Jurisdiction: civil
Date: 2017-10-18 00:00:00

\~Позивач звернулась до суду з вказаним позовом, який мотивує тим, що вона у 2013 році уклала шлюб з відповідачем. Від вказаного шлюбу вони мають дитину, доньку [PERSON], [INFO]. Дитина проживає разом з нею. Відповідач матеріальної допомоги на утримання дитини не надає. На підставі викладеного, просить стягнути з відповідача аліменти на утримання дитини. Позивач в судове засідання не з'явилася, суду надала заяву про розгляд справи у її відсутність, позов підтримує повністю, просить його задовольнити. Відповідач в судове засідання не з'явився, про час і дату судового розгляду був повідомлений належним чином. Причина неявки суду не відома. Виходячи з вищевикладеного, а також положень ч. 2 ст. 158, ст. 169 Цивільного процесуального кодексу України (далі - ЦПК України), суд вважає, що судовий розгляд справи можливий за відсутності осіб, які беруть\~ участь у справі. Відповідно до вимог ч. 2 ст. 197 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд, дослідивши надані письмові докази в їх сукупності, приходить до наступного. Судовим розглядом встановлено, що позивач та відповідач перебували у зареєстрованому шлюбі. Згідно копії свідоцтва про народження серії І-ЕД № 267886 від 29.04.2013 року, донька [PERSON] народилася 10 квітня 2013 року (а.с. 3). Зі змісту позовної заяви, вбачається, що дитина повністю знаходиться на утриманні позивача, що також підтверджується довідкою № 24 від 22.08.2017, виданою Розсипненською сільською радою Троїцького району Луганської області (а.с. 8). Проте, відповідач по справі матеріально дитину не забезпечує. Відповідно до ч. 2\~ст. 51 Конституції України\~та\~ст. 180 Сімейного кодексу України, батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Частиною 9\~статті 7 СК України\~визначено, що сімейні відносини регулюються на засадах справедливості, добросовісності та розумності, відповідно до моральних засад суспільства. Відповідно до\~ст. 141 Сімейного кодексу України, мати, батько мають рівні права та обов'язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов'язків щодо дитини. Статтею 8 Закону України «Про охорону дитинства»\~визначено, що кожна дитина має право на рівень життя достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного та соціального розвитку. \~\~\~\~Згідно з вимогами\~ст. 181 Сімейного кодексу України, способи виконання батьками обов'язку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними. За домовленістю між батьками дитини той із них, хто проживає окремо від дитини, може брати участь у її утриманні в грошовій і (або) натуральній формі. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Статтею 182 Сімейного кодексу України, при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров'я та матеріальне становище дитини; стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Відомостей про обставини, які враховуються судом при визначенні розміру аліментів, відповідно до\~ ст. 182 СК України, відповідачем не надано. Відповідно до ч.1 ст.60 ЦПК України кожна сторона зобовязана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. На підставі ч. 1\~ст. 191 СК України, аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду з дня пред'явлення позову. \~\~\~ Отже, у зв'язку із викладеним, аналізуючи зібрані у справі докази, враховуючи обставини справи, суд приходить до висновку про те, що позовні вимоги позивача про стягнення аліментів обгрунтовані і підлягають задоволенню. \~\~\~\~\~\~ Згідно\~ст. 367 ЦПК України, допустити негайне виконання рішення суду в межах стягнення аліментів за один місяць. \~\~\~\~\~\~ Також, відповідно до ч.1\~ст. 88 ЦПК України, стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Крім того, ч. 3\~ст. 88 ЦПК України\~передбачено, що якщо позивача, на користь якого ухвалено рішення, звільнено від сплати судового збору, він стягується з відповідача в дохід держави пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог. Тому, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача судовий збір у розмірі 640 грн. 00 коп. (Отримувач коштів: ГУК у м.Києві/м.Київ/22030106; код за ЄДРПОУ: 37993783; банк отримувача: Головне управління Державної казначейської служби України у м.Києві; код банку отримувача: 820019; рахунок отримувача: 31215256700001; код класифікації доходів бюджету: 22030106.).

Outcome: approved