Jurisdiction: civil
Date: 2016-06-01 00:00:00

Позивач звернулась до суду з позовною заявою про стягнення аліментів на неповнолітню дитину. Посилається на те, що з відповідачем мають сина [PERSON], [INFO]. Відповідач в добровільному порядку не надає ніякої матеріальної допомоги. Тому просить стягувати з відповідача аліменти на утримання неповнолітнього сина у розмірі 33% частини всіх видів його заробітку (доходів) щомісяця. В судовому засіданні позивачка позовні вимоги підтримала, у суді дала покази аналогічно викладеним у позові, просила стягувати аліменти з відповідача у розмірі 33% всіх видів його заробітку (доходів) щомісяця. Відповідач в судовому засіданні позовні вимоги не визнав, вважав, що оскільки він в добровільному порядку утримує сина, то підстав для стягнення аліментів немає, крім того на даний час він створив іншу сім,ю і його заробітна плата іде на утримання іншої сім,ї. В судовому засіданні було встановлено, що сторони мають неповнолітнього сина [PERSON], [INFO], який на даний час проживає разом із матір'ю. Батьком неповнолітньої дитини в свідоцтві про народження записаний відповідач. Рішенням Славутицького міського суду 11.05.2016 року шлюб між сторонами розірваний. Відповідно довідки, копія якої долучена до матеріалів справи, відповідач працює в ВП «АРС» НАЕК «Енергоатом» середньо місячна заробітна плата за останні шість місяців становить 6804 гривні. Дослідивши письмові матеріали справи, суд дійшов висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню з таких підстав. Враховуючи положення ст. ст.8 - 11 ЦПК України, при вирішенні спору в межах заявлених вимог та відповідно до встановлених обставин справи на підставі доказів сторін суд застосовує Закони України, міжнародні договори, згода на обов'язковість яких надана Верховною Радою України. Як зазначено у ст. 3 Конвенції про права дитини від 20 листопада 1989 року, ратифікованої Постановою Верховної Ради України № 789-12 від 27.02.1991 року, в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питанням соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється як найкращому забезпеченню інтересів дитини. Відповідно до вимог ст. 180 Сімейного кодексу України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно ст. 181 СК України способи виконання батьками обов'язку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними. При виникненні спору між батьками щодо способів виконання ними обов'язку по утриманню дитини, він вирішується в судовому порядку. Як зазначено у ч. 1 ст. 182 СК України, при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров'я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 4) інші обставини, що мають істотне значення. Сімейний Кодекс України передбачає, що розмір аліментів може стягуватись у частці від заробітку (доходу) або у твердій грошовій сумі. Позивач зазначила свої вимоги у відсотках, а саме 33 відсотки від заробітку (доходу), це дорівнює 1/3 частині від заробітку (доходу). Згідно ст. 183 Сімейного кодексу України частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Суд бере до уваги рівність обов'язку обох батьків по утриманню дитини, їх матеріальне становище, стан здоров'я дитини, нормальний стан здоров'я відповідача, оскільки доказів іншого не надано, відсутність відомостей про неможливість відповідача за станом здоров'я чи з інших об'єктивних причин брати участь в належному утриманні дитини, відсутність у нього інших утриманців, з урахуванням чого вважає, що аліменти у розмірі 1/3 частини всіх видів доходів відповідача щомісяця, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, є необхідним і забезпечать належну участь батька в утриманні дитини. Згідно ч.1 ст. 191 СК України аліменти на дитину за рішенням суду присуджуються від дня пред'явлення позову. Відповідно до ст. 88 ЦПК України та п.п.1 п.1 ст.4 Закону України «Про судовий збір» з відповідача підлягає стягненню судовий збір на користь держави.

Outcome: approved