Jurisdiction: civil
Date: 2021-05-05 00:00:00

Позивач звернулась до суду з позовною заявою до відповідачів про визнання права на земельну ділянку - частку (пай), в порядку спадкування, посилаючись на те, що [INFO] померла [PERSON] , що підтверджується копією свідоцтва про смерть серії [NUMBER] від 20.05.2013 року, видане Виконавчим комітетом Германівської сільської ради Обухівського району Київської області, актовий запис № 17. Після її смерті відкрилась спадщина на майно, про прийняття якої позивач заявила до нотаріальної контори, про видачу свідоцтва про право на спадщину за заповітом на майно померлої, в тому числі і на земельну ділянку частку, пай, № [NUMBER] розміром 3,6148 га, кадастровий номер 3223110100:06:003:0021, яка знаходиться на території Обухівської міської ради Київської області, право на яку належало померлій. У видачі свідоцтва про прийняття спадщини за заповітом позивачу було відмовлено, так як вона не надала нотаріусу правовстановлюючих документів, так як покійна не встигла оформити своє право на земельний пай, що перешкоджає оформити позивачеві спадщину, тому як спадкоємець, позивач просила визнати за нею в порядку спадкування право на земельну ділянку частку (пай) № [NUMBER] розміром 3,6148 га, кадастровий номер 3223110100:06:003:0021, яка знаходиться на території Обухівської міської ради Київської області, яка перебуває у користуванні публічного акціонерного товариства «Обухівське» та належала [PERSON] . 23.12.2020 року винесено ухвалу про прийняття позовної заяви до розгляду, відкриття провадження у справі та проведення розгляду справи за правилами загального позовного провадження. Справу призначено до розгляду в підготовчому судовому засіданні. 12.03.2021 року винесено ухвалу про закриття підготовчого провадження та призначення справи до судового розгляду по суті. Позивач в судове засідання не з`явилась, подала до суду заяву про розгляд справи за її відсутності, позовні вимоги підтримала в повному обсязі та просила їх задовольнити. Проти винесення заочного рішення не заперечила. Представники відповідачів Обухівської міської ради Київської області та Обухівської районної державної адміністрації Київської області в судове засідання не з`явились, подали до суду заяви про розгляд справи за їх відсутності, при вирішенні справи поклались на розсуд суду. Представник відповідача ПАТ «Обухівське» в судове засідання повторно не з`явився, хоч про час і місце судового розгляду належно повідомлений, причин неявки не повідомив. Заяв, клопотань чи заперечень суду не подав. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Відповідно до ст. 280 ЦПК України у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло повідомлення про причини неявки, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів. Суд, перевіривши та дослідивши матеріали справи, вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що [PERSON] працювала в ПАТ «Обухівське» (радгосп, радгосп-комбінат «Петровський», «Обухівський»), що підтверджується трудовою книжкою, довідкою, протоколами, і звільнилася з роботи у зв`язку з виходом на пенсію. Відповідно до рішення Обухівської районної ради від 27.12.2013 року ПАТ «Обухівське» передано в постійне користування землі сільськогосподарського призначення, які знаходяться в адміністративних межах Обухівської міської ради та підлягають розподілу до розпаювання на земельні частки (паї) для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, згідно державного акту на право постійного користування землею серії ІІ-КВ № 003264 від 19.02.1996 року. Протоколом загальних зборів № 2 від 05.03.2010 року та протоколом загальних зборів № 3 від 22.02.2014 року було вирішено провести процес розпаювання та приватизації земель ПАТ «Обухівське» та затвердити список осіб, які мають право на земельну частку (пай). В процесі розпаювання та приватизації сільськогосподарських угідь радгоспу-комбінату «Обухівський» (у подальшому - ПАТ «Обухівське») [PERSON] , як працівник ПАТ була внесена до списку осіб, які мають право на земельну частку (пай), розміром 3,6148 га згідно схеми поділу земель під № [NUMBER] , кадастровий номер 3223110100:06:003:0021, що розташована на території Обухівської міської ради Київської області. Списки з розмірами часток (паїв) були подані до Обухівської районної державної адміністрації Київської області для затвердження та видачі сертифікатів, однак сертифіката та державного акта на ім`я [PERSON] не було виготовлено. Розпорядженням Обухівської районної державної адміністрації Київської області № 793 року затверджено проект приватизації земель ПАТ «Обухівське». Вказані обставини підтверджуються протоколами загальних зборів, розпорядженнями райдержадміністрації, рішенням Обухівської районної ради, корінцем для жеребкування, державним актом на право постійного користування землею, схемою поділу сільськогосподарських земель ПАТ «Обухівське» та іншими матеріалами справи. [INFO] померла [PERSON] , що підтверджується копією свідоцтва про смерть серії [NUMBER] від 20.05.2013 року. Позивач звернулася до нотаріальної контори з заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину на спірну земельну частку (пай), однак нотаріусом відмовлено позивачу у видачі свідоцтва про право на спадщину на земельну частку (пай), у зв`язку з відсутністю документів, необхідних для вчинення нотаріальних дій. Статтею 1223 ЦК України передбачено, що право на спадкування мають особи, визначені у заповіті, а у разі відсутності заповіту, спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261-1265 цього Кодексу. Згідно ст.1261 ЦК України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив. Згідно ч.1 ст.1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Згідно ч.1 ст.1269 ЦК України спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати до нотаріальної контори заяву про прийняття спадщини. Позивач, як спадкоємець за заповітом відносно майна [PERSON] має право спадкування, в тому числі відносно права на земельну частку (пай), яку [PERSON] набула за життя та відносно якої не було завершено оформлення правовстановлюючого документу. Даних про наявність спору з іншими спадкоємцями під час судового розгляду не встановлено, з матеріалів спадкових справ таких спадкоємців не встановлено, позивачем не могло бути видано нотаріусом свідоцтво про право на спадщину по причині відсутності оригіналу правовстановлюючого документа, що перешкоджає позивачеві реалізувати свої передбачені законом права щодо невизнаних прав позивача, як спадкоємця підлягає судовому розгляду на підставі ст.ст. 4, 10, 12, 13, 19 ЦПК України, ст.ст. 15, 16 ЦК України. Згідно ст.1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Право померлої на земельну частку (пай) виникло на законних правових підставах, до цього часу це право не припинялось і не оспорювалось, відсутність належного правовстановлюючого документа не позбавляє таких прав. До складу спадщини згідно чинного законодавства входять усі права та обов`язки спадкодавця, в тому числі і щодо права на земельний пай, як пайщика ПАТ «Обухівське». При цьому позивач довела належними і допустимими доказами своє право на спадщину відносно майна і майнових прав померлої [PERSON] . Відповідно до статті 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Суд вважає доведеними посилання позивача щодо наявності у неї права на спадщину [PERSON] , а також належним і достатнім способом захисту порушених прав позивача як спадкоємця визнання за ним права на земельну частку (пай). При цьому посилання відповідача ПрАТ «Обухівське» на наявність ухвали слідчого судді про накладення арешту у кримінальному провадженні не змінюють висновків суду по суті саме цього спору, оскільки не свідчать про існування фактів чи обставин, які б спростовували доводи саме цього позивача у спорі саме із визначеними позовом відповідачами та саме із відповідних правових та фактичних підстав, вказане судове рішення не має преюдиційного значення для вирішення саме цього цивільного спору і не стосується позивача у цій справі. Вказаною ухвалою слідчого судді не встановлено фактів чи обставин, які б могли бути покладені в основу судового рішення у цій цивільній справі. Таким чином, доводи позивача про наявність достатніх підстав для судового захисту її порушених прав як спадкоємця відповідачами під час судового розгляду не спростовані, відповідачі до суду не з`явились, відзиву на позов не подавали, двоє із трьох відповідачів фактично проти позову не заперечили, а характер поданого до суду відповідачем ПрАТ «Обухівське» інформаційного повідомлення не свідчить про наявність фактичних заперечень проти позову по його суті, не містить аргументованих та обґрунтованих спростувань доводів позову. Згідно ч.1 ст.12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Згідно ч.1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Згідно ч. 1 ст.81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідно до ст.4 ЦПК України, здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законами України. Вивчивши і проаналізувавши всі матеріали справи у їх сукупності, встановивши місце і час відкриття спадщини, коло спадкоємців, законодавство, яке підлягає застосуванню щодо правового режиму спадкового майна, враховуючи відсутність заперечень відповідачів, суд вважає доведеними під час розгляду спору посилання позову на порушення законних прав та інтересів позивача, тому суд приходить до висновку про можливість судового захисту прав позивача шляхом визнання права відносно земельної частки (паю). За таких обставин, позов слід задовольнити повністю.

Outcome: approved