Jurisdiction: civil
Date: 2014-12-11 00:00:00

Позивач звернулась до суду з вищевказаним позовом до відповідача, посилаючись на те, що рішенням Фастівського міськрайонного суду від 09 лютого 2012 року з відповідача на її користь стягнуто аліменти на утримання неповнолітньої дочки [PERSON] в сумі 500 грн. щомісячно, починаючи з 07 грудня 2010 року до досягнення дитиною повноліття. Проте їх дочка, навчається на 1 курсі Національного університету харчових технологій на контрактній основі, оплата навчання за перший семестр становить 5195 грн., денної форми навчання, у зв'язку з чим вона звертається до суду, оскільки її доходу вистачає тільки на оплату послуг за житло, на харчування, одяг, навчальні посібники. Відповідач не брав участі у додаткових витратах на навчання, а тому просить стягнути з відповідача на її - позивача користь додаткові витрати на утримання дочки в сумі 5 195 грн. В судовому засіданні позивач та її представник позовні вимоги підтримали, надали суду пояснення, аналогічно викладеному у позовній заяві. Просили суд позов задовольнити в повному обсязі. Відповідач та його представник в судовому засіданні позовні вимоги не визнали, вважали їх необґрунтованими та безпідставними, зазначили, що з стягнення аліментів в розмірі 500 грн. щомісячно, суд враховував всі обставини справи, просять, в задоволенні позову відмовити. Разом з тим відповідач зазначив, що дочка від нього відцуралась, а тому він перестав додатково надавати допомогу, окрім стягнутих з нього аліментів за рішенням суду, які відповідач сплачує регулярно та в повному обсязі. На цей час його матеріальне становище з часу стягнення аліментів не покращилося, за 2013 рік отримав суму доходу 36 000 грн., що в місяць становить 3 000 грн., з яких 500 грн. він сплачує аліменти на утриманні у нього є ще одна дитина. Вислухавши доводи позивача та її представника, відповідача та його представника, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню з наступних підстав. З матеріалів справи вбачається, що сторони від спільного життя мають неповнолітню дочку [PERSON], [INFO], що підтверджується свідоцтвом про її народження, в якому сторони зазначені батьками. Рішенням Фастівського міськрайонного суду від 09.02.2011 року з відповідача стягуються аліменти на утримання неповнолітньої дочки [PERSON], [INFO] в твердій грошовій сумі 500 грн., щомісячно з 07 грудня 2010 року до досягнення дитиною повноліття. При винесенні рішення про стягнення аліментів Фастівський міськрайонний суд врахував при цьому вимоги ст.182 Сімейного кодексу України щодо матеріального становища позивача, який на той час був зареєстрований, як фізична особа - підприємець. Як вбачається з податкової декларації платника єдиного податку фізичної особи - підприємця, відповідач за 2013 рік отримав суму доходу 36 000 грн., що в місяць становить 3 000 грн. Згідно ст. 51 Конституції України і ст. 180 СК України батьки зобов'язані утримувати дітей до досягнення ними повноліття. Згідно зі ст. 185 СК України той з батьків, з кого присуджено стягнення аліментів на дитину, а також той з батьків, до кого вимога про стягнення аліментів не була подана, зобов'язані брати участь у додаткових витратах на дитину, що викликані особливими обставинами (розвитком здібностей дитини, її хворобою, каліцтвом тощо). Розмір участі одного з батьків у додаткових витратах на дитину в разі спору визначається за рішенням суду, з урахуванням обставин, що мають істотне значення. Додаткові витрати на дитину можуть фінансуватися наперед або покриватися після їх фактичного понесення разово, періодично або постійно. Таким чином, участь у додаткових витратах на дитину є не правом, а обов'язком батька (матері) незалежно від сплати ним (нею) аліментів, і закон не передбачає можливості повного звільнення особи від участі в таких витратах, а обставини, що мають значення, враховуються лише при визначенні судом розміру участі одного з батьків у додаткових витратах на дитину в разі спору. Відповідно до положень п.18 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про застосування судами окремих норм Сімейного Кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» у випадках застосуванні судами передбаченої у ст. 185 СК участі у додаткових витратах на утримання дитини, викликаних особливими обставинами, йдеться про фактично зазнані або передбачувані витрати. Проте такі витрати позивачка повинна підтвердити допустимими та належними доказами згідно з положеннями ч.1 ст. 60 ЦПК України. У підтвердження додаткових витрат на дочку позивачем представлено договір про навчання і підготовку фахівця освітньо-кваліфікаційного рівня БАКАЛАВР в Національному університеті харчових технологій, з якого вбачається, що [PERSON] навчається на денній формі навчання в період з 01.09.2014 р. по 30.06.2018р., загальна вартість освітньої послуги для здобуття ОКР БАКАЛАВР за весь період навчання становить 41 560 грн без ПДВ. Замовник перераховує кошти у розмірі 5 195 грн. за семестр. Також позивачем представлено квитанцію про оплату за навчання в розмірі 5 195 грн. Таким чином зазначені документи містять відомості щодо розміру витрат, понесених для оплати навчання за перший семестр на суму 5 195 грн., тому половину понесених позивачкою додаткових витрат на утримання дитини, викликаних оплатою навчання дитини, повинен нести батько. Виходячи з наведеного з відповідача підлягають стягненню у відшкодування додаткових витрат, понесених позивачем на дитину, в сумі 2 597,50 грн., що є половиною від понесених нею та підтверджених належним чином додаткових витрат на навчання дочки. Доводи відповідача про те, що він не приймав у добровільному порядку участь у додаткових витратах на дитину, суд не бере до уваги, оскільки вони є такими, що не спростовують обов»язок батька приймати участь у додаткових витратах на дитину. Отже, дослідивши обставини справи, перевірив їх наданими належними та допустимими доказами, виходячи з принципів розумності, виваженості та справедливості, суд дійшов висновку про обґрунтованість позовних вимог [PERSON] в заявлених нею межах та про існування правових підстав для їх часткового задоволення. Відповідно до ст. 88 ЦПК України з відповідача на користь держави підлягаю стягненню судовий збір в сумі 243,60 грн. На підставі ст. ст. 180 - 183, 185, 187, 191, 192 Сімейного кодексу України,

Outcome: partial