Jurisdiction: civil
Date: 2015-10-12 00:00:00

Позивач звернулась в суд з позовом до відповідача про демонтаж самовільної прибудови. Свої позовні вимоги мотивує тим, що за наслідками перевірки Інспекцією державного архітектурно-будівельного контролю у Львівській області за порушення вчинені [PERSON] було винесено припис від 13.07.2010 р. за № 15/75-ф про демонтаж прибудови до господарської будівлі по [ADDRESS] в м. Жовкві у місячний строк. Рішенням колегії суддів Судової палати у цивільних справах Апеляційного суду Львівської області від 27.05.2013 по справі № 22-ц/783/1232/13 було задоволено апеляційну скаргу позивача та скасовано рішення Жовківського районного суду Львівської області від 06.10.2011 р. по справі № 2-501/11, яким за [PERSON] було визнано право власності на самочинно добудовану прибудову розміром 1.7 х 2.1 м. до господарської будівлі по [ADDRESS] у м. Жовкві та постановлено нове рішення, яким [PERSON] було відмовлено у задоволенні позову. Вважає, що в даному випадку виконане [PERSON] будівництво прибудови розмірами 1.7 х 2.1 м. здійснювалося на самовільно захопленій ним частині земельної ділянки належної територіальній громаді м. Жовкви, при відсутності договору який би надавав право на забудову, без жодного дозвільного документу, без погодженого проекту будівництва, а також з порушенням чинних державних будівельних норм України - вказані обставини встановлені актом перевірки № 15/25 від 12.07.2010 р. складеного посадовими особами Інспекції державного архітектурно-будівельного контролю у Львівській області в присутності [PERSON], який підписався на ньому. Просить позов задовольнити. Позивач у судовому засіданні позовні вимоги підтримала з підстав, наведених у позовній заяві. Просить суд позовні вимоги задовольнити в повному обсязі. Відповідач подав до суду заперечення в якому позовні вимоги заперечив в повному обсязі, просить в позові відмовити. Представник Жовківської міської ради в судове засідання не з'явився, однак направив на адресу суду клопотання про розгляд справи у відсутності представника Жовківської міської ради у зв»язку із відпусткою юриста. Заслухавши пояснення сторін, всебічно і повно з»сувавши всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтуються позовні вимоги і заперечення сторін, об»єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для вирішення спору, суд дійшов висновку що в позові [PERSON] слід відмовити з наступних підстав. Відповідно до ст. 4 ЦПК України, здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законами України. Судом встановлено, що рішенням виконавчого комітету Жовківської міської ради народних депутатів № 489 від 12.12.1995 року, [PERSON] узаконено самовільно збудовану господарську споруду розміром 7,8 * 4,8 м по [ADDRESS] в м. Жовкві. З копії постанови Львівського окружного адміністративного суду від 30.11.2011 року, вбачається, що у задоволенні адміністративного позовові Інспекції державного архітектурно-будівельного контролю у Львівській області до [PERSON], за участю 3-ої особи : Жовківської міської ради про зобов»язання вчинити дії, а саме демонтаж самовільної будови - відмовлено. З копії ухвали Львівського апеляційного адміністративного суду від 09.09.2014 року, вбачається, що апеляційну скаргу Інспекції державного архітектурно-будівельного контролю у Львівській області на увалу Львівського окружного адміністративного суду від 11.04.2014 року про зобов»язання виконати вимоги припису у справі за позовом Інспекції державного архітектурно-будівельного контролю у Львівській області до [PERSON], за участю 3-ої особи : Жовківської міської ради про зобов»язання виконати вимогу припису - залишено без задоволення. Своє рішення Львівський апеляційний адміністративний суд обгрунтував тим, що Інспекцією під час перевірки не встановлені умови передбачених ст. 376 України і такі в судовому засіденні не доведені, зокрема : - істотне відхилення від проекту ; - суперечність суспільним інтересам або порушення права інших осіб ; - істотного порушення будівельних норм і правил ; - неможливість проведення відповідної перебудови або відмова особи від проведення . Отже припис Інспекції Державного архітектурно-будівельного контролю Львівській області є не правомірним і тому не може бути підставою для задоволення позовної заяви. Відповідно до постанови № 6 Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ «Про практику застосування судами ст. 376 ЦК України», знесення самочинного будівництва є крайньою мірою і можливе лише тоді, коли використано всі передбачені законодавством України заходи щодо реагування та притягнення винної особи до відповідальності, такий позов може бути пред»явлено до суду у разі, якщо особа у встановлений строк добровільно не виконала вимоги, встановлені у приписі про усунення порушень вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм, державних стандартів і правил із зазначенням строку для добровільного виконання припису та/або якщо пребудова об»єкта є неможливою. Знесення нерухомості, збудованої з істотним відхиленням від проекту, що суперечить суспільним інтересам або порушує права інших осіб, істотним порушенням будівельних норм і правил(у т.ч. за відсутності проекту), можливе лише за умови, що неможлива перебудова відповідно до проекту або відповідно до норм і правил, визначених державними правилами та санітарними нормами, або якщо особа, яка здійснила будівництво, відмовляється від такої перебудови. Якщо технічна можливість перебудови відсутня або забудовник відмовляється від такої перебудови, суд незалежно від поважності причин відмови, за позовом органу місцевого самоврядування чи особи, права якої порушено будівництвом, ухвалює рішення про знесення нерухомого майна. Відповідно до ст. 10, 60, 61 ЦПК України, кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Обставини, визнанні сторонами, не підлягають доказуванню. Доказування не може ґрунтуватись на припущеннях. У випадках порушення прав інших осіб право на звернення до суду належить і таким особам за умови, що вони доведуть наявність порушеного права (стаття 391 ЦК), а також власнику (користувачу) земельної ділянки, якщо він заперечує проти визнання за особою, яка здійснила самочинне будівництво на його земельній ділянці, права власності на самочинно збудоване нерухоме майно (частина четверта статті 376 та стаття 391 ЦК). Відповідно до положень статті 38 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності», право на звернення до суду з позовом про знесення самочинно збудованих об'єктів містобудування належить також відповідним інспекціям державного архітектурно-будівельного контролю. Такий позов може бути пред'явлено до суду у разі, якщо особа в установлений строк добровільно не виконала вимоги, встановлені у приписі про усунення порушень вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм, державних стандартів і правил із визначенням строку для добровільного виконання припису, та/або якщо перебудова об'єкта є неможливою. Також суд враховує, що земельна ділянка на якій розташовані будівлі належні позивачу та відповідачу належать Жовківській міській раді, яка в свою чергу не заявила вимог про знесення самовільної будови. Окрім того позивачем не представлено правовстановлюючої документації на гараж, доїзду до якого нібито заважає прибудова відповідача. За таких обставин суд прийшов до переконання, що позовні вимоги [PERSON] є безпідставними та необґрунтованими. Зібрані по справі докази, оцінені судом належним чином кожен окремо на їх достовірність та допустимість, а також їх достатність та взаємний зв'язок у сукупності, встановлені судом обставини свідчать про те, що у суду є всі підстави для відмови в задоволенні позовних вимог [PERSON].

Outcome: dismissed