Jurisdiction: civil
Date: 2021-07-25 00:00:00

Позивач звернулась до суду з позовом, в якому просить розірвати шлюб із відповідачем, укладений 25 вересня 2014 року міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Львівського міського управління юстиції актовий запис № 2676. В обґрунтування позову покликається на те, що перебуває з відповідачем у зареєстрованому шлюбі з 25 вересня 2014 року. У даному шлюбі мають доньку: [PERSON] , [INFO] . Сімейне життя з відповідачем не склалось, стосунки між ними поступово погіршувались, що в кінцевому результаті призвело до фактичного припинення шлюбних відносин. На даний час проживають окремо, спільного господарства не ведуть, не підтримують ніяких відносин. Спору про поділ майна, що є їхньою спільною власністю немає. У зв`язку із наведеним, просить позов задовольнити. Позивач 26 липня 2021 року у судове засідання не з`явилася, подала до суду заяву в якій просить розглядати справу у її відсутності, позов підтримує та просить задовольнити, окрім цього у попередньому судовому засіданні додатково пояснила, що з січня 2021 року вони проживають окремо, відповідач зловживає алкогольними напоями та піднімає на неї руку. Відповідач проти позову заперечив, пояснив, що бажає зберегти шлюб. 29 березня 2021 року ухвалою суду у справі відкрито спрощене позовне провадження з викликом сторін. 26 травня 2021 року ухвалою суду провадження у справі було зупинено на два місяці, надано цей строк сторонам для примирення. 26 липня 2021 року ухвалою суду відновлено провадження по справі, оскільки строк для примирення закінчився. Заслухавши пояснення відповідача, вивчивши матеріали справи, оглянувши матеріали справи про адміністративне правопорушення №462/4538/21, суд приходить до наступних висновків. Відповідно до ст. 51 Конституції України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки і чоловіка. Кожен із подружжя має рівні права і обов`язки у шлюбі та сім`ї. Згідно із ч. 1 ст. 24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Частинами 3 та 4 ст. 56 СК України передбачено право кожного з подружжя припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканість і може мати наслідки, встановлені законом. Відповідно до ч. 3 ст. 109 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що заява про розірвання шлюбу відповідає дійсній волі чоловіка та дружини, і що після розірвання шлюбу не будуть порушені їхні особисті та майнові права, а також права їхніх дітей. Відповідно до ч. 1 ст. 110, ст. 112 СК України позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним з подружжя. Суд з`ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини з інвалідністю та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Судом встановлено, що сторони уклали шлюб 25 вересня 2014 року /а.с.7/, у якому мають доньку: [PERSON] , [INFO] /а.с.8/. Сімейне життя з відповідачем не склалось, стосунки між ними поступово погіршились, що в кінцевому результаті призвело до фактичного припинення шлюбних відносин, з січня 2021 року сторони проживають окремо, спільного господарства не ведуть і відновлювати не збираються. Шлюб існує лише формально. Після розірвання шлюбу дитина залишиться проживати з матір`ю. Час, наданий судом для примирення, результатів не надав. З матеріалів справи про адміністративне правопорушення №462/4538/21 про притягнення до адміністративної відповідальності [PERSON] за ч. 2 ст.173-2 КУпАП, вбачається, що 18 червня 2021 року [PERSON] звернулась з заявою до відділу поліції №1 ЛРУП ГУНП у Львівській області, в якій просить прийняти міри до свого чоловіка [PERSON] , який неодноразово вчиняв відносно неї домашнє насильство та за результатами заповнення форми оцінки ризиків вчинення домашнього насильства поліцейським уповноваженого підрозділу поліції визначено високий рівень небезпеки. Окрім цього, 02 червня 2021 року постановою Залізничного районного суду м.Львова визнано [PERSON] винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.173-2 КУпАП. Врахувавши наведене, дослідивши докази по справі в їх сукупності, встановивши, що сім`я сторін розпалася, примирення неможливе, що позовна заява про розірвання шлюбу відповідає дійсній волі позивача, а подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу буде суперечити її інтересам, не буде відповідати її волі та призведе до порушення її права на вільну згоду на шлюб, суд прийшов до висновку про підставність позову, і тому шлюб підлягає розірванню. На підставі вимог статті 141 ЦПК України судові витрати у виді сплаченого позивачем судового збору в розмірі 908 грн.. слід покласти на відповідача.

Outcome: approved