Jurisdiction: civil
Date: 2021-09-20 00:00:00

Позивач звернулась до суду з позовом, в якому просить розірвати шлюб, укладений між нею та [PERSON] , зареєстрований 24.09.2011 року Московським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Харківського міського управління юстиції, актовий запис № 895. В обґрунтування позовних вимог зазначає, що з [PERSON] вона перебуває у зареєстрованому шлюбі з 24.09.2011 року. Від шлюбу у позивача з відповідачем є донька [PERSON] , [INFO] , яку позивач виховує самостійно. Підставами розірвання шлюбу з відповідачем, позивач зазначила різні погляди на сімейне життя та обов`язки, виникаючі непорозуміння та сварки, на примирення не згодна. Ухвалою Київського районного суду м. Харкова від 08.06.2021 року відкрито провадження по справі за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін. В судове засідання позивач не з`явилась, надала до суду заяву, в якій просить суд розглянути справу без її участі, позовні вимоги підтримує в повному обсязі та просить їх задовольнити. Відповідач в судове засідання не з`явився, надав до суду заяву, якій просить розглянути справу без його участі, проти позовних вимог не заперечував. У зв`язку з неявкою в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу, у відповідність до положень ч. 2\~ст. 247 ЦПК України, судом не здійснювалося. Суд, дослідивши матеріали справи у їх сукупності, всебічно та повно з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позовна заява, об`єктивно оцінивши докази, що мають істотне значення для її розгляду і вирішення по суті, приходить до висновку, що позовна заява підлягає задоволенню з огляду на наступне. Судом встановлено, що 24.09.2011 року між [PERSON] та [PERSON] укладено шлюб, який зареєстрований Московським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Харківського міського управління юстиції, про що зроблено відповідний актовий запис № 895, що підтверджується свідоцтвом про шлюб від 24.09.2011 року серії [NUMBER] . Після реєстрації шлюбу прізвище « [PERSON] » змінено на « [PERSON] ». Від шлюбу сторони мають малолітню доньку [PERSON] , [INFO] , що підтверджується копією свідоцтва про народження від 26.11.2014 року серії [NUMBER] , виданого Московським відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Харківського міського управління юстиції. Батьками [PERSON] зазначені [PERSON] та [PERSON] .. З матеріалів справи вбачається та підтверджується наданими письмовими пояснення, що дійсно між позивачем та відповідачем сімейні відносини припиненні, подружнього господарства не ведуть, відповідач висловив згоду на розірвання шлюбу. Клопотань про надання часу на примирення сторони не заявили. Відповідно до\~статтей 110-112 Сімейного кодексу України, позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Згідно\~ст. 113 Сімейного кодексу України\~особа, яка змінила своє прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Відповідно до\~ст. 109 Сімейного кодексу України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що заява про розірвання шлюбу відповідає дійсній волі дружини та чоловіка і що після розірвання шлюбу не будуть порушені їхні особисті та майнові права, а також права їхніх дітей. Згідно зі\~ст. 24 Сімейного кодексу України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Таке положення національного законодавства України відповідає статті 16 Загальної декларації прав людини, прийнятої Генеральною Асамблеєю ООН 10 грудня 1948 року, згідно з якою чоловіки і жінки, які досягли повноліття, мають право без будь-яких обмежень за ознакою раси, національності або релігії одружуватися і засновувати сім`ю. Вони користуються однаковими правами щодо одруження під час шлюбу та під час його розірвання. Суд зазначає, що добровільність шлюбу - одна з основних його засад. Шлюб припиняється внаслідок його розірвання. Розірвання шлюбу засвідчує стійкий розлад подружніх стосунків. Позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. Суд, з`ясувавши позицію сторін та дослідивши матеріали справи, приходить до висновку, що заява про розірвання шлюбу відповідає дійсній волі чоловіка та дружини і подальше спільне життя подружжя та збереження шлюбу є неможливим. Спір про поділ майна відсутній. Спір щодо подальшого місця проживання дитини, яка буде проживати разом з матір`ю - відсутній. Відповідно до ч. 4\~ст. 206 Цивільного процесуального кодексу України\~у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд. Враховуючи вищевикладене, а також з огляду на визнання відповідачем позову, яке є безумовним, не суперечить закону, не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд приймає визнання відповідачем позову та вважає, що позовні вимоги є обґрунтованими та підлягають задоволенню. Відповідно до\~ст. 141 ЦПК України, суд стягує з відповідача на користь позивача судові витрати по сплаті судового збору в розмірі 908,00 грн. На підставі наведеного,

Outcome: approved