Jurisdiction: civil
Date: 2021-09-20 00:00:00

Позивач звернулась в суд із позовом до відповідача про стягнення аліментів на неповнолітніх дітей в твердій грошовій сумі, мотивуючи свої вимоги тим, що між [PERSON] та відповідачем, [PERSON] , [INFO] у виконкомі Пістинської сільської ради Косівського району Івано-Франківської області було зареєстровано шлюб. У даному шлюбі народилося троє дітей: дочка [PERSON] , [INFO] , син [PERSON] , [INFO] , син [PERSON] , [INFO] , які на даний час проживають із позивачем. Після розірвання шлюбу відповідач в добровільному порядку не бажає надавати кошти та матеріально утримувати дітей. Діти шкільного віку і для їх утримання необхідні значні кошти для придбання одягу, взуття, продуктів харчування, шкільного приладдя, предметів гігієни та на інші потреби. Часто хворіють на простудні хвороби і потребують значних коштів для придбання ліків і лікування. Позивач вважає, що відповідач є молодою, фізично здоровою людиною, матеріально забезпечений, інших неповнолітніх дітей та непрацездатних осіб на утриманні не має. Постійної роботи не має, а тому його заробітки не стабільні і мінливі. При таких обставинах вважає, що з відповідача необхідно стягувати аліменти в твердій грошовій сумі в розмірі по 2000 гривень щомісячно на кожну дитину. За змістом ч.2, п.4 ч.6 ст.19, п.1 ч.1 ст.274 ЦПК України суд розглядає за правилами спрощеного провадження без виклику сторін малозначні справи, в тому числі справи про стягнення аліментів. Розгляд справи у порядку спрощеного позовного провадження здійснюється судом за правилами, встановленими цим Кодексом для розгляду справи в порядку загального позовного провадження, з особливостями, визначеними у цій главі (ч.1 ст.279 ЦПК України). Відповідно ч. 5 ст. 279 ЦПК України, суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше. Вказана вимога ЦПК України роз`яснена судом учасникам справи в ухвалі про відкриття провадження у справі. У зв`язку з наведеним вище, суд ухвалив розглядати справу в порядку письмового провадження, без проведення судового засідання (ч.13 ст.7 ЦПК України). Ухвалою судді Косівського районного суду від 27.04.2021 року було прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито спрощене позовне провадження у справі без виклику сторін. На підставі даної ухвали відповідачу було надано строк для подачі відзиву або інших клопотань пов`язаних із розглядом даної позовної заяви. Ухвалою судді від 12.05.2021 року було зупинено провадження у даній справі до закінчення перебування відповідача у складі Збройних Сил України. Ухвалою судді від 01.09.2021 року було відновлено провадження у даній справі та постановлено здійснювати її розгляд в порядку спрощеного провадження з повідомленням сторін. Позивач подала до суду заяву із проханням розглядати дану справу у її відсутності, позовні вимоги підтримує у повному обсязі та просить їх задовольнити. Відповідач до початку судового засідання подав заяву, в якій просить справу слухати без його участі. Позовні вимоги підтримує частково, згідний оплачувати аліменти в сумі 4500 гривень на утримання спільних із позивачем трьох неповнолітніх дітей, зважаючи на його дохід у розмірі 8000 грн. та наявність на його утриманні малолітнього сина [PERSON] , [INFO] , у цивільному шлюбі із [PERSON] . За вказаних обставин фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу суд не здійснює, що відповідає ч.2 ст.247 ЦПК України. Дослідивши матеріали справи, всебічно, повно, об`єктивно та безсторонньо оцінивши докази за своїм внутрішнім переконанням, суд вважає позов підставним та таким, що підлягає до часткового задоволення із нижче наведених підстав: Судом встановлено, що батьком дітей є відповідач [PERSON] , що підтверджується копіями свідоцтв про народження дітей (а.с.3-5). Факт проживання неповнолітніх дітей із матір`ю підтверджується довідкою про склад сім`ї №462 від 23.03.2021 року Пістинської сільської ради Косівського району Івано-Франківської області (а.с.7) та не заперечується і не спростовується відповідачем. Враховуючи відсутність добровільної згоди між батьками щодо порядку реалізації їх обов`язку щодо утримання і матеріального забезпечення дітей наявні правові підстави для стягнення з відповідача аліментів на їх утримання. Відповідно із ст.180 СК України, батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно ст. 141 СК України мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини. Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 27 Конвенції ООН про права дитини від 20.11.1989 року, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України №789-ХІІ від 27.02.1991 року та набула чинності для України 27.09.1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. За змістом ст. 8 Закону України «Про охорону дитинства» кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Відповідно до ч.2 ст.182 СК України розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Частинами 1, 2 ст.184 СК України визначено, що суд за заявою одержувача визначає розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Розмір аліментів, визначений судом або за домовленістю між батьками у твердій грошовій сумі, підлягає індексації відповідно до закону. Відповідно до ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує стан здоров`я та матеріальне становище дитини і платника аліментів, наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина, наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав, доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів, інші обставини, що мають істотне значення. Факт відсутності у батька або матері можливості надавати дитині відповідного розміру утримання не знаходиться в переліку обставин, які враховуються судом при визначенні розмірів аліментів і ця обставина не звільняє батьків від обов`язку по утриманню дитини (Постанова Верховного Суду у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду від 11.03.2020 року у справі №759/10277/18). Щодо розміру аліментів слід зазначити, що відповідно до ч.3 ст.70 Закону України «Про виконавче провадження» та п.17 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України про розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів»: максимальний розмір аліментів, які стягуються з боржника не повинен перевищувати 50% заробітної плати цієї особи. Мінімальна заробітна плата станом на час звернення до суду із позовом становить 6000 гривень. Відповідач стверджує про одержання ним доходу у розмірі 8000 грн. на місяць. 50% від 8000 гривень складає 4000 гривень. Прожитковий мінімум для дітей віком від 6 до 18 років на час звернення із позовом до суду становив 2395 гривень, а на час розгляду справи 2510 гривень. 50% від 2510 гривень складає 1255 гривень. Отже, запропонована відповідачем сума аліментів, що підлягає стягненню з нього на утримання дітей в сумі 4500 грн. (по 1500 гривень на кожну дитину) відповідає передбаченому законом розміру аліментів на одну дитину, який не повинен перевищувати 4000 гривень та не бути меншим 1255 гривень на одну дитину. У разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я платника або одержувача аліментів їх розмір може бути зменшено або збільшено за рішенням суду (ч.1 ст.192 СК України). З урахуванням того, що батьки мають рівні права та обов`язки щодо забезпечення дітей суд приходить до висновку, що з відповідача слід стягувати аліменти на користь [PERSON] на утримання неповнолітніх дітей: дочки [PERSON] , [INFO] , сина [PERSON] , [INFO] , сина [PERSON] , [INFO] , в твердій грошовій сумі в розмірі по 1500 гривень щомісячно до досягнення ними повноліття. Згідно ст.191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову, тому аліменти слід присудити з 22.04.2021 року, тобто з дня надходження до суду вказаного позову. Крім цього, враховуючи норми ст.141 ЦПК України, з відповідача слід стягнути судовий збір на користь держави. На підставі ст.ст.141, 180-185, 191 СК України,

Outcome: partial