Jurisdiction: civil
Date: 2017-07-25 00:00:00

Позивач звернулась до суду з позовною заявою про стягнення аліментів на неповнолітніх дітей. Посилається на те, що з відповідачем мають неповнолітніх дітей: дочку АННУ, [INFO] та сина НІКІТУ, [INFO]. Відповідач в добровільному порядку не надає ніякої матеріальної допомоги. Тому просить стягувати з відповідача аліменти на утримання неповнолітніх дітей у розмірі 1/4 частини всіх видів його заробітку (доходів) щомісяця на кожну дитину. В судове засідання позивач не зявилася, надала до суду письмову заяву, просила провести судове засідання за її відсутності, просила стягувати аліменти з відповідача у розмірі 1/4 частини всіх видів його заробітку (доходів) щомісяця на кожну дитину . Відповідач у судове засідання не явився, до суду надав письмову заяву, просив розглядати справу за його відсутності, а також надав письмове заперечення, позовні вимоги визнав частково, з урахуванням його заробітної плати, згоден платити аліменти на двох дітей у розмірі 1/3 частини від всіх видів його заробітку, щомісяця. Відповідно до ч.2 ст.197 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. З огляду на викладене фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. В судовому засіданні було встановлено, що 14 липня 2007 року у відділі державної реєстрації актів цивільного стану Славутицького міського управління юстиції Київської області зареєстровано шлюб між [PERSON] та [PERSON]. Прізвище після реєстрації шлюбу: чоловіка [PERSON], дружини [PERSON]. Сторони мають неповнолітніх дітей - дочку АННУ, [INFO] та сина НІКІТУ, [INFO], які на даний час проживають разом із матірю. Батьком неповнолітніх дітей в свідоцтві про народження записаний відповідач. Дослідивши письмові матеріали справи, суд дійшов висновку, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню з таких підстав. Відповідно до вимог ст. 180 Сімейного кодексу України батьки зобовязані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до чч.1, 2 ст.27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України № 789ХІІ (78912) від 27 лютого 1991 року та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Згідно ч.1 ст.7 цієї Конвенції дитина реєструється зразу ж після народження і з моменту народження має право на імя і набуття громадянства, а також, наскільки це можливо, право знати своїх батьків і право на їх піклування. Відповідно до вимог ст.12 Закону України «Про охорону дитинства» виховання в сім'ї є першоосновою розвитку особистості дитини. На кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки або особи, які їх замінюють, мають право і зобов'язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров'я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці. Виховання дитини має спрямовуватися на розвиток її особистості, поваги до прав, свобод людини і громадянина, мови, національних історичних і культурних цінностей українського та інших народів, підготовку дитини до свідомого життя у суспільстві в дусі взаєморозуміння, миру, милосердя, забезпечення рівноправності всіх членів суспільства, злагоди та дружби між народами, етнічними, національними, релігійними групами. Згідно ст. 181 СК України способи виконання батьками обовязку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними. При виникненні спору між батьками щодо способів виконання ними обовязку по утриманню дитини, він вирішується в судовому порядку. Як зазначено у ч. 1 ст. 182 СК України, при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров'я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 4) інші обставини, що мають істотне значення. Згідно довідки, копія якої долучена до матеріалів справи, відповідач працює в Компанії Вінсі Конструксьон Гран Проже/Буинг Траво Пюблік, арматурником, середньомісячна заробітна плата за шість останніх місяців становить біля 8065,12 гривень. В той же час у відповідача є боргові зобов,язання перед комунальним підприємством, він кожного місяця зобов,язний сплачувати комунальні послуги а також борги які утворилися за зимовий період. Позивачка знаходиться у відпустці по догляду за дитиною та перебуває на обліку в Управлінні соціального захисту населення у м.Славутичі і отримує допомогу при народженні дитини у розмірі 860 гривень щомісячно до 30.06.2018 року. Згідно ст. 183 Сімейного кодексу України частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Суд бере до уваги рівність обовязку обох батьків по утриманню дитини, їх матеріальне становище, стан здоровя дитини, нормальний стан здоров'я відповідача, оскільки доказів іншого не надано, відсутність відомостей про неможливість відповідача за станом здоровя чи з інших обєктивних причин брати участь в належному утриманні дітей, відсутність у нього інших утриманців. В той же час суд вважає, що позивач необгрунтувала розмір аліментів в розмірі 1/2 частини по 1/4 частині на кожну дитину. З урахуванням заробітної плати відповідача, його інших матеріальних зобов,язань розмір аліментів у даному випадку повинен становити 1/3 частини всіх видів доходів відповідача щомісяця, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, буде необхідним і забезпечать належну участь батька в утриманні дітей. Згідно ч.1 ст. 191 СК України аліменти на дитину за рішенням суду присуджуються від дня предявлення позову. Відповідно до ст.88 ЦПК України та п.п.1 п.1 ст.4 Закону України «Про судовий збір» з відповідача підлягає стягненню судовий збір на користь держави.

Outcome: partial