Jurisdiction: civil
Date: 2020-06-23 00:00:00

Позивач звернулась до суду з позовом до відповідача, про відшкодування матеріальної і моральної шкоди, спричиненої внаслідок дорожньо - транспортної пригоди (далі - ДТП). В обґрунтування вимог позивач зазначила, що відповідач здійснив наїзд на її дворічну дитину, внаслідок чого був визнаний судом винним та притягнути до адміністративної відповідальності за вчинення ДТП. В результаті ДТП позивачу була спричинена матеріальна шкода, яка полягає у пошкодженні одягу дитини. Крім того, внаслідок винних дій відповідача позивачу та дитині була завдана моральна шкода.Так, дитина після здійснення на неї наїзду погано себе почувала, зокрема погано їла, спала, почалася нудота, позивач викликала карету швидкої медичної допомоги, останню з дитиною було госпіталізовано до лікарні. В подальшому рекомендовано дотримуватися дієти та пройти консультацію у лікарів невролога та гастроентеролога. Дитина почала лякатися автомобілів, внаслідок чого мало місце звернення до психолога. В свою чергу, відповідач жодного разу не поцікавився здоров`ям дитини, не надавав допомоги або навіть пропозицію такої допомоги, уникав розмов щодо відшкодування шкоди. Такі безвідповідальність та бездіяльність відповідача спричинила позивачу моральну шкоду, остання вимушена була витрачати час, звертатися до суду за захистом своїх прав, шукати правову допомогу,що негативно вплинуло на її звичайний спосіб життя. В судовому засіданні позивач та представник останньої позовні вимоги підтримали та просили задовольнити, а також пояснили, що з моменту ДТП один раз чоловіку позивача телефонувала матір відповідача та питала про розмір збитків завданих у ДТП, проте у той період позивач перебувала у лікарні і не підраховувала збитки, а в подальшому відповідач уникав будь яких розмов і на зв`язок не виходив. Відповідач в судовому засіданні позовні вимоги в частині відшкодування матеріальної шкоди визнав, а в частині моральної шкоди та судових витрат просив відмовити, посилаючись на те, що позивач на пропозиції відшкодувати шкоду не могла визначитися із розміром, а в подальшому уникала розмов. Вислухавши пояснення учасників процесу, дослідивши матеріали справи, суд вважає встановленими наступні факти та відповідні їм правовідносини. Згідно постанови судді Дарницького районного суду м. Києва від 13.01.2020 вілповідач 19.11.2019 об 11 год. 10 хв., керуючи автомобілем, рухаючись заднім ходом в дворі будинку по вул. Бориспільська, 26-В у м. Києві, в порушення вимог п. 10.9 ПДР, не переконався, що це буде безпечним для інших учасників дорожнього руху та не звернувся за допомогою до інших осіб, в результаті чого здійснив наїзд на малолітню дитину позивача, що призвело до пошкодження майна та травмування дитини. Відповідача визнано винним у ДТП, постанова набрала законної сили /а.с 9, 10/. Згідно ч. 6 ст. 82 ЦПК України, постанова суду у справі про адміністративне правопорушення, яка набрали законної сили, є обов`язковою для суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалена постанова суду, лише в питанні, чи мали місце ці дії (бездіяльність) та чи вчинені вони цією особою. Згідно ч. 1 ст. 1166 ЦК України, майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Згідно ч. 1, п. 1 ч. 2 ст. 1167 ЦК України, моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини, крім випадків, встановлених частиною другою цієї статті. Моральна шкода відшкодовується незалежно від вини органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим, органу місцевого самоврядування, фізичної або юридичної особи, яка її завдала: якщо шкоди завдано каліцтвом, іншим ушкодженням здоров`я або смертю фізичної особи внаслідок дії джерела підвищеної небезпеки. Згідно ч. 1 ст. 1168 ЦК України, моральна шкода, завдана каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я, може бути відшкодована одноразово або шляхом здійснення щомісячних платежів. Згідно ч. ч. 1, 2 ст. 1187 ЦК України, джерелом підвищеної небезпеки є діяльність, пов`язана з використанням, зберіганням або утриманням транспортних засобів, механізмів та обладнання, використанням, зберіганням хімічних, радіоактивних, вибухо - і вогненебезпечних та інших речовин, утриманням диких звірів, службових собак та собак бійцівських порід тощо, що створює підвищену небезпеку для особи, яка цю діяльність здійснює, та інших осіб. Шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку. Позивач визнав вимоги в частині відшкодування матеріальної шкоди за пошкоджений одяг, спричинення якої в свою чергу також підтверджується вище вказаною постановою суду та копією фотографії /а.с. 17/, а вартість в розмірі 3713 грн., копіями витягу із сайту, де такий одяг був придбаний /а.с. 15, 16/. Згідно копій медичної документації /а.с. 11 - 14/, вбачається, що позивач з дитиною зверталась за допомогою, внаслідок погіршення здоров`я останньої в результаті ДТП. Разом з тим, відповідач не надав доказів того, що з його боку мали місце прояви турботи та опікування здоров`ям дитини позивача, яка постраждала внаслідок неправомірних дій останнього, що вимусило позивача будучи у відпустці по догляду за дитиною, шукати правової допомоги, звертатися до суду, витрачати на це час замість того, щоб опікуватися маленькою дитиною та вживати заходів для відновлення її фізичного і морального здоров`я. Такі обставини звичайно негативно вплинули на звичайний спосіб життя позивача та її родини. Крім того, сама по собі дана подія за участю дворічної дитини, яка на очах у матері опинилась під колесами автомобіля, без будь яких сумнівів спричинило неймовірну моральну травму її матері, позивачу у справі та на все життя залишить негатив у житті її родини. Натомість відповідач, за відсутності будь яких перешкод, не вжив заходів для відновлення морального стану родини позивача, залишив негативні моральні наслідки спричинені його протиправними діями поза увагою, що свідчить про байдужість та відсутність будь якої стурбованості щодо здоров`я дитини та щирого каяття у спричиненій шкоді. Отже, суд вважає таку поведінку відповідача вкрай негативною, а розмір моральної шкоди 15000 грн. об`єктивним та виваженим. Оцінюючи належність, допустимість, достовірність, доказів окремо, а також достатність і взаємозв`язок доказів у їх сукупності, суд приходить до висновку про те, що позовні вимоги є законними, обґрунтованими і такими, що підлягають задоволенню у повному обсязі. Крім того, згідно ст. ст. 133, 137, 141 ЦПК України з відповідач підлягають стягненню документально підтверджені судові витрати у повному обсязі /а.с. 1, 18-21, 34, 35/.

Outcome: approved