Jurisdiction: civil
Date: 2015-10-12 00:00:00

Позивач, звернувшись з цим позовом 25 вересня 2015 р. до суду, просила стягнути з відповідача на її користь на утримання сина [PERSON], 06 січня 2001 р., аліменти в розмірі 1000 гривень з дня звернення до суду і по досягненню сином повноліття по 06 січня 2019 р.. На обґрунтування поданого позову посилалась на те, що вони з відповідачем перебували у шлюбі, який був розірваний. Від шлюбу у них народився син [PERSON], 06 січня 2001 р., який мешкає разом із нею та перебуває на її утриманні. Відповідач є здоровим і працездатним, але добровільно допомоги на утримання сина надавати не бажає. Інших утриманців у відповідача не має, будь-які обставини, що впливають на розмір аліментів відсутні. Відповідач повідомлявся про розгляд справи неодноразово згідно до положень ч.6 ст.74 ЦПК України, але у судове засідання не зявився, про причини неявки суд не повідомив. За згодою позивача суд приймає рішення у заочному розгляду справи згідно ст.ст. 224-226 ЦПК України. У судовому засіданні встановлено наступне. Сторони перебували у шлюбі між собою, який 17 червня 2009 р. був розірваний, що було зареєстровано відділом реєстрації актів цивільного стану Березівського районного управління юстиції в Одеській області, а.з.№43 від 17.06.2009 р. Свідоцтво про розірвання шлюбу 1-ЖД №075011. В період шлюбу у сторін 06 січня 2001 р. народився син [PERSON], що було зареєстровано відділом реєстрації актів громадянського стану Березівського районного управління юстиції в Одеській області, а.з. №22 від 12 березня 2001 р., свідоцтво про народження І-ЖД № 344914; Відповідно до довідки з виконкому Березівської міської ради Березівського району Одеської області №4401 від 23 вересня 2015 р. син мешкає разом із матірю [PERSON], за адресою вул. Посмітного 21, м. Березівка Одеської області. Позивач є домогосподаркою, не працює, власних доходів не має. Син [PERSON] хворіє, та перебуває на диспансерному обліку, довідка №338 від 23 вересня 2015 р. з Комунального закладу «Березівський районний центр первинної медико-санітарної допомоги». Відповідач є здоровим і працездатним, не хворіє і на «Д» обліку не перебуває Відповідач на своєму утриманні інших осіб не має. Будь-яких інших обставин, які істотно впливають на прийняття рішення у судовому засіданні не встановлено. Вивчивши матеріали справи, вислухавши пояснення позивача на підставі представлених доказів та доведення перед судом їхньої переконливості суд дійшов до висновку що позов підлягає задоволенню виходячи з наступного. Згідно ст.180 СК України батьки зобовязані утримувати своїх дітей до досягненню ними повноліття. Відповідно до положень ст.182 СК України при визначенні розміру аліментів судом враховуються 1) стан здоров'я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 4) інші обставини, що мають істотне значення. Згідно ч. 3 ст. 181 та ст.184 СК України, у разі отримання відповідачем не регулярного та мінливого доходу, за рішенням суду кошти на утримання дітей присуджуються у твердій грошовій сумі, яка підлягає індексації. Таким чином, суд вважає, що оскільки відповідач є здоровим і працездатним, то утримання належного рівні життя і виховання свого сина [PERSON] є безпосереднім обовязком для нього і саме він може і повинен знаходити таку діяльність, ,0яка б дала йому можливість на належному рівні забезпечити його існування. Згідно ст.7 Закону України «Про державний бюджет України на 2015 р.» прожитковий мінімум на дітей віком від 6-ти до 18-ти років складає - 1455 гривень. Таким чином, вимоги позивачки про стягнення з відповідача аліментів на утримання сина [PERSON] в розмірі 1000 гривень відповідають вищенаведеним положення законів України про державний бюджет України на 2015 р.. Відповідно до положень ст. 367 ЦПК України суд допускає негайне виконання рішення у справах про стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць Згідно ст.191 СК України аліменти за рішенням суду стягуються з дня предявлення позову. Згідно ч.1 ст.84 ЦПК України витрати, повязані з оплатою правової допомоги адвоката або іншого фахівця в галузі права, несуть сторони. Згідно ч.1 ст.88 ЦПК України стороні на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Як свідчить з квитанції №55 від 25 вересня 2015 р. позивач понесла витрати у сумі 300 гривень за правову допомогу. Таким чином, згідно до вищенаведеної ч.1 ст.88 ЦПК України з відповідача на користь позивача слід стягнути витрати на правову допомогу у розмірі 300 гривень. Крім наведеного, оскільки позивачка звільнена від сплати судового збору при предявлені позову, то з відповідача у дохід держави України повинні бути стягнено відповідні судові витрати.

Outcome: approved