Jurisdiction: civil
Date: 2018-07-17 00:00:00

Позивач звернулась до суду з позовною заявою до відповідача про розірвання шлюбу. В обґрунтування позовних вимог зазначила, що 06 червня 1998 року вона уклала шлюб з відповідачем. Від шлюбу мають малолітнього сина - [PERSON], [INFO]. Подружні відносини між ними припинені більш ніж півтора роки тому, спільного господарства не ведуть, мешкають окремо. Причиною розпаду сім'ї є постійні суперечки, внаслідок чого між ними втрачено взаєморозуміння. Вважає, що збереження сім'ї не можливо. В зв'язку з чим просить суд розірвати між ними шлюб, укладений 06 червня 1998 року відділом реєстрації актів громадянського стану виконкому Павлоградської міської ради Дніпропетровській області, актовий запис № 253, а також просить суд стягнути з відповідача на її користь сплачений судовий збір в розмірі 704,80 грн. Позивач в судове засідання не з'явилась, надала суду письмову заяву, в якій просить розглядати справу у її відсутність, позовні вимоги підтримує в повному обсязі, просить позов задовольнити, після розірвання шлюбу просить залишити прізвище - «[PERSON]». Відповідач в судове засідання не з'явився, надав суду письмову заяву, в якій просить розглядати справу у його відсутність, позовні вимоги визнає, проти задоволення позову не заперечує. У зв'язку із неявкою в судове засідання всіх учасників судового процесу, які належним чином повідомлені про день та час розгляду справи та подали заяви про розгляд справи за їх відсутності, згідно вимог ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд, дослідивши матеріали справи, дійшов висновку, що позовна заява підлягає задоволенню з наступних підстав. Як вбачається з матеріалів справи, між [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO], був укладений шлюб, який зареєстрований відділом реєстрації актів громадянського стану виконкому Павлоградської міської ради Дніпропетровській області, актовий запис № 253, що підтверджується свідоцтвом про укладення шлюбу серії [NUMBER], виданого 06 червня 1998 року. Від шлюбу сторони мають сина - [PERSON], [INFO], про що свідчить копія свідоцтва про народження серії [NUMBER], виданого відділом реєстрації актів громадянського стану Тернівського міського управління юстиції Дніпропетровської області від 22 березня 2002 року. З 2016 року шлюбні відносини між сторонами припинені, спільного господарство вони не ведуть, проживають окремо. Позивач наполягає на розірванні шлюбу, так як вважає, що збереження сім'ї неможливе, оскільки подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу буде суперечити інтересам сторін. Відповідно до ч. 2 ст. 16 Загальної декларації ООН з прав людини, ст. 51 Конституції України, ч. 1 ст. 24 Сімейного кодексу України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки і чоловіка. Згідно ч. 1 ст. 110 СК України позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя. Відповідно до ч. 2 ст. 112 СК України суд ухвалює рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Відповідно до п. 10 постанови Пленуму ВСУ «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя» № 11 від 21 грудня 2007 року проголошена Конституцією України охорона сім'ї державою полягає, зокрема, в тому, що шлюб може бути розірвано в судовому порядку лише за умови, якщо встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечитиме інтересам одного з них чи інтересам їх дітей. Згідно ст. 113 СК України особа, яка змінила своє прізвище у зв'язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Судом встановлено, що сторони з 2016 року разом не проживають, спільне господарство не ведуть, шлюбні відносини між ними припинені, а також суд враховує думку відповідача, який не заперечує проти розірвання шлюбу, а тому дійшов висновку про задоволення позовних вимог. Згідно п. 1 ч. 2 ст. 141 ЦПК України, у разі задоволення позову, судові витрати, пов'язані з розглядом справи, покладаються на відповідача, а тому суд стягує з відповідача на користь позивача судовий збір у розмірі 704 грн. 80 коп. На підставі викладеного,

Outcome: approved