Jurisdiction: civil
Date: 2019-09-30 00:00:00

Позивач звернулась в суд з позовом, в якому просить визнати протиправним та скасувати запис № [NUMBER] із датою та часом державної реєстрації - 09.11.2018 рік 16:33:07 про проведену державну реєстрацію права власності Товариства з обмеженою відповідальністю «Кредитні ініціативи» на квартиру [ADDRESS] . Позов мотивує тим, що вона згідно договору купівлі-продажу, посвідченого приватним нотаріусом Кіровоградського міського нотаріального округу Стоєвою Г.Ф. 03.07.2000 року за № 2758, є власником вказаної квартири. Державна реєстрація права власності на квартиру проведена 25.07.2000 року. 06.12.2018 року за місцезнаходженням квартири з`явились невідомі особи, які представились працівниками відповідача і повідомили особі, що здійснює догляд за квартирою, що вони стали власниками помешкання. В подальшому вона з`ясувала, що згідно інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна, індексний номер довідки 14839920 від 06.12.2018 року, зазначено в розділі форма власності - приватна, а в розділі власники - Товариство з обмеженою відповідальністю «Кредитні ініціативи», код ЄДРПОУ 35326253, м. Київ, вул. Хвойки Вікентія, 21, номер запису про право власності [NUMBER], дата та час реєстрації - 09.11.2018 рік 16:33:07. В розділі підстава внесення запису № [NUMBER] про право власності зазначено: рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень (з відкриттям розділу) індексний номер 43995160 від 12.11.2018. Державний реєстратор Таран Мирослава Василівна , Кіровоградська філія комунального підприємства «Реєстрація нерухомості» Кіровоградська область. В розділі підстава виникнення права власності зазначено: повідомлення про звернення стягнення, серія та номер: б/н, виданий 13.03.2018, видавник: ТОВ «Кредитні ініціативи»; кредитний договір, серія та номер: 30-06-04/30-КЛ, виданий 27.12.2005, видавник: АКБ «ТАС-Комерцбанк»; договір іпотеки, серія та номер: 4768, виданий 27.12.2005, видавник: Приватний нотаріус Балик Т.М. Вважає, що перехід права власності на квартиру, реєстрація якого відбулась на підставі рішення державного реєстратора Таран М.В. від 12.11.2018 року, є незаконним, дії відповідача щодо зміни власника квартири є протиправними та такими, що спрямовані на умисне позбавлення її права власності, а вищезазначений запис про проведену державну реєстрацію права власності на квартиру за відповідачем повинен бути скасований, як такий, що суперечить закону. Посилається на рішення суду щодо даних правовідносин оскільки у неї не виникло обов`язку перед банком щодо повернення кредиту, то у нього не виникло зобов`язань і за договором іпотеки, а тому у ТОВ «Кредитні ініціативи», як у іпотекодержателя, відсутні правові підстави для звернення стягнення на предмет іпотеки, у тому числі шляхом набуття права власності на предмет іпотеки і запис про право власності № [NUMBER] ТОВ «Кредитні Ініціативи» на квартиру [ADDRESS] , було здійснено за відсутності для нього будь-яких правових підстав. Представник позивача позов підтримав, посилаючись на обставини, викладені в позовній заяві та відповіді на відзив, просив позов задовольнити. Представник відповідача позов не визнала, надала суду відзив на позов, зазначаючи, що єдиною обставиною, встановленою рішеннями судів, на які посилається позивач, є те, що висновком почеркознавчої експертизи встановлено, що підпис в заявах на видачу коштів виконаний не самою позивачкою, а іншою особою з ретельним наслідуванням підпису [PERSON] шляхом попереднього тренування з відпрацюванням стереотипу підпису [PERSON] . В той же час посилання про відсутність інших зобов`язань є не обставинами, а правовою оцінкою і підлягають доказуванню. Реєстрація права власності за іпотекодержателем ТОВ «Кредитні ініціативи» здійснена за договором іпотеки, яке містить застереження про можливість задоволення вимог іпотекодержателя шляхом набуття права власності на предмет іпотеки і яке має пріоритетне право перед іншими вимогами. Заслухавши пояснення представників сторін, дослідивши матеріали справи судом встановлені такі факти та відповідні їм правовідносини. Судом встановлено, що [PERSON] , згідно договору купівлі-продажу посвідченого приватним нотаріусом Кіровоградського міського нотаріального округу Стоєвою Г.Ф. від 03.07.2000 року за № 2758 є власником квартири [ADDRESS] . Державна реєстрація права власності на квартиру проведена 25.07.2000 року. 27.12.2005 року між акціонерним комерційним банком «ТАС-Комерцбанк», правонаступником якого є ПАТ «Сведбанк» та [PERSON] укладено кредитний договір № 30.06-04/30-КЛ, згідно якого банк надав позичальнику грошові кошти у вигляді кредитної лінії у розмірі 25 000 доларів США на строк з 27.12.2005 року по 27.12.2010 року на умовах, передбачених у цьому договорі, а позичальник зобов`язався повернути кредит, сплатити проценти за користування кредитом та виконати свої зобов`язання у повному обсязі у строки, передбачені цим договором. В забезпечення виконання зобов`язань за кредитним договором 27.12.2005 року між банком та позивачам, укладено нотаріально посвідчений іпотечний договір відповідно до якого позивач передала в іпотеку банку належне їй на праві власності нерухоме майно. 04.07.2006 року між банком та позивачем укладено додаткову угоду № 1 до кредитного договору № 30.06-04/30-КЛ від 27.12.2005 року, згідно якої банк надав позичальнику грошові кошти у вигляді кредитної лінії у розмірі 35 000 доларів США на строк з 11.12.2005 року по 27.12.2010 року на умовах, передбачених у цьому договорі, а позичальник зобов`язався повернути кредит, сплатити проценти за користування кредитом та виконати свої зобов`язання у повному обсязі у строки, передбачені цим договором. У зв`язку з укладенням 04.07.2006 року додаткової угоди між сторонами укладено нотаріально посвідчений договір про внесення змін до договору іпотеки. Зобов`язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 ЦК України, зокрема з правочинів. Частиною 1 ст. 509 ЦК України передбачено, що зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Відповідно до ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (ч. 1 ст. 1048 ЦК України). За ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання) (ст. 610 ЦК України). Боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом (ч. 1 ст. 612 ЦК України). Згідно ч. ст. 611 ЦК України у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом. Статтею 572 ЦК України встановлено, що в силу застави кредитор (заставодержатель) має право у разі невиконання боржником (заставодавцем) зобов`язання, забезпеченого заставою, одержати задоволення за рахунок заставленого майна переважно перед іншими кредиторами цього боржника, якщо інше не встановлено законом (право застави). Згідно ч. 1 ст. 575 ЦК України іпотекою є застава нерухомого майна, що залишається у володінні заставодавця або третьої особи. Відповідно до статті 1 Закону України «Про іпотеку» іпотека - вид забезпечення виконання зобов`язання нерухомим майном, що залишається у володінні і користуванні іпотекодавця, згідно з яким іпотекодержатель має право в разі невиконання боржником забезпеченого іпотекою зобов`язання одержати задоволення своїх вимог за рахунок предмета іпотеки переважно перед іншими кредиторами цього боржника у порядку, встановленому цим Законом. Згідно з ч. 5 ст. 3 Закону України «Про іпотеку» іпотека має похідний характер від основного зобов`язання і є дійсною до припинення основного зобов`язання або до закінчення строку дії іпотечного договору. Відповідно до ч. 1 ст. 12 Закону України «Про іпотеку» у разі порушення іпотекодавцем обов`язків, встановлених іпотечним договором, іпотекодержатель вправі вимагати дострокового виконання основного зобов`язання, а в разі його невиконання - звернути стягнення на предмет іпотеки. Частиною 1 ст. 33 та ст. 39 Закону України «Про іпотеку» передбачено право іпотекодержателя задовольнити свої вимоги за основними зобов`язаннями шляхом звернення стягнення на предмет іпотеки в разі невиконання або неналежного виконання боржником основного зобов`язання. Звернення стягнення на предмет іпотеки здійснюється на підставі рішення суду, виконавчого напису нотаріуса або згідно з договором про задоволення вимог іпотеко держателя. Таким чином, законодавством встановлено, що при іпотеці, як одному із засобів забезпечення зобов`язання, іпотекодержатель має право одержати задоволення своїх вимог за рахунок предмета іпотеки лише у разі невиконання боржником забезпеченого іпотекою зобов`язання. Рішенням Ленінського районного суду м. Кіровограда від 01.11.2012 року в задоволенні позову ПАТ «Сведбанк» до [PERSON] про стягнення заборгованості відмовлено. Вказаним рішенням суду встановлено, що відповідачем [PERSON] доведено, що нею не вчинялись будь-які дії щодо підписування заяв на видачу коштів № 624-3 від 28.12.2005 року; № к624-32571 від 02.03.2006 року; № к624-62060 від 10.05.2006 року; № к624-67682 від 19.05.2006 року; № к624-81527 від 09.06.2006 року; № к624-87991 від 21.06.2006 року; № к624-92425 від 29.06.2006 року; № к624-101190 від 11.07.2006 року; № 1 від 21.09.2006 року; № 1 від 29.09.2006року; № 1 від 11.10.2006 року, що має наслідком їх нікчемність, а тому не створює жодних юридичних наслідків та виключає обов`язок [PERSON] нести відповідальність перед банком за невиконання кредитного договору. Зазначений висновок зроблено судом на підставівисновку судово-почеркознавчої експертизи Кіровоградського відділення Одеського науково-дослідного інституту судових експертиз, складеного 19.06.2012 року, з якого вбачається, що підписи від імені [PERSON] у вищевказаних документах виконані не самою [PERSON] , а іншою особою з ретельним наслідуванням підпису Курята шляхом попереднього тренування з відпрацюванням стереотипу підпису [PERSON] . Ухвалою колегії суддів судової палати у цивільних справах апеляційного суду Кіровоградської області від 19.11.2013 року рішення Ленінського районного суду м. Кіровограда від 01.11.2012 року залишено без змін Рішенням Ленінського районного суду м. Кіровограда від 06.05.2014 року у справі № 405/10784/13-ц позов [PERSON] до приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Пономарьова В.Ю., ТОВ «Кредитні ініціативи», за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідачів Ленінського відділу ДВС Кіровоградського МУЮ про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню задоволено та визнано виконавчий напис приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Пономарьова Володимира Юрійовича, який вчинено 23.10.2013 року, зареєстровано в реєстрі за №1724, та за яким пропоновано звернути стягнення на квартиру [ADDRESS] , що належить на праві власності [PERSON] , та було передано в іпотеку на підставі договору іпотеки, посвідченого 27.12.2005 року приватним нотаріусом Кіровоградського міського нотаріального округу Балик Т.М., в забезпечення зобов`язань по кредитному договору № 30.06-04/30-КЛ від 27.12.2005 року АКБ «ТАС-Комерцбанк», правонаступником якого в подальшому стало ВАТ «Сведбанк» та правонаступником якого на цей час є ПАТ «Сведбанк», яке 28.11.2012 року на підставі договору факторингу № 15 відступило право вимоги за кредитним договором та 28.11.2012 року на підставі договору про відступлення прав за іпотечними договорами, відступило право вимоги за іпотечним договором ТОВ «Факторингова компанія «Вектор Плюс», яке надалі, 28.11.2012 року на підставі договору факторингу та на підставі договору про відступлення прав за іпотечними договорами відступило право вимоги за кредитним договором та право вимоги за іпотечним договором ТОВ «Кредитні ініціативи», та за рахунок коштів, отриманих від реалізації квартири [ADDRESS] , задовольнити вимоги ТОВ «Кредитні ініціативи» у розмірі заборгованості, що виникла внаслідок невиконання/неналежного виконання боржником [PERSON] умов кредитного договору з 28.11.2012 року по 01.08.2013 року в загальному розмірі 341 786,49 грн., таким, що не підлягає виконанню. Вказаним рішенням встановлено відсутність правових підстав для звернення стягнення на предмет іпотеки, яким забезпечувалося виконання основного зобов`язання за зазначеним кредитним договором шляхом вчинення виконавчого напису. Відповідно до частини 4 статті 82 Цивільного процесуального кодексу України обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом. Суд приходить до висновку, що у позивача не виникло обов`язку перед банком щодо повернення кредиту, в зв`язку з чим у неї не виникло зобов`язань і за договором іпотеки, а тому у ТОВ «Кредитні ініціативи», як у іпотекодержателя, відсутні правові підстави для звернення стягнення на предмет іпотеки, у тому числі шляхом набуття права власності на предмет іпотеки. Згідно «Інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна» за №148399201 від 06.12.2018 року зазначено: в розділі форма власності - приватна, в розділі власники - Товариство з обмеженою відповідальністю «Кредитні Ініціативи», код ЄДРПОУ 35326253, м. Київ, вул. Хвойки Вікентія, 21. Номер запису про право власності: [NUMBER]. Дата та час державної реєстрації - 09.11.2018 рік 16:33:07. В розділі підстава внесення запису № [NUMBER] про право власності зазначено: Рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень (з відкриттям розділу) індексний номер 43995160 від 12.11.2018. Державний реєстратор Таран Мирослава Василівна , Кіровоградська філія комунального підприємства «Реєстрація нерухомості» Кіровоградська область. В розділі підстава виникнення права власності зазначено: повідомлення про звернення стягнення, серія та номер: б/н, виданий 13.03.2018, видавник: ТОВ «Кредитні ініціативи»; кредитний договір, серія та номер: 30-06-04/30-КЛ, виданий 27.12.2005, видавник: АКБ «ТАС-Комерцбанк»; договір іпотеки, серія та номер: 4768, виданий 27.12.2005, видавник: Приватний нотаріус Балик Т.М. Відносини, що виникають у сфері державної реєстрації речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень, і спрямовані на забезпечення визнання та захисту державою таких прав регулює Закон України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень». Дія цього Закону поширюється на державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно, розміщене на території України, та обтяжень таких прав (ч. 1 ст. 1 Закону). Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 2 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» державна реєстрація речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень - офіційне визнання і підтвердження державою фактів набуття, зміни або припинення речових прав на нерухоме майно, обтяжень таких прав шляхом внесення відповідних записів до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно. За приписами ч. 2 ст. З Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» речові права на нерухоме майно та їх обтяження, що підлягають державній реєстрації відповідно до цього Закону, зникають з моменту такої реєстрації. Пунктом 1 ч. 1 ст. 4 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» передбачено, що державній реєстрації прав підлягає, зокрема, право власності. Відповідно до ч.1 ст.18 Закону України «Про державну реєстрацію речових драв на нерухоме майно та їх обтяжень» державна реєстрація прав та їх обтяжень проводиться в такому порядку: 1. прийняття/отримання документів для державної реєстрації прав, формування та реєстрація заяви в базі даних заяв; 2. виготовлення електронних копій документів, поданих для державної реєстрації прав, шляхом сканування (у разі подання документів у паперовій формі) та їх розміщення у Державному реєстрі прав; 3. встановлення черговості розгляду заяв, зареєстрованих у базі даних заяв; 4. перевірка документів на наявність підстав для зупинення розгляду заяви, зупинення державної реєстрації прав, відмови у проведенні державної реєстрації прав та прийняття відповідних рішень; 5. прийняття рішення про державну реєстрацію прав (у разі відсутності підстав для зупинення розгляду заяви, зупинення державної реєстрації прав, замови у проведенні державної реєстрації прав); 6. відкриття розділу в Державному реєстрі прав та/або внесення до відкритого розділу або спеціального розділу Державного реєстру прав відповідних відомостей про речові права на нерухоме майно та їх обтяження, про об`єкти та суб`єктів цих орав; 7. формування витягу з Державного реєстру прав про проведену державну реєстрацію прав для подальшого використання заявником; 8. видача/отримання документів за результатом розгляду заяви. Згідно п. 6 ч. 1 ст. 24 Закону передбачено, у державній реєстрації прав та їх обтяжень може бути відмовлено у разі, якщо наявні зареєстровані обтяження речових прав на нерухоме майно. Згідно Актуальної інформації про державну реєстрацію обтяжень від 07.11.2013 року на майно [PERSON] накладено обтяження «арешт нерухомого майна». В розділі підстава «виникнення зазначено - постанова про арешт майна боржника та оголошення оборони на його відчуження, серія та номер 40515268, виданий 04.11.2013 року , заявник: Ленінський ВДВС Кіровоградського МУЮ. Державний реєстратор Таран Мирослава Василівна при прийнятті рішення про державну реєстрацію права власності на квартиру [ADDRESS] не прийняла до уваги наявність рішень судів, що набрали законної сили між сторонами з приводу спірної квартири [ADDRESS] і запис про право власності за ТОВ «Кредитні ініціативи» було здійснено за відсутності правових підстав. Відповідно до пунктів 5.17. та 5.18 постанови Великої Палати Верховного Суду від 04.09.2018 року у справі № 915/127/18 рішення суб`єкта державної реєстрації прав про державну реєстрацію прав із внесенням відповідного запису до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно вичерпує свою дію. Тому належним способом захисту права або інтересу позивача у такому разі є не скасування рішення суб`єкта державної реєстрації прав про державну реєстрацію прав, а скасування запису про проведену державну реєстрацію права оренди (частина друга статті 26 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень»). Якщо судом буде встановлено, що суб`єкт державної реєстрації прав правомірно прийняв рішення про державну реєстрацію права (зокрема, для державної реєстрації подані всі необхідні документи, які вимагаються відповідно до закону, та відсутні встановлені законом підстави для відмови в державній реєстрації права), то це не є перешкодою для задоволення позову про скасування запису про проведену державну реєстрацію права, якщо наявність такого запису порушує право або інтерес позивача. Тому за позовом про скасування запису про проведену державну реєстрацію права оренди відповідачем є не суб`єкт держаної реєстрації прав, а особа, щодо якої права якої здійснено такий запис. Також відповідно до пункту 32 постанови Великої Палати Верховного Суду від 16.01.2019 року у справі № 755/9555/18 під час розгляду справи суди мають врахувати висновок Великої Палати Верховного Суду стосовно того, що після внесення відповідного запису до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно належним способом захисту права є не скасування рішення суб`єкта державної реєстрації прав про державну реєстрацію, яке вичерпало свою дію, а скасування запису про проведену державну реєстрацію відповідного права (пункт 5.17 постанови від 04.09.2018 року у справі № 915/127/18). Відповідно до статті 41 Конституції України право приватної власності набувається в порядку, визначеному законом та ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним. Згідно ч. 1 статті 321 ЦК України ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності або обмежений у його здійсненні. Відповідно до ч. 1 статті 316 ЦК України правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб. Згідно ч. 1 статті 317 ЦК України встановлено, що власникові належить право володіння, користування та розпорядження своїм майном. Згідно ч. 2 ст. 26 Закону у разі скасування на підставі рішення суду рішення про державну реєстрацію прав, документів, на підставі яких проведено державну реєстрацію прав, скасування записів про проведену державну реєстрацію прав, а також у випадку, передбаченому підпунктом «а» пункту 2 частини шостої статті 37 цього Закону, до Державного реєстру прав вноситься запис про скасування державної реєстрації прав. Суд приходить до висновку, що перехід права власності на квартиру, реєстрація якого відбулась на підставі рішення державного реєстратора Таран Мирослави Василівни від 12.11.2018 року, є незаконним, дії ТОВ «Кредитні ініціативи» щодо зміни власника квартири [ADDRESS] є протиправними, а запис № [NUMBER] із датою та часом державної реєстрації - 09.11.2018 рік 16:33:07 про проведену державну реєстрацію права власності на квартиру за ТОВ «Кредитні ініціативи» повинен бути скасований. Відповідно до вимог статті 141 ЦПК України у разі задоволення позову судові витрати покладаються на відповідача, а тому стягненню на користь позивача з відповідача підлягають судові витрати, понесені нею та підтверджені наданою квитанцією в сумі 768,40 грн.

Outcome: approved