Jurisdiction: civil
Date: 2016-04-20 00:00:00

Позивач звернувся з позовом про відшкодування в порядку регресу шкоди, завданої дорожньо-транспортною пригодою. Свої вимоги мотивує тим, що 01.04.2013 року між позивачем та ПАТ «Оболонь» було укладено договір добровільного страхування автотранспорту №245002/4098/0001283, відповідно до якого було застраховано автомобіль VOLKSWAGEN POLO, державний реєстраційний номер [NUMBER]. 05.05.2015 року в м.Києві на вул.Червонопрапорній - вул.Заболотного відбулось зіткнення автомобіля VOLKSWAGEN POLO, державний реєстраційний номер [NUMBER] під керуванням [PERSON] та автомобіля ЗАЗ ДЕО, державний реєстраційний номер [NUMBER] під керуванням відповідача. Постановою судді Голосіївського районного суду м.Києва від 18.06.2015 року відповідача було визнано винною у вчиненні правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП. В результаті ДТП автомобіль страхувальника зазнав механічних пошкоджень. 18.05.2015 року страхувальник звернувся до позивача із заявою про настання страхового випадку та подав всі необхідні документи для виплати страхового відшкодування. Виконуючи умови договору страхування та на підставі поданих документів позивач виплатив страхове відшкодування в сумі 70063 грн 69 коп. В ході виконання ремонту було виявлено приховані пошкодження, що зафіксовано у рахунку №В000002533 від 14.07.2015 року, і на підставі чого було здійснено доплату страхового відшкодування у розмірі 9974 грн 05 коп Так як цивільно-правова відповідальність відповідача на момент ДТП була застрахована у ПрАТ «Страхова компанія «Галицька» за полісом №АІ/5886278, останнє відшкодувало позивачу частину суми страхового відшкодування в розмірі ліміту відповідальності, а саме 50000 грн. Інша сума страхового відшкодування, а саме 30037 грн 74 коп, залишається не відшкодованою. Просить стягнути зазначену суму з відповідача на підставі ст.993 ЦК України. В судовому засіданні представник позивача підтримав позовні вимоги і просить їх задовільнити. Відповідач та її представник з позовом не згідні і пояснили, що ДТП сталася внаслідок протиправних дій водія автомобіля VOLKSWAGEN [PERSON] В обґрунтування своїх заперечень посилалися на висновок №0139 експертного дослідження, складений 26.11.2015 року експертом ТОВ «Експертна компанія «Індекс», згідно якого в даній дорожній обстановці в діях водія [PERSON] невідповідностей вимогам ПДР не вбачається. Разом з тим, враховуючи наявність постанови суду, якою відповідач визнана винною у скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП, вважають, що завдана внаслідок ДТП потерпілим шкода може бути відшкодована за правилами ст.1188 ЦК України в частковому відношенні: відповідачем - в розмірі 10%, і третьою особою [PERSON] - в розмірі 90%. Третя особа [PERSON] вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню, так як дорожньо-транспортна пригода сталася з вини відповідача, яка допустила зіткнення з його автомобілем, після чого його автомобіль відкинуло на автомобіль Тойота, який стояв попереду. Суд, заслухавши сторони, третю особу та дослідивши матеріали справи, приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Матеріалами справи встановлено, що 01.04.2013 року між позивачем та ПАТ «Оболонь» було укладено договір добровільного страхування автотранспорту №245002/4098/0001283, відповідно до якого було застраховано автомобіль VOLKSWAGEN POLO, державний реєстраційний номер [NUMBER]. 05.05.2015 року в м.Києві на вул.Червонопрапорній - вул.Заболотного сталась дорожньо-транспортна пригода з участю автомобіля TOYOTA RAV 4, державний реєстраційний номер [NUMBER] під керуванням [PERSON], автомобіля VOLKSWAGEN POLO, державний реєстраційний номер [NUMBER] під керуванням третьої особи [PERSON] та автомобіля ЗАЗ ДЕО, державний реєстраційний номер [NUMBER] під керуванням відповідача. Постановою Голосіївського районного суду м.Києва від 18.06.2015 року відповідача було визнано винною у вчиненні правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП та накладено на неї адміністративне стягнення в розмірі 340 грн. На виконання умов договору позивачем виплачено страхувальнику ПАТ «Оболонь» страхове відшкодування в сумі 80037 грн 74 коп, що підтверджується копіями платіжних доручень № 021649 від 22.06.2015 року та № 026795 від 03.08.2015 року В подальшому ПрАТ СК «Галицька» відшкодувала позивачу частину суми страхового відшкодування в сумі 50000 грн, що становить ліміт її відповідальності за договором обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності №АІ/5886278, укладеного з відповідачем. Як видно з копії висновку експертного дослідження №0139 від 26.112015 року, складеного експертом ТОВ «Експертна компанія «Індекс» Автономовим М.В., виходячи з наданих матеріалів, пояснення водія автомобіля Volkswagen [PERSON] про обставини дорожньо-транспортної пригоди не можуть бути визнані спроможними з технічної точки зору. В даній дорожній обстановці водій автомобіля ЗАЗ-Daewoo [PERSON] з технічної точки зору повинна була діяти відповідно до вимог п.12.3 ПДР. В даній дорожній обстановці в діях водія автомобіля ЗАЗ-Daewoo невідповідностей вимогам п.12.3 ПДР , відповідно до яких вона повинна була діяти, з технічної точки зору не вбачається. В даній дорожній обстановці в діях водія автомобіля ЗАЗ-Daewoo [PERSON] невідповідностей вимогам п.2.3.б), п.12.1 та п.13.1 ПДР з технічної точки зору не вбачається. В даній дорожній обстановці в діях водія автомобіля Volkswagen [PERSON] з технічної точки зору вбачаються невідповідності вимогам п.10.1 та п.10.3 ПДР. Відповідно до ст.1187 ч.2 ЦК України шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об'єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку. Згідно ст.993 ЦК України до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, у межах фактичних витрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за завдані збитки. Відповідно до ст.61 ч.4 ЦПК України вирок у кримінальній справі, що набрав законної сили, або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення обов'язкові для суду, що розглядає справу про цивільно-правові наслідки дій особи, стосовно якої ухвалено вирок або постанову суду з питань, чи мали місце ці дії та чи вчинені вони цією особою. Постановою судді Голосіївського районного суду м.Києва від 18.06.2015 року відповідача визнано винною у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП, яке полягає в порушенні нею п.п.2.3б, 12.1,13.1 ПДР. Висновок суду щодо вчинення цих дій відповідачем відповідно до положень ст.61 ч.4 ЦПК України є обов'язковим для суду при розгляді даної справи. Отже посилання відповідача та її представника на відсутність її вини у вчиненні дорожньо-транспортної пригоди суд до уваги не бере. Щодо наявності вини третьої особи [PERSON] та стягнення з нього частини суми страхового відшкодування у частковому відношенні, то слід зазначити, що висновок експертного дослідження №0139 від 26.112015 року, складений експертом ТОВ «Експертна компанія «Індекс», не може бути взятий судом до уваги, оскільки він складений на замовлення відповідача на підставі наданих нею документів без врахування пояснень сторін і третьої особи, даних в судовому засіданні, без попередження експерта про кримінальну відповідальність за дачу завідомо неправдивого висновку. Крім того, даний висновок суперечить обставинам, встановленим постановою судді Голосііївського районного суду м.Києва щодо наявності вини відповідача у вчинені дорожньо-транспортної пригоди. В судовому засіданні представник відповідача відмовився від проведення судової експертизи на предмет визначення відповідності дій водіїв ПДР України та встановлення ступеню вини кожного з водіїв у разі недотримання ними ПДР, в зв'язку з чим заперечення відповідача та її представника щодо позовних вимог є необґрунтованими. За таких обставин суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь позивача витрати, пов'язані з виплатою страхового відшкодування в розмірі 30037 грн 74 коп. Відповідно до ст.88 ЦПК України з відповідача слід стягнути на користь позивача сплачений останнім судовий збір в розмірі 300 грн 638коп. Враховуючи наведене, та,

Outcome: approved