Jurisdiction: civil
Date: 2020-10-19 00:00:00

Позивач звернулась до суду з позовом, в якому просить позбавити батьківських прав [PERSON] , [INFO] , відносно малолітньої [PERSON] , [INFO] . Зазначає, що з відповідачем перебувала у зареєстрованому шлюбі, який було розірвано на підставі рішення Комінтернівського районного суду м. Харкова від 09.07.2018 року. Від шлюбу мають малолітню доньку - [PERSON] , [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] , виданим Червонозаводським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Харківського міського управління юстиції, актовий запис № 68. Донька [PERSON] зареєстрована та проживає разом з нею, перебуває на її утриманні. Відповідач ніколи не допомагав матеріально забезпечувати дитину за час їхнього проживання однією сім`єю, а також не хоче виконувати своїх обов`язків після розірвання шлюбу. Нею було отримано рішення суду та виконавчий лист щодо стягнення аліментів з відповідача, однак [PERSON] жодного разу не з`явився до суду при розгляді справи, хоча повідомлявся належним чином, дану поведінку можливо розцінювати, як той факт, що відповідачу не цікаво взагалі нічого, що пов`язано з його дитиною. На даний час відповідач не сплачує аліменти на утримання спільної дитини. Відповідач [PERSON] своїх батьківських обов`язків, зокрема обов`язку виховувати та утримувати дитину до досягнення нею повноліття, не виконує, не здійснює жодних дій, спрямованих на їх виконання. Жодного разу батько дитини [PERSON] не провідав дочку і не поцікавився її станом здоров`я, розвитком, чи є в неї необхідний одяг, як вона харчується, не виявляє бажання спілкуватися з нею, не турбується про її фізичний та духовний розвиток, матеріальної допомоги не надає. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення відповідача від виховання дитини. У судове засідання позивач не з`явилась, надала заяву про розгляд справи за її відсутності, позовні вимоги підтримала у повному обсязі, не заперечувала проти заочного розгляду справи у разі неявки відповідача. Відповідач у судове засідання не з`явився, про день, час та місце розгляду справи повідомлений своєчасно та належним чином, про що свідчать матеріали справи, причину неявки до суду не повідомив, заяви про розгляд справи за його відсутності не надавав, у зв`язку з чим зі згоди позивача та на підставі ст.ст. 223 ч. 4, 280, 281 ЦПК України, суд вважає можливим розглянути справу за відсутності відповідача та постановити заочне рішення на підставі наявних доказів. Представник третьої особи у судове засідання не з`явився, надав заяву про розгляд справи за його відсутності, позов підтримав. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного. Судом встановлено, що сторони перебували у зареєстрованому шлюбі, який було розірвано на підставі рішення Комінтернівського районного суду м. Харкова від 09.07.2018 року. Від шлюбу сторони мають малолітню доньку - [PERSON] , [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] , виданим Червонозаводським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Харківського міського управління юстиції. Донька [PERSON] проживає разом з позивачем. Заочним рішенням Комінтернівського районного суду м. Харкова від 28.10.2019 року з [PERSON] на користь [PERSON] стягнено аліменти на утримання доньки [PERSON] у розмірі 1500 грн. щомісяця, починаючи з 18.02.2019 року і до повноліття дитини або зміни матеріального становища сторін. З висновку Департаменту служб у справах дітей Харківської міської ради від 22.05.2019 року вбачається доцільність позбавлення відповідача батьківських прав відносно його доньки [PERSON] . У висновку зазначено, що батько дитини [PERSON] тривалий час не приймає участі у вихованні та матеріальному утриманні дитини, не цікавиться станом здоров`я дочки, її розвитком. Згідно з інформацією адміністрації Харківського дошкільного навчального закладу № 24, який відвідує малолітня [PERSON] , з 11.10.2018 року, за весь час перебування в садочку дитину приводить та забирає мати [PERSON] . Всі благодійні внески та оплату за харчування проводить мати дитини. Згідно з інформацією адміністрації КНП «Міська дитяча поліклініка № 1», де малолітня [PERSON] перебуває під наглядом фахівців з 13.04.2016 року, догляд за малолітньою, піклування про стан її здоров`я здійснює мати [PERSON] . Супровід [PERSON] при плановому відвідуванні лікарів здійснює мати. Батько дитини [PERSON] не приймає участі у вихованні малолітньої. Згідно з інформацією Центру логопедії та психології, [PERSON] відвідує розвивальні та корекційні заняття логопеда з лютого 2019 року. Батько дитини ніколи не приводив дитину на заняття та ніколи не забирав з занять, долею дочки не цікавився, участі в вихованні дитини не приймає. Мати [PERSON] приділяє значну увагу до виховання та розвитку дочки, піклується про її фізичний та психічний стан. Згідно з інформацією керівника ДТМ «Арт-яблучко», який відвідує [PERSON] , приводить дитину на заняття та забирає її виключно мати [PERSON] . Будь-які організаційні збори та витрати на костюми для виступів сплачує мати дитини. В святах та конкурсах дитина приймає участь виключно у супроводі матері. Батько дитини [PERSON] , не з`являвся жодного разу, ніякої участі у заходах гуртку не брав. Згідно з інформації мешканців будинку [ADDRESS] , [PERSON] приділяє значну увагу до виховання та розвитку дочки [PERSON] , піклується про її стан здоров`я, займається спортом. Батько дитини [PERSON] долею дочки не цікавиться, участі у виховані дитини не приймає. Відповідачем не спростовано, що він не виявляє бажання спілкуватися з дитиною та приймати участь у її вихованні, не цікавиться успіхами доньки, станом її здоров`я, не турбується про фізичний і духовний розвиток дитини, не забезпечує дитину харчуванням, одягом, взуттям ті іншими речами, необхідними для нормального розвитку дитини. Суд зазначає, що відповідно до ст. 164 СК України, мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він не забрали дитину з пологового будинку або з іншого закладу охорони здоров`я без поважної причини і протягом шести місяців не виявляли щодо неї батьківського піклування; ухиляються від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини, жорстоко поводяться з дитиною; є хронічними алкоголіками або наркоманами; вдаються до будь-яких видів експлуатації дитини, примушують її до жебракування та бродяжництва; засуджені за вчинення умисного злочину щодо дитини. В постанові №3 Пленуму Верховного Суду України від 30 березня 2007 року «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» (Із змінами, внесеними згідно з постановою Пленуму Верховного Суду України №20 від 19 грудня 2008 року), а саме в пункті 15 зазначено, що позбавлення батьківських прав (тобто прав на виховання дитини, захист її інтересів, на відібрання дитини в інших осіб, які незаконно її утримують, та ін.), що надані батькам до досягнення дитиною повноліття і ґрунтуються на факті спорідненості з нею, є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківських обов`язків. В пункті 16 даної постанови зазначено, що ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками. В силу ч. 1 ст. 3 Конвенції про права дитини від 20 листопада 1989 року (ратифікована Україною 27 лютого 1991 року, дата набуття чинності для України 27 вересня 1991 року) в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питанням соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Статтею 12 Закону України «Про охорону дитини» передбачено, що на кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки, або особи, які їх замінюють, мають право і зобов`язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров`я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці. Відповідно до ст. 150 СК України батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток, забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя. Приписами статті 165 СК України передбачено, що право на звернення до суду з позовом про позбавлення батьківських прав мають один з батьків, опікун, піклувальник, особа, в сім`ї якої проживає дитина, заклад охорони здоров`я, навчальний або інший дитячий заклад, в якому вона перебуває, орган опіки та піклування, прокурор, а також сама дитина, яка досягла чотирнадцяти років. Враховуючи викладене, суд вважає встановленим, що відповідач свідомо ухиляється від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини. Згідно ст. 81 ЦПК України кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Суду не надано жодного доказу, який би спростовував заявлені вимоги, а оскільки цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності, диспозитивності та рівності сторін, виходячи з інтересів дитини, суд вважає за необхідне позбавити відповідача батьківських прав відносно його доньки [PERSON] . Відповідно до положень ст. 141 ЦПК України суд стягує з відповідача на користь позивача понесені витрати по сплаті судового збору.

Outcome: approved