Jurisdiction: civil
Date: 2017-06-13 00:00:00

Позивач звернулась до суду з позовом до відповідача про позбавлення батьківських прав, посилаючись на те, що сторони перебували у шлюбі з 2010 року до 2015року. У шлюбі у них народився син [PERSON], [INFO], який проживає разом з нею та перебуває на її утриманні. Батько - відповідач по справі вихованням та матеріальним утриманням дитини не займається, долею та його духовним та фізичним станом не цікавиться, тобто фактично самоусунувся від виховання своєї дитини. У зв'язку з наведеним просить суд позбавити батьківських прав [PERSON], [INFO]. відносно його неповнолітньої дитини [PERSON], [INFO] В судове засідання позивач надала заяву відповідно якої просила провести розгляд без її участі. Відповідач у судове засідання не з'явився, про місце та час розгляду справи повідомлений належним чином, про причину неявки суд не повідомив. Представники третьої особи в судове засідання надала заяви, в якій просила провести розгляд без її участі. Зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст.224 ЦПК України. Відповідно до ч.2 ст. 197 ЦПК України у разі неявки у судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного запису не здійснюється. Вивчивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позовні вимоги обґрунтовані та такі, що підлягають задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що [PERSON] та [PERSON] перебували у шлюбі з 2010 року до 2015 року, що підтверджується матеріалами справи. Відповідно до свідоцтва про народження серії [NUMBER] виданого 24.01.2008 року батьками [PERSON] [INFO] зазначені батько [PERSON], мати - [PERSON]. Відповідно до рішення Комсомольського районного суду м. Херсона від 26.06.2015 року шлюб між позивачем та відповідачем розірвано та рішенням Комсомольського районного суду м. Херсона від 01.12.2014 року та стягнуто аліменти на утримання неповнолітнього [PERSON], [INFO] у розмірі 1000грн., але не менше 30 відсотків з моменту звернення , а саме з 12.09.2014 року та до досягнення дитиною повноліття. Відповідно до акту обстеження житлово-побутових умов проживання від 23.08.2016 року Корабельної районної у м. Херсоні ради за адресою:[ADDRESS], власником якої є [PERSON] встановлено, що у вказаній квартирі зареєстровані [PERSON] - бабуся, [PERSON]- дідусь, [PERSON] - мати, [PERSON] - син, [PERSON] - сестра, чисто, охайно, мати з дитиною займають окрему кімнату, в якій є все необхідне для проживання. Хлопчика виховує мати без батька разом з дідусем та бабусею. Відповідно до довідки виданої директором Херсонського ясла-садок №64 [PERSON] є вихованцем з 04.08.2016 року. За час перебування дитини у яслах - садку мати, [PERSON], приводила та забирала його із садочка. Вчасно сплачувала за харчування дитини. [PERSON] завжди є охайним та доглянутим. Працівники ясел-садка вражені дбайливістю, уважністю матері до сина та взаєморозумінням між ним. Зі слів вихователя [PERSON] батько за цей період не приводив та не забирав дитину із садочка, Відповідно до висновку виконкому Корабельної районної у м.Херсоні ради, від 13.06.2017 року за №02-14-61-25 вважають доцільним позбавити батьківських прав [PERSON], відносно його неповнолітнього сина [PERSON], оскільки батько з грудня 2014року залишив межі України і повернувся до Республіки Кіпр. З цього моменту та по теперішній час батько вихованням, розвитком та утриманням хлопця не займається, життям, здоров'ям та успіхами дитини не цікавиться, не піклується про його, не піклується про фізичний та духовний розвиток, не виявляє бажання, не проводить із сином дозвілля. Згідно до ст.150 СК України, батьки зобов'язані піклуватися про здоров'я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток. Згідно ст.164 СК України мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він: ухиляються від виконання своїх обов'язків по вихованню дитини. Згідно ст.180 СК України, батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до п.15 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 30 березня 2007 р. № 3 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав», позбавлення батьківських прав є крайнім заходом впливу на батьків, а тому питання про його застосування слід вирішувати лише після повного, всебічного, об'єктивного з'ясування обставин по справі, зокрема ставлення батьків до дитини. П.16 зазначеної Постанови Пленуму Верховного Суду України передбачає, що особи можуть бути позбавлені батьківських прав лише щодо дитини, яка не досягла вісімнадцяти років, і тільки з підстав, передбачених ст. 164 СК України. Ухилення батьків від виконання своїх обов'язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори як кожен окремо, так і в сукупності, треба розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов'язками. Таким чином, проаналізувавши зібрані докази по справі, суд приходить до висновку про те, що відповідач ухиляється від виконання своїх обов'язків по вихованню своєї неповнолітньої доньки, у зв'язку з чим суд вважає, що заявлений позов підлягає задоволенню у повному обсязі.

Outcome: approved