Jurisdiction: civil
Date: 2017-02-28 00:00:00

Позивач звернулась до суду з даним позовом, в обґрунтування якого зазначила, що вона перебуває у зареєстрованому шлюбі з відповідачем з 20.11.2015 року. Від даного шлюбу вони мають дитину: [PERSON], 07.02.2016 року. На теперішній час дитина мешкає разом з позивачем та знаходиться на її утриманні. Відповідач не надає матеріальної допомоги на утримання дитини у звязку з чим, позивач не має можливості\~ купувати необхідні продукти, одяг та речі для дитини. Доходу, що вона отримує, на утримання дитини не вистачає. Відповідач іншим особам аліменти не виплачує. Позивач просить суд стягнути з відповідача аліменти на її утримання в розмірі 1/4 частини з усіх видів доходів щомісячно до досягнення [PERSON], [INFO], трьохрічного віку. Позивач у судове засідання не зявилася, про час, дату та місце розгляду справи повідомлялася своєчасно та належним чином, проте до суду надала заяву у якій просить справу розглядати у її відсутності на задоволенні позовних вимог наполягала у повному обсязі. Відповідач у судове засідання не зявився, про час, дату та місце розгляду справи повідомлявся своєчасно та належним чином, проте до суду надав заяву у якій просить справу розглядати у його відсутності, надав суду письмове заперечення в якому зазначив, що дитина проживає як з позивачем так і з ним. Також відповідач зазначив, що [PERSON] не надано доказів своєї непрацездатності, а також проживання дитини саме з нею. Дослідивши письмові докази, наявні в матеріалах справи, суд вважає позовну заяву такою, що не підлягає задоволенню з наступних підстав. Статтями 1, 2 ЦПК України передбачено, що завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений розгляд і вирішення цивільних справ з метою захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Відповідно до ч. 1 ст. 60 ЦПК України, кожна сторона зобовязана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 ЦПК України. Згідно ч. 2 ст. 84 СК України, дружина, з якою проживає дитина, має право на утримання від чоловіка - батька дитини до досягнення дитиною трьох років. Судом встановлено, що 20.11.2015 року був зареєстрований шлюб між [PERSON] та [PERSON], після чого дружині присвоєно прізвище «Єнікєєва», що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії І-ВЛ № 279786 (а.с. 4). Згідно свідоцтва про народження серії І-ВЛ № 440307 (а.с. 5), 07.02.2016 року народилася [PERSON], батьком якої є [PERSON], матірю [PERSON] Відповідно до довідки від 21.06.2016 року № 628 (а.с. 6) [PERSON] призначено допомогу при народженні дитини з 01.02.2016 року по 01.03.2017 року. Відповідно до вимог\~ст. 214 ЦПК\~України під час ухвалення рішення суд вирішує, чи мали місце обставини, якими обґрунтовувалися вимоги та заперечення, та якими доказами вони підтверджуються; чи є інші фактичні дані, які мають значення для вирішення справи; які правовідносини сторін випливають із встановлених обставин. Суд приймає до уваги доводи відповідача щодо відсутності доказів проживання дитини з позивачем, оскільки докази проживання дитини з позивачем в матеріалах справи відсутні. За таких обставин, позивачем не доведено доказами наявність підстав для стягнення на її користь аліментів на її утримання, встановлених ст. 84 СК України. Суд приходить до висновку про відмову у задоволенні позовних вимог.

Outcome: dismissed