Jurisdiction: civil
Date: 2020-06-04 00:00:00

Позивач звернувся із позовом до відповідача про стягнення заборгованості, в якому зазначив, що відповідно до укладеної з ПАТ «Альфа-Банк» угоди про надання особистого кредиту №500615513 від 05.09.2017 року [PERSON] надано кредит у розмірі 199 120 грн. із строком кредитування до 06.09.2021 з процентною ставкою 10,99% річних. Відповідач свої зобов`язання за договором не виконує, не здійснює платежів в рахунок погашення суми кредиту та нарахованих процентів, у зв`язку з чим утворилась заборгованість, яка станом на 02.04.2018 року становить 199138,73 грн. та складається з: 185069,03 грн. - суми заборгованості за кредитом, 3588,77 грн. - суми процентів за користування кредитом, 9651,61 грн. - суми комісії, 829,32 грн. - суми штрафу. Просить стягнути з відповідача вказану суму заборгованості, а також судові витрати по справі. Ухвалою Оболонського районного суду м. Києва від 19.06.2018 було відкрито загальне позовне провадження та призначено підготовче судове засідання. 02.10.2018 стороною відповідача було подано апеляційну скаргу на ухвалу про відкриття провадження, яка постановою Київського апеляційного суду від 17.12.2018 була залишена без задоволення. В наступне судове засідання, призначене на 22.03.2019 сторона відповідача не з`явилася, про час та місце розгляду справи судом повідомлялася. 19.03.2019 відповідач звернувся до суду із заявою про відкладення розгляду справи. 19.03.2019 відповідачем було подано повторну апеляційну скаргу на ухвалу Оболонського районного суду м. Києва від 19.06.2018 про відкриття провадження у справі. Ухвалою Київського апеляційного суду від 28.03.2019 було відмовлено у відкритті апеляційного провадження. 15.08.2019 розгляд справи було відкладено у зв`язку із задоволенням клопотання представника відповідача адвоката Нефьодова С.М.про відкладення розгляду справи для ознайомлення з матеріалами справи. 24.10.2019 представник відповідача адвокат Нефьодов С.М. звернувся до суду із клопотання про відкладення розгляду справи у зв`язку із його участю в іншому судовому засіданні. 21.02.2020 сторони в судове засідання не з`явилися, про час та місце розгляду справи судом повідомлялися. Враховуючи наявність в матеріалах справи заяви сторони позивача про розгляд справи за її відсутності, судом було закрито підготовче провадження та призначено справу до розгляду по суті на 07.04.2020. 06.04.2020 представник позивача адвокат Півторак Т.О. та представник відповідача адвокат Нефьодов С.М. звернулися до суду із клопотаннями про відкладення розгляду справи з посиланням на запровадження карантинних заходів. В судове засідання 05.06.2020 представник позивача не з`явився, про день, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, подав до суду заяву з проханням розглядати справу за його відсутності, позовні вимоги підтримав в повному обсязі, просив їх задовольнити. Проти ухвалення заочного рішення не заперечував. Відповідач в судове засідання не з`явився, про час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином шляхом направлення поштової кореспонденції. Представник відповідача адвокат Нефьодов С.М. 04.06.2020 звернувся до суду із клопотанням про відкладення розгляду справи з посиланням на зайнятість у справі про адміністративне правопорушення в Печерському районному суді м. Києва. На підтвердження поважності причин неявки надав роздруківку з сайту судової влади про розгляд справи. Разом із тим, суд не може визнати вказану причину неявки в судове засідання поважною, оскільки матеріали справи не містять відомостей про участь вказаного представника у зазначеному судовому провадженні. Європейський суд з прав людини в рішенні від 07.07.1989 року у справі «Юніон Аліментаріа Сандерс С.А. проти Іспанії» зазначив, що заявник зобов`язаний демонструвати готовність брати участь на всіх етапах розгляду, що стосується безпосередньо його, утримуватися від використання прийомів, які пов`язані із зволіканням у розгляді справи, а також максимально використовувати всі засоби внутрішнього законодавства для прискорення процедури слухання. Сторона відповідача не реалізувала своє право на відзив на позовну заяву, тому з урахування положень ст. 280 ЦПК України суд вважає за можливе ухвалити заочне рішення. Дослідивши матеріали справи, суд вважає встановленими наступні обставини та відповідні їм правовідносини. Як убачається з матеріалів справи, 05.09.2017 між ПАТ «Альфа-Банк» та [PERSON] укладено угоду про надання особистого кредиту №500615513, за умовами якої відповідачу надано кредит у розмірі 199120 грн. із строком кредитування до 06.09.2021 з процентною ставкою 10,99% річних. Відповідно до п.5.1 оферти та акцепту угоди про надання кредиту сплачується комісія за розрахунково-касове обслуговування. Згідно із п.9 оферти та акцепту угоди про надання кредиту платежі з повернення кредиту, сплати процентів за його користування, сум комісійної винагороди та інші платежі здійснюються щомісячно, рівними частинами у сумах та в терміни, в порядку та на умовах, визначених угодою та відповідно до графіку платежів. Відповідно до п.13 позичальник зобов`язується у разі повторного або часткового прострочення повернення кредиту та/або сплати процентів за користування ним та/або комісій, сплатити банку штраф в розмірі 100 грн. за кожне допущене прострочення. При цьому якщо прострочення триває 5 і більше днів, додатково до вищенаведеного штрафу позичальник зобов`язується сплатити банку штраф в розмірі 300 грн. за кожне допущене прострочення. З матеріалів справи убачається, що позивач свої зобов`язання виконав належним чином. Після укладення договору, відповідач своїх зобов`язань за вказаним договором належним чином не виконував, не здійснював платежів в рахунок погашення суми кредиту та нарахованих процентів, у зв`язку з чим утворилась заборгованість за вказаним договором, яка станом на 02.04.2018 становить 199 138,73 грн. та складається з: 185 069,03 грн. - суми заборгованості за кредитом, 3588,77 грн. - суми процентів за користування кредитом, 9651,61 грн. - суми комісії, 829,32 грн. - суми штрафу. На момент розгляду справи відомостей про сплату зазначеної суми заборгованості матеріали справи не містять. Відповідно до ч. 1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа зобов`язується надати грошові кошти позичальнику у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Згідно із ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Статтею 610 ЦК України передбачено, що порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання. Договір є обов`язковим для виконання сторонами (ст. 629 ЦК України). У відповідності до ч. 1 ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Згідно ст. 530 ЦК України якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). У разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом (ст. 611 ЦК України). Таким чином, виходячи із вищенаведеного суд прийшов до висновку про те, що позивач виконав всі умови договору належним чином, а відповідач ухиляється від виконання взятих на себе договором зобов`язань, що є порушенням норм чинного законодавства України та умов вказаного договору. Зважаючи на наявні в матеріалах справи докази, розрахунок розміру заборгованості, суд вважає, що відомості, які вони містять, відповідають дійсним обставинам справи. Отже, зважаючи на наведене вище, суд вважає, що позов є законним, таким, що відповідає вимогам чинного законодавства України та підлягає задоволенню в повному обсязі. Відповідно до ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. На підставі викладеного,

Outcome: approved