Jurisdiction: civil
Date: 2016-12-21 00:00:00

Позивач звернулась до суду з вказаним позовом посилаючись на те, що з відповідачем по справі вона перебувала в шлюбі до 15 лютого 2005 року. В їх спільній сімї народилася дочка [PERSON], [INFO], яка проживає та перебуває на повному утриманні і вихованні позивача. На підставі рішення Іванківського районного суду Київської області з відповідача на користь позивача стягувалися аліменти на утримання дочки, [PERSON], але в звязку з досягненням останньою 18-ти років вказане стягнення припинилось. Свої позовні вимоги позивач мотивує тим, що їхня донька, [PERSON], досягла повноліття та навчається на стаціонарній (денній) формі навчання, економіко-правового відділення Економіко-правового коледжу Київського кооперативного інституту бізнесу і права, на контрактній основі, а відповідач не надає жодних коштів для утримання дитини, для оплати проживання, проїзду, харчування. Позивач працює, але її дохід не дозволяє забезпечувати достатні умови для виховання, проживання та навчання дитини. Позивач просить суд стягнути з відповідача на її користь, на утримання їх спільної дитини (доньки), [PERSON], аліменти в розмірі 1/4 частки доходу на дитину відповідного віку щомісяця до досягнення нею 23-х років. Позивач в судовому засіданні свої позовні вимоги підтримала в повному обсязі, наполягає на їх задоволенні. Відповідач у судовому засіданні позов визнав частково, пояснив суду, що на його повному утриманні перебуває дружина та двоє дітей, [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO]. Суд, вислухавши думку сторін, вивчивши матеріали справи, оцінивши докази, вважає, що позов підлягає частковому задоволенню з наступних підстав. З матеріалів справи слідує, що [PERSON] та [PERSON] являються батьками дитини, [PERSON], [INFO]. З довідки Обуховицької сільської ради Іванківського району Київської області за №1792 від 15.11.2016 року вбачається, що дитина [PERSON], [INFO] проживає разом з [PERSON]. Довідкою Київського кооперативного інститут бізнесу і права Економіко-правового коледжу від 21 жовтня 2016 року підтверджується те, що [PERSON] є дійсно студентом 3 курсу денної форми навчання даного закладу. З довідки про доходи №636 від 16.11.2016 року слідує, що [PERSON] працює в ТОВ «Чіпси Люкс» з 03 серпня 2010 року, займаючи посаду різальник-укладальник-пакувальник-мийник та її дохід за останні шість місяців складає 24657,61 грн. (двадцять чотири тисячі шістсот пятдесят сім гривень шістдесят одна копійка). З довідки, виданої Обуховицькою сільською радою Іванківського району Київської області №2012 від 15 грудня 2016 року слідує, що діти [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO], проживають разом з [PERSON] та знаходяться на повному його утриманні. З довідки про доходи [PERSON] вбачається, що [PERSON] працює помічником чергового Головного управління Національної поліції в Київській області і його дохід за останні шість місяців складає 29529,76 грн. (двадцять девять тисяч пятсот двадцять девять гривень сімдесят шість копійок). У відповідність ст.199 Сімейного Кодексу України якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв'язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов'язані утримувати їх до досягнення 23 років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. У відповідність ст.200 Сімейного Кодексу України суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у ст.182 СК України. У п. 20 постанови Пленуму від 15 травня 2006 року № 3 «Про застосування окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» Верховний Суд України роз'яснив, що обов'язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчатися після досягнення повноліття (незалежно від форми навчання), виникає за обов'язкової сукупності таких юридичних фактів: досягнення дочкою, сином віку, який перевищує 18, але є меншим 23 років; продовження ними навчання; потреба у зв'язку з цим у матеріальній допомозі; наявність у батьків можливості надавати таку допомогу. За змістом ст.199 СК України обов'язок утримувати повнолітнього доньку (сина), яка (який) продовжує навчання, покладено на обох батьків. У судовому засіданні встановлено, що відповідач працездатний, отримує заробітну плату. Крім того, суд зазначає, що за рішенням суду аліменти визначаються лише або у частці від доходу одного з батьків, або у твердій грошовій сумі. У відсотковій частині від прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку визначається лише державна допомога для дитини, у разі, якщо батьки ухиляються від сплати аліментів на утримання дитини. Враховуючи вищевикладене, на основі повно і всебічно з'ясованих обставин, на які посилався позивач як на підставу своїх вимог, підтверджених доказами, дослідженими в судовому засіданні, оцінивши їх належність, допустимість, достовірність, а також достатність і взаємний зв'язок у їх сукупності, встановивши правовідносини, які випливають із встановлених обставин та правові норми, які підлягають застосуванню до цих правовідносин, суд приходить до висновку, що позовні вимоги позивача слід задовольнити, так як повнолітня донька відповідача продовжує навчання, в зв'язку з цим потребує матеріальної допомоги, проживає з матір'ю, знаходиться лише на утриманні останньої. Суд враховує, що відповідач має на утриманні: неповнолітніх синів [PERSON] [INFO] та [PERSON] [INFO], тому суд вважає, що відповідач спроможний сплачувати аліменти на повнолітню доньку [PERSON], яка продовжує навчання в розмірі 1/6 частини всіх видів заробітку (доходу). Тому, суд вважає за можливе стягнути з відповідача аліменти на утримання повнолітньої доньки, яка продовжує навчання, у розмірі 1/6 частини всіх видів його заробітку (доходу) щомісячно до закінчення [PERSON] навчання, але не більше ніж до досягнення нею 23-х річного віку, щомісячно. Суд зазначає, що частиною 2 ст.199 Сімейного кодексу України передбачено, що право на утримання припиняється у разі припинення навчання. На думку суду, такий розмір аліментів не є завищеним в нинішніх умовах проживання, з урахуванням віку повнолітньої доньки відповідача, її потреб та матеріального стану відповідача. Згідно пункту 3 частини 1 статті 5 Закону України «Про судовий збір» «від сплати судового збору під час розгляду справи в усіх судових інстанціях звільняються позивачі у справах про стягнення аліментів», тому у відповідності до ч.3 ст.88 ЦПК України «якщо позивача, на користь якого ухвалено рішення, звільнено від сплати судового збору, він стягується з відповідача в дохід держави пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог». Суд вважає за доцільне, стягнути з відповідача судовий збір в розмірі 551,20 грн. (пятсот пятдесят одна гривня двадцять копійок). На підставі викладеного,

Outcome: partial