Jurisdiction: civil
Date: 2015-04-29 00:00:00

\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~Позивач звернулась до Мелітопольського міськрайонного суду з позовом до відповідачів, в якому просить про встановлення додаткового строку для прийняття спадщини після смерті [PERSON], яка є рідною сестрою її чоловіка. Позовні вимоги обґрунтовує тим, що позивачка не має кровного споріднення зі [PERSON] та не є спадкоємицею за законом після її смерті. З позовної заяви, отриманої 26.12.2014 року позивачка дізналася, що [PERSON] за життя склала заповіт на її користь. Так як вона не є спадкоємицею за законом після смерті [PERSON], заяву про прийняття спадщини після її смерті не подавала. Після того, як позивачці стало відомо про заповіт, вона переглянула документи покійної та знайшла оригінал заповіту від 03.12.2009 року, посвідчений секретарем Вознесенівської сільської ради [PERSON]. Таким чином, позивачка вважає, що строк для прийняття спадщини пропущений нею з поважної причини, адже вона була необізнана про той факт, що є спадкоємицею за заповітом і не могла подати відповідну заяву нотаріусу у визначений Законом строк. В зв'язку з вищевикладеним,\~\~позивачка вимушена звернутися до суду з вказаною позовною заявою і просить визначити для неї додатковий строк тривалістю в один місяць для подання до нотаріальної контори заяви про прийняття спадщини, яка відкрилася після смерті [PERSON], померлої 08.12.2010 року в с. Вознесенка Мелітопольського району Запорізької області. Представник позивача у судовому засіданні наполягав на задоволені позовних вимог. Від відповідачів [PERSON], [PERSON] до суду надійшли заяви, в яких вони просять розглядати справу за їх відсутністю, не заперечують проти залучення до участі у справі в якості законного представника їх батька [PERSON], позовні вимоги не визнають. Законний представник відповідачів [PERSON] та його представник у судовому засіданні позов не визнали. Свої заперечення проти задоволення позову обґрунтовували тим, що після смерті [PERSON] всі документи на спадковий житловий будинок були передані законним представником відповідачів чоловіку позивача за його вимогою. З цього часу всі документи зберігалися в сімї позивача. З приводу незаконного утримання документів на спадковий житловий будинок [PERSON] звертався до Мелітопольської міжрайонної прокуратури і за відомостями, викладеними в його заяві дані про вчинення кримінального правопорушення внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань. Досудове розслідування до теперішнього часу триває. До теперішнього часу документи померлої, в тому числі і на житловий будинок, знаходяться в сімї позивача. Законний представник [PERSON] та його представник наполягали на тому, що у випадку дійсного існування заповіту на час відкриття спадщина, позивач не могла про нього не знати. Крім того, вони вважають, що позивач повинна була звернутися до нотаріуса із заявою про прийняття спадщину і у випадку пропуску строку для прийняття спадщини, отримати від нотаріуса постанову про відмову у вчинені нотаріальних дій. Представник третьої особи органу опіки та піклування Мелітопольської районної державної адміністрації проти задоволення позову заперечувала і надала наступні пояснення. Вона повідомила суд, про те, що сімя [PERSON] відома їй давно. В звязку із зловживанням спиртними напоями мати відповідачів, померла [PERSON], була позбавлена за рішенням суду батьківських прав відносно своїх дітей. Весь час дітьми опікувався їх батько [PERSON] Про наявність заповіту їй стало відомо в ході розгляду іншої цивільної справи за позовом [PERSON] діючого в інтересах неповнолітніх дітей про визнання права власності на спадкове майно. Про те, що існує заповіт повідомила секретар Вознесенівської сільської ради і надала в матеріали справи копію заповіту. Ті обставини, що заповіт [PERSON] після його посвідчення не було своєчасно внесено до спадкового реєстру заповітів секретар Вознесенівської сільської ради обґрунтувала своєю халатністю. Представник третьої особи вважає, що спадкові права неповнолітніх дітей не повинні порушуватися і просить суд відмовити в позові Суд, вивчивши матеріали справи та всебічно проаналізувавши обставини в їх сукупності, заслухавши пояснення осіб, дав оцінку зібраним по справі доказам, виходячи зі свого внутрішнього переконання, яке ґрунтується\~\~на повному, об'єктивному та всебічному з'ясування обставин справи, прийшов до висновку, що\~\~позов не підлягає задоволенню з наступних підстав. Відповідно до вимог\~ст. 10 ЦПК України\~цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Сторони та інші особи, які беруть участь у справі, мають рівні права щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.\~\~ Відповідно до ч. 1\~ст. 11 ЦПК України\~\~\~\~суд розглядає цивільні справи не інакше\~\~ як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього\~Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Стаття 60 ЦПК України\~передбачає, що кожна сторона зобов'язана\~\~ довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених\~статтею 61 ЦПК України. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі.\~\~ Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.\~\~ Відповідно до копії свідоцтва про смерть серії І-ЖС № 188516 виданого 10 грудня 2010 року виконавчим комітетом Вознесевніської сільської ради Мелітопольського району Запорізької області [PERSON] померла 08 грудня 2010 року (а.с. 6) Копією довідкою № 103 від 26.01.2015 року виданою Вознесенівською сільською радою підтверджується, що [PERSON] була зареєстрована і постійно проживала по день смерті 08 грудня 2010 року за адресою с. Вознесенка вулиця Калініна будинок 34. На момент її смерті за даною адресою були зареєстровані її батько [PERSON], дочка [PERSON], [INFO], син [PERSON], [INFO] (а.с. 9) Відповідно до копії свідоцтва про смерть серії І-ЖС № 215385 виданого 03.12.2011 року відділом державної реєстрації актів цивільного стану по Мелітопольському району Мелітопольського міськрайонного управління юстиції [PERSON] помер 01 грудня 2011 року (а.с. 7). Згідно копії свідоцтва про народження [PERSON] серії І-ЖС № 321217 виданого 24.12.1997 року Вознесенівською сільською радою Мелітопольського району Запорізької області та копії свідоцтва про народження [PERSON] серії І-ЖС № 006017 виданого 12.03.1999 року Вознесенівською сільською радою Мелітопольського району Запорізької області, батьки: батько [PERSON], мати [PERSON]. Згідно копії рішення Мелітопольського міськрайонного суду запорізької області від 01.03.2007 року [PERSON] була позбавлена батьківських прав по відношенню до доньки [PERSON], [INFO], та сина [PERSON] , [INFO]. Відповідно до копії заповіту, посвідченого 03 грудня 2009 року секретарем Вознесенівської сільської ради Мелітопольського району Запорізької області, [PERSON] заповідала все своє майно [PERSON] (а.с. 8) Згідно копії постанови про відмову у вчиненні нотаріальної дії наданої 19.07.2014 року державним нотаріусом Мелітопольської районної державної нотаріальної контори Запорізької області [PERSON] у вчинені нотаріальної дії видачі свідоцтва по право на спадщину за законом на житловий будинок, розташований за адресою с. Вознесенка, вул. Калініна, буд. 34 після померлої [PERSON] на імя неповнолітніх дітей - [PERSON] , [INFO], [PERSON] , [INFO], відмовлено через ненадання документів, які б підтверджували право власності померлої на нерухомість. Відповідно відповіді Мелітопольської районної державної нотаріальної контори\~\~№ 101/01-16 від 17.04.2015 року після померлої [PERSON] померлої 08.12.2010 року спадкова справа не заводилася, що підтверджується інформаційною довідкою зі спадкового реєстру. Відповідно до\~ст. 1268 ЦК України\~спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. Згідно ч. 1\~ст. 1270 ЦК України\~для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. Статтею 1272 ЦК України, передбачено, що особа, яка з поважних причин пропустила строк для подачі заяви про прийняття спадщини, може подати позов до суду про призначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини. \~\~\~\~\~\~\~\~\~\~Відповідно до ст. 1269\~ЦПК України, спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини. Заява про прийняття спадщини подається спадкоємцем особисто. Вирішуючи питання про надання позивачу додаткового строку для прийняття спадщини суд виходить з вимог\~Постанови Пленуму Верховного суду України від 30.05.2008 року № 7 «Про судову практику у справах про спадкування», згідно якої вирішуючи питання про визначення особі додаткового строку, для подання заяви про прийняття спадщини, суд вирішує поважність причини пропуску строку для прийняття спадщини. При цьому необхідно виходити з того, що поважними є причини, пов'язані з об'єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця для вчинення цих дій. Згідно п. 2 листа Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ від 16.05.2013\~\~№ 24-753/0/4-13 «Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування» за змістом норм статей 1268 - 1269\~ЦК\~порядок прийняття спадщини встановлюється залежно від того чи проживав постійно спадкоємець разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини та від особливостей правового статусу спадкоємця як малолітньої, неповнолітньої, недієздатної особи або ж особи, цивільна дієздатність якої обмежена. Так, відповідно до частин 3, 4 ст. 1268\~ЦК\~спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого ст. 1270 ЦК, він не заявив про відмову від неї. Малолітня, неповнолітня, недієздатна особа, а також особа, дієздатність якої обмежена, вважаються такими, що прийняли спадщину, крім випадків відмови від спадщини у встановленому законодавством України порядку. Зазначені особи вважаються такими, що прийняли спадщину, крім випадків їхньої відмови від спадщини, а щодо малолітніх та недієздатних осіб - відмови, здійсненої від їхнього імені батьками (усиновлювачами), опікуном із дозволу органу опіки та піклування (встановлених частинами 2 - 4 ст. 1273\~ЦК). Спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно зі спадкодавцем, має подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини (ч. 1 ст. 1269ЦК). Заява про прийняття спадщини подається до нотаріальної контори за місцем відкриття спадщини особисто. Зі змісту п. 207\~Інструкції про порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами України\~вбачається, що письмову заяву про прийняття спадщини та відмову від неї може бути надіслано поштою (втратила чинність на підставі\~наказу Міністерства юстиції України № 296/5 від 22 лютого 2012 року). Надіслання заяви про прийняття спадщини поштою передбачено\~п. 3.5 гл. 10 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 22 лютого 2012 року № 296/5. Норми ст. 1272\~ЦК\~щодо права на звернення до суду з позовом про визначення додаткового строку для прийняття спадщини застосовуються до спадкоємців, право на спадкування яких виникло із набранням чинності ЦК. Відповідно до ст. 1272\~ЦК\~визначено наслідки пропущення строку для прийняття спадщини, зокрема, якщо спадкоємець протягом строку, встановленого ст. 1270 ЦК, не подав заяву про прийняття спадщини, він вважається таким, що не прийняв її. За письмовою згодою спадкоємців, які прийняли спадщину, спадкоємець, який пропустив строк для прийняття спадщини, може подати заяву про прийняття спадщини нотаріусу за місцем відкриття спадщини. За позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини. Відповідно до змісту ст. 1272\~ЦК\~позов про визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини подається: 1) у разі відсутності письмової згоди всіх спадкоємців, які прийняли спадщину, на подання спадкоємцем, який пропустив шестимісячний строк, заяви про прийняття спадщини до нотаріальної контори; 2) у разі пропуску шестимісячного строку подання заяви про прийняття спадщини до нотаріальної контори та відсутності інших спадкоємців, які прийняли спадщину та могли б дати письмову згоду на подання цієї заяви. Належними відповідачами у спорах про визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини є спадкоємці, які прийняли спадщину, або територіальні громади в особі органів місцевого самоврядування за місцем відкриття спадщини. При розгляді справи про визначення додаткового строку на прийняття спадщини не потрібно залучати нотаріуса, державну нотаріальну контору в якості третіх осіб, адже вони є учасниками правовідносини із спадкування та заінтересованими особами. При вирішенні справ про визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини слід також враховувати, що додатковий строк визначається у разі, якщо суд визнає причини пропуску строку для прийняття спадщини поважними. У зазначеній категорії справ є обов'язковим обґрунтування в мотивувальній частині судового рішення поважності причин пропуску строку для подання заяви про прийняття спадщини. Суди переважно правильно вирішують питання поважності причин пропуску зазначеного строку та визнають поважними: тривалу хворобу, перебування спадкоємця тривалий час за межами України, відбування покарання в місцях позбавлення волі, перебування на строковій військовій службі в Збройних Силах України тощо. Проте не завжди суди першої інстанції враховують роз'яснення, які містяться у абз. 6 п. 24 ППВСУ від 30 травня 2008 року № 7, згідно з якими поважними є причини, пов'язані з об'єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій. Судом не можуть бути визнані поважними такі причини пропуску строку для подання заяви про прийняття спадщини як юридична необізнаність позивача щодо строку та порядку прийняття спадщини, необізнаність особи про наявність спадкового майна, похилий вік, непрацездатність, незнання про існування заповіту, встановлення судом факту, що має юридичне значення для прийняття спадщини (наприклад, встановлення факту проживання однією сім'єю), невизначеність між спадкоємцями хто буде приймати спадщину, відсутність коштів для проїзду до місця відкриття спадщини, несприятливі погодні умови. Таким чином, суд вірно визначив, що належними відповідачами у справі є неповнолітні [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO], які на час смерті своєї матері [PERSON] мали правовий статус неповнолітніх і не заявили через свого законного представника та з дозволу органу опіки та піклування про відмову від прийняття спадщини. Батько померлої [PERSON] [PERSON] за життя до нотаріальної контори з відповідною заявою про прийняття спадщини після смерті дочки не звертався, що підтверджено матеріалами справи, а саме, копією відповіді Мелітопольської районної державної нотаріальної контори\~\~№ 101/01-16 від 17.04.2015 року та інформаційною довідкою зі спадкового реєстру. Доводи законного представника відповідачів щодо зберігання всіх документів на спадковий будинок з часу смерті спадкодавця в сімї позивача підтверджуються матеріалами справи, зокрема, копією скарги [PERSON] до Мелітопольської міжрайонної прокуратури від 07.04.2014 року, копією відповіді Мелітопольської міжрайонної прокуратури від 28.04.2014 року № 97-134-14, копією відповіді слідчого відділення Мелітопольського міського відділу ГУМВС України в Запорізькій області від 24.07.2015 року № 41/6-2186. Разом з тим, зазначені позивачем обставини щодо необізнаності про наявність заповіту суд не може розцінити як поважні причини пропуску встановленого законом строку для прийняття спадщини. Причини, що зазначені позивачкою в позові, не робили їй ані перешкоди, ані неможливості для своєчасного звернення до нотаріуса з заявою про прийняття спадщини. Крім того, інших доказів на підтвердження своїх позовних вимог, позивачка не надала в порядку, та строки, що встановлені\~ЦПК України, зокрема, ст.60, 131, - не повідомила. На підставі викладеного, аналізуючи зібрані у справі докази, кожний окремо та всі в сукупності, суд вважає позовні вимоги позивача\~\~[PERSON] до [PERSON], [PERSON] про визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини\~такими, що не підлягають задоволенню.

Outcome: dismissed