Jurisdiction: civil
Date: 2017-03-20 00:00:00

Позивач звернулась до суду з позовом в інтересах малолітнього [PERSON] про визнання права власності в порядку спадкування на земельну ділянку. Свої вимоги мотивує тим, що перебувала у шлюбі з [PERSON] Під час шлюбу у них народився син, [PERSON], [INFO]. Після розірвання шлюбу повторно вийшла заміж і змінила прізвище з «Загута» на «Аршан». 29.05.2014 року [PERSON] помер. Після його смерті відкрилася спадщина, яка складається із земельної ділянки. Спадкоємцями на його майно є її малолітній син та дружина померлого, [PERSON] Звернувшись до Машівської нотаріальної контори вона отримала відмову у видачі свідоцтва про прийняття спадщини у звязку з відсутністю у неї оригіналу Державного акту на право власності на земельну ділянку. Надати оригінал вказаного правовстановлюючого документу вона не має можливості, оскільки не спілкується з рідними свого померлого колишнього чоловіка. Тому просила визнати за [PERSON] право власності в порядку спадкування за законом на 1/2 частку земельної ділянки, яка належала його батьку, [PERSON], померлому 29.05.2014 року, розташовану на території Новогребельської сільської ради, площею 3,341 га з цільовим призначенням для ведення товарного сільськогосподарського виробництва. Позивач та її представник до суду не зявились. 27 січня 2017 року до Роменського міськрайонного суду Сумської області надійшла заява про розгляд справи у їх відсутності, позовні вимоги вони підтримують у повному обсязі (а.с.46). Представник відповідача Новогребельської сільської ради Роменського району в судове засідання не зявився, хоча належним чином був повідомлений про час та місце розгляду справи. Від нього до суду надійшла заява, в якій сільська рада просить справу слухати без участі представника, проти позову заперечень не було. Представник Машівської нотаріальної контори також до суду не зявився, направив заяву з проханням провести розгляд справи у відсутності нот контори, з будь-яким рішенням Роменського міськрайонного суду Машівська ДНК згодна. Заява про розгляд справи у відсутності представника надійшла і від третьої особи Управління держгеокадастру у Роменському районі Сумської області. У вирішенні справи представник поклався на розсуд суду. Приватний нотаріус [PERSON] до суду не зявилась, про час і місце розгляду справи повідомлена належним чином, заперечень відносно позову від неї не надійшло. Третя особа [PERSON] суду пояснила, що вона була жінкою померлого 29.05.2014 року [PERSON] Позивачка не зверталась до неї за оригіналом Державного акту на право власності на земельну ділянку, 1/2 частину якої вона просить визнати в порядку спадкування за своїм малолітнім сином. Особисто вона згода надати оригінал вказаного правовстановлюючого документу позивачці або її представнику для предявлення його до нотаріальної контори і не заперечує проти визнання за малолітнім [PERSON] права власності на 1/2 частину спадкової земельної ділянки, що належала її померлому чоловіку. Заслухавши заінтересовану особу [PERSON], дослідивши матеріли справи, суд дійшов до такого висновку. Судом встановлені такі факти та відповідні їм правовідносини. Встановлено, що [PERSON] перебував у шлюбі з [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії І-КЕ №005697 (а.с.8). Від шлюбу у них народився син, [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про народження І-КЕ№011772 (а.с.11). Після розірвання шлюбу позивачка вийшла заміж і змінила прізвище з «Загута» на «Аршан» (а.с.9). 29 травня 2014 року [PERSON] помер, що підтверджується свідоцтвом про його смерть серії І-КЕ №270076 (а.с.10). Після його смерті залишилась спадщина, яка складається з земельної ділянки для ведення товарного сільськогосподарського товариства, загальною площею 3,341 га, розташованої на території Новогребельської сільської ради (а.с.14). З рішення виконавчого комітету Лубенської міської ради Полтавської області від 23.03.2016 року №78 вбачається, що виконавчий комітет міської ради вирішив: [PERSON] надано дозвіл на оформлення спадщини на імя малолітнього сина [PERSON] після смерті його батька, [PERSON] (а.с. 13). Постановою про відмову у вчиненні нотаріальної дії від 08.11.2016 року позивачу відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину на 1/2 частину указаної земельної ділянки . У постанові державний нотаріус Машівської ДНК [PERSON] вказала, що по Машівській ДНК заведена спадкова справа №208/2014 до майна померлого 29.05.2014 року [PERSON] Спадкоємцями його майна є :син померлого, [PERSON] та дружина померлого, [PERSON]. Приватним нотаріусом Роменського районного нотаріального округу [PERSON] заведена спадкова справа №3/2013 до майна померлого 23.11.2012 року [PERSON]. [PERSON] прийняв спадщину після його смерті і є єдиним спадкоємцем. [PERSON] в нотаріальній конторі отримати свідоцтво про право на спадщину за законом на 1/2 частку майна до спадкового майна не може тому, що ним не надано правовстановлюючий документ на земельну ділянку площею 3,341 га сільськогосподарського призначення (а.с.18). Згідно ч.1 ст. 316 ЦК України правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб. На підставі ст.. 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Відповідно до ст. 392 ЦК України власник майна може пред'явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Згідно з п.3 ч.1 ст. 34 Закону України «Про нотаріат» нотаріуси видають свідоцтва про право спадщину. Відповідно до ч.2 ст. 1 Закону України «Про нотаріат» вчинення нотаріальних дій в Україні покладається на нотаріусів, які працюють в державних нотаріальних конторах, державних нотаріальних архівах (державні нотаріуси) або займаються приватною нотаріальною діяльністю (приватні нотаріуси). Відповідно до гл.10 п.4 (п.п.4.15) Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затверджених наказом Міністерства юстиції України від 22.02.2012 року № 296/5та зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 22.02.2012 року за № 282/20595 видача свідоцтва про право на спадщину на майно проводиться нотаріусами після подання правовстановлюючих документів. Як вбачається з постанови державного нотаріуса про відмову у вчиненні нотаріальної дії причиною відмови є те, що [PERSON] не подала нотаріусу оригіналу Державного акту на спадкову земельну ділянку. Вказану обставину у своєму позові вказала і сама позивачка, зазначивши, що надати оригінал Державного акту на право власності на земельну ділянку вона не має можливості тому, що не спілкується з рідними покійного [PERSON] В судовому засіданні [PERSON] зазначила, що не заперечує проти того, щоб малолітній син її чоловіка успадкував після смерті батька 1/2 частину земельної ділянки, яка належала її покійному чоловіку на підставі Державного акту на право приватної власності на землю серії IV СМ № 008577 від 14.12.2001 року і згодна надати позивачці або іншій уповноваженій особі оригінал вказаного правовстановлюючого документу, для подання його до нотаріальної контори. Таким чином, встановлено, що права, свободи та інтереси позивачки у даному випадку не були порушені, не визнані, чи оспорювані , а тому між сторонами відсутній спір . Відповідно до вимог ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобовязана довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог і заперечень. Позивач не надала суду доказів на підтвердження того, що зверталась до [PERSON] за оригіналом правовстановлюючого документу на землю. Сама третя особа [PERSON] підтвердила, що надасть їй вказаний Державний акт у разі звернення позивачки до неї. В той же час суд не може перебирати на себе повноваження по оформленню спадкових прав, оскільки згідно ЗУ «Про нотаріат» оформленням спадщини займається нотаріус. Враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку про необхідність відмови в задоволенні позову у звязку з відсутністю спору.

Outcome: dismissed