Jurisdiction: civil
Date: 2014-05-19 00:00:00

Позивач звернулась до суду 27.11.2013р. з позовом до відповідачів, в якому просила: - позбавити відповідачів батьківських прав щодо їх неповнолітнього сина [PERSON], [INFO]; - встановити над н/л [PERSON] піклування і призначити позивача піклувальником; - стягнути з відповідачів на користь позивача аліменти на утримання н/л [PERSON], [INFO], в розмірі по 1/8 частині усіх видів доходів з кожного щомісячно, але не менше встановленого мінімуму для дітей відповідного віку, до досягнення дитиною повноліття. В обґрунтування позову позивачка зазначила, що н/л [PERSON] є її онуком. Відповідачі не виконують своїх батьківських обов'язків щодо свого сина, не займаються його вихованням та утриманням. [PERSON] відбуває покарання у виді позбавлення волі, а місцезнаходження [PERSON] взагалі невідомо. Дитина не бажає спілкуватись з матір'ю. Дитина постійно проживає з позивачем і перебуває на її утриманні, тому позивачка і звернулась до суду з такими вимогами. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з'явився, проте надав суду заяву, в якій просив розглянути справу у його відсутність. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з'явилась, про час і місце розгляду справи повідомлена належним чином. Представник третьої особи Рєзнікова А.М. надала суду заяву про розгляд справи у її відсутність, в якій також зазначила, що підтримує позовні вимоги. Позивач в судовому засіданні пояснила, що позовні вимоги підтримує в повному обсязі та просила їх задовольнити. Неповнолітній [PERSON] в судовому засіданні пояснив, що проживає зі своєю бабусею, яка є позивачем по справі. З батьками не спілкується та відносин не підтримує. Проти задоволення позовних вимог не заперечує. Заслухавши пояснення позивача, неповнолітнього [PERSON], дослідивши письмові матеріали справи та оцінивши наявні у справі докази, судом встановлені наступні обставини та відповідні ним правовідносини. Відповідачі є батьками [PERSON], [INFO], що підтверджується відповідним свідоцтвом про народження дитини (а.с.12). Між собою [PERSON] та [PERSON] у шлюбних відносинах не перебувають, оскільки їх шлюб розірваний 20.01.2003р., що підтверджується відповідним свідоцтвом про розірвання шлюбу (а.с.14). Позивачка є матір'ю відповідача [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про народження [PERSON] (а.с.15), а тому н/л [PERSON] вона приходиться бабусею. [PERSON] відбуває покарання у виді позбавлення волі. З 01.12.2012р. [PERSON] встановлено третю групи інвалідності через загальне захворювання, що підтверджується довідкою МСЕК від 05.12.2012р. серії 10 ААБ №608071. Піклуванням та вихованням сина [PERSON] не займається, матеріальної допомоги не надає. [PERSON] проживає окремо від свого сина [PERSON] за адресою: [ADDRESS]. Своїх батьківських обов'язків щодо сина відповідачка не виконує та ухиляється від їх виконання, мотивуючи це відсутністю у сина бажання підтримувати стосунки з нею. Ці обставини підтверджуються висновком №61 від 26.09.2013р., наданим виконавчим комітетом Ровеньківської міської ради Луганської області та поясненнями [PERSON]. [PERSON] проживає разом з позивачем за адресою: [ADDRESS]. За місцем проживання [PERSON] має позитивну характеристику (а.с.7). Позивач надала суду довідку про стан її здоров'я, з якої вбачається, що вона здорово і може бути опікуном. На виконання вимог ч.5 ст.19 Сімейного кодексу України, суду наданий висновок органу опіки та піклування Ровеньківської міської ради від 26.09.2013р., в якому зазначено про доцільність позбавлення відповідачів батьківських прав, що відповідатиме інтересам дитини. Таким чином між сторонами склалися правовідносини, внаслідок яких виник спір щодо виконання батьками своїх батьківських обов'язків щодо виховання та утримання своєї дитини, які регулюються главою 13, 15 Сімейного кодексу України. Згідно ст.150 СК батьки зобов'язані піклуватися про здоров'я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток. Батьки зобов'язані забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя. Статтею 152 СК передбачено, що право дитини на належне батьківське виховання забезпечується системою державного контролю, що встановлена законом. Відповідно до п.2 ч.1 ст.164 СК мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він, ухиляються від виконання своїх обов'язків по вихованню дитини. Враховуючи обставини справи, характеристики осіб відповідачів, з метою захисту прав та інтересів н/л дитини суд вважає за доцільне позбавити відповідачів батьківських прав відносно їх сина [PERSON], [INFO]. Відповідно до ч.4 ст.60 Цивільного кодексу України суд встановлює піклування над неповнолітньої особою, якщо при розгляді справи буде встановлено, що вона позбавлена батьківського піклування, і призначає піклувальника за поданням органу опіки та піклування. Згідно ч.5 ст.167 СК України, якщо дитина не може бути передана бабі, дідові, повнолітнім братам та сестрам, іншим родичам, мачусі, вітчиму, вона передається на опікування органу опіки та піклування. Оскільки позивач виявила бажання бути піклувальником її онука, то суд не вбачає підстав для відмови у задоволенні цієї вимоги. Відповідно до ч.2 ст.166 СК України особа, позбавлена батьківських прав, не звільняється від обов'язку щодо утримання дитини. Одночасно з позбавленням батьківських прав суд може на вимогу позивача або за власною ініціативою вирішити питання про стягнення аліментів на дитину. Згідно зі ст.180 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до ст.182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує стан здоров'я та матеріальне становище дитини, стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів, наявність у платника аліментів інших дітей та інші обставини, що мають істотне значення. Враховуючи, що відповідачі є працездатними особами, мають задовільний стан здоров'я, тобто можуть працювати і надавати допомогу на утримання дитини, суд вважає, що позовні вимоги про стягнення аліментів з відповідачів на утримання сина [PERSON] в розмірі 1/8 частини з усіх видів доходів щомісячно до досягнення дитиною повноліття, але не менше 30% від прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, також підлягають задоволенню. Відповідно до ч.1 ст.191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову, тобто з 27.11.2013р.. Щодо судових витрат, то згідно ст.88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Оскільки позовні вимоги підлягають задоволенню, то з відповідачів на користь позивача підлягають відшкодуванню судові витрати з оплати судового збору в сумі 229,40грн, тобто з кожного з відповідачів по 114,70грн. На підставі ч.1 ст.367 Цивільно-процесуального кодексу України аліменти в розмірі суми платежу за один місяць слід звернути до негайного виконання. На підставі вищевикладеного та

Outcome: approved