Jurisdiction: civil
Date: 2017-08-08 00:00:00

Позивач звернулась до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу та стягнення аліментів на утримання дитини. В позовній заяві позивач посилається на те, що її з відповідачем подружнє життя не склалось через те, що у них зовсім різні характери і вже тривалий час в них немає спільних інтересів, протилежні погляди на життя, між ними почали виникати непорозуміння, які призвели до втрати взаєморозуміння та почуття любові. Спільного господарства не ведуть, фактично припинені шлюбно-сімейні відносини, проживають окремо. Від шлюбу мають одного сина - [PERSON], [INFO]. На підставі вищенаведеного позивач просить шлюб між нею та відповідачем розірвати, а також з метою уникнення суперечок з відповідачем стягнути з нього аліменти на її користь на утримання сина у розмірі 1/4 частки з усіх видів його заробітку (доходу), але не менше 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з дня подачі позову до суду до досягнення дитиною повноліття. Позивач в судове засідання не з`явилась, надіславши на адресу суду заяву з проханням розглядати справу за її відсутності, позовні вимоги підтримала у повному обсязі. Відповідач в судове засідання не з'явився, про розгляд справи був повідомлений належним чином, причини своєї неявки суду не повідомив, тому суд визнав його неявку без поважних причин та провів заочний розгляд справи у його відсутності, на підставі наявних у справі даних та доказів, відповідно до вимог ст. 224 ЦПК України. Дослідивши матеріали справи в їх сукупності, оцінивши зібрані по справі докази, виходячи зі свого внутрішнього переконання, суд дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Як встановлено в судовому засіданні, подружжя перебуває в шлюбі зареєстрованому 29 грудня 2007 року у Відділі реєстрації актів громадянського стану Деснянського районного управління юстиції у м. Києві, про що в книзі реєстрації актів про одруження зроблено запис № 1934 (а.с. 7). Від шлюбу подружжя має одного сина [PERSON] [INFO]. Шлюбні відносини між подружжям не склались, через різні характери, погляди на життя, сім'ю, та подружні обов'язки, втрату почуття любові та поваги один до одного, на момент розгляду справи спільного господарства не ведуть, не підтримують сімейно-шлюбні відносини. З огляду на зазначене, суд дійшов висновку, що сім'я фактично розпалась та зберегти її неможливо, оскільки збереження сім'ї призведе до порушення інтересів кожного з подружжя та їхньої дитини, тому є всі наявні підстави для задоволення позову щодо розірвання шлюбу. Згідно ч. 2 ст. 112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Враховуючи викладене, позов позивача в частині розірвання шлюбу підлягає задоволенню. Відповідно до ст. 180 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Як зазначила позивач, з метою уникнення суперечок з відповідачем щодо сплати аліментів вона вирішує питання про стягнення аліментів в судовому порядку відповідно до вимог чинного законодавства. Згідно Свідоцтва про народження, батьком дитини записано - «[PERSON]» (а.с. 8). Оскільки відповідач добровільно не надає матеріальної допомоги на утримання дітей, суд вважає можливим задовольнити позовну вимогу, щодо сплати аліментів на утримання дитини, виходячи з наступного . Згідно до ч. 3 ст. 181 СК України, за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Відповідно до ст.183 Сімейного кодексу України частка заробітку (доходу) батька, яка буде стягуватись як аліменти на дитину, визначається судом. Суд, вирішуючи питання про стягнення аліментів керується загальними принципами, за якими стягнення аліментів не повинно погіршувати становище іншого порівняно із становищем одержувача аліментів. З урахуванням викладеного, суд дійшов висновку про стягнення з відповідача на користь позивача на утримання дитини аліментів щомісячно у розмірі 1/4 з усіх видів заробітку (доходу) до досягненням ним повноліття. Згідно зі ст. 191 СК України аліменти присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову. Відповідно до вимог п. 1 ч. 1 ст. 367 ЦПК України суд допускає негайне виконання рішення суду у межах суми платежу за один місяць. Відповідно до вимог ч. 1 ст. 88 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягають стягненню судові витрати у вигляді судового збору в сумі 640 грн. 00 коп. Відповідно до вимог ч. 3 ст. 88 ЦПК України з відповідача на користь держави підлягають стягненню судові витрати у вигляді судового збору в сумі 640 грн. 00 коп. На підставі ст.ст. 110-112, 180, 182, 183, 191 СК України,

Outcome: approved