Jurisdiction: civil
Date: 2020-10-05 00:00:00

Позивач звернулась до суду з позовною заявою до відповідача про визнання права власності, посилаючись на наступне. 09 вересня 1996\~року між\~нею та\~виконавчим комітетом\~Нікопольської міської\~ради народних\~депутатів було\~укладено договір\~про передачу\~виконавчому комітету\~Нікопольської міської\~ради народних\~депутатів грошових\~коштів для\~будівництва житла\~в жилому\~будинку [ADDRESS] ).\~Згідно п.1.2\~вказаного договору,\~замовник (Виконавчий\~комітет Нікопольської\~міської ради\~народних депутатів)\~бере на\~себе обов`язок\~виступити замовником\~для будівництва\~51\~кв.м.\~житла для\~сім`ї\~ [PERSON] .\~Згідно п.1.2\~вказаного договору,\~вона зобов`язалася\~виплатити 7\~492,00\~грн.\~(сім\~тисяч чотириста\~дев`яносто\~дві гривні).\~Всі умови\~вищевказаного договору\~нею були\~належним чином\~виконані,\~що підтверджується\~довідкою управління\~капітального будівництва\~м.Нікополя\~Дніпропетровської області,\~згідно якої\~« [PERSON] повністю\~виплатила вартість\~двокімнатної квартири\~по [ADDRESS] \~в сумі\~7\~492,00\~грн.».\~На підставі\~рішення Нікопольської\~міської ради\~народних депутатів\~№ 157\~від 11\~березня 1998\~року «Про\~надання житлової\~площі» їй\~була виділена\~двокімнатна квартира\~ [ADDRESS] ,\~жилою площею\~30,18\~кв.м.,\~загальною площею\~51,17\~кв.м.,\~згідно підписаної\~угоди та\~коштів,\~які надійшли.\~Після виділення\~їй вказаної\~квартири вона\~разом з\~членами своєї\~сім`ї\~в 1998\~році заселилася\~у вказане\~житлове приміщення\~та проживала\~там деякий\~час.\~На даний\~час вона\~мешкає та\~зареєстрована за\~адресою:\~ [ADDRESS] \~у своєї\~доньки.\~В грудні\~2017\~року вона\~звернулась до\~виконавчого комітету\~Нікопольської міської\~ради із\~заявою щодо\~видачі свідоцтва\~про право\~власності на\~вказану квартиру.\~Листом.\~Виконавчого комітету\~Нікопольської міської\~ради від\~19.12.2017\~року їй\~було відмовлено\~у реєстрації\~права власності\~на житло,\~оскільки нею\~не подано\~документ,\~який є\~підставою для\~реєстрації права\~власності та\~рекомендовано звернутися\~до суду з\~позовом про\~визнання права\~власності.\~З часу\~виділення їй\~квартири \~ [ADDRESS] \~вона утримує\~належне їй\~майно в\~належному стані\~та сплачує\~комунальні послуги.\~Всі особові\~рахунки по\~сплаті житлово-комунальних\~послуг відкриті\~на її\~ім`я.\~З 1998\~року і\~до теперішнього\~часу жодним\~власником будинку\~або балансоутримувачем\~до неї\~не пред`являлося\~претензій щодо\~незаконності її\~мешкання у\~квартирі та\~володіння нею.\~Вона правомірно\~набула право\~власності на\~квартири [ADDRESS] , оскільки вказана квартира була надана їй рішеннями місцевих органів влади та нею проведено повну виплату вартості вказаної квартири в сумі 7 492,00 грн. За змістом ст.392 ЦК України (в редакції 2004 року), власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. На підставі п.37 Постанови Пленуму Вищого Спеціалізованого Суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ «Про судову практику в справах про захист права власності та інших речових прав» від 7 лютого 2014 року № 5, з урахуванням положень ч.1 ст.15 та ст.392 ЦК України, власник майна має право пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Виходячи зі змісту наведених норм права, потреба в такому способі захисту права власності виникає тоді, коли наявність суб`єктивного права власника не підтверджена відповідними доказами, підлягає сумніву, не визнається іншими особами або ними оспорюється. У зв`язку з цим змушена звернутися до суду з цим позовом. В судове засідання сторони не прибули, надали заяви про розгляд справи у свою відсутність, представник позивачки на задоволенні позовних вимог наполягав (а.с.7), представник відповідача проти задоволення позову не заперечувала(а.с.52). Дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, застосувавши до спірних правовідносин відповідні норми матеріального та процесуального права, суд приходить до наступного. Згідно зі ст.6 Конвенції „Про захист прав людини і основоположних свобод, кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру. У статті 129 Конституції України однією із засад судочинства проголошено рівність усіх учасників судового процесу перед законом і судом. Процесуальний порядок провадження у цивільних справах визначається ЦПК України та іншими законами України, якими встановлюється зміст, форма, умови реалізації процесуальних прав і обов`язків суб`єктів цивільно-процесуальних правовідносин та їх гарантій. У частині четвертій статті 10 ЦПК України і статті 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» на суд покладено обов`язок під час розгляду справ застосовувати Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року і Протоколи до неї, згоду на обов`язковість яких надано Верховною Радою України, та практику Європейського суду з прав людини як джерело права. Відповідно до § 23 рішення ЄСПЛ від 06 вересня 2007 року, заява № 3572/03 у справі «Цихановський проти України» національні суди мають створювати умови для того, щоб судове провадження було швидким та ефективним. Зокрема, національні суди мають вирішувати, чи відкласти судове засідання за клопотанням сторін, а також, чи вживати якісь дії щодо сторін, чия поведінка спричинила невиправдані затримки у провадженні. Згідно з ч.1 ст.4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Відповідно до ст.321 ЦК України, право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права або обмежений в його здійсненні. Згідно ст.391 ЦК України, власник майна має право вимагати усунення перешкод в здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном. Відповідно до ст.392 ЦК України, власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Як встановлено\~в судовому\~засіданні, 09.09.1996\~року між\~позивачкою та\~виконавчим комітетом\~Нікопольської міської\~ради народних\~депутатів було\~укладено договір\~про передачу\~виконавчому комітету\~Нікопольської міської\~ради народних\~депутатів грошових\~коштів для\~будівництва житла\~в жилому\~будинку [ADDRESS] )\~(а.с.6).\~Згідно п.1.2\~вказаного договору,\~замовник (Виконавчий\~комітет Нікопольської\~міської ради\~народних депутатів)\~бере на\~себе обов`язок\~виступити замовником\~для будівництва\~51\~кв.м.\~житла для\~сім`ї\~ [PERSON] .\~Згідно п.1.2\~вказаного договору,\~позивачка зобов`язалася\~виплатити 7\~492,00\~грн.\~(сім\~тисяч чотириста\~дев`яносто\~дві гривні).\~Всі умови\~вищевказаного договору\~нею були\~належним чином\~виконані,\~що підтверджується\~довідкою управління\~капітального будівництва\~м.Нікополя\~Дніпропетровської області,\~згідно якої\~« [PERSON] повністю\~виплатила вартість\~двокімнатної квартири\~по [ADDRESS] \~в сумі\~7\~492,00\~грн.»\~(а.с.7).\~На підставі\~рішення Нікопольської\~міської ради\~народних депутатів\~№ 157\~від 11.03.1998\~року «Про\~надання житлової\~площі»,\~позивачці була\~виділена двокімнатна\~квартира [ADDRESS] ,\~жилою площею\~30,18\~кв.м.,\~загальною площею\~51,17\~кв.м.,\~згідно підписаної\~угоди та\~коштів,\~які надійшли\~(а.с.8).\~Після виділення\~ вказаної\~квартири позивачка\~разом з\~членами своєї\~сім`ї\~в 1998\~році заселилася\~у вказане\~житлове приміщення\~та проживала\~там (а.с.13).\~На даний\~час позивачка\~мешкає та\~зареєстрована за\~адресою:\~ [ADDRESS] \~(а.с.5).\~В грудні\~2017\~року позивачка\~звернулась до\~виконавчого комітету\~Нікопольської міської\~ради із\~заявою щодо\~видачі свідоцтва\~про право\~власності на\~вказану квартиру.\~Листом.\~Виконавчого комітету\~Нікопольської міської\~ради від\~19.12.2017\~року їй\~було відмовлено\~у реєстрації\~права власності\~на житло,\~оскільки нею\~не подано\~документ,\~який є\~підставою для\~реєстрації права\~власності (а.с.12)\~та рекомендовано\~звернутися до суду з\~позовом про\~визнання права\~власності.\~З часу\~виділення квартири\~ [ADDRESS] \~позивачка утримує\~належне їй\~майно в\~належному стані\~та сплачує\~комунальні послуги.\~Всі особові\~рахунки по\~сплаті житлово-комунальних\~послуг відкриті\~на її\~ім`я.\~З 1998\~року і\~до теперішнього\~часу жодним\~власником будинку\~або балансоутримувачем\~до позивачки\~не пред`являлося\~претензій щодо\~незаконності її\~мешкання у\~квартирі та\~володіння нею.\~Позивачка правомірно\~набула право\~власності на\~квартиру [ADDRESS] , оскільки вказана квартира була надана їй рішеннями місцевих органів влади та нею проведено повну виплату вартості вказаної квартири в сумі 7 492,00 грн. За змістом ст.392 ЦК України (в редакції 2004 року), власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. На підставі п.37 Постанови Пленуму Вищого Спеціалізованого Суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ «Про судову практику в справах про захист права власності та інших речових прав» від 7 лютого 2014 року № 5, з урахуванням положень ч.1 ст.15 та ст.392 ЦК України, власник майна має право пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Виходячи зі змісту наведених норм права, потреба в такому способі захисту права власності виникає тоді, коли наявність суб`єктивного права власника не підтверджена відповідними доказами, підлягає сумніву, не визнається іншими особами або ними оспорюється. За таких обставин суд вважає за необхідне позовні вимоги задовольнити. Враховуючи викладене та

Outcome: approved