overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2016-11-30 00:00:00

Позивач звернулась до суду з даним позовом, посилаючись на те, що сімя розпалась на ґрунті нерозуміння і небажання розуміти один одного. Вважаючи збереження сімї неможливим, просить шлюб розірвати. В судове засіданні позивач не зявилась, про день та час розгляду справи повідомлена належним чином, через канцелярію суду подала заяву в якій просила справу розглянути у її відсутність, позовні вимоги підтримує в повному обсязі, а також зазначила, що час для примирення не потрібен. Відповідач в судове засідання не зявилась, про день та час розгляду справи повідомлявся в установлений законом порядку причини неявки суду невідомі. Дослідивши письмові матеріали справи, всебічно і повно зясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, обєктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд прийшов до наступного. Сторони по справі перебувають у зареєстрованому шлюбі з 28.08.2003 року (копія свідоцтва про одруження серія 1-БК №214774 від 28.08.2003 року). Від спільного подружнього життя, мають доньку [PERSON], [INFO], що підтверджується свідоцтвом про народження серія І-ОК №032320 від 10.03.2006 року. Спільне життя у подружжя не склалось через несумісність характерів та відсутність взаєморозуміння між ними. Протягом останнього часу, сторони не підтримують подружніх стосунків, не ведуть спільного господарства та мають різний сімейний бюджет. Згідно ч.3 ст.105 СК України, шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до статті 110 цього Кодексу. Відповідно до ст.112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Згідно ст.24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Як вбачається з розяснень Пленуму Верховного Суду України у п.10 постанови від 21 грудня 2007 року №11 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя» проголошена Конституцією України охорона сімї державою полягає, зокрема, в тому, що шлюб може бути розірвано в судовому порядку лише за умови, якщо встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечитиме інтересам одного з них чи інтересам їх дітей. Враховуючи особливий характер сімейних відносин, зважаючи на норми статей 111, 112 СК України, так як фактично шлюбні відносини між подружжям припинені, суд вважає примирення сторін неможливим. Оскільки подальше спільне життя подружжя і збереження сімї є неможливим і суперечить інтересам позивача та відповідача, позов підлягає задоволенню. Отже, враховуючи вищезазначене, суд приходить до висновку, що позовні вимоги є обґрунтовані і такими що підлягають задоволенню.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-11-09 00:00:00

Позивач звернулась до суду з даним позовом, посилаючись на те, що сімя розпалась на ґрунті нерозуміння і небажання розуміти один одного. Вважаючи збереження сімї неможливим, просить шлюб розірвати. В судове засіданні позивач та представник не зявились, про день та час розгляду справи повідомлялись в установленому законом порядку, представник позивача через канцелярію суду подав заяву в якій просив позов задовольнити, справу розглянути у його відсутність та у відсутність позивача. Відповідач в судове засідання не зявився, про день та час розгляду справи повідомлений належним чином, через канцелярію суду подав заяву якій зазначив, що не заперечує проти задоволення позову. Дослідивши письмові матеріали справи, всебічно і повно зясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, обєктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд прийшов до наступного. Сторони по справі перебувають у зареєстрованому шлюбі з 18.01.2014 року (копія свідоцтва про одруження серія І-БК №240179 від 18.01.2014 року). Спільне життя у подружжя не склалось через несумісність характерів та відсутність взаєморозуміння між ними. Протягом останнього часу, а саме з березня 2016 року сторони не підтримують подружніх стосунків, не ведуть спільного господарства та мають різний сімейний бюджет. Згідно ч.3 ст.105 СК України, шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до статті 110 цього Кодексу. Відповідно до ст.112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Згідно ст.24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Як вбачається з розяснень Пленуму Верховного Суду України у п.10 постанови від 21 грудня 2007 року №11 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя» проголошена Конституцією України охорона сімї державою полягає, зокрема, в тому, що шлюб може бути розірвано в судовому порядку лише за умови, якщо встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечитиме інтересам одного з них чи інтересам їх дітей. Враховуючи особливий характер сімейних відносин, зважаючи на норми статей 111, 112 СК України, так як фактично шлюбні відносини між подружжям припинені, суд вважає примирення сторін неможливим. Оскільки подальше спільне життя подружжя і збереження сімї є неможливим і суперечить інтересам позивача та відповідача, позов підлягає задоволенню. Враховуючи вищезазначене, суд приходить до висновку, що позовні вимоги є обґрунтовані і такими що підлягають задоволенню.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-10-02 00:00:00

Позивач звернулась до суду з даним позовом, посилаючись на те, що сімя розпалась на ґрунті нерозуміння і небажання розуміти один одного. Вважаючи збереження сімї неможливим, просить шлюб розірвати. В судове засідання позивач не зявилась, на адресу суду надіслала заяву в якій просила розглянути справу у її відсутність, позовні вимоги підтримала в повному обсязі та просила задовольнити, а також зазначила, що час для примирення не потрібен. Відповідач в судовому засіданні заявлений позов визнав, проти розірвання шлюбу не заперечував, час для примирення не потрібен. Заслухавши пояснення відповідача та дослідивши письмові матеріали справи, всебічно і повно зясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, обєктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд прийшов до наступного. Сторони по справі перебувають у зареєстрованому шлюбі з 07.03.2000 року (копія свідоцтва про шлюб серія 1-БК №121641 від 15.08.2009 року). Від спільного подружнього життя мають сина [PERSON], [INFO], що підтверджується свідоцтвом про народження серія 1-БК №094776 від 10.08.2007 року. Спільне життя у подружжя не склалось через несумісність характерів та відсутність взаєморозуміння між ними. Протягом останнього часу, а саме з 2014 року сторони не підтримують подружніх стосунків, не ведуть спільного господарства та мають різний сімейний бюджет. Згідно ч.3 ст.105 СК України, шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до статті 110 цього Кодексу. Відповідно до ст.112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Згідно ст.24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Як вбачається з розяснень Пленуму Верховного Суду України у п.10 постанови від 21 грудня 2007 року №11 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя» проголошена Конституцією України охорона сімї державою полягає, зокрема, в тому, що шлюб може бути розірвано в судовому порядку лише за умови, якщо встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечитиме інтересам одного з них чи інтересам їх дітей. Враховуючи особливий характер сімейних відносин, зважаючи на норми статей 111, 112 СК України, так як фактично шлюбні відносини між подружжям припинені, суд вважає примирення сторін неможливим. Оскільки подальше спільне життя подружжя і збереження сімї є неможливим і суперечить інтересам позивача та відповідача, позов підлягає задоволенню. Враховуючи вищезазначене, суд приходить до висновку, що позовні вимоги є обґрунтовані і такими що підлягають задоволенню.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-08-01 00:00:00

Позивач звернулась до суду з даним позовом, посилаючись на те, що сімя розпалась на ґрунті нерозуміння і небажання розуміти один одного. Вважаючи збереження сімї неможливим, просить шлюб розірвати. В судовому засіданні позивач підтримала позовні вимоги наполягала на розірванні шлюбу, час для примирення не потрібен, оскільки вважає збереження сімї неможливим. Відповідач в судове засідання заявлений позов визнав, проти розірвання шлюбу не заперечував, час для примирення не потрібен. Заслухавши пояснення позивача, відповідача, та дослідивши письмові матеріали справи, всебічно і повно зясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, обєктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд прийшов до наступного. Сторони по справі перебувають у зареєстрованому шлюбі з 09.12.2000 року (копія свідоцтва про одруження серія І-БК №169233 від 11.01.2001 року). Від спільного подружнього життя мають доньку [PERSON], [INFO], що підтверджується свідоцтвом про народження серія І-БК №037824 від 10.07.2001 року. Спільне життя у подружжя не склалось через несумісність характерів та відсутність взаєморозуміння між ними. Протягом останнього часу, а саме з 09.07.2016 року сторони не підтримують подружніх стосунків, не ведуть спільного господарства та мають різний сімейний бюджет. Згідно ч.3 ст.105 СК України, шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до статті 110 цього Кодексу. Відповідно до ст.112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Згідно ст.24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Як вбачається з розяснень Пленуму Верховного Суду України у п.10 постанови від 21 грудня 2007 року №11 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя» проголошена Конституцією України охорона сімї державою полягає, зокрема, в тому, що шлюб може бути розірвано в судовому порядку лише за умови, якщо встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечитиме інтересам одного з них чи інтересам їх дітей. Враховуючи особливий характер сімейних відносин, зважаючи на норми статей 111, 112 СК України, так як фактично шлюбні відносини між подружжям припинені, суд вважає примирення сторін неможливим. Оскільки подальше спільне життя подружжя і збереження сімї є неможливим і суперечить інтересам позивача та відповідача, позов підлягає задоволенню. Враховуючи вищезазначене, суд приходить до висновку, що позовні вимоги є обґрунтовані і такими що підлягають задоволенню. Враховуючи вищевикладене та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-06-18 00:00:00

Позивач звернулась до суду з даним позовом, посилаючись на те, що сімя розпалась на ґрунті нерозуміння і небажання розуміти один одного. Вважаючи збереження сімї неможливим, просить шлюб розірвати. В судовому засіданні позивач підтримала позовні вимоги наполягала на розірванні шлюбу, час для примирення не потрібен, оскільки вважає збереження сімї неможливим. Відповідач в судове засідання не зявився, про день та час розгляду справи повідомлений належним чином, надав до суду заяву в якій заявлені позовні вимоги визнає проти позову не заперечує та просить розглянути справу у його відсутність. Заслухавши пояснення позивача, дослідивши письмові матеріали справи, всебічно і повно зясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, обєктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд прийшов до наступного. Сторони по справі перебувають у зареєстрованому шлюбі з 29.03.2008 року (копія свідоцтва про шлюб серія І-АМ №183190 від 07.12.2016 року). Від спільного подружнього життя мають сина [PERSON], [INFO], що підтверджується свідоцтвом про народження серія 1-АМ №101195 від 05.05.2008 року. Спільне життя у подружжя не склалось через несумісність характерів та відсутність взаєморозуміння між ними. Протягом останнього часу, а саме з 2012 року сторони не підтримують подружніх стосунків, не ведуть спільного господарства та мають різний сімейний бюджет, про що позивач в судовому засіданні не заперечувала. Згідно ч.3 ст.105 СК України, шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до статті 110 цього Кодексу. Відповідно до ст.112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Згідно ст.24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Як вбачається з розяснень Пленуму Верховного Суду України у п.10 постанови від 21 грудня 2007 року №11 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя» проголошена Конституцією України охорона сімї державою полягає, зокрема, в тому, що шлюб може бути розірвано в судовому порядку лише за умови, якщо встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечитиме інтересам одного з них чи інтересам їх дітей. Враховуючи особливий характер сімейних відносин, зважаючи на норми статей 111, 112 СК України, так як фактично шлюбні відносини між подружжям припинені, суд вважає примирення сторін неможливим. Оскільки подальше спільне життя подружжя і збереження сімї є неможливим і суперечить інтересам позивача та відповідача, позов підлягає задоволенню. Отже, враховуючи вищезазначене, суд приходить до висновку, що позовні вимоги є обґрунтовані і такими що підлягають задоволенню.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-08-01 00:00:00

Позивач звернулась до суду з даним позовом, посилаючись на те, що сімя розпалась на ґрунті нерозуміння і небажання розуміти один одного. Вважаючи збереження сімї неможливим, просить шлюб розірвати. В судовому засіданні позивач підтримала позовні вимоги наполягала на розірванні шлюбу, час для примирення не потрібен, оскільки вважає збереження сімї неможливим. Відповідач в судове засідання не зявилась, про день та час розгляду справи повідомлявся в установленому законом, через канцелярію суду подав заяву, в якій просить розглянути справу у його відсутність, позовні вимоги підтримує в повному обсязі. Заслухавши пояснення позивача та дослідивши письмові матеріали справи, всебічно і повно зясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, обєктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд прийшов до наступного. Сторони по справі перебувають у зареєстрованому шлюбі з 15.09.2007 року (копія свідоцтва про шлюб серія 1-ОК №050474 від 15.09.2007 року). Від спільного подружнього життя мають сина [PERSON], [INFO], що підтверджується свідоцтвом про народження серія 1-ОК №136569 від 14.10.2009 року. Спільне життя у подружжя не склалось через несумісність характерів та відсутність взаєморозуміння між ними. Протягом останнього часу, а саме з 21.05.2016 року сторони не підтримують подружніх стосунків, не ведуть спільного господарства та мають різний сімейний бюджет. Згідно ч.3 ст.105 СК України, шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до статті 110 цього Кодексу. Відповідно до ст.112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Згідно ст.24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Як вбачається з розяснень Пленуму Верховного Суду України у п.10 постанови від 21 грудня 2007 року №11 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя» проголошена Конституцією України охорона сімї державою полягає, зокрема, в тому, що шлюб може бути розірвано в судовому порядку лише за умови, якщо встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечитиме інтересам одного з них чи інтересам їх дітей. Враховуючи особливий характер сімейних відносин, зважаючи на норми статей 111, 112 СК України, так як фактично шлюбні відносини між подружжям припинені, суд вважає примирення сторін неможливим. Оскільки подальше спільне життя подружжя і збереження сімї є неможливим і суперечить інтересам позивача та відповідача, позов підлягає задоволенню. Враховуючи вищезазначене, суд приходить до висновку, що позовні вимоги є обґрунтовані і такими що підлягають задоволенню. Враховуючи вищевикладене та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-11-22 00:00:00

Позивач звернулась до суду з даним позовом, посилаючись на те, що сімя розпалась на ґрунті нерозуміння і небажання розуміти один одного. Вважаючи збереження сімї неможливим, просить шлюб розірвати. В судовому засіданні позивач підтримала позовні вимоги наполягала на розірванні шлюбу, час для примирення не потрібен, оскільки вважає збереження сімї неможливим. Відповідач в судовому засіданні заявлений позов визнав, проти розірвання шлюбу не заперечував, час для примирення не потрібен. Заслухавши пояснення позивача, відповідача, дослідивши письмові матеріали справи, всебічно і повно зясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, обєктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд прийшов до наступного. Сторони по справі перебувають у зареєстрованому шлюбі з 17.12.2008 року (копія свідоцтва про шлюб серія 1-ТП №053109 від 12.02.2009 року). Від спільного подружнього життя мають доньку [PERSON], [INFO], що підтверджується свідоцтвом про народження серія І-БК №345011 від 05.03.2013 року. Спільне життя у подружжя не склалось через несумісність характерів та відсутність взаєморозуміння між ними. Протягом останнього часу, а саме на протязі двох років сторони не підтримують подружніх стосунків, не ведуть спільного господарства та мають різний сімейний бюджет. Згідно ч.3 ст.105 СК України, шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до статті 110 цього Кодексу. Відповідно до ст.112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Згідно ст.24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Як вбачається з розяснень Пленуму Верховного Суду України у п.10 постанови від 21 грудня 2007 року №11 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя» проголошена Конституцією України охорона сімї державою полягає, зокрема, в тому, що шлюб може бути розірвано в судовому порядку лише за умови, якщо встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечитиме інтересам одного з них чи інтересам їх дітей. Враховуючи особливий характер сімейних відносин, зважаючи на норми статей 111, 112 СК України, так як фактично шлюбні відносини між подружжям припинені, суд вважає примирення сторін неможливим. Оскільки подальше спільне життя подружжя і збереження сімї є неможливим і суперечить інтересам позивача та відповідача, позов підлягає задоволенню. Отже, враховуючи вищезазначене, суд приходить до висновку, що позовні вимоги є обґрунтовані і такими що підлягають задоволенню.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-01-04 00:00:00

Позивач звернулась до суду з даним позовом, посилаючись на те, що сім'я розпалась на ґрунті нерозуміння і небажання розуміти один одного. Вважаючи збереження сім'ї неможливим, просить шлюб розірвати. В судовому засіданні позивач підтримала позовні вимоги наполягала на розірванні шлюбу, час для примирення не потрібен, оскільки вважає збереження сім'ї неможливим. Відповідач в судовому засіданні заявлений позов визнав, проти розірвання шлюбу не заперечував, час для примирення не потрібен. Заслухавши пояснення позивача, відповідача, дослідивши письмові матеріали справи, всебічно і повно з'ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об'єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд прийшов до наступного. Сторони по справі перебувають у зареєстрованому шлюбі з 27.04.2010 року (копія свідоцтва про шлюб серія [NUMBER] від 27.04.2010 року). Від спільного подружнього життя мають доньку [PERSON], [INFO], що підтверджується свідоцтвом про народження серія [NUMBER] від 06.10.2010 року. Спільне життя у подружжя не склалось через несумісність характерів та відсутність взаєморозуміння між ними. Протягом останнього часу, а саме з вересня 2013 року сторони не підтримують подружніх стосунків, не ведуть спільного господарства та мають різний сімейний бюджет, про що сторони посправі в судовому засіданні не заперечували. Згідно ч.3 ст.105 СК України, шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до статті 110 цього Кодексу. Відповідно до ст.112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Згідно ст.24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Як вбачається з роз'яснень Пленуму Верховного Суду України у п.10 постанови від 21 грудня 2007 року №11 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя» проголошена Конституцією України охорона сім'ї державою полягає, зокрема, в тому, що шлюб може бути розірвано в судовому порядку лише за умови, якщо встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечитиме інтересам одного з них чи інтересам їх дітей. Враховуючи особливий характер сімейних відносин, зважаючи на норми статей 111, 112 СК України, так як фактично шлюбні відносини між подружжям припинені, суд вважає примирення сторін неможливим. Оскільки подальше спільне життя подружжя і збереження сім'ї є неможливим і суперечить інтересам позивача та відповідача, позов підлягає задоволенню. Отже, враховуючи вищезазначене, суд приходить до висновку, що позовні вимоги є обґрунтовані і такими що підлягають задоволенню.

Outcome: approved