Jurisdiction: civil
Date: 2015-04-27 00:00:00

Позивач звернулась до суду з позовом до відповідача про розірвання шлюбу, посилаючись на те, що 06 грудня 1996 року між нею та відповідачем був укладений шлюб, зареєстрований Лозівським міським відділом реєстрації актів громадянського стану Харківської області, актовий запис № 481, від якого неповнолітніх дітей не мають. Спільне життя з відповідачем не склалося з причини непорозуміння один одного, шлюбні відносини припинені та не підтримуються. Подальше подружнє життя й збереження сім»ї між нею і відповідачем неможливе. Спору про розподіл сумісно нажитого майна подружжя немає. Збереження шлюбу суперечить інтересам сторін. Після розірвання шлюбу позивач просила залишити на нею шлюбне прізвище. Також просила не стягувати з відповідача понесені нею судові витрати. В заяві до суду позивач просила розглянути справу у її відсутність, наполягала на позовних вимогах в повному обсязі, не заперечувала проти проведення заочного розгляду справи. Відповідач в судове засідання не з'явився. Судом йому було направлено судові повістки поштою рекомендованим листом з повідомленням, а також через Лозівський МВ ГУМВСУ в Харківській області, які повернулись до суду. Виходячи з положень ч. 5 ст. 74 ЦК України, згідно з яким у разі відсутності осіб, які беруть участь у справі за адресою, вказаною в матеріалах справи (зокрема в довідці з адресно-довідкового бюро) вважається, що судовий виклик або судове повідомлення вручене їм належним чином. Відповідно до ч.4 ст.169 ЦПК України, якщо суд не має відомостей про причину неявки відповідача, повідомленого належним чином, або причину буде визнано неповажною, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів. Виходячи з викладеного, зі згоди позивача, суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України. Перевіривши матеріали справи і доводи позовної заяви, суд приходить до висновку про задоволення позову. Відповідно до ст.ст. 110, 112 СК України позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя. Суд з'ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Судом встановлено, що 06 грудня 1996 року сторонами укладено шлюб, зареєстрований Лозівським міським відділом реєстрації актів громадянського стану Харківської області, актовий запис № 481, від якого неповнолітніх дітей не мають (а.с.4). Між сторонами шлюбні відносини припинено, мешкають вони окремо, примирення неможливе, сім'я розпалася остаточно. Спору про розподіл сумісно нажитого майна подружжя немає. Збереження шлюбу суперечить інтересам сторін. Відповідно до положень ст. 113 СК України особа, яка змінила своє прізвище у зв'язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. [PERSON] скористалася правом надалі іменуватися цим прізвищем. За заявою позивача суд вважає можливим не стягувати судові витрати, понесені нею при зверненні до суду, з відповідача.

Outcome: approved