2010 року відповідачка проживала на території Чернігівського району. На думку суду позивач довела той факт, що відповідач понад один рік не проживає за місцем реєстрації в [ADDRESS], тому [PERSON] слід визнати такою, що втратила право користування вказаним жилим приміщенням. Відповідно до ст. 88 ЦПК України з відповідача на користь позивача слід стягнути судовий збір в розмірі 640 гривень.

Outcome: approved