Jurisdiction: civil
Date: 2017-02-06 00:00:00

Позивач звернулась до Ленінського районного суду м.\~Дніпропетровська з позовом до [PERSON] [PERSON] про стягнення аліментів, в якому, з урахуванням заяви про зменшення позовних вимог, просила суд стягнути з відповідача на її користь аліменти на утримання сина в розмірі 1\~200,00 грн. щомісячно, до досягнення дитиною повноліття. Позовна заява мотивована тим, що сторони мають неповнолітнього сина, який проживає разом з позивачем та знаходиться на її утриманні. Фактично спільне життя припинено у 2016 році, спільне господарство не ведеться, відповідач матеріальну допомогу на дитину не надає. Позивач надала суду заяву, у якій просила розглядати справу без її участі та просила задовольнити позовні вимоги. Відповідач надав суду заяву, у якій просив розглядати справу без його участі, не заперечує проти стягнення з нього аліментів на утримання сина у розмірі 1\~200,00 грн. Відповідно до ч.2 ст.197 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Згідно з ч.1 ст.11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Розглянувши матеріали справи, всебічно і повно зясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позовна заява, обєктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи по суті, суд встановив наступне. Як вбачається з матеріалів справи, сторони перебували у фактичних шлюбних стосунках, у період яких в них народився син [PERSON], 28.05.2014р.н. На теперішній час син сторін проживає разом з позивачем, яка займається її вихованням та утриманням. Відповідач матеріальну допомогу на утримання дитини не надає. Відповідно до ч.3 ст.181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Згідно з ч.1 ст.184 СК України, якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, частину доходу одержує в натурі, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення, суд за заявою платника або одержувача може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі. З огляду на ненадання позивачем суду доказів існування у відповідача постійного місця роботи, а також враховуючи відсутність заперечень останнього стосовно визначення розміру аліментів у твердій грошовій сумі, суд доходить висновку про достатність правових підстав для стягнення з відповідача аліментів на утримання сина у розмірі 1\~200,00 грн. Відповідно до ч.2 ст.184 ЦПК України розмір аліментів, визначений судом у твердій грошовій сумі, підлягає індексації відповідно до закону. На підставі п.7 ч.1 ст. 214 ЦПК України під час ухвалення рішення суд вирішує чи є підстави допустити негайне виконання судового рішення, а відповідно до п.1 ч.1 ст.367 ЦПК України суд допускає негайне виконання рішень у справах про стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць. Відповідно до ч.3 ст.88 ЦПК України якщо позивача, на користь якого ухвалено рішення, звільнено від сплати судового збору, він стягується з відповідача в дохід держави пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог.

Outcome: approved