Jurisdiction: civil
Date: 2020-11-10 00:00:00

позивач звернулась до суду з позовом, в якому просить стягувати з відповідача в її користь аліменти на утримання дітей - [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] в розмірі 1/2 частини всіх видів заробітку (доходу), щомісячно, але не менше 50 відсотків від прожиткового мінімуму для кожної дитини відповідного віку, починаючи з часу подачі позову до досягнення дітьми повноліття. В обґрунтування позовних вимог покликається на те, що з 09.08.2007 року перебуває з відповідачем у зареєстрованому шлюбі, у якому [INFO] народився син [PERSON] та [INFO] син [PERSON] . Оскільки спільне життя з чоловіком не склалося на даний час вона з дітьми проживають окремо від нього. На момент час пред`явлення позову між нею та відповідачем не досягнуто згоди з приводу матеріального утримання дітей, які проживають з нею та перебувають на її утриманні. Зазначає, що відповідач є працездатним, а тому може утримувати їхніх спільних дітей, що є його обов`язком. Просить позов задоволити. Представник відповідача подав до суду відзив, в якому зазначив, що позов визнає частково, оскільки відповідач не відмовляється від свого обов`язку утримувати дітей, а навпаки надає кошти на утримання дітей добровільно і буде надавати у межах своїх можливостей. Однак, сплачувати аліменти у такому розмірі в якому просить позивач немає змоги, оскільки крім особистих витрат відповідач допомагає непрацездатним батькам, які потребують матеріальної допомоги. Вважає можливим сплачувати аліменти на дітей в розмірі ј частини від заробітку (доходу). У судовому засіданні позивач та представник позивача позовні вимоги підтримали, просять позов задоволити. Представник відповідача в судовому засіданні позов визнав частково, надав пояснення аналогічні змісту відзиву на позовну заяву. Заслухавши пояснення позивача, представника позивача та представника відповідча, з`ясувавши дійсні обставини справи та перевіривши їх доказами, суд приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення частково з наступних підстав. Відповідно до ст. 180 Сімейного кодексу України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно ст.181\~Сімейного кодексу\~України способи\~виконання батьками\~обов`язку\~утримувати дитину\~визначаються за\~домовленістю між\~ними. За домовленістю між батьками дитини той із них, хто проживає окремо від дитини, може брати участь у її утриманні в грошовій і (або) натуральній формі.\~За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Виходячи із зазначеного положення у разі відсутності домовленості між батьками щодо способу утримання, спір з приводу стягнення аліментів вирішується судом. Як вбачається із свідоцтва про народження серії [NUMBER] та серії [NUMBER] , відповідач є батьком неповнолітніх [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] ,\~ відтак, зобов`язаний\~ їх утримувати до досягнення ними повноліття. Враховуючи відсутність домовленості сторін про спосіб виконання відповідачем обов`язку щодо утримання дітей, суд приходить до висновку, що з нього слід стягувати аліменти в користь позивача на утримання дітей до досягнення ними повноліття. Згідно з ч. 2 ст. 182 Сімейного кодексу України розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. При визначенні розміру аліментів, суд відповідно до ч. 1 ст. 182 Сімейного кодексу України враховує вік та стан здоров`я дітей, потреби на їхнє утримання, матеріальне становище позивача, яка працює, матеріальне становище відповідача, який теж працює, отримує дохід, його задовільний стан здоров`я, відомості про розмір отримуваного ним доходу та приходить до висновку, що з відповідача в користь позивача на утримання неповнолітніх дітей слід щомісячно стягувати аліменти в розмірі 1/3 частини із всіх видів доходу, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з часу подачі позову до суду до досягнення дітьми повноліття. Суд вважає необґрунтованою вимогу позивача в частині стягнення аліментів на утримання дітей в розмірі 1/2 частини із всіх видів доходу відповідача, оскільки позивачем не надано доказів суду, які б свідчили про такі щомісячні витрати на утримання дітей, які б потребували стягнення половини доходу відповідача. Крім того, враховуючи розмір щомісячного доходу відповідача, який у середньому становить близько 17 000-20\~000 грн., ј від такого становитиме більше 50% прожиткового мінімуму для дитини, що зважаючи на однаковий обов`язок обох батьків утримання дітей буде достатнім для забезпечення їх розвитку. Відповідно до ст. 79, 191 Сімейного кодексу України аліменти на дитину та одному з подружжя присуджуються за рішенням суду від дня подання позовної заяви, тобто з 01.06.2020 року. Згідно з вимогами ст.430\~ЦПК України суд допускає негайне виконання рішень у справах про стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць.

Outcome: dismissed