Jurisdiction: civil
Date: 2015-05-14 00:00:00

Позивач звернулась до суду в інтересах своєї дочки малолітньої [PERSON], просила суд позбавити батьківських прав свого колишнього чоловіка [PERSON] з тих підстав, що батько не займається вихованням та доглядом своєї дитини, не виконує обов'язки по піклуванню про стан здоров'я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток, не створює належні умови для її розвитку. В судовому засіданні позивач позов підтримала, просила задовольнити. Пояснила, що відповідач не приймає участі у вихованні дитини, з дитиною не спілкується, не вітає з днем народження, матеріальної допомоги не надає, не цікавиться життям та здоров'ям [PERSON]. Після народження доньки вимушена була переїхати на проживання до батьків, оскільки сумісне життя з відповідачем було нестерпне. Перші півроку після народження [PERSON] відповідач відвідував дитину, проте з літа 2011 року перестав з'являтися. Відповідач в судове засідання не з'явився, про день, місце та час розгляду справи повідомлявся належним чином, причини неявки суду невідомі. Відповідно до ч. 4 ст. 169 та ч.1 ст. 224 ЦПК України у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності або якщо повідомлені ним причини неявки визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Тому суд вважає за можливе розглянути справу за відсутності відповідача з ухваленням заочного рішення. Представник служби у справах дітей Подільської районної в м.Києві державної адміністрації Бойко М.В. не заперечувала проти задоволення позову. Прокурор прокуратури Подільського району м. Києва Іванова О.П. просила позов задовольнити. Свідок [PERSON] яка є рідною сестрою позивача, пояснила, що позивач разом з дитиною повернулась від відповідача та проживає разом з батьками в одній квартирі. Відповідач жодного разу за весь час з 2011 року не приходив до дитини, вихованням дитини не займається, аліменти не сплачує, не цікавиться її здоров'ям, оскільки дитина часто хворіє (бронхіт, алергія) та матеріальним станом протягом останніх чотирьох років. Вислухавши сторони, дослідивши письмові докази, суд приходить до висновку про задоволення позову, виходячи з наступного. 24.07.2010 р. між [PERSON] та [PERSON] було укладено шлюб, що підтверджується свідоцтвом про шлюб від 24.07.2010 року, видане Центральним відділом реєстрації шлюбу м. Києва з державним Центром розвитку сім'ї, актовий запис №1655 (а.с. 3). Судом встановлено, що від шлюбу сторони мають малолітню доньку [PERSON], [INFO], що підтверджується свідоцтвом про народження від 08.02.2011 р., видане Відділом реєстрації актів цивільного стану Подільського районного управління юстиції у м. Києві, актовий запис №248 (а.с. 4). З матеріалів справи вбачається, що шлюб між [PERSON] та [PERSON] розірвано (а.с. 5). [PERSON] та [PERSON] є батьками [PERSON], [INFO], яка проживає разом з матір'ю за адресою: [ADDRESS] (а.с. 52). З довідки ВДВС Подільського РУЮ у м. Києві від 25.02.2015 року виданої [PERSON] вбачається, що вона не отримує аліментів з [PERSON] у період з 01.08.2014 року по 31.01.2015 року згідно з виконавчим листом №2607/6385/12 від 14.09.2012 року про стягнення з [PERSON] на користь [PERSON] аліментів у твердій грошовій сумі у розмірі 1000,00 грн. щомісячно на утримання дитини (а.с. 29). Відповідно до довідки-розрахунку виданої державним виконавцем Подільського районного відділу державної виконавчої служби, заборгованість [PERSON] по сплаті аліментів складає 40548,25 грн. (а.с. 30). З листа КНП «Центру первинної медико-санітарної допомоги №2» Подільського району м. Києва №157 від 02.02.2015 року вбачається, що дитина [PERSON] перебуває під наглядом дільничного лікаря амбулаторії від народження. Дитина знаходиться на «Д» обліку з діагнозом: ФРШКТ, ФРПЗ, аденоїдні вегетації ІІ ст., міопія сл.ст., алергодерматоз, часто хворіє ГРВІ, бронхітами. Потребує постійного лікування та оздоровлення в санаторіях для захворювань органів дихання і травлення. Батько динити, [PERSON], станом здоров'я дитини за останні більше ніж 3 роки не цікавився (а.с. 28). Відповідно до ст.150 СК України батьки зобов»язані піклуватись про стан здоров»я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток, забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до сімейного життя. Статтею 12 Закону України «Про охорону дитини» передбачено, що на кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки, або особи, які їх замінюють, мають право і зобов»язання виховувати дитину, піклуватись про її здоров»я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці. Відповідно до ст. 164 СК України мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вони ухиляються від виконання своїх обов»язків по вихованню дитини. Згідно роз'яснень Пленуму Верховного Суду України у п. 16 Постанови від 30.03.2007 року № «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» особи можуть бути позбавлені батьківських прав лише щодо дитини, яка не досягла вісімнадцяти років, і тільки з підстав, передбачених ст. 164 СК. Ухилення батьків від виконання своїх обов'язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов'язками. Як встановлено в судовому засіданні, відповідач [PERSON] - батько дитини [PERSON], не піклується належним чином як батько про свою дитину, фактично з 2011 року участі у вихованні та догляді за дитиною не бере, розвитком дитини та її здоров'ям не цікавиться, від сплати аліментів за рішення суду ухиляється, будь якої матеріальної допомоги на утримання, лікування та розвиток дитини не надає, тобто не виконує батьківських обов'язків. Згідно з висновком органу опіки та піклування Подільської районної в м. Києві державної адміністрації від 14.05.2015 року, заслухавши членів комісії, Подільська районна в м. Києві державна адміністрація, як орган опіки та піклування, вважає за доцільне позбавлення батьківських прав гр. [PERSON] відносно її малолітньої доньки [PERSON], [INFO] (а.с. 53). Судом встановлені факти, які свідчать, що відповідач не приймає участі у вихованні та утриманні дитини, свої батьківські обов'язки відносно доньки не виконує, що є підставою для позбавлення її батьківських прав. Декларацією прав дитини, прийнятою Генеральною Асамблеєю ООН від 20.11.1959 року, у принципі 6 проголошено, що дитина для повного і гармонійного розвитку її особистості потребує любові і розуміння. Вона повинна, коли це можливо, рости під опікою і відповідальністю своїх батьків і в усякому випадку в атмосфері любові і моральної та матеріальної забезпеченості. Відповідно до вимог ст. 164 СК України позбавлення батьківських прав є способом захисту прав і інтересів дитини. На підставі наведеного, суд приходить до висновку про доцільність позбавлення батьківських прав відповідача.

Outcome: approved