Jurisdiction: civil
Date: 2014-06-18 00:00:00

Позивач звернулась до суду з позовом до відповідача, в якому просить визнати його таким, що втратив право користування жилим приміщенням - квартирою [ADDRESS], оскільки він в квартирі з 1999 року не проживає з невідомих причин, та зняти його з реєстраційного обліку вказаної квартири. [INFO], [PERSON] померла. 14.04.2014 року, ухвалою Хортицького районного суду м. Запоріжжя було залучено до розгляду справи на стороні позивача правонаступників [PERSON] спадкоємця [PERSON]. В судовому засіданні [PERSON] та її представник [PERSON] позовні вимоги підтримали. Просили позов задовольнити. Відповідач [PERSON] та його представник [PERSON] позовні вимоги не визнали та зазначили що [PERSON] з 1977 року по 2006 рік мешкав в спірній квартирі. З липня 2006 року по липень 2012 року, він відбував покарання у вигляді позбавлення волі у Оріхівській виправній колонії № 88. Представники третіх осіб в судові засідання не з»явилися, заперечень по позову не надали. Третя особа [PERSON] в судовому засіданні позовні вимоги підтримав у повному обсязі. Розглянувши матеріали справи, повно та всебічно з'ясувавши обставини справи, розглянувши надані докази, оцінивши їх належність, допустимість, достовірність, а також достатність і взаємний зв'язок у сукупності, суд вважає, що позовні вимоги не підлягають задоволенню з наступних підстав. Відповідно до ст. ст. 10, 11 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається, а цивільна справа розглядається в межах заявлених вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, а тому на запитання суду про надання інших доказів, крім наданих , чи неможливості їх витребування і необхідність цієї дії судом, сторони пояснили, що всі докази надані, а тому суд, вивчивши та дослідивши матеріали справи, з»ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об»єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, розглянувши справу в межах заявлених вимог і прийшов до такого висновку. В судовому засіданні встановлено, що у квартирі [ADDRESS] станом на 14.12.2010 року, зареєстровані [PERSON] та її син [PERSON] [PERSON] є відповідальним квартиронаймачем. Відповідач [PERSON] у вказаній квартирі не проживає з 1999 року, і позивач в позові зазначила, що їй невідомі причини його відсутності в квартирі, речей відповідача в квартирі немає. З наданого суду акту ЖЕД-28 від 17 грудня 2010 року вбачається, що комісія ЖЕД зі слів сусідів встановила, що [PERSON] не проживає в квартирі з 1999 року. Вироком Долгинцевського районного суду м. Кривий Ріг, Дніпропетровської області від 16.02.2011 року [PERSON], був засуджений за ст.ст.187 ч.3, 69 КК України до 6 років позбавлення волі, початок відбування покарання з моменту його затримання з - 08.07.2006 року. З довідки Оріхівської ВК №88 від 12.11.2013 року вбачається, що [PERSON] відбував покарання, призначене вироком суду від 16.02.2011 року, в цій виправній колонії, початок строку з 08.07.2006 року. Також, з наданих суду документів, а саме дозволу на право зберігання вогнепальної зброї № [NUMBER] виданого 12.05.2005 року вбачається, що [PERSON] постійно мешкав за адресою [ADDRESS]. В судовому засіданні свідок [PERSON] пояснила, що вона була сусідкою [PERSON], потім вона переїхала, але приходила до свекрухи. Вона не пам»ятає, проживав або ні [PERSON] в квартирі з матір»ю. Де він мешкав їй невідомо. В судовому засіданні свідок [PERSON] пояснив, що [PERSON] з 1999 року по 2005 рік за місцем реєстрації не мешкав. Він мешкав з жінкою за місцем її проживання, йому не відомо, надавав або ні [PERSON] гроші на сплату комунальних послуг. В судовому засіданні свідок [PERSON] пояснила, що вона є сусідкою [PERSON] та [PERSON] їй не було відомо, що у [PERSON] є син [PERSON] Про [PERSON] вона дізналася після смерті [PERSON] В квартирі вона його не бачила, бачила його біля під»їзду. В судовому засіданні свідок [PERSON] пояснила, що вона колишня дружина [PERSON] До 2003 року, вона перебувала у цивільному шлюбі з [PERSON] [PERSON] іноді приїздив до неї та до доньки. З 2006 року, вона разом з матір»ю [PERSON] [PERSON] їздили до [PERSON] в СІЗО м. Кривий Ріг. В судовому засіданні свідок [PERSON] пояснила, що до неї зверталася [PERSON] з проханням підтвердити в суді що [PERSON] не мешкає в квартирі. Їй це треба було для того, щоб зняти його з реєстрації, бо він перебував в місцях позбавлення волі, а вона багато сплачує за комунальні послуги. В судовому засіданні свідок [PERSON] пояснив, що він знайомий позивача та відповідача. [PERSON] завжди мешкав в квартирі з матір»ю. З 2006 року по 2012 рік [PERSON] перебував у місцях позбавлення волі. [PERSON] він неодноразово відвозив на залізничний вокзал, так як вона їздила до [PERSON] в с. Мала Токмачка, де [PERSON] відбував покарання. В судовому засіданні свідок [PERSON] пояснив, що він сусід позивача та відповідача. До 2006 року [PERSON] мешкав в квартирі з матір»ю. В 2006 році [PERSON] було заарештовано. В судовому засіданні свідок [PERSON] пояснив, що [PERSON] до арешту мешкав в квартирі з матір»ю. З 1999 року по 2006 рік, він приходив до [PERSON], так як товаришував з ним. В судовому засіданні свідок [PERSON] пояснив, що [PERSON] з 1999 року по 2006 рік мешкав в квартирі з матір»ю. В 2006 році [PERSON] заарештували. В квартиру до [PERSON] він не заходив, бачив часто [PERSON] на вулиці. Дружина та донька [PERSON] мешкали окремо. В судовому засіданні свідок [PERSON] пояснив, що знайомий з [PERSON] та [PERSON] [PERSON] мешкав в квартирі з матір»ю, він неодноразово приїздив до [PERSON] додому. З 2006 року, [PERSON] перебував в місцях позбавлення волі. Мати [PERSON] їздила до нього в тюрьму. Дослідивши письмові докази по справі, суд приходить до висновку про те, що позовні вимоги задоволенню не підлягають з наступних підстав. У відповідності до ст.ст.71,72 ЖК України, суд може визнати особу такою, що втратила право користування жилим приміщенням, якщо вона відсутня в цьому приміщенні понад 6 місяців без поважних причин. В даному випадку встановлено, що відповідач [PERSON] відсутній за місцем своєї реєстрації на час подання позову до суду з поважних причин, оскільки з 2006 року перебував у місцях позбавлення волі, тому підстав для визнання його таким, що втратив право користування зазначеною квартирою, не вбачається. За період з 1999 рік по 2006 рік, доказів про відсутність відповідача за місцем своєї реєстрації позивачем та її правонаступником [PERSON] до суду не надано. Суд критично оцінює показання свідків [PERSON], [PERSON], [PERSON] в судовому засіданні з приводу того, що [PERSON] не проживав в спірній квартирі з 1999 року, оскільки вказані свідчення не спростовують висновків суду про відсутність підстав для визнання [PERSON] втратившим право користування квартирою [ADDRESS]. Відповідно до ст. 60 ЦПК України, кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Ч.4 ст.59 ЦПК України передбачено, що доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Між тим, позивач та її представник під час розгляду справи не надали суду жодного допустимого та достовірного доказу на підтвердження обставин, якими позивач обґрунтовує свої позовні вимоги, зокрема, що [PERSON] з 1999 року по 2011 рік не мешкав за місцем своєї реєстрації. Виходячи з обставин наведених вище, суд дійшов до висновку про те, що доводи позивачки не знайшли свого підтвердження під час розгляду справи в суді, а тому підстави для задоволення позову відсутні.

Outcome: dismissed