Jurisdiction: civil
Date: 2014-01-27 00:00:00

Позивач звернулась до Михайлівського районного суду з позовними вимогами до до Михайлівської селищної ради Михайлівського району Запорізької області, Реєстраційної служби Михайлівського РУЮ Запорізької області, Відділу Державного земельного агентства у Василівському районі Запорізької області про визнання права власності на земельну ділянку. Свої вимоги позивач мотивує тим, що Рішенням 22 сесії, 4 скликання Михайлівської селищної Ради від 31 березня 2005 року № 40 позивачу в приватну власність передана земельна ділянка площею 0,1400 га в межах з планом, яка розташована за адресою: [ADDRESS] та яка призначена для обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд. На підставі зазначеного Рішення Михайлівського селищної Ради був виданий державний акт на право власності на земельну ділянку серії ЗП №100386 від 17 липня 2007 року та присвоєний кадастровий номер земельної ділянки 2323355100:56:005:0019. (копія державного акту на земельну ділянку - додається). 19 квітня 2011 року між позивачем та ВАТ «Державний ощадний банк України» був укладений кредитний договір № 1566 відповідно до якого мені була надана позика в сумі 72 470,00 гривень. (копія кредитного договору від 19.04.2011 року - додається) В забезпечення належного виконання умов кредитного договору був укладений іпотечний договір від 19.04.2011 року, предметом якого став жилий будинок та земельна ділянка, надана для обслуговування вказаного будинку, господарських будівель та споруд, вартістю 14 378,00 гривень. (копія іпотечного договору від 19.04.2011 року - додається). Відповідно до умов іпотечного договору на предмети іпотеки були встановлені обтяження. 22.01.2013 року позивачем були повністю виконані умови кредитного договору, зазначена сума разом з відсотками була повністю сплачена. Після виконання умов кредитного договору виникла необхідність скасування встановлених обтяжень, для чого позивачеві був виданий Витяг з Державного земельного кадастру про земельну ділянку, який позивач повинен був зареєструвати в Реєстраційній службі Михайлівського РУЮ. При подачі всіх необхідних документів для реєстрації земельної ділянки, співробітником Реєстраційної служби було встановлено, що подані позивачем документи не відповідають вимогам та не дають змоги встановити відповідність заявлених прав, оскільки державний акт на право власності на земельну ділянку ЗП №100386 від 17 липня 2007 року має підчищення кадастрового номеру, що є порушенням на п.3 ст.17 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» від 01.07.2004 року, в зв'язку з чим відмовив позивачеві в державній реєстрації. (копія рішення про відмову у державній реєстрації прав та обтяжень від 11.09.2013 року,- додається) Відповідно до ст. 392 ЦК України - власник майна може пред'явити позов про визнання права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право на власність. В зв'язку з тим, що реєстраційною службою не визнається право власності позивача на земельну ділянку, з мотивів відсутності у інший спосіб захистити своє право на власність, позивач звернувся за захистом своїх прав до суду з відповідною позовною заявою. На обґрунтування позовних вимог, позивачем надані: копія паспорту та ідентифікаційного номеру позивача (для суду); - копія державного акту на право власності на земельну ділянку серії ЗП №1000386 від 17.07.2007 року; - копія кадастрового плану земельної ділянки; - копія витягу з державного земельного кадастру про земельну ділянку; - копія кредитного договору №1566 від 19 квітня 2011 року; - копія іпотечного договору від 19 квітня 2011 року; - копія рішення про відмову у державній реєстрації прав та їх обтяжень від 11 вересня 2013 року; - копії позовних заяв з усіма додатками для відповідачів; - квитанція сплати судового збору в сумі - 229,40 гривень; - лист держземагенства України від 30.12.2013 року № 06-21/1534; - світлокопію державного на земельну ділянку. В судовому засіданні, позивач та його представник підтримали позовні вимоги у повному обсязі, пославшись на доводи викладені у позовній заяві на надані документи. Крім того позивач та його представник пояснили, що як на їх думку, підтирання та виправлення у державному акті було вчинено працівниками які оформляли документи на право власності на земельну ділянку. Представник відповідача відділу Державного земельного агентства у Василівському районі Запорізької області, погодився з доводами позивача про неможливість захисту позивачем своїх прав у інший спосіб, ніж шляхом звернення до суду, оскільки інший механізм захисту права позивача відсутній. Представник відповідача Відділу Державного земельного агентства у Василівському районі Запорізької області погоджується з позовними вимогами, й надала суду світлокопії з книги 1ФФ, відповідно до записів в якій вбачається помилкове присвоєння позивачу (2885) та іншій особі (1825) кадастрового номеру земельної ділянки 2323335100:56:005:0010, що в подальшому на думку представника позивача й обумовило внесення виправлень, оскільки у дійсності мав бути зазначений номер2 323355100:56:005:0019. Представник відповідача Михайлівської селищної ради Михайлівського району Запорізької області, підтвердив наявність рішення ради щодо наявності рішення про надання земельної ділянки у власність позивачу. Заслухавши пояснення позивача та його представника, представників відповідачів, дослідивши матеріали справи та надані докази, суд приходить до висновку про потребу відмовити в задоволенні позовних вимог виходячи з наступного: - відповідно до ст.11 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів, наданих сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі; - відповідно до ст.60 ЦПК України, кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях; - відповідно до ч.1 ст.61 ЦПК України, обставини, визнані сторонами та іншими учасниками, які беруть участь у справі, не підлягають доказуванню; - в судовому засіданні встановлено, що за наявності підчищення кадастрового номеру у державному акті на право власності на земельну ділянку ЗП № 100386 від 17 липня 2007 року, було встановлено невідповідність наданого документу положенням п.3 ст.17 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» від 01.07.2004 року № 1952-IV, в зв'язку з чим позивачеві за наявності права та рішення про надання земельної ділянки у власність, було відмовлено у державній реєстрації, що в свою чергу призвело до потреби звернення позивача за захистом свого права до суду, де в процесі розгляду справи було перевірено наявність права в позивача та неможливість у інший спосіб захистити своє право. - Зважаючи на доведеність позивачем наявності права, визнання вказаного права відповідачами, але відсутності можливості захистити право у позасудовому порядку, позовні вимоги підлягають задоволенню. Питання стосовно судових витрат підлягає вирішенню відповідно до положень ст.88 ЦПК України.

Outcome: approved