Jurisdiction: civil
Date: 2014-03-04 00:00:00

Позивач звернулась, до суду з позовом, в якому вказала, що їй - [PERSON] та її батькам - [PERSON] і [PERSON] належить на праві спільної влас ної квартира за адресою [ADDRESS]. Це підтверджується свідоцтвом про право власності на житло від 14 грудня 1993 року. Доля кожного з них становить по 1/3 частини квартири. Наразі в квартирі проживає лише вона із сім`єю, а відповідачі вже тривалий час мешкають в смт. Новодар`ївка м. Ровеньки, де мають своє житло. Вони як спів власники квартири не приймають участі у витратах по утриманню квартири. На цей час вартість квартири без ремонту становить не більше 60 000 грн. Їй одній матеріально скрутно робити капітальний ремонт квартири. Вона пропонувала батькам сплатити гроші за їхні 2/3 частини квартири, але вони не поділяють мо їх намірів. Надалі між нами виникає ще більше непорозумінь щодо спільного ко ристування та володіння квартирою. Вирішити їх добровільно вони не мають можливості, тому вона змушена звертатися з чинним позовом до суду. Вона вважає за доцільне розподілити спільну квартиру таким чином: виді лити їй квартиру в цілому, а вона згодна сплатити відповідачам грошову компенса цію за їхні дві третини частини у розмірі 40 000 грн., кожному. Просила розподілити між нею та відповідачами квартиру за адресою: [ADDRESS], виділивши їй квартиру в цілому, стягнув з неї на користь відповідачів грошову компенсацію у розмірі 40 000 грн. обом за їхні дві третини частини зазначеної квартири. Визнати за нею, [PERSON], право власності квартиру, розташовану за адресою [ADDRESS]. Позивач та її представник у залі судового засідання підтримали заявлені позовні вимоги у повному обсязі, просили позов задовольнити. Відповідачі у залі судового засідання заявлені позовні вимоги визнали у повному обсязі, суду пояснили, що 2 березня 2014 року вони отримали від [PERSON] грошову компенсацію у розмірі 40 000 грн. за їхні дві третини частини квартири, розташованої за адресою [ADDRESS], й претензій до позивача не мають. Вислухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, та надані сторонами докази, суд вважає, що позов підлягає частковому задоволенню з наступних підстав. Так, судом встановлено, що позивачу [PERSON], та відповідачам [PERSON], і [PERSON] належить квартира, яка розташована за адресою [ADDRESS], на підставі свідоцтва про право власності на житло від 14 грудня 1993 року, по 1/3 частини за кожним (ар.с.3). Крім того судом встановлено, що у позивача крім вищевказаної квартири іншого не має, а відповідачі мають інше житло, яке розташоване за адресою: [ADDRESS], де й мешкають вже тривалий час. 2 березня 2014 року відповідачі отримали від [PERSON] грошову компенсацію у розмірі 40 000 грн., за належні їм 2/3 частини вищезазначеної квартири, що підтверджується розпискою відповідачів. Згідно ст. 364 ЦК України, якщо виділ у натурі частки із спільного майна не допускається згідно із законом або є неможливим (частина друга статті 183 цього Кодексу), співвласник, який бажає виділу, має право на одержання від інших співвласників грошової або іншої матеріальної компенсації вартості його частки. Компенсація співвласникові може бути надана лише за його згодою. Право на частку у праві спільної часткової власності у співвласника, який отримав таку компенсацію, припиняється з дня її отримання. У разі виділу співвласником у натурі частки із спільного майна для співвласника, який здійснив такий виділ, право спільної часткової власності на це майно припиняється. Така особа набуває право власності на виділене майно, і у випадку, встановленому законом, таке право підлягає державній реєстрації. З урахуванням того, що на момент ухвалення рішення відповідачі отримали грошову компенсацію за належні їм частки спірної квартири, то суд вважає відмовити в частині стягнення з позивача грошової частини. Враховуючи, що позивач сплатила відповідачам грошову компенсацію у розмірі 40 000 грн. за належні їм 2/3 частини квартири, суд вважає за можливо визнати за позивачем право власності на спірну квартиру в цілому. На підставі викладеного,

Outcome: partial