Jurisdiction: civil
Date: 2016-05-22 00:00:00

Позивач звернувся у суд із позовом, яким просить стягнути із відповідача заборгованість за кредитним договором, мотивуючи тим, що ТОВ «ФК «РАНТЬЕ» згідно Договору факторингу із ПАТ «ІдеяБанк» №31/12-2 від 31.12.2015 р. набув право грошової вимоги за кредитним договором № Z02.024.76521 від 01.12.2014 року, який був укладений між Публічним акціонерним товариством «Ідея Банк» та гр. [PERSON]. Відповідно до даного Кредитного договору [PERSON] отримала кредит в розмірі 48190,00 грн., зі сплатою 10 % річних, з погашенням кредиту та процентів у терміни, передбачені встановленим Кредитним договором графіком щомісячних платежів. Банк свої зобовязання згідно кредитного договору повністю виконав, та надав Відповідачу кредитні кошти. Відповідача письмово повідомлено про відступлення права вимоги ТзОВ «ФК «РАНТЬЕ» за кредитним договором шляхом направлення відповідного повідомлення на адресу його реєстрації. Проте Відповідач свої зобовязання згідно кредитного договору не виконав, станом на 31.12.2015 р. не повернув Банку отриманий кредит у встановлений договором термін та не сплатив нараховані відсотки та комісію, на загальну суму 61310,38 грн., що складається із: основний борг 45655,21 грн., прострочений борг 2014,58 грн., прострочені проценти 13248,78 грн., строкові проценти - 391,81 грн. Таким чином заборгованість [PERSON] за кредитним договором № Z02.024.76521 від 01.12.2014 року станом на 11.02.2016 р. становить: 47669,80 грн. за тілом кредиту, 13640,59 грн. - за нарахованими та несплаченими відсотками та комісіями, що разом - 61310,38 грн. На підставі наведеного позивач просить стягнути з [PERSON] (ІПН [NUMBER]) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Факторингова компанія «РАНТЬЕ» (код ЄДРНОУ 39288002) заборгованість за кредитним договором в розмірі 61310,38 грн. та стягнути з [PERSON] (ІПН [NUMBER]) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Факторингова компанія «РАНТЬЕ» (код ЄДРПОУ 39288002) судовий збір в розмірі 1378,00 грн., що сплачений при поданні позовної заяви та інші судові витрати. Представник позивач а у судовому засіданні був відсутній, оскільки у позовній заяві заявив клопотання про розгляд справи у його відсутності, де також вказав, що не заперечує проти заочного розгляду справи у відсутності відповідача. Відповідач в судове засідання не з'явився за невідомих суду причин, хоча про день і час розгляду справи судом був повідомлений належним чином, а тому, враховуючи, що представлені у справі докази є достатніми для ухвалення рішення, суд вважає, що можливо провести заочне судове засідання у відсутності відповідача згідно ст. 224 ЦПК України. Відповідно до ч.2 ст.197 ЦПК України фіксування судового засідання технічними засобами не проводилось. Дослідивши письмові матеріали справи, повно та всебічно оцінивши наявні у справі докази, суд приходить до переконання, що позов підставний, обґрунтований та підлягає до часткового задоволення. Згідно зі ст. ст. 525, 526, 530 ЦК України, зобовязання мають виконуватись належним чином та у встановлений строк. Одностороння відмова від виконання зобовязань не допускається. Відповідно до ст. 536 Цивільного кодексу України передбачено, що за користування чужими грошовими коштами боржник зобовязаний сплачувати проценти, розмір яких встановлюється договором, законом або іншим актом цивільного законодавства. Всупереч вищезгаданим нормам Цивільного законодавства та умов Кредитного договору Відповідач своїх зобовязання щодо повернення кредиту, нарахованих відсотків та штрафних санкцій не дотримується, тим самим порушує істотні умови Кредитного договору, що підтверджується: кредитним договором № Z02.024.76521 від 01.12.2014 року; Ордером-розпорядження №1 про видачу кредиту; Витягом з додатку до договору-факторингу №31/12-2 від 31.12.2015 р. по особовому рахунку №22032402476521.980 та розрахунком заборгованості станом на 11.02.2016 р. Відповідно до ст. 610 ЦК України, порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання). Згідно із ст. 612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобовязання або не виконав його у строки, встановлені договорами. Статтею 611 ЦК України передбачено, що у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, в тому числі - відшкодування збитків. У відповідності до ст. 623 ЦК України боржник, який порушив зобов'язання, має відшкодувати кредиторові завдані цим збитки. У свою чергу під збитками законодавець у ст. 22 ЦК України розуміє витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права. Пунктом 2 ст. 1050 ЦК України передбачено, якщо договором встановлений обов'язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів. Відповідно до ст. ст.1077, 1078 ЦК України за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов'язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов'язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника). Зобов'язання фактора за договором факторингу може передбачати надання клієнтові послуг, пов'язаних із грошовою вимогою, право якої він відступає. Предметом договору факторингу може бути право грошової вимоги, строк платежу за якою настав (наявна вимога). Таким чином згідно Договору факторингу із ПАТ «ІдеяБанк» №31/12-2 від 31.12.2015 р. ТОВ «ФК «РАНТЬЕ» набув право грошової вимоги за кредитним договором № Z02.024.76521 від 01.12.2014 року із [PERSON], про що останню було належним чином повідомлено Листом від 31.12.2015 р. Отже, оскільки [PERSON] на даний момент заборгованість за кредитним договором № Z02.024.76521 від 01.12.2014 року у добровільному порядку не сплатила, суд вважає, що із неї слід стягнути на користь ТОВ «ФК «РАНТЬЕ» заборгованість у розмірі 61310,38 грн. Згідно з вимогами ст. 88 ЦПК України стороні на користь якої ухвалено рішення суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати, а тому суд приходить до висновку про обґрунтованість вимог позивача про стягнення з відповідача судових витрат, а тому із [PERSON] слід стягнути 1378,00 грн. судового збору в користь ТОВ «ФК «РАНТЬЕ». На підставі викладеного та ст. ст. 525, 526, 530, 536, 610-612, 1046-1050, 1077-1078, 1054 ЦК України,

Outcome: approved