Jurisdiction: civil
Date: 2017-05-11 00:00:00

Позивач звернулась до суду з позовом до відповідача, в якому прохає право власності на спадкове майно, що знаходиться по [ADDRESS] на земельній ділянці, що належить до фонду земель Лютенської сільської ради, у вигляді домоволодіння, яке складається з житлового будинку - А-1,а,а1 загальною площею 53,9 кв. м, житловою площею 19,7 кв. м, сараю з погребом - Б, літньої кухні - В,в, сараю - Г, сараю - Д, огорожі - № 1, ? частини колодязя - № 2, крана дворового - № 3, що залишилося після померлої [INFO] року [PERSON], якій належало ? частина домоволодіння, а іншу ? частину якої остання успадкувала, але не оформила, після померлої [INFO] року [PERSON]. У судове засідання позивач [PERSON]не з'явилась, надавши заяву про розгляд справи без її участі, позовні вимоги підтримує. Представник відповідача - територіальної громади Лютенської сільської ради Гадяцького району Полтавської області у судове засідання не з'явився, надавши суду заяву про розгляд справи без участі представника, проти позову не заперечує. Представник третьої особи - Гадяцької державної нотаріальної контори Полтавської області у судове засідання не з'явився, надавши суду письмову заяву про розгляд справи без участі представника, проти позовних вимог не заперечує. Відповідно до ч. 2 ст. 158 ЦПК України особа, яка бере участь у справі, має право заявити клопотання про розгляд справи за її відсутності. Згідно ч. 2 ст. 197 ЦПК України фіксування судового засідання технічним засобом здійснює секретар судового засідання або за розпорядженням головуючого інший працівник апарату суду. У разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Вивчивши матеріали справи, суд прийшов до висновку про задоволення позовних вимог, виходячи з наступного. Судом встановлено, що відповідно копій свідоцтва про народження, виданого повторно серії [NUMBER] від 07.12.1977 року, свідоцтва про шлюб серії [NUMBER] від 16.02.1972 року, витягу з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про державну реєстрацію народження відповідно до статей 126, 133, 135 Сімейного кодексу України від 21.03.2017 року, матір'ю [PERSON] [INFO], та [PERSON], [INFO], є [PERSON]. Із довідок виконавчого комітету Лютенської сільської ради Гадяцького району Полтавської області №№ 02-46/167, 02-46/168 від 03.02.2017 року вбачається, що домоволодіння в [ADDRESS] згідно погосподарської книги № 12 особового рахунку [NUMBER] станом на 01.07.1990 року відносилось до колгоспного двору. Членами колгоспного двору станом на 01.07.1990 року були: [PERSON] - голова двору, померла [INFO] року, та [PERSON] - донька, померла [INFO] року. Земельна ділянка, на якій розташоване вищезазначене будинковолодіння, розміром 0,41 га неприватизована та належить до фонду сільської ради. Як вбачається з копії свідоцтва про смерть серії [NUMBER] від 23.01.1993 року, [PERSON] померла [INFO] року. [PERSON] була зареєстрована станом на день смерті [INFO] року в [ADDRESS]. На день смерті [INFO] [PERSON] за даною адресою була зареєстрована [PERSON] - мати. Інших зареєстрованих станом на [INFO] року за вищевказаною адресою не значилося, що підтверджується довідкою виконавчого комітету Лютенської сільської ради Гадяцького району Полтавської області № 02-46/165 від 03.02.2017 року. Відповідно копії свідоцтва про смерть серії [NUMBER] від 11.12.2008 року, [PERSON] померла [INFO] року. [PERSON] була зареєстрована одна станом на день смерті [INFO] року в [ADDRESS], що підтверджується довідкою виконавчого комітету Лютенської сільської ради Гадяцького району Полтавської області № 02-46/166 від 03.02.2017 року. Згідно копії технічного паспорту на садибний (індивідуальний) житловий будинок, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] до складу даного домоволодіння входить: житловий будинок - А-1,а,а1 загальною площею 53,9 кв. м, житловою площею 19,7 кв. м, сарай з погребом - Б, літня кухня - В,в, сарай - Г, сарай - Д, огорожа - № 1, 1/2 частина колодязя - № 2, кран дворовий - № 3. 01.03.2017 року державним нотаріусом Гадяцької державної нотаріальної контори Полтавської області було відмовлено [PERSON] у видачі свідоцтва про право на спадщину на житловий будинок, який розташований за адресою: [ADDRESS] що належав померлій [INFO] року [PERSON] у зв'язку з відсутністю правовстановлюючого документа на вказане майно. У повідомленні Гадяцької державної нотаріальної контори Полтавської області № 129 від 19.04.2017 року та інформаційних довідках зі Спадкового реєстру від 13.04.2017 року значиться, що після померлої [INFO] року [PERSON] із заявами про прийняття спадщини ніхто не звертався, спадкова справа не заводилась. Після смерті [INFO] року [PERSON] із заявою про прийняття спадщини звернулась [PERSON]. 14 серпня 2009 року на її ім'я видавалось свідоцтво про право на спадщину, на земельну ділянку для ведення товарного сільськогосподарського виробництва. Відомості про інших спадкоємців відсутні. 14.08.2009 року дійсно [PERSON] було видано державним нотаріусом Гадяцької державної нотаріальної контори Полтавської області свідоцтво про право на спадщину на майно, що залишилось після померлої [INFO] року [PERSON], а саме: на земельну ділянку площею 2,900 га, яка перебуває на території Лютенської сільської ради, с.Лютенька Гадяцького району Полтавської області, переданої для ведення товарного сільськогосподарського виробництва та належить померлій на підставі державного акта на право приватної власності на землю серія [NUMBER], виданого Лютенською сільською радою 27 жовтня 2002 року та зареєстрованого в Книзі записів державних актів за № 762. Як вбачається з ч. 1 ст. 392 ЦК України власник майна може пред'явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Згідно ч. 1 ст. 120 ЦК УРСР, майно колгоспного двору належить його членам на праві сумісної власності. За правилами ч. 2 ст. 123 ЦК УРСР, розмір частки члена двору встановлюється виходячи з рівності часток усіх членів двору, включаючи неповнолітніх і непрацездатних. Частиною 1 ст. 529 ЦК УРСР передбачено, що при спадкоємстві за законом спадкоємцями першої черги є, в рівних частках, діти (у тому числі усиновлені), дружина і батьки (усиновителі) померлого. До числа спадкоємців першої черги належить також дитина померлого, яка народилася після його смерті. Згідно ст. 548 ЦК УРСР для придбання спадщини необхідно, щоб спадкоємець її прийняв. Не допускається прийняття спадщини під умовою або з застереженнями. Прийнята спадщина визнається належною спадкоємцеві з моменту відкриття спадщини. Відповідно ч.ч. 1, 2 ст. 549 ЦК УРСР, визнається, що спадкоємець прийняв спадщину: 1) якщо він фактично вступив в управління або володіння спадковим майном; 2) якщо він подав державній нотаріальній конторі за місцем відкриття спадщини заяву про прийняття спадщини. Зазначені в цій статті дії повинні бути вчинені протягом шести місяців з дня відкриття спадщини. Статтею 1218 ЦК України встановлено, що до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Згідно ч. 1 ст. 1222 ЦК України спадкоємцями за заповітом і за законом можуть бути фізичні особи, які є живими на час відкриття спадщини, а також особи, які були зачаті за життя спадкодавця і народжені живими після відкриття спадщини. Із вимог ч. 2, 3 ст. 1225 ЦК України вбачається, що до спадкоємців житлового будинку, інших будівель та споруд переходить право власності або право користування земельною ділянкою, на якій вони розміщені. До спадкоємців житлового будинку, інших будівель та споруд переходить право власності або право користування земельною ділянкою, яка необхідна для їх обслуговування, якщо інший її розмір не визначений заповітом. У ст. 1261 ЦК України зазначено, що у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. За правилами ч. 1 ст. 1269 ЦК України, спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу або в сільських населених пунктах - уповноваженій на це посадовій особі відповідного органу місцевого самоврядування заяву про прийняття спадщини. Згідно ч. ч. 1, 3 ст. 1296 ЦК України спадкоємець, який прийняв спадщину, може одержати свідоцтво про право на спадщину. Відсутність свідоцтва про право на спадщину не позбавляє спадкоємця права на спадщину. Отже, [PERSON] та [PERSON] як членам колгоспного двору належало по ? частині домоволодіння, що розташоване на земельній ділянці площею 0,41 га, належній фонду Лютенської сільської ради Гадяцького району Полтавської області та знаходиться за адресою: [ADDRESS] [INFO] року [PERSON] померла. Спадщину за законом після її смерті, до складу якого входить право власності на ? частину вищезазначеного домоволодіння, прийняла її мати - [PERSON], оскільки на час смерті дочки постійно з нею проживала, а отже, в шестимісячний строк з дня відкриття спадщини фактично вступила в управління майном, отримавши у власність все вищезазначене домоволодіння. [PERSON] померла [INFO] року. Спадщину за законом після її смерті, до складу якого входить право власності на вищезазначене домоволодіння, прийняла її дочка - [PERSON], оскільки звернулась до нотаріуса із заявою про прийняття спадщини після померлої [PERSON] Таким чином, суд приходить до висновку, що позовні вимоги повністю знайшли своє підтвердження належними доказами по справі, є законними та обґрунтованими, тому підлягають до задоволення.

Outcome: approved