Jurisdiction: civil
Date: 2015-03-31 00:00:00

Позивач звернулась до суду з вказаним позовом за яким посилаючись на те, що сторони у період з 21.01.1977 року перебувають у зареєстрованому шлюбі, та на теперішній час дійшли переконання про те, спільне життя з між ними не склалося через несумісність характерів, відсутність спільних поглядів на життя та сім'ю, нерозуміння одне одного, а також постійні конфлікти, що призводять до сварок та скандалів, та через що сторони вже тривалий спільно не проживають та спільне господарство не ведуть, будь-яких притаманних подружжю стосунків не підтримують, просила суд розірвати такий шлюб та поділити між сторонами майно, що було нажито ними у період шлюбу - квартиру за адресою: [ADDRESS], загальною площею 56,0 кв.м. та квартиру за адресою: [ADDRESS], загальною площею 66,5 кв.м. із відступленням від презумпції рівності часток у спільному майні подружжя на користь позивача, шляхом визнання за нею права власності на квартиру за адресою: [ADDRESS], а за відповідачем - на 2/3 частини квартири адресою: [ADDRESS], та роз'яснити рішення шляхом вказівки на те, що воно, після набрання ним законної сили, є підставою для державної реєстрації права власності позивача на вказану квартиру. В судове засідання сторони не з'явились, про час та місце вирішення справи повідомлені належним чином. Позивач звернулась до суду з заявою про вирішення справи за її відсутності, позові вимоги підтримала з викладених у позові підстав. Відповідач звернувся до суду з заявою про вирішення справи за його відсутності, обставини позову та позовні вимоги визнав, проти їх задоволення не заперечував. З наведеного, зважаючи на надані суду пояснення та письмові докази, суд вважає за можливе вирішити справу за відсутності сторін та постановити заочне рішення у справі, що відповідає положенням ст.ст. 224-226 ЦПК України. Відповідно до положень ч.4 ст. 174 ЦПК України, суд, у випадку, коли відповідач визнає позовні вимоги, за наявності на таке правових підстав, ухвалює рішення про задоволення таких вимог. Так, щодо фактичних обставин справи, то суд вважає належним чином обґрунтованим те, що 21.01.1977 року між позивачем, [PERSON], та [PERSON] було укладено шлюб (Свідоцтво про укладення шлюбу серії [NUMBER] від 2.03.2015 року, видане повторно) Від шлюбу сторони мають повнолітнього сина - [PERSON], [INFO], що вбачається з пояснень сторін. За розпорядженням органу приватизації № 138225 від 26.11.1999 року сторонам та їх сину передано у власність в рівних частках кожному квартиру за адресою: [ADDRESS], загальною площею 56,0 кв. м. За договором купівлі-продажу від 19.02.2003 року сторонами придбано у спільну власність квартиру за адресою: [ADDRESS], загальною площею 66,5 кв. м. На теперішній час склались обставини, за яких сторони протягом тривалого часу шлюбні стосунки не підтримують, не ведуть спільне господарство, а їх сім'я носить формальний характер оскільки за їх переконанням вони є різними за характером людьми, мають різні погляди на побутові питання та шлюбні обов'язки, різні життєві позиції та втратили один до одного почуття любові та поваги. З наведеного випливає висновок про те, що сторони подружні стосунки не підтримують, і підтримувати їх в подальшому наміру не мають, примиритися не бажають, в зв'язку з чим сім'ю зберегти немає можливості, суд за вимогою позивача та згодою відповідача,

Outcome: approved