Jurisdiction: civil
Date: 2019-03-19 00:00:00

Позивач звернулась до суду з позовною заявою до відповідача про визнання [PERSON] такою, що втратила право користування житловим приміщенням, а саме квартирою № 62 в будинку № 118 на вул. Тарнавського у м. Львові. В обґрунтування позовних вимог покликається на те, що є власником зазначеної квартири, яка належить їй на праві приватної власності на підставі договору купівлі-продажу від 23.05.2018р. Відповідач є членом сімї колишнього власника і всупереч умовам договору купівлі-продажу, продавець не зняв його з реєстрації. Оскільки реєстрація відповідача у квартирі порушує її право власності, просить в судовому порядку визнати її такою, що втратила право користування квартирою. Ухвалою судді від 15.11.2018р. відкрито провадження у справі та призначено до розгляду в порядку загального позовного провадження. Призначено підготовче судове засідання. Визначено сторонам строк для подання відзиву, відповіді на відзив та письмових заперечень. Відзиву на позовну заяву відповідач не скерував. Ухвалою Личаківського районного суду м. Львова від 21.02.2019р. закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду. В судове засідання позивач не зявилась, хоча про дату, місце та час розгляду справи повідомлялась належним чином. Скерувала до суду заяву про розгляд справи у її відсутності. Позовні вимоги підтримує в повному обсязі. Відповідач в судове засідання також не зявилась, хоча про дату, місце та час розгляду справи повідомлялась належним чином. Скерувала до суду заяву про визнання позовних вимог та розгляд справи у її відсутності. Дослідивши матеріли справи, оцінивши в сукупності зібрані докази та ухвалюючи рішення у відповідності до вимог ст. 264 ЦПК України суд приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення виходячи з наступного. Згідно ч. 4 ст. 206 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Відповідно до договору купівлі-продажу від 23.05.2018р., копія якого долучена до матеріалів справи (а.с.9-10), позивач купила, а [PERSON] продала квартиру № 62 в будинку № 118 на вул. [PERSON] генерала у м. Львові. Відповідно до довідки ЖБК «Супутник» від 11.07.2018р. (а.с.7), у вказаній квартирі з 10.07.2007р. зареєстрована відповідач, яка не є членом сімї позивача. Згідно із частиною 1 статті 383 ЦК України, власник житлового будинку, квартири має право використовувати помешкання для власного проживання, проживання членів своєї сім'ї, інших осіб. Відповідно до статті 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном. Згідно зі статтею 156 ЖК України члени сімї власника жилого будинку (квартири), які проживають разом із ним у будинку (квартирі), що йому належить користуються жилим приміщенням нарівні з власником будинку (квартири), якщо при їх вселенні не було іншої угоди про порядок користування цим приміщенням. Аналогічну норму містить також стаття 405 ЦК України. Таким чином, право членів сімї власника будинку (квартири) користуватись цим жилим приміщенням може виникнути та існувати лише за наявності права власності на будинок в особи, членами сімї якого вони є; і з припиненням права власності особи втрачається й право користування жилим приміщенням у членів його сімї. Зазначений висновок викладений у постанові Верховного Суду України від 05.11.2014р. у справі № 6-158цс14, а також у постанові Верховного Суду від 29.01.2018р. у справі № 766/1955/16-ц. Згідно із частиною 4 статті 156 ЖК України до членів сімї власника будинку (квартири) належать особи, зазначені у частині 2 статті 64 цього Кодексу, тобто дружина (чоловік), діти і батьки кожного з подружжя. Членами сім'ї власника можуть бути визнано й інших осіб, якщо вони постійно поживають разом з наймачем і ведуть з ним спільне господарство. Отже, права і обовязки членів сімї власника будинку (квартири) регулюються статтями 156, 157 ЖК України, а права і обовязки наймачів - статтями 158 - 170 ЖК України, а також главою 59 ЦК України. Враховуючи те що між сторонами по справі договори найму на проживання у спірному житловому приміщенні не укладались, відповідач, залишаючись зареєстрованим у вказаній квартирі, власником якого є позивач, є сторонньою для неї особою, яка перешкоджає позивачу належним чином користуватися і володіти вказаним житловим приміщенням, чим порушує її права, як власника. З огляду на це, позов належить визнати обґрунтованим та задовольнити в повному обсязі. У відповідності до вимог ст. 141 ЦПК України, з відповідача на користь позивача належить стягнути судовий збір в розмірі 704,80 грн., сплата якого підтверджується відповідною квитанцією (а.с.1). На підставі наведеного та

Outcome: approved