Jurisdiction: civil
Date: 2016-07-10 00:00:00

Позивач звернулась до суду з позовом, в якому, з урахуванням заяви про уточнення позовних вимог від 19.05.2016 року (а.с. 40), просила визнати відповідачів такими, що безпідставно зареєстровані та не були права на проживання за адресою: [INFO]. Обґрунтувала позов тим, що вона є власником земельної ділянки за вищевказаною адресою, що підтверджується договором купівлі-продажу земельної ділянки. На ділянці вона здійснює будівництво жилого будинку, яке не завершено, а будинок не введений в експлуатацію. Однак, за цією адресою зареєстровані відповідачі. В цьому будинку вони не проживають і ніколи не проживали. Оскільки в добровільному порядку відповідачі не знялися з реєстраційного обліку, [PERSON] звернулась за захистом своїх прав до суду. В судовому засіданні позивач та її представник підтримали позов з підстав, зазначених в позовній заяві. Пояснили, що за адресою: вул. Б. Хмельницького, 2 в с. Наталівка, Новоград-Волинського району знаходиться незавершений будівництвом та не введений в експлуатацію житловий будинок, який позивач почала будувати в 2007 році. Будь які інші будинки на земельній ділянці були відсутні. У виконавчому комітеті сільської ради позивач дізналась, що відповідачі зареєстровані за вищевказаною адресою помилково, що сталось внаслідок невірної та подвійної нумерації будинків у селі. Представник служби у справах дітей Новоград-Волинської райдержадміністрації в судовому засіданні проти задоволення позову не заперечувала. Пояснила, що їх представником за участі посадових осіб Наталівської сільської ради обстежено житловий будинок за адресою: вул. Б. Хмельницького, 2 в с. Наталівка, Новоград-Волинського району та встановлено, що будь-які особи в ньому не проживають, а сам будинок недобудований і непридатний для проживання, про що складено акт від 28.06.2016 року. Відповідачі в судове засідання повторно не зявились, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, будь-яких заяв на адресу суду не надходило. Зважаючи на вищевказані обставини, а також на те, що позивач не заперечує проти такого вирішення справи, суд згідно з вимогами ч. 1 ст. 225 ЦПК України, прийшов до висновку про необхідність провести розгляд справи у відсутності відповідачів на підставі наявних у справі доказів з ухваленням заочного рішення. Заслухавши пояснення позивача, дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступних висновків. Відповідно до договору купівлі-продажу земельної ділянки від 10.04.2007 року, [PERSON] продав [PERSON] земельну ділянку по вул. Б. Хмельницького, 2 в с. Наталівка, Новоград-Волинського району. Відповідно до рішення виконкому Наталівської сільради від 17.05.2007 року № 35, [PERSON] надано дозвіл на будівництво нового житлового будинку в с. Наталівка по вул. Б. Хмельницького, 2. Згідно з вимогами ст. ст. 319, 391 ЦК України, власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд та має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном. Гарантуючи захист права власності, закон надає власнику право вимагати усунення будь-яких порушень його права хоч би ці порушення і не були поєднані з позбавленням володіння. Способи захисту права власності передбачені нормами ст. ст. 16, 386, 391 ЦК України. Конституцією України (стаття 41) та статтею 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, до якої Україна приєдналася 17.07.1997 року відповідно до Закону № 475/97-ВР від 17.07.1997 р. «Про ратифікацію Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, Першого протоколу та протоколів № 2, 4, 7 та 11 до Конвенції» закріплено принцип непорушності права приватної власності, який означає право особи на безперешкодне користування своїм майном та закріплює право власника володіти, користуватися і розпоряджатися належним йому майном, на власний розсуд учиняти щодо свого майна будь-які угоди, відповідно до закону з своєю волею, незалежно від волі інших осіб. Згідно довідки № 549 від 18.05.2016 року, [PERSON], [PERSON], [PERSON] були помилково зареєстровані в 2004 році за адресою: вул. Б.. [PERSON], 2 в с. Наталівка, Новоград-Волинського району. Також на час реєстрації відповідачів на земельній ділянці за вищевказаною адресою не було житлового будинку. Відповідно до довідки № 994 від 15.09.2016 р. місце реєстрації [PERSON], [PERSON], [PERSON], помилково вказано вул. Б. Хмельницького, 2 в с. Наталівка. Будинок, в якому вони фактично зареєстровані, розташований за адресою [PERSON], 4 в с. Наталівка (а.с. 36). Згідно довідки № 211 від 01.02.2016 року, житловий будинок по вул. Б. Хмельницького, 2, будується, та належить [PERSON]М (а.с. 38). Згідно ст. 3 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні», визначено наступне: місце проживання - житло, розташоване на території адміністративно-територіальної одиниці, в якому особа проживає, а також спеціалізовані соціальні установи, заклади соціального обслуговування та соціального захисту, військові частини. Судом встановлено, що відповідачі зареєстровані за адресою, де на момент реєстрації знаходилась лише земельна ділянка, на якій на підставі рішення виконкому Наталвської сільської ради від 17.05.2007 року №35 надано дозвіл на будівництво жилого будинку (а.с. 8) З довідки КП «Новоград-Волинське МБТІ» від 08.07.2016 року вбачається, що будинок до теперішнього часу не приймався в експлуатацію. За таких обставин, відповідачі не могли набути право користування будинком за адресою [PERSON], 2 в с. Наталівка. Відповідачі [PERSON] [INFO] та [PERSON] [INFO] є неповнолітніми. Відповідно до ст. 29 ЦК України місцем проживання фізичної особи є житло, в якому вона проживає постійно або тимчасово. Фізична особа, яка досягла чотирнадцяти років, вільно обирає собі місце проживання, за винятком обмежень, які встановлюються законом. Місцем проживання фізичної особи у віці від десяти до чотирнадцяти років є місце проживання її батьків (усиновлювачів) або одного з них, з ким вона проживає. Відповідно до довідки № 811 від 18.05.2016 року, [PERSON], [PERSON] зареєстровані [INFO] разом з батьком [PERSON] (а.с. 39). Таким чином, є підстави для висновку, що відповідачі зареєстровані в будинку безпідставно. Їх реєстрація за вказаною адресою порушує права позивача, оскільки підтверджує право відповідачів на користування майном позивача, яке юридично ще не існує, але триває процес створення такого майна. Такий правовий стан створює обмеження для розпорядження майном позивача, що повязані з порядком відчуження нерухомого майна, право на користування яким мають неповнолітні особи. Оскільки вирішити спір в інший спосіб неможливо, порушені права позивача підлягають захисту в судовому порядку. На підставі вищевикладеного, суд визнає позов обґрунтованим та задовольняє його.

Outcome: approved