Jurisdiction: civil
Date: 2021-10-17 00:00:00

Позивач звернувся із позовом до відповідача про стягнення грошових коштів, в якому зазначив, що 03.04.2020 Дарницьким районним центром зайнятості як структурним підрозділом Київського міського центру зайнятості за заявою відповідача [PERSON] надано статус безробітного та призначено допомогу по безробіттю з 03.04.2020. Як стало відомо позивачу, починаючи з вересня 2020 відповідач отримував дохід як само зайнята особа, а саме 04.06.2020 отримав свідоцтво про право на зайняття адвокатською діяльністю. Тобто відповідач з 04.06.2020 був самозайнятою особою, втратив статус безробітного й не мав права перебувати на обліку в Дарницькому РЦЗ. Враховуючи те, що відповідач умисно приховував відомості щодо своєї зайнятості та безпідставно отримував нараховану допомогу по безробіттю, позивач просить стягнути з відповідач 95 277,94 грн. заборгованості та суму сплаченого судового збору. В судовому засідання представник позивача позовні вимоги підтримав в повному обсязі, просив їх задовольнити. Відповідач в судовому засіданні у задоволенні позовних вимог просив відмовити з підстав їх необґрунтованості, незаконності та недоведеності, подав до суду відзив, у якому заперечував проти задоволення позовних вимог, посилаючись на те, що в період перебування на обліку в статусі безробітного іншого доходу окрім допомоги по безробіттю не отримував. Зазначив, що свідоцтво про право на зайняття адвокатською діяльністю лише посвідчує право адвоката на здійснення професійної діяльності та не є підставою і доказом здійснення адвокатської діяльності та факту зайнятості особи. Окрім того вказував, що матеріали справи не містять доказів отримання ним доходу від адвокатської діяльності, оскільки він такого не отримував. Додатково пояснив, що самостійно здійснював пошук роботи, а діюче свідоцтво про право на заняття адвокатською діяльністю є додатковою перевагою в юридичній професії. Зазначив, що не приховував факту отримання права на заняття адвокатською діяльністю і в усному порядку повідомляв про це співробітника центру зайнятості. Дослідивши матеріали справи, суд вважає встановленими наступні обставини та відповідні їм правовідносини. Як убачається з матеріалів справи, [PERSON] 03.04.2020 звернувся до Дарницької районної філії Київського міського центру зайнятості з заявою про надання статусу безробітного, і наказом № НТ200403 від 03.04.2020 йому призначено допомогу по безробіттю з 03.04.2020 по 28.03.2021, як застрахованій особі з урахуванням страхового стажу. В подальшому виплату допомоги по безробіттю відкладено у зв`язку з наданням відповідачу вихідної допомоги або інших виплат при звільненні з ПОУ або закінчення строку повноважень за виборною посадою, з 03.04.2020 по 02.05.2020, та поновлено таку виплату з 03.05.2020. З акту №1195 розслідування страхових випадків та обґрунтованості виплат матеріального забезпечення відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне соціальне страхування на випадок безробіття» також вбачається, що позивачем проведено звірку даних щодо перебування на обліку відповідача у Раді адвокатів Закарпатської області та встановлено, що починаючи з 04.06.2020 відповідач зареєстрований у Раді адвокатів Закарпатської області. Наказом № НТ210423 від 23.04.2021 відповідачу припинено з 23.04.2021 виплату допомоги по безробіттю у зв`язку з встановленням факту виконання безробітним оплачуваної роботи, зайняття іншим видом діяльності. Згідно витягу з реєстру Національної асоціації адвокатів України [PERSON] обліковується у Раді адвокатів Закарпатської області, форми адвокатської діяльності індивідуальна адвокатська діяльність, дата прийняття рішення - 02.06.2020. Наказом Дарницької районної філії Київського міського центру зайнятості №45/263-02/21 від 05.05.2021 відповідачу наказано повернути суму одержаної допомоги по безробіттю у розмірі 95 277,94 грн. за період з 02.06.2020 по 22.04.2021, що підтверджується відповідним розрахунком, наявним в матеріалах справи. Відповідно до ст. 4 Закону України «Про зайнятість населення» до зайнятого населення належать особи, які працюють за наймом на умовах трудового договору (контракту) або на інших умовах, передбачених законодавством, особи, які забезпечують себе роботою самостійно. У п. 9 ч.1 ст. 45 Закону України «Про зайнятість населення» вказано, що реєстрація безробітного в територіальному органі центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері зайнятості населення та трудової міграції, припиняється у разі встановлення факту виконання безробітним оплачуваної роботи (надання послуг). Згідно із ч.2 ст. 36 Закону України «Про загальнообов`язкове державне соціальне страхування на випадок безробіття» застраховані особи, зареєстровані в установленому порядку як безробітні, зобов`язані своєчасно подавати відомості про обставини, що впливають на умови виплати їм забезпечення та надання соціальних послуг. Приписами абз. 18 п.п. 1 п. 30 Порядку реєстрації, перереєстрації безробітних та ведення обліку осіб, які шукають роботу, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 19 вересня 2018 року № 792, визначено, що Центр зайнятості припиняє реєстрацію безробітного, зокрема, з дня встановлення факту подання зареєстрованим безробітним недостовірних даних та документів, на підставі яких прийнято рішення про надання йому статусу безробітного, призначення виплати матеріального забезпечення на випадок безробіття та надання соціальних послуг, що мав місце протягом періоду реєстрації. Відповідно до ч. 1 ст. 22 Закону України «Про загальнообов`язкове державне соціальне страхування на випадок безробіття» та п. 2 ч. 1 ст. 44 Закону України «Про зайнятість населення» право на допомогу по безробіттю та соціальні послуги відповідно до зазначених законів мають лише зареєстровані безробітні. Відповідно до статті 1215 ЦК України не підлягає поверненню безпідставно набуті: 1) заробітна плата і платежі, що прирівнюються до неї, пенсії, допомоги, стипендії, відшкодування шкоди, завданої каліцтвом, іншим ушкодженням здоров`я або смертю, аліменти та інші грошові суми, надані фізичній особі як засіб до існування, якщо їх виплата проведена фізичною або юридичною особою добровільно, за відсутності рахункової помилки з її боку і недобросовісності з боку набувача; 2) інше майно, якщо це встановлено законом. Отже, закон встановлює два виключення із цього правила: по-перше, якщо виплата зазначених платежів є результатом рахункової помилки з боку особи, яка проводила цю виплату; по-друге, у разі недобросовісності з боку набувача. Правильність виконаних розрахунків, за якими була проведена виплата, а також добросовісність набувача презюмуються, отже, зазначене у ст. 1215 ЦК України майно підлягає поверненню у разі наявності цих фактів. Аналогічні правові висновки викладені у постановах Верховного Суду України від 02 липня 2014 року у справі № 6-91цс14 та від 01 лютого 2017 року у справі № 6-2711цс16, а також у постанові Верховного Суду від 17 січня 2019 року. Згідно витягу з наказу Державного бюро розслідувань №223-ос від 31.03.2020, [PERSON] звільнено з посади слідчого третього слідчого відділу Другого управління організації досудових розслідувань Державного бюро розслідувань 02.04.2020 у зв`язку зі скороченням посади державної служби внаслідок зміни структури та штатного розпису з припиненням державної служби з виплатою грошової компенсації за невикористані щорічні відпустки та вихідної допомоги у розмірі двох середньомісячних заробітних плат, що також підтверджується копією трудової книжки відповідача, згідно даних якої відповідача не зараховано на жодну посаду після звільнення. В матеріалах справи також містяться заяви відповідача щодо відправлення свого резюме та пошуку вакантних посад для можливого зайняття в подальшому. Згідно довідки ГУ ДПС України в м. Києві від 28.08.2021, [PERSON] подано декларацію про майновий стан і доходи, з якої убачається, що сума його доходу за 2020 рік склала 0 грн. З огляду на наведене, суд вважає, що недобросовісність з боку відповідача у неповідомленні позивача про його реєстрацію у Раді адвокатів Закарпатської області відсутня, оскільки відповідач є тією особою, яка підпадає під визначення безробітного в розумінні п. 2 ч. 1 ст. 1 Закону України «Про зайнятість населення». Хоча відповідач не повідомив про отримання свідоцтва про право на зайняття адвокатською діяльністю та реєстрацію у Раді адвокатів Закарпатської області, проте він не отримував заробітної плати та матеріальних заохочень. Будь-яких доказів, які б підтверджували наявність у відповідача доходу в період його перебування у статусі безробітного та отримання ним допомоги по безробіттю, матеріали справи не містять, отже, недобросовісність з боку відповідача позивачем не доведена. Згідно ст.12, 81 ч.1 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Враховуючи викладене, оскільки доводи позивача не знайшли свого підтвердження, суд не знаходить підстав для задоволення позовних вимог. Інші наявні в матеріалах справи докази висновків суду не спростовують. На підставі викладеного та

Outcome: dismissed