Jurisdiction: civil
Date: 2016-06-12 00:00:00

позивач звернулась до суду з позовом, в якому просить стягувати з відповідача аліменти на користь їхньої спільної дочки - [PERSON], [INFO]., на її утримання до досягнення нею віку 23 років або до завершення навчання в розмірі 25% частки заробітної плати щомісячно, починаючи з дня подання заяви. В обгрунтування позову покликається на те, що перебувала з відповідачем у зареєстрованому шлюбі, від якого у них [INFO]. народилась донька [PERSON]. На даний час донька сторін досягнула повноліття та навчається на стаціонарній формі навчання в Краківській академії ім.Анджея Фрича Моджевського в Польщі. У зв'язку із навчанням, донька потребує матеріальної допомоги, яку вона, як мати, самостійно не взмозі забезпечити в повному обсязі. З врахуванням того, що відповідач має можливість та зобов'язаний сплачувати аліменти на утримання доньки, яка потребує матеріальної підтримки у зв'язку з її навчанням, просить позов задоволити. Представник позивача в судовому засіданні позов підтримав, надав пояснення аналогічні змісту позовної заяви, просить таку задоволити. Відповідач та його представник в судовому засіданні позов не визнали та пояснили, що хоча у відповідача наявний обов'язок щодо утримання дитини, про те жодних доказів на підтвердження обставин, за яких донька сторін потребує додаткової матеріальної допомоги у зв'язку з навчанням, суду не представлено; більше того, заявлений позивачем розмір аліментів безпідставно завищений та повністю необґрунтований, оскільки такий визначався за відсутності фактичних даних про витрати на навчання та без врахування матеріального стану відповідача, а тому не вбачають підстав для задоволення даного позову. Заслухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, з'ясувавши дійсні обставини справи та перевіривши їх доказами, суд приходить до висновку, що позов слід задоволити частково з наступних підстав. Відповідно до ст.180 Сімейного кодексу України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. При цьому, вказаний обов'язок утримання дитини покладений на обох батьків та є однаковим для них обох. Згідно ст.199 Сімейного Кодексу України, якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв'язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов'язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років. Як вбачається із свідоцтва про народження серії [NUMBER] виданого 16.04.1998р., сторони являються батьками повнолітньої [PERSON], [INFO]. Довідкою № PINH/15/16/440 від 03.03.2016р. (згідно перекладу) стверджується, що [PERSON], [INFO] зарахована студентом з 01.10.2015р. до 30.09.2020р. на навчання на повний цикл магістерської програми стаціонарної форми і продовжує навчання на І семестрі в Краківській академії ім.Анджея Фрича Моджевського в Польщі. Вказане також підтверджується дійсним студентським посвідченням [PERSON] № [NUMBER] від 01.10.2015р. Судом встановлено, що у зв'язку із навчанням донька сторін - [PERSON] потребує матеріальної допомоги, яку його матір (позивач по справі) самостійно забезпечити неспроможна, а відповідач, в свою чергу, має змогу надавати дочці відповідну матеріальну допомогу, зважаючи на задовільний стан його здоров'я та наявність постійних доходів у вигляді заробітної плати, а також враховуючи відсутність домовленості сторін щодо виконання відповідачем обов'язку по утриманню дитини, суд приходить до висновку, що з нього слід стягувати аліменти утримання повнолітньої дитини на час її навчання, але не довше ніж до досягнення дитиною 23 років. В силу положень постанови Пленуму Верховного Суду від 15.05.2006р. № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» вирішуючи питання щодо розміру аліментів, суд повинен ураховувати: стан здоров'я, матеріальне становище дитини і платника аліментів; наявність в останнього інших неповнолітніх дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, повнолітніх дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж зазначений у ч.2 ст.182 СК України. Що ж до максимального розміру аліментів, які стягуються з боржника, то відповідно до ч.3 ст.70 Закону України від 21 квітня 1999р. N 606-XIV «Про виконавче провадження» він не повинен перевищувати 50 відсотків заробітної плати цієї особи. При визначенні розміру таких аліментів, суд враховує, матеріальне становище дитини, яка навчається та перебуває на утриманні позивача, стан її здоров'я, матеріальне становище платника аліментів, який офіційно працює, отримує постійний та стабільний дохід у вигляді заробітної плати, задовільний стан його здоров'я, наявність на його утриманні матері - пенсіонерки, яка потребує додаткового догляду у зв'язку з незадовільним станом її здоров'я, та приходить до висновку, що аліменти на утримання повнолітньої дитини, яка продовжує навчатись, слід визначити у розмірі 1/6 частини із всіх видів заробітку відповідача, яка стягуватимуться щомісячно, починаючи з 21.03.2016р. (часу звернення до суду з відповідним позовом) і до закінчення дитиною навчання, але не довше ніж до досягнення нею 23 років. Крім того, вирішуючи питання стягнення судових витрат, суд приходить до висновку, що на підставі ст.88 ЦПК України з відповідача в дохід держави слід стягнути судовий збір в розмірі 551,20 грн., від сплати якого позивача звільнено при подачі такого позову до суду.

Outcome: partial