Jurisdiction: civil
Date: 2017-07-18 00:00:00

Позивач звернулась до суду з позовною заявою про визнання [PERSON] та [PERSON] такими, що втратили право користування житловим приміщенням, а саме квартирою № 27 у будинку № 29 по вул. М.Грушевського в місті Маріуполі. В позовній заяві зазначила, що позивачу був виданий ордер на житлове приміщення № 003659 від 01.10.1990 року, на підставі рішення виконавчого комітету Маріупольської міської ради народних депутатів № 132/1 від 28.04.1990 року. В зазначеній квартирі позивач проживала разом зі своїми синами з 1992 року. У 1997 році її сини [PERSON] та [PERSON] виїхали із зазначеної квартири та по теперішній час там не проживають. Відповідача оплату за комунальні послуги не здійснюють. Просила визнати відповідачів такими, що втратили право користування житловим приміщенням. Позивач [PERSON] та її представник [PERSON] в судовому засіданні позовні вимоги підтримали у повному обсязі, просили їх задовольнити. Відповідачі у судове засідання не зявились з невідомих суду причин, про час та місце розгляду справи були повідомлені у встановленому законом порядку. Допитана в судовому засіданні в якості свідка [PERSON] суду пояснила, що проживає разом із позивачем в одному підїзді, добре її знає та часто заходить у гості. Відповідачі з 1997 року разом із позивачем не проживають. Допитаний в судовому засіданні в якості свідка [PERSON] суду пояснив, що проживає разом із позивачем в одному підїзді на девятому поверсі. Відповідачів не бачив за місцем проживання позивача приблизно з 2000 року. Враховуючи те, що по справі достатньо матеріалів про права та взаємовідносини сторін, зі згоди позивача суд ухвалив рішення при заочному розгляді, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України. Суд, дослідивши письмові докази по справі, допитавши свідків, вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, позивач та відповідачі зареєстровані та проживає за адресою: [INFO], що підтверджується копією особового рахунку № 6302. Підставою та вселення позивача та відповідачів у зазначене житло став ордер на житлове приміщення № 003659 від 01.10.1990 року, виданий на підставі рішення виконавчого комітету Маріупольської міської ради народних депутатів № 132/1 від 28.04.1990 року. Однак відповідачі [PERSON] та [PERSON] за зазначеною адресою не проживають з 1997 року, що підтверджується показаннями свідків [PERSON] та [PERSON], допитаними у судовому засіданні. Відповідно до ч. 2 ст. 64 ЖК України, до членів сім'ї наймача належать дружина наймача, їх діти і батьки. Членами сім'ї наймача може бути визнано й інших осіб, якщо вони постійно проживають разом з наймачем і ведуть з ним спільне господарство. Відповідно до ч. 2 ст. 3 СК України, сім'ю складають особи, які спільно проживають, пов'язані спільним побутом, мають взаємні права та обов'язки. Згідно ч. 1 ст. 71 ЖК України, при тимчасовій відсутності наймача або членів його сім'ї за ними зберігається жиле приміщення протягом шести місяців. Відповідно до ст. 72 ЖК України, визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням внаслідок відсутності цієї особи понад встановлені строки, провадиться в судовому порядку. Суд вважає, що оскільки відповідачі більше шести місяців з власного бажання не проживає у спірному домоволодінні, добровільно не припиняють своєї реєстрації, тому вважає, що позовні вимоги позивача обґрунтовані і підлягають задоволенню. Відповідно до ч. 1 ст. 88 ЦПК України, стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. На підставі ст.ст. 64, 71, 72 ЖК Української РСР,

Outcome: approved