Jurisdiction: civil
Date: 2017-07-06 00:00:00

Позивач звернулась до суду з вищевказаним позовом, в якому просить стягнути з відповідача на її користь безпідставно набуті грошові кошти в загальному розмірі 3135,59 грн., а також відсотки за користування чужими грошовими коштами в розмірі облікової ставки НБУ, в сумі 316,61 грн. В обґрунтування своїх позовних вимог позивач зазначила, що Жовтневим районним судом м. Харкова від 17.12.2010 року , по справі № 2-н-3207/10 було винесено судовий наказ, за яким з [PERSON], [PERSON], [PERSON] на користь КП « Харківські теплові мережі» стягнута заборгованість за надані послуги з опалення в сумі 3135,59 грн. Вказаний судовий наказ був скасований відповідно до ухвали Жовтневого районного суду м. Харкова від 09.08.2016 року. Однак, до скасування вказаного судового наказу, Управлінням Пенсійного фонду України в Жовтневому районі м. Харкова 18.04.2011 року було отримано постанову Жовтневого відділу державної виконавчої служби ХМУЮ про стягнення з позивача вищевказаної суми. Крім того, листом УПФ України в Жовтневому районі м. Харкова від 01.11.20016 року було повідомлено, що відповідно до постанови Жовтневого ВДВС ХМУЮ з пенсії [PERSON] ( чоловіка позивача) також було стягнуто на користь відповідача 1005,59 грн. Листом Жовтневого відділу державної виконавчої служби ХМУЮ від 20.12.2006 року позивача було повідомлено, що до УПФУ Жовтневому районі м. Харкова було направлено відзив за виконавчим документом, у зв'язку з чим позивач звернулась до відповідача із заявою про повернення безпідставно отриманих коштів, однак їй було в цьому відмовлено. Представник позивача в судовому засіданні підтримав доводи позовної заяви та просив позов задовольнити. Представник відповідача в судовому засіданні заперечувала проти позову, посилаючись на те, що у відповідача відсутні правові підстави для повернення грошових коштів, які були стягнуті з відповідача на підставі судового наказу № 2-н-3207/10, виданого Жовтневим районним судом м. Харкова від 17.12.2010 року, оскільки грошові кошти утримувалися з пенсії позивача в рахунок погашення виниклої заборгованості, яка була стягнута з позивача відповідно до судового наказу та стягнення було здійснено в період дії судового наказу, тобто до його скасування. Треті особи в судове засідання не з»явились, про день та час слухання справи повідомлялись належним чином, про причини своєї неявки суду не повідомили. Суд, заслухавши доводи представника позивача, заперечення представника відповідача та дослідивши матеріали справи, приходить до висновку про відмову в задоволенні позовних вимог з наступних підстав. Ст.ст. 10,11,60 ЦПК України передбачено, що цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності, згідно з якими кожна сторона повинна довести ті обставини, на які посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, а суд розглядає справу в межах заявлених вимог і вирішує справу на підставі наданих доказів. Принцип змагальності забезпечує повноту дослідження обставин даної справи. Сторони зобов'язані визначити коло фактів, на які вони посилаються, як на підставу своїх вимог та заперечень, і довести обставини, якими вони обґрунтовують ці вимоги й заперечення, крім випадків, встановлених ст. 61 ЦПК України. Згідно ст. 58 ЦПК України, належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Сторони мають право обґрунтувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Суд не бере до розгляду докази , які не стосуються предмета доказування. В судовому засіданні встановлено, що відповідно до копії ухвали Жовтневого районного суду м. Харкова від 09.08.2016 року , був скасований судовий наказ від 17.12.2010 року, відповідно до якого з [PERSON], [PERSON], [PERSON] на користь КП « Харківські теплові мережі» стягнута заборгованість за послуги з теплопостачання в розмірі 3135,59 грн., а також судовий збір в розмірі по 8,50 грн. з кожного та витрати на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи в розмірі по 10,00 грн. з кожного. ( а.с.5) Згідно ч.3 ст. 61 ЦПК України, обставини, встановлені судовим рішенням у цивільній, господарській або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини. Відповідно до листа УПФУ в Жовтневому районі м. Харкова від 01.11.2016 року, представника позивача було повідомлено, що зокрема, 18.04.2011 року Управлінням було отримано постанову Жовтневого ВДВС ХМУЮ по справі № 2-н-3207 від 16.03.2011 року про стягнення з [PERSON] на користь КП « Харківські теплові мережі» суми боргу в розмірі 3135,59 грн. , а також постанову про утримання судових витрат в сумі 8,50 грн. та витрат на матеріальне- технічне забезпечення в сумі 10,00 грн. З 01.03.2015 року по 31.05.2016 року з пенсії [PERSON] були здійснені утримання в межах 20 відсотків від розміру пенсії. Утримання були проведені в повному обсязі. ( а.с.6-7) Згідно листа Жовтневого ВДВС ХМУЮ від 20.12.2016 року, який був адресований на ім'я представника позивача, останнього повідомлено , що на виконанні у державного виконавця Жовтневого ВДВС ХМУЮ - Боднарюк Е.Д. перебувало виконавче провадження, щодо стягнення з [PERSON] на користь КП « ХТМ» суми заборгованості в розмірі 3135,59 грн. та витрат на ІТЗ розгляду справи 10,00 грн. та 8,50 судового збору з кожного відповідно до виконавчого документу № 2-н-3207/10 виданого Жовтневим районним судом м. Харкова . До відділу надійшла ухвала про скасування вищевказаного виконавчого документу , у зв'язку з чим 28.10.2016 року державним виконавцем було направлено відзив до УПФУ в Жовтневому районі м. Харкова за вказаним виконавчим документом. ( а.с.8 ) 22.12.2016 року позивач звернулась до відповідача із заявою про повернення незаконно отриманих коштів , що підтверджується наданою копією відповідної заяви( а.с.9) Листом відповідача від 05.01.2017 року, позивачу фактично було відмолено у поверненні вказаних коштів у зв'язку відсутністю на це правових підстав, а також позивачу були роз'ясненні норми ч.1ст. 544 ЦК України, щодо права позивача зворотної вимоги ( регресу) до кожного з решти солідарних боржників. ( а.с.10) Згідно ст.1213 ЦК України набувач зобов'язаний повернути потерпілому безпідставно набуте майно в натурі. У разі неможливості повернути в натурі потерпілому безпідставно набуте майно відшкодовується його вартість, яка визначається на момент розгляду судом справи про повернення майна. Отже, норми вищевказаної статті зобов'язує повернути потерпілій особі безпідставно набуте майно. Суд не може погодитись з твердженнями позивача, що викладені в позовній заяві, а також поясненнями представника позивача, стосовно того, що відповідач безпідставно набув грошові кошти позивача виходячи з наступного. Як вже було встановлено вище, судовим наказом Жовтневого районного суду м. Харкова від 17.12.2010 року, з позивача та членів її родини в солідарному порядку на користь відповідача була стягнута заборгованість за надані послуги з опалення в сумі 3135,59 грн. Листом УПФУ в Жовтневому районі м. Харкова від 01.11.2016 року, представника позивача було повідомлено, що зокрема,18.04.2011 року Управлінням було отримано постанову Жовтневого ВДВС ХМУЮ по справі № 2-н-3207 від 16.03.2011 року про стягнення з [PERSON] на користь КП « Харківські теплові мережі» суми боргу в розмірі 3135,59 грн. та в період з 01.03.2015 року по 31.05.2016 року з пенсії [PERSON] були здійснені утримання в межах 20 відсотків від розміру її пенсії. Утримання були проведені в повному обсязі. Ухвалою Жовтневого районного суду м. Харкова від 09.08.2016 року був скасований судовий наказ , відповідно до якого були здійснено стягнення та на його виконання з пенсії позивача утримувалась відповідна сума в рахунок погашення заборгованості . Таким чином, утримання сум з пенсії позивача в порядку виконання судового наказу в період часу з 01.03.2015 року по 31.05.2016 року, були здійснені до скасування вищевказаного судового наказу, тобто в період його виконання, а тому кошти, які позивач просить повернути набуті відповідачем на підставі судового наказу , тобто не безпідставно. Крім того, суд вважає за необхідне роз'яснити позивачу, що скасування судового наказу є підставою звернення до суду із заявою про поворот виконання судового рішення відповідно до ст.380 ЦПК України. З урахуванням системного аналізу норм чинного законодавства та матеріалів справи, суд дійшов висновку про відсутність підстав для задоволення позовних вимог. На підставі викладеного,

Outcome: dismissed