Jurisdiction: civil
Date: 2020-01-13 00:00:00

Позивач звернулась до суду з позовом до відповідача про позбавлення батьківських прав в позовній заяві зазначила, що 01 серпня 2015 року між, її донькою, [PERSON] (дівоче прізвище - [PERSON] ) та [PERSON] було укладено шлюб. За час перебування у зареєстрованому шлюбі у них народилася донька - [PERSON] [INFO] . З середини 2017 року [PERSON] та [PERSON] разом постійно не проживали, через постійні конфлікт та суперечки. [PERSON] , з цього часу, була на утриманні своєї матері [PERSON] та бабусі [PERSON] , проживала разом з ними, за адресою: [ADDRESS] . З моменту фактичного розпаду родини по теперішній час [PERSON] не приймає ніякої участі у вихованні доньки, не забезпечує її матеріально, не цікавиться її життям, здоров`ям, не піклується про її моральний та фізичний розвиток, не бере участі у виховному процесі. Усі обов`язки щодо виховання [PERSON] виконували лише мама та бабуся. [INFO] [PERSON] померла. Дитина тимчасово влаштована, згідно з наказом служби (управління) у справах дітей Запорізької міської ради від 26.10.2018 № 866 «Про тимчасове влаштування малолітньої [PERSON] » в родину баби - [PERSON] . Позивач, як особа на утриманні якої знаходиться дитина, на підставі ст. 164 СК України, приймаючи до уваги, що [PERSON] належним чином не виконує свої батьківські обов`язки по відношенню до доньки, права і інтереси, якої повинні бути захищені у встановленому зако\-ном порядку, просить позбавити [PERSON] батьківських прав відносно його доньки [PERSON] . Позивач у судовому засіданні, позовні вимоги підтримала, з підстав викладених у позовній заяві. Відповідач повідомлений про розгляд справи, у встановленому законом порядку, двічі не з`явився у судові засідання, причини неявки суду не повідомляв. Відповідач надавав суду відзив на позов відповідно до якого він проти позову заперечував, оскільки після смерті дружини він не може вільно бачитись з донькою через те, що [PERSON] категорично відмовляється іти з ним на контакт. З даної ситуації він звертався до відділу по Дніпровському району служби (управління) у справах дітей Запорізької міської ради, однак питання вирішено не було. З позовними вимогами відповідач не згоден в повному обсязі, у зв`язку із їх безпідставністю та наявністю в нього бажання виховувати доньку. Аналогічної позиції, відповідач дотримувався, надаючи пояснення у судових засіданнях. Представник третьої особи органу опіки та піклування Токмацької районної державної адміністрації Запорізької області у судове засідання не з`явився, надав суду висновок від 21.05.2019 року про недоцільність позбавлення [PERSON] батьківських прав. Представник третьої особи орган опіки та піклування районної адміністрації Запорізької міської ради по Дніпровському району, у судовому засіданні позов підтримала, також надала суду висновок від 17.12.2019 року про доцільність позбавлення [PERSON] батьківських прав. Представник третьої особи Дніпровський районний у м. Запоріжжі відділ державної реєстрації актів цивільного стану головного територіального управління юстиції у Запорізькій області у судове засідання не з`явився про причини неявки суду не повідомив. Розглянувши матеріали справи, заслухавши пояснення сторін, суд вважає, що позов підлягає задоволенню на підставі ст.164 СК України, оскільки батько і матір можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вони ухиляються від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини. Судом встановлено, що 01 серпня 2015 року між [PERSON] (дівоче прізвище - [PERSON] ) та [PERSON] було укладено шлюб. За час перебування у зареєстрованому шлюбі у них народилася донька - [PERSON] [INFO] . [INFO] [PERSON] померла. [PERSON] , зареєстрований за адресою: [ADDRESS] . Фактично мешкає за адресою: [ADDRESS] . Після смерті матері у зв`язку із неможливістю відшукання батька, дитина була тимчасово влаштована, згідно з наказом служби (управління) у справах дітей Запорізької міської ради від 26.10.2018 року № 866 «Про тимчасове влаштування малолітньої [PERSON] » в родину баби - [PERSON] , до вирішення надання статусу дитині. Службою у справах дітей Токмацької районної державної адміністрації була проведена відповідна робота, з`ясовано думка батька щодо подальшої долі дитини, оформлено акт обстеження умов проживання родини [PERSON] (батьків [PERSON] ) за адресою: [ADDRESS] . Під час проведення обстеження батьків [PERSON] - [PERSON] та [PERSON] , було з`ясовано, що будинок належить на праві власності [PERSON] . Також, зі слів батьків [PERSON] , з`ясовано, що він мешкає в м. Запоріжжя у Хортицькому районі (точна адреса їм невідома) та працює на СТО. Згідно з актом обстеження умов проживання родини [PERSON] ( батьків [PERSON] ) за адресою: [ADDRESS] , складеного комісією виконавчого комітету Новенської сільської ради від 17.04.2019 року, умови проживання в будинку належні: чисто, затишно, є необхідні меблі та побутові приладдя. Зі слів батьків [PERSON] , з`ясовано, що він мешкає: [ADDRESS] . Тобто, відповідач за місцем реєстрації не проживає, його офіційне місце знаходження невідоме. Відповідно до листа КЗ «ЗЗСШ № 7 І-ІІ ступенів» ЗОР від 02.05.2019 № 262 [PERSON] , [INFO] є вихованкою молодшої групи дитячого садка. Батько - [PERSON] жодного разу до закладу не приїжджав, не телефонував, зв`язку з вихователями та працівниками закладу не має. Вихованням дитини займається бабуся - [PERSON] . Відповідно до пояснень [PERSON] , [PERSON] батько дитини - [PERSON] не займається утриманням та вихованням доньки з середини 2017 року. З 17.10.2017 року по 10.10.2018 року [PERSON] , перебував на консультативному обліку у КУ «Обласний клінічний наркологічний диспансер» ЗОР з діагнозом психічні та поведінкові розлади внаслідок вживання канабіоідів. Відповідно до інформації наданої Управлінням інформаційно-аналітичної підтримки Головного Управління національної поліції в Запорізькій області, [PERSON] було засуджено 24.11.2006 року , за ч.2 ст.187, ч.2 ст. 185, ст. 70 КК України до семи років позбавлення волі з конфіскацією майна. Звільнений 22.11.2013 року за закінченням строку відбування покарання. Відповідно до відомостей наданих Головним управлінням ДПС у Запорізькій області з центральної бази ДРФО України, щодо доходів [PERSON] за період І-ІІІ квартал 2019 року - інформації про доходи немає. Згідно з листом Запорізького міського центру соціальних служб для сім`ї, дітей та молоді від 20.08.2019 № 2316/03 у грудні 2018 року [PERSON] звернувся до центру щодо отримання юридичної консультації з метою вирішення питання проживання дитини разом з батьком. Фахівцями Центру була надана допомога у підготовці документів до підготовчого судового засідання (на якому батько був присутнім) та після засідання звернувся знову задля допомоги у отриманні довідок щодо погашення судимості, про стан здоров`я, котрі вимагав суд. Юрисконсультом було рекомендовано зібрати докази, які вимагає суд, для вирішення справи на його користь. На початку липня 2019 року у телефонному режимі [PERSON] було запрошено до Центру на юридичну консультацію перед черговим судовим засіданням, але він до Центру так і не з`явився. Зателефонував лише 14 липня 2019 року та повідомив, що за станом здоров`я він не в змозі виховувати доньку, проти проживання дитини з бабою не заперечує. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності суд розцінює, як свідоме нехтування відповідачем своїх батьківських обов`язків та характеризує [PERSON] з негативної сторони, як особу яка свідомо ухиляється від виконання своїх батьківських обов`язків. На підставі ст. 164 Сімейного кодексу України, батьки можуть бути судом позбавлені батьківських прав, якщо буде встановлено, що вони ухиляються від своїх батьківських обов`язків по вихованню та утриманню дітей, є хронічними алкоголіками або наркоманами, не забрали дитину з пологового будинку або з іншого закладу охорони здоров`я без поважної причини і протягом шести місяців. У відповідності до вимог ч.1 ст.12 ЗУ «Про охорону дитинства», виховання в сім`ї є першоосновою розвитку особистості дитини. На кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки, або особи, які їх замінюють, мають право і зобов`язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров`я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці. У відповідності до вимог п.2 ч.1 ст.164 СК України, мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він ухиляються від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини. Відповідно до п.15 Постанови Верховного Суду України від 30.03.2007р. №3 «Про практику застосування законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав», позбавлення батьківських прав (тобто прав на виховання дитини, захист її інтересів, на відібрання дитини в інших осіб, які незаконно її утримують, та ін.), що надані батькам до досягнення дитиною повноліття і ґрунтуються на факті спорідненості з нею, є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківських обов`язків, а тому питання про його застосування слід вирішувати лише після повного, всебічного, об`єктивного з`ясування обставин справи, зокрема ставлення батьків до дітей. Відповідно до п.16 Постанови Верховного Суду України від 30.03.2007р. №3 «Про практику застосування законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав», ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками. Батько малолітньої [PERSON] , відповідач - [PERSON] не піклується про фізичний і духовний розвиток дитини, не надає необхідного матеріального забезпечення для дитини, що негативно впливає на її розвиток, як складову виховання; не спілкується з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не виявляє інтересу до її внутрішнього світу, матеріальної допомоги на утримання доньки не надає, тому суд вважає за доцільне позбавити його прав у відношенні доньки [PERSON] . Відповідно до ст. 180 Сімейного Кодексу України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття та згідно зі ст. 181 СК України одним із способів виконання батьками свого обов`язку щодо утримання дитини є стягнення за рішенням суду коштів на утримання дитини (аліментів), які присуджуються в частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі. Статтею 27 Конвенції «Про права дитини», яку ратифіковано Постановою ВР № 789 ХІІ від 27.02.91 року, передбачено право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Відповідно до ч. 2 ст. 27 Конвенції батько (-ки) або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Відповідно до ч. 1 ст. 182 СК України, при визначені розміру аліментів суд враховує стан здоров`я та матеріальне становище дитини, стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів, наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина, інші обставини, що мають істотне значення. Згідно з ч.2 ст. 182 СК України мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Відповідно до ст. 191 СК України, аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову. Враховуючи викладене, суд вважає, за необхідне стягнути з відповідача аліменти в розмірі 1/4 частини його заробітку (доходу) щомісячно, але менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку на утримання [PERSON] до досягнення нею повноліття починаючи з дня подання заяви до суду. Також, відповідно до ст. 141 ЦПК України з відповідача підлягає стягненню понесені позивачем, судові витрати на оплату судового збору.

Outcome: approved