Jurisdiction: civil
Date: 2016-12-06 00:00:00

Позивач звернулась до суду з даним позовом до Публічного акціонерне товариство «Банк Форум». В обґрунтування своїх позовних вимог позивач зазначила, що 28 грудня 2007 року між позивачем та відповідачем, було укладено іпотечний договір № 07-1023/07, в забезпечення виконання умов кредитного договору від 28 грудня 2007 року між відповідачем та третьою особою [PERSON], відповідно до якого відповідач надав третій особі кредит у сумі 203000 грн. В забезпечення виконання зобов'язань за кредитним договором між відповідачем та [PERSON], було укладено іпотечний договір від 28 грудня 2007 року, який було посвідчено приватним нотаріусом Дніпропетровського міського нотаріального округу Вербою Віталієм Миколайовичем. Предметом іпотеки є будинок незавершений будівництвом, що розташований за адресою: [ADDRESS], загальною площею 125, 8 кв.м., житловою площею 48, 0 кв.м. Даний житловий будинок належить позивачу на підставі права власності набутого згідно договору купівлі-продажу від 30 вересня 2003 року, серії ВАР №298169. Зазначає, що на момент укладення договору іпотеки, тобто станом на 28 грудня 2007 року і по день подання позову, в наданому в іпотеку будинку за адресою: [ADDRESS], був зареєстрований та проживав разом з [PERSON] малолітній [PERSON]. Таким чином спірний іпотечний договір суперечив правам та інтересам дитини неповнолітнього сина [PERSON], який проживав у спірному будинку на момент передачі його в іпотеку, та в подальшому він може суттєво вплинути на майнові права сина, який проживає там і на даний час, а тому згода органу опіки на укладення спірного іпотечного договору була обов'язковою. Вказує, що виходячи з викладених обставин, визначені законом права дитини підлягають захисту у всіх випадках та незалежно від того, хто саме їх порушив, у тому числі і у випадку порушення цих прав особою, яка зобов'язана забезпечувати їх реалізацію, тобто батьком (матір'ю) дитини. Оскільки при укладенні іпотечного договору між позивачем та відповідачем, не було отримано згоди органу опіки та піклування, яка визначена законом обов'язковою в даному конкретному випадку і цей договір суперечив правам та інтересам малолітнього сина позивача, який проживає в переданому в іпотеку житловому будинку, то в даному випадку позивач вважає, що є законні підстави для визнання оспореного іпотечного договору недійсним та скасування його. Позивач та її представник у судовому засіданні позовні вимоги підтримали. Просили задовольнити позовні вимоги в повному обсязі, визнати заперечення проти позову відповідача необґрунтованими, що не відповідають матеріалам справи та безпідставними. Представник відповідача [PERSON], у судовому засіданні заперечувала щодо задоволення позовних вимог, на підставі правового обґрунтування позиції Банку, що викладена в запереченнях проти позову від 09 січня 2015 року та міститься в матеріалах справи (а.с.39). Третя особа [PERSON], у судовому засіданні позовні вимоги підтримав, просив задовольнити позовні вимоги в повному обсязі, визнати заперечення проти позову відповідача необґрунтованими, що не відповідають матеріалам справи та безпідставними. Третя особа приватний нотаріус Дніпропетровського міського нотаріального округу Верба В.М., у судове засідання не з'явився, хоча належним чином повідомлений про час, дату і місце розгляду справи. Представник третьої особи Органу опіки та піклування Виконавчого комітету Дніпропетровської районної ради Дніпропетровської області не з'явився, надіслав суду заяву про розгляд даної справи без його присутності. В розгляді спору покладається на розсуд суду (а.с.74). Враховуючи, що в матеріалах справи зібрано достатньо доказів про права та взаємовідносини сторін, суд дослідивши матеріали справи приходить до наступного висновку. Судом встановлено обставини справи, викладені вище, що підтверджуються письмовими матеріалами справи. Відповідно до ч.3 ст. 17 та ч.2 ст. 18 Закону України «Про охорону дитинства» батьки або особи, які їх замінюють, не мають права без дозволу органів опіки і піклування, наданого відповідно до закону, укладати договори, які підлягають нотаріальному посвідченню та/або державній реєстрації, відмовлятися від належних дитині майнових прав, здійснювати поділ, обмін, відчуження житла, зобов'язуватися від імені дитини порукою, видавати письмові зобов'язання. Діти - члени сім'ї наймача або власника жилого приміщення мають право користуватися займаним приміщенням нарівні з власником або наймачем. Статтею 12 Закону України «Про основи соціального захисту бездомних осіб і безпритульних дітей» встановлено, що держава охороняє і захищає права та інтереси дітей під час вчинення правочинів щодо нерухомого майна. Неприпустиме зменшення або обмеження прав та інтересів дітей під час вчинення будь-яких правочинів щодо жилих приміщень. Органи опіки та піклування здійснюють контроль за дотриманням батьками та особами, які їх замінюють, житлових прав і охоронюваних законом інтересів дітей відповідно до закону. Згідно положень ст.71 Цивільного кодексу України опікун не має права без дозволу органу опіки та піклування відмовитися від майнових прав підопічного; видавати письмові зобов'язання від імені підопічного; укладати договори, які підлягають нотаріальному посвідченню та (або) державній реєстрації, в тому числі договори щодо поділу або обміну житлового будинку, квартири. Вказана норма відповідає змісту ст. 177 Сімейного кодексу України, якою крім зазначеного встановлено також, що дозвіл органу опіки та піклування на вчинення правочинів щодо нерухомого майна дитини надається в разі гарантування збереження її права на житло. Відповідно до ч. 1,6 ст. 203 ЦК України зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також інтересам держави і суспільства, його моральним засадам. Правочин, що вчиняється батьками (усиновлювачами), не може суперечити правам та інтересам їхніх малолітніх, неповнолітніх чи непрацездатних дітей. В пункті 44 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 30 березня 2012 року № 5 зазначено, що згідно зі статтею 32 ЦК, статтею 177 СК та статтею 17 Закону України від 26 квітня 2001 року № 2402-ІІІ «Про охорону дитинства» батьки не мають права без дозволу органу опіки і піклування укладати договір, який підлягає нотаріальному посвідченню або спеціальній реєстрації, відмовлятися від належних дитині майнових прав, здійснювати розподіл, обмін, відчуження житла, зобов'язуватися від імені дитини порукою, видавати письмові зобов'язання. У зв'язку із наведеним суди повинні виходити із того, чи мала дитина право власності на предмет іпотеки чи право користування предметом іпотеки на момент укладення договору іпотеки. Як вбачається з матеріалів справи та пояснень позивача погодження Органу опіки і піклування виконавчого комітету Дніпропетровської районної ради Дніпропетровської області, стосовно іпотечного договору від 28 грудня 2007 року, укладених між ПАТ «Банк Форум» і [PERSON], на передання в іпотеку нерухомого майна, а саме: житлового будинку за адресою: [ADDRESS] в якому був зареєстрований та проживав неповнолітній син позивача [PERSON] [INFO] не надавалось. Твердження представника відповідача, що відповідно до копії паспорту наданого позивачем, вона знята з попереднього місця реєстрації [ADDRESS] - 22 січня 2004 року і зареєстрована [ADDRESS] - 23 лютого 2004 року, таких сторін паспортів, для доказу місця реєстрації інших осіб, що проживали в будинку на момент укладення іпотечного договору до суду не надано не відповідає дійсним обставинам справи. В матеріалах справи наявні інші незаперечні докази, які також були встановлені в судовому засіданні, що на момент укладення спірного іпотечного договору дитина проживала та місце проживання було зареєстроване у переданому в іпотеку спірному житловому будинку. Відповідно до ст. 17 Закону України «Про іпотеку» іпотека припиняється у разі визнання іпотечного договору недійсним. Про те, що відповідач претендує на заставлене за спірним договором житло та має намір звернути стягнення на житло в якому з моменту народження проживає та зареєстрований неповнолітня дитина, позивач довідався з позову Публічного акціонеорного товариства «Банк Форум» до неї про звернення стягнення на предмет іпотеки, про що зазначила у своєму позові та у судовому засіданні, після отримання даної інформації, та на підставі того, що у відповідача у заставі перебуває нерухоме майно на яке він має намір звернути стягнення, позивач майже одразу звернуласьдо суду для захисту права свого неповнолітнього сина. Інші доводи представника відповідача суд вважає такими, що не дають підстав для відмови у задоволенні позову. Враховуючи вище викладене, суд дослідивши матеріали справи та те, що майнові права дитини порушені, приходить до висновку про задоволення позову в повному обсязі. На підставі викладеного та

Outcome: approved