Jurisdiction: civil
Date: 2017-03-13 00:00:00

Позивач звернулась до суду з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів. На обґрунтування своїх вимог зазначає, що вона перебувала у цивільному шлюбі з відповідачем, від якого сторони мають спільну дитину - [PERSON], [INFO]. У грудні 2016 року за спільною заявою сторін батьком дитини визнаний відповідач [PERSON], у звязку з чим були внесені відповідні зміни в актовий запис про народження дитини, у тому числі змінено прізвище дитини з «Одокієнко» на «Піскорська». Дочка знаходяться на її утриманні. Відповідач жодної матеріальної допомоги на утримання дитини не надає. У звязку з чим вона просить суд стягнути з відповідача на її користь аліменти на утримання неповнолітньої дочки [PERSON], [INFO], у частці від доходу відповідача щомісячно. У судовому засіданні позивач позовні вимоги підтримала, зазначила, що відповідач неналежно виконує свій обовязок по утриманню дитини, а її коштів не вистачає на задоволення життєво необхідних потреб дочки у звязку з чим вона вважає, що відповідач має сплачувати їй аліменти у розмірі 1/3 частини заробітку (доходів). Представник відповідача у судовому засіданні позов визнала частково, зазначила, що [PERSON] не заперечує свого обовязку щодо утримання дочки, однак на цей час він не має можливості надавати матеріальну допомогу дитині, оскільки він не працює, не має постійного заробітку, потребує тривалого стаціонарного лікування, після проходження якого він намагатиметься влаштуватися на роботу і зобовязується сплачувати аліменти на дитину. Заслухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що заявлений позов підлягає частковому задоволенню з таких підстав. У судовому засіданні встановлено, що сторони мають спільну дитину - [PERSON], [INFO], що підтверджується копіями витягу з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про внесення до актового запису змін, доповнень від 27 грудня 2016 року та свідоцтва про народження серії І-ЖС № 322835, виданого Вільнянським районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Запорізькій області 14 грудня 2016 року (а.с. 4-5). Відповідно до ст. 180 Сімейного кодексу України, батьки зобовязані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно зі ст. 8 Закону України «Про охорону дитинства», кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх заміняють, несуть відповідальність за створення необхідних умов для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України при вирішенні будь-яких питань щодо дітей суд повинен виходити з як найкращого забезпечення інтересів дітей. Як встановлено судом, дитина проживає разом із позивачем (а.с. 3), активно розвивається та потребує належного утримання. Позивач потребує матеріальної допомоги на дитину від відповідача на теперішній час. Таким чином, суд вважає за необхідне стягнути з [PERSON] на користь [PERSON] аліменти на утримання неповнолітньої дочки. При цьому суд не погоджується зі способом визначення аліментів у частці від доходу (заробітку) відповідача, обраним позивачем. Згідно з ч. 3 ст. 181 Сімейного кодексу України, за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Відповідно до ч. 1 ст. 184 Сімейного кодексу України та розяснень, викладених у п. 17 постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів», якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, частину доходу одержує в натурі, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення, суд за заявою платника або одержувача може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж зазначено у ч. 2 ст. 182 Сімейного кодексу України, отже меншим, ніж 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, за винятком випадків, передбачених ст. 184 Сімейного кодексу України. Статтею 182 Сімейного кодексу України встановлено, що при призначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоровя та матеріальне становище дитини, платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. Встановлено, що відповідач [PERSON] проживає окремо від дитини, офіційно не працевлаштований, не має постійного заробітку. Вказана обставина визнана сторонами, а тому на підставі ч. 1 ст. 61 ЦПК України доказуванню не підлягає. Згідно із ст. 7 Закону України «Про Державний бюджет України на 2017 рік» від 21 грудня 2016 року N 1801-VIII, прожитковий мінімум для дитини від 6 до 18 років з 01 січня 2017 року складає 1689,00 грн. Згідно із ст. 141 Сімейного кодексу України, мати, батько мають рівні права та обовязки щодо дитини. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав та не звільняє від обовязків щодо дитини. В силу ст. 141 Сімейного кодексу України кожен із батьків зобовязаний забезпечити половину від цього прожиткового мінімуму. Отже, з урахуванням матеріального становища сторін та їх стану здоровя, стану здоровя дитини, наявності у відповідача можливості надавати допомогу на утримання дочки, яка потребує такої допомоги, враховуючи на підставі ст. 182 СК України матеріальне становище матеріальне становище відповідача, який не має постійного заробітку, а також положення ст. 7 Закону України «Про Державний бюджет України на 2017 рік», суд дійшов висновку щодо необхідності стягнення аліментів в розмірі 850 гривень щомісячно. Саме такий розмір буде достатнім для утримання дитини і відповідач реально в змозі його виплачувати. Визначаючи цей розмір аліментів, суд виходить з того, що кожен із батьків - сторін у цій справі зобовязаний забезпечити дитині встановлений законодавством прожитковий мінімум, а саме, на час розгляду судом цієї справи дитині - дочці [PERSON], яка має вік 14 років, мінімально половину від прожиткового мінімуму для дитини у віці від 6 до 18 року, який складає з 01 січня 2017 року, згідно із Законом України «Про Державний бюджет України на 2017 рік» 1689,00 гривень, половина від якого становить 844,50 гривень. Визначена судом сума є незначною, вона може забезпечити лише незначну частину першочергових потреб дитини і ця сума не перевищує можливостей відповідача. При цьому, суд виходить також із захисту інтересів дитини, забезпечення одержання дочкою сторін коштів, необхідних для її життєдіяльності, збереження того рівня життя, який вона мала б тоді, коли б утримувалася обома батьками, оскільки визначення розміру аліментів у твердій грошовій сумі якраз і забезпечить надійний захист інтересів дитини та отримання нею надійного стабільного матеріального утримання з боку батька. Відповідно до ч. 1 ст. 191 Сімейного кодексу України, аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня предявлення позову, тобто у даному випадку з 25 січня 2017 року. Крім того, в силу вимог ст. 88 ЦПК України, суд стягує із відповідача в дохід держави судовий збір у сумі 640,00 грн., від сплати яких позивач була звільнена при подачі позову до суду про стягнення аліментів. На підставі п. 1 ч. 1 ст. 367 ЦПК України, суд допускає негайне виконання рішення суду в частині стягнення аліментів - у межах суми платежу за один місяць. З урахуванням викладеного,

Outcome: partial