Jurisdiction: civil
Date: 2014-07-15 00:00:00

позивач звернулась до Голосіївського районного суду м.Києва з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів на її користь на утримання сина - [PERSON], [INFO]. Відповідно до заяви від 05.05.2014 р., позивач просить стягувати з відповідача на її користь аліменти на утримання неповнолітнього сина у розмірі 1/4 усіх видів заробітку відповідача щомісячно, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з дня пред'явлення позову до досягнення сином повноліття. Свої позовні вимоги вона обґрунтовує тим, що з 26 червня 1993 р. вони з відповідачем перебували в шлюбі, в якому народився син - [PERSON], [INFO]. Після розірвання шлюбу дитина проживає з нею та перебуває на її утриманні. Батько дитини не надає належної допомоги та ухиляється від утримання дитини, в зв'язку з чим вона просить стягнути аліменти у судовому порядку. В судовому засіданні представник позивача підтримав позовні вимоги [PERSON] у повному обсязі і просив суд позов задовольнити, стягнувши з відповідача аліменти на утримання дитини у розмірі 14 частка усіх видів заробітку відповідача, починаючи стягнення з дня подання заяви і до досягнення дитиною повноліття. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з'явився, надіславши заяву про слухання справи за його відсутності та визнання позовних вимог [PERSON] у повному обсязі. Вислухавши пояснення представника позивача та дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Згідно з ст.180 Сімейного кодексу України, батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. В судовому засіданні достовірно встановлено, що сторони перебували у шлюбі, який було зареєстровано 26 червня 1993 року в Палаці урочистих подій м.Миколаєва, актовий запис № 741. Рішенням Подільського районного суду м. Києва від 01 березня 2010 року шлюб між ними було розірвано. Від шлюбу сторони мають неповнолітнього сина - [PERSON], [INFO]. На час розгляду судом справи неповнолітня дитина проживає з матір»ю та знаходиться на її утриманні. Судом встановлено, що після розірвання шлюбу батько дитини не надає належної допомоги на утримання сина, в зв'язку з чим позивач просить стягнути аліменти у судовому порядку. Згідно з ст. 182 Сімейного кодексу України, при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров'я та матеріальне становище дитини; стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. При визначенні розміру аліментів у даній справі суд враховує матеріальне становище платника, який офіційно працює, має стабільний заробіток, не має інших аліментних зобов»язань, а також те, що на його утриманні не перебувають інші особи. Оскільки суду не надано документів про стан здоров»я сторін та їхньої дитини, суд не досліджує зазначені обставини справи. Суд враховує позицію відповідача щодо пред»явленого позову, а саме визнання ним розміру аліментів, що пред»явлені до стягнення. Беручи до уваги викладені обставини, аналізуючи всі зібрані у справі докази, суд вважає за необхідне визначити аліменти на утримання дитини в розмірі 1/4 частини усіх видів доходів відповідача до досягнення ним повноліття. Відповідно до ст. 191 Сімейного кодексу України, аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду з дня пред'явлення позову. Відповідно до ст.88 ЦПК України, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача судові витрати в доход держави.

Outcome: approved