overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2015-12-02 00:00:00

Позивач звернулась до суду з позовною заявою про позбавлення відповідача батьківських прав. Позовні вимоги мотивовано тим, що сторони перебували у зареєстрованому шлюбу, мають неповнолітнього сина [PERSON], [INFO]. 8 квітня 2011 р. сторони розірвали шлюб, мешкають окремо. Відповідач вихованням сина не займається, матеріальну допомогу на її утримання не надає, аліменти не сплачує, ухиляється від виконання своїх батьківських обовязків. З наведених підстав позивач просить суд позбавити відповідача батьківських прав відносно сина. В судовому засіданні представник позивача підтримав позовні вимоги та їх обґрунтування, наполягаючи на задоволені позову. Відповідач, будучи належним чином повідомлений про час та місце розгляду справи, в судове засідання не зявився, заяву про розгляд справи за його відсутності не надав, в звязку з чим суд у відповідності зі ст. 224 ЦПК України ухвалює заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, проти чого представники позивача не заперечує. Представник третьої особи органу опіки та піклування районної адміністрації Запорізької міської ради по Комунарському району позов підтримала, в судовому засіданні пояснила, що орган опіки та піклування вважає доцільним позбавити відповідача батьківських прав на неповнолітнього сина. Позов підлягає задоволенню з наступних підстав. В судовому засідання належними документами встановлено, що з 11 серпня 2007 р. сторони перебували у зареєстрованому шлюбі, який розірвано в судовому порядку 8 квітня 2011 р. Від шлюбу сторони мають неповнолітнього сина [PERSON], [INFO]. У відповідності зі ст. 150 СК України батьки зобов'язані виховувати дитину в дусі поваги до прав та свобод інших людей, любові до своєї сім'ї та родини, свого народу, своєї Батьківщини; піклуватися про здоров'я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток; забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя; поважати дитину. В судовому засіданні встановлено, що відповідач, який є батьком неповнолітнього [PERSON] [PERSON], покладені на нього сімейним законодавством обовязки щодо виховання дитини не виконує. Вказаний висновок суду ґрунтується на поясненнях представника позивача та третьої особи, висновку органу опіки та піклування районної адміністрації Запорізької міської ради по Комунарському району, згідно якому відповідач ухиляється від виконання батьківських обовязків, вихованням дитини не займається, її інтелектуальним, фізичним, духовним та психічним розвитком не цікавиться, матеріально не утримує, в звязку з чим доцільним є позбавлення його батьківських прав. У відповідності зі ст.164 ч.1 п.2 СК України мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він ухиляються від виконання своїх обов'язків по вихованню дитини. Оскільки в судовому засіданні вірогідно встановлено, що відповідач ухиляється від виконання своїх обов'язків по вихованню неповнолітнього сина, суд вважає за необхідне позбавити його батьківських прав щодо цієї дитини. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-03-27 00:00:00

Позивач звернулась до суду з позовною заявою про позбавлення відповідача батьківських прав. Позовні вимоги мотивовано тим, що сторони перебували у зареєстрованому шлюбу, мають неповнолітню дочку [PERSON], [INFO]. 21 жовтня 2014 р. шлюб між сторонами розірвано, мешкають окремо. Відповідач вихованням дочки не займається, матеріальну допомогу на її утримання не надає, аліменти не сплачує, ухиляється від виконання своїх батьківських обовязків. З наведених підстав позивач просить суд позбавити відповідача батьківських прав відносно дочки. В судовому засіданні представник позивача та позивач підтримали позовні вимоги та їх обґрунтування, наполягаючи на задоволені позову. Відповідач, будучи належним чином повідомленим про час та місце розгляду справи, в судове засідання повторно не зявився, заяву про розгляд справи за його відсутності не надав, в звязку з чим суд у відповідності зі ст. 224 ЦПК України ухвалює заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, проти чого представники позивача не заперечує. Представник третьої особи не зявилась, надавши суду заяву про розгляд справи за її відсутності, наполягаючи на задоволені позову. Позов підлягає задоволенню з наступних підстав. В судовому засіданні належними документами встановлено, що з 16 липня 2011 р. сторони перебували у зареєстрованому шлюбі, який розірвано в судовому порядку 21 жовтня 2014 р. Від шлюбу сторони мають неповнолітню дочку [PERSON] [PERSON] Олександрівну, [INFO]. У відповідності зі ст. 150 СК України батьки зобов'язані виховувати дитину в дусі поваги до прав та свобод інших людей, любові до своєї сім'ї та родини, свого народу, своєї Батьківщини; піклуватися про здоров'я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток; забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя; поважати дитину. В судовому засіданні встановлено, що відповідач, який є батьком неповнолітньої [PERSON] [PERSON], покладені на нього сімейним законодавством обовязки щодо виховання дитини не виконує. Вказаний висновок суду ґрунтується на поясненнях представника позивача, висновку органу опіки та піклування районної адміністрації Запорізької міської ради по Комунарському району, згідно якому відповідач ухиляється від виконання батьківських обовязків, вихованням дитини не займається, її інтелектуальним, фізичним, духовним та психічним розвитком не цікавиться, матеріально не утримує, в звязку з чим доцільним є позбавлення його батьківських прав. У відповідності зі ст.164 ч.1 п.2 СК України мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він ухиляються від виконання своїх обов'язків по вихованню дитини. Оскільки в судовому засіданні вірогідно встановлено, що відповідач ухиляється від виконання своїх обов'язків по вихованню неповнолітньої дочки, суд вважає за необхідне позбавити його батьківських прав щодо цієї дитини. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-11-18 00:00:00

Позивач звернулась до суду з позовною заявою про позбавлення відповідача батьківських прав. Позовні вимоги мотивовано тим, що сторони перебували у зареєстрованому шлюбу, мають неповнолітню дочку [PERSON], [INFO]. 6 грудня 2001 р. сторони розірвали шлюб, мешкають окремо. Відповідач вихованням дочки не займається, матеріальну допомогу на її утримання не надає, аліменти не сплачує, ухиляється від виконання своїх батьківських обовязків. З наведених підстав позивач просить суд позбавити відповідача батьківських прав відносно дочки. В судовому засіданні позивач та її представник підтримали позовні вимоги та їх обґрунтування, наполягаючи на задоволені позову. Відповідач позов визнав, в судовому засіданні пояснив, що останні роки з дочкою не бачиться, матеріальну допомогу їй не надає, вихованням не займається. Представник третьої особи органу опіки та піклування районної адміністрації Запорізької міської ради по Комунарському району позов підтримала, в судовому засіданні пояснила, що орган опіки та піклування вважає доцільним позбавити відповідача батьківських прав на неповнолітню дочку. Позов підлягає задоволенню з наступних підстав. В судовому засідання належними документами встановлено, що сторони перебували у зареєстрованому шлюбі, який розірвано 6 грудня 2001 р. (а.с. 6) Від шлюбу сторони мають неповнолітню дочку [PERSON], [INFO]. (а.с. 5) У відповідності зі ст. 150 СК України батьки зобов'язані виховувати дитину в дусі поваги до прав та свобод інших людей, любові до своєї сім'ї та родини, свого народу, своєї Батьківщини; піклуватися про здоров'я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток; забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя; поважати дитину. В судовому засіданні встановлено, що відповідач, який є батьком неповнолітньої [PERSON], покладені на нього сімейним законодавством обовязки щодо виховання дитини не виконує. Вказаний висновок суду ґрунтується на поясненнях сторін, показаннях свідків [PERSON], [PERSON], [PERSON], висновку органу опіки та піклування районної адміністрації Запорізької міської ради по Комунарському району, згідно якому відповідач ухиляється від виконання батьківських обовязків, вихованням дитини не займається, її інтелектуальним, фізичним, духовним та психічним розвитком не цікавиться, матеріально не утримує, в звязку з чим доцільним є позбавлення його батьківських прав. У відповідності зі ст.164 ч.1 п.2 СК України мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він ухиляються від виконання своїх обов'язків по вихованню дитини. Оскільки в судовому засіданні вірогідно встановлено, що відповідач ухиляється від виконання своїх обов'язків по вихованню неповнолітньої дочки, суд вважає за необхідне позбавити його батьківських прав щодо цієї дитини. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-04-28 00:00:00

Позивач звернулась до суду з позовною заявою про позбавлення відповідача батьківських прав. Позовні вимоги мотивовано тим, що сторони перебували у зареєстрованому шлюбу, мають трьох неповнолітніх дітей. Відповідач тривалий час з сім'єю не проживає, вихованням дітей не займається, матеріальну допомогу на їх утримання не надає, ухиляється від виконання своїх батьківських обов'язків. З наведених підстав позивач просить суд позбавити відповідача батьківських прав відносно дітей. В судовому засіданні позивач підтримала позовні вимоги та їх обґрунтування, наполягаючи на задоволені позову. Представник третьої особи - органу опіки та піклування районної адміністрації Запорізької міської ради по Комунарському району - позов підтримала, в судовому засіданні пояснила, що орган опіки та піклування вважає доцільним позбавити відповідача батьківських прав на неповнолітніх дітей. Відповідач, будучи в порядку ст. 74 ч.9 ЦПК України належним чином повідомлений про час та місце розгляду справи, в судове засідання повторно не з'явився, заяву про розгляд справи за його відсутності не надав, в зв'язку з чим суд у відповідності зі ст. 224 ЦПК України ухвалює заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, проти чого представник позивача не заперечує. Позов підлягає задоволенню з наступних підстав. В судовому засідання належними документами встановлено, що 11 липня 2003 р. сторони уклали шлюб у відділу реєстрації актів громадянського стану Хортицького районного управління юстиції м. Запоріжжя. (а.с. 9) Від шлюбу сторони мають трьох неповнолітніх дітей: [PERSON], [INFO]; [PERSON], [INFO]; [PERSON], [INFO]. (а.с. 10, 11, 12) У відповідності зі ст. 150 СК України батьки зобов'язані виховувати дитину в дусі поваги до прав та свобод інших людей, любові до своєї сім'ї та родини, свого народу, своєї Батьківщини; піклуватися про здоров'я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток; забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя; поважати дитину. В судовому засіданні встановлено, що відповідач, який є батьком вказаних неповнолітніх дітей, покладені на нього сімейним законодавством обов'язки щодо виховання дітей не виконує. Вказаний висновок суду ґрунтується на поясненнях позивача, висновку органу опіки та піклування районної адміністрації Запорізької міської ради по Комунарському району, згідно якому відповідач ухиляється від виконання батьківських обов'язків, вихованням дітей не займається, їх інтелектуальним, фізичним, духовним та психічним розвитком не цікавиться, матеріально не утримує, в зв'язку з чим доцільним є позбавлення його батьківських прав. У відповідності зі ст.164 ч.1 п.2 СК України мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він ухиляються від виконання своїх обов'язків по вихованню дитини. Оскільки в судовому засіданні вірогідно встановлено, що відповідач ухиляється від виконання своїх обов'язків по вихованню неповнолітніх дітей: [PERSON], [PERSON], [PERSON], суд вважає за необхідне позбавити його батьківських прав щодо цих дітей. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2018-01-23 00:00:00

Позивач звернулась до суду з позовною заявою про позбавлення особи права користування житловим приміщенням. Позов мотивовано тим, що позивач є наймачем квартири [ADDRESS]. У цій же квартирі зареєстрований, але не мешкає з травня 2012 р. відповідач, який не є родичем позивача. Оскільки відповідач тривалий час не мешкає в квартирі без поважної причини, позивач просить суд визнати його таким, що втратив право користування житловим приміщенням. Крім того, позивач просить стягнути з відповідача судові витрати на сплату судового збору у сумі 640 грн. Позивач в судове засідання не зявився, надавши суду заяву про розгляд справи за її відсутності, наполягаючи на задоволенні позову. Відповідач, будучи належним чином повідомленим про дату, час і місце судового засідання не зявився без повідомлення причин, відзив не подав, в звязку з чим суд у відповідності зі ст. 280 ЦПК України ухвалює заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, проти чого позивач не заперечує. Позов підлягає задоволенню з наступних підстав. В судовому засіданні встановлено, що позивач є наймачем квартири [ADDRESS]. В квартирі також зареєстровані дочка позивача [PERSON], син позивача [PERSON] та відповідач [PERSON]. (а.с. 12) Згідно зі ст. 71 ЖК України при тимчасовій відсутності наймача або членів його сім'ї за ними зберігається жиле приміщення протягом шести місяців; якщо наймач або члени його сім'ї були відсутні з поважних причин понад шість місяців, цей строк за заявою відсутнього може бути продовжено наймодавцем, а в разі спору - судом. В судовому засіданні встановлено, що відповідач без поважної причини не мешкає у спірній квартирі понад 6 міс., що у відповідності зі ст. 72 ЖК України є підставою для визнання його таким, що втратив право користування житловим приміщенням. При цьому суд приймає до уваги, що у відповідності зі ст. 7 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» зняття з реєстрації місця проживання особи здійснюється на підставі судового рішення, яке набрало законної сили,про позбавлення права користування житловим приміщенням. У відповідності зі п.1 ч.2 ст.141 ЦПК України з відповідача на користь позивача необхідно також стягнути судові витрати на сплату судового збору в сумі 640 грн. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-09-04 00:00:00

Позивач звернулась до суду з позовною заявою про поновлення пропущених строків та визнання домоволодіння об»єктом права спільної сумісної власності подружжя. Зважаючи на складність у викладенні повного рішення суду, повязаного з потребою в обгрунтуванні доводів сторін, на що може бути витрачений значний час, суд вважає за необхідне проголосити його вступну та резолютивну частини. Враховуючи викладене та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2019-03-28 00:00:00

Позивач звернулась до суду з позовною заявою про розірвання шлюбу, в якій зазначив, що 22.09.2015 року зареєструвала шлюб з відповідачкою. Позивачка стверджує, що між сторонами припинені шлюбні стосунки та не ведеться спільного господарства. Подальше збереження шлюбу не можливе, оскільки сторони в процесі проживання сімєю виявили несумісність характерів. Позивачка та відповідач у судове засідання не зявились, про дату, час та місце судового засідання повідомлені належним чином. Відповідач подала до суду нотаріально засвідчену заяву, вказала, що просить розірвати шлюб, укладений між нею та [PERSON] Провести судове засідання без її участі. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Як вбачається зі ч. 2\~ст. 104 СК України\~шлюб припиняється внаслідок його розірвання. Стаття 105 ч. 1 СК України\~вказує, що шлюб припиняється внаслідок його розірвання за спільною заявою подружжя або одного з них. Статтею 109 СК України\~передбачено, що шлюб розривається судом, якщо буде встановлено, що заява про розірвання шлюбу відповідає дійсній волі дружини та чоловіка і що після розірвання шлюбу не будуть порушені їх права, а також права їх дітей. Відповідно до ч. 1\~ст. 110 СК України\~позов про розірвання шлюбу може бути предявлений одним з подружжя. На підставі\~ст. 113 СК України\~особа має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Згідно ч. 2\~ст. 114 СК України\~у разі розірвання шлюбу судом, шлюб припиняється у день набрання чинності рішення суду про розірвання шлюбу. Частиною 3\~ст. 115 СК України\~передбачено, що документ, який засвідчує факт розірвання шлюбу судом є рішення суду про розірвання шлюбу, яке набрало законної сили. Так, з матеріалів справи вбачається, що [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO], зареєстрували шлюб 22.09.2015 року, про що 22.09.2015 року Баглійським відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Дніпродзержинського міського управління юстиції у Дніпропетровській області складено відповідний актовий запис за № 225, відповідно до свідоцтва про шлюб Серія І-КИ № 316963. Прізвище дружини після реєстрації шлюбу «Шиянова». Позивач та відповідач не проживають разом, не підтримують шлюбних стосунків, спільного господарства не ведуть. Причиною припинення шлюбно-сімейних відносин являється те, що сторони по справі є різними людьми. Сімя розпалася та існує формально. Оскільки подальше спільне проживання подружжя і збереження шлюбу суперечить інтересам сторін, шлюб підлягає розірванню.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2021-11-15 00:00:00

Позивач звернулась до суду з позовною заявою про розірвання шлюбу, в якій зазначила, що 06.07.1993 року вона уклала шлюб з відповідачем. Від шлюбу мають повнолітню дитину. Позивач стверджує, що їх шлюбне життя не склалося внаслідок протилежності характерів, різних поглядів на сімейні відносини. Спільне господарство вони не ведуть, разом не проживають з 2015 року та фактично з цього часу позивачка перебуває у Російській Федерації. Позивач вважає, що подальше сумісне життя і збереження сім`ї з відповідачем є неможливим, збереження шлюбу недоречним, а призначення будь-яких строків для примирення є недоцільним. Просить суд розірвати їх шлюб. Позивач у судове засідання не з`явилась, про дату та час розгляду повідомлялась, в матеріалах справи мається клопотання про розгляд за відсутності позивачки, де вона позовні вимоги підтримала, просила задовольнити позов. Відповідач в судове засідання не з`явився, про дату та час розгляду повідомлявся належним чином, надіслав відзив на позовну заяву, де зазначив, що позовні вимоги визнаєу повному обсязі, проти задоволення позову не заперечує. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Згідно п.3 ст. 200 ЦПК України за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Відповідно до ч. 2 ст. 104 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання. Стаття 105 ч. 1 СК України вказує, що шлюб припиняється внаслідок його розірвання за спільною заявою подружжя або одного з них. Статтею 109 СК України передбачено, що шлюб розривається судом, якщо буде встановлено, що заява про розірвання шлюбу відповідає дійсній волі дружини та чоловіка і що після розірвання\~ шлюбу не будуть порушені їх права, а також права їх дітей. Відповідно до ч. 1 ст. 110 СК України позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним з подружжя. Згідно із ст. 113 СК України особа має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Відповідно до ч. 2 ст. 114 СК України у разі розірвання шлюбу судом, шлюб припиняється у день набрання чинності рішення суду про розірвання шлюбу. Частиною 3 ст. 115 СК України передбачено, що документ, який засвідчує факт розірвання шлюбу судом є рішення суду про розірвання шлюбу, яке набрало законної сили. Згідно копії свідоцтва про шлюб серії [NUMBER] , 06.07.1993 року Степнянською сільською радою Мар`їнського району Донецької області, актовий запис № 12, зареєстровано шлюб [PERSON] та [PERSON] . Після державної реєстрації шлюбу прізвище дружини змінено на « [PERSON] ». Позивач та відповідач однією сім`єю не проживають, шлюбних стосунків не підтримують, спільного господарства не ведуть. Причиною припинення шлюбно-сімейних відносин являється те, що сторони по справі є різними людьми. Сім`я розпалася та існує формально. Оскільки подальше спільне проживання подружжя і збереження шлюбу суперечить інтересам сторін, шлюб підлягає розірванню.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-08-31 00:00:00

Позивач звернулась до суду з позовною заявою про розірвання шлюбу, в якій зазначила, що 06.08.2011 року зареєструвала шлюб з відповідачем. Від шлюбу сторони спільних дітей не мають. Позивачка стверджує, що між сторонами припинені шлюбні стосунки та не ведеться спільного господарства. Подальше збереження шлюбу не можливе, оскільки сторони в процесі проживання сімєю виявили несумісність характерів. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Як вбачається зі ч. 2\~ст. 104 СК України\~шлюб припиняється внаслідок його розірвання. Стаття 105 ч. 1 СК України\~вказує, що шлюб припиняється внаслідок його розірвання за спільною заявою подружжя або одного з них. Статтею 109 СК України\~передбачено, що шлюб розривається судом, якщо буде встановлено, що заява про розірвання шлюбу відповідає дійсній волі дружини та чоловіка і що після розірвання шлюбу не будуть порушені їх права, а також права їх дітей. Відповідно до ч. 1\~ст. 110 СК України\~позов про розірвання шлюбу може бути предявлений одним з подружжя. На підставі\~ст. 113 СК України\~особа має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Згідно ч. 2\~ст. 114 СК України\~у разі розірвання шлюбу судом, шлюб припиняється у день набрання чинності рішення суду про розірвання шлюбу. Частиною 3\~ст. 115 СК України\~передбачено, що документ, який засвідчує факт розірвання шлюбу судом є рішення суду про розірвання шлюбу, яке набрало законної сили. Так, з матеріалів справи вбачається, що [PERSON] (дошлюбне прізвище Литвинова) [PERSON] зареєструвала шлюб з відповідачем [PERSON] у виконкомі Зугреської міської ради м. Харцизька Донецької області, про що зроблено відповідний актовий запис за № 67, відповідно до свідоцтва про шлюб серії 1-ОК №229841. Прізвище дружини після реєстрації шлюбу «Ляхова». Позивач та відповідач не проживають разом, не підтримують шлюбних стосунків, спільного господарства не ведуть. Причиною припинення шлюбно-сімейних відносин являється те, що сторони по справі є різними людьми. Сімя розпалася та існує формально. Оскільки подальше спільне проживання подружжя і збереження шлюбу суперечить інтересам сторін, шлюб підлягає розірванню. Відповідач про день та час слухання справи повідомлявся належним чином, в судове засідання не зявився, тому зі згоди позивача, суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням\~ст. 224 ЦПК України.

Outcome: approved