Jurisdiction: civil
Date: 2019-10-31 00:00:00

Позивач звернулась в суд з вищевказаним позовом, посилаючись на те, що з відповідачем перебуває у зареєстрованому шлюбі з 04 грудня 2010 року. Від шлюбу мають малолітню доньку [PERSON] , [INFO] , яка після припинення спільного проживання з чоловіком, залишилась проживати з позивачем. Шлюбно-сімейні стосунки між сторонами припинені після народження дитини в травні 2013 року. Мають окремий бюджет, спільного господарства не ведуть. Кілька спроб поновити стосунки виявились невдалими. Різні погляди на шляхи вирішення побутових, матеріальних та сімейних проблем, на ставлення до сімейних обов`язків стали причинами розпаду сім`ї. Примирення вважає не доцільним, майнового спору не мають, збереження шлюбу суперечить її інтересам. Просить розірвати шлюб. Прізвище просить залишити « [PERSON] ». Позивач у підготовче засідання не з`явилась, про дату та час розгляду справи повідомлена належним чином. Надала заяву про розгляд справи в підготовчому засіданні за її відсутності. Зазначила, що шлюбні стосунки припинені з 2016 року, майнового спору не мають, дитина буде проживати з нею. Позовні вимоги підтримує у повному обсязі та просить їх задовольнити. Відповідач у підготовче засідання не з`явився, про дату та час розгляду справи був повідомлений своєчасно. Надав заяву про розгляд справи в підготовчому засіданні без його участі, позовні вимоги визнає в повному обсязі. Зазначив, що майнового спору не має, шлюбні стосунки припинені з 2016 року, дитина буде проживати з матір`ю. За таких обставин, у відповідності до ч.2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідив письмові матеріали справи, суд вважає встановленими такі обставини. [PERSON] та [PERSON] перебувають у шлюбі, що зареєстрований 04 грудня 2010 року Інгулецьким відділом реєстрації актів цивільного стану Криворізького міського управління юстиції міста Дніпропетровської області, актовий запис №225 (а.с.5). Сторони є батьками [PERSON] , [INFO] (а.с.4). За взаємною згодою сторін після розірвання шлюбу неповнолітня дитина залишиться проживати з матір`ю. Шлюбно-сімейні відносини між сторонами припинені з 2016 року. Відсутність взаєморозуміння, різні погляди на шлюб та сім`ю, сімейні обов`язки - призвели до розпаду сім`ї. Викладеним обставинам відповідають правовідносини, які виникають з права одного з подружжя на пред`явлення позову про розірвання шлюбу до суду. Відповідно до ст. ст. 110, 112 Сімейного Кодексу України, якщо суд встановить, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить інтересам сторін, він приймає рішення про розірвання шлюбу. Таким чином, враховуючи, що відповідач визнає позов, подальше збереження шлюбу протирічить інтересам сторін, суд вважає, що сім`я розпалась остаточно, а тому позовні вимоги підлягають задоволенню. Відповідно до ст. 113 СК України особа, яка змінила своє прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. За бажанням позивача суд вважає необхідним залишити станній прізвище набуте у шлюбі - « [PERSON] ». Відповідно до ст.141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони. Водночас, нормою ч.1 ст.142 ЦПК України передбачено, що у разі визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті, суд вирішує питання про повернення позивачу з державного бюджету 50 % судового збору, сплаченого при поданні позову. Тому суд вважає, що слід стягнути з відповідача на користь позивача 50 % сплаченого нею судового збору, що становить 384 грн. 20 коп., а інші 50 %, що становить 384,20 грн. - повернути позивачу з державного бюджету України.

Outcome: approved