Jurisdiction: civil
Date: 2017-12-13 00:00:00

Позивач звернулась до суду з позовом до відповідача про відібрання дитини та стягнення аліментів на утримання дитини, мотивуючи свій позов тим, що 27.10.20.17 року до управління-служби у справах дітей Амур-Нижньодніпровської районної у м. Дніпропетровську ради надійшло повідомлення КЗ «Дніпропетровське обласне лікувально-профілактичне обєднання «ФТИЗІАТРІЯ»ДОР» щодо дитини [PERSON], [INFO], яка знаходиться на лікуванні з 22.09.2017 року. У дитини виявлено туберкульоз правої легені з бацило виділенням. Мати дитини, [PERSON], самовільно забрала дитину з відділення 25.10.2017 року і не повернула до цього часу, перервавши тим самим лікування дитини. На телефонний дзвінок до батьків отримана відповідь, що дитина буде лікуватись дома. Позивач зазначає, що дитина представляє серйозну епідемічну загрозу в цій сімї, де є ще діти. Дитина не вакцинована БЦЖ. Тому склалася реальна загроза здоровю і життю цієї дитини. Позивач зазначає, що безвідповідальне ставлення матері до стану здоров'я дитини та її методів лікування дають аргументовані підстави вважати, що небезпека життю та здоровю дитини справді існує, таке розлучення з матір'ю є необхідним та відповідає інтересам дитини. На підставі рішення виконавчого комітету Амур-Нижньодніпровської районної у м. Дніпропетровську ради від 31.10.2017 № 258 «Про негайне відібрання малолітнього [PERSON], [INFO], від батьків» представниками управління-службою у справах дітей Амур- Нижньодніпровської районної у місті Дніпропетровську ради разом з представником уповноваженого підрозділу органів Національної поліції, представником закладу охорони здоровя були вжиті заходи щодо відібрання дитини [PERSON], [INFO], у матері [PERSON], [INFO], у звязку з виникненням безпосередньої загрози для життя та здоровя дитини. Дитину [PERSON], [INFO], поставлено на облік управління-служби у справах дітей Амур-Нижньодніпровської районної у місті ради, як дитину, яка опинилась в складних життєвих обставинах. Позивач повідомив, що Листом від 31.10.2017 за вих. № 5/5-392 орган опіки та піклування повідомив Дніпропетровську місцеву прокуратуру № 1 Дніпропетровської області про негайне відібрання дитини та звертається до суду з даною позовною заявою про відібрання дитини від матері без позбавлення її батьківських прав, оскільки позбавлення батьківських прав, що надані батькам до досягнення дитиною повноліття і грутнується на факті спорідненості з нею, є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківських обовязків. Враховуючи вік дитини, стан її здоров'я, позивач просить суд про відібрання дитини у матері без позбавлення її батьківських прав. Представник позивача в судовому засіданні позов підтримав, надав суду пояснення, аналогічні викладеним у позовній заяві. Просив позов задовольнити. Відповідач до судового засідання не зявилася, про час, дату та місце слухання справи повідомлена належним чином, про причини своєї неявки суду не повідомила. Тому суд вважає можливим зі згоди представника позивача провести заочний розгляд справ та постановити заочне рішення. Представники третіх осіб в судовому засіданні вважали, що позов підлягає задоволенню, оскільки життю та здоровю дитини дійсно загрожує небезпека. Вислухавши учасників процесу, дослідивши письмові матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що 27.10.20.17 року до управління-служби у справах дітей Амур-Нижньодніпровської районної у м. Дніпропетровську ради надійшло повідомлення КЗ «Дніпропетровське обласне лікувально-профілактичне обєднання «ФТИЗІАТРІЯ»ДОР» щодо дитини [PERSON], [INFO], яка знаходиться на лікуванні з 22.09.2017 року. У дитини виявлено туберкульоз правої легені з бацило виділенням. Мати дитини, [PERSON], самовільно забрала дитину з відділення 25.10.2017 року і не повернула до цього часу, перервавши тим самим лікування дитини, склалася реальна загроза здоровю і життю цієї дитини. На підставі рішення виконавчого комітету Амур-Нижньодніпровської районної у м. Дніпропетровську ради від 31.10.2017 № 258 «Про негайне відібрання малолітнього [PERSON], [INFO], від батьків» представниками управління-службою у справах дітей Амур- Нижньодніпровської районної у місті Дніпропетровську ради разом з представником уповноваженого підрозділу органів Національної поліції, представником закладу охорони здоровя були вжиті заходи щодо відібрання дитини [PERSON], [INFO], у матері [PERSON], [INFO], у звязку з виникненням безпосередньої загрози для життя та здоровя дитини. Дитину [PERSON], [INFO], поставлено на облік управління-служби у справах дітей Амур-Нижньодніпровської районної у місті ради, як дитину, яка опинилась в складних життєвих обставинах. Листом від 31.10.2017 за вих. № 5/5-392 орган опіки та піклування повідомив Дніпропетровську місцеву прокуратуру № 1 Дніпропетровської області про негайне відібрання дитини. Згідно зі статтею 9 Конвенції про права дитини від 20 листопада 1989 року, ратифікованої Постановою Верховної Ради України № 789-ХІІ від 27 лютого 1991 року Держави-сторони дбають про те, щоб дитина не розлучалася з батьками всупереч їхньому бажанню, за винятком випадків, коли компетентні органи за судовим рішенням визначають відповідно до застосовного закону і процедур, що таке розлучення необхідне в інтересах дитини. Європейський суд з прав людини в рішенні у справі «Савіни проти України» від 18 грудня 2008 року звернув особливу увагу на те, що застосовуючи такий захід, як відібрання дитини від батьків без позбавлення їх батьківських прав, необхідно виходити з інтересів дитини й враховувати право на повагу до його сімейного життя, проголошене ст.8 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод. Даним рішенням Європейського суду з прав людини викладено позицію, відповідно до якої у будь-якому разі передання дитини під державну опіку слід зазвичай розглядати як тимчасовий захід, здійснення якого має одразу припинятися, коли це дозволяють обставини. Крім того, у п. 50 вказаного рішення Європейським судом наголошено, що якщо рішення мотивується необхідністю захистити дитину від небезпеки, має бути доведено, що така небезпека справді існує. При винесенні рішення про відібрання дитини від батьків потрібно з'ясувати чи виправдовується встановлення державної опіки над дитиною у тому числі за станом її фізичного здоров'я. Існування реальної небезпеки життю та здоровю дитини підтверджується письмовими доказами, які будуть долучені до позовної заяви у додатках, а також у ході судового розгляду. Згідно зі ст. 12 Закону України «Про охорону дитинства», батьки мають право і зобовязані виховувати дитину, піклуватися про її здоровя,фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці. Батьки несуть відповідальність за порушення прав і обмеження законних інтересів дитини на охорону здоровя, фізичний і духовний розвиток, навчання, невиконання та ухилення від виконання батьківських обовязків відповідно до закону. Кожна дитина має право на виховання в сімейному оточенні, незалежно від того, може її біологічна родина забезпечити нормальні умови життя та виховання чи ні. Згідно з п. 2 ч. 1 ст. 164 Сімейного кодексу України мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він ухиляються від виконання своїх обовязків по вихованню дитини. Відповідно до ч. 1 ст. 170 Сімейного кодексу України суд може постановити рішення про відібрання дитини від батьків або одного з них, не позбавляючи їх батьківських прав, у випадках, передбачених пунктами 2-5 частини першої статті 164 цього Кодексу, а також в інших випадках, якщо залишення дитини у них є небезпечним для її життя, здоров'я і морального виховання Відповідно до ч. 4 ст. 170 Сімейного кодексу України при задоволенні позову про відібрання дитини від матері, батька без позбавлення їх батьківських прав суд вирішує питання про стягнення з них аліментів на дитину. Враховуючи вище викладене, а також те, що безвідповідальне ставлення матері до стану здоров'я дитини та її методів лікування дають аргументовані підстави вважати, що небезпека життю та здоровю дитини справді існує, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню.

Outcome: approved