Jurisdiction: civil
Date: 2014-08-04 00:00:00

Позивач, звернулась до суду з позовом до [PERSON] про втрату права на користування житлом, а саме, будинком розташованим за адресою: Кіровоградська область, Знам'янський район, [ADDRESS]. Мотивуючи свої вимоги тим, що є власником зазначеного будинку. [PERSON] є її родичем. В 1994 році останнього за її дозволом зареєстровано в зазначеному будинку. В 2012 році відповідач повідомив її про те, що проживати надалі в її будинку наміру не має і виїжджає на постійне місце проживання в м. Кіровоград, в зв'язку з чим не буде сплачувати комунальні послуги та інші обов'язкові платежі. В добровільному порядку відповідач не бажає знятися з реєстрації. Просить суд визнати [PERSON] таким, що втратив право користування житловим приміщенням. Позивач та її представник в судове засідання не з'явились. Представник позивача надав заяву в якій позовні вимоги [PERSON] підтримав, не заперечував проти заочного розгляду справи. Справу просив розглядати у його відсутності. Відповідач в судове засідання не з'явився, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином. Причини неявки не відомі, в зв'язку з чим, згідно ухвали Знам'янського міськрайонного суду від 05.08.2014 року розгляд цивільної справи проводиться заочно. Відповідно до ст.169 ч.4 ЦПК України у разі повторної неявки в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення). Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги є обґрунтованими, а тому такими, що підлягають задоволенню за наступних підстав. Відповідно до ст.10 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідно до ст.60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Судом встановлено, що згідно з Свідоцтвом про право приватної власності за №532/6 від 20.01.2003 року [PERSON] є власником будинку розташованого за адресою: Кіровоградська область, Знам'янський район, [ADDRESS]. Згідно з актом обстеження матеріально-побутових умов сім'ї [PERSON] від 08.01.2013 року, [PERSON] є власником будинку розташованого в [ADDRESS], житлова площа будинку складає 48 м.кв., присадибна ділянка складає 0,25 га. [PERSON] проживає одна. Згідно з відповіддю Знам'янського РС УДМС України в Кіровоградській області, [PERSON] зареєстровано за адресою: [ADDRESS]. Відповідно до статей 386, 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном. Відповідно до ст.41 Конституції України та ст.321 ЦК України правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб. Згідно ч.1 і 2 ст.317 цього Кодексу власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном. Відповідно до ч.1 ст.319 цього Кодексу власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Згідно ч. 2 цієї статті власник має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону. Судом встановлено, що позивач, є власником будинку розташованого за адресою: Кіровоградська область, Знам'янський район, [ADDRESS], а тому мала право на звернення до суду з даним позовом. Відповідно до ч.1 ст.383 ЦК України власник житлового будинку, квартири має право використовувати помешкання для власного проживання, проживання членів своєї сім'ї, інших осіб. За правилом ч.4 ст.156 ЖК України до членів сім'ї власника жилого будинку, квартири, належать особи, зазначені в частині другій ст.64 цього Кодексу, за змістом якої членами сім'ї є подружжя, їх діти і батьки. Членами сім'ї можуть бути визнані й інші особи, якщо вони постійно проживають разом з власником і ведуть з ним спільне господарство. В судовому засіданні встановлено, що відповідач не проживає в квартирі позивача з 2012 року, спільне господарство не веде, і дани обставини підтверджено матеріалами справи. За таких обставин суд вважає, що є підстави для визнання відповідача таким, що втратив право на користування житловим приміщенням, а саме будинком [ADDRESS] Рішення суду про визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням, є підставою для зняття цієї особи з реєстрації місця проживання. Згідно ст.88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Тому, з відповідача підлягає стягненню судовий збір. На підставі ст.7 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні», ст.ст.317, 319, 321, 383, 386, 391 ЦК України, ст.ст.64, 71, 72, 156 ч.4, ЖК України та

Outcome: approved