Jurisdiction: civil
Date: 2021-12-15 00:00:00

Позивач звернулась до суду з позовом до відповідача, в якому зазначила, що 07.09.2019 року уклала шлюб з [PERSON] , який зареєстрований відділом державної реєстрації актів цивільного стану по місту Коростеню реєстраційної служби Коростенського міськрайонного управління юстиції в Житомирській області, про що в Книзі реєстрації актів про реєстрацію шлюбів, вчинено актовий запис №348. Від шлюбу вони мають неповнолітню дочку [PERSON] , [INFO] , яка проживає з нею. На даний час вони розірвали шлюб та проживають окремо. Відповідач добровільно не надає їй матеріальної допомоги, а вона перебуває у декретній відпустці по догляду за дитиною, через що позбавлена можливості самостійно працювати для свого забезпечення та утримання дитини. Також джерел доходу, крім соціальних виплат по догляду за дитиною, до досягнення нею трирічного віку, на даний момент, не має. Відповідно до засад сімейного законодавства має право на утримання від відповідача, який інших утриманців не має. Вважає, що відповідач може сплачувати на її утримання 2000 гривень. Просить рішенням суду зобов`язати відповідача сплачувати на її утримання, як дружини, у твердій грошовій сумі 2000 гривень, починаючи з моменту подачі до суду позову і до досягнення дитиною [PERSON] , [INFO] , трирічного віку. 19.10.2021 року у справі було відкрито спрощене позовне провадження, без повідомлення (виклику) сторін, а також встановлено відповідачу строк для подачі відзиву на позов та подання письмових і електронних доказів щодо заперечення проти позову. Ухвала про відкриття провадження, копія позовної заяви з додатком отримана відповідачем 20.11.2021 року. У встановлений строк відповідач відзив на позов та будь-яких клопотань пов`язаних з розглядом справи не подав. Дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку про наступне. Судом встановлено, що сторони з 07.09.2019 року перебували в зареєстрованому шлюбі. Від подружнього життя мають неповнолітню дочку [PERSON] , [INFO] , що стверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] виданим 04.05.2020 року виконавчим комітетом Ушомирської сільської ради Коростенського району Житомирської області. Позивач перебуває у відпустці по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку, у зв`язку з чим потребує матеріальної допомоги від відповідача. Угоди про добровільну сплату аліментів між сторонами не досягнуто. Доказів про надання відповідачем в добровільному порядку достатнього розміру коштів на утримання позивача суду не подано. Відповідно до ст.84 Сімейного Кодексу України, дружина з якою проживає дитина, має право на утримання від чоловіка батька дитини до досягнення дитиною трьох років. Право на утримання вагітна дружина, а також дружина, з якою проживає дитина, має незалежно від того, чи вона працює, та незалежно від її матеріального становища, за умови, що чоловік може надавати матеріальну допомогу. Право на утримання вагітна дружина, а також дружина, з якою проживає дитина, має і в разі розірвання шлюбу. \~ \~ \~ \~За змістом статей 12, 13, 81 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Суд розглядає цивільні справи в межах заявлених фізичними або юридичними особами вимог і на підставі наданих ними доказів. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог або заперечень. Доказування не може грунтуватися на припущеннях. \~ \~ \~ \~Будь-яких належних, допустимих, достовірних та достатніх доказів, у розумінні ст.ст.77-80 ЦПК України, на підтвердження неможливості сплати на утримання позивача аліментів в розмірі 2000 гривень щомісячно відповідач суду не подав. З врахуванням наведеного, а також обставин, визначених ст.182 Сімейного кодексу України, суд дійшов висновку, що відповідач має можливість надавати позивачу матеріальну допомогу на її утримання до досягнення малолітньою дитиною трирічного віку. Розподіл судових витрат у справі підлягає вирішенню в порядку ст.141 ЦПК України.

Outcome: approved