Jurisdiction: civil
Date: 2019-11-04 00:00:00

Позивач звернулась в суд із позовом до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання повнолітньої дочки [PERSON] в твердому грошовому розмірі по 3180 грн. 92 коп. щомісячно з 01.09.2019 року до 31.10.2010 року і 954 грн. 28 коп. за період з 01.11.2010 року по 09.11.2010 року мотивуючи тим, що дочка навчається в Івано-Франківському національному технічному університеті нафти і газу на денній формі навчання за напрямком підготовки магістра філології. Термін навчання з 01.09.2019 року по 31.12ю2020 року і вартість навчання становить 27 675 грн. Відповідач систематично ухилявся від добровільної сплати аліментів на дочку, аліменти стягувались в судовому порядку. У зв`язку з наведеним просить стягувати з відповідача аліменти на утримання дочки, яка продовжує навчання до досягнення нею 23 років. Відповідач відзиву на позовну заяву не надав. Відповідно до ч. 8 ст. 178 ЦПК України, у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами. Позивач в судовому засіданні позовні вимоги підтримала, проти заочного розгляду справи не заперечила. Відповідач в судові засідання не з`являвся, про дату, час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, але конверти повертаються із відміткою, що відповідач за адресою реєстрації: Івано-Франківська область, Надвірнянський район, с. Молодків не проживає. З урахуванням положень ст. 280 ЦПК України суд ухвалив провести заочний розгляд справи. Заслухавши пояснення позивачки, дослідивши матеріали справи, судом встановлено наступне. Сторони по справі є батьками [PERSON] , [INFO] , що підтверджується копією свідоцтва про народження серії [NUMBER] від 27 липня 2018 року (а.с.6). На підставі рішення Надвірнянського районного суду Івано-Франківської області від 05 квітня 2016 року та виданого на його виконання виконавчого листа від 25 квітня 2016 року з відповідача стягувались аліменти на утримання повнолітньої дочки [PERSON] в розмірі по 2213 грн. 66 коп. щомісячно на час її навчання, до 30.06.2019 року (а.с.11-15). 07 серпня 2019 року позивачка уклала договір з Івано-Франківським технічним університетом нафти і газу про підготовку магістра № ФІЛ-19-М002 (а.с.18). Договір укладений про навчання [PERSON] , вартість навчання складає 27 675 грн. , термін навчання до 31 грудня 2010 року. Довідок, іншої інформації про свої доходи сторони суду не надали. У відповідності з вимогами ст. 199 Сімейного кодексу України батьки зобов`язані утримувати своїх повнолітніх дітей, які продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, до досягнення ними двадцяти трьох років за умови, що батьки можуть надавати таку допомогу. Право на звернення до суду з позовом має той з батьків, з ким проживає дочка, син, а також самі дочка, син, які продовжують навчання. Суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у статті 182 цього Кодексу. При визначенні розміру аліментів з одного з батьків суд бере до уваги можливість надання утримання другим з батьків, своїми дружиною, чоловіком та повнолітніми дочкою, сином (ст. 200 СК України). При визначенні розміру аліментів суд враховує обставини, передбачені ст. 182 Сімейного кодексу України, до яких відносяться: 1) стан здоров`я та матеріальне становище дочки, сина; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 4) інші обставини, що мають істотне значення. Також відповідно до п. 20 Постанови Пленуму Верховного суду України №3 від 15 травня 2006 року «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчатися після досягнення повноліття (незалежно від форми навчання), виникає за обов`язкової сукупності таких юридичних фактів: досягнення дочкою, сином віку, який перевищує 18, але є меншим 23 років; продовження ними навчання; потреба у зв`язку з цим у матеріальній допомозі; наявність у батьків можливості надавати таку допомогу. Повнолітня [PERSON] продовжує навчання на денній формі навчання у вищому навчальному закладі, доказів неможливості батька надавати допомогу по утриманню дочки суду не надано, тому з відповідача слід стягувати аліменти на утримання повнолітньої дочки, яка продовжує навчання в розмірі по 2000 грн. щомісячно на час її навчання, але не пізніше досягнення нею 23-х річного віку. Сума в 2000 грн. є оптимальною виходячи з вартості та часу навчання, враховуючи, що 09 листопада 2020 року [PERSON] виповниться 23 роки. Відповідно до вимог ст. 191 Сімейного кодексу України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову. Із позовом [PERSON] звернулась 16 вересня 2019 року, тому підстав стягувати аліменти з 01 вересня 2019 року немає. Позивачка помилково сплатила судовий збір в розмірі 768 грн. 40 коп., а тому подала клопотання про його повернення відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 7 Закону України «Про судовий збір». Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 7 Закону України «Про судовий збір» сплачена сума судового збору повертається за клопотанням особи, яка його сплатила за ухвалою суду в разі зменшення розміру позовних вимог або внесення судового збору в більшому розмірі, ніж встановлено законом. Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір» від сплати судового збору під час розгляду справи в усіх судових інстанціях звільняються позивачі - у справах про стягнення аліментів, збільшення їх розміру, оплату додаткових витрат на дитину, стягнення неустойки (пені) за прострочення сплати аліментів, індексацію аліментів чи зміну способу їх стягнення, а також заявники у разі подання заяви щодо видачі судового наказу про стягнення аліментів. Враховуючи вказане, судовий збір, який помилково сплачений позивачкою в розмірі 768 грн. 40 коп. їй слід повернути. Згідно із ч. 6 ст. 141 ЦПК України якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, які їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог. Тому з відповідача слід стягнути 768 гривні 40 коп. судового збору на користь держави. На підставі ст. 182, 191, 199, 200 СК України,

Outcome: partial