Jurisdiction: civil
Date: 2016-09-08 00:00:00

Позивач звернуласдь до суду з позовом до [PERSON], [PERSON] та [PERSON] про визнання за нею право власності на спадщину за законом, що залишилось після смерті чоловіка [PERSON], померлого 26 жовтня 2015 року, яка складається з земельної ділянки площею 6,52 га, розташованої на території Березинської селищної ради Тарутинського району Одеської області, яка належала померлому на підставі свідоцтва про право на спадщину, виданого державним нотаріусом Тарутинської районної державної нотаріальної контори Одеської області 11.09.2007 року за реєстровим № 3270. При зверненні до Тарутинської районної державної нотаріальної контори Одеської області з заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину за законом, позивачу було відмовлено у звязку з відсутністю правовстановлюючого документу на спадкове майно. Враховуючи викладене, позивач просить в судовому порядку визнати за нею право власності на вищевказану земельну ділянку. В судове засідання позивач не зявилася. Надала суду заяву про розгляд справи у її відсутності. Позов підтримує в повному обсязі. Відповідачі в судове засідання не зявилися. Надали суди заяву про розгляд справи за їх відсутності, що відповідає вимогам ч. 2 ст. 158 ЦПК України. Позов визнали повністю. В звязку з цим в силу положень ч. 2 ст. 197 ЦПК України фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Визнання відповідачами предявленого позову не суперечить закону, не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб. Вивчивши матеріали справи, суд дійшов висновку, що позов обґрунтований і підлягає задоволенню. Згідно з ч. 4 ст. 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову, суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Так, з матеріалів справи вбачається, що 11.09.2007 року за життя [PERSON] отримав свідоцтво про право на спадщину за законом, виданого державним нотаріусом Тарутинської районної державної нотаріальної контори Одеської області (а.с. 16). Спадкове майно складається з земельної ділянки площею 6,52 га в межах згідно з планом, у тому числі сільськогосподарських угідь 6,52 га, з них ріллі 6,52 га, розташованої на території Березинської селищної ради Тарутинського району Одеської області. 26 жовтня 2015 року [PERSON] помер (а.с.6) так і не встигнувши отримати Державний акт на право приватної власності на землю на підставі свідоцтва про право на спадщину за законом від 11.09.2007 року. Спадкоємцями за законом після смерті [PERSON] є його дружина, позивач у справі [PERSON] та його діти, відповідачі у справі: [PERSON], [PERSON] та [PERSON], які відносяться до першої черги спадкоємців на підставі ст. 1261 ЦК України (а.с. 4, 5, 11-15). Відповідачі [PERSON], [PERSON] та [PERSON] відмовились від прийняття спадщини після смерті батька на користь позивача, що підтверджується їх заявами про відмову від спадщини ( а.с. 8-10). При зверненні до Тарутинської районної державної нотаріальної контори Одеської області з заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину за законом, позивачу було відмовлено у звязку з відсутністю правовстановлюючого документа на спадкове майно. Відповідно до пункту 1 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику у справах про спадкування» від 30 травня 2008 року № 7, спадкові відносини регулюються Цивільним кодексом України, законами України «Про нотаріат», «Про міжнародне приватне право», іншими законами, а також прийнятими відповідно до них підзаконними нормативно-правовими актами. Статтею 1216 Цивільного кодексу України встановлено, що спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Спадкування здійснюється за заповітом або за законом (ст. 1217 ЦК України). Відповідно до ч. ч. 1, 3, 5 ст. 1268 Цивільного кодексу України, спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. Згідно із ст. 1258 Цивільного кодексу України, спадкоємці за законом одержують право на спадкування почергово. Кожна наступна черга спадкоємців за законом одержує право на спадкування у випадку відсутності спадкоємців попередньої черги, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини або відмови від її прийняття. Положеннями ч. 1 ст. 328 Цивільного кодексу України встановлено, що право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, а спадкування за законом є однією з підстав набуття права власності. На підставі ч. 1 ст. 81 Земельного кодексу громадяни України набувають право власності на земельні ділянки на підставі прийняття спадщини. Таким чином, суд доходить до висновку, що право позивача на отримання в спадщину за законом спадкового майна підлягає захисту шляхом визнання за ним права власності на спадкове майно - земельну ділянку. На підставі вищевикладеного,

Outcome: approved