Jurisdiction: civil
Date: 2017-11-23 00:00:00

Позивач звернулась до Білоцерківського міськрайонного суду із зазначеною вище позовною заявою. Вказувала, що вона на підставі свідоцтва про право власності від 12.08.2004 року являється співвласником 1/4 частини квартири № 78 по вул. Академіка Кримського в будинку № 2 м. Біла Церква Київської області. Зазначала, що за вказаною адресою зареєстрований її бувший зять [PERSON]. Рішенням Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 01.06.2017 року шлюб між її дочкою [PERSON] та зятем розірвано. Посилаючись на те, що вони припинили шлюбно-сімейні відносини ще в серпні 2016 року і з того часу відповідач забрав свої речі, позивач просила визнати відповідача таким, що втратив право користування квартирою за вказаною адресою. В судове засідання позивач, відповідач та треті особи не з`явились, про час та місце розгляду справи повідомлялись належним чином. Позивач звернулась до суду із заявою з проханням розглядати справу у її відсутність, в якій позовні вимоги підтримала повністю, не заперечувала щодо винесення заочного рішення. Відповідач в судове засідання не з'явився, про час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, тому суд вважає за необхідне провести по справі заочний розгляд відповідно до ст. 224 ЦПК України. Треті особи причини неявки суду не повідомили. На підставі ч. 2 ст. 197 ЦПК України фіксування судового процесу технічними засобами не здійснювалось. Дослідивши матеріали справи, судом встановлено наступне. Позивачу та третім особам на підставі свідоцтва про право власності від 12.08.2004 року належить по 1/4 частини квартири [ADDRESS]. Згідно довідки про місце проживання та склад сім`ї № 537 від 19.06.2017 року виданої Управлінням адміністративних послуг Білоцерківської міської ради, відповідач [PERSON] (зять), [INFO] зареєстрований в [INFO] з 21.06.2012 року. Рішенням Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 01.06.2017 року встановлено, що 02.03.2017 року [PERSON] звернувся до суду з позовною заявою про розірвання шлюбу посилаючись на те, що з серпня 2016 року він з [PERSON] не проживають однією сім`єю. Вказаним рішенням шлюб між [PERSON] та [PERSON] розірвано. Вказані обставини підтверджуються наявними в матеріалах справи письмовими доказами. При вирішені спору суд виходить з наступного. Відповідно до ст. 319 ЦК України власник володіє, користується розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Власник має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону. Згідно ст. 321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Статтею 391 ЦК України передбачено, що власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном. Відповідно до ст. 383 ЦК України власник житлового будинку, квартири має право використовувати помешкання для власного проживання, проживання членів своєї сім'ї та інших осіб. Згідно ст. 156 ЖК УРСР припинення сімейних відносин з власником не позбавляє права користування займаним приміщенням. Член сім`ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім»ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом (ст. 405 ЦК України). Згідно ст. 72 ЖК УРСР визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням внаслідок відсутності цієї особи понад встановлені строки, провадиться в судовому порядку. Відповідно до ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Будь-яких доказів на спростування викладених обставин відповідач суду не надав. Таким чином, сукупність зібраних по справі доказів свідчить про відсутність відповідача за місцем своєї реєстрації понад один рік без поважних причин, тому вимоги позовної заяви про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням є обґрунтованими та підлягають задоволенню. Відповідно до ст. 7 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» зняття з реєстрації місця проживання особи здійснюється на підставі судового рішення, яке набрало законної сили, зокрема, про позбавлення права користування житловим приміщенням. На підставі наведеного,

Outcome: approved