Jurisdiction: civil
Date: 2017-05-21 00:00:00

Позивач звернувся з позовом про стягнення витрат, пов'язаних з утриманням у вищому військовому навчальному закладі. Свої вимоги мотивує тим, що наказом ректора Київського національного університету внутрішніх справ від 31.07.2009 року №568 відповідача з 01.09.2009 року зараховано курсантом першого курсу денної форми навчання Київського національного університету внутрішніх справ. Розпорядженням Кабінету міністрів України від 27.08.2010 року №1079-р «Про реорганізацію деяких вищих навчальних закладів Міністерства внутрішніх справ» Київський національний університет внутрішніх справ реорганізовано в Національну академію внутрішніх справ, яка є правонаступником університету. 29.09.2009 року між Київським національним університетом внутрішніх справ та відповідачем укладено договір №09-367 про підготовку фахівця у Київському національному університеті внутрішніх справ, відповідно до якого відповідач навчався за рахунок коштів державного бюджету і зобов`язувався після закінчення навчання відпрацювати не менше трьох років за місцем розподілу, а у разі відмови від подальшого проходження служби на посадах начальницького складу в органах внутрішніх справ протягом перших трьох років після закінчення навчання відшкодувати витрати, пов'язані з утриманням у навчальному закладі. З 01.09.2009 року по 14.06.2013 року у період навчання відповідач відповідно до умов договору перебував на державному забезпеченні харчуванням, речовим майном, грошовим утриманням та житлом із наданням комунальних послуг. Наказом Національної академії внутрішніх справ №603 від 14.06.2013 року відповідачу присвоєно кваліфікацію бакалавра психології освітньо-кваліфікаційного рівня «Психологія» та видано диплом бакалавра. Після здобуття вищої освіти відповідно до умов договору відповідача направлено для подальшого проходження служби . Наказом ГУМВС України в місті Києві від 09.04.2014 року №260 о/с відповідача звільнено з органів внутрішніх справ на підставі поданого ним рапорту за власним бажанням. Тобто в порушення умов договору відповідач з власної ініціативи звільнився до спливу встановленого договором трирічного терміну перебування на службі після закінчення навчання. В такому випадку згідно умов договору відповідач зобов'язаний відшкодувати позивачу у повному обсязі фактичні витрати, пов'язані з утриманням у навчальному закладі згідно із затвердженим розрахунком. Сума витрат згідно розрахунку становить 22905 грн 90 коп. Просить стягнути з відповідача на його користь зазначену суму витрат. В судове засідання представник позивача не з`явився, про день розгляду справи повідомлений належним чином, подав заяву про розгляд справи без його участі, в якій зазначає, що позовні вимоги підтримує в повному обсязі. Відповідач та його представник проти позову заперечували з тих підстав, що позивачем не підтверджено фактичних витрат на утримання відповідача, а надані позивачем докази є неналежними та недопустимими. Суд, заслухавши відповідача, його представника та дослідивши матеріали справи, приходить до висновку, що позов задоволенню не підлягає з наступних підстав. Матеріалами справи встановлено, що 29.09.2009 року між Київським національним університетом внутрішніх справ та відповідачем укладено договір №09-367 про підготовку фахівця у Київському національному університеті внутрішніх справ. Пунктом 2.1.3 договору передбачено, що заклад зобов'язався забезпечити відповідача харчуванням, речовим майном та грошовим утриманням за нормами, затвердженими нормативно-правовими актами України. Відповідно до п.2.3.6 договору відповідач зобов'язався у разі відрахування з навчального закладу чи звільнення з органів внутрішніх справ по закінченні навчання до встановленого трирічного терміну перебування на службі за підставами, передбаченими пунктом 3 цього договору, відшкодувати фактичні витрати, пов'язані з утриманням у навчальному закладі згідно із затвердженим розрахунком. Пунктом 3.1 договору передбачено, що підставою відшкодування фактичних витрат на підготовку є звільнення з органів внутрішніх справ за власним бажанням протягом перших трьох років після закінчення навчання. Відповідно до п.3.2 договору підставою для відшкодування фактичних витрат на підготовку фахівця є відмова від подальшого проходження служби в органах внутрішніх справ протягом перших трьох років після закінчення навчання. Згідно п. 4.1 договору відшкодування здійснюється в розмірі фактичних витрат, пов'язаних з: грошовим, продовольчим та речовим забезпеченням, оплатою комунальних послуг і вартістю спожитих енергоносіїв. Відповідно до п.4.2 договору у разі дострокового розірвання договору здійснюється розрахунок фактичних витрат за відповідними видами забезпечення згідно з нормами утримання на день, який зазначено в наказі про відрахування з навчального закладу та звільнення з органів внутрішніх справ Законом України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні» встановлено, що цей закон поширюється на всіх юридичних осіб, створених відповідно до законодавства України, незалежно від їх організаційно-правових форм і форм власності, а також на представництва іноземних суб'єктів господарської діяльності, які зобов'язані вести бухгалтерський облік та подавати фінансову звітність згідно з законодавством. Відповідно до ст.9 Закону підставою для бухгалтерського обліку господарських операцій є первинні документи, які фіксують факти здійснення госаодарстких операцій. Первинні документи повинні бути складені під час здійснення господарської операції, а якщо це неможливо - безпосередньо після її закінчення. Згідно ст.44 Податкового кодексу України для цілей оподаткування платники податків зобов'язані вести облік доходів, витрат та інших показників, пов'язаних з визначенням об'єктів оподаткування та/або податкових зобов'язань, на підставі первинних документів, регістрів бухалтерського обліку, фінансової звітності, інших документів, пов'язаних з обчисленням і сплатою податків і зборів, ведення яких передбачено законодавством. Платникам податків забороняється формування показників податкової звітності на підставі даних, не підтверджених документами, що визначені абзацом першим цього пункту. Для обрахунку об'єкта оподаткування платник податку на прибуток використовує дані бухгалтерського обліку та фінансової звітності щодо доходів, витрат та фінансового результату до оподаткування. Відповідно до ст.60 ч.1 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених ст.61 цього Кодексу. Згідно ст.60 ч.3 ЦПК України доказуванню підлягають обставини, які мають значення для справи і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Відповідно до ст.60 ч.4 ЦПК України доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Згідно ст.59 ЦПК України суд не бере до уваги докази, які одержані з порушенням порядку, встановленого законом. Обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування. На підтвердження фактичних витрат, пов'язаних з утриманням відповідача у навчальному закладі, позивачем надано довідку про розрахунок фактичних витрат, розрахунок фактичних витрат, довідку про фактичне перебування відповідача на харчовому забезпеченні, довідку речового майна, довідки про доходи та відрахування. Разом з тим зазначені довідки не є належними та допустимими доказами фактичних витрат, понесених позивачем на утримання відповідача, так як вони не підтверджені первинними документами. За таких обставин суд в задоволенні позовних вимог відмовляє. Враховуючи наведене та

Outcome: dismissed