overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2014-11-06 00:00:00

Позивач звернулась до суду з позовом до відповідача про розірвання шлюбу та стягнення аліментів на утримання неповнолітніх дітей. Свою позовну вимогу мотивує тим, що з відповідачем перебуває у шлюбі, зареєстрованому Амур-Нижньодніпровським відділом реєстрації актів цивільного стану Дніпропетровського міського управління юстиції у Дніпропетровській області 15 вересня 2012 року, актовий запис № 626. Від шлюбу сторони мають неповнолітніх дітей: [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO], які проживають з позивачем та знаходяться на її утриманні. Спільне життя з відповідачем не склалося, вони втратили один до одного почуття любові та поваги. Шлюбні відносини фактично припинилися. Матеріальної допомоги на утримання дітей відповідач не надає. Просить суд розірвати шлюб, стягнути з відповідача на утримання неповнолітніх дітей аліменти у розмірі 1/3 частини його заробітку (доходу), щомісячно до досягнення дітьми повноліття, але не менше ніж 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку з дня пред'явлення позову до суду. Позивач до судового засідання не з'явилася, надала заяву про слухання справи у її відсутність, позовні вимоги підтримує у повному обсязі, проти заочного розгляду справи не заперечує. Відповідач в судове засідання не з`явився, про час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином. Зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи відповідно до ст. 224 ЦПК України. Суд, дослідивши наявні докази, вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що сторони перебувають у шлюбі, зареєстрованому Амур-Нижньодніпровським відділом реєстрації актів цивільного стану Дніпропетровського міського управління юстиції у Дніпропетровській області 15 вересня 2012 року, актовий запис № 626. Від шлюбу сторони мають неповнолітніх дітей, [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO], які проживають з позивачем та знаходяться на її утриманні. Шлюбні відносини між сторонами фактично припинені через відсутність взаєморозуміння та почуттів взаємоповаги та кохання, таким чином, характер сформованих відносин у родині є таким, що подальше спільне проживання та збереження шлюбу є неможливим та буде суперечити інтересам сторін та соціальній ролі сім`ї. Крім того, судом встановлено, що відповідач в добровільному порядку матеріальну допомогу на утримання неповнолітніх дітей не надає. Відповідач працює, має стабільний заробіток, інших непрацездатних утриманців не має, тому має можливість сплачувати аліменти на утримання неповнолітніх синів. Відповідно до ст. 180 Сімейного Кодексу України батьки зобовязані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Тому суд вважає за необхідне позов задовольнити, розірвати шлюб між сторонами та стягнути з відповідача на користь позивача аліменти на утримання [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO], в розмірі 1/3 частини його доходів, але не менш ніж 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно, та допустити негайне виконання рішення у межах суми платежу за 1 місяць.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-11-30 00:00:00

Позивач звернулась до суду з позовом до відповідача про розірвання шлюбу та стягнення аліментів на утримання неповнолітнього сина - [PERSON] [INFO] в розмірі 1/3 частки з усіх видів заробітку (доходу) щомісячно, починаючи з дня подачі заяви і до досягнення дитиною повноліття. Посилалась на те, що спільне життя з відповідачем не склалося, в зв'язку з чим вони не підтримують шлюбних стосунків та не ведуть спільне господарство, а тому їхній шлюб існує лише формально і його збереження є неможливе. Стверджувала, що відповідач ухиляється від виконання своїх обов'язків по вихованню сина, який проживає разом з позивачкою і не надає кошти на його утримання. В судовому засіданні позивач позовні вимоги підтримала, а відповідач позовні вимоги в частині розірвання шлюбу визнав та не заперечував проти стягнення з нього аліментів у розмірі 400 грн. щомісячно. Вислухавши пояснення сторін і дослідивши матеріали справи, суд вважає встановленим наступні обставини та відповідні їм правовідносини. Сторони перебувають в шлюбі з 16.05.2008р., який було зареєстровано Відділом реєстрації актів цивільного стану Дарницького районного управління юстиції м. Києва, актовий запис № 242 (а.с.4), а від шлюбу мають сина - [PERSON] [INFO] (а.с.5). Як вбачається з пояснень сторін, сімейне життя у них не склалося із-за відсутності взаєморозуміння та різних поглядів на життя, в зв'язку з чим з квітня 2011 року вони не підтримують шлюбних стосунків, не ведуть спільне господарство та не проживають разом. За таких обставин їхній шлюб існує лише формально і його збереження є неможливе, оскільки суперечитиме інтересам обох сторін. За ст. 112 Сімейного кодексу України шлюб розривається, якщо судом буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя та збереження шлюбу суперечить інтересам одного із подружжя. Згідно довідки (а.с.6) і пояснень позивачки, неповнолітній син проживає з нею і відповідач не надає кошти на утримання дитини, що не заперечувалось відповідачем у судовому засіданні. Згідно ст.180 Сімейного Кодексу України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно ч. 1 ст. 184 СК України, якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, частину доходу одержує в натурі, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення, суд за заявою платника або одержувача може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Судом встановлено, що відповідач має нерегулярний дохід, інших дітей, непрацездатних дружини та батьків на утриманні у відповідача не має. Враховуючи вищевикладені обставини, суд вважає, що з відповідача слід стягнути на користь позивача аліменти на утримання їх спільного сина в розмірі 400 грн. щомісячно, що не порушить права сторін та буде відповідати інтересам дитини, а в решті позову відмовити за необґрунтованістю. Вирішуючи позов таким чином, на підставі ст. 88 ЦПК України, суд вважає необхідним стягнути з відповідача на користь позивача 243,60 грн. судових витрат (а.с.7). На підставі викладеного та

Outcome: partial
Jurisdiction: civil
Date: 2014-01-08 00:00:00

Позивач звернулась до суду з позовом до відповідача про розірвання шлюбу та стягнення аліментів на утримання неповнолітнього сина [PERSON] [INFO] в твердій грошовій сумі у розмірі 1000 грн. Посилалась на те, що спільне життя з відповідачем не склалося, в зв'язку з чим вони з серпня 2013р. не підтримують шлюбних стосунків та не ведуть спільне господарство, а тому їхній шлюб існує лише формально і його збереження є неможливе. Стверджувала, що відповідач ухиляється від виконання своїх обов'язків по вихованню сина, який проживає разом з позивачкою, яка не має змоги самостійно забезпечити його всім необхідним. В судовому засіданні позивач позовні вимоги підтримала і просила їх задовольнити, а відповідач позов не визнав і стверджував, що їх сім'я ще не розпалась остаточно. Вислухавши пояснення сторін і дослідивши матеріали справи, суд вважає встановленим наступні обставини та відповідні їм правовідносини. Сторони перебувають в шлюбі з 21.11.2007р., який було зареєстровано Лівобережним відділом реєстрації шлюбів м. Києва з Державним Центром розвитку сім'ї, актовий запис № 2679(а.с.7), від якого мають неповнолітнього сина [PERSON] [INFO] (а.с.8). Як вбачається з пояснень сторін, сімейне життя у них не склалося із-за відсутності взаєморозуміння та різних поглядів на життя, в зв'язку з чим з серпня 2013 року вони не підтримують шлюбних стосунків, не ведуть спільне господарство та не проживають разом. За таких обставин їхній шлюб існує лише формально і його збереження є неможливе, оскільки суперечитиме інтересам обох сторін. За ст. 112 Сімейного кодексу України шлюб розривається, якщо судом буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя та збереження шлюбу суперечить інтересам одного із подружжя. Згідно довідки (а.с.9) та пояснень позивачки, неповнолітній син [PERSON] проживає разом із нею і знаходиться на повному її утриманні, оскільки відповідач ухиляється від участі у його вихованні та не надає постійної матеріальної допомоги на утримання своєї дитини, що не заперечувалось відповідачем у судовому засіданні. Згідно ст.180 Сімейного Кодексу України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно ч. 1 ст. 184 СК України, якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, частину доходу одержує в натурі, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення, суд за заявою платника або одержувача може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Судом встановлено, що відповідач має нерегулярний дохід, інших дітей, непрацездатних дружини та батьків на утриманні у відповідача не має. Враховуючи вищевикладені обставини, суд вважає, що з відповідача слід стягнути на користь позивача аліменти на утримання їх спільної дитини в розмірі 1 000 грн., щомісячно, що не порушить права сторін та буде відповідати інтересам дитини. Вирішуючи позов таким чином, на підставі ст. 88 ЦПК України, суд вважає необхідним стягнути з відповідача на користь держави 229,40 грн. судових витрат. На підставі викладеного та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-08-07 00:00:00

Позивач звернулась до суду з позовом до відповідача про розірвання шлюбу та стягнення аліментів на утримання неповнолітнього сина [PERSON] [INFO] у розмірі 3000грн. щомісячно. Посилалась на те, що спільне життя з відповідачем не склалося, в зв'язку з чим вони не підтримують шлюбних стосунків та не ведуть спільне господарство, а тому їхній шлюб існує лише формально і його збереження є неможливе. Стверджувала, що відповідач ухиляється від виконання своїх обов'язків по вихованню сина, який проживає разом з позивачкою, яка не має змоги самостійно забезпечити його всім необхідним. В судовому засіданні позивач свої позовні вимоги підтримала, а відповідач в судове засідання не з'явився, про розгляд справи був повідомлений належним чином. В зв'язку з наведеними обставинами та на підставі ст. 224 ЦПК, суд вважає можливим ухвалити заочне рішення у справі. Вислухавши пояснення позивача та дослідивши матеріали справи, суд вважає встановленим наступні обставини та відповідні їм правовідносини. Сторони перебувають в шлюбі з 17.02.2006р., який було зареєстровано Центральним відділом реєстрації шлюбів м. Києва з державним Центром розвитку сім'ї, актовий запис № 210 (а.с.6) і від цього шлюбу мають сина - [PERSON] [INFO] (а.с. 7). З пояснень позивача встановлено, що спільне життя позивача та відповідача не склалося із-за різних поглядів сторін на сімейне життя, постійних скандалів і агресивної поведінки відповідача і неодноразового нанесення позивачці тілесних ушкоджень, що також підтверджується випискою з медичної картки останньої (а.с.9-13), шлюбні відносини припинилися в 2014 році. Згідно ст. 112 Сімейного кодексу України шлюб розривається, якщо судом буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя та збереження шлюбу суперечить інтересам одного із подружжя. Згідно ст.180 Сімейного Кодексу України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно ч. 1 ст. 184 СК України, якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, частину доходу одержує в натурі, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення, суд за заявою платника або одержувача може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Згідно пояснень позивача, відповідач має нерегулярний дохід, інших дітей, непрацездатних дружини та батьків на утриманні у відповідача не має. Враховуючи вищевикладені обставини, суд вважає, що з відповідача слід стягнути на користь позивача аліменти на утримання їх спільної дитини в розмірі 3000 грн., щомісячно, що не порушить права сторін та буде відповідати інтересам дитини. Вирішуючи позов таким чином, на підставі ст. 88 ЦПК України, суд вважає необхідним стягнути з відповідача на користь держави 487,20 грн. судових витрат. На підставі викладеного та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-01-07 00:00:00

Позивач звернулась до суду з позовом до відповідача про розірвання шлюбу та стягнення аліментів на утримання неповнолітнього сина у розмірі 1/4 частки від усіх видів заробітку (доходу) відповідача. Посилалась на те, що спільне життя з відповідачем не склалося, в зв'язку з чим вони не підтримують шлюбних стосунків та не ведуть спільне господарство, а тому їхній шлюб існує лише формально і його збереження є неможливе. В судове засідання позивач не з'явилась, надала до суду заяву в якій позовні вимоги підтримала та просила провести розгляд справи у її відсутність. Відповідач в судове засідання не з'явився, про розгляд справи був повідомлений належним чином. В зв'язку з наведеними обставинами та на підставі ст. 224 ЦПК, суд вважає можливим ухвалити заочне рішення у справі. Дослідивши матеріали справи, суд вважає встановленим наступні обставини та відповідні їм правовідносини. Сторони перебувають в шлюбі з 15.07.2007р., який було зареєстровано Відділом реєстрації актів цивільного стану Літинського районного управління юстиції Вінницької області, актовий запис № 36 (а.с.5) і від шлюбу мають сина - [PERSON] [INFO] (а.с. 7). Як вбачається з позовної заяви, спільне життя позивача та відповідача не склалося із-за різних поглядів сторін на сімейне життя. З листопада 2013р. сторони не підтримують шлюбні стосунки, і їх шлюб існує лише формально, тому його збереження є неможливе, оскільки суперечитиме інтересам обох сторін. Згідно ст. 112 Сімейного кодексу України шлюб розривається, якщо судом буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя та збереження шлюбу суперечить інтересам одного із подружжя. Згідно ст.180 Сімейного Кодексу України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно ч. 1 ст. 183 СК України частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Згідно письмових пояснень позивачки, відповідач отримує стабільний заробіток, інших дітей та непрацездатних батьків на утриманні не має. Враховуючи вищевикладене, суд вважає що з відповідача слід стягнути на користь позивача аліменти на утримання їх спільної дитини в розмірі 1/4 частки усіх видів заробітку (доходу) щомісяця, що не порушить права сторін і буде відповідати інтересам їх спільного сина. Вирішуючи позов таким чином, на підставі ст. 88 ЦПК України, суд вважає необхідним стягнути з відповідача на користь держави 229,60 грн. судових витрат. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-12-05 00:00:00

Позивач звернулась до суду з позовом до відповідача про розірвання шлюбу та стягнення аліментів на утримання неповнолітнього сина у розмірі 2000 грн.. Посилалась на те, що спільне життя з відповідачем не склалося, в зв'язку з чим вони не підтримують шлюбних стосунків та не ведуть спільне господарство, а тому їхній шлюб існує лише формально і його збереження є неможливе. Вказувала, що відповідач не надає матеріальної допомоги на утримання сина. В судове засідання позивач не з'явилась, надала до суду заяву в якій позовні вимоги підтримала та просила провести розгляд справи у її відсутність, проти ухвалення заочного рішення не заперечувала. Відповідач в судове засідання не з'явився, про розгляд справи був повідомлений належним чином. В зв'язку з наведеними обставинами та на підставі ст. 224 ЦПК, суд вважає можливим ухвалити заочне рішення у справі. Дослідивши матеріали справи, суд вважає встановленим наступні обставини та відповідні їм правовідносини. Сторони перебувають в шлюбі з 03 травня 2014 року, який було зареєстровано Відділом державної реєстрації актів цивільного стану Дарницького районного управління юстиції у м. Києві, актовий запис № 478 (а.с.5) і від цього шлюбу мають сина - [PERSON], [INFO] (а.с. 6). Як вбачається з позовної заяви, спільне життя позивача та відповідача не склалося із-за різних поглядів сторін на сімейне життя. Сторони не ведуть спільне господарство і не підтримують шлюбні стосунки, з вересня 2016 року вони проживають окремо, а за таких обставин їх шлюб існує лише формально і його збереження є неможливе, оскільки суперечитиме інтересам обох сторін. Згідно ст. 112 Сімейного кодексу України шлюб розривається, якщо судом буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя та збереження шлюбу суперечить інтересам одного із подружжя. Згідно ст.180 Сімейного Кодексу України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно ч. 3 ст. 181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина.. Згідно письмових пояснень позивачки, відповідач не має стабільного заробітку, інших дітей та непрацездатних батьків на утриманні не має. Враховуючи вищевикладене, суд вважає що з відповідача слід стягнути на користь позивача аліменти на утримання їх спільної дитини в розмірі 2000,00 грн. щомісяця, що не порушить права сторін і буде відповідати інтересам їх спільної доньки. Вирішуючи позов таким чином, на підставі ст. 88 ЦПК України, суд вважає необхідним стягнути з відповідача на користь позивача 640,00 грн. понесених судових витрат та 640 грн. на користь держави.. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-09-10 00:00:00

Позивач звернулась до суду з позовом до відповідача про розірвання шлюбу та стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини в розмірі 1/4 частини всіх видів заробітку щомісяця до її повноліття. В обґрунтування позову зазначила, що перебуває з відповідачем у шлюбі з 08.10.2009 року, від шлюбу мають неповнолітню дитину сина [PERSON], [INFO]. Подружнє життя не склалося, вони припинили шлюбні відносини, спільного господарства не ведуть, а тому подальше збереження шлюбу є суперечитиме її інтересам. В судовому засіданні позивач позов підтримала, відповідач позов визнав. Заслухавши пояснення та дослідивши матеріали справи суд дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Як вбачається з матеріалів справи, сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі з 08.10.2009 року, від шлюбу мають неповнолітню дитину сина [PERSON], [INFO], який проживає з позивачем та знаходиться на її утриманні. Враховуючи те, що сторони припинили шлюбні відносини та ведуть окреме господарство, що засвідчує стійкий розлад подружніх стосунків, суд доходить висновку, що подальше збереження шлюбу не відповідає інтересам сторін. Зазначені обставини в сукупності є підставою для розірвання шлюбу. Також між сторонами не досягнуто угоди про добровільну сплату аліментів. Відповідно до ст. 180 Сімейного кодексу України, батьки зобовязанні утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно ч. 1 ст. 182 Сімейного кодексу України, при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоровя та матеріальне становище дитини; стан здоровя та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. Враховуючи вимоги закону та визнання відповідачем позову, суд вважає за необхідне стягнути аліменти з відповідача на користь позивача на утримання їх неповнолітньої дитини у розмірі 1/4 частини всіх видів заробітку (доходів) щомісяця, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, до досягнення нею повноліття. Також з відповідача на користь держави належить стягнути судові витрати.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-11-06 00:00:00

Позивач звернулась до суду з позовом до відповідача про розірвання шлюбу та стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини. Свою позовну вимогу мотивує тим, що з відповідачем перебуває у шлюбі, зареєстрованому Індустріальним відділом реєстрації актів цивільного стану Дніпропетровського міського управління юстиції Дніпропетровської області 03 березня 2006 року, актовий запис № 102. Від шлюбу сторони мають неповнолітнього сина, [PERSON], [INFO], який проживає з позивачем та знаходиться на її утриманні. Спільне життя з відповідачем не склалося, вони втратили один до одного почуття любові та поваги. Шлюбні відносини фактично припинилися. Матеріальної допомоги на утримання дитини відповідач не надає. Просить суд розірвати шлюб, стягнути з відповідача на утримання сина аліменти у твердій грошовій сумі в розмірі 800,00 грн., щомісячно до досягнення дитиною повноліття, з дня пред'явлення позову до суду. Позивач у судове засідання не з'явилась, надала до суду заяву з проханням розглядати справу у її відсутність, позовні вимоги підтримує в повному обсязі, проти заочного розгляду справи не заперечує. Відповідач в судове засідання не з`явилась, про час та місце розгляду справи повідомлялась належним чином, причини неявки в судове засідання суду не повідомила. Зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи відповідно до ст. 224 ЦПК України. Суд, дослідивши наявні докази, вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що сторони перебувають у шлюбі, зареєстрованому Індустріальним відділом реєстрації актів цивільного стану Дніпропетровського міського управління юстиції Дніпропетровської області 03 березня 2006 року, актовий запис № 102. Від шлюбу сторони мають неповнолітнього сина, [PERSON], [INFO], який проживає з позивачем. Шлюбні відносини між сторонами фактично припинені через відсутність взаєморозуміння та почуттів взаємоповаги та кохання, таким чином, характер сформованих відносин у родині є таким, що подальше спільне проживання та збереження шлюбу є неможливим та буде суперечити інтересам сторін та соціальній ролі сім`ї. Крім того, судом встановлено, що відповідач в добровільному порядку матеріальну допомогу на утримання дитини не надає. Відповідач працює, має стабільний заробіток, інших непрацездатних утриманців не має, тому має можливість сплачувати аліменти на утримання неповнолітньої дитини. Відповідно до ст. 180 Сімейного Кодексу України батьки зобовязані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до ст. 184 СК України передбачено, якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення, суд за заявою платника або одержувача може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Тому суд вважає за необхідне позов задовольнити, розірвати шлюб між сторонами та стягнути з відповідача на користь позивача аліменти на утримання [PERSON], [INFO] у твердій грошовій сумі в розмірі 800.00 грн. щомісячно, починаючи стягнення з 02.10.2014 року та до досягнення дитиною повноліття, та допустити негайне виконання рішення у межах суми платежу за 1 місяць.

Outcome: approved