Jurisdiction: civil
Date: 2020-06-30 00:00:00

Позивач звернулась до суду з вищевказаним позовом, в обґрунтування заявлених вимог вказала, що рішенням Придніпровського районного суду м.Черкаси від 14 листопада 2012 року шлюб між сторонами було розірвано. Від вказаного шлюбу у сторін по справі народився неповнолітній син [PERSON] , [INFO] . На даний час сторони разом не проживають, відповідач матеріальної допомоги на утримання дитини не надає, хоча за законом зобов`язаний її утримувати, що змушує позивача звернутись з даним позовом до суду, у зв`язку з чим, просить суд стягнути з відповідача аліменти на утримання неповнолітньої дитини, в розмірі 1/4 частини всіх видів заробітку (доходу) щомісячно, але не менше 50 % прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, починаючи з дня подання заяви до суду і до досягнення нею повноліття. Також просила суд стягнути з відповідача на її користь судові витрати, а саме 3000,00 грн. за оплату послуг адвоката. Ухвалою суду від 01.04.2020 року відкрито спрощене позовне провадження у даній справі. Відповідачу визначено п`ятнадцятиденний строк з дня вручення ухвали про відкриття провадження у справі для подання відзиву на позовну заяву. Позивач в судове засідання не з`явилась, проте на адресу суду надійшла заява від її представника, в якій розгляд справи просить проводити без їх участі, в якій також зазначив, що підтримують позовні вимоги в повному обсязі та проти винесення заочного рішення не заперечують Відповідач в судове засідання не з`явився, будучи повідомленим про дату, час і місце судового розгляду належним чином, про що є відомості в матеріалах справи, своїм правом на подачу відзиву на позовну заяву не скористався, заяви про відкладення розгляду справи або розгляду справи без його участі до суду не подавав, про причини неявки суд не повідомив, а тому суд зі згоди позивача ухвалює рішення при заочному розгляді справи відповідно до вимог ст.280 ЦПК України. Суд, дослідивши наявні у справі матеріали та оцінивши докази в їх сукупності, дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню, враховуючи наступне. Рішенням Придніпровського районного суду м.Черкаси від 14.11.2012 року шлюб між [PERSON] та [PERSON] , зареєстрований 30.04.1994 р. у відділі реєстрації актів громадянського стану м.Харцизка Донецької області, актовий запис № 102 розірвано. Від вказаного шлюбу сторони мають неповнолітнього сина [PERSON] , [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] від 07.05.2008 року, актовий запис №410, який проживає разом з позивачем, що підтверджується довідкою виконавчого комітету Білозірської сільської ради Черкаського району Черкаської області № 918 від 12.03.2020 року. Відповідно до вимог ст.180 СК України, батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Статтею8\~Закону України\~«Про охорону\~дитинства» передбачено, що кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх заміняють, несуть відповідальність за створення необхідних умов для всебічного розвитку дитини відповідно до законів України. Відповідно до ч.ч. 1,2 ст.27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України № 789ХІІ (78912) від 27 лютого 1991 року та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Відповідно до ч. 3 ст. 181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, за винятком випадків, передбачених статтею 184 цього Кодексу. Відповідно до вимог ч. 1 ст. 183 СК України частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися у якості аліментів на дитину, визначається судом. Відповідно до\~вимог ст.\~182\~СК України при\~визначенні розміру\~аліментів суд\~враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у\~платника аліментів\~інших дітей,\~непрацездатних чоловіка,\~дружини,\~батьків,\~дочки,\~сина; наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення. Відповідач не повідомив суд про наявність обставин, що мають істотне значення при вирішенні судом питання щодо розміру аліментів та не надав суду доказів того, що він позбавлений можливості сплачувати аліменти на утримання дитини в запропонованому позивачем розмірі. З огляду на викладене суд, визначаючись щодо розміру стягнення аліментів, беручи до уваги, положення ст.ст.182,\~184 СК України, враховуючи те, що обов`язок утримувати дитину є рівною мірою обов`язком як матері, так і батька, причому обов`язком особистим, індивідуальним, а не солідарним та те, що відповідач є особою працездатного віку та може надавати матеріальну допомогу, оскільки відповідач належним чином не виконує законного обов`язку по утриманню неповнолітньої дитини, чим порушує її майнові права, а тому суд вважає розумним та справедливим стягнення аліментів на утримання дитини в розмірі 1/4 частини всіх видів його заробітку (доходу), але не менше 50 % прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, щомісячно, починаючи з 16.03.2020 року і до досягнення нею повноліття. З огляду на те, що позивач звільнена від сплати судового збору, у відповідності зі\~ст.141\~ЦПК України з відповідача на користь держави підлягає стягненню судовий збір в розмірі 840,80\~\~грн. Згідно п.2 ч.1 ст.141 ЦПК України судові витрати, пов`язані з розглядом справи, у разі задоволення позову покладаються на відповідача Згідно п.1 ч.3 ст.133 ЦПК України до судових витрат, пов`язаних з розглядом справи відносяться витрати на професійну правничу допомогу. В частині стягнення з відповідача на користь позивача судових витрат на професійну правничу допомогу адвоката в розмірі 3000,00 грн. суд визнає за необхідне відмовити, оскільки жодних доказів понесення цих витрат позивачем суду не надано. Згідно\~ст.430 ЦПК України\~суд допускає негайне виконання рішень у справах про стягнення аліментів\~у межах суми платежу за один місяць. На підставі\~ст.\~141,\~223,\~263-268\~ ЦПК\~України,\~суд,\~-

Outcome: partial