Jurisdiction: civil
Date: 2019-03-04 00:00:00

Позивач, звернувшись до суду з позовом до відповідача про стягнення заборгованості за кредитним договором б/н від 17.03.2011 у розмірі 18704 грн. 62 коп., свої позовні вимоги мотивує тим, що відповідно до вказаного договору відповідач отримав від позивача кредит у розмірі 3300 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на картковий рахунок. Станом на 15.11.2018 відповідач свої зобов'язання за кредитним договором не виконав, у результаті чого виникла заборгованість. У судове засідання представник позивача не з'явився, подав до суду клопотання про розгляд справи без його участі, в якому зазначив, що позовні вимоги підтримує в повному обсязі, проти заочного розгляду справи не заперечує. Відповідач у судове засідання не з'явився повторно, відзиву не подав, судом було вжито заходів для належного повідомлення відповідача про час та місце судового розгляду. Крім того, відповідач був належним чином повідомлений про час і місце розгляду справи шляхом опублікування оголошення про виклик до суду на офіційному веб-сайті судової влади України. Відповідно до ч.11 ст. 128 ЦПК України з опублікуванням оголошення про виклик особа вважається повідомленою про дату, час і місце розгляду справи. За таких обставин суд, враховуючи згоду позивача, прийшов до висновку, що справа може бути розглянута без участі відповідача, на підставі наявних у справі доказів, з постановленням заочного рішення. Дослідивши матеріали справи та наявні в них докази, суд приходить до наступних висновків. Судом встановлено, що 17.03.2011 між Публічним акціонерним товариством Комерційний банк «ПРИВАТБАНК» та [PERSON] було укладено кредитний договір б/н, шляхом подання анкети-заяви про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг на відкриття рахунку. При укладенні цього договору сторони керувалися положенням частини першої статті 634 Цивільного кодексу України (далі ЦК України), відповідно до якого договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору. Відповідно до п. 1 статті 628 Цивільного кодексу України зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов'язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Відповідно до статті 549 Цивільного кодексу України штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов'язання. Ця сума визначається Кредитодавцем у Анкеті-Заяві, з якою ознайомлений клієнт. Відповідно до кредитного договору, при порушенні позичальником строків платежів по кожному з грошових зобов'язань, передбачених цим договором більш ніж на 30 днів, позичальник зобов'язаний сплатити Банку штраф в розмірі 500 грн. + 5% від суми позову. Згідно статей 526, 527, 530 Цивільного кодексу України зобов'язання повинні виконуватись належним чином і в установлений строк відповідно до умов договору та вимог закону. Відповідно до ст. 1054 ЦК України, за кредитним договором кредитодавець зобов'язується надати грошові кошти позичальнику в розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити відсотки. У зв'язку з зазначеними порушеннями зобов'язань за кредитним договором відповідачем, станом на 15.11.2018 утворилася заборгованість, що складається з: 1642 грн. 38 коп. - нараховано відсотків за користування кредитом, 15695 грн. 35 коп. - нараховано пені, 500 грн. 00 коп. - фіксована частина штрафу та 866 грн. 89 коп. - процентна складова штрафу за порушення грошового зобов'язання. Розрахунок суми заборгованості додається (розрахунок заборгованості відображено з моменту надання та отримання кредитної послуги). Оскільки розрахунок заборгованості по кредиту проведений позивачем відповідно до вимог чинного законодавства та умов укладеного кредитного договору, вказаний розрахунок приймається судом до уваги. Відповідно до частини першої статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Згідно статей 526,527,530 ЦК України зобов'язання повинні виконуватися належним чином і в установлений строк відповідно до умов договору та вимог закону. Відповідно до умов кредитного договору та вимог частини другої статті 1050, частини другої статті 1054 ЦК України, у разі порушення позичальником зобов'язання щодо повернення чергової частини кредиту позивач, як позикодавець, має право вимагати дострокового повернення частини суми кредиту, що залишилася, а також сплати належних процентів. Разом з тим, суд визнає неправомірним одночасне нарахування відповідачу пені та штрафів за порушення зобов'язань за кредитним договором. Цивільно-правова відповідальність - це покладення на правопорушника основаних на законі невигідних правових наслідків, які полягають у позбавленні його певних прав або в заміні невиконання обов'язку новим, або у приєднанні до невиконаного обов'язку нового додаткового. Покладення на боржника нових додаткових обов'язків як заходу цивільно-правової відповідальності має місце, зокрема, у випадку стягнення неустойки (пені, штрафу). Відповідно до статті 549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання. Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов'язання (частина друга статті 549 ЦК України). Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов'язання за кожен день прострочення виконання (частина третя статті 549 ЦК України). За положеннями статті 61 Конституції України ніхто не може бути двічі притягнутий до юридичної відповідальності одного виду за одне й те саме правопорушення. Умовами та Правилами надання банківських послуг, які є складовою частиною укладеного між сторонами кредитного договору, а саме п.2.1.1.12.6.1., передбачена пеня за несвоєчасне виконання грошових зобов'язань по договору, яка нараховується в день нарахування відсотків за кредитом. У той же час, згідно з п.2.1.1.7.6 Умов та Правил надання банківських послуг, на відповідача покладається і обов'язок сплати штрафів за порушення строків платежів по якомусь з грошових зобов'язань, передбачених кредитним договором. Враховуючи викладене та відповідно до статті 549 ЦК України штраф і пеня є одним видом цивільно-правової відповідальності, а тому їх одночасне застосування за одне й те саме порушення - строків виконання грошових зобов'язань за кредитним договором свідчить про недотримання положень, закріплених у статті 61 Конституції України щодо заборони подвійної цивільно-правової відповідальності за одне і те саме порушення, а тому суд визнає позовні вимоги в частині стягнення штрафів безпідставними і такими, що не підлягають задоволенню. Розмір пені міг би бути зменшений судом до суми основного зобов'язання в порядку, передбаченому ч.3 ст.551 ЦК України, однак положення вказаної статті можуть бути застосовані судом лише за заявою відповідача. Таким чином, стягненню з відповідача на користь позивача підлягає заборгованість за кредитним договором, яка складається з: 1642 грн. 38 коп. - нараховано відсотків за користування кредитом, 15695 грн. 35 коп. - нараховано пені. Відповідно до вимог частини четвертої статті 263 ЦПК України, при ухваленні рішення суд враховує висновки Верховного Суду України, викладені у постанові від 21 жовтня 2015 року (справа № 6-2003цс15) та у постанові від 14 вересня 2016 року (справа № 6-473цс16). Відповідно, суд приходить до висновку про необхідність часткового задоволення позовних вимог. Розподіл судових витрат між сторонами відбувається за правилами статті 141 ЦПК України. На пiдставi ст.ст. 509, 526, 527, 530, 610, 1046, 1048, 1049, 1050, 1054 ЦК Укpаїни,

Outcome: approved