Jurisdiction: civil
Date: 2016-03-28 00:00:00

позивач звернулась в суд із позовними вимогами до відповідача про стягнення аліментів на утримання малолітньої дитини [PERSON], [INFO], в твердій грошовій сумі в розмірі 1000,00 гривень щомісячно, починаючи з дня подачі позову - 17.02.2016 року і до досягнення дитиною повноліття. Свої вимоги мотивує тим, що у зареєстрованому шлюбі із відповідачем у них народився син - [PERSON], [INFO]. Вказала, що відповідач протягом тривалого часу проживає окремо, а дитина проживає разом з нею. Протягом цього часу відповідач час від часу надавав незначні кошти на утримання дитини, проте надалі ухиляється від сплати. Ствердила, що у зв'язку з скрутним матеріальним становищем вона не має можливості забезпечити самостійно та в повному обсязі витрати необхідні для нормального розвитку дитини. Крім цього вказала, що відповідач офіційно працевлаштований, має регулярний дохід, є працездатною та фізично здоровою особою, а тому просить постановити рішення про стягнення аліментів на утримання малолітнього сина у твердій грошовій сумі. В судовому засіданні позивач позовні вимоги підтримала в повному обсязі, дала пояснення аналогічні вище наведеним, доповнила, що син має відвідує садочок та часто хворіє і для його лікування потрібні кошти, їй тяжко самій утримувати дитину. Просить позов задоволити. Відповідач в судове засідання не з'явився, про час та місце розгляду справи був повідомлений у встановленому законом порядку, подав до суду заяву від 25.03.2016 року про слухання справи у його відсутності. В той же час зазначив, що проти позову не заперечує. Заслухавши пояснення позивача, дослідивши представленні по справі докази та оцінивши їх в сукупності, суд приходить до висновку, що позов слід задоволити з наступних підстав. Судом встановлено, що в сторін у шлюбі народився син - [PERSON], [INFO], що стверджується свідоцтвом про народження дитини (а.с.5), батьками якого є [PERSON] та [PERSON], та на даний час син проживає із позивачем. У відповідності до вимог ст.180 Сімейного Кодексу України, батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Законом передбачена рівність такого обов'язку. Відповідно до ч.1 ст.184 Сімейного кодексу України, якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, частину доходу одержує в натурі, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення, суд за заявою платника або одержувача може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі. В судовому засіданні встановлено, що на даний час дитина проживає із матір'ю [PERSON], перебуває на її утриманні та повному матеріальному забезпеченні. Крім цього встановлено, що відповідач працював у ДАЇ, яке на даний час ліквідоване, а тому який дохід буде отримувати відповідач не відомо. А тому суд погоджується із доводами позивача про те, що аліменти мають бути стягнуті на дитину у твердій грошовій сумі. Враховуючи те, що батьки проживають окремо, дитина проживає з позивачем, а також матеріальний стан відповідача, потреби дитини, її стан здоров'я та вік, суд приходить до висновку, про те що слід стягувати аліменти з відповідача на користь позивача на утримання неповнолітніх дітей і до досягнення дітьми повноліття в твердій грошовій сумі. Оскільки позивач обґрунтувала розмір аліментів 1000,00 гривень і відповідач проти такого не заперечує, суд приходить до переконання про те, що такий розмір аліментів в сумі 1000,00 гривень щомісячно на дитину, з врахуванням також наданої допомоги матір'ю дітей, здатний забезпечити дитині належні умови для існування. У зв'язку із наведеним позовні вимоги слід задовольнити, судові витрати слід покласти на відповідача. При цьому слід роз'яснити сторонам, що за відповідачем залишається право на звернення до суду із позовом про зміну розміру аліментів у випадку зміни його матеріального становища.

Outcome: approved