Jurisdiction: civil
Date: 2018-04-23 00:00:00

Позивач звернувся з позовом про визнання незаконним та скасування наказу про звільнення, поновлення на роботі та стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу. Свої вимоги мотивує тим, що відповідно до наказу №19-к від 30.10.2015 року її було призначено на посаду директора Дочірнього підприємства «Талан Коммінікейшнс «Talan Communications»» за переведенням з посади начальника відділу по роботі з клієнтами згідно рішення засновника №28/10-15 від 28.10.2015 року. 13.03.2017 року її було запрошено на зустріч з роботодавцем, яка була запланована заздалегідь, стосовно роботи операційного відділу. У призначений час 13.03.2017 року о 14-00 год вона прибула на зустріч разом із колегами [PERSON] та [PERSON] На зустрічі також були присутні з керівництва комунікаційного холдингу: генеральний директор Сергій Старицький, президент Ендрю Бейн та віце-президент Алла Бронішевська. На зустрічі позивачу та її колегам було повідомлено про результати проведення додаткового фінансового аудиту та розслідування, згідно яких були виявлені фінансові порушення операційним відділом, у зв`язку з чим всі три працівники, в тому числі позивач, мають бути звільнені. Буть-яких документальних підтверджень їм надано не було. На підставі проведеної аудиторської перевірки та її висновків, з якими позивач не ознайомлена, її примушували до написання заяви про звільнення за згодою сторін того ж дня. Не вбачаючи своєї вини у фінансових порушеннях та не ознайомившись з результатами перевірки, вона відмовилась від написання заяви. Приблизно о 15-00 год її та її колег було випроваджено за межі офісного приміщення, відібрано засіб електронного перепуску до приміщення, паролі, ключі доступу до електронної пошти. При цьому її власні речі, в тому числі, примірник трудового договору залищились в офісному приміщенні, та доступу до них вона вже не мала. 14.03.2017 року на електронну пошту всіх співробітників холдингу надійшов електронний лист від керівництва про те, що з 14.03.2017 року працівники [PERSON], [PERSON] та [PERSON] звільнені із займаних посад у зв`язку з виявленими фактами фінансових порушень. З 14.03.2017 року по 17.03.2017 року вона перебувала на амбулаторному лікуванні в ТОВ «СІТІМЕДАЛЬЯНС», про що в телефонному режимі повідомила свого керівника [PERSON] 16.03.2017 року та 17.03.2017 року позивачем було направлено телеграми на ім`я [PERSON] - представника власника, який був уповноважений на підписання трудового контракту з нею. Крім того, 17.03.2017 року вона звернулась із заявою до Головного управління держпраці у Київській області щодо здійснення перешкод у виконанні нею своїх робочих обов'язків. Не отримавши жодної відповіді на свої повідомлення, вона направила додатково лист до офісу ДП «Талан Коммунікейшнс «Talan Communications» на ім `я [PERSON], та 29.03.2017 року в присутності двох свідків було складено акт про те, що [PERSON] не було допущено до офісного приміщення ДП «Талан Коммунікейшнс «Talan Communications». 06.04.2017 року за адресою свого місця реєстрації вона отримала 4 листи-повідомлення про її звільнення на підставі п.4 ст.40 КЗпП України у зв`язку з прогулом без поважних причин. 30.03.2017 року на її банківську картку було перераховано заробітну плату. 10.04.2017 року в приміщенні офісної будівлі роботодавця її було ознайомлено з наказом про звільнення №6-к від 17.03.2017 року та вручено трудову книжку. Вважає звільнення незаконним та сфальсифікованим, оскільки була відсутня на робочому місці з поважних причин, маючи проблеми із здоров`ям, що підтверджується медичними документами. Крім того, згідно з внутрішнім розпорядком вона могла працювати у віддаленому режимі, проте доступ до електронної робочої пошти позивачу було відключено. Незаконним звільненням відповідач завдав їй моральної шкоди, яка полягає в душевних стражданнях, викликаних неправомірною поведінкою останнього та порушенням її законних прав. Внаслідок стресової ситуації, що виникла в з`язку із звільненням, погіршився стан її здоров`я, і вона змущена була проходити лікування, що вимагало від неї додаткових зусиль для організації свого життя. Просила скасувати наказ про звільнення №6-К від 17.03.2017 року, поновити її на посаді директора Дочірнього підприємства «Талан Коммунікейшнс «Talan Communications», стягнути з відповідача на її користь середній заробіток за час вимушеного прогулу, моральну шкоду в розмірі 10000 грн та витрати на тол плату правової допомоги в сумі 3307 грн. В подальшому позивач змінила підстави позову, доповнивши їх підставою про визнання звільнення незаконним з підстав порушення умов контракту та зазначаючи, що за умовами контракту відповідач в будь-якому випадку мав би попередити її про звільнення, чого останній не зробив. Крім того, відповідач не отримав від неї письмових пояснень. Сам наказ про звільнення видано та підписано не уповноваженою особою, за відсутності належної підстави - рішення засновника. В судовому засіданні позивач та її представник підтримали позовні вимоги з підстав, наведених вище, та просили їх задовольнити. Представники відповідача проти позову заперечували і пояснили, що 13.03.2017 року позивачу, як директору підприємства відповідача, представником засновника було повідомлено про результати перевірки діяльності підприємства та наданий для ознайомлення звіт аудиторів, в якому були зазначені численні фінансові порушення та зловживання, вчинені за період з 2014 року по 2016 роки. 14.03.2017 року позивач на роботу не з`явилась, на телефонні дзвінки не відповідала. 15.03.2017 року, 16.03.2017 року та 17.03.2017 року позивач також була відсутня на робочому місці впродовж всього робочого дня, про причини відсутності не повідомила ні свого керівника, ні бухгалтерію, як того вимагають Правила внутрішнього трудового розпорядку на підприємстві. 15.03.2017 року відповідач направив позивачу лист, в якому просив повідомити про причини відсутності на робочому місці Аналогічного змісту лист було направлено позивачу 17.03.2017 року. В зв`язку із здійсненням прогулу наказом №6-к від 17.03.2017 року позивач була звільнена з посади директора підприємства з 14.03.2017 року на підставі п.4 ст.40 КЗпП Країни. 24.03.2017 року та 28.03.2017 року відповідач своїми листами повідомив позивача про звільнення. 29.03.2017 року позивач з`явилась до офісу відповідача в присутності двох чоловіків, проте надати документи на підтвердження поважності причин відсутності на роботі, а також письмові пояснення відмовилась. 30.03.2017 року відповідач здійснив всі належні позивачу виплати в зв`язку із звільненням, перерахувавши на її банківську картку грошові кошти в сумі 39352 грн 79 коп. Вважають позовні вимоги необґрунтованими, так як звільнення позивача відбулось у відповідності до вимог законодавства. Просять відмовити в задоволенні позову. Суд, заслухавши сторони, свідків та дослідивши матеріали справи, приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Матеріалами справи встановлено, що 30.10.2015 року між компанією «PROVID ADVERTISING LIMITED (ПРОВИД АДВЕРТАЙЗИНГ ЛИМИТЕД)» в особі представника Маркіяна Богдана Сеника, діючого на підставі довіреності від 12.06.2014 року, та позивачем було укладено трудовий контракт, на підставі якого позивача призначено на посаду директора Дочірнього підприємства «Талан Коммунікейшнс «Talan Communications», про що було видано наказ від 30.10.2015 року №19-к (т.1 а.с.161-169 ). Пунктом 2.2 контракту передбачено, що директор повністю підзвітний компанії і зобов'язується виконувати свої обов'язки у відповідності з умовами тьрудовогшо контракту, вказівками компанії, внутрішнім трудовим розпорядком, Кодексом законів про працю України та іншим законодавством України. Відповідно до п.3.2.7 контракту компанія має право приймати рішення про звільнення директора або, за узгодженням з директором, про переведення її на іншу посаду згідно з умовами, передбаченими трудовим контрактом та діючим законодавством України. Згідно п.4.1 контракту робочий тиждень директора складає 40 годин, кожний робочий день триває 8 годин, з перервою на обід в 1годину. Пунктом 8.1 контракту передбачено, що він може бути розірваний: за взаємною згодою сторін, за ініціативою директора або за ініціативою компанії. Згідно п.8.3 трудовий контракт буде розірвано за ініціативою компанії з попередженням директора не менше, ніж за один місяць в наступних випадках: 1) змін в організації виробництва і праці, включаючи ліквідацію, реорганізацію або зміну діяльності компанії; 2) виявлення невідповідності директора займаній посаді внаслідок неналежної кваліфікації відповідно до порядку, встановленого діючим законодавством України; 3) порушення директором її трудових обов'язків (порушення будь-якої з умов трудового контракту, норм українського законодавства), порушення будь-якого зобов'язання, вказаного в п.3.4 контракту, що призвело до негативних наслідків для компанії, підприємства і/або клієнтів (таких,як, наприклад, понесені збитки, штрафи, шкода іміджу, діловій репутації і т. ін.); 4) в інших випадках, передбачених українським законодавством. Згідно доповідних записок бухгалтера [PERSON] від 14.03.2017 року, від 15.03.2017 року, від 16.03.2017 року та від 17.03.2017 року, а також актів про відсутність на роботі від 14.03.2017 року та від 17.03.2017 року позивач 14,15,16 та 17 березня 2017 року була відсутня на роботі (як на своєму робочому місці, так і на території офісу ДП «Талан Коммунікейшнс «Talan Communications») кожного зазначеного дня з 9 год 30 хв до 17 год 30 хв, про наявність поважних причин відсутності на роботі ні напередодні, ні протягом робочого дня не повідомляла, на телефонні дзвінки та на направлені на її адресу листи не відповідала (т.1 а.с.56-61). Згідно наказу №6-к від 17.03.2017 року позивача звільнено з посади директора ДП «Талан Коммунікейшнс «Talan Communications» з 14.03.2017 року у зв`язку з прогулом без поважних причин на підставі п.4 ст.40 КЗпП України (т.1 а.с.78). В якості підстави для видачі наказу про звільнення зазначено: табель обліку робочого часу, акт про відсутність на роботі від 14.03.2017 року, акт про відсутність на роботі від 15.03.2017 року, акт про відсутність на роботі від 16.03.2017 року, акт про відсутність на роботі від 17.03.2017 року, рішення засновника №13/03-17 від 13.03.2017 року. 30.03.2017 року відповідачем було перераховано на банківський рахунок позивача грошові кошти в сумі 39352 грн 79 коп, що включають в себе заробітну плату за березень 2017 року та компенсацію за невикористані дні відпустки (т.1 а.с.88,89). Судом встановлено, що рішенням засновника №01/11/2016 від 01.11.2016 року було призначено перевірку діяльності ДП «Талан Коммунікейшнс «Talan Communications» за період 2014-2016 років включно на відповідність нормам чинного законодавства України, правилам (нормам) бухгалтерського обліку та внутрішнім політикам підприємства в зв`язку з його низькою прибутковістю за останні роки. Для проведення перевірки залучено аудиторів ДП «Сьюбік Холдінгс» (т.1 а.с.54). З копії листа ДП «Сьюбік Холдінгс» №13/03 від 13.03.2017 року, наданого відповідачем (т.1 а.с.55), вбачається, що по завершенні внутрішнього аудиту діяльності ДП «Талан Коммунікейшнс «Talan Communications», очолюваного директором [PERSON], виявлено факти, що свідчать про численні порушення начальником операційного відділу [PERSON], а саме: порушення порядку розрахунків з контрагентами; завищення тарифів на роботи та послуги контрагентів; здійснення незаконних готівкових операцій та ін. (т.1 а.с.55). Свідок [PERSON] показала, що працювала маркетинговим директором представництва «Атлантік груп Лімітед» та 13.03.2017 року була присутня на зустрічі, призначеній з приводу діяльності операційного відділу ДП «Талан Коммунікейшнс «Talan Communications». Крім неї, на зустрічі були присутні позивач, начальник операційного відділу [PERSON], генеральний директор представництва «Атлантік груп Лімітед» Сергій Старицький, президент Ендрю Бейн та віце-президент Алла Бронішевська. До цього на підприємстві «Талан Коммунікейшнс «Talan Communications» проводився аудит. Президент Ендрю Бейн в емоційній формі заявив, що вона, [PERSON] та [PERSON] звільнені. Як пояснила віце-президент компанії Бронішевська А.М., їх звільнено, ніби-то, фінансові порушення, виявлені під час аудиту. Однак з результатами перевірки їх ознайомлено не було. Одночасно було запропоновано підписати заяви про звільнення за угодою сторін, проекти яких були заготовлені заздалегідь. [PERSON] таку заяву підписав, а вони з позивачем - відмовились та просили надати докази вчинених ними порушень, на що їм було повідомлено, що такі докази є. При виході з приміщення, в якому відбувалась зустріч, на них чекали працівники офісу, які тримали в руках їх особисті речі, та провели їх до виходу. При цьому їм було повідомлено, що 13.03.2017 року вони вже не працюють. У працівників прогресивної інноваційної компанії була можливість працювати віддалено. Працівник, який захворів, мав повідомити свого керівника та бухгалтерію, надавши лікарняний лист. Так як вона була безпосереднім керівником позивача (їй були підпорядковані директора всіх підприємств, що входять до складу представництва «Атлантік груп Лімітед»), остання зателефонувала їй 14.03.2017 року, повідомила, що їй погано, плакала, жалілась на несправедливість ситуації, що склалася. Вона з свого боку також намагалась зв'язатися з компанією, так як Рада директорів про цей випадок не знала, а це означало, що наявний конфлікт інтересів. Директор підприємства також може повідомити представника засновника, який укладав з ним контракт, якщо такий представник присутній в офісі. Свідок [PERSON] показала, що працювала в ДП «Талан Коммунікейшнс «Talan Communications» до кінця травня 2017 року. Її робочий кабінет знаходився навпроти кабінета позивача. 13.03.2017 року в другій половині дня всіх працівників попросили вийти на коридор, де генеральний директор представництва «Атлантік груп Лімітед» Сергій Старицький оголосив, що згідно результатів аудиту за порушення звільнено [PERSON], [PERSON] та [PERSON] Ні цього дня, ні в наступні дні позивача вона не бачила. Вони мали можливість працювати віддалено; у кожного були виїзні зустрічі. Якщо вона хворіла, то повідомляла про це свого безпосереднього керівника. Свідок [PERSON] показала, що працювала менеджером в ДП «Талан Коммунікейшнс «Talan Communications» до квітня 2017 року. 13.03.2017 року близько 13-00 год вона намагалась додзвонитися до позивача з приводу проекту, який вони спільно готували, та не змогла. Кабінет позивача був зачинений. Під кінець робочого дня генеральний директор представництва «Атлантік груп Лімітед» Сергій Старицький повідомив, що [PERSON], [PERSON] та [PERSON] звільнено в зв`язку з виявленими під час аудиту невідповідностями. Пізніше надійшов лист президента про звільнення зазначених осіб за виявлені порушення. Працівники підприємства могли працювати віддалено. На її робочому комп'ютері стояв доступ «удальонка». Свідок [PERSON] показав, що він працював начальником операційного відділу ДП «Талан Коммунікейшнс «Talan Communications». Позивач була його керівником. В березні 2017 року президент запросив їх на зустріч з приводу роботи операційного відділу. На зустрічі були присутні він, позивач, [PERSON], а з керівництва - генеральний директор представництва «Атлантік груп Лімітед» Сергій Старицький, президент Ендрю Бейн та віце-президент Алла Бронішевська. Президент повідомив їм, що вони звільнені, а віце-президент пояснила, що за результатами проведеного внутрішнього аудиту підприємства були виявлені порушення, в зв`язку з чим їх звільнено. Вони просили ознайомитись з результатами перевірки, на що їм було відмовлено. Після цієї розмови він підписав заяву про звільнення, а позивач та [PERSON] - відмовились та намагались розібратися. Далі вони були передані охороні та адміністративному директору, які провели їх на вихід. Їх робочі телефони було заблоковано, а електронну пошту відключено. Свідок [PERSON] показав, що на прохання позивача 29.03.2017 року він прийшов разом з нею та ще одним товаришем до її робочого офісу, але спустився чоловік і сказав, що пропустити її не може, так як вона звільнена. Свідок [PERSON] показала, що працює аудитором в компанії «Сьюбік Холдінгс». За її участі проводилась внутрішня перевірка ДП «Талан Коммунікейшнс «Talan Communications» за 2014-2016 роки. Аудиту підлягали проекти, які вів [PERSON] (директор [PERSON]). Було викривлено показники фінансової звітності, внаслідок чого компанії завдано збитків на суму близько 1 млн. грн. Звіт, який вона готувала та підписувала, було подано представнику засновника компанії - [PERSON]. [PERSON] з результатами перевірки вона не ознайомлювала. Свідок [PERSON] показала, що працює директором юридичного департаменту ДП «Сьюбік Холдінгс». Підприємство надавало юридичні послуги щодо підписання договорів ДП «Талан Коммунікейшнс «Talan Communications», директором якого була позивач. В кінці 2016 року засновником компанії було ініційовано внутрішню перевірку ДП «Талан Коммунікейшнс «Talan Communications» та встановлено фінансові порушення з боку начальника операційного відділу [PERSON] 13.03.2017 року відбулась зустріч, на якій вона присутня не була, але їй відомо, що на цій зустрічі [PERSON], [PERSON] та [PERSON] було повідомлено про результати перевірки. Починаючи з 14.03.2017 року і по 29.03.2017 року позивач на роботі не з`являлась, ніяких документів про поважність причин відсутності на робочому місці не надавала, в зв`язку з чим була звільнена за прогул. Їх департамент надавав консультації стосовно того, які документи мають бути запитані у позивача. Їй відомо, що їх юрист готувала листи позивачу. Їх відділ також займається підготовкою трудових контрактів з директорами підприємств. Безпосереднім керівником позивача є Маркіян Богдан Сеник (представник засновника по довіреності), з яким вона підписала контракт. Свідок [PERSON] показав, що працює в компанії «Сьюбік Холдінгс», займається пропускним режимом. На запит компанії «Талан Коммунікейшнс «Talan Communications» він перевіряв відео та виявив, що в період з 14.03.2017 року по 28.03.2017 року позивач була відсутня на роботі, про що було надано відповідь. Про видворення з офісу [PERSON], [PERSON] та [PERSON] 13.03.2017 року йому не відомо. Відповідно до ст.40 п.4 КЗпП України трудовий договір, укладений на невизначений строк, а також строковий трудовий договір до закінчення строку його чинності можуть бути розірвані власником або уповноваженим ним органом у випадку прогулу (в тому числі відсутності на роботі більше трьох годин протягом робочого дня) без поважних причин. Згідно ст.21 ч.3 КЗпП України особливою формою трудового договору є контракт. Відповідно до п.24 постанови Пленуму Верховного Суду України від 06.11.1992 року №9 «Про практику розгляду судами трудових спорів» при розгляді позовів про поновлення на роботі осіб, звільнених за п.4 ст.40 КЗпП України суди повинні виходити з того, що передбаченим цією нормою закону прогулом визнається відсутність працівника на роботі як протягом усього робочого дня, так і більше трьох годин безперервно або сумарно протягом робочого дня без поважних причин (наприклад, у зв`язку з поміщенням до медвитверезника, самовільне використання без погодження з власником або уповноваженим ним органом днів відгулів, чергової відпустки, залишення роботи до закінчення строку трудового договору чи строку, який працівник зобов'язаний пропрацювати за призначенням після закінчення вищого чи середнього спеціального учбового закладу). Згідно п.22 постанови у справах про поновлення на роботі осіб, звільнених за порушення трудової дисципліни, судам необхідно з`ясовувати, в чому конкретно проявилось порушення, що стало приводом до звільнення, чи могло воно бути підставою для розірвання трудового договору за пунктами 3,4,7,8 ст.40, п.1 ч.1 ст.41 КЗпП України, чи додержані власником або уповноваженим ним органом передбачені ст.ст.147-1, 148,149 КЗпП України правила і порядок застосування дисциплінарних стягнень, зокрема, чи не закінчився встановлений для цього строк, чи застосовувалося вже за цей проступок дисциплінарне стягнення, чи враховувались при звільненні ступінь тяжкості вчиненого проступку і заподіяна ним шкода, обставини, за яких вчинено проступок і попередня робота працівника. Відповідно до ст.147 КЗпП України за порушення трудової дисципліни до працівника може бути застосовано тільки один з таких заходів стягнення: 1) догана; 2) звільнення. Згідно ст.149 КЗпП України до застосування дисциплінарного стягнення власник або уповноважений ним орган повинен зажадати від порушника трудової дисципліни письмові пояснення. При обранні виду стягнення власник або уповноважений ним орган повинен враховувати ступінь тяжкості вчиненого проступку і заподіяну ним шкоду, обставини, за яких вчинено проступок, і попередню роботу працівника. Ст. 235 ч.ч.1,2 КЗпП України передбачено, що у разі звільнення без законної підстави або незаконного переведення на іншу роботу, у тому числі у зв`язку з повідомленням про порушення вимог Закону України «Про запобігання корупції» іншою особою, працівник повинен бути поновлений на попередній роботі органом, який розглядає трудовий спір. При винесенні рішення про поновлення на роботі орган, який розглядає трудовий спір, одночасно приймає рішення про виплату працівникові середнього заробітку за час вимушеного прогулу або різниці в заробітку за час виконання нижче оплачуваної роботи, але не більш як за один рік. Якщо заява про поновлення на роботі розглядається більше одного року не з вини працівника, орган, який розглядає трудовий спір, виносить рішення про виплату середнього заробітку за весь час вимушеного прогулу. Судом встановлено, що позивач 17.03.2017 рокубула звільнена з роботи на підставі ст.40 п.4 КЗпП України у зв`язку з прогулом без поважних причин. В судовому засіданні з'ясовано, що як прогул без поважних причин відповідач кваліфікував неявку позивача на роботу 14,15,16 та 17 березня 2017 року, про що ним складено відповідні акти. Разом з тим, напередодні - 13.03.2017 року мала місце робоча зустріч за результатами проведеної внутрішньої перевірки діяльності ДП «Талан Коммунікейшнс «Talan Communications» за 2014-2016 роки. Факт проведення зустрічі жодна із сторін не заперечувала, як і факт того, що в цей день позивачу було повідомлено про виявлені фінансові порушення, допущені начальником підпорядкованого їй відділу. Як повідомили суду свідки [PERSON] та [PERSON], що були присутні на вказаній зустрічі, президентом компанії їх та позивача було попереджено про звільнення в зв`язку з виявленими порушеннями та запропоновано написати заяви про звільнення за згодою сторін, на що [PERSON] погодився, а [PERSON] та [PERSON] - ні. Після цього всім трьом було запропоновано залишити офіс компанії. Покази свідків [PERSON] та [PERSON], які в подальшому також були звільнені відповідачем, узгоджуються з показами свідків [PERSON] та [PERSON], які на даний час не є працівниками підприємства та не зацікавлені у вирішенні спору на користь позивача, про те, що 13.03.2017 року генеральним директором представництва компанії працівників підприємства було повідомлено про звільнення [PERSON], [PERSON] та [PERSON] за виявлені під час аудиту порушення. Підтвердженням достовірності показів зазначених вище свідків є наказ в.о. директора ДП «Талан Коммунікейшнс «Talan Communications» [PERSON] №8-к від 14.03.2017 року про те, що вона з 14.03.2017 року приступає до виконання обов'язків директора ДП «Талан Коммунікейшнс «Talan Communications» з правом підпису та об'ємом повноважень, передбачених статутом на підставі рішення засновника №13/03-17 від 13.03.2017 року (т.1 а.с.103). Слід зазначити, що рішення засновника №13/03-17 від 13.03.2017 року, яке також зазначено однією з підстав видачі наказу про звільнення [PERSON], відповідачем суду не надано, що ставить під сумнів законність звільнення позивача за прогул без поважних причин. З наведеного можна дійти висновку, що невихід позивача на роботу 14.03.2017 року був пов'язаний з подіями, що сталися 13.03.2017 року, а саме з повідомленням офіційними посадовими особами про її звільнення в зв`язку з фінансовими порушеннями. Подальші дії позивача, а саме: направлення 16.03.2017 року телеграми на ім`я представника засновника [PERSON] щодо надання пояснень з приводу примусового виведення її з робочого місця 13.03.2017 року та недопуску до виконання робочих обов'язків директора підприємства (т.1 а.с.16), звернення до Головного управління держпраці у Київській області 17.03.2017 року із заявою про порушення трудових прав (т.1 а.с.18), повторне звернення до представника засновника [PERSON] з листом від 28.03.2017 року (т.1 а.с.12) свідчать про намір позивача відновити свої порушені права та про поважність причин її відсутності на роботі. Той факт, що позивач в період з 14.03.2017 року по 17.03.2017 року не з`являлась в офісі підприємства, пояснюється її психоневрологічним станом внаслідок перенесеного стресу, що підтверджується довідкою ТОВ «СІТІМЕДАЛЬЯНС» від 17.03.2017 року про те, що в період з 14.03.2017 року по 17.03.2017 року позивач перебувала на амбулаторному лікуванні з діагнозом: симпато-адреналовий криз, соматоформна вегетативна дисфункція, синусова тахікардія (т.1 а.с.11), а також роз`ясненнями, наданими директором ТОВ «СІТІМЕДАЛЬЯНС» у відповідях на адвокатські запити (т.1 а.с.152-154). Оскільки прогул передбачає винну поведінку працівника, звільнення позивача на підставі ст.40 п.4 КЗпП України за наведених вище обставин не можна вважати правомірним. Крім того, при звільненні позивача не дотримано процедури застосування дисциплінарного стягнення. Так, від позивача не було отримано пояснень про причини її відсутності на робочому місці з 14 по 17 березня 2017 року. Лист-повідомлення №15/03-1 від 15.03.2017 року, адресований позивачу, про необхідність з`явитися до ДП «Талан Коммунікейшнс «Talan Communications» для надання письмових пояснень з приводу причин відсутності на робочому місці, не є належним доказом, так як відповідачем не надано підтвердження його направлення позивачу. Копія фіскального чеку від 20.03.2017 року, долучена до листа, не дає підстави стверджувати, що даний лист був відправлений саме 15.07.2017 року, оскільки та сама копія чеку долучена до листа - повідомлення від 17.07.2017 року за №17/03-1, яким відповідач вже повідомив позивача про її звільнення за прогул та запропонував з`явитися на підприємство для ознайомлення та підписання наказу про звільнення, отримання трудової книжки і розрахунку. Цей та наступні листи були отримані позивачем лише 06.04.2017 року, що свідчить про неможливість надання нею письмових пояснень у строк до 17.03.2017 року, коли відповідачем було видано наказ про звільнення (т.1 а.с.64-76). Довідка ТОВ «Науково-виробнича фірма «ВОЛЗ» №735 від 09.06.2017 року з деталізацією вихідних дзвінків (т.1 а.с.91,92) також не може бути взята судом до уваги, так як в ній не зазначено оператора мобільних з`єднань, здійснених за номером телефона 5484866 14.03.2017 року, 15.03.2017 року та 16.03.2017 року. Крім того, про незаконність звільнення свідчить порушення відповідачем п.8.3 трудового контракту, укладеного з позивачем, оскільки остання як директор підприємства, мала бути попереджена про звільнення не менше, ніж за один місяць. Твердження представника позивача про те, що наказ про звільнення видано і підписано неуповноваженою особою суд вважає безпідставними, так як вони спростовуються наданою відповідачем нотаріально засвідченою копією довіреності від компанії -власника «ПРОВІД ЕДВАРТАЙЗІНГ ЛІМІТЕД» , якою уповноважено Маркіяна Богдана Сеника від імені та в інтересах компанії приймати рішення та підписувати всі необхідні документи, в тому числі, в зв`язку з призначенням та звільненням директора та персоналу підприємства. Таким чином, враховуючи, що звільнення позивача відбулося без законних підстав та з порушенням встановленого законом порядку, суд вважає за необхідне скасувати наказ №6-к від 17.03.2017 року та поновити позивача на посаді директора ДП «Талан Коммунікейшнс «Talan Communications». Згідно довідки про заробітну плату позивача заробітна плата за січень і лютий 2017 року складає 95032 грн 60 коп, кількість робочих днів за цей період становить 38 днів. Таким чином середньоденна заробітна плата позивача становить 2500 грн 86 коп ( 95032грн 60 коп : 38днів). Період вимушеного прогулу з моменту звільнення по день винесення рішення становить 276 днів, отже стягненню на користь позивача підлягає середній заробіток в сумі 690237 грн 36 коп (2500 грн 86 коп х 276 днів). Задовольняючи вимоги позивача в частині поновлення на роботі, суд вважає за необхідне на підставі ст.237-1 КЗпП України стягнути з відповідача на користь позивача моральну шкоду, заподіяну внаслідок порушення її прав, так як незаконне звільнення завдало їй душевних страждань, призвело до втрати нормальних життєвих зв'язків та вимагає від неї додаткових зусиль для організації свого життя. Розмір моральної шкоди суд оцінює в 5000 грн, враховуючи характер та тривалість душевних страждань. Суд не вбачає підстав для стягнення з відповідача на користь позивача витрат на правову допомогу в сумі 3307 грн 20 коп, так як зазначені витрати належним чином не підтверджені. Відповідно до ст.141 ЦПК України з відповідача слід стягнути на користь держави судовий збір в сумі 7542 грн 37 коп, так як позивач від його сплати звільнена. На підставі ст. 430 ч.1 п.п.2,4 ЦПК України суд допускає негайне виконання рішення в частині поновлення на роботі та стягнення середнього заробітку за один місяць, що складає суму 47516 грн 34 коп. Враховуючи наведене та

Outcome: partial