Jurisdiction: civil
Date: 2016-12-04 00:00:00

Позивач звернулась до Новоайдарського районного суду Луганської області з даним позовом до [PERSON] про позбавлення батьківських прав, третя особа: Служба у справах дітей Новоайдарської районної державної адміністрації. В обґрунтування позовних вимог позивач зазначила, що з 01.11.2008 року вона перебувала у зареєстрованому шлюбі з відповідачем [PERSON] Від шлюбу сторони мають малолітніх дітей: [PERSON] [INFO] та [PERSON], [INFO]. Рішенням Новоайдарського районного суду Луганської області від 05.06.2014 року шлюб між сторонами розірвано. Після розірвання шлюбу батько дітей не відвідує, навіть не намагається спілкуватися з ними, не цікавиться їх здоров'ям, вихованням. Весь час позивачка самостійно виховує дітей, забезпечує їх всім необхідним. Відповідач не виконує батьківських обов'язків щодо виховання малолітніх дітей, не забезпечує необхідного харчування, медичного догляду, лікування, що негативно впливає на їх фізичний розвиток, як складову виховання. На підставі викладеного, позивач [PERSON] звернулась до суду з позовом про позбавлення батьківських прав відповідача [PERSON] Позивач - [PERSON] у судовому засіданні позовні вимоги підтримала, просила їх задовольнити в повному обсязі. Відповідач - [PERSON] у жодне судове засідання не з`явився, заяву про розгляд справи за його відсутності суду не надав, про причини неявки не повідомив, хоча належним чином був сповіщений про час та місце розгляду справи, про що свідчить виклик до суду, опублікований у ЗМІ «Урядовий кур`єр» № 225 (5845) від 30 листопада 2016 року (а.с. 34-35). Представник третьої особи служби у справах дітей Новоайдарської РДА - Труняков Є. С. у судовому засіданні позовні вимоги підтримав, просив задовольнити в повному обсязі. Прокурор у судовому засіданні позовні вимоги підтримала, просила позбавити [PERSON] батьківських прав по відношенню до його малолітніх дітей: [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO]. У зв'язку з повторною неявкою відповідача[PERSON] не підтвердженою належним чином, суд визнає причини неявки неповажними. Зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України. Заслухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку про те, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Судовим розглядом встановлені факти та відповідні їм правовідносини. Судовим розглядом встановлено, що з 01.11.2008 року позивач перебувала у зареєстрованому шлюбі з відповідачем [PERSON], що підтверджується копією свідоцтва про шлюб (а.с. 10). Від шлюбу сторони мають малолітніх дітей: [PERSON] [INFO] та [PERSON], [INFO]. Рішенням Новоайдарського районного суду Луганської області від 05.06.2014 року шлюб між сторонами розірвано (а.с. 11). Після розірвання шлюбу батько дітей не відвідує, навіть не намагається спілкуватися з ними, не цікавиться їх здоров'ям, вихованням. Весь час позивачка самостійно виховує дітей, забезпечує їх всім необхідним. Відповідач не виконує батьківських обов'язків щодо виховання малолітніх дітей, не забезпечує необхідного харчування, медичного догляду, лікування, що негативно впливає на їх фізичний розвиток, як складову виховання. Факт того, що [PERSON], [INFO], є сином [PERSON] підтверджується копією свідоцтва про народження, де в графі «батько» зазначено «[PERSON]» (а.с. 12). Факт того, що [PERSON], [INFO], є донькою [PERSON] підтверджується копією свідоцтва про народження, де в графі «батько» зазначено «[PERSON]» (а.с. 13). З акту, наданого депутатом Новоайдарської селищної ради вбачається, що позивач [PERSON] самостійно виховує двох дітей, батько у вихованні дітей участі не приймає. Діти знаходяться у добрих санітарно-побутових умовах, доглянуті, охайні. Діти мають окрему кімнату та забезпечені всім необхідним для життя та розвитку. [PERSON] має постійну роботу, характеризується, як добра, любляча, уважна мати, віддає дітям весь свій вільний час (а.с. 19). З характеристики, наданої учню 1-Б класу КЗ «Новоайдарська обласна загальноосвітня санаторна школа-інтернат І-ІІІ» [PERSON], вбачається, що мати [PERSON] самостійно займається вихованням сина, батько [PERSON] жодного разу не з'явився у школі, не цікавиться успіхами у навчанні та станом здоров'я [PERSON] (а.с. 17). Позивач [PERSON] працює в Новоайдарському РТМО, на посаді лікаря акушера-гінеколога з 01.08.2008 року по теперішній час, має постійний заробіток, що підтверджується довідкою Новоайдарського РТМО № 8 від 27.05.2016 р. (а.с. 9). Малолітні діти проживають з матір'ю, що підтверджується довідкою про склад сім'ї, виданої Виконавчим комітетом Новоайдарської селищної ради № 944 від 23.03.2016 р. (а.с. 8). Відповідач [PERSON] є платником аліментів, з пояснень позивача встановлено, що останній заборгованості зі сплати аліментів не має (а.с. 14). Служба у справах дітей Новоайдарської РДА надала висновок № 15/974, відповідно до якого 24.03.2016 року комісія з питань захисту прав дитини встановила, що [PERSON] аліменти сплачує, але з дітьми не спілкується, зв'язок з сім'єю не підтримує. Всім необхідним для виховання та розвитку дітей забезпечує мати - [PERSON] Комісія дійшла висновку, що [PERSON] не виконує батьківські обов'язки щодо своїх малолітніх дітей - [PERSON] та [PERSON] в повному обсязі, незважаючи на те, що згідно з ч. 1 ст. 12 Закону України «Про охорону дитинства», ч. 2, 3 ст. 150 та ст. 180 Сімейного кодексу України, кожна дитина має право на піклування батьків, а батьки мають право та зобов'язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров'я, фізичний, духовний та моральний розвиток, створювати належні умови для розвитку її здібностей та несуть відповідальність за невиконання та ухилення від виконання батьківських обов'язків. Тому, відповідно до п. 2 ст. 164 Сімейного кодексу України, [PERSON] може бути позбавлений батьківських прав щодо його малолітніх дітей. Враховуючи викладене, Новоайдарська районна державна адміністрація, як орган опіки та піклування вважала за доцільне залишити вирішення питання щодо позбавлення батьківських прав [PERSON] відносно його малолітніх дітей - [PERSON] та [PERSON], на розсуд суду з урахуванням інтересів дітей (а.с. 36). З вищенаведеного можна зробити висновок про те, що відповідач - [PERSON] дійсно ухиляється від виконання своїх батьківських обов`язків по відношенню до своїх малолітніх дітей - [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO]. Відповідно до ч. 1 ст. 12 Закону України «Про охорону дитинства», на кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки або особи, які їх замінюють, мають право і зобов'язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров'я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці. Статтею 150 СК України, передбачено, що батьки зобов'язані виховувати дитину, піклуватися про здоров'я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток, забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя. Невиконання та ухилення від покладених на батьків обов'язків щодо виховання дитини є підставою для позбавлення батьків батьківських прав, як це передбачено ст. 164 СК України. Відповідно до ст. 164 Сімейного Кодексу України, мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вони ухиляються від виконання своїх обов'язків по вихованню дитини. Відповідно до п. 16 Постанови Пленуму ВСУ «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав», ухилення батьків від виконання своїх обов'язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов'язками. На підставі приписів ст. 165 СК України право на звернення до суду з позовом про позбавлення батьківських прав мають один з батьків, опікун, піклувальник, особа, в сім'ї якої проживає дитина, заклад охорони здоров'я, навчальний або інший дитячий заклад, в якому вона перебуває, орган опіки та піклування, прокурор, а також сама дитина, яка досягла чотирнадцяти років. Судом достовірно встановлено, що відповідач - [PERSON] є батьком малолітніх [PERSON], [INFO], що підтверджується копією свідоцтва про народження, де в графі «батько» зазначено «[PERSON]» (а.с. 12) та [PERSON], [INFO], що підтверджується копією свідоцтва про народження, де в графі «батько» зазначено «[PERSON]» (а.с. 13). Відповідач ухиляється від виконання своїх батьківських обов`язків, не цікавиться життям малолітніх дітей, не дбає про їх здоров'я, культурний та духовний розвиток. Малолітні [PERSON] та [PERSON] проживають з позивачем та перебувають на її повному утриманні, відповідач проживає окремо, не займається вихованням дітей, не піклується про їх здоров`я, фізичний, духовний і моральний розвиток, дані факти є підставою для позбавлення [PERSON] батьківських прав відносно його малолітніх дітей [PERSON] та [PERSON] Висновки суду підтверджуються письмовими доказами, дослідженими у судовому засіданні. На підставі, ст. ст. 150, 164, 166, 180, 181, 182, 183, 243, 244 СК України, ст. 60 ЦК України,

Outcome: approved