Jurisdiction: civil
Date: 2019-09-29 00:00:00

Позивач звернулась до Куп`янського міськрайонного суду Харківської області з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, зареєстрованого 25 лютого 2012 року Московським відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Харківського міського управління юстиції, актовий запис № 125. Позивач вказує, що шлюбні відносини з відповідачем припинені з 17.05.2018 року та вони спільно не мешкають, що привело до неможливості збереження сім`ї, між ними відсутні взаєморозуміння та взаємоповага. Від шлюбу мають повнолітню дитину [PERSON] , [INFO] . Спір про місце проживання дитини та про поділ майна відсутні. Відомостей про звернення позивача до суду з аналогічною позовною заявою немає. 18.04.2019 року суддею направлявся запит щодо підтвердження місця реєстрації відповідача. Відповідь надійшла 23.04.2019 року. Ухвалою судді від 24.04.2019 року провадження по справі було відкрито та призначено підготовче судове засідання на 21.05.2019 року. Ухвалою суду від 07.08.2019 року було закрито підготовче провадження та справ призначено до розгляду у судовому засіданні. Позивач до суду надала заяву про розгляд справи у її відсутності, позовні вимоги підтримала і просила задовольнити у повному обсязі. Спільних претензій не має. Проти заочного рішення не заперечувала. Відповідач про час та місце судових засідань повідомлявся за місцем проживання, зареєстрованим у встановленому законом порядку, поштові конверти повернулися не врученим адресатові з відмітками «за закінченням встановленого строку зберігання», «інші причини», «адресат відсутній». До суду відповідач не з`явився, про причини неявок не повідомив, заяв про перенесення слухання справи чи можливих пояснень, відзиву чи заперечень проти заявленого позову не надав. За таких обставин, виходячи з вищевказаних вимог закону, відповідач вважається належним чином повідомленим про судові засідання. Фіксація судового процесу технічними засобами не проводилася згідно вимог ч. 2 ст. 247 ЦПК України. Враховуючи викладене вище, з письмової згоди позивача, суд вважає можливим провести заочний розгляд справи на підставі наявних доказів, що відповідає положенням ст. ст. 280, 281 ЦПК України. Судом були встановлені такі обставини справи і відповідно до них правовідносини. Встановлено, що шлюб між сторонами зареєстрований 25 лютого 2012 року Московським відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Харківського міського управління юстиції, актовий запис № 125, що підтверджується оригіналом свідоцтва про шлюб серії [NUMBER] (а.с.3). Сторони мають спільну неповнолітню дитину: [PERSON] , [INFO] ( а.с. 6), яка мешкає з позивачем. Статтею 51 Конституції України, ч.1 ст. 24 Сімейного Кодексу України передбачено, що шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки і чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Відповідно до ч.1 ст.55 Сімейного Кодексу України дружина та чоловік зобов`язані спільно піклуватися про побудову сімейних відносин між собою та іншими членами сім`ї на почуттях взаємної любові, поваги, дружби, взаємодопомоги. Положеннями ч.ч.3,4 ст.56 Сімейного Кодексу України передбачено, що кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження, є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканність і може мати наслідки, встановлені законом. Частиною 3 ст. 105 Сімейного Кодексу України передбачено, що шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя, на підставі рішення суду, відповідно до ст. 110 цього Кодексу. Відповідно до ч.1 ст. 110 Сімейного Кодексу України позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. Згідно ст.112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Враховуючи, що подружжя шлюбно-сімейних відносин не підтримує і спільно не мешкають з 17.05.2018 року, примиритися не бажають, не повідомили суд, що можливий намір поновити стосунки та зберегти сім`ю, суд приходить до висновку, що їх подальше спільне життя і збереження шлюбу суперечитиме інтересам сторін, у зв`язку з чим позовні вимоги підлягають задоволенню. Відповідно до ч.8 ст. 294 ЦПК України у рішенні про розірвання шлюбу зазначається про вибір прізвища тим з подружжя, який змінив прізвище під час державної реєстрації шлюбу, що розривається. Позивач у своїй позовній заяві вказала, що бажає залишити прізвище « [PERSON] ». Крім того, у позовній заяві [PERSON] просила стягнути з відповідача на її користь сплачений нею судовий збір. У матеріалах справи є квитанція за № 0.0.1328535780.1 від 17.04.2019 року, згідно якої позивач сплатила 768,40 грн. судового збору (а.с.1). Враховуючи те, що позов обґрунтований і підлягає задоволенню, відповідно до ч.1 ст. 141 ЦПК України, судовий збір слід стягнути з відповідача на користь позивача.

Outcome: approved