Jurisdiction: civil
Date: 2018-07-10 00:00:00

Позивач звернулась до Івано-Франіквського міського суду з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання дитини. Мотивувала тим, що\~ 23.09.2011 року вона зареєструвала шлюб з відповідачем, від якого у них народився син [PERSON], [INFO]. Спільне життя з відповідачем не склалось та рішенням Івано-Франківського міського суду від 28.01.2016 року шлюб між ними розірвано, сина залишено на проживання з позивачем. Однак батько дитини відмовляєтться добровільно утримувати сина, а позивачу одній важко забезпечувати дитину усім необхідним для нормального прожиття та розвитку. З часу розірвання шлюбу відповідач спромігся надати мізерну суму у розмірі 1500грн. Зазначає, що [PERSON] є матеріально забезпеченим, їздить на заробітки за кордон до Польщі, однак точної інформації про місце його роботи позивач не має, і те чи відповідач працює юридично оформленим там, також. Однак їй відомо, що заробітчани отримують чималі кошти, а тому відповідач має можливість утримувати сина. На підставі наведеного просила суд\~ стягнути з відповідача\~ аліменти в її користь на утримання сина в твердій грошові сумі у розмірі 2000грн. щомісячно до досягнення сином повноліття. Позивач в судове засідання не зявилась, суду подала заяву, за змістом якої підтримує позовні вимоги\~ та просить розглянути справу за її відсутності, не заперечила проти заочного розгляду справи. Відповідач в судове засідання не з'явився, про дату, час і місце розгляду справи повідомлявся належним чином. Жодних заперечень проти позову, в тому числі відзиву на позовну заяву, від відповідача не надійшло. Оскільки відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового розгляду, про причини свої неявки в судове засідання не повідомив, відзиву не подав, а позивач не заперечує проти заочного розгляду справи, суд на підставі ст. 280 ЦПК України на місці ухвалив про заочний розгляд справи.\~ Дослідивши матеріали справи, судом встановлено наступне. Згідно ч.1 ст.4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Статтею ч.1 ст.5 ЦПК України визначено, що здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом. Згідно ст. 13 ЦПК України суд розглядає цивільні справи в межах заявлених вимог і на підставі представлених сторонами доказів. Згідно ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Судом встановлені такі факти та відповідні їм правовідносини. Сторони\~ перебували в зареєстрованому шлюбі, який рішенням Івано-Франківського міського суду від 28.01.2016 року розірвано (а.с.4), Сторони\~ є батьками неповнолітнього\~ [PERSON], [INFO], що підтверджується копією свідоцтва про народження серії І-НМ № 205964 (а.с.5). Рішенням суду дитину залишено на проживання з позивачем. Позивач зазначила, що дитина проживає з нею та перебуває на її утриманні. Положеннями ст. 180 Сімейного кодексу України визначено, що\~ батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до ст. 1, 2 Закону України «Про охорону дитинства» батьки зобов'язані забезпечити дітям умови для достатнього фізичного, духовного та культурного розвитку. Відповідно до статті 8 Закону України «Про охорону дитинства» кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України. В силу дії ч. 3 ст. 181 Сімейного кодексу України\~ за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. За приписами ч. 2 ст. 182 цього кодексу розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Відповідно до частин 1, 2 статті 27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована постановою Верховної Ради України № 789-ХІІ від 27 лютого 1991 року та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Відповідно до ч.1 ст. 182\~ СК України\~ при визначенні\~ розміру\~\~ аліментів суд враховує: 1) стан здоров'я та матеріальне\~ становище дитини; 2) стан здоров'я та матеріальне\~ становище платника аліментів; 3) наявність\~\~ у платника аліментів\~ інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини,\~ батьків,\~ дочки, сина;\~ 3-1)\~ наявність\~ рухомого\~ та нерухомого\~ майна,\~ грошових коштів; 3-2)доведені\~ стягувачем\~ аліменти витрати\~ платника аліментів, у тому числі на придбання\~ нерухомого\~ або рухомого\~ майна, сума яких перевищує\~\~ десятикратний\~ розмір\~ прожиткового\~\~ мінімуму для працездатної особи, якщо платником\~\~ аліментів не доведено\~ джерело походження\~ коштів; 4)\~ інші обставини,\~\~ що мають істотне\~ значення.\~ При визначенні розміру аліментів суд відповідно до ст. 182 Сімейного кодексу України враховує, що відповідачем не надано доказів щодо його матеріального становища. Відповідно до ст. 7 Закону України «Про державний бюджет на 2018 рік» прожитковий мінімум дітей віком від 6 до 18 років: з 1 січня 2018 року - 1860 гривень, з 1 липня - 1944 гривні, з 1 грудня - 2027 гривень. Відповідно до вимог ст. 191 Сімейного кодексу України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову. Враховуючи матеріальне становище сторін та те, що обов'язок утримувати дитину є рівною мірою обов'язком як матері, так і батька,\~ інтереси дитини при визначенні розміру аліментів, розмір витрат на утримання дитини, виходячи з принципів розумності та справедливості, потреби дитини у розвитку та навчанні, суд дійшов висновку, що позов слід задовольнити та стягувати з відповідача на користь позивача аліменти на утримання неповнолітнього сина в твердій грошовій сумі у розмірі\~ 2000 гривень щомісяця, починаючи з 18 травня\~ 2018 року до досягнення ним повноліття. На підставі п. 1 ч. 1 ст. 430 ЦПК України, рішення суду підлягає негайному виконанню по справам про стягнення аліментів в межах суми платежу за один місяць. З ч. 6 ст. 141 ЦПК України вбачається, що якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, які їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог, а інша частина компенсується за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. Якщо обидві сторони звільнені від оплати судових витрат, вони компенсуються за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. З п. 3 ч. 1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір» вбачається, що від сплати судового збору звільняються позивачі - за подання позовів про стягнення аліментів. Враховуючи те, що позивач звільнена від сплати судового збору за подання позовної заяви, в якій містяться вимоги щодо стягнення аліментів, тому суд констатує про необхідність стягнення судового збору у розмірі 704грн. 80коп. з відповідача в дохід держави. На підставі вищенаведеного, відповідно до ст.ст. 180, 181, 182, 183, 191 Сімейного кодексу України, ст. 1, 2 Закону України «Про охорону дитинства», ст. 7 Закону України «Про державний бюджет України на 2018 рік», п. 17 постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ відносно батьківства, материнства і стягнення аліментів», ст. 4, 5, 12, 13, 81, 82 Цивільного процесуального кодексу України,

Outcome: approved