Jurisdiction: civil
Date: 2015-04-16 00:00:00

Позивач звернулась до суду з позовом до відповідача про стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини. Свою позовну вимогу мотивує тим, що з відповідачем перебувала у шлюбі, від яких сторони мають неповнолітнього сина: [PERSON], [INFO], який перебуває на утриманні позивача. Матеріальної допомоги на утримання дитини відповідач не надає, а саме на повноцінне харчування, купівлю необхідного дитячого одягу, взуття, ліків у разі хвороби, та інші життєві потреби дитини. Просить суд стягнути з відповідача на її користь, в якості компенсації аліменти за минулий період на дитину у вигляді 1/2 понесених витратах на утримання дитини за період з січня 2014 року до подачі позову до суду, що становить 11200 грн. Стягувати з відповідача на її користь, на утримання неповнолітньої дитини аліменти в розмірі 1000 грн. щомісячно починаючи стягнення від дня пред'явлення позову до суду і до досягнення дитиною повноліття. Позивач у судовому засіданні позовні вимоги підтримала, просила суд їх задовольнити, надала суду пояснення аналогічні викладеним у позові. Відповідач в судовому засіданні позовні вимоги визнав частково, а саме в розмірі 200 грн., які і до подачі позивачем до суду позову він сплачував регулярно. Суд, вислухавши пояснення учасників процесу, дослідивши наявні докази, вважає, що позов підлягає частковому задоволенню з наступних підстав. Так, в судовому засіданні встановлено, що відповідач є батьком неповнолітньої дитини, [PERSON], [INFO], який знаходиться на утриманні позивача. У добровільному порядку матеріальну допомогу на утримання дитини відповідач надає не регулярно у розмірі 200 грн., що підтверджує позивач. Відповідач має можливість працювати, має задовільний стан здоров'я, тому має реальну можливість надавати матеріальну допомогу на утримання неповнолітнього сина. Відповідно до ст. 180 Сімейного Кодексу України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Статтею 184 СК України передбачено, якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення, суд за заявою платника або одержувача може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі. При визначенні розміру аліментів суд враховує рівність обов'язку щодо утримання дитини обох батьків, розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, наявність у відповідача на утриманні іншої неповнолітньої дитини. Згідно з ч. 2 ст. 191 СК України, аліменти за минулий час можуть бути присуджені, якщо позивач подасть суду докази того, що він вживав заходів щодо одержання аліментів з відповідача, але не міг їх одержати у зв'язку з ухиленням останнього від їх сплати. У цьому разі суд може присудити аліменти за минулий час, але не більш як за три роки. Однак, позивачем суду належними та допустимими доказами, відповідно до вимог ст. 60 ЦПК України, не доведено факту вжиття заходів щодо одержання аліментів з відповідача за період з січня 2014 року до подачі даного позову до суду. А тому позовні вимоги в цій частині задоволенню не підлягають. Тому суд вважає за необхідне позов задовольнити частково та стягнути з відповідача на користь позивача аліменти на утримання [PERSON], [INFO], в розмірі 650 гривень щомісячно, починаючи стягнення з 16 лютого 2015 року та до досягнення дитиною повноліття. Допустити негайне виконання рішення в частині стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць. Відповідно до ст. 88 ЦПК України з відповідача на користь держави підлягають стягненню судові витрати у вигляді судового збору в розмірі 243,60 грн.

Outcome: partial