Jurisdiction: civil
Date: 2020-08-09 00:00:00

Позивач звернувшись до суду з цим позовом просила стягнути з [PERSON] , [INFO] , на її користь додаткові витрати на дитину [PERSON] , [INFO] , у розмірі 6 885 гривень та додаткові витрати у розмірі 12 622 гривні, стягуючи їх щомісячно по 1 000 гривень до повного погашення даної суми. На обґрунтування позову позивач вказувала, що їх син з вересня 2019 року навчається на першому курсі денного відділення «Одеського коледжу економіки, права та готельно-ресторан-ного бізнесу» за спеціальністю «Ресторанне обслуговування» на контрактній основі, за навчання в якому необхідно сплатити 39 012 гривень, в тому числі 13 769 гривень за перший рік навчання, які вона вже сплатила, а тому бажає отримати половину від сплаченої нею суми в розмірі 6 885 гривень. Також, посилалася на можливість стягнення додаткових витрат наперед, зазначала що бажає стягнути з відповідача 12 622 гривні за 2-й та 3-й рік навчання. У судове засідання позивач не з`явилася, але подала заяву про розгляд справи за її відсутності, позовні вимоги підтримала у повному обсязі та просить їх задоволення. Відповідач позовні вимоги визнав, надіслав заяву про розгляд справи за його відсутності, проти задоволення позову не заперечував. У судовому засіданні встановлено наступне. 24 квітня 2004 р. було укладено шлюб між [PERSON] та [PERSON] , що було зареєстровано Виконавчим комітетом Червоноармійської сільської ради Березівського району Одеської області, а.з. №01. Після укладення шлюбу прізвище подружжя [PERSON] . Від шлюбу сторони мають спільних дітей, а саме [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] . Сторони з 2016 року проживають окремо. 18 червня 2019 року Березівським районним судом Одеської області було видано судовий наказ про стягнення з відповідача [PERSON] на користь позивача аліменти на утримання дітей у розмірі по 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку на кожну дитину, до досягнення ними повноліття. Відповідно до довідки від 24 січня 2020 р., вих.№54, виданої головою Новокальчевської ОТГ Березівського району Одеської області, [PERSON] зареєстрована в [ADDRESS] , та має наступний склад сім`ї: син [PERSON] , [INFO] та син [PERSON] , [INFO] .. Згідно довідки №5182 від 22 січня 2020 р., виданої завідувачем денного відділення готельно-ресторанного та туристичного бізнесу Державного вищого навчального закладу «Одеського коледжу економіки, права та готельно-ресторанного бізнесу» [PERSON] навчається на першому курсі денного відділення за спеціальністю «Ресторанне обслуговування» на контрактній основі з 01 вересня 2019 р. по 01 липня 2022 р.. Відповідно до п.5.2 договору про надання освітньої послуги у Державному вищому навчальному закладі «Одеського коледжу економіки, права та готельно-ресторанного бізнесу» (денна форма навчання на базі 9 класів) розмір плати за надання освітньої послуги встановлюється за весь строк її надання і складає 39 012 гривень. Також в зазначеному пункті вказано вартість послуги по роках та семестрах. Відповідно за перший рік встановлена вартість послуги становить 13 769 гривень. Відповідно до квитанції 0.0.1420819374.1 від 26 липня 2019 р. сплаченої через відділення 80 Южного ГРУ відповідачем [PERSON] було сплачено за навчання студента першого курсу [PERSON] , спеціальність ресторанне обслуговування, загальну суму 6 885 гривень, отримувач коштів ДВНЗ Одеський коледж економіки, права та готельно-ресторанного бізнесу. Відповідно до копії квитанції 0.0.1560243151.1 від 20 грудня 2019 р. сплаченої через відділення ь 92 Южного ГРУ [PERSON] було сплачено за другий семестр навчання студента першого курсу [PERSON] , спеціальність ресторанне обслуговування, загальну суму 6 884 гривні, отримувач коштів ДВНЗ Одеський коледж економіки, права та готельно-ресторанного бізнесу. Вивчивши матеріали справи на підставі представлених доказів та доведення перед судом їхньої переконливості суд дійшов до висновку, що позов підлягає частковому задоволенню виходячи з наступного. Згідно ст.198 СК України батьки зобов`язані утримувати своїх повнолітніх непрацездатних дочку, сина, які потребують матеріальної допомоги, якщо вони можуть таку матеріальну допомогу надавати. Ст.199 СК України передбачено, що якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов`язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Право на утримання припиняється у разі припинення навчання. Право на звернення до суду з позовом про стягнення аліментів має той з батьків, з ким проживає дочка, син, а також самі дочка, син, які продовжують навчання. Відповідно до ст.185 СК України до участі в додаткових витратах на утримання дитини, викладених особливими обставинами (розвитком її здібностей, хворобою, каліцтвом тощо), можна притягати лише батьків. У цих випадках йдеться про фактично зазнані або передбачувані витрати, тому їх необхідно визначити у твердій грошовій сумі. Як встановлено у судовому засіданні [PERSON] , [INFO] , продовжує навчання у Державному вищому навчальному закладі «Одеського коледжу економіки, права та готельно-ресторанного бізнесу» (денна форма навчання на базі 9 класів), не працює та не має інших доходів. За таких обставин та враховучи вищенаведені положення ст.ст.185, 199 СК України відповідач по справі зобов`язаний утримувати свого сина [PERSON] до досягнення ним двадцяти трьох років за умови, що він може надавати матеріальну допомогу. Також, судом було встановлено, що відповідач [PERSON] проти допомоги сину на час навчання не заперечував. Однак, суд звертає увагу на те, що відповідачем [PERSON] було сплачено за навчання студента першого курсу [PERSON] , спеціальність ресторанне обслуговування, загальну суму 6 885 гривень, отримувач коштів ДВНЗ Одеський коледж економіки, права та готельно-ресторанного бізнесу, квитанції 0.0.1420819374.1 від 26 липня 2019 р.. За таких обставин, оскільки відповідач сплатив частину додаткових витрат у розмірі 6 885 гривень, то для повторного стягнення цієї суми суд підстав не вбачає. Разом із тим, оскільки відповідач був згоден сплачувати додаткові витрати у розмірі 12 622 гривні, стягуючи їх щомісячно по 1 000 гривень до повного погашення даної суми, суд приходить до висновку що заявлені позовні вимоги підлягають частковому задоволенню. Відповідно до ст. 264 ЦПК України під час ухвалення рішення суд вирішує, у тому числі, питання щодо розподілу між сторонами судових витрат. Оскільки позивач звільнений від сплати судового збору при пред`явленні позову, то згідно ч.6 ст.141 ЦПК України з відповідача у дохід держави повинні бути частково стягнені відповідні судові витрати пропорційно задоволеним вимогам.

Outcome: partial