Jurisdiction: civil
Date: 2021-03-29 00:00:00

Позивач звернулась до Дніпровського районного суду м. Києва з позовом у якому просить визнати таким, що не підлягає виконанню виконавчий напис № 12376 від 15 травня 2020 року, вчинений приватним нотаріусом Броварського районного нотаріального округу Київської області Колейчиком В.В., про стягнення з [PERSON] на користь ТОВ «Фінансова компанія «Кредит-Капітал» заборгованості за кредитним договором № 1225/6846ВРL3С від 31.07.2014 року в сумі 43 584 грн. 35 коп. та 800 грн. плати за вчинення виконавчого напису, а всього 44 384 грн. 35 коп.; визнати, що позивач не укладала з ПАТ «Платинум Банк» кредитний договір № 1225/6846ВРL3С від 31.07.2014 року і не має будь-яких зобов`язань за цим кредитним договором, та стягнути з відповідача грошові кошти у відшкодування судових витрат. Позовні вимоги позивач обґрунтовує тим, що у вересні 2014 року за дзвінком від ПАТ «Платинум Банк» їй стало відомо про укладення від її імені з ПАТ «Платинум Банк» кредитного договору № 1225/6846BPL3C на суму 31 747 грн. Проте, цей договір вона не укладала. Цій події передувало викрадення 18 липня 2014 року з її автомобіля документів - паспорту та оригіналу довідки про присвоєння РНОКПП, про що вона 18.07.2014 р. подавала заяву про крадіжку до Дніпровського РУ ГУ МВС України в м. Києві, на підставі якої того ж дня було внесено запис до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 12014100040009160 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ст. 185 ч. 1 КК України. 29.07.2014 року відомості про викрадення її паспорту серії [NUMBER] були внесені в офіційну базу Міністерства внутрішніх справ України в розділ викрадених та втрачених паспортів і з того часу ця інформація перебуває у вільному публічному доступі. Позивач вказує, що після того як їй стало відомо про кредитний договір, вона відразу написала ПАТ «Платинум Банк» заяву від 05.09.2014 року, у якій повідомила про обставини крадіжки паспорта і довідки про РНОКПП та заявила про відсутність у неї будь-яких грошових зобов`язань перед Банком. У відповідь на цю заяву ПАТ «Платинум Банк» листом від 01.10.2014 року повідомило їй про те, що надана нею інформація взята до уваги, передана до відповідних структурних підрозділів Банку та Банком буде подано заяву про злочин для встановлення винних осіб, притягнення їх до відповідальності і повернення Банку заборгованості. Разом з тим, протягом 2018-2019 їй періодично надходили листи від різних «колекторських» компаній із претензіями та погрозами стосовно погашення кредитів, які були оформлені з використанням її викраденого паспорта та довідки про РНОКПП, про що вона зверталася до органів поліції. Також у травні та червні 2019 року вона звернулася із заявами до Національного банку України, Міністерства юстиції України та Державної фіскальної служби України, у яких вкотре наголосила, що виданий на її ім`я паспорт і довідка про РНОКПП та відомості про викрадення документів - публічно доступні з 29.07.2014 року на сайті МВС, однак цей викрадений паспорт чомусь приймають як банки, так і державні органи та реєструють на її ім`я кредитні договори, ФОП, юридичних осіб, до яких вона не маю жодного відношення. Злодія, який викрав її речі з документами, дотепер не знайдено, бездіяльність державних органів призвела до подальшого порушення її прав, за захистом яких вона змушена звертатися до суду. Позивач зазначає, що 01.06.2020 року від працівників АТ КБ «ПриватБанк» вона дізналася, що її рахунок для отримання заробітної плати заблокований унаслідок накладення арешту на грошові кошти приватним виконавцем Дорошкевич В.Л. Після цього за її зверненнями до приватного виконавця дізналася, що 01 червня 2020 року приватний виконавець Дорошкевич В.Л. відкрила виконавче провадження № 62215481 для виконання виконавчого напису № 12376 від 15.05.2020 року, вчиненого приватним нотаріусом Броварського районного нотаріального округу Київської області Колейчиком В.В., про стягнення з неї на користь ТОВ «Фінансова Компанія «Кредит-Капітал» заборгованості в сумі 44 384 грн. 35 коп. Тоді вона звернулася за професійною правничою допомогою до адвокатів і розпочала збір інформації та документів для з`ясування обставин учинення нотаріусом неправомірного виконавчого напису для звернення до суду з позовом. На адвокатський запит Уповноважена особа ФГВФО на ліквідацію ПАТ «Платинум Банк» листом від 13.08.2020 повідомила, що ПАТ «Платинум Банк» перебуває в стадії ліквідації, згідно з Договором № 83 від 28.02.2018 року Банк відступив право вимоги за кредитним договором № 1225/6846BPL3C від 31.07.2014 року користь нового кредитора - ТОВ «Фінансова Компанія «Кредит-Капітал», а тому в Банку відсутні будь-які документи по вказаному договору. Також повідомлено, що у зв`язку зі скороченням штату працівників та закриттям відділення Банку не можливо встановити яким чином і в який спосіб була здійснена перевірка особи, яка пред`явила Банку документи при укладанні вказаного кредитного договору. На адвокатський запит ТОВ «Фінансова Компанія «Кредит-Капітал» у відповіді від 01.07.2020 підтвердило відступлення останньому від ПАТ «Платинум Банк» права вимоги за кредитним договором № 1225/6846BPL3C від 31.07.2014 року, надіслало копію цього договору, Додаток № 1 до нього, Інформаційний витяг з реєстру Боржників, а також копії заяв-анкет позичальника № 1225/6846BPL3C, підписані нібито [PERSON] , копію вимоги про погашення заборгованості № 17515424 від 31.03.2020 та список згрупованих поштових відправлень, копію заяви від 08.05.2020 на вчинення виконавчого напису, копію виписки з особового рахунка за кредитним договором № 1225/6846BPL3C та копію виконавчого напису нотаріуса № 12376 від 15 травня 2020 року. На адвокатський запит Центральне міжрегіональне управління Міністерства юстиції (м. Київ) повідомило листом від 30.06.2020, що на підставі наказу від 15.05.2020 року № 595/6 «Про тимчасове зупинення нотаріальної діяльності приватного нотаріуса Колейчика В.В.» нотаріальну діяльність указаного нотаріуса тимчасово зупинено з 16 травня 2020 року до вирішення питання про анулювання свідоцтва, але не більш як на 6 місяців, на підставі п.п. «е» та «з» п. 2 ч. 1 ст. 12 Закону України «Про нотаріат». На адресований приватному нотаріусу Колейчику В.В. адвокатський запит останній відповіді не надав, оскільки до поштового відділення за одержанням запиту не з`явився. Позивач стверджує, що вона не укладала з ПАТ «Платинум Банк» будь-яких кредитних договорів, у тому числі не підписувала кредитного договору № 1225/6846BPL3C від 31.07.2014 року, істотних умов цього договору вона не узгоджувала, виконувати цей договір вона ніколи не погоджувалась, жодних зобов`язань за цим договором вона на себе не брала і таких не має, підпис від її імені у цьому договорі підроблений невідомою особою, яка протиправно скористалась викраденими у неї 18.07.2014 року паспортом серії [NUMBER] та довідкою про РНОКПП. Підпис є невід`ємним елементом, реквізитом письмової форми договору, а наявність підписів має підтверджувати наміри та волевиявлення учасників правочину, а також забезпечувати їх ідентифікацію. Правочин, який не вчинено (договір, який не укладено), не може бути визнаний недійсним. Оскільки вона не виявляла свою волю до вчинення вказаного правочину, до набуття обумовлених ним цивільних прав та обов`язків правочин є таким, що не вчинений, права та обов`язки за таким правочином нею не набуті, тому правовідносини за спірним кредитним договором не виникли. У неї відсутні будь-які зобов`язання перед ТОВ «Фінансова Компанія «Кредит-Капітал», на користь якого вчинено виконавчий напис нотаріуса № 12376 від 15 травня 2020 року. Позивач вказує, що при вчиненні виконавчого напису приватний нотаріус Колейчик В.В. грубо порушив чинне законодавство. Умов кредитного договору № 1225/6846BPL3C від 31.07.2014 року вона ніколи не виконувала та жодного платежу за цим договором не вносила. Тому, згідно графіку платежів, трирічний строк вимоги за цим договором сплинув станом на 05.05.2020 року. Через це вказана у виконавчому написі заборгованість у розмірі 43 584,35 грн. не є безспірною. Крім того, на час видачі виконавчого напису редакція Переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 29.06.99 № 1172, передбачала можливість вчинення виконавчого напису лише на підставі оригіналу нотаріально посвідченого договору. Однак, нотаріально посвідченого кредитного договору, де вона є боржником, не існує. Позивач зазначає, що 24.06.2020 року вона зверталася листом до відповідача у якому виклала всі факти та обставини, наведені у позовній заяві, при цьому вимагала визнати факт відсутності у неї будь-яких зобов`язань перед ТОВ «Фінансова Компанія «Кредит-Капітал», проте відповідач на цю заяву не відреагував. Саме по собі скасування судом спірного виконавчого напису приватного нотаріуса Колейчика В.В. повною мірою не відновить її порушених прав, оскільки відповідач може звернутися з цим самим кредитним договором до іншого приватного нотаріуса, який вчинить інший виконавчий напис, або може продати право вимоги за спірним правочином іншій, третій особі, яка вимагатиме у неї грошові кошти, тому вона знову буде змушена захищатися в суді та нести грошові витрати. Ухвалою Дніпровського районного суду м. Києва від 12.10.2020 року відкрите провадження у справі, призначено розгляд справи за правилами загального позовного провадження з викликом учасників справи в підготовче судове засідання на 10.11.2020 року, за клопотанням позивача витребувано від ТОВ «Фінансова компанія «Кредит-Капітал» оригінал спірного кредитного договору № 1225/6846ВРL3С від 31.07.2014 року (а.с. 92-94). Відповідачу був встановлений п`ятнадцятиденний строк з дня вручення вказаної ухвали з доданими процесуальними документами для подання відзиву на позовну заяву. З матеріалів справи убачається, що ухвала суду про відкриття провадження по справі з доданими до неї процесуальними документами була отримана ТОВ «Фінансова компанія «Кредит-Капітал» 30.10.2020 року, що підтверджується рекомендованим повідомленням Укрпошти про вручення поштового відправлення (а.с. 100). У зв`язку з неявкою представника відповідача ТОВ «Фінансова компанія «Кредит-Капітал» та третьої особи в підготовче судове засідання була оголошена перерва до 20.01.2021 року на 9.40 год. Потова кореспонденція яка надсилалась третій особі була повернута без вручення з довідками Укрпошти про відсутність адресата. Через неявку представника відповідача до суду та невиконання ТОВ «Фінансова компанія «Кредит-Капітал» вимог ухвали суду про витребування доказів у підготовчому судовому засіданні 20.01.2021 року була оголошена перерва до 23.02.2021 р. на 10.50 год. При цьому судом вдруге було направлено на адресу відповідача ухвала про витребування доказів та роз`яснено процесуальні наслідки невиконання ухвали суду (а.с. 111). Судові повістки з викликом в судові засідання на 20.01.2021 р. та на 23.02.2021 р. з ухвалою суду були отримані ТОВ «Фінансова компанія «Кредит-Капітал» відповідно 14.12.2020 р. та 25.01.2021 р., що підтверджується рекомендованими повідомленнями про вручення поштових відправлень (а.с. 108-Б, 115). Відзив на позов та витребувані судом документи відповідачем надано не було. Ухвалою суду від 23.02.2021 р. закрите підготовче провадження та призначено розгляд справи по суті у відкритому судовому засіданні на 30.03.2021 року (а.с. 128, 129). В судове засідання позивач, представник відповідача та третя особа не з`явились, про дату, час та місце розгляду справи були повідомлені належним чином, про причини неявки суд не повідомлено. Позивач [PERSON] суду подала заяву з проханням провести судове засідання без її участі, у заяві зазначила, що не заперечує проти заочного розгляду справи. Відзив на позов відповідачем надано не було. Відповідно до положень ч. 8 ст. 178 ЦПК України, у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами. За таких обставин, у відповідності до вимог ст. ст. 280 ч. 1, 281 ЦПК України, суд ухвалив провести заочний розгляд справи та ухвалити у справі заочне рішення за наявними у справі доказами. Відповідно положень частини 2 ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд, вивчивши матеріали справи, дослідивши письмові докази, оцінивши докази кожен окремо та в їх сукупності, повно, об`єктивно та всебічно з`ясувавши обставини справи, приходить до наступного висновку. Судом встановлено, що 15 травня 2020 року приватним нотаріусом Броварського районного нотаріального округу Київської області Колейчиком Володимиром Вікторовичем вчинено виконавчий напис, зареєстрований в реєстрі за № 12376, за яким із [PERSON] звернуто стягнення заборгованості за кредитним договором № 1225/6846ВРL3С від 31 липня 2014 року, укладеним з ПАТ «Платинум Банк», правонаступником усіх прав та обов`язків якого на підставі договору відступлення прав вимоги за кредитними договорами 83 від 28.02.2018 є Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Кредит-Капітал», ідентифікаційний код юридичної особи 35234236, стягнення заборгованості проводиться період з 28.02.2018 по 11.03.2020, сума заборгованості складає 43 584,35 грн., в тому числі: прострочена заборгованість за сумою кредиту - 31 747,00 грн., прострочена заборгованість по несплаченим відсоткам за користування кредитом - 11 837,35 грн. За вчинення виконавчого напису у розмірі 800,00 грн. Загальна сума, що підлягає стягненню -44 384,35 грн. (далі - виконавчий напис - а.с. 48). Відповідно поданої представником відповідача ТОВ «Фінансова компанія «Кредит-Капітал» Донець В.В. заяви від 01.06.2020 про примусове виконання виконавчого напису, приватним виконавцем виконавчого округу м. Києва Дорошкевич В.Л. було відкрите виконавче провадження № 62215481 про стягнення з позивача на користь відповідача заборгованості у розмірі 44 384,35 грн. (а.с. 43, 44). За загальним правилом статей 15, 16 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу має право звернутися до суду, який може захистити цивільне право або інтерес у один із способів, визначених частиною першою статті 16 ЦК України, або іншим способом, що встановлений договором або законом. Виконавчий напис був виданий на підставі Кредитного договору зі страхуванням життя позичальника (готівка) № 1225/6846ВРL3С від 31 липня 2014 року, відповідно до умов якого Публічне акціонерне товариство «Платинум Банк» надає позичальнику [PERSON] грошові кошти (кредит) у тимчасове платне користування на поточні потреби, а позичальник зобов`язується повернути наданий кредит, сплатити проценти за користування кредитом та комісії за надання та обслуговування кредиту. За даним договором сума кредиту становить 31 747,00 грн., строк кредитування - 36 платіжних періодів, фіксована процентна ставка за користування кредитом - 15 % річних, комісія за обслуговування кредиту -794,00 грн., дата повернення кредиту - 05.08.2017 року, графік платежів - Додаток № 1 до договору (далі - кредитний договір, а.с. 45-47, 63-65). Позивач стверджує, що кредитний договір було протиправно підписано від її імені невідомою особою з використанням викрадених у неї документів, волевиявлення на укладення цього правочину у неї не було, істотних умов договору вона не узгоджувала, коштів за кредитним договором вона не отримувала, тому будь які зобов`язання у неї за цим договором відсутні. Суд приймає до уваги вказані пояснення позивача, оскільки вони підтверджуються наступними письмовими доказами. Відповідно повідомлення Дніпровського УП ГУНП в м. Києві від 01.07.2020, довідки слідчого СВ Дніпровського районного управління ГУ МВС України в м. Києві Дзюбак О.В. від 21.07.2014, [PERSON] , [INFO] , зверталась 18 липня 2014 до Дніпровського РУ ГУ МВС України в м. Києві із заявою про крадіжку її особистих речей, серед яких були наступні документи: паспорт громадянина України на ім`я [PERSON] ; ідентифікаційний код на ім`я [PERSON] . Вказана заява зареєстрована в Журналі єдиного обліку Дніпровського РУ ГУМВС України в м. Києві за № 34153 від 18.07.2014 та внесена до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 12014100040009160 від 19.07.2014 з попередньою кваліфікацією за ст. 185 ч. 1 КК України. На даний час по матеріалах вказаного кримінального провадження проводиться досудове розслідування (а.с. 17, 18, 36). Згідно роздруківки з веб-сайту МВС (https://wanted.mvs.gov.ua/passport/) відомості про викрадення паспорта [PERSON] серії [NUMBER] були внесені 29 липня 2014 року в офіційну базу Міністерства внутрішніх справ України в розділ розшук викрадених та втрачених паспортів (а.с. 19). Позивач 05.09.2014 року подавала заяву до ПАТ «Платинум Банк» з повідомленням про те, що 18.07.2014 у неї було викрадено паспорт та ідентифікаційний код, до оформленого на її ім`я кредиту 31.07.2014 вона не має ніякого відношення (а.с. 20). За результатами розгляду цієї заяви ПАТ «Платинум Банк» листом № 60-07-02/26245 від 01.10.2014 повідомило позивача про те, що зазначена у зверненні [PERSON] інформація взята до уваги та передана до відповідних структурних підрозділів Банку. Банком буде подано заяву про злочин стосовно шахрайських дій, з метою встановлення винних осіб, притягнення їх до відповідальності та повернення заборгованості Банку (а.с. 21). 23.05.2018 позивач зверталась до Дніпровського УП ГУНП у м. Києві із заявою з приводу надходження на її домашню адресу листів із погрозами від колекторів, за результатами розгляду якої складено висновок від 31.05.2018 р. (а.с. 22, 25). 23.05.2019 [PERSON] подавала скаргу до Державної фіскальної служби України, за змістом якої 21.05.2019 позивач отримала лист-вимогу про сплату боргу (недоїмки), як суб`єкта господарювання, у якій вона пояснювала, що до цього боргу не має ніякого відношення, та про наявні зареєстровані кримінальні провадження щодо викрадення у неї документів та наявних шахрайських дій стосовно відкриття фірм на її ім`я (а.с. 25). 20.06.2019 позивач подавала заяву до Міністерства юстиції України з проханням врахувати надану нею інформацію про викрадення у неї документів 18.07.2014 року у подальшому при проведення реєстраційних та нотаріальних дій (а.с. 24). Національним банком України на заяву [PERSON] була надана відповідь № 20-0007/34647 від 04.07.2019 у якій серед іншого зазначено про те, що якщо угода (договір) не підписувались, то і відповідальність за нею не настає. Особа не може бути примушена до виконання дій, які не є для неї обов`язковими за законом (а.с. 26-28). На звернення позивача Міністерством юстиції України направлено лист № 26946/С-10713/19.6.2 від 18.07.2019 з повідомленням, що втручання, крім випадків, передбачених Законом, у діяльність державного реєстратора під час проведення реєстраційних дій забороняється. Нотаріальна дія або відмова у її вчиненні, нотаріальний акт оскаржуються до суду (а.с. 31-33). За повідомленням Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) № 19603/6.3-20 від 30.06.2020, на підставі наказу від 15.05.2020 № 595/6 «Про тимчасове зупинення нотаріальної діяльності приватного нотаріуса Колейчика В.В.» нотаріальну діяльність приватного нотаріуса Броварського районного нотаріального округу Київської області Колейчик В.В. тимчасово зупинено з 16.05.2020 до вирішення питання щодо анулювання свідоцтва, але не більш як на шість місяців (а.с. 74). На адвокатський запит ТОВ «Фінансова Компанія «Кредит-Капітал» листом від 01.07.2020 № 01.07.2020 підтвердило, що відповідно Договору про відступлення права вимоги № 83 від 28.02.2018 року ПАТ «Платинум Банк» відступило ТОВ «Фінансова-Компанія «Кредит-Капітал» право вимоги за кредитним договором № 1225/6846BPL3C від 31.07.2014 року щодо боржника [PERSON] (а.с. 54, 55). У підготовчому судовому засіданні для вирішення питання про призначення судової почеркознавчої експертизи за поданим клопотанням сторони позивача для з`ясування обставин чи виконано відписи від імені [PERSON] у кредитному договорі позивачем чи іншою особою, за клопотанням позивача у відповідача ухвалою суду від 12.10.2020 року було витребувано оригінал кредитного договору (а.с. 92-94). Ухвала суду про витребування доказів відповідачу двічі надсилалась на виконання, при цьому ТОВ «Фінансова компанія «Кредит-Капітал» судом було роз`яснено процесуальні наслідки невиконання ухвали суду (а.с. 111). Як убачається з рекомендованих повідомлень про вручення поштових відправлень, ухвалу суду про витребування доказів відповідач отримав 30.10.2020 р. та 25.01.2021 р. (а.с. 100, 115), однак оригіналу спірного кредитного договору для проведення судової почеркознавчої експертизи ТОВ «Фінансова компанія «Кредит-Капітал» суду надано не було, про причини невиконання ухвали суду не повідомлено. На адвокатський запит представника позивача чи можливо провести судову почеркознавчу експертизу по ксерокопії документу, Київським науково-дослідним експертно-криміналістичним центром МВС України була надана відповідь від 12.02.2021 № 19/111/17-3-7675-2021 з інформацією про те, відповідно до Методичного листа «Особливості проведення технічних експертиз реквізитів документів та почеркознавчих експертиз рукописних записів (підписів) у технічних зображеннях документів», судовими експертами Київського НДЕКЦ МВС почеркознавчі дослідження зображень рукописних записів (підписів) не проводиться. Повідомляють про неможливість проведення судової почеркознавчої експертизи за копією (технічним зображенням) документа (а.с. 124). Отже, через ненадання відповідачем оригіналу кредитного договору суд був позбавлений можливості задовольнити клопотання позивача про призначення судової почеркознавчої експертизи для з`ясування питання щодо виконання підпису на спірному правочині позивачем чи іншою особою. Відповідно норми ч. 10 ст. 84 ЦПК України, у разі неподання учасником справи з неповажних причин або без повідомлення причин доказів, витребуваних судом, суд залежно від того, яка особа ухиляється від їх подання, а також яке значення мають ці докази, може визнати обставину, для з`ясування якої витребовувався доказ, або відмовити у його визнанні, або може здійснити розгляд справи за наявними в ній доказами. За приписами ст. 109 ЦПК України, у разі ухилення учасника справи від подання експертам необхідних матеріалів, документів або від іншої участі в експертизі, якщо без цього провести експертизу неможливо, суд залежно від того, хто із цих осіб ухиляється, а також яке для них ця експертиза має значення, може визнати факт, для з`ясування якого експертиза була призначена, або відмовити у його визнанні. З урахуванням наведеного, через ухилення відповідача від подання оригіналу кредитного договору для проведення судової почеркознавчої експертизи, без якого провести таку експертизу неможливо, суд, відповідно положень ст. 109 ЦПК України, визнає факт того, що позивач [PERSON] не підписувала спірного кредитного договору № 1225/6846ВРL3С від 31 липня 2014 року. За змістом статті 11 ЦК України цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки. Підставами виникнення цивільних прав та обов`язків є, зокрема договори та інші правочини, інші юридичні факти. Правочином є дія особи, спрямована на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків (ч. 1 ст. 202 ЦК України). Відповідно до законодавчого визначення правочином є перш за все вольова дія суб`єктів цивільного права, що характеризує внутрішнє суб`єктивне бажання особи досягти певних цивільно-правових результатів - набути, змінити або припинити цивільні права та обов`язки. Сутністю правочину є його спрямованість, наявність вольової дії, що полягає в згоді сторін взяти на себе певні обов`язки. У двосторонньому правочині волевиявлення повинно бути взаємним, двостороннім і спрямованим на досягнення певної мети; породжуючи правовий наслідок, правочин - це завжди дії незалежних та рівноправних суб`єктів цивільного права. Частиною третьою статті 203 ЦК України передбачено, що волевиявлення учасника правочину має бути вільним і відповідати його внутрішній волі. Порушення вимог законодавства щодо волевиявлення учасника правочину є підставою для визнання його недійсним у силу припису частини першої статті 215 ЦК України, а також із застосуванням спеціальних правил про правочини, вчинені з дефектом волевиявлення - під впливом помилки, обману, насильства, зловмисної домовленості, тяжкої обставини. Як у частині першій статті 215 ЦК України, так і у статтях 229-233 ЦК України, йдеться про недійсність вчинених правочинів, тобто у випадках, коли існує зовнішній прояв волевиявлення учасника правочину, вчинений ним у належній формі (зокрема, шляхом вчинення підпису на паперовому носії), що, однак, не відповідає фактичній внутрішній волі цього учасника правочину. У тому ж випадку, коли сторона не виявляла свою волю до вчинення правочину, до набуття обумовлених ним цивільних прав та обов`язків правочин є таким, що не вчинений, права та обов`язки за таким правочином особою не набуті, а правовідносини за ним - не виникли. За частиною першою статті 205 ЦК України правочин може вчинятися усно або в письмовій (електронній) формі. Стаття 207 ЦК України встановлює загальні вимоги до письмової форми правочину. Так, на підставі частини першої цієї статті правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах (у тому числі електронних), у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Частиною ж другою цієї статті визначено, що правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). Отже, підпис є невід`ємним елементом, реквізитом письмової форми договору, а наявність підписів має підтверджувати наміри та волевиявлення учасників правочину, а також забезпечувати їх ідентифікацію. Згідно ст. 6, частини1 ст. 627 ЦК України, сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості. Відповідно ст. 1055 ЦК України, кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним. Договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди (частина перша статті 638 ЦК України). У разі ж якщо сторони такої згоди не досягли, такий договір є неукладеним, тобто таким, що не відбувся, а наведені в ньому умови не є такими, що регулюють спірні відносини. Правочин, який не вчинено (договір, який не укладено), не може бути визнаний недійсним. Наслідки недійсності правочину також не застосовуються до правочину, який не вчинено. Така правова позиція викладена у постанові Великої Палати Верховного Суду від 16 червня 2020 року у справі № 145/2047/16-ц (провадження № 14-499цс19). Відповідно вказаного правового висновку, суд касаційної інстанції звернув увагу на те, що такий спосіб захисту, як визнання правочину неукладеним, не є способом захисту прав та інтересів, установленим законом. Разом із цим суд може застосувати не встановлений законом спосіб захисту лише за наявності двох умов одночасно: по-перше, якщо дійде висновку, що жодний установлений законом спосіб захисту не є ефективним саме у спірних правовідносинах, а по-друге, якщо дійде висновку, що задоволення викладеної в позові вимоги позивача призведе до ефективного захисту його прав чи інтересів. У випадку оспорювання самого факту укладення правочину, такий факт може бути спростований не шляхом подання окремого позову про недійсність правочину, а під час вирішення спору про захист права, яке позивач вважає порушеним шляхом викладення відповідного висновку про неукладеність спірних договорів у мотивувальній частині судового рішення. При вирішенні цього спору судом встановлено, що кредитний договір позивач не підписувала, істотних умов цього договору не погоджувала, кредитних коштів за договором не отримувала, від імені позивача спірний правочин укладено невстановленою особою з використанням викрадених у [PERSON] паспорту громадянина України та довідки з ідентифікаційним податковим номером позивача. Відповідно до статті 204 ЦК України правочин є правомірним, якщо його недійсність прямо не встановлена законом або якщо він не визнаний судом недійсним. Зазначена норма кореспондує частинам другій, третій статті 215 ЦК України, висвітлює різницю між нікчемним і оспорюваним правочином і не застосовується до правочинів, які не відбулися, бо є невчиненими. За наведених обставин, з урахуванням спірних правовідносин та зібраних по справі доказів, суд вважає, що для захисту прав позивача слід визнати, що позивач [PERSON] не укладала з ПАТ «Платинум Банк» кредитний договір зі страхуванням життя позичальника (готівка) № 1225/6846ВРL3С від 31.07.2014 року, у зв`язку з чим не має будь-яких зобов`язань за цим кредитним договором. Отже, позовні вимоги у цій частині підлягають до задоволення, оскільки знайшли своє підтвердження у ході розгляду справи. У спростування викладеного жодних доказів відповідачем суду не надано та про такі заявлено не було. За правилами ч. 3 ст. 12, ч. 1 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. В силу вимог ч. 6 ст. 81 ЦПК України, доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. При розв`язанні спору судом також враховано правовий висновок викладений у постанові Великої Палати Верховного Суду від 26 січня 2021 року по справі № 522/1528/15-ц (провадження № 14-67цс20), яким визначено, що для належного захисту інтересу від юридичної невизначеності у певних правовідносинах особа може на підставі пункту 1 частини другої статті 16 ЦК України заявити вимогу про визнання відсутності як права вимоги в іншої особи, що вважає себе кредитором, так і свого кореспондуючого обов`язку, зокрема у таких випадках: кредитор у таких правовідносинах без звернення до суду з відповідним позовом може звернути стягнення на майно особи, яку він вважає боржником, інших осіб або інакше одержати виконання поза волею цієї особи-боржника в позасудовому порядку; особа не вважає себе боржником у відповідних правовідносинах і не може захистити її право у межах судового розгляду, зокрема, про стягнення з неї коштів на виконання зобов`язання, оскільки такий судовий розгляд кредитор не ініціював (наприклад, кредитор надсилає претензії, виставляє рахунки на оплату тощо особі, яку він вважає боржником). Задоволення позову про визнання відсутності права вимоги в особи, що вважає себе кредитором, і відсутності кореспондуючого обов`язку особи-боржника у відповідних правовідносинах є спрямованим на усунення правової невизначеності. Тобто, відповідне судове рішення має забезпечити, щоби обидві сторони правовідносин могли у майбутньому знати про права одна одної та діяти, не порушуючи їх. А тому такий спосіб захисту є виключно превентивним. Отже, ефективність позовної вимоги про визнання відсутності права чи про визнання права припиненим має оцінюватися, виходячи з обставин справи залежно від того, чи призведе задоволення такої вимоги до дійсного захисту інтересу позивача без необхідності повторного звернення до суду (принцип процесуальної економії). Оскільки суд прийшов до висновку про не укладення [PERSON] кредитного договору з ПАТ «Платинум Банк» та відсутність у позивача зобов`язання позичальника за цим договором, такі обставини є самостійною та достатньою підставою для задоволення позову в частині визнання таким, що не підлягає виконанню виконавчий напис приватного нотаріуса Броварського районного нотаріального округу Київської області КолейчикаВ.В. вчиненого 15.05.2020 року, зареєстрованого в реєстрі за № 12376, про стягнення з [PERSON] на користь ТОВ «Фінансова компанія «Кредит-Капітал» заборгованості за кредитним договором № 1225/6846ВРL3С від 31.07.2014 року в сумі 43 584 грн. 35 коп. та 800 грн. плати за вчинення виконавчого напису, а всього 44 384 грн. 35 коп. У зв`язку з вчиненням виконавчого напису відносно позивача без відповідних на те правових підстав, як боржника у кредитному зобов`язанні за відсутності таких зобов`язань за кредитним договором, суд не надає правової оцінки обґрунтуванням в іншій частині позову стосовно неправомірної видачі виконавчого напису, як такого, що виданий з порушенням вимог ст. 88 Закону України «Про нотаріат», Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого наказом Міністерства юстиції України 22.02.2012 року № 296/5, зареєстрованого у Міністерстві юстиції України 22.02.2012 року за № 282/20595, недотриманням умов вчинення виконавчого напису щодо подання стягувачем документів на підтвердження безспірності заборгованості боржника перед стягувачем. Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України, у порядку розподілу судових витрат між сторонами, з відповідача на користь позивача підлягає стягненню сплачений останньою судовий збір в дохід держави у розмірі 1 681 грн. 60 коп. (а.с. 16).

Outcome: approved