Jurisdiction: civil
Date: 2014-04-13 00:00:00

Позивач звернулась до суду з позовом до [PERSON] про стягнення боргу та моральної шкоди. Свої вимоги мотивує тим, що 01 липня 2013 року він дав у борг громадянину [PERSON] гроші у сумі 6700 грн. 00 коп. строком до 01 вересня 2013 року, про що відповідач власноручно написав боргову розписку. В строк, передбачений сторонами, відповідач не повернув борг позивачеві та по теперішній час ухиляється від виконання зобов'язання. Оскільки відповідач в добровільному порядку не збирається повертати борг, [PERSON] просить суд стягнути з відповідача суму боргу в розмірі 6700 грн. 00 коп. з урахуванням трьох відсотків річних від простроченої суми за період з 01 вересня 2013 року по 16 жовтня 2013 року. Також позивач вважає, що йому заподіяна моральна шкода, яка полягає в тому, що вже тривалий час він позбавлений можливості на власний розсуд розпорядитися коштами які він дав в борг відповідачу, це позбавило його можливості придбати все необхідне для підтримання нормального рівня життя своєї сім'ї. Крім того, він вимушений відкладати усі свої справи та приїжджати в судові засідання для захисту свого порушеного права. Тому, моральну шкоду [PERSON] оцінює в 15 000 грн., та дану суму просить стягнути з відповідача. Позивач в судове засідання не з'явився, від нього надійшла заява про розгляд справи без його участі, на позовних вимогах наполягав та просив їх задовольнити та не заперечив проти винесення заочного рішення. Відповідач [PERSON] про день слухання справи повідомлявся та повідомлення було направлено відповідно до вимог ч. 5 ст. 74 ЦПК України за адресою місця проживання та місця перебування відповідача зареєстрованого у встановленому законом порядку, але повістка була повернута суду за спливом строку зберігання Згідно ч. 5 ст. 74 ЦПК України у разі відсутності осіб, які беруть участь у справі, за такою адресою, вважається, що судовий виклик або судове повідомлення вручене їм належним чином. Відповідно до ст. 224 ЦПК України суд, зі згоди представника позивача, вважає доцільним провести заочний розгляд справи на підставі наявних у справі доказів. Дослідивши матеріали справи, суд дійшов наступного висновку. Відповідно до ч. 2 ст. 1047 ЦК України на підтвердження укладення договору позики та його умов може бути представлена розписка позичальника або інший документ, якій посвідчує передання йому позикодавцем визначеної грошової суми або визначеної кількості речей. Як встановлено судом, [PERSON] 01 липня 2013 року взяв у [PERSON] борг у сумі 6700 грн. 00 коп. На підтвердження боргових зобов'язань [PERSON] надав [PERSON] власноручно написану розписку від 01 липня 2013 року, в якій підтвердив факт отримання у позивача у борг коштів в сумі 6700 грн. та зобов'язався їх повернути до 01 вересня 2013 року (а.с.4). В зазначений строк відповідач не повернув позивачеві борг. У суду не викликає сумніву факт передачі позивачем відповідачу в борг грошей у сумі 6700 грн. 00 коп. Згідно ч. 2 ст. 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Так, сума боргу складає 6700 грн. 00 коп. День прострочення платежу - 01 вересня 2013 року. Три відсотки річних від простроченої суми за період з 01 вересня 2013 року по 16 жовтня 2013 року складає 25 грн. 13 коп. Отже, сума боргу з урахуванням трьох відсотків річних від простроченої суми складає 6725 грн. 13 коп. (6700 + 25,13 = 6725,13). Враховуючи те, що до теперішнього часу відповідач не виконав своє зобов'язання щодо повернення боргу, суд вважає, що дана сума в розмірі 6725 (шість тисяч сімсот двадцять п'ять) грн. 13 коп. підлягає стягненню з [PERSON] на користь [PERSON] Щодо вимог позивача про відшкодування моральної шкоди, то згідно роз'яснень Пленуму Верховному суду України «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» № 4 від 31.03.1995 (з відповідними змінами, внесеними згідно з Постановами Пленуму Верховного суду № 5 від 25.05.2001 та № 1 від 27.02.2009) оскільки відносини, які виникли між сторонами є договірними, то відшкодування моральної шкоди у випадку їх порушення законом не передбачено. Отже, в частині вимог про відшкодування моральної шкоди [PERSON] слід відмовити. Відповідно до ст. 88 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягають стягненню судові витрати в сумі 229 (двісті двадцять дев'ять) грн. 40 коп.

Outcome: partial