Jurisdiction: civil
Date: 2014-03-23 00:00:00

Позивач звернулась до суду з позовом до відповідача, в якому просить розірвати шлюб, укладений між ними 14.11.1992 року, посилаючись на те, що шлюбне життя у них з відповідачем не склалось, між ними постійно виникають непорозуміння, відповідач порушує подружню вірність, у відьний від роботи час вживає спиртні напої, влаштовує сварки та бійки, що призвело до фактичного розпаду сім'ї. На даний час ведення спільного господарства та сумісне проживання сторонами припинено, позивач не бачить сенсу підтримувати сімейні відносини. Від шлюбу сторони мають неповнолітнього сина - [PERSON], [INFO], та повнолітню дочку [PERSON], [INFO]. Спору між подружжям про поділ майна та про визначення місця проживання неповнолітньої дитини на даний час не існує. Позивач у судове засідання не з'явилась, до суду подала заяву про розгляд справи за її відсутності, у якій одночасно зазначила про те, що позов підтримує повністю та проти ухвалення заочного рішення не заперечує. Відповідач у судове засідання не з'явився, про дату та час розгляду справи був двічі повідомлений належним чином, про причини неявки суд не повідомив, тому на підставі статей 158, 169, 224 ЦПК України суд вважає можливим розглядати справу за відсутності сторін та ухвалити заочне рішення у справі на підставі наявних в ній доказів, оскільки позивач не заперечує проти заочного вирішення справи. Суд, дослідивши матеріали справи, приходить до наступного висновку. В судовому засіданні встановлено, що сторони перебувають у шлюбі з 14.11.1992 року, що підтверджується свідоцтвом про укладення шлюбу серії [NUMBER], виданим 14.11.1992 року Дзержинським відділом ЗАГС Житомирської області (а.с. 8). Від шлюбу сторони мають дітей - сина [PERSON], [INFO], що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER], виданим повторно виконавчим комітетом Романівської сільської ради Романівського району Житомирської області від 01.02.2005 року (а.с. 10), та дочку - [PERSON], [INFO], що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER], виданим Житомирським міським відділом реєстрації актів громадянського стану від 28.06.1994 року (а.с. 9). Судом встановлено, що спору між подружжям про поділ майна та про визначення місця проживання неповнолітньої дитини на даний час не існує. Відповідно до ч.2 ст.104 Сімейного кодексу України шлюб припиняється внаслідок його розірвання. Відповідно до ч.3 ст.105 Сімейного кодексу України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до статті 110 цього Кодексу. Відповідно до ч.1 ст.110 Сімейного кодексу України позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя. Відповідно до ч.2 ст.112 Сімейного кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхньої дитини, що мають істотне значення. Відповідно до ч.2 ст.114 Сімейного кодексу України у разі розірвання шлюбу судом шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу. Таким чином, виходячи з вищевикладеного, суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають повному задоволенню, оскільки шлюб між сторонами носить формальний характер, збереження їх сім'ї є неможливим, а тому є усі підстави для розірвання шлюбу, оскільки подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу буде суперечити їхнім інтересам, а також положенням статті 51 Конституції України, відповідно до яких шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки і чоловіка. Позивач також просить залишити їй після розірвання шлюбу її шлюбне прізвище «[PERSON]». Відповідно до ст.113 Сімейного кодексу України особа, яка змінила своє прізвище у зв'язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище.

Outcome: approved