Jurisdiction: civil
Date: 2017-10-10 00:00:00

Позивач звернулась до суду з позовом до [PERSON], в якому просить стягнути з останнього аліменти на утримання неповнолітньої дитини [PERSON], [INFO], в розмірі 1/4 частини всіх видів заробітку відповідача, але не менше 30% прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, щомісячно, починаючи з дня звернення до суду і до досягнення дитини повноліття, а також просить стягнути аліменти на її утримання, в розмірі 1/4 частини всіх видів заробітку відповідача, щомісячно, починаючи з дня звернення до суду і до досягнення дитиною трьох років. Свої вимоги мотивувала тим, що дитина проживає з нею та знаходиться на її утриманні. Відповідач, являючись батьком дитини, матеріальної допомоги на її утримання не надає, не приймає участі в її житті, в той час, позивач перебуває у відпустці по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку та, крім соціальних виплат по догляду за дитиною, в неї не має іншого заробітку. Позивач у судовому засіданні підтримала позовні вимоги з підстав вказаних в позовній заяві. Відповідач та його представник у судовому засіданні позов в частинні стягнення аліментів на утримання дитини, в розмірі ? частини всіх видів заробітку, визнали, а проти задоволення позовних вимог, в частинні стягнення аліментів на утримання позивача до досягнення дитиною трьох років, заперечували, посилаючись на те, що щомісячна заробітна плата відповідача складає 3362 грн. 31 коп. Відповідач сплачує кошти за користування комунальними послугами, заборгованість по договору позики та по банківським кредитним договорам, буде виплачувати аліменти на утримання дитину, тому сплата аліментів на утримання позивача унеможливить його особисте існування, оскільки він не зможе навіть забезпечити себе продуктами харчування. Крім того, відповідач вказав, що після народження дитини, він допомагав позивачу продуктами харчування, намагався приймати участь в житті дитини, проте позивач повідомила, що дитина не його і щоб він їх більше не турбував. Допитаний в якості свідка [PERSON] показав, що до народження [PERSON], батьками якого являються позивач та відповідач по справі, [PERSON] проживала разом з відповідачем у батьків останнього в м. Чернігові, проте після народження дитини позивач з дитиною проживають у батьків позивача в [ADDRESS] і [PERSON] не приймає участь у житті сина та не надає матеріальної допомоги на його утримання. [PERSON], будучи допитаю в якості свідка, показала, що [PERSON], будучи вагітною, проживала разом з відповідачем у неї та знаходилася на матеріальному утриманні сім'ї відповідача. Всі витрати, пов'язані з пологами дитини, відповідач взяв на себе і протягом трьох тижнів після народження дитини, коли позивач вже поїхала проживати в смт. Ріпки, забезпечував [PERSON] продуктами харчування та надавав матеріальну допомогу на утримання дитини. Вислухавши пояснення сторін, представника відповідача, покази свідків, дослідивши письмові матеріали справи та інші докази по справі, суд приходить до наступних висновків. Відповідно до змісту ст. 141 Сімейного кодексу України батько і мати мають рівні права та обов'язки щодо дитини. Згідно зі ст.ст. 157, 180 СК України питання виховання дитини вирішується батьками спільно, батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Зі змісту ст. 181 СК України, судом стягуються аліменти на утримання дитини з того з батьків, хто ухиляється від виконання обов'язку утримувати дитину, незалежно від спільного чи окремого проживання з дитиною. Відповідно до ст.80 СК України, аліменти присуджуються одному з подружжя у частці від заробітку (доходу) другого з подружжя і (або) у твердій грошовій сумі. Як визначено ст. 182 СК України, при визначенні розміру аліментів суд враховує, зокрема, наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина. Статтею 191 СК України передбачено, що аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову. З матеріалів справи вбачається, що [PERSON] та [PERSON] з 17.05.2016 року перебувають у зареєстрованому шлюбі, згідно свідоцтва про шлюб серії [NUMBER]. Позивач [PERSON] та відповідач [PERSON] являються батьками [PERSON], [INFO], що підтверджується свідоцтвом про народження останнього (серія [NUMBER]). Згідно довідки № 613 від 02.03.2017 року, виданої виконкомом Ріпкинської селищної ради Ріпкинського району Чернігівської області, [PERSON], [INFO], перебуває на утриманні [PERSON]. В судовому засіданні встановлено, що відповідач не заперечує проти сплати аліменти на утримання [PERSON], [INFO], в розмірі ? частини його заробітку, до досягнення ним повноліття. Таким чином, позовні вимоги, в частині стягнення на користь позивача на утримання дитини, підлягають задоволенню. Крім того, на момент розгляду справи судом, ЗУ № 2037-VІІІ від 17.05.2017 року (який набрав чинності 17.06.2017 року) було внесено зміни до ч.2 ст.182 СК України і встановлено, що мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Тому вимоги позивача про стягнення аліментів на дитину, в розмірі 1/4 частини всіх видів заробітку відповідача, але не менше 30% прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, не відповідає чинному законодавства. На підставі наведеного, враховуючи інтереси дитини та положення чинного законодавства, суд приходить до висновку, що з [PERSON] підлягають стягненню аліменти на користь [PERSON] на утримання неповнолітньої дитини - [PERSON], [INFO], в розмірі 1/4 частини заробітків (доходів) [PERSON] щомісяця, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дітей відповідного віку, починаючи з 03.03.2017 року і до досягнення дитиною повноліття. Згідно ч.ч. 2, 4 ст. 84 СК України, дружина, з якою проживає дитина, має право на утримання від чоловіка - батька дитини до досягнення дитиною трьох років. Право на утримання вагітна дружина, а також дружина, з якою проживає дитина, має незалежно від того, чи вона працює, та незалежно від її матеріального становища, за умови, що чоловік може надавати матеріальну допомогу. Згідно довідки про доходи, виданої ТОВ «Т.Е.К. «Київська Русь» від 03.10.2017 року, вбачається, що загальна сума доходу [PERSON] за період з 01.03.2017 року по 31.08.2017 року, за винятком аліментів, становить 19986 грн. 93 коп. Згідно договору безвідсоткової позики від 05.07.2017 року, [PERSON], станом на момент розгляду справи судом, має заборгованість перед [PERSON] Згідно повідомлення ПАТ КБ «ПриватБанк», [PERSON], станом на 02.10.2017 року, має заборгованість по кредитних договорах, в розмірах 1949 грн. 28 коп. та 351 грн. 49 коп. Суд враховує матеріальне становище відповідача, тому вимога позивача про стягнення аліментів на її утримання, в розмірі 1/4 частини всіх видів заробітку відповідача, підлягає задоволенню частково, а саме з відповідача підлягають стягненню аліменти на утримання [PERSON], в розмірі 1/7 частини заробітків (доходів) відповідача щомісяця, починаючи з 03.03.2017 року і до досягнення дитиною - [PERSON], [INFO], трирічного віку. У відповідності до ст.88 ЦПК України, з відповідача, пропорційно до задоволеної частини вимог, підлягає стягненню в дохід держави судовий збір.

Outcome: partial