Jurisdiction: civil
Date: 2017-10-26 00:00:00

Позивач звернулась до суду з вказаним позовом, посилаючись на те, що відповідач не виконує вимоги рішення Білоцерківського міськрайонногосу суду Київської області від 12.08.2005 року, згідно з яким з [PERSON] на користь [PERSON] стягнуто аліменти на утримання неповнолітніх синів, Ігоря, [INFO] та Руслана, [INFO], в розмірі 1/3 частини від всіх видів його заробітку, щомісячно починаючи з 13.07.2005 року і до повноліття дітей. Внаслідок цього у відповідача утворилась заборгованість по сплаті аліментів. Тому позивач просила суд стягнути з відповідача на її користь пеню за прострочення сплати аліментів в розмірі 18 267,73 грн. В судове засідання позивач не зявилась, про день та час розгляду справи була повідомлена належним чином, направила до суду заяву в якій просила справу розглядати у її відсутності, позовні вимоги підтримала. Відповідач в судове засідання не зявився, про місце, час та дату розгляду справи повідомлений належним чином, причини неявки суду не повідомив, письмових пояснень та заперечень проти позову не подав. Згідно ст. 224 ЦПК України суд вважає за можливе провести заочний розгляд справи. Суд, дослідивши матеріали справи, прийшов до висновку, що позов обгрунтований і підлягає до задоволення з наступних підстав. В судовому засіданні встановлено, що згідно рішення Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 12.08.2005 року (а.с. 9), з [PERSON] на користь [PERSON] стягнуто аліменти на утримання дітей, в розмірі 1/3 частини від всіх видів його заробітку, щомісячно починаючи з 13.07.2005 року і до повноліття дітей. Відповідач не виконував свої зобовязання, внаслідок чого утворилась заборгованість по сплаті аліментів в розмірі 19 653,69 грн., що підтверджується копією довідки № 441 від 18.08.2017 р. (а.с. 10-13). Згідно ст.180 СК України батьки зобовязані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до ст.183 СК україни частка заробітку \\доходу\\ матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Згідно до вимог ч.1 ст. 196 СК України при виникненні заборгованості з вини особи, яка зобов'язана сплачувати аліменти за рішенням суду, одержувач аліментів має право на стягнення неустойки (пені) у розмірі одного відсотка від суми несплачених аліментів за кожен день прострочення. Оскільки заборгованість виникла з вини відповідача, доказів на спростування цього відповідачем не надано, тому позивач має право на неустойку за прострочення сплати аліментів в розмірі 1 % за кожен день прострочення платежу, яка передбачено ч. 1 ст. 196 СК України. Пунктом 22 постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» передбачено, що відповідальність платника аліментів за прострочення їх сплати у виді неустойки (пені), визначена у ст. 196 СК України, настає лише за наявності вини цієї особи, на платника аліментів не можна покладати таку відповідальність, якщо заборгованість утворилася з незалежних від нього причин, зокрема, у зв'язку з несвоєчасною виплатою заробітної плати, затримкою або неправильним перерахуванням аліментів банками. В інших випадках стягується неустойка за весь час прострочення сплати аліментів. Виходячи з розрахунку позивача (а.с. 13) розмір пені за прострочення сплати аліментів з 13.07.2010 р. по 01.07.2017 р., становить 18 267,73 грн. Отже, вимоги позивача про стягнення з відповідача пені по заборгованості по сплаті аліментів на суму зазначену вище є обгрунтованими і підлягають задоволенню. Відповідно до ст. 79, 88 ЦПК України, підлягає до стягнення з відповідача на користь держави судовий збір у розмірі 640, 00 грн. На підставі викладеного,

Outcome: approved