Jurisdiction: civil
Date: 2017-03-30 00:00:00

Позивач звернувся з позовом та просить визнати постанову про відмову вчинити нотаріальну дію, винесену 25.03.2016 року приватним нотаріусом Павлоградського міського нотаріального округу [PERSON] незаконною та скасувати її. Мотивував позов тим, що 16.06.2014 року помер його батько [PERSON]. Після його смерті відкрилась спадщина у вигляді житлового будинку №249-а по вулиці Куйбишева в місті Павлоград. Він звернувся до нотаріуса з заявою про прийняття спадщини. 08.01.2015 року нотаріусом було повідомлено про існування заповіту на користь [PERSON]. Він має право на обовязкову частку, так як є пенсіонером за віком. У видачі свідоцтва про право на спадщину нотаріусом було відмовлено так він не є інвалідом . Представник позивача в судовому засіданні позовні вимоги підтримала ,дала пояснення аналогічні викладеним у позові. Відповідач надала суду заперечення проти позову, якими пояснила ,що відмова у видачі свідоцтва про право на спадщину законна, так як позивач на момент смерті спадкодавця досяг тільки 54 літнього віку та не входить до переліку осіб визначених ст.. 1241 ЦК України, які мають право на обовязкову частку у спадщині. Третя особа [PERSON] та її представники [PERSON], [PERSON] вважали ,що позов не підлягає задоволенню з підстав визначених нотаріусом. Третя особа [PERSON]. подала суду заяву, якою просила суд розглянути позов на розсуд суду. Суд, вислухавши учасників судового засідання, дослідивши докази, приходить до такого. 16.06.2014 року помер батько позивача [PERSON]. Після його смерті відкрилась спадщина у вигляді житлового будинку №249-а по вулиці Куйбишева в місті Павлоград. Позивач на момент смерті спадкодавця досяг 54 літнього віку. Є пенсіонером за віком та перебуває на обліку в Пенсійному фонді України та отримує пенсію. Позивач, як спадкоємець першої черги , вважаючи ,що має право на обовязкову частку у спадщині звернувся до приватного нотаріуса Павлоградського міського нотаріального округу [PERSON] з заявою про прийняття спадщини. 08.01.2015 року нотаріусом було повідомлено про існування заповіту померлого на користь [PERSON]. 25.03.2016 року відповідач своєю постановою відмовила у видачі свідоцтва про право на обовязкову частку у спадщині так як позивач не є інвалідом. Статтею 1241 ЦК України встановлено, що малолітні, неповнолітні, повнолітні непрацездатні діти спадкодавця, непрацездатна вдова (вдівець) та непрацездатні батьки спадкують, незалежно від змісту заповіту, половину частки, яка належала б кожному з них у разі спадкування за законом (обов'язкова частка).\~ Частиною 3 статті 75 СК України встановлено, що непрацездатним вважається той із подружжя, який досяг\~пенсійного віку, встановленого законом, або є інвалідом I, II чи III групи. Статтею 12 Закону України « Про пенсійне забезпечення» встановлено, що пенсійний вік для чоловіків встановлено 60 років. Позивач вказаного віку не досяг , а пенсіонером став так як мав спеціальний стаж для призначення пенсії на пільгових умовах. Вказаний факт не оспорюється позивачем. Посилання позивача на рішення Конституційного суду України від 11.02.2014 року як на підставу для задоволення позову суд до уваги не приймає оскільки цим рішення було визначено що права повнолітніх непрацездатних дітей спадкодавця на обовязкову частку у спадщині мають повнолітні діти спадкодавця, визнані інвалідами в установленому законом порядку, незалежно від групи інвалідності. Викладене приводить суд до висновку про те,що у задоволенні позову слід відмовити. На підставі викладеного,

Outcome: dismissed