Jurisdiction: civil
Date: 2020-09-15 00:00:00

Позивач звернулась до суду з позовом, в якому просить: зобов`язати [PERSON] , усунути перешкоди у спілкуванні малолітньої [PERSON] , [INFO] , з її бабою [PERSON] ; встановити порядок спілкування баби [PERSON] з онукою, [PERSON] , [INFO] , шляхом надання систематичних побачень двічі на місяць в суботу-неділю місяця з 10 год. 00 хв. суботи до 19 год . 00 хв. неділі, у наступний спосіб: передачі дитини бабі по місцю постійного проживання дитини з батьком о 10 год. 00 хв. в суботу з послідуючим поверненням дитини за місцем її постійного проживання о 19 год. 00 хв. у неділю; встановити порядок спілкування [PERSON] з онукою, [PERSON] , [INFO] , у дні шкільних канікул: новорічних - 5 днів - з 10 год. 00 хв. 05 січня до 19 год. 00 хв. 09 січня; літніх - 30 днів з 10 год. 00 хв. 01 липня до 20 год.00 хв. 30 липня; зобов`язати [PERSON] , виконувати визначений судом спосіб участі баби [PERSON] у вихованні онуки, [PERSON] , [INFO] , та спілкуванні з нею; зобов`язати [PERSON] , у разі зміни місця перебування [PERSON] , [INFO] , вжити заходи щодо обов`язкового повідомлення [PERSON] про місце знаходження дитини не пізніше ніж за добу до встановленого рішенням суду порядку спілкування; стягнути з [PERSON] , на користь [PERSON] , витрати по сплаті судового збору у сумі 768 грн.40 коп. В обґрунтування своїх вимог позивач зазначила, що відповідач, [PERSON] , перебував з 05 листопада 2005 року у зареєстрованому шлюбі з дочкою позивачки, [PERSON] . Рішенням Фрунзенського районного суду м. Харкова від 08 серпня 2019 року шлюб було розірвано, що підтверджується копією рішення суду. Від шлюбу подружжя має неповнолітню дочку, [PERSON] , [INFO] . Мати дитини останнім часом працює в м. Москві РФ, де мешкає її старший син від першого шлюбу, і надсилає чоловіку гроші на утримання дочки та купує їй необхідні речі. У лютому 2019 року дочка позивачки [PERSON] до суду подала позов про розірвання шлюбу з [PERSON] . З цього часу відповідач перешкоджає матері та бабусі у спілкуванні з дитиною. Позивач зазначила, що коли матір приїжджає в м. Харків, на подвір`я будинку він її не впускає, вона змушена спілкуватися з дочкою у школі. Відповідач ізолював дитину від усіх рідних, дівчинка весь час проводить тільки з батьком, який ігноруючи інтереси дитини, настроює її проти матері та бабусі, забороняє спілкуватися з ними. Вирішити питання спілкування бабусі з дитиною безконфліктно останнім часом не вдається. Відповідач під надуманими приводами створює позивачці перешкоди в спілкуванні з онукою. Позивачка вважає, що дитина стала розмінною монетою у стосунках батьків та важелем тиску на матір та бабусю у зв`язку з розірванням шлюбу та його майновими наслідками. В зв`язку з зазначеним просила встановити запропонований порядок спілкування з онукою задовольнити в повному обсязі. Ухвалою суду від 19 вересня 2019 року цивільну справу за даним позовом прийнято до провадження ухвалено здійснювати розгляд справи в порядку загального позовного провадження та призначено підготовче судове засідання. 12.03.2020 до Фрунзенського районного суду м. Харкова від третьої особи з Департаменту служб у справах дітей Харківської міської ради надійшов висновок про визначення порядку участі [PERSON] у вихованні малолітньої онуки [PERSON] , [INFO] та надано заяву про розгляд справи за відсутності третьої особи. 16 вересня 2020 року ухвалою суду підготовче судове засідання по справі закрито та справу призначено до судового розгляду. Позивач та її представник в судовому засіданні позовні вимоги підтримали, просили зобов`язати відповідача не чинити позивачці перешкоди у спілкуванні з онукою, посилаючись на підстави, зазначені у позові, та встановити порядок спілкування. ? Відповідач [PERSON] в судовому засіданні позов не визнав, проте зазначив, що жодним чином не чинить позивачці перешкоди у спілкуванні з онукою, посилаючись на те, що його дочка сама не виявляє бажання спілкуватись з бабою. Представник третьої особи Малько О.П. - виконавчого комітету Харківської міської ради Харківської області Департаменту служб у справах дітей в судове засідання не з`явився надав заяву про розгляд справи за відсутності представника третьої особи, просили врахувати інтереси малолітньої дитини, [PERSON] , [INFO] та висновок Департаменту служб, як представника органу опіки та піклування Харківської міської ради. Статтею 4 ЦПК України передбачено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства(ст.15 ЦК України). Згідно ч. 1 ст. 16 ЦК України, кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Частиною другою цієї статті визначено способи захисту цивільних прав та інтересів. Суд може захистити цивільне право або інтерес іншим способом, що встановлений договором або законом. Право на захист особа здійснює на свій розсуд(ст. 20 ЦК України). Суд, вислухавши учасників процесу, дослідивши докази в їх сукупності, прийшов до наступного. Судом встановлені такі факти та відповідні їм правовідносини. Судом встановлено, що між [PERSON] та [PERSON] було зареєстровано шлюб 05.11.2005 року Московським відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Харківського міського управління юстиції, актовий запис № 1222. Рішенням Фрунзенського районного суду м. Харкова від 08 серпня 2019 року шлюб між [PERSON] та [PERSON] було розірвано та рішення набрало законної сили. За час перебування у вказаному шлюбі у [PERSON] та [PERSON] народилась дочка [PERSON] , [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] (виданим повторно 22.01.2019) Московським відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Харківського міського управління юстиції. Як вбачається з довідки про зареєстрованих у житловому приміщенні осіб від 19.09.2019 [PERSON] , [INFO] зареєстрований за адресою [ADDRESS] , фактично проживає за адресою: [ADDRESS] разом з дочкою [PERSON] , [INFO] . Актом обстеження умов проживання, складеного спеціалістами ССД по Немишлянському району Департаменту служб у справах дітей ХМР від 13.01.2020, зі змісту якого вбачається, що проведено обстеження умов проживання за адресою: [ADDRESS] , де проживають відповідач [PERSON] , [INFO] та його малолітня дочка [PERSON] , [INFO] , та для виховання та повноцінного розвитку дитини батьком створено всі необхідні умови. Як вбачається з акту обстеження умов проживання від 15.11.2019, складеного заступником начальника-завідувачем сектору ССД по Московському району м. Харкова, проведено обстеження умов проживання за адресою: [ADDRESS] , де проживає позивач [PERSON] , для дитини є окреме спальне місце, місце для одягу, письмовий стіл для навчання, комп`ютер. Судовим розглядом встановлено, що між сторонами склалися стосунки, які позбавляють можливості позивача регулярно спілкуватися з онукою. Самостійно і добровільно батько та бабуся не можуть визначитися зі спільною участю у спілкуванні з дитиною, а тому порушено питання про участь у вільному спілкуванні з дитиною бабусі, яка мешкає окремо від дитини. Оцінюючи доводи та заперечення сторін, суд керується положеннями Конвенції про права дитини, Сімейного кодексу України, Законом України «Про охорону дитинства». Згідно з ч.ч. 2,8-10 ст. 7 СК України сімейні відносини можуть бути врегульовані за домовленістю (договором) між їх учасниками. Регулювання сімейних відносин має здійснюватися з максимально можливим урахуванням інтересів дитини. Сімейні відносини регулюються на засадах справедливості, добросовісності та розумності, відповідно до моральних засад суспільства. Частиною 1 статті 3 Конвенції про права дитини від 20 листопада 1989 року, ратифікованою Україною 27 лютого 1991 року, дата набуття чинності для України 27 вересня 1991 року, (далі - Конвенція) визначено, що в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питанням соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Статтею 9 Конвенції держави-учасниці забезпечують те, щоб дитина не розлучалася з батьками всупереч їх бажанню, за винятком випадків, коли компетентні органи згідно з судовим рішенням, визначають відповідно до застосовуваного закону і процедур, що таке розлучення необхідне в якнайкращих інтересах дитини. Таке визначення може бути необхідним у тому чи іншому випадку, наприклад, коли батьки жорстоко поводяться з дитиною або не піклуються про неї, або коли батьки проживають роздільно і необхідно прийняти рішення щодо місця проживання дитини. У рішенні Європейського суду з прав людини від 11 липня 2017 року у справі «М. С. проти України», заява № 2091/13, суд зауважив, що при визначенні найкращих інтересів дитини у кожній конкретній справі необхідно враховувати два аспекти: по-перше, інтересам дитини найкраще відповідає збереження її зв`язків із сім`єю, крім випадків, коли сім`я є особливо непридатною або неблагополучною; по-друге, у найкращих інтересах дитини є забезпечення її розвитку у безпечному, спокійному та стійкому середовищі, що не є неблагонадійним (параграф 76). Аналіз наведених норм права, зокрема й практики Європейського суду з прав людини, дає підстави для висновку, що рівність прав батьків щодо дитини є похідною від прав та інтересів дитини на гармонійний розвиток та належне виховання, й у першу чергу повинні бути визначені та враховані інтереси дитини, виходячи із об`єктивних обставин спору, а вже тільки потім права батьків. У відповідності з вимогами ст.257СК України баба, дід, прабаба, прадід мають право спілкуватися зі своїми внуками, правнуками, брати участь у їх вихованні. Батьки чи інші особи, з якими проживає дитина, не мають права перешкоджати у здійсненні бабою, дідом, прабабою, прадідом своїх прав щодо виховання внуків, правнуків. Якщо такі перешкоди чиняться, баба, дід, прабаба, прадід мають право на звернення до суду з позовом про їх усунення. За змістом ст.263СК України спір щодо участі баби, діда, прабаби, прадіда, брата, сестри, мачухи, вітчима у вихованні дитини вирішується судом відповідно до статті 159 СК України. Згідно ст.159СК України суд визначає способи участі одного з батьків у вихованні дитини (періодичні чи систематичні побачення, можливість спільного відпочинку, відвідування дитиною місця його проживання тощо), місце та час їхнього спілкування. В окремих випадках, якщо це викликано інтересами дитини, суд може обумовити побачення з дитиною присутністю іншої особи. Під час вирішення спору щодо участі одного з батьків у вихованні дитини береться до уваги ставлення батьків до виконання своїх обов`язків, особиста прихильність дитини до кожного з них, вік дитини, стан її здоров`я та інші обставини, що мають істотне значення, в тому числі стан психічного здоров`я одного з батьків, зловживання ним алкогольними напоями або наркотичними засобами. Таким чином, діюче сімейне законодавство України встановлює право баби та діда на спілкування з онуками та прийняття участі у їх вихованні, батьки не мають права перешкоджати у здійсненні бабою, дідом, своїх прав щодо виховання внуків. Згідно із частиною восьмою статті 7СК України регулювання сімейних відносин має здійснюватися з максимально можливим урахуванням інтересів дитини. Згідно ч. 1 ст.11Закону України «Про охорону дитинства» сім`я є природним середовищем для фізичного, духовного, інтелектуального, культурного, соціального розвитку дитини, її матеріального забезпечення і несе відповідальність за створення належних умов для цього. Згідно ст.12 Закону України «Про охорону дитинства» виховання в сім`ї є першоосновою розвитку особистості дитини. Позивач бажає спілкуватися з онукою, приймати участь у її вихованні, тому її порушене право підлягає захисту шляхом зобов`язання відповідача не перешкоджати позивачу у спілкуванні та участі у вихованні онуки та визначення способу її участі у вихованні та спілкуванні з онукою. При визначенні способу участі позивача у вихованні та спілкуванні з дитиною суд враховує вік та стан здоров`я дитини, доброзичливе відношення позивача до дитини. Відповідно до висновку Департаменту служб у справах дітей Харківської міської ради від 11.02.2020, щодо визначення порядку участі бабусі у вихованні малолітньої онуки [PERSON] , [INFO] , орган опіки та піклування вважає за доцільне встановити наступний порядок участі бабусі, [PERSON] у вихованні малолітньої онуки [PERSON] , [INFO] визначивши час: щосуботи з 10:00 до 13:00 годин за згодою дитини. Суд, дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши надані сторонами належні, допустимі та достовірні докази як кожний окремо, так і у їх сукупності, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, з урахуванням якнайкращих інтересів дитини приходить до висновку про можливість часткового задоволення позовних вимог та встановлення способу участі позивача у спілкуванні з онукою визначивши час: щосуботи з 10:00 до 13:00 годин за згодою дитини, що також узгоджується із висновком органу опіки та піклування. Саме такий спосіб сприятиме забезпеченню найкращих інтересів дитини, з метою створення умов для реалізації прав баби на особисте спілкування з онукою, та відповідатиме інтересам сторін. Крім того, суд зобов`язує [PERSON] не чинити перешкоди [PERSON] у спілкуванні з онукою [PERSON] , [INFO] в установлений судом порядок. Питання про стягнення судових витрат вирішується судом відповідно до ст. 141 ЦПК України. Приймаючи до уваги вищенаведене та

Outcome: partial