Jurisdiction: civil
Date: 2019-09-23 00:00:00

Позивач звернулась до суду з позовною заявою про позбавлення батьківських прав посилаючись на те, що 11.08.2005 року між нею та відповідачем був зареєстрований шлюб. Від цього шлюбу мають дитину - доньку [PERSON] , [INFO] . З 2012 року відповідач перестав підтримувати зв`язок із сім`єю, не цікавиться їх життям та здоров`ям. Вона з дитиною проживає за адресою реєстрації відповідача, разом з його матір`ю. 16.03.2012 року відповідач був засуджений вироком суду та звільнений від відбування покарання з іспитовим строком. Однак, до березня 2019 року місцезнаходження відповідача їй не було відомо. В результаті пошуків було з`ясовано, що він знаходиться у ДУ «Київський слідчий ізолятор». На побаченні відповідач їй повідомив, що його не цікавить сімейне життя, він не бажає брати участь у вихованні дитини, та не має наміру її утримувати, і не буде заперечувати щодо позбавлення його батьківських прав. На стягнення аліментів вона до суду не зверталась, оскільки не знала чи відповідач живий. Відповідач не цікавиться дитиною, не бажає брати участь у її вихованні. Усіма питаннями щодо виховання, утримання доньки займається вона сама. Останній раз відповідач бачив дитину у 2011 році. Викладене свідчить про те, що відповідач самоусунувся від виконання батьківських обов`язків. В судове засідання позивач не з`явилась, подала заяву про розгляд справи без її участі, позовні вимоги підтримала, просила їх задовольнити. Відповідач до суду не з`явився, надіслав заяву, в якій позов визнав, не заперечував щодо його задоволення. Зазначив, що він не може надати дитині належне виховання. Підтвердив, що участі у вихованні дитини не приймає. Представник третьої особи в судове засідання не з`явився, надіслав лист про слухання справи за його відсутності, прийняти рішення в інтересах дитини. Дослідивши матеріали справи, суд дійшов до наступного. Даний позов зареєстровано в суді 24.04.2019 року. Згідно ухвали Дніпровського районного суду м. Києва від 30.05.2019 року відкрито провадження у справі та призначено підготовче засідання. В суді встановлено, що 11.08.2005 року [PERSON] та [PERSON] уклали шлюб, прізвище дружини після реєстрації шлюбу - « [PERSON] ». Відповідно до свідоцтва про народження, серії [NUMBER] від 11.12.2007 року, виданого Відділом реєстрації актів цивільного стану Деснянського районного управління юстиції у м. Києві, [PERSON] народилась [INFO] , батьками записано - [PERSON] та [PERSON] . Відповідно до висновку Дніпровської районної в м. Києві державної адміністрації від 20.08.2019 року № 103/7568/41/3, орган опіки та піклування вважає за доцільне позбавити батьківських прав [PERSON] відносно його доньки [PERSON] у зв`язку з тим, що батько дитини ухилився від виховання та утримання дитини. У висновку вказано, що неповнолітня [PERSON] була присутня на засіданні комісії, підтримала заяву матері про позбавлення батька батьківських прав, та пояснила, що батько протягом дев`яти років не спілкується з нею, не цікавиться її життям та навчанням. Відповідно до ст. 150 СК України батьки зобов`язані виховувати своїх дітей, піклуватися про їх здоров`я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, готувати їх до праці. Батьки повинні матеріально утримувати своїх неповнолітніх дітей. Відповідно до ст.ст. 164, 165 СК України мати, батько можуть бути позбавлені батьківських прав, якщо буде встановлено, що вони ухиляються від виконання своїх обов`язків по вихованню дітей. Позбавлення батьківських прав проводиться тільки в судовому порядку. При розгляді таких справ необхідним є подання письмового висновку органів опіки і піклування. Декларацією прав дитини, прийнятою Генеральною Асамблеєю ООН 20 листопада 1959 року, у принципі 6 проголошено, що дитина для повного і гармонійного розвитку її особистості потребує любові і розуміння. Вона повинна, коли це можливо, рости під опікою і відповідальністю своїх батьків і в усякому випадку в атмосфері любові і моральної та матеріальної забезпеченості. Відповідно до частини другої статті 51 Конституції України батьки зобов`язані утримувати дітей до їх повноліття. Сім`я, дитинство, материнство і батьківство охороняються державою (ч. 3 ст. 51 Конституції України). Відповідно до ст. 141 Сімейного кодексу України, мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини. Батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток. Батьки зобов`язані забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя. Передача дитини на виховання іншим особам не звільняє батьків від обов`язку батьківського піклування щодо неї (ст. 150 Сімейного кодексу України). Таким чином, враховуючи надані докази, та обміркувавши їх обґрунтованість, суд дійшов висновку, що відповідач має бути позбавлений батьківських прав відносно його сина [PERSON] . Відповідно до ст. 81 ЦПК України кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків встановлених цим Кодексом. Враховуючи, що відповідач усунувся від виконання обов`язку щодо виховання, утримання дитини, суд вважає, що позовні вимоги позивача є обґрунтованими, доведеними, та підлягають задоволенню. На підставі викладеного та

Outcome: approved