Jurisdiction: civil
Date: 2021-05-06 00:00:00

Позивач звернулась до Орджонікідзевського міського суду Дніпропетровської області з позовом до відповідача, в якому просить розірвати шлюб, зареєстрований 08.06.1991 року Покровським міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро), про що був зроблено актовий запис №163 та про що видане свідоцтво про шлюб серії [NUMBER] , між нею та відповідачем. Позивач в судове засідання не з`явилась, проте надала письмову заяву згідно якої просить суд розглянути справу без її участі, позов підтримує в повному обсязі та просять його задовольнити. Відповідач в судове засідання не з`явився, проте до початку судового засідання надав письмову заяву, згідно якої просить суд розглянути справу без його участі та проти задоволення позову не заперечує. У зв`язку з неявкою в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Суд, дослідивши матеріали справи і оцінивши їх в сукупності, прийшов до висновку, що заявлені позовні вимоги обґрунтовані та підлягають задоволенню. Як вбачається з позовної заяви, 08.06.1991 року між позивачем та відповідачем Покровським міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро), зареєстровано шлюб, про що був зроблено актовий запис №163 та про що видане свідоцтво про шлюб серії [NUMBER] (а.с.5). Від даного шлюбу сторони мають двох дітей, з яких неповнолітнім є [PERSON] , [INFO] , який залишається проживати із позивачем (а.с.6). Вже більше року позивач із відповідачем не підтримують колишніх подружніх та сімейних стосунків. За минулі роки їхній шлюб вже вичерпав себе і носить тільки формальний характер. Поновлювати колишні подружні та сімейні стосунки позивач із відповідачем не мають наміру. Позивач вважає, що їхня сім`я вже розпалася. Тому позивач остаточно вирішили розірвати шлюб. Майнового спору між позивачем та відповідачем немає. Тому позивач звернулась до суду із даним позовом. Відповідно до ч.2 ст.112 Сімейного кодексу України (далі - СК України) суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Відповідно до ч.2 ст.24 Сімейного кодексу України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушення жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Таке положення національного законодавства України відповідає ст.16 Загальної декларації прав людини, прийнятої Генеральною Асамблеєю ООН 10 грудня 1948 року, згідно з якою чоловіки і жінки, які досягли повноліття, мають право без будь-яких обмежень за ознакою раси, національності або релігії одружуватися і засновувати сім`ю. Вони користуються однаковими правами щодо одруження під час шлюбу та під час його розірвання. Позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя (ст. 110 СК України). Оскільки позивач наполягає на розірванні шлюбу, то відповідно відмова в розірванні шлюбу буде примушенням до шлюбу та шлюбним відносинам, що є неприпустимим. Дружина та чоловік за змістом ст. 55 СК України зобов`язані спільно піклуватись про побудову сімейних відносин між собою та іншими членами сім`ї на почуттях взаємної любові, поваги, дружби, взаємодопомоги. Чоловік зобов`язаний утверджувати в сім`ї повагу до матері. Дружина зобов`язана утверджувати в сім`ї повагу до батька. Дружина та чоловік відповідальні один перед одним, перед іншими членами сім`ї за свою поведінку в ній.

Outcome: approved