Jurisdiction: civil
Date: 2017-04-04 00:00:00

Позивач звернулась до суду з позовною заявою мотивуючи її тим, що вона являється власником квартири [ADDRESS].Разом з позивачем, в даній квартирі зареєстровані її мати [PERSON],дідусь [PERSON],бабуся [PERSON], а також відповідач у справі [PERSON], який являється її батьком. В зв»язку з тим, що шлюб між її батьками розірвано і відповідач з 2009року не проживає за місцем реєстрації, позивач просила визнати [PERSON] таким, що втратив право користування житловим приміщенням за вказаною адресою. Позивач в судове засідання не з'явилась, подала до суду заяву в якій просила справу розглядати без її участі, позовні вимоги підтримала в повному обсязі, проти заочного розгляду справи не заперечувала. Відповідач в судове засідання не з'явився, про місце та час розгляду справи повідомлявся належним чином, причини неявки суду не відомі, будь-яких заяв та/або клопотань на адресу суду не надходило, а тому суд вважає за можливе провести по заочний розгляд справи відповідно до ст. 224 ЦПК України. Дослідивши матеріали справи, суд вважає за необхідне задовольнити позовну заяву з наступних підстав. Судом встановлено, що позивачу [PERSON] на підставі договору купівлі-продажу від 03.10.2001 року належить квартира в житловому будинку за адресою: [ADDRESS] (а.с.7) Відповідач по справі зареєстрований за вищевказаною адресою, що вбачається з довідки наданої управлінням адміністративних послуг Білоцерківської міської ради за № 4182 від 16.12.2016року (а.с. 10). Встановлено, що квартира [ADDRESS] належить [PERSON] з 03.10.2001 року, а відповідач був зареєстрованим в даному помешканні 23.03.2006 року, що вбачається з довідки ЖЕК. Особовий рахунок по даному житлі відкрито на позивача, яка і утримує житло. Встановлено, що 16.12.2016 року КП Житлово-експлуатаційна контора № 6 складено акт про те, що [PERSON], зі слів сусідів та власника квартири, за вказаною адресою зареєстрований але не проживає(а.с.11). Зі змісту позовної заяви вбачається, що шлюб між батьками позивача з 2009 року розірвано. Відповідно до ч. 1 ст. 319 ЦК України, власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Положеннями ч. 2 ст. 405 ЦК України закріплено, що член сім'ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім'ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом. Згідно ч.1 ст.29 ЦК України місцем проживання фізичної особи є житло, в якому вона проживає постійно або тимчасово. Частиною 4 статті 9 ЖК України визначено, що ніхто не може бути обмежений у праві користування жилим приміщенням інакше як з підстав і в порядку, передбачених законом. Визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням внаслідок відсутності цієї особи понад встановлені строки, проводиться в судовому порядку (ст. 72 ЖК України). Таким чином, сукупність зібраних по справі доказів свідчить про відсутність відповідача за місцем своєї реєстрації понад один рік, тому вимоги позовної заяви про визнання його таким, що втратив право користування вказаним житловим приміщенням підлягають до задоволення. Доказів які б спростовували такі висновки суду не надано. Позивач не ставить вимогу про стягнення з відповідача судових витрат. На підставі наведеного,

Outcome: approved