Jurisdiction: civil
Date: 2017-04-17 00:00:00

Позивач звернулась до суду з вимогами постановити рішення, яким визнати дійсним договір купівлі-продажу нерухомого майна квартири 27 у будинку №10\\3 по пр.-ту [PERSON] в м.Одесі, укладений 18 травня 1998 року між [PERSON], [PERSON], [PERSON] з однієї сторони і [PERSON], [PERSON] і [PERSON] з другої сторони та зареєстрований Одеською Новою біржею за №983\\98, стверджуючи, що нотаріально посвідчити договір купівлі-продажу не є можливим у звязку зі смертю [PERSON] у 1999 році і смертю [PERSON] 23.04.2016 року. Представник позивача у судовому засіданні позов підтримала у повному обсязі. Відповідачі до суду не звились, про час і місце слухання справи сповіщались судом відповідно до вимог закону неодноразово за місцем реєстрації. За згодою позивачевої сторони суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України, так як надані матеріали є повними і достатніми для розгляду справи у відсутності відповідача. Згідно з ч. 4 ст. 169 ЦПК України, у разі повторної неявки в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів. Суд вивчив матеріали по справі і встановив наступне: 18 травня 1998 року [PERSON], [PERSON], яка діяла від свого імені та від імені і в інтересах неповнолітньої дочки [PERSON], [INFO], уклали договір купівлі-продажу, [PERSON], [PERSON] і [PERSON] «продали», а [PERSON], [PERSON] і [PERSON] «купили» квартиру за адресою: м. Одеса №27 у будинку №10\\3 по пр-ту М.Жукова в м.Одесі. Зазначена квартира належала «продавцям» на праві спільної часткової власності на підставі свідоцтва про право власності на житло №4-13635, виданого Управлінням житлово-комунального господарства виконкому Одеської міськради 19.03.1998 року і зареєстрованого ОМБТІ та РОН 30.03.1998 року за № 3049 кн.270 стр.164. Сторони виконали свої зобовязання за договором: «покупці» отримали квартиру, документи на неї, заселились до квартири; оформили реєстрацію за місцем проживання; оформили реєстрацію прав власності на нерухомість (В КП «ОМБТІ» реєстрац.№3049 арк.116, книга 288); «продавці» отримали грошові кошти за продану квартиру, що зазначено у п.6 договору. Договір сторони уклали у письмовій формі, зареєстрували на Одеській новій біржі за №983\\98 від 18.05.1998 року. Оскільки договір нотаріально не посвідчено позивачка позбавлена можливості оформити спадкові права на цю нерухомість після смерті матері. На обґрунтування своїх вимог позивачева сторона посилалась на договір купівлі-продажу з відповідною відміткою КП «ОМБТІ» про реєстрацію прав власності на нерухоме майно, технічний паспорт на квартиру, копію громадянського паспорту [PERSON] з відміткою про реєстрацію на адресою м.Одеса, пр.-т. [PERSON],10\\3 кв.27, копію заповіту, укладеного [PERSON] на користь [PERSON] При вищенаведених обставинах суд вважає позов [PERSON] таким, що підлягає задоволенню з таких підстав: у 1998 році сторони по даній справі домовилися щодо усіх істотних умов договору купівлі-продажу квартири, виконали умови договору у повному обсязі, договір оформили в письмовій формі і зареєстрували на товарній біржі, що відповідало вимогам діючого на той час цивільного законодавства. За вимогами сторони, яка виконала умови угоди, така угода може бути визнана судом дійсною, що передбачено ст. 47 ч.2 ЦК України в редакції 1963 року. При розгляді справи суд користувався нормами Цивільного кодексу України в редакції 1963 року, тому як договір купівлі-продажу було укладено та виконано в період дії цього закону.

Outcome: approved