Jurisdiction: civil
Date: 2017-05-25 00:00:00

Позивач звернулась до суду з даним позовом 07.04.2017 року мотивуючи тим, що перебуває з відповідачем в зареєстрованому шлюбі з 15.07.2000 року, від шлюбу мають сина [PERSON], [INFO] та сина [PERSON], [INFO]. Причиною звернення до суду з даним позовом є те, що сімейне життя не склалось через матеріальні та побутові проблеми, послаблення цінностей сім'ї для відповідача, психологічну несумісність між ними. Під час проживання постійно виникали конфлікти з приводу розбіжностей у поглядах на ведення спільного господарства, виховання дітей, тощо. Внаслідок чого, вона зрозуміла, що не мають спільних інтересів, втратили почуття любові та поваги один до одного, тому подальше проживання однією сім'єю стало неможливим. Вони припинили шлюбні відносини та ведення спільного господарства у 2015 році. Примирення між ними неможливо, тому просила шлюб розірвати. Позивач [PERSON] в судове засідання не з'явилась, про день, час та місце проведення судового засідання повідомлена належним чином, надала до суду заяву про розгляд справи у її відсутності, позовні вимоги підтримує в повному обсязі, просила залишити судові витрати за нею та після розірвання шлюбу залишити прізвище «[PERSON]». Відповідач [PERSON] в судове засідання не з'явився, про день, час та місце проведення судового засідання повідомлений належним чином, надав до суду заяву про розгляд справи без його участі, позовні вимоги про розірвання шлюбу визнає. За ч. 4 ст. 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Дослідивши матеріали справи, суд прийшов до висновку, що позов підлягає до задоволення частково з наступних підстав. Судом встановлено, що сторони зареєстрували шлюб 15.07.2000 року у виконкомі Гребінківської селищної ради Васильківського району Київській області, актовий запис № 16, від шлюбу мають двох дітей: [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO], протягом тривалого часу сімейно - шлюбні стосунки не підтримують, не ведуть спільного господарства, сім'я розпалась остаточно і подальше перебування сторін у шлюбі суперечить їх інтересам. Дані обставини визнаються сторонами, визнання відповідачем позову не суперечить закону і не порушує права, свободи та інтереси інших осіб. Згідно ч. 1 ст. 24 Сімейного кодексу України, шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушення жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Згідно ч. 3 ст. 105 Сімейного кодексу України, шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до статті 110 цього Кодексу. Згідно до ст. 110 Сімейного кодексу України, позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя. Відповідно до ст. 112 СК України, суд з'ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Відповідно до ст. 113 СК України, особа, яка змінила своє прізвище у зв'язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Відповідно до ч. 2 ст. 114 СК України, у разі розірвання шлюбу судом шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу. На підставі вище викладеного, суд приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення. Згідно ст. 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Позивач сплатила при подачі позову судовий збір в розмірі 640,00 грн. ( а.с.1), однак просила залишити судові витрати за нею.

Outcome: approved