Jurisdiction: civil
Date: 2015-02-15 00:00:00

Позивач звернулась до суду з вказаним позовом, посилаючись на те, що з 21 лютого 1995 року вона перебувала в шлюбі з відповідачем та 14 квітня 2011 року шлюб між ними розірвано. Від шлюбу мають сина [PERSON], [INFO]. [INFO] сину виповнилося 18 років та він продовжує навчання в Національному транспортному університеті на денному відділені і потребує коштів на утримання. Відповідач працездатний, зобов'язаний та має можливість утримавати свого сина. Позивач просить суд стягнути з відповідача аліменти на свою користь на утримання сина [PERSON], [INFO], у розмірі 1/4 частині з усіх видів його доходів, щомісячно, починаючи стягнення з досягнення сином повноліття та до досягнення сином 23 років. Позивач подала до суду заяву, в якій просить справу розглядати у її відсутності, позов підтримує. Відповідач будучи належним чином повідомлений про розгляд справи в судове засідання не з'явився. По телефону повідомив, що позов визнає та просить справу розглянути у його відсутності. За ч. 4 ст. 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Суд, дослідивши матеріали справи, оцінивши докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів, вважає що позов підлягає задоволенню частково. Відповідно до ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених ст. 61 цього Кодексу. Відповідно до ст. 199 СК України якщо повнолітня дочка, син продовжують навчання і у зв'язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов'язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Як роз'яснено в п.20 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 15.05.2006 року № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів», обов»язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчатися після досягнення повноліття /незалежно від форми навчання/, виникає за обов»язкової сукупності таких юридичних фактів: досягнення дочкою, сином віку, який перевищує 18, але є меншим 23 років; продовження ними навчання; потреба у зв»язку з цим у матеріальній допомозі; наявність у батьків можливості надавати таку допомогу. Судом досліджені: Копія рішення Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 14 квітня 2011 року про розірвання шлюбу між [PERSON] та [PERSON]; Копія паспорта [PERSON], [INFO]; Копія свідоцтво про народження [PERSON], [INFO] Копія виконавчого листа виданого Білоцерківським міськрайонним судом Київської області про стягнення аліментів з [PERSON] на користь [PERSON], на утримання сина [PERSON], [INFO], до досягнення дитиною повноліття; Довідка національного транспортного університету від 12 вересня 2014 року про те, що [PERSON] являється студентом другого курсу, факультету транспортних та інформаційних технологій. Судом встановлено, що відповідач є батьком повнолітнього [PERSON], [INFO], який дійсно, після досягнення повноліття продовжує навчання на денному відділенні національного транспортного університету, факультету транспортних та інформаційних технологій. Суд вважає, що син сторін в зв'язку з навчанням потребує матеріальної допомоги, оскільки він не працює, навчається на денному відділенні навчального закладу, йому необхідні кошти для оплати за проїзд, на харчування, на проживання, для придбання одягу, необхідних для навчання канцелярських знарядь, підручників. Відповідач має можливість надавати допомогу на утримання сина. Судом приймається до уваги визнання позову відповідачем, оскільки це не суперечить закону, не порушує права, свободи та інтереси інших осіб. Враховуючи вищенаведене, суд вважає, що оскільки доказів непрацездатності відповідача суду не надано, а повнолітня дитина дійсно продовжує навчання, позивачка проводить оплату за навчання та несе витрати на утримання сина, а тому в частині стягнення аліментів на час навчання повнолітньої дитини в розмірі 1/4 частини всіх видів заробітку відповідача, позовні вимоги підлягають до задоволення. А в частині позовних вимог про стягнення аліментів починаючи з досягнення сином повноліття, суд вважає позовні вимоги не підлягаючими до задоволення, виходячи з наступного. Так, згідно з ст. 191 СК України - аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову. А тому, суд вважає за необхідне стягнути аліменти починаючи з 13.01.2015 р., з дня пред'явлення позовної заяви до суду. Згідно ст. 88 ЦПК України також до стягнення з відповідача на користь держави підлягає судовий збір в розмірі 243 грн 60 коп. На підставі викладеного ст. ст. 191, 199 Сімейного Кодексу України та

Outcome: partial