Jurisdiction: civil
Date: 2016-03-09 00:00:00

Позивач звернувся із вказаним позовом до суду, посилаючись на те, що 16.11.2006р. між ЗАТ КБ «Приватбанк» (правонаступник ПАТ КБ «Приватбанк») та відповідачем було укладено кредитний договір № HECFGK00001727, відповідно до якого, [PERSON] був наданий кредит у розмірі 29\~900, 00 доларів США на термін до 16.11.2026 року, із зобовязанням повернути кредит та сплатити відсотки за користування кредитними коштами в строки та в порядку, встановлених кредитним договором. В порушення умов кредитного договору відповідач свої зобовязання належним чином не виконав, внаслідок чого, станом на 31.07.2015р. виникла заборгованість у розмірі 25\~963, 97 доларів США, яка складається з: 24\~070, 21 доларів США заборгованість за кредитом; 1\~338, 06 доларів США заборгованість по процентам за користування кредитом; 358, 80 доларів США заборгованість по комісії за користування кредитом; 196, 90 доларів США пеня за несвоєчасність виконання зобовязань за договором. Оскільки відповідач у добровільному порядку заборгованість не погасив, позивач просить стягнути з відповідача на його користь заборгованість за кредитним договором № HECFGK00001727 від 16.11.2006р. у розмірі 25\~963, 97 доларів США, що за курсом НБУ становить 561\~081, 39 грн. та сплачену суму судового збору в розмірі 3 654 грн. Представник позивача в судовому засіданні підтримав позовні вимоги, просив суд задовольнити їх у повному обсязі. Відповідач та його представник в судовому засіданні заперечували проти задоволення позовних вимог, оскільки вважали, що позов позивачем предявлено до суду неправомірно та безпідставно, в звязку з відсутністю у банку законного права і повноважень на право вимоги заборгованості за кредитним договором. Просили в задоволенні позову відмовити у повному обсязі. З пояснень сторін та досліджених матеріалів справи вбачається, що 16.11.2006р. між ЗАТ КБ «Приватбанк» (правонаступник ПАТ КБ «Приватбанк») та відповідачем було укладено кредитний договір № HECFGK00001727, відповідно до якого, [PERSON] був наданий кредит у розмірі 29 900 доларів США на термін до 16.11.2026 року, із зобовязанням повернути кредит та сплатити відсотки за користування кредитними коштами в строки та в порядку, встановлених кредитним договором. Так, зі змісту листа-повідомлення ПАТ КБ «Приватбанк», яке надіслано на імя відповідача [PERSON] від 23.02.2007 року, за № 20.1.3.2/6-8114705, «Про відступлення прав вимоги кредитора за кредитними документами», останньому було повідомлено про відступлення ПАТ КБ «Приватбанк» з 19.02.2007 року, своїх прав вимоги за укладеними з ним кредитним договором та договором іпотеки, які визначені в додатку «А» до цього повідомлення, - іноземній компанії ЮКРЕЙН МОРТГЕЙДЖ ЛОУН ФАЙНЕНС № 1 ПІ-ЕЛ-СІ (UKRAINE MORTGAGE LOAN FINANCE NO. 1 PLC), яка з 19.02.2007 року, є єдиним власником усіх прав вимоги. Отже, починаючи з 19.02.2007 року всі права вимоги за кредитним договором з [PERSON] належать новому кредитору та не належать ПАТ КБ «ПриватБанк». В свою чергу, представником позивача, було надано до суду документи для підтвердження доказів правонаступництва іноземною компанією ЮКРЕЙН МОРТГЕЙДЖ ЛОУН ФАЙНЕНС № 1 ПІ-ЕЛ-СІ, прав та обов'язків ПАТ КБ «Приватбанк», за кредитним договором № HECFGK00001727 від 16.11.2006 року. Проте, долучені ним документи не підтверджують правомірність предявленого ПАТ КБ «Приватбанк» позову до [PERSON] про стягнення з нього заборгованості за кредитним договором. Відповідно до ч. 1 ст. 509 ЦК України зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку. Стаття 511 ЦК України зобов'язання не створює обов'язку для третьої особи. У випадках, встановлених договором, зобов'язання може породжувати для третьої особи права щодо боржника та (або) кредитора. Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 512, ст. 514 ЦК України кредитор у зобов'язанні може бути замінений іншою особою, зокрема, внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги). До нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов'язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом. З урахуванням викладеного суд погоджується з позицією представника відповідача, що заміна кредитора у зобовязанні за кредитним договором № HECFGK00001727 від 16.11.2006 року відбулася в момент укладення між ЗАТ КБ «Приватбанк» і ЮКРЕЙН МОРТГЕЙДЖ ЛОУН ФАЙНЕНС № 1 ПІ-ЕЛ-СІ договору купівлі-продажу (відступлення) прав вимоги за договорами про іпотечні кредити, в тому числі і щодо [PERSON], тобто 19 лютого 2007 року. Згідно з ч. 1 ст. 3 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Норми ч. 1 ст. 15 ЦПК України передбачають право кожної особи на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. За таких обставин при зверненні до суду у вересні 2015 року з позовом до [PERSON] у ПАТ КБ «Приватбанк», як у позивача, не було законних матеріально-правових підстав. Враховуючи те, що [PERSON] на час предявлення позову і судового розгляду справи субєктивних цивільних прав ПАТ КБ «Приватбанк» не порушував, суд вважає за необхідне відмовити в задоволенні позову.

Outcome: dismissed