Jurisdiction: civil
Date: 2017-03-09 00:00:00

Позивач звернулась до суду з позовом до відповідача про ненадання інформації, в якому просить визнати, що відповідач грубо порушив її право на публічну інформацію, зобовязати відповідача надати їй необхідну інформацію та стягнути на її користь моральну шкоду, завдану діями відповідача. На підтвердження своїх позовних вимог позивач посилається на наступне. 09.02.2016 року працівники відповідача відімкнули її квартиру від газоспоживання. Суд першої інстанції прийняв рішення про поновлення газопостачання в її квартирі, але апеляційний суд скасував рішення місцевого суду і відмовив їй в позові. В судовому засіданні відповідач мотивував свої заперечення тим, що від мешканців її підїзду надійшла колективна скарга на неї з проханням відключити її квартиру від газопостачання. В червні 2016 року вона звернулась до суду з позовом до мешканців свого підїзду про стягнення матеріальної та моральної шкоди. В звязку з цим 27.09.2016 року вона звернулась до начальника НУЕГГ [PERSON] та просила його надати інформацію про те, що вона повинна зробити для підключення її квартири до газозабезпечення та повідомити їй вартість робіт з підключення її квартири до газових мереж. 19.10.2016 року вона отримала відповідь від 07.10.2016 року за № 3697/4, в якій їй процитували „Кодекс газорозподільних систем та запропонували написати заяву на підключення в „єдиному вікні в каб.2 на офіційному бланку. Тобто у наданій їй відповіді була відсутня інформація, яку вона запитувала. Вона 04.11.2016 року направила скаргу на дії начальника НУЕГГ до ПАТ „Дніпропетровськгаз директору [PERSON] Але відповіді немає. Тому звернулась до суду. В судовому засіданні позивач свої позовні вимоги підтримала і просила суд задовольнити їх в повному обсязі. Суду пояснила, що на сьогоднішній день договір про надання послуг з газопостачання між нею та відповідачем чинний. Не дивлячись на те, що відповідач відімкнув її квартиру від газопостачання, вона є споживачем, бо відповідач до цих пір надсилає їй квитанції про сплату, де зазначено, що в неї переплата по газу на суму 525 грн. 53 коп. Вона вважає, що договір між нею та відповідачем може бути розірваний лише в двох випадках: за її письмовою заявою та за рішенням суду. Вона, дійсно, дзвонила в міліцію неодноразово і казала, що якщо вони не виїдуть та не припинять знущання над нею, то вона себе підірве. А 09.02.2016 року вночі, о 03.00 год., вона подзвонила в область в СБУ і сказала їм, що, якщо вони не вплинуть на міліцію, яка не бажає до неї виїжджати, то вона себе підірве. Вона просто їх лякала. А СБУ подзвонили в міліцію, ті подзвонили в міськгаз і робітники відповідача виїхали та відрізали її від газу. Так, вони вночі стукали їй в двері, намагаючись поговорити, але вона в три години ночі не зобовязана відкривати двері та з кимось спілкуватись. Треба було б приїхати вранці і вислухати її заперечення, тоді б не склалося б такої ситуації, бо вона б все пояснила і робітники відповідача зрозуміли б, що необхідності відрізати її квартиру від газу не було. Навіть, якщо вони правильно вчинили, відрізавши їй газ вночі, то вранці треба було б виїхати та підключити їй газ, бо ніякої загрози життю жильців не було. Вона до самого ранку не знала, що її відрізали від газу. А вранці схотіла скрипятити чайник і виявила, що газу немає. Вона подзвонила на 102 і її повідомили, що таким чином вони рятували її життя і відрізали їй газ по стояку в квартирі нижче неї. Причому її ніхто про це не повідомив. Тобто відповідач рекетом розірвав з нею договір як монополіст. Вважає посилання відповідача на галузеві правила неспроможними. Вона всю зиму просиділа в холодній квартирі, в 20 градусний мороз вимушена була йти з квартири, бо замерзала через відсутність газу. В неї стоїть електроопалення, бо треба було вибрати гроші, які їй надала держава, але в неї від електроопалення піднімається тиск і вона не може знаходитись в своїй квартирі. А був би газ, можливо, вона б поставила газовий котел, або обігрівала б квартиру, ввімкнувши духовку. Цими діями відповідач наніс їй моральну шкоду. Відповідач також штучно налаштовував проти неї й сусідів. А тепер вона повинна просити в сусідів дозволу на підключення її до газових мереж, що для неї абсолютно неприйнятно. Вона носила свою заяву на підключення її до газу в приймальну міськгазу і ходила в 2-й кабінет. Там на її усну вимогу сказати, скільки їй обійдеться підключення до мереж газорозподільчої системи, обрахувавши, також усно повідомили, що десь близько 2\~000 грн. Але письмово їй це не повідомили. Півроку вона не може отримати цю інформацію. Її здоровя погіршилось, вона не може лікуватись в холодній хаті, бо електроопалення вона не вмикає. Тому вважає, що 1\~000 грн., яку вона визначила як моральну шкоду, взагалі є чисто символічною сумою за ті страждання, які вона перенесла. Представник відповідача в судовому засіданні позовні вимоги не визнала в повному обсязі. Надала до суду заперечення, відповідно до яких пояснила, що з доводами та вимогами, викладеними у позовній заяві, не погоджуються з наступних підстав. В позовній заяві позивач просить суд „визнати, що відповідач по справі грубо порушив її право на публічну інформацію про його діяльність; зобовязати відповідача по справі надати їй інформацію, відповідно звернення від 27.09.2016 року за вх. № 605 та відшкодувати їй компенсацію за спричинену моральну шкоду в сумі 1 000 грн. 09.02.2016 року, о 02 годині 20 хв., до аварійно - диспетчерської служби (далі - АДС) Нікопольського УЕГГ від чергового Нікопольського відділу поліції по телефону надійшло повідомлення про те, що гр.[PERSON], мешканка [ADDRESS] висловила погрози підірвати будинок за допомогою побутового газу. Відповідно до п.6 Правил про надання населенню послуг з газопостачання, затверджених Постановою КМУ № 2246 від 09.12.1999 року, газопостачання на обєкт та/або газові прилади і пристрої споживача припиняється у разі ліквідації наслідків аварій, спричинених надзвичайними ситуаціями техногенного, природного або екологічного характеру, та проведення ремонтно - відновних робіт, та порушення споживачем Правил безпеки системи газопостачання, що створює загрозу виникнення аварійної ситуації, та інше. З метою попередження виникнення аварійної ситуації, 09.02.2016 року, з 02.35 год. до 03.30 год., бригадою АДС Нікопольського УЕГГ ПАТ „Дніпропетровськгаз було перекрито газопостачання газового стояка, до якого підключена квартира позивача. Позивач, не погодившись з діями відповідача, звернулась з позовною заявою до Нікопольського міськрайонного суду (суддя Рибакова В.В., справа №182/1130/16-ц). Позов за рішенням суду від 21.03.2016 року був частково задоволений, а саме: зобовязано відповідача відновити газопостачання до помешкання позивача. Вказане рішення суду було оскаржено відповідачем шляхом звернення до Апеляційного суду Дніпропетровської області з апеляційною скаргою. 02.06.2016 року колегія судової палати у цивільних справах Апеляційного суду Дніпропетровської області вирішила рішення Нікопольського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 21.03.2016 року в частині задоволення позову [PERSON] до ПАТ „Дніпропетровськгаз скасувати та ухвалила нове рішення про відмову в задоволенні позовних вимог. Вказане рішення Апеляційного суду Дніпропетровської області набрало законної сили 02.06.2016 року. Вказане рішення і дотепер є законним та чинним, оскільки в прийнятті касації Вищим спеціалізованим судом позивачці було відмовлено. Відповідно до ч.3 ст.61 ЦПК України, обставини, встановлені судовим рішенням у цивільній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи, або особа, щодо якої встановлено ці обставини. Тобто, позивачу відмовлено в зобовязанні ПАТ „Дніпропетровськгаз в особі Нікопольського УЕГГ відновити до її квартири газопостачання. Дійсно, від позивача 29.09.2016 року за вх.№ 605 до Нікопольського УЕГГ ПАТ „Дніпропетровськгаз надійшов лист, в якому позивач зазначає, що зверталась начебто до каб.2-а. Але заява чи звернення гр.[PERSON] в КСЦ „Єдине вікно Нікопольського УЕГГ ПАТ „Дніпропетровськгаз не зареєстровані, тобто доказів звернення позивача до відповідача немає. 07.10.2016 року за вих.№ 3697/4 позивачу було надано відповідь, де зазначено, яким саме чином відбувається відновлення газоспоживання споживачам, а саме: відповідно до п.6 глави 7 розділу VI Кодексу газорозподільних систем, затвердженого постановою Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг від 30.09.2015 року № 2494, та зазначено, куди саме необхідно звернутись. Але і після надання відповіді, позивач з будь - якими заявами та зверненнями до КСЦ „Єдине вікно не зверталась. Що стосується відшкодування моральної шкоди, завданої начебто позивачу внаслідок ненадання відповідачем інформації, в розмірі 1 000 грн., вважають вимоги необґрунтованими з наступного. Що стосується вимоги позивача стосовно відшкодування моральної шкоди, то, відповідно до ст.23 ЦК України, особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Тобто, моральна шкода може бути заподіяна тільки противоправною поведінкою у формі рішення чи бездіяльності. Позивач в своїй заяві не зазначає, які саме рішення відповідача були противоправними, або які саме його права були порушені. Відповідно до пункту 17 Постанови Верховного Суду України від 31.03.1995 року „Про судову практику в справах про відшкодування моральної шкоди, суд повинен витребувати від позивача надання доказів про завдану моральну шкоду. Відповідальність за завдання моральної шкоди наступає лише тоді, коли буде встановлено, що шкода є безпосереднім наслідком відповідної противоправної дії. Згідно діючого законодавства, особа несе відповідальність за заподіяну моральну шкоду у випадках, коли право на її відшкодування безпосередньо передбачено нормами Конституції України або у випадках, передбачених відповідними статтями Цивільного кодексу України, а також іншими нормами законодавства, які встановлюють відповідальність за заподіяння моральної шкоди. Тому просять суд відмовити позивачці в задоволенні її позовних вимог в повному обсязі. Вислухавши пояснення позивача, представника відповідача, вивчивши матеріали справи, суд приходить до наступного. Відповідно до ст.6 Конвенції „Про захист прав людини і основоположних свобод, кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обовязків цивільного характеру. Стаття 15 ЦК України передбачає право кожної особи на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа також має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного судочинства. Відповідно до ст.16 ЦК України, кожна особа має право звернутись до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Способами захисту цивільних прав та інтересів можуть бути: 1)визнання права; 2)визнання правочину недійсним; 3)припинення дії, яка порушує право; 4)відновлення становища, яке існувало до порушення; 5)примусове виконання обовязку в натурі; 6)зміна правовідношення; 7)припинення правовідношення; 8)відшкодування збитків та інші способи відшкодування майнової шкоди; 9)відшкодування моральної (немайнової) шкоди 10)визнання незаконними рішення, дій чи бездіяльності органу місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб. Згідно Правил надання населенню послуг з газопостачання, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 9 грудня 1999 року, припинення постачання газу споживачеві в житлових будинках залежно від обставин здійснюється шляхом перекриття запірних пристроїв та встановлення пломби та/або інвентарної заглушки перед газовим приладом (пристроєм) або на ввідному газопроводі. Про припинення газопостачання складається акт у двох примірниках, один з яких залишається у споживача. Відновлення газопостачання здійснюється газорозподільним підприємством протягом двох робочих днів у містах та пяти календарних днів у сільській місцевості після усунення порушень, сплати споживачем боргу та відшкодування збитків, завданих його неправомірними діями газопостачальному або газорозподільному підприємству. Як встановлено в судовому засіданні, в звязку з відімкненням квартири позивача № 13 в будинку №6 по пр.Трубників в м.Нікополі, позивачка звернулась до відповідача з заявою (вхід № 605 від 27.09.2016 року) про направлення їй інформації про те, що вона повинна зробити для поновлення газопостачання в квартиру та вартість всіх робіт по поновленню газопостачання (а.с.12-13). 07.10.2016 року позивачка отримала відповідь за підписом начальника Нікопольського УЕГГ [PERSON], в якій їй було розяснено про необхідність звернення в каб.2а „Єдине вікно для подання офіційної заяви на бланку встановленого зразку для відновлення газопостачання (а.с.11). Натомість позивачка надіслала письмову скаргу на дії начальника Нікопольського УЕГГ директору ПАТ по газо забезпеченню „Дніпропетровськгаз [PERSON], відповіді на яку не отримала (а.с.26). На підставі викладеного, суд вважає, що позовні вимоги [PERSON] не підлягають задоволенню і вважає за необхідне у задоволенні позовних вимог відмовити в повному обсязі. Враховуючи вищевикладене,

Outcome: dismissed