Jurisdiction: civil
Date: 2019-11-25 00:00:00

Позивач звернулась до суду з позовом до відповідача, в якій просила визнати за нею право власності на однокімнатну квартиру, розташовану за адресою: [ADDRESS] у порядку спадкування за рідною сестрою [PERSON] , яка померла [INFO] . В обґрунтування своїх позовних вимог посилається на те, що 27.03.2015, згідно з свідоцтвом про смерть від 28.03.2015, померла [PERSON] - рідна сестра позивача. 20.08.2015 позивач склала заяву про прийняття спадщини після рідної сестри [PERSON] . На підставі заяви позивача від 20.08.2015 приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Ковальчук С.П. відкрив спадкову справу № 57917274. Проте, 23.06.2016 приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Ковальчук Сергій Павлович виніс постанову про відмову у вчиненні нотаріальних дій за вих. № 446\\02-31, щодо видачі свідоцтва про право на спадщину за законом після померлої [INFO] [PERSON] , оскільки у позивача відсутні документи, що підтверджують право власності на спадкове майно; позивачем не отримано реєстраційний номер облікової картки платника податків. Також, в своїй позовній заяві позивач зазначила, що 10.09.2015 до приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Ковальчука С.П. з заявою про прийняття спадщини після померлої [INFO] [PERSON] звернулась [PERSON] - двоюрідна сестра померлої, яка станом на день подачі позовної заяви не з`являється до нотаріуса для видачі свідоцтва про право на спадщину та утримує оригінали документів, які підтверджують право власності на спадкове майно, тим самим перешкоджає позивачу отримати свідоцтво про право власності на спадкове майно після померлої [INFO] [PERSON] . Таким чином, позивач позбавлений права оформити право власності на вказане майно у встановленому законом порядку. 28.11.2016 відповідачем було подано зустрічну позовну заяву, згідно якої позивач за зустрічним позовом [PERSON] просила змінити черговість одержання права на спадкування та визнання права власності у порядку спадкування на 1/2 частину квартири, розташованої за адресою: [ADDRESS] після смерті [PERSON] , яка померла [INFO] . В обґрунтування позовних вимог позивач за зустрічним позовом зазначила, що [PERSON] , яка померла [INFO] , постійно хворіла, потребувала сторонньої допомоги, а вона в період її хвороби піклувалась про неї, сплачувала за лікування, харчування та комунальні послуги. 03.09.2016 суддею Печерського районного суду м. Києва Фаркош Ю.А. було відкрито провадження по вказаній справі та призначено до судового розгляду. 13.02.2017 було проведено повторний автоматичний розподіл справи у зв`язку з закінченням терміну повноважень судді Фаркош Ю.А. 17.02.2017 суддею Печерського районного суду м. Києва Васильєвою Н.П. справу було призначено до судового розгляду. 29.09.2017 було проведено повторний автоматичний розподіл справи у зв`язку з перебуванням судді Васильєвої Н.П. на лікарняному. 29.09.2017 суддею Печерського районного суду м. Києва Новаком Р.В. справу було призначено до судового розгляду 15.12.2017 набрав чинності Закон України «Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України та інших законодавчих актів» від 03.10.2017 №2147-VIII, у зв`язку із цим внесено зміни до Цивільного процесуального кодексу України та викладено його у новій редакції. Згідно з п. 9 ч. 1 Розділу ХІІІ Перехідних положень ЦПК України в редакції від 03 жовтня 2017 року визначено, що справи у судах першої та апеляційної інстанцій, провадження у яких відкрито до набрання чинності цією редакцією Кодексу, розглядаються за правилами, що діють після набрання чинності цією редакцією Кодексу. На виконання вимог п. 9 Перехідних положень ЦПК України, у вказаній справі проведено підготовче засідання. 01.03.2019 представник позивача подав клопотання про витребування з Житлово-експлуатаційної дільниці «Липкижитлосервіс» письмову інформацію про те, коли та ким (с зазначенням прізвища, ім`я та по - батькові) останній раз були сплачені комунальні послуги по квартирі [ADDRESS] . Крім того, просив витребувати з ПАТ «УКРТЕЛЕКОМ»: - копію договору про надання телекомунікаційних послуг із зазначенням номеру телефону [PERSON] , яка проживала за адресою: [ADDRESS] , засвідчену належним чином. - інформацію, в письмовій формі, чи був телефонний номер [NUMBER] зареєстрований за користувачем [PERSON] ; - довідку про стан заборгованості (з зазначенням щомісячної деталізації) за сплату телекомунікаційних послуг [PERSON] на даний час; - інформацію, якщо є заборгованість по сплаті телекомунікаційних послуг з якого періоду виникла заборгованість; - інформацію про наявні міжнародних вхідних/вихідних дзвінків на телефонний номер, який був зареєстрований за [PERSON] з зазначенням номера абонента, дати, часу, часу зв`язку за період з 01.01.2012 до 27.03.2015 р.р. Також представник позивача звернувся із заявою про виклик та допит у якості свідків: [PERSON] , яка мешкає за адресою: [ADDRESS] ; [PERSON] , яка мешкає за адресою: [ADDRESS] ; [PERSON] , яка мешкає за адресою: [ADDRESS] . Інших процесуальних дій у справі (забезпечення доказів, вжиття заходів забезпечення позову, зупинення і поновлення провадження тощо) не було проведено, оскільки зазначені клопотання заявлені не були. В судове засідання позивач за первісним позовом та його представник не з`явилися, до канцелярії суду надійшла заява від представника позивача, у якій останній позовні вимоги підтримав у повному обсязі та просив розглянути справи за відсутності позивача та представника позивача. Відповідач за первісним позовом в судове засідання не з`явилася, направила до суду клопотання про відкладення розгляду справи у зв`язку із хворобою. На підтвердження вказаного, відповідачем долучено виписку з амбулаторної картки. Проте, як вбачається з матеріалів справи, в судове засідання призначене на 17.07.2019 відповідач також не з`явилася, у зв`язку із перебуванням на стаціонарному лікарняному. Ухвалою суду від 26.11.2019 зустрічну позовну заяву було залишено без розгляду. Третя особа до судового засідання не з`явилась, причини неявки суду невідомі, пояснень на позовну заяву не подав. За таких обставин, суд вважає за можливе розглянути справу у відсутності учасників справи, та ухвалити заочне рішення відповідно до ст. 280 ЦПК України, оскільки позивач не заперечує проти такого порядку розгляду справи. Дослідивши матеріали справи та письмові докази, суд дійшов до наступних висновків. Судом встановлено, що 27.03.2015, згідно з свідоцтвом про смерть серія [NUMBER] від 28.03.2015, померла [PERSON] , про що в книзі реєстрації складено відповідний актовий запис №5705, яка є рідною сестрою [PERSON] . 20.08.2015 [PERSON] склала заяву про прийняття спадщини після рідної сестри [PERSON] , яка померла [INFO] . Підпис [PERSON] на даній заяві посвідчений Консулом Посольства України в Литовській Республіці В.М. Сергієнко. На підставі заяви [PERSON] від 20.08.2015 приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Ковальчук С.П. відкрив спадкову справу № 57917274. Як вбачається з копії свідоцтва про право власності на житло від 02.06.1995 [PERSON] , яка померла [INFO] , належить на праві власності однокімнатна квартира, загальною площею 34 кв. м., за адресою: [ADDRESS] . Однак, постановою приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Ковальчук С.П. від 23.06.2016 за вих. № 446\\02-31 позивачу відмовлено у вчиненні нотаріальних дій, в зв`язку з відсутністю у позивача оригіналів документів, що підтверджують право власності на спадкове майно, а також відсутність у позивача реєстраційного номеру облікової картки платника податків. 10.09.2015 до приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Ковальчука С.П. з заявою про прийняття спадщини після померлої [PERSON] звернулась [PERSON] - двоюрідна сестра померлої. Свідки [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] в судовому засіданні зазначили, що померла [INFO] [PERSON] проживала одна, часто хворіла. Свідки підтвердили, що померла сестра позивача просила купувати їй ліки та продукти харчування на що давала свої особисті кошти. Також свідки зазначили, що рідна сестра померлої - [PERSON] проживає за кордоном, та не мала змоги приїхати. Щодо двоюрідної сестри - [PERSON] свідки зазначили, що бачили її декілька разів, коли остання приходила до померлої [PERSON] . Однак через неприязне ставлення померлої [PERSON] до відповідача, категорично перестала пускати її до спірної квартири, спілкуватись з нею, та відмовилась від її допомоги. Відповідно до ст. 1216, 1218 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). До складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Відповідно до ст. 1262 ЦК України, у другу чергу право на спадкування за законом мають рідні брати та сестри спадкодавця, його баба та дід як з боку батька, так і з боку матері. Відповідно до ст. 1258 ЦК України, спадкоємці за законом одержують право на спадкування почергово. Кожна наступна черга спадкоємців за законом одержує право на спадкування у разі відсутності спадкоємців попередньої черги, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини або відмови від її прийняття, крім випадків, встановлених статтею 1259 цього Кодексу. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом (ч. 2 ст. 328 ЦК України). Відповідно до ст. 392 ЦК України власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Згідно з п. 3 ст. 3 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» права на нерухоме майно та їх обтяження, які підлягають державній реєстрації відповідно до цього Закону, виникають з моменту такої реєстрації. Відповідно до листа № 24-753/0/4-13 від 16.05.2013 Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ при розгляді справ про визнання права власності на спадкове нерухоме майно у випадках, якщо спадщина прийнята, проте спадкоємцем не було одержано свідоцтво про право на спадщину (ст. 1297 ЦК України) або не здійснено державну реєстрацію права на спадщину (ст. 1299 ЦК України), слід брати до уваги, що законодавець розмежовує поняття «виникнення права на спадщину» та «виникнення права власності на нерухоме майно, що входить до складу спадщини», і пов`язує із виникненням цих майнових прав різні правові наслідки. Відповідно до норм ч. 5 ст. 1268 ЦК України незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини та згідно із ч. 3 ст. 1296 ЦК України відсутність свідоцтва про право на спадщину не позбавляє спадкоємця права на спадщину. Статтею 1297 ЦК України встановлено обов`язок спадкоємця звернутися за свідоцтвом про право на спадщину на нерухоме майно. Проте нормами цієї статті, так само як й іншими нормами цивільного права, не визначено правових наслідків недотримання такого обов`язку у виді втрати права на спадщину. Виникнення у спадкоємця права на спадщину, яке пов`язується з її прийняттям, як майнового права зумовлює входження права на неї до складу спадщини після смерті спадкоємця, який не одержав свідоцтва про право на спадщину (статті 1296, 1297 ЦК України) та не здійснив його державної реєстрації (ст. 1299 ЦК України). Відповідно до ст. 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Згідно із ч.1 ст.19 ЦПК України, суди розглядають в порядку цивільного судочинства справи про захист порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів, що виникають із цивільних, житлових, земельних, сімейних, трудових відносин а також з інших правовідносин, крім випадків, коли розгляд таких справ проводиться за правилами іншого судочинства. Відповідно ч.1 ст.76 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Згідно із ч.1 ст.81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Оскільки визнання права власності на спадкове майно в судовому порядку є винятковим способом захисту, котрий має застосовуватися, якщо існують перешкоди для оформлення спадкових прав у нотаріальному порядку, враховуючи те, що позивач на час відкриття спадщини проживала зі спадкоємцем, а отже в силу норм ст. 1268 ЦК України вважається такою, що прийняла спадщину, проте у зв`язку із відсутністю правовстановлюючого документа, що підтверджує право власності на спадкове майно позбавлена права на оформлення належним чином права власності на квартиру, то суд дійшов висновку про задоволення первісного позову. Враховуючи те, що позовні вимоги за первісним позовом підлягають задоволенню, відповідно до ст. 141 ЦПК України, судові витрати понесені позивачем у вигляді судового збору в розмірі 3500,00 грн. підлягають стягненню з відповідача. На підставі вищевказаного та

Outcome: approved