Jurisdiction: civil
Date: 2014-10-27 00:00:00

Позивач звернулась до суду з позовною заявою до [PERSON] про розірвання шлюбу в якій посилається на те, що між ними 02.09.2007 року було укладено шлюб, який зареєстрований у відділі реєстрації актів цивільного стану Чернівецького міського управління юстиції, актовий запис № 1575. Від шлюбу у сторін є неповнолітній син - [PERSON], [INFO]. Стверджує, що спільне життя з відповідачем не склалося через непорозуміння та конфлікти, які постійно виникали під час сімейного життя, внаслідок чого вони втратили повагу та почуття любові один до одного. Відповідач почав зловживати спиртними напоями, що негативно вплинуло на побудову сімейних відносин. Вказує, що з лютого 2011 року між ними припинені шлюбні стосунки та ведення спільного господарства, з цього часу вони проживають окремо. Зазначає, що за час окремого проживання відповідач не надає жодної матеріальної допомоги на утримання сина та між ними не досягнуто згоди про сплату аліментів. Позивач переконана, що їхній шлюб носить формальний характер та вважає, що подальше спільне життя і збереження сім'ї з відповідачем є неможливим та таким, що суперечить його інтересам. Разом з тим вважає, що відповідач повинен брати участь у матеріальному забезпеченні їхньої спільної дитини, оскільки він не надає грошові кошти на її потреби. Враховуючи викладене позивач просить суд ухвалити рішення, яким шлюб між ними розірвати та стягнути з відповідача на її користь аліменти в твердій грошовій суму в розмірі 1000 гривень щомісячно до повноліття сина. Представник, яка діє від імені позивача в судовому засіданні позов підтримала. Відповідач в судове засідання не з'явився, хоча належним чином був повідомлений про день та годину розгляду справи. Згідно положенням ст. 224 ЦПК України, суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи. Суд приходить до висновку, що позов є обґрунтованим і підлягає частковому задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що між сторонами 02.09.2014 року було укладено шлюб, який зареєстровано у відділі реєстрації актів цивільного стану Чернівецького міського управління юстиції, актовий запис № 1575. Із копії свідоцтва про народження вбачається, що у сторін є неповнолітній син - [PERSON], [INFO] року, який проживає та перебуває на утриманні позивача, про що свідчить довідка № 196 від 21.10.2014 видана органом самоорганізації населення, квартальним комітетом № 32. (а.с.6) Відповідно до статті 112 СК України суд з'ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Так, згідно зі ст. 24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускаєтеся. Таке положення національного законодавства України відповідає ст. 16 Загальної декларації прав людини, прийнятої Генеральною Асамблеєю ООН 10.12.1948 року, згідно з якою чоловіки і жінки, які досягли повноліття, мають право без будь-яких обмежень за ознакою раси, національності або релігії одружуватись і засновувати сім'ю. Вони користуються однаковими правами щодо одруження під час шлюбу та під час його розірвання. Статтею. 110 СК України, передбачено, що позом про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя. Оскільки позивач наполягає на розірванні шлюбу, то відповідно відмова в розірванні шлюбу буде примушуванням до шлюбу та шлюбним відносинам, що є неприпустимим. Згідно ст. 180 СК України, батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до вимог ч.1 ст. 184 СК України, якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, частину доходу одержує в натурі, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення, суд за заявою платника або одержувача може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Законом України «Про державний бюджет на 2014 рік» визначений прожитковий мінімум на дитину віком до 6, який становить з 01.01.2014 року 1032,00 гривень на місяць. При визначенні розміру аліментів відповідно до ст. 182 СК України, суд враховує стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів, відсутність у платника аліментів інших дітей, відсутність непрацездатних батьків, те, що місце роботи відповідача невідоме, бере до уваги обов'язок батьків фінансово забезпечувати дитину в рівних частках. Враховуючи фактичні обставини справи, взаємини сторін, відсутність домовленості між батьками про сплату аліментів на дитину, за невстановленості місця роботи відповідача у зв'язку із його неявкою в судове засідання, суд приходить до висновку про необхідність стягувати з відповідача аліменти на утримання малолітньої дитини в розмірі 600 гривень, оскільки такий розмір аліментів буде достатній для забезпечення всебічного розвитку дитини, не буде порушувати її прав та відповідатиме принципу рівної участі батьків у матеріальному забезпеченні дітей. Судом також встановлено, що сторони по справі не підтримують подружні стосунки, разом не проживають, не ведуть спільного господарства та не мають спільного сімейного бюджету, тому їхню сім'ю слід вважати такою, що фактично розпалася, а шлюб між ними необхідно розірвати, оскільки подальше перебування в шлюбі може суперечити інтересам одного з сторін. Таким чином, враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку про необхідність часткового задоволення позову.

Outcome: partial