Jurisdiction: civil
Date: 2017-10-04 00:00:00

Позивач звернулась до суду з відповідною позовною заявою, в інтересах [PERSON], про визнання за [PERSON], в порядку спадкування за законом після смерті чоловіка [PERSON], померлого [INFO] р., право власності на будинок садибного типу, що розташований за адресою: [ADDRESS]. В обґрунтування позовних вимог позивач зазначила про те, що [PERSON] бувши спадкоємицею за законом, фактично прийняла спадщину, проте у видачі свідоцтва про право власності на спадкове майно державним нотаріусом відмовлено з підстави відсутності необхідних для видачі вказаного свідоцтва документів, в наслідок чого остання позбавлена можливості реалізувати спадкове майно. У судове засідання сторони не з'явились, подали на адресу суду письмові заяви про розгляд справ за своєї відсутності. На підставіч. 2 ст. 197 ЦПК України, суд вважає можливим, у зв'язку з неявкою сторін, судове засідання проводити без фіксування за допомогою звукозаписувального технічного засобу. Дослідивши матеріали справи та письмові докази, суд дійшов висновку, про задоволення позовних вимог з наступних підстав. Відповідно до ст. 1217 ЦК України, спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Відповідно до ч.1,2, 5 ст.1268 ЦК України, спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або відмовитись від неї, незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. Відповідно до ст. 392 ЦК України власник майна може пред'явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності Так судом встановлено, що [INFO] р. помер [PERSON], що підтверджується копією відповідного свідоцтва серія [NUMBER] актовий запис про смерть №53. За життя [PERSON] та [PERSON] перебували між собою у зареєстрованому шлюбі з 05.07.1975 р., що підтверджується копією свідоцтва про шлюб, виданого міським відділом РАЦС м. Нова Каховка, актовий запис №295. Після смерті [PERSON] відкрилась спадщина на належне йому на праві приватної власності, на підставі договору дарування від 24.12.2004 р., посвідченого приватним нотаріусом Новокаховського міського нотаріального округу Крамчаніним С.А., будинку садибного типу, що розташований за адресою: Херсонська обл. м. Нова Каховка, с. Корсунка, вул. Монастирська (Комінтерна) 43. Позивач бувши спадкоємцем за законом, фактично прийняла спадщину, подавши відповідну заяву до нотаріальної контори, проте як вбачається з постанови про відмову у вчиненні нотаріальних дій від 14.07.2017 р., в.о. державного нотаріуса Новокаховської державної нотаріальної контори [PERSON], після смерті [PERSON] заведено спадкову справу №187\\17 за заявою [PERSON], проте у видачі свідоцтва про право власності на спадкове майно відмовлено, у зв'язку з відсутності оригіналу правовстановлюючого документу. Вказані обставини на даний час перешкоджають позивачу в оформленні спадкових прав. Відповідно до п. 23 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику у справах про спадкування» №7 від 30.05.2008 року, свідоцтво про право на спадщину видається за письмовою заявою спадкоємців, які прийняли спадщину в порядку, установленному цивільним законодавством. За наявності умов для одержання в нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину вимоги про визнання права на спадщину судовому розглядові не підлягають. У разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутисядо суду за правилами позовного провадження. Згідно ч.5ст.1268 та ч.3 ст.1296 ЦК України, незалежно від часу прийняття спадщини, вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. Відсутність свідоцтва про право на спадщину не позбавляє спадкоємця права на спадщину. Згідно з п. 1 ст. 6 Європейської Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, ратифікованої Україною Законом України № 475/97-ВР від 17.07.1997 року, яка, відповідно до ст. 9 Конституції України, є частиною національного законодавства України, кожна людина при визначенні її громадянських прав та обов'язків має право на справедливий розгляд справи незалежним та безстороннім судом. Право власності спадкоємця на спадкове майно підлягає захисту в судовому порядку шляхом його визнання у разі, якщо таке право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності (ст. 392 ЦК України). Аналізуючи надані письмові докази в їх сукупності та враховуючи, що правомірне набуття права власності [PERSON], яка є єдиною спадкоємицею, на спадкове майно в судовому засіданні встановлено і підтверджено відповідними доказами, що не порушує права інших осіб, суд вважає позовні вимоги про визнання права власності в порядку спадкування, як за спадкоємцем за законом, є законними та обґрунтованими.

Outcome: approved