Jurisdiction: civil
Date: 2021-10-21 00:00:00

Позивач звернулась до суду з позовом, в якому просить розірвати шлюб, укладений між нею та відповідачем, який зареєстрований 02.08.2002 р. Відділом реєстрації актів громадянського стану Київського районного управління юстиції м. Харкова, актовий запис №454. В обґрунтування зазначає, що вона з відповідачем перебуває у зареєстрованому шлюбі з 02.08.2002 року. Від шлюбу мають сина [PERSON] , [INFO] , який проживає ти залишиться проживати з матір`ю. Подружнє життя не склалось через несумісність характерів, втрати поваги один до одного, вживання відповідачем спиртними напоями. З травня 2021 року разом не проживають, шлюбні відносини припинені, подальше збереження шлюбу неможливе, спору про поділ майна не має. Строк на примирення не потрібен. В судове засідання позивач не з`явилась, надала до суду заяву, в якій просить слухати справу без її участі, проти заочного розгляду справи та винесення заочного рішення не заперечує, позов просить задовольнити. Відповідач повідомлявся у встановленому законом порядку про дату, час і місце судового розгляду, в судове засідання повторно не з`явився, заяви про відкладення розгляду справи або про її розгляд за його відсутності не надав, відзиву проти позову не надав. Враховуючи, що в справі є достатні дані про права і взаємовідносини сторін, відповідач належним чином повідомлений про місце і час судового засідання, суд розглядає справу у відсутності відповідача та згідно ч.4 ст.223 ЦПК України постановляє заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, що відповідає положенням ст. 280 ЦПК України. Фіксація судового процесу технічними засобами не здійснювалась згідно вимог ч. 2 ст. 247 ЦПК України. Суд, дослідивши матеріали справи у їх сукупності, всебічно та повно з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позовна заява, об`єктивно оцінивши докази, що мають істотне значення для її розгляду і вирішення по суті, приходить до висновку, що позовна заява підлягає задоволенню з огляду на наступне. Судом встановлено, що [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , уклали шлюб, який зареєстровано 02.08.2002р. Відділом реєстрації актів громадянського стану Київського районного управління юстиції м. Харкова, актовий запис №454 (відповідно до свідоцтва про шлюб серії [NUMBER] ). Після реєстрації шлюбу прізвище позивача « [PERSON] » змінено на « [PERSON] ». Від шлюбу сторони мають малолітнього сина [PERSON] , [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про народження від 14.09.2013 року серії [NUMBER] , виданого Київським відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Харківського міського управління юстиції. Батьками [PERSON] зазначені [PERSON] та [PERSON] . З матеріалів справи вбачається та підтверджується наданими письмовими пояснення, що дійсно між позивачем та відповідачем сімейні відносини припиненні, подружнього господарства не ведуть, між ними немає взаєморозуміння, у зв`язку з чим збереження сім`ї не можливо, відповідач висловив згоду на розірвання шлюбу. Клопотань про надання часу на примирення сторони не заявили. За змістом положень ч.1 ст.24 Сімейного кодексу України, шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Частинами 3, 4 ст. 56 Сімейного кодексу України передбачено право кожного з подружжя припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканість і може мати наслідки, встановлені законом. Відповідно до ч. 1 статті 110 Сімейного кодексу України позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. Відповідно до ч.2 статті 112 Сімейного кодексу України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлене, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Відповідно до ч.1 статті 11 Цивільного процесуального кодексу України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданими відповідно до цього кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, як беруть участь у справі. Питання про розподіл судових витрат між сторонами суд вирішує відповідно до положень ст. 141 ЦПК України. На підставі наведеного,

Outcome: approved