Jurisdiction: civil
Date: 2019-11-25 00:00:00

Позивач звернулась\~до суду\~з позовом\~вказуючи,\~що 17.09.2007 року вона - [PERSON] уклала кредитний договір № SAMDN40000016115951 з ПАТ КБ «ПриватБанк» шляхом підписання заяви та отримала кредит у розмірі 14300 грн. 00 коп. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку із сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 36,00% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом. Позивач зазначає, що даний факт підтверджується заявою від 17.09.2007 року. 03.11.2014 року ПАТ КБ «ПриватБанк» звернувся до Кам`янсько-Дніпровського районного суду Запорізької області із позовною заявою про стягнення з неї заборгованості за кредитом, а саме за заявою від 17.09.2007 року. Рішенням Кам`янсько- Дніпровського районного суду Запорізької області позов ПАТ КБ «ПриватБанк» було задоволено та стягнуто зі [PERSON] борг в сумі 21400 грн. 92 коп. (справа №318/41/14-ц). Позивач зазначає, що 22.12.2014 року вона погодилась на умовляння представника відповідача та підписала Генеральну угоду про реструктуризацію заборгованості і приєднання до умов і правил продукту кредитних карт. Підпунктом 1.1.1 пункту 1.1. ч.1 Угоди визначено, що сторони прийшли згоди щодо зменшення розміру заборгованості за кредитом від 17.09.2007 року. 23.12.2014 року ПАТ КБ «ПриватБанк» подав на виконання виконавчий лист №2/318/768/2014, виданий Кам`янсько- Дніпровський районним судом Запорізької області за наслідками розгляду цивільної справи №318/41/14-ц за позовом ПАТ КБ «ПриватБанк» до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором №SAMDN40000016115951 від 17.09.2007 року. ВДВС Кам`янсько- Дніпровського районного управління юстиції Запорізької області 28.01.2015 року відкрито виконавче провадження № 46299218. [PERSON] зазначає, що нею в рамках вказаного виконавчого провадження виплачено суму боргу по кредитному договору №SAMDN40000016115951 від 17.09.2007 року, про що 29.12.2018 року державний виконавець Кам`янсько- Дніпровського районного відділу ДВС ГТУЮ у Запорізькій було виніс постанову про закінчення виконавчого провадження. 25.05.2016 року ПАТ КБ «ПриватБанк» звернувся до Кам`янсько-Дніпровського районного суду Запорізької області з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості. 05.09.2016 року заочним рішенням Кам`янсько-Дніпровського районного суду Запорізької області позов задоволено, стягнуто на користь ПАТ КБ «ПриватБанк» суму боргу в розмірі 21791 грн. 52 коп. за кредитним договором без номеру від 22.12.2014 року. На підставі заочного рішення 27.07.2018 року ПАТ КБ «ПриватБанк» отримав виконавчий лист по цивільній справі № 318/1260/16-ц за позовом ПАТ КБ «ПриватБанк» до [PERSON] про стягнення заборгованості, який 11.10.2018 року подав на виконання до Кам`янсько-Дніпровського районного ВДВС ГТУЮ у Запорізькій області. Станом на момент подачі позову до суду з позивача вдруге стягуються грошові кошти, які нею були отримані від фінансової установи один раз у 2007 році. [PERSON] вважає, що при укладанні Генеральної угоди від 22.12.2014 року працівники банку ввели її в оману. Зазначає, що предметом Генеральної угоди від 22.12.2014 року є розстрочення боргу за кредитним договором б/н - заяви від 17.09.2007 року, заборгованість по якій вона виконала повністю. Позивач просить визнати Генеральну угоду про реструктуризацію заборгованості і приєднання до умов і правил продукту кредитних карт від 22.12.2014 року, яка була укладена між [PERSON] , [INFO] , РНОКПП: [NUMBER] та ПАТ КБ «ПриватБанк» - недійсною. Ухвалою Кам`янсько- Дніпровського районного суду Запорізької області від 12.04.2019 року відкрито провадження у справі та розгляд справи призначено за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін. Представник позивача та позивач в судове засідання не з`явились, повідомлені про розгляд справи у встановленому законом порядку. Надали до суду клопотання про розгляд справи у їх відсутность. Позовні вимоги підтримують. Надали згоду на ухвалення заочного рішення. Представник відповідача в судове засідання не з`явився, причини неявки суду не повідомив. У відзиві на позовну заяву просив в задоволенні позовних вимог відмовити в повному обсязі. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає позов обґрунтованим та таким, що підлягає задоволенню, виходячи з такого. Встановлені судом факти та обставини. 17.09.2007 року позивач підписала договір № SAMDN40000016115951 та отримала платіжну картку із сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 36,00% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом у вигляді встановленого кредитного ліміту на загальну 14 300 грн. 00 коп. (а.с. 6-7). Рішенням Кам`янсько-Дніпровського районного суду Запорізької області по цивільній справі № 318/41/14-ц зі [PERSON] на користь ПАТ КБ «ПриватБанк» стягнуто борг в сумі 21400 грн. 92 коп., з яких заборгованість за кредитом 14\~286 грн.61 коп., заборгованість по процентам за користування кредитом 5\~619 грн. 03 коп., штраф 500 грн.00 коп., процентна складова 995 грн.28 коп. 28.01.2015 року постановою державного виконавця ВДВС Кам`янсько- Дніпровського районного управління юстиції Запорізької області відкрито виконавче провадження № 46299218 по виконанню рішення Кам`янсько-Дніпровського районного суду Запорізької області по цивільній справі № 318/41/14-ц (а.с. 10). 29.12.2018 року виконавче провадження № 46299218 закрито на підставі постанови старшого державного виконавця Камянсько-Дніпровського РВДВС ГТУЮ у Запорізькій обл. Серікової В.В. у зв`язку із повним виконанням. Борг у сумі 21\~400 грн.92 коп. сплачено повністю (а.с. 11). 22.12.2014 року [PERSON] підписала Генеральну угоду про реструктуризацію заборгованості і приєднання до умов і правил продукту кредитних карт (а.с. 9). Відповідно до вступної частини Угоди, сторони, з метою створення сприятливих умов виконання зайомщиком виконання умов кредитного договору №SAMDN40000016115951 від 17.09.2007 року ( далі Договір 1) уклали Генеральну угоду. Відповідно до підпункту 1.1. пункту 1.1. ч.1 сторони узгодили за Договором 1: 1.1.1.зменшити розмір заборгованості в період з дати надання зайомщику кредиту, а саме : відсотків на 753 грн. 73 коп., комісію на 17 грн. 69 коп., штраф на 2\~581 грн. 99 коп., пеня на 0 грн.00 коп. 1.1.2.заборгованість по Договору 1 з дати підписання Генеральної угоди складає 22\~522 грн.02 коп. 1.1.3.дата кінцевого погашення заборгованості по Договору 1 - 31.12.2017 року. 06.09.2016 року заочним рішенням Кам`янсько-Дніпровського районного суду Запорізької області стягнуто на користь ПАТ КБ «ПриватБанк» зі [PERSON] суму боргу в розмірі 21791 грн. 52 коп., цивільна справа № 318/1260/16-ц (а.с. 12). 27.07.2018 року Кам`янсько-Дніпровським районним судом Запорізької області видано виконавчий лист по цивільній справі № 318/1260/16-ц, на підставі якого 11.10.2018 року Кам`янсько-Дніпровським районним ВДВС ГТУЮ у Запорізькій області відкрито виконавче провадження № 57403140 (а.с. 13, 14). З аналізу\~вказаних документів\~суд встановив,\~що заочним\~рішенням Кам`янсько-\~Дніпровського районного\~суду Запорізької\~області по\~цивільній справі\~за позовом\~ ПАТ\~КБ «ПриватБанк»\~до [PERSON] \~повторно стягнуто\~суму у\~розмірі \~21791\~грн.\~52\~коп.,\~яка виникла\~з кредитного\~договору №\~SAMDN40000016115951\~від 17.09.2007\~року по\~якому \~позивачем отримано 14300 грн. 00 коп. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку із сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 36,00% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом. Будь-яких документів, на підтвердження факту видачі грошових коштів у розмірі 15\~278 грн. 52 коп. ПАТ «ПриватБанком» у грудні 2014 року [PERSON] представником відповідача не надано. Таким чином, сума боргу у розмірі 21791 грн. 52 коп., яка складається з: 15\~278 грн. 52 коп. заборгованість за кредитом, 1454 грн.97 коп. заборгованість по процентам за користування кредитом, 1704 грн.56 коп. заборгованість за пенею та комісією, 3\~353 грн.47 коп. штраф, відповідно до п.2.2. Генеральної угоди є безпідставною, виходячи з наступного. Кредитні правовідносини врегульовані главою 71 ЦК України Відповідно до ч. 1. ст. 1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Судом встановлено, [PERSON] гроші за наслідками підписаної нею 22.12.2014 року Угоди не отримувала. До такого висновку суд прийшов на підставі аналізу змісту Угоди від 22.12.2014 року, заочного рішення по справі № 318\\1260\\16-ц та факту ненадання відповідачем доказів, які спростовують твердження позивача про невидачу грошових коштів. Відповідно до положень ч. 1, ч. 2 ст. 215 ЦК України підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені частинами 1-3, 5 та 6 ст. 203 цього Кодексу, зокрема, правочин має вчинятися у формі, встановленій законом (ч. 4). Недійсним є правочин, якщо його недійсність встановлена законом (нікчемний правочин). Вимога про встановлення нікчемності правочину підлягає розгляду в разі наявності відповідного спору. З тексту Генеральної угоди, зокрема з преамбули та розділу 1 «Реструктуризація заборгованості», вбачається, що ця угода є за своєю суттю додатковим договором до кредитного договору №SAMDN40000016115951\~від 17.09.2007\~року і становить з ним єдине ціле. Зобов`язання за додатковим договором є похідними від основного зобов`язання. Відтак, Генеральна угода не може вважатись договором, на підставі якого виникають кредитні зобов`язання, а є лише угодою, якою могли би бути змінені кредитні зобов`язання у разі, якщо би такі зобов`язання виникли на підставі кредитного договору № SAMDN40000016115951 від 17.09.2007 року. Згідно із ст.\~16\~ЦК України визнання правочину недійсним є одним із передбачених законом способів захисту цивільних прав і інтересів і загальні вимоги щодо недійсності право чину передбачені ст. 215 ЦК України. Із норм статей\~215\~та\~203 ЦК України\~вбачається, що підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені частинами 1-3, 5 та 6\~статті 203 ЦК\~Кодексу, в тому числі: волевиявлення учасника правочину має бути вільним і відповідати його внутрішній волі. Суд погоджується з твердженням позивача про те, що представник фінансової установи ввів її в оману і вона помилилися щодо правової природи Угоди, яку підписала 22.12.2014 року. Позивач розуміла Угоду як реструктуризацію заборгованості, яка з неї стягнута рішенням Кам`янсько-Дніпровського районного суду Запорізької області по цивільній справі № 318\\14\\14-ц по кредитному договору №SAMDN40000016115951 від 17.09.2007 року. Її волевиявлення було скеровано на розстрочку виплати саме суми, яка вказана в рішенні суду. Відповідно до мотивувальної частини заочного рішення Кам`янсько-Дніпровського районного суду Запорізької області від 06.09.2016 року, суд встановив, що Генеральна угода про реструктуризацію заборгованості і приєднання до умов і правил продукту кредитних карт є за своєю правовою природою кредитним договором без номеру від 22.12.2014 року. Саме цей факт став підставою для задоволення позову. Згідно з ч. 3\~ст. 215 ЦК України, якщо недійсність правочину прямо не встановлена законом, але одна із сторін або інша заінтересована особа заперечує його дійсність на підставах, встановлених законом, такий правочин може бути визнаний судом недійсним (оспорюваний правочин). Відповідно до ч. 1 ст. 216 ЦК недійсний правочин не створює юридичних наслідків, крім тих, що пов`язані з його недійсністю. Це означає, що його вчинення не є підставою набуття тих прав та обов`язків, на що спрямовано правочин. Стаття 230 ЦК України визначає правові наслідки вчинення правочину під впливом обману Відповідно ч. 1 до ст. 230 ЦК України, якщо одна із сторін правочину навмисно ввела другу сторону в оману щодо обставин, які мають істотне значення (частина перша статті 229 цього Кодексу), такий правочин визнається судом недійсним. Обман має місце, якщо сторона заперечує наявність обставин, які можуть перешкодити вчиненню правочину, або якщо вона замовчує їх існування. 2. Сторона, яка застосувала обман, зобов`язана відшкодувати другій стороні збитки у подвійному розмірі та моральну шкоду, що завдані у зв`язку з вчиненням цього правочину. \~ \~ \~ \~Відповідно до п. 10\~Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику розгляду цивільних спав про визнання правочинів недійсними» № 9 від 06.11.2009 року\~20. правочин визнається вчиненим під впливом обману у випадку навмисного введення іншої сторони в оману щодо обставин, які впливають на вчинення правочину. На відміну від помилки, ознакою обману є умисел у діях однієї зі сторін правочину. Наявність умислу в діях відповідача, істотність значення обставин, щодо яких особу введено в оману, і сам факт обману повинна довести особа, яка діяла під впливом обману. Обман щодо мотивів правочину не має істотного значення. Частиною першою\~ст. 76 ЦПК України\~визначено, що доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, які мають значення для вирішення справи. Відповідно до ч. 2\~ст. 78 ЦПК України\~обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування. При поданні позову [PERSON] було сплачено судовий збір у розмірі 768,40 грн., що підтверджується квитанцією (а.с.1), який в силу приписів ст.141 ЦПК України підлягає стягненню з відповідача на користь позивача. На підставі викладеного,

Outcome: approved