Jurisdiction: civil
Date: 2018-02-06 00:00:00

Позивач звернулась до суду з позовом, в якому зазначила, що їй, її матері та брату на праві власності належить квартира [ADDRESS], де на даний час зареєстровані позивач, її матір, брат та чоловік відповідач у справі. Рішенням Московського районного суду м. Харкова від 18.03.2016 шлюб між позивачем та відповідачем розірваний. Після розірвання шлюбу відповідач з позивачем у квартирі не проживає, його місцезнаходження позивачу невідомо. На підставі викладеного позивач просить позов задовольнити, визнати відповідача таким, що втратив право користування жилим приміщенням. Представник позивача надав суду письмову заяву, в якій позов підтримав в повному обсязі, просив задовольнити, не заперечував проти ухвалення заочного рішення. Відповідач про час та місце судового розгляду сповіщений належним чином, причину неявки в судове засідання не повідомив. Зі згоди представника позивача суд ухвалює заочне рішення, що відповідає положенням ст. 280 ЦПК України. Суд, дослідивши надані докази в їх сукупності, встановив наступні факти та відповідні їм правовідносини: згідно свідоцтва про право власності на нерухоме майно від 16.07.1999, [PERSON], [PERSON], [PERSON] є власниками квартири [ADDRESS] (стара назва Блюхера) в м. Харкові (а.с. 10). За довідкою про склад сімї, в квартирі [ADDRESS] зареєстровані [PERSON] власник, [PERSON] син власника, [PERSON] донька власника, Чжан Тун зять власника (а.с. 11). Рішенням Московського районного суду м. Харкова від 18.03.2016 шлюб між [PERSON] та Чжан Тун розірваний, вказане рішення набрало законної сили (а.с. 12). Згідно відповідей з ПАТ «Укрпошта» від 14.09.2017, Московського ВП ГУНП В Харківській області від 12.09.2017, на імя Чжан Тун за адресою: [ADDRESS], 61123 за період з 01.09.2016 по 31.08.2017 рекомендована кореспонденція, цінні листи, цінні бандеролі, посилки в надходженні та видачі не значаться, останній до органів Національної поліції України на протязі 2016-2017 років за фактами перешкоджання у здійсненні права на мешкання за вищевказаною адресою не звертався (а.с. 39, 40). Згідно ч. 1 ст. 317 ЦК України власникові належать права володіння, користування та розпорядження своїм майном. Частиною 1 ст. 319 ЦК України передбачено, що власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Відповідно до ст. 391 ЦК України, власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном. З ч. 2 ст. 405 ЦК України вбачається, що член сім'ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім'ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом. На підставі наданих доказів, суд вважає доведеним, що відповідач втратив право користування жилою площею за адресою реєстрації, тому що добровільно її залишив, не проживає в квартирі понад 1 рік без поважних причин. Даних, що позивач порушив права відповідача на проживання, суду не надано, в звязку з чим суд задовольняє позов в повному обсязі. Згідно ст. 7 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місце проживання в України», зняття з реєстрації місця проживання особи здійснюється на підставі: судового рішення, яке набрало законної сили, про позбавлення права власності на житлове приміщення або права користування житловим приміщенням, про виселення, про визнання особи безвісно відсутньою або оголошення її померлою.

Outcome: approved