Jurisdiction: civil
Date: 2019-11-19 00:00:00

Позивач звернулась в суд з позовом, в якому просила визнати за нею право власності на ј частину вбудованого в житловий будинок нежитлового приміщення (підвальне приміщення) площею 87,30 кв.м, що знаходиться в [ADDRESS] та стягнути з відповідача на її користь 150 000 грн., а також судові витрати по справі. Позов обгрунтовує тим, що перебувала в зареєстрованому шлюбі з відповідачем. В період перебування у шлюбі ними було придбано у спільну сумісну власність Ѕ частина вбудованого в житловий будинок нежитлового підвального приміщення площею 87,30 кв.м, що знаходиться за вищевказаною адресою та належало продавцю - [PERSON] . Приміщення складається із коридору 11,7 кв.м, коридору 2,5 кв.м, санвузла 3,0 кв.м, кабінету 1,9 кв.м, зали 26,10 кв.м, зали 33,80 кв.м, посудницької 5,7 кв.м, кладової 2,6 кв.м, а всього 87,30 кв.м і вартістю 600 000 грн. Право власності на вказану Ѕ частину вказаного майна було зареєстроване за відповідачем, дата нотаріального посвідчення 23.03.2005 рік, номер у реєстрі нотаріальних дій 1382 за правовстановлюючими документами: договором купівлі-продажу від 23.03.2005 рік, посвідченого приватним нотаріусом Кіровоградського міського нотаріального округу Водяницькою А.В., найменування правочину - договір купівлі-продажу за записом № 511040 було внесено до Державного реєстру правочинів 23.03.2005 року. Однак реєстратором 29.03.2005 року (№ витягу 6860997) реєстраційний номер 2196673 були внесені відомості щодо підстав виникнення права власності: на підставі свідоцтва про право на спадщину, замість фактично укладеного договору купівлі-продажу по 1/2 частині як приватна власність. 29.03.2005 року було внесено до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та реєстру прав власності на нерухоме майно відомості щодо спірного об`єкту, тобто вбудованого в житловий будинок нежитлового підвального приміщення площею 87,30 кв.м по [ADDRESS] Ѕ частка на ім`я [PERSON] за формою власності приватна спільна часткова власність за підставою - свідоцтво про право на спадщину, 1382, 23032005 Приватний нотаріус Кіровоградського міського нотаріального округу Водяницька А.В. За інформацією ОБТ1 від 31.01.2017 року така реєстрація є помилковою. Враховуючи те що 1/2 частка нежитлового приміщення придбана під час зареєстрованого шлюбу з відповідачем, вона має право на ј частку вказаного майна, вартістю 150 000 грн. за середньою ринковою вартістю. На даний час між нею і відповідачем виник спір з приводу їх спільного майна, та має бути збільшена її частка. Враховуючи виключну підсудність щодо знаходження нерухомості та посилаючись на вимоги чинного законодавства, просила задовольнити позов. Позивачем неодноразово змінювались позовні вимоги. Відповідно до уточнень від 20.10.2017 року позивач просила стягнути з відповідача на її користь грошову компенсацію вартості ј спірного приміщення в сумі 150 000 грн. Відповідно до заяви про зміну позовних вимог від 17.05.2018 року позивач просила визнати за нею право власності на ј частину спірного нежитлового приміщення, вимог щодо стягнення компенсації залишити без розгляду. Відповідно до заяви про зміну позовних вимог від 21.05.2018 року позивач просила визнати за нею право власності на ј частину спірного приміщення, інші вимоги залишити без розгляду. В судовому засіданні 22.10.2019 року позивач [PERSON] підтримала позов в частині визнання за нею права власності на ј частинувбудованого в житловий будинок нежитлового приміщення (підвальне приміщення) площею 87,30 кв.м, що знаходиться в [ADDRESS] . Представник позивача - адвокат Смірнова А.Р. в судовому засіданні 20.11.2019 року просила задовольнити позов [PERSON] та визнати за нею право власності на ј частину вбудованого в житловий будинок нежитлового приміщення (підвальне приміщення) площею 87,30 кв.м, що знаходиться в [ADDRESS] в порядку поділу спільного майна подружжя. Представник відповідача - адвокат Іванова І.А. в судовому засіданні позов не визнала, заперечує проти його задоволення посилаючись на обставини, викладені у відзиві на позов від 25.04.2018 року. Суд, заслухавши учасників справи, дослідивши матеріали справи, встановив такі факти та відповідні їм правовідносини. Судом встановлено, що сторони перебували в зареєстрованому шлюбі з 22.08.1998 року, який розірвано 05.04.2017 року. Відповідно до договору купівлі-продажу від 23.03.2005 року [PERSON] та [PERSON] купили в рівних частках кожний вбудоване в житловий будинок підвальне приміщення площею 87,30 кв.м, що знаходиться в [ADDRESS] та належало продавцю - [PERSON] . Відповідно до Витягу з реєстру прав власності на нерухоме майно ОКП «Кіровоградське обласне об`єднане бюро технічної інвентаризації» від 21.03.2005 року приміщення складається із коридору 11,7 кв.м, коридору 2,5 кв.м, санвузла 3,0 кв.м, кабінету 1,9 кв.м, зали 26,10 кв.м, зали 33,80 кв.м, посудницької 5,7 кв.м, кладової 2,6 кв.м, а всього 87,30 кв.м і вартістю 600 000 грн. Право власності на вказану Ѕ частину вказаного майна було зареєстроване за покупцями, дата нотаріального посвідчення 23.03.2005 рік, номер у реєстрі нотаріальних дій 1382 за правовстановлюючими документами: договором купівлі-продажу від 23.03.2005 рік, посвідченого приватним нотаріусом Кіровоградського міського нотаріального округу Водяницькою А.В., найменування правочину - договір купівлі-продажу за записом № 511040 було внесено до Державного реєстру правочинів 23.03.2005 року, але реєстратором 29.03.2005 року (№ витягу 6860997) реєстраційний номер 2196673 були внесені відомості щодо підстав виникнення права власності: на підставі свідоцтва про право на спадщину, замість фактично укладеного договору купівлі-продажу по 1/2 частині як приватна власність. 29.03.2005 року було внесено відомості до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та реєстру прав власності на нерухоме майно щодо спірного об`єкту, тобто вбудованого в житловий будинок нежитлового підвального приміщення площею 87,30 кв.м по [ADDRESS] Ѕ частка на ім`я [PERSON] за формою власності приватна спільна часткова власність за підставою - свідоцтво про право на спадщину, 1382, 23032005 Приватний нотаріус Кіровоградського міського нотаріального округу Водяницька А.В. За інформацією ОКП «Кіровоградське обласне об`єднане бюро технічної інвентаризації» від 31.01.2017 року така реєстрація є помилковою, свідоцтво про право на спадщину не видавалось. Відповідно до статті 60 Сімейного кодексу України, майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності незалежно від того, що один з них не мав з поважних причин (навчання, ведення домашнього господарства, догляд за дітьми, хвороба, тощо) самостійного заробітку (доходу). Вважається, що кожна річ, набута за час шлюбу, крім речей індивідуального користування, є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя. Вказане кореспондується положеннями ст. 368 ЦК України, частиною 3 якої передбачено, що майно набуте подружжям за час шлюбу, є їх спільною сумісною власністю, якщо інше не встановлено договором або законом. Судом встановлено та не заперечується сторонами по справі, що вбудоване в житловий будинок нежитлове підвальне приміщення площею 87,30 кв.м по [ADDRESS] , Ѕ частка якого належить відповідачу, придбана відповідачем в період зареєстрованого шлюбу з позивачем, а тому є спільною власністю сторін. У відповідності до вимог ч.1 ст. 69 СК України дружина і чоловік мають право на поділ майна, що належить їм на праві спільної часткової власності, незалежно від розірвання шлюбу. Положення ч.1 та ч.2 ст. 367 ЦК України, має аналогічний зміст та яким передбачено, що майно, яке є у спільній сумісній власності, може бути поділене між співвласниками за домовленістю між ними. В тому випадку, якщо один із співвласників виявив бажання, не залежно від його мотивів, здійснити поділ майна, що перебуває у спільній частковій власності, однак інший співвласник перешкоджає йому в реалізації такого права будь-яким шляхом, що унеможливлює досягнення домовленості між ними щодо укладання договору про поділ нерухомого майна, такий співвласник має право на звернення до суду з відповідним позовом про поділ спільного майна і таке право підлягає судовому захисту. Такі висновки ґрунтуються на положенні ст. ст.15, 16 ЦК України, відповідно до яких кожній особі гарантується право на захист свого права у разі його порушення, невизнання або оспорювання, шляхом звернення до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Способом захисту цивільного права та інтересу може бути визнання права або застосування інших способів захисту, встановлених законом, зокрема поділу майна, що є у спільній сумісній власності. Якщо дружина та чоловік не домовилися про порядок поділу майна, відповідно до ч. 1 ст. 71 СК України, спір може бути вирішений судом. При цьому суд бере до уваги інтереси дружини, чоловіка, дітей та інші обставини, що мають істотне значення. Так, відповідно до цієї статті, майно, що є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя, ділиться між ними в натурі. Якщо дружина та чоловік не домовилися про порядок поділу майна, спір може бути вирішений судом. При цьому суд бере до уваги інтереси дружини, чоловіка, дітей та інші обставини, що мають істотне значення. Неподільні речі присуджуються одному з подружжя, якщо інше не визначено домовленістю між ними. Присудження одному з подружжя грошової компенсації замість його частки у праві спільної сумісної власності на майно, зокрема на житловий будинок, квартиру, земельну ділянку, допускається лише за його згодою, крім випадків, передбачених Цивільним кодексом України. Верховний Суд України в пункті 25 постанови Пленуму Верховного Суду України від 21.12.2007 № 11 роз`яснив, що вирішуючи питання про поділ майна, що є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя, зокрема неподільної речі, суди мають застосовувати положення частин 4, 5 ст. 71 СК щодо обов`язкової згоди одного з подружжя на отримання грошової компенсації та попереднього внесення другим із подружжя відповідної грошової суми на депозитний рахунок суду. За відсутності такої згоди присудження грошової компенсації може мати місце з підстав, передбачених ст. 365 ЦК, за умови звернення подружжя (одного з них) до суду з таким позовом та попереднього внесення на депозитний рахунок суду відповідної грошової суми. Враховуючи позицію позивача, суд приходить до висновку про задоволення вимог позивача в частині визнання за нею в порядку поділу спільного майна подружжя право власності на ј частину вбудованого в житловий будинок нежитлового приміщення (підвальне приміщення) площею 87,30 кв.м, що знаходиться в [ADDRESS] . Позовні вимоги щодо стягнення на користь позивача компенсації суд залишає без задоволення. Відповідно до вимог статті 141 ЦПК України у разі задоволення позову судові витрати покладаються на відповідача, а тому стягненню на користь позивача з відповідача підлягають судові витрати, понесені нею та підтверджені наданою квитанцією в сумі 1 500,00 грн.

Outcome: approved