Jurisdiction: civil
Date: 2017-11-19 00:00:00

Позивач звернулась до суду з позовом до [PERSON] та просила визнати останнього таким, що втратив право користування житловим приміщенням, а саме квартирою № 35, будинку № 17 по провул. Запорізькому в м. Жовті Води Дніпропетровської області, мотивуючи свої вимоги тим, що вона є власником квартири [ADDRESS], яка належить їй на підставі договору купівлі-продажу від 13.10.2015 року. На час оформлення документів права власності в зазначеній квартирі був зареєстрований [PERSON], який після укладення договору виїхав з даної квартири. Однак, не зважаючи на те, що відповідач в зазначеній квартирі вже тривалий час не мешкає, він продовжує бути в ній прописаний, за нього продовжують систематично нараховувати комунальні платежі, які відповідні комунальні служби визначають за кількістю зареєстрованих згідно паспортного обліку. Оплата платежів причиняє позивачці значні матеріальні збитки, тому була вимушена звернутись до суду з даним позовом. Позивач [PERSON], належним чином повідомлена про день, час та місце розгляду справи, в судове засідання не зявилась. До початку розгляду справи подала письмову заяву згідно якої позов підтримала, просила його задовольнити, не заперечувала проти винесення заочного рішення. Відповідач [PERSON], належним чином повідомлений про день, час та місце розгляду справи, в судове засідання не зявився, про причини своєї неявки суд не повідомив, у звязку з чим ухвалою Жовтоводського міського суду Дніпропетровської області від 20 листопада 2017 року визначений заочний розгляд по цій справі. Відділ державної реєстрації виконавчого комітету Жовтоводської міської ради, належним чином повідомлений про день, час та місце розгляду справи в судове засідання свого повноважного представника не направив, про поважність причини його не явки суд не повідомив. Дослідив матеріали справи, суд прийшов до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що квартира [ADDRESS] з 13 жовтня 2015 року належить на праві власності [PERSON], що підтверджується договором купівлі-продажу від цієї дати (а.с. 6) З довідки наданою адресно довідковим підрозділом ГУДМС України в Дніпропетровській області, вбачається, що в квартирі [ADDRESS], дійсно є зареєстрованим [PERSON], [INFO] (а.с. 12). Заявою від 06 жовтня 2017 року складеного жителями будинку № 17 по провулку Запорізькому в м. Жовті Води Дніпропетровської області, вбачається та підтверджується, що [PERSON] з 13.10. 2015 року у вищезазначеній квартирі не проживає (а.с. 9). Статтею 1 Протоколу 1 до Європейської Конвенції про захист прав людини й основних свобод, що є частиною національного законодавства України, визначено, що кожна фізична особа або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений свого майна, інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законами або загальним принципами міжнародного права. Конституція України, а саме стаття 41, гарантує кожному право володіння, користування та розпорядження його власністю. Стаття 319 Цивільного кодексу України передбачає, що власник за своїм розсудом користується, володіє і розпоряджається своїм майном. Статті 386, 391 цього Кодексу визначають право власника вимагати усунення всяких порушень його права й обов'язок держави законодавчо забезпечувати громадянам, організаціям та іншим власникам рівні умови захисту права власності. Відповідно до ст. 150 ЖК Української РСР, громадяни, які мають у приватній власності будинок (частину будинку), квартиру, користуються ним (нею) для особистого проживання і проживання членів їх сімей і мають право розпоряджатися цією власністю на свій розсуд. Відповідно до ст. 386 ЦК України, держава забезпечує рівний захист прав усіх суб'єктів права власності. Власник, який має підстави передбачати можливість порушення свого права власності іншою особою, може звернутися до суду з вимогою про заборону вчинення нею дій, які можуть порушити його право, або з вимогою про вчинення певних дій для запобігання такому порушенню. На підставі ст. 391 ЦК України, власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном. За таких обставин, фактично не користуючись спірною квартирою, відповідач чинить перешкоди позивачці в користуванні даною квартирою, будучи зареєстрованим в ній. Відповідно до ст. 71 ЖК Української РСР, при тимчасовій відсутності наймача або його членів його сім'ї за ними зберігається жиле приміщення протягом 6 місяців. Відповідно до ст. 72 ЖК Української РСР, визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням внаслідок відсутності цієї особи понад встановлені строки, провадиться в судовому порядку. За таких обставин, зважаючи, що відповідач, будучи зареєстрованим в [INFO], з часу володіння цим помешканням позивачкою як власником, не проживає більше двох років в даній квартирі,\~ не встановлено будь-яких обставин, які б свідчили, що позивачка своїми діями заважала або перешкоджала відповідачу реалізовувати своє право проживання у квартирі, що позивачка змусила відповідача залишити житлове приміщення, переїхати, не встановлено будь-яких домовленостей між позивачкою та відповідачем стосовно подальшого проживання останнього у даній квартирі. То, суд вважає право позивачки як власника квартири щодо користування власним приміщенням на свій розсуд порушеним і таким, що підлягає відновленню шляхом визнання [PERSON] таким, що втратив право користування житловим приміщенням.

Outcome: approved