Jurisdiction: civil
Date: 2017-03-30 00:00:00

Позивач звернулась до суду з позовом до відповідача про визнання особи такою, що втратила право користування квартирою, в якому зазначила, що вона є наймачем квартири [ADDRESS]. Крім неї у зазначеній квартирі зареєстровані її донька, [PERSON], онука, [PERSON], колишній чоловік дочки - [PERSON]. Відповідач, [PERSON] в спірній квартирі не мешкає з травня 1999 року, квартиру залишив добровільно, пішовши з неї та забравши всі свої особисті речі. Шлюб між дочкою позивача та відповідачем розірвано 02.12.2004 року. Таким чином, відповідач у квартирі не проживає, житлом не користується, його речі в приміщенні відсутні, в оплаті комунальних платежів та в утриманні квартири він участі не бере. Оскільки відповідач в спірній квартирі не проживає, комунальні платежі не оплачує, виникають проблеми з надмірною сплатою комунальних послуг, які не надаються, але нараховуються на нього, позивач позбавлена можливості оформити субсидії, інші соціальні пільги, тощо. Посилаючись на зазначене, позивач просить суд визнати відповідача таким, що втратив право користування житловим приміщенням, а саме, квартирою 27 по вул. Тимурівців, 23 в м. Харкові. Позивач [PERSON] до початку судового засідання звернулась із заявою, в якій позовні вимоги підтримала в повному обсязі, просила розглянути справу за її відсутністю, проти ухвалення заочного рішення по справі не заперечувала. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з'явився, про дату та час розгляду справи був повідомлений належним чином, причини неявки не повідомив, заяв про розгляд справи за його відсутності не подавав. Представник третьої особи на судове засідання не зявився, про причини неявки суд не повідомив, про час та місце розгляду справи сповіщений своєчасно та належним чином. Зі згоди позивача, суд розглянув справу в порядку заочного провадження, на підставі наявних доказів, відповідно до вимог ст.224 ЦПК України. Судом встановлено, що квартира [ADDRESS], є неприватизованою та згідно рішення виконавчого комітету Харківської міської ради від 05.04.1994 року, наймачем вказаної квартири визнано [PERSON] (а.с. 6). Згідно з довідкою дільниці № 35 КП «Жилкомсервіс» №3139 від 09.12.2016 року (а.с. 4) у спірній квартирі [ADDRESS], зареєстровані: [PERSON] ,[INFO], її дочка, [PERSON], [INFO], онука [PERSON], [INFO], а також [PERSON], [INFO]. В матеріалах справи наявна копія свідоцтва про розірвання шлюбу, з якої вбачається, що шлюб між [PERSON]Г, та [PERSON] розірвано, про що зроблено відповідний актовий запис №1125 від 02.12.2004 року. З наведеного вбачається, що відповідач фактично не проживає у спірній квартирі з 1999 року, комунальні послуги не сплачує, з реєстраційного обліку не знятий. Відповідно до\~ст. 47 Конституції України, кожен має право на житло. Ніхто не може бути примусово позбавлений житла інакше як на підставі закону за рішенням суду. Статтею 72 ЖК України визначено, що визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням внаслідок відсутності цієї особи понад встановлені строки, провадиться в судовому порядку. Відповідно до ч. 1 ст. 71 ЖК України при тимчасовій відсутності наймача або членів його сім'ї за ними зберігається жиле приміщення протягом шести місяців. Таким чином, суд дійшов висновку, що відповідач [PERSON] втратив право користування спірною квартирою за адресою: [ADDRESS], як особа, що не проживає без поважних причин строком більше ніж шість місяців, що відповідно є підставою для зняття її з реєстрації згідно вимог Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні». Відповідно до ч. 1 ст. 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Враховуючи, що згідно наявної в матеріалах справи квитанції про сплату судового збору вказаний збір сплачено в повному обсязі [PERSON], з відповідача на користь позивача підлягає стягненню сплачений останньою судовий збір в розмірі 551,2 грн. На підставі викладеного та

Outcome: approved