Jurisdiction: civil
Date: 2015-04-14 00:00:00

Позивач звернулась до суду з позовом до відповідача про визнання недійсним договору оренди земельної ділянки мотивуючи свої вимоги тим, що їй на праві приватної власності належить земельна ділянка [NUMBER] площею 4,12 га. кадастровий [NUMBER] для ведення товарного сільськогосподарського виробництва на території Кіровської сільської ради, Долинського району Кіровоградської області, державний акт на право приватної власності на землю серії [NUMBER]. Згідно тексту договору оренди землі від 15.02.2007 року між мною, як власником вищевказаної земельної ділянки і ФГ «Вершино-Власівське», як орендарем з іншої сторони я передав в оренду свою земельну ділянку строком на 10 років. Вказаний договір оренди був зареєстрований у Кіровоградській регіональній філії ДП «Центр ДЗК» 26.02.2007 року за №276. В договорі оренди відсутня така істотна умова як об'єкт оренди, до договору не долучено плану або схеми земельної ділянки, яка передається в оренду, її кадастрового плану з відображенням обмежень (обтяжень) у її використанні і встановлених земельних сервітутів та акту визначення меж земельної ділянки в натурі (на місцевості). Інформація про об'єкт оренди (місце розташування земельної ділянки), як зазначено вище, є однією з істотних умов договору оренди земельної ділянки і її відсутність унеможливлює ідентифікацію земельної ділянки. Позивач стверджує, що договір оренди землі від 15.02.2007 року не містить необхідної інформації про об'єкт оренди, як одну з істотних умов договору оренди землі, сам договір вона не підписувала, тобто даний договір є недійсним. Враховуючи наявні обставини недійсності договору позивач вважає, що є підстави для заборони відповідачу користуватися належною мені земельною ділянкою, як спосіб захисту законних прав власника земельної ділянки. Представник позивача в судовому засіданні позовні вимоги підтримав, просив їх задовольнити. Представник відповідача в судовому засіданні частково визнав позовні вимоги про що до суду 05.03.2015 року було подано заяву з якої слідує наступне. В зв»язку з тим, що [PERSON] категорично заперечує факт укладення нею договору, а ФГ «Вершино-Власівське» не має бажання мати будь-яких відносин із недобросовісними орендодавцями, в тому числі з [PERSON], вважають за необхідне визнати позовні вимоги [PERSON] частково, а саме визнати позовні вимоги в частині визнання договору оренди землі від 15.02.2007 року недійсним. Після набрання рішенням по даній справі законної сили, земельна ділянка буде повернена позивачеві. Представник третьої особи відділу Держземагенства в Долинському районі Кіровоградської області до суду не з»явився про розгляд справи були повідомлені до суду надали клопотання про розгляд справи без участі їх представника за наявними матеріалами справи. Із наданих письмових пояснень слідує, що дійсно, 26.02.2007р. Кіровоградською регіональною філією ДП «Центр ДЗК» за № 276 було здійснено державну реєстрацію договору оренди землі, укладеного між гр. [PERSON] та ФГ «Вершино-Власівське». Сторонами при укладенні договору оренди землі та подачі їх на реєстрацію було дотримано всіх вимог чинного законодавства і підстав для відмови у здійсненні державної реєстрації не було, порушень з боку реєстратора не вбачається. Представник реєстраційної служби Долинського районного управління юстиції в судове засідання не з»явився про розгляд справи належним чином були повідомлені. Заслухавши пояснення представника позивава та відповідача, дослідивши письмові докази, суд приходить до слідуючих висновків. Із договору оренди землі від 15.02.2007р. слідує, що він був укладений між [PERSON] та ФГ «Вершино-Власівське» строком на 10 років (а.с. 7-8). З копії державного акту на право приватної власності на землю виданого гр. [PERSON] їй належить земельна ділянка [NUMBER] площею 4,12 га. кадастровий [NUMBER] для ведення товарного сільськогосподарського виробництва на території Кіровської сільської ради, Долинського району Кіровоградської області (а.с. 9). Сторони у судовому засіданні визнали ту обставину, що позивач не підписувала спірний договір оренди. Відповідно до ч.3 ст.203 ЦК України волевиявлення учасника правочину має бути вільним і відповідати його внутрішній волі. Згідно ч.2 ст.207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). Частиною 1 ст. 215 ЦК України встановлено, що підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною вимог встановлених ст. 203 ЦК України. Виходячи із вище викладеного, суд приходить до висновку про задоволення позову частково, а саме задоволенню вимоги щодо визнання недійсним договіру оренди земельної ділянки укладеного між [PERSON] та фермерським господарством «Вершино-Власівське», зареєстрований 26.02.2007р. ДП «Центр ДЗК» за № 276, з огляду встановлену у ході судового розгляду відсутність волевиявлення сторони правочину, у вимозі щодо усунення перешкод в користуванні земельною ділянкою, слід відмовити, оскільки вимога є передчасною, адже саме визнання правочину недійсним має наслідком скасування реєстрації договору та повернення ділянки власнику. На підставі викладеного,

Outcome: dismissed