Jurisdiction: civil
Date: 2020-06-18 00:00:00

позивач звернулась до Голосіївського районного суду м.Києва з позовом до відповідача та просила визнати виконавчий напис приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Незнайко Н.М. від 18.09.2019року зареєстрований в реєстрі за номером 950, таким, що не підлягає виконанню. Позовні вимоги обґрунтовані тим, що 18.09.2019 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Незнайко Н.М. вчинено виконавчий напис №950 про стягнення з [PERSON] на користь АТ «БАНК ФОРВАРД» заборгованості в сумі 18 283,82 грн. та витрат пов`язаних із вчиненням виконавчого напису в розмірі 850 грн. Приватним виконавцем виконавчого округу м.Києва Вольф Т.Л. на підставі виконавчого напису №950 було відкрито виконавче провадження №60436300. Вважає, що вказаний виконавчий напис нотаріуса підлягає визнанню таким, що не підлягає виконанню, з наступних підстав. Позивач зазначає, що нотаріусом не було перевірено безспірність заборгованості, вона не отримувала будь-яких повідомлень про усунення порушень зобов`язання, в зв`язку з чим оспорюваний виконавчий напис нотаріуса вчинено з порушенням діючого законодавства. З врахуванням викладених обставин позивач просить визнати виконавчий напис нотаріуса Київського міського нотаріального округу Незнайко Н.М. від 18.09.2019 року таким, що не підлягає виконанню. 14.05.2020 р. на підставі ухвали Голосіївського районного суду м.Києва відкрито провадження у справі. На підставі положень ст.ст.274-279 ЦПК України справа розглядається в порядку спрощеного позовного провадження буз виклику сторін. На момент розгляду справи відповідач не скористався своїм правом на подання письмового відзиву, а треті особи на подання пояснень. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що 31.08.2013 року між [PERSON] та ПАТ «Банк Русский стандарт», правонаступником якого є АТ «Банк Форвард», було укладено кредитний договір №108706074. 18.09.2019 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Незнайко Н.М. вчинено виконавчий напис за № 950, відповідно до якого звернуто стягнення з [PERSON] на користь АТ «Банк Форвард» на грошові кошти в розмірі 19 133,82 грн., що складають 18283,82 грн. - заборгованість по кредиту та 850 грн. - плата за вчинення виконавчого напису (а.с.13). Згідно з ч.1 статті 1 Закону України від 2 вересня 1993 року №3425-XII «Про нотаріат» нотаріат в Україні - це система органів і посадових осіб, на які покладено обов`язок посвідчувати права, а також факти, що мають юридичне значення, та вчиняти інші нотаріальні дії, передбачені цим Законом, з метою надання їм юридичної вірогідності. За ч.1 ст.39 Закону «Про нотаріат» порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами та посадовими особами органів місцевого самоврядування встановлюється Законом «Про нотаріат» та іншими актами законодавства України. Наказом Міністерства юстиції України 22 лютого 2012 року №296/5 затверджено Порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затверджений, який зареєстрований у Міністерстві юстиції України 22 лютого 2012 року за №282/20595. У відповідності зі ст.ст. 87, 88 Закону «Про нотаріат» для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість. Нотаріус вчиняє виконавчі написи, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем та за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років. Перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів, встановлюється Кабінетом Міністрів України. Відповідно до п.п.1, 3 гл.16 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість, або на правочинах, що передбачають звернення стягнення на майно на підставі виконавчих написів. Перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів, установлюється Кабінетом Міністрів України. Нотаріус вчиняє виконавчі написи: якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем; за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років, а у відносинах між підприємствами, установами та організаціями - не більше одного року. Безспірність заборгованості підтверджують документи, передбачені Переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 29.06.99 № 1172 із змінами внесеними Постановою КМУ від 26.11.2014 № 662. Постановою Кабміну № 662 до зазначеного Переліку внесено зміни, відповідно до яких, серед іншого, Перелік доповнено розділом «Стягнення заборгованості з підстав, що випливають з кредитних відносин» та пунктом 2 такого змісту: «Кредитні договори, за якими боржниками допущено прострочення платежів за зобов`язаннями. Для одержання виконавчого напису додаються: а) оригінал кредитного договору; б) засвідчена стягувачем виписка з рахунка боржника із зазначенням суми заборгованості та строків її погашення з відміткою стягувача про непогашення заборгованості». Постановою Київського апеляційного адміністративного суду від 22 лютого 2017 року, залишеною без змін ухвалою Вищого адміністративного суду України від 1 листопада 2017 року у справі № 826/20084/14, визнано незаконною та нечинною постанову Кабінету Міністрів України від 26 листопада 2014 року № 662 «Про внесення змін до переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів» в частині, зокрема, пункт 2 змін, що вносяться до Переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів. З огляду на що, на момент вчинення приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Незнайко Н.М. оспорюваного виконавчого напису норма чинного законодавства про можливість вчинення виконавчих написів в безспірному порядку на підставі кредитних договорів, що не посвідчені нотаріально, була скасована. Виконавчим написом є розпорядження нотаріуса про примусове стягнення з боржника на користь кредитора грошових сум або передачі чи повернення майна кредитору, здійснене на документах, які підтверджують зобов`язання боржника. В основі вчинення цієї нотаріальної дії знаходиться факт безспірності відповідальності боржника. Тому вчинення виконавчого напису - це не вирішення спору між кредитором та боржником, а підтвердження безспірності зобов`язань боржника. Крім того, позивач заперечує факт отримання нею будь якого повідомлення про порушення зобов`язання за кредитним договором, що є обов`язковою умовою для вчинення виконавчого напису. На спростування зазначених обставин будь-яких доказів в порушення вимог ст.81 ЦПК України з боку відповідачів надано не було. Згідно ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків встановлених цим Кодексом. Доказування не може ґрунтуватись на припущеннях. В силу положень ст.12 ЦПК України кожна сторона несе ризик настання наслідків в зв`язку з вчиненням або не вчиненням нею процесуальних дій. Враховуючи викладене, оцінюючи досліджені судом докази в їх сукупності, суд приходить до висновку про наявність порушень при вчиненні виконавчого напису від 18.09.2019 р. Відповідно до вимог ст. 50 Закону України «Про нотаріат» передбачено, що нотаріальна дія або відмова у її вчиненні, нотаріальний акт оскаржуються до суду. Право на оскарження нотаріальної дії або відмови у її вчиненні, нотаріального акта має особа, прав та інтересів якої стосуються такі дії чи акти. З урахуванням зазначених обставин, беручи до уваги встановлені в ході розгляду справи обставини, суд приходить до висновку про обґрунтованість і доведеність заявлених позивачем вимог, в зв`язку з чим позов підлягає задоволенню. З урахуванням задоволення позову, на підставі ст. 141 ЦПК України, стягненню з відповідача на користь позивача підлягає 840 гривень 80 копійок судового збору за подання позову до суду.

Outcome: approved