Jurisdiction: civil
Date: 2015-04-21 00:00:00

Позивач звернулась до суду з позовною заявою про визнання протиправним наказу про звільнення, поновлення на роботі та виплату заробітної плати за час вимушеного прогулу, та стягнення моральної шкоди посилаючись на те, що 14 березня 2014 року між відповідачем та нею було укладено Контракт № 680 про призначення на посаду проректора з наукової роботи Черкаського національного університету імені Богдана Хмельницького, з терміном дії з 14 березня 2014 року до 13 березня 2021 року. 09 вересня 2014 року позивача ознайомили з листом відповідача за підписом в. о. ректора [PERSON], у якому повідомляється, що з 10 листопада 2014 посада проректора з наукової роботи буде скорочена згідно з наказом ЧНУ № 139 від 08 вересня 2014 року «Про внесення змін до штатного розпису» та позивач може бути звільнений з роботи. 25 вересня 2014 року позивач була ознайомлена з листом ЧНУ від 19 вересня 2014 року, яким її попереджено про те, що у зв'язку із змінами у штатному розписі університету на підставі наказу від 08 вересня 2014 року № 139 «Про внесення змін до штатного розпису» посада проректора з наукової роботи Черкаського національного університету ім. Б. Хмельницького буде скорочена, і повідомлено, що із введенням нового штатного розпису їй пропонується посада: завідувача кафедри математики та методики навчання математики навчально-наукового інституту фізики, математики та комп'ютерно-інформаційних систем Черкаського національного університету імені Богдана Хмельницького. На отримане попередження позивачем на ім'я в. о. ректора 13 листопада 2014 року була направлена остаточна відповідь, що у зв'язку зі змінами у штатному розписі університету, які, згідно з наказом № 139 по ЧНУ від 08 вересня 2014 року, мали набрати чинності з 10 листопада 2014 року, але згідно з наказом № 216 від 07 листопада 2014 року відтерміновані до 01 грудня 2014 року, вона погоджується на посаду проректора з наукової та інноваційної діяльності, що рівноцінна посаді, яку вона нині займає, а саме - проректора з наукової роботи. В подальшому в.о. ректора [PERSON] звернувся до профспілкового комітету ЧНУ з поданням на згоду про звільнення проректора з наукової роботи [PERSON] у зв'язку з реорганізацією 21 листопада 2014 року на засіданні профкому ЧНУ були присутні 19 членів профкому, за результатами таємного голосування - «за звільнення» - 9 осіб, «проти звільнення» - 10 осіб, внаслідок чого згоди профспілкового комітету на звільнення проректора з наукової роботи [PERSON] у зв'язку з реорганізацією не отримано. Наказом № 500-к від 28 листопада 2014 року, підписаним в. о. ректора Черкаського національного університету імені Богдана Хмельницького [PERSON], проректор з наукової роботи вищеназваного закладу, доктор педагогічних наук, професор [PERSON] звільнена із займаної посади за п. 1 ч. 1 ст. 40 КЗпП України з 28 листопада 2014 року. Відомості про припинення або розірвання контракту № 680 укладеного 14 березня 2014 року між відповідачем і позивачем (за підписом тодішнього ректора університету, професора [PERSON].) про призначення на посаду проректора з наукової роботи Черкаського національного університету імені Богдана Хмельницького, з терміном дії з 14 березня 2014 року до 13 березня 2021 року в наказі про звільнення та записі в трудовій книжці відсутні. Вважає своє звільнення проведеним з порушенням вимог ч. 1 ст. 40 та ч. 1 ст. 42 КЗпП України, оскільки не було враховано переважне право на залишення на роботі, звільнення відбулося без згоди профспілкового комітету та розірвання контракту. За таких обставин, позивач просить визнати протиправним та скасувати наказ № 500-к від 28 листопада 2014 року, підписаний в.о. ректора Черкаського національного університету імені Богдана Хмельницького [PERSON] про звільнення [PERSON] з посади проректора з наукової роботи вищеназваного закладу за п. 1 ч. 1 ст. 40 КЗпП України з 28 листопада 2014 року, поновити на посаді проректора з наукової роботи або на іншій еквівалентній посаді відповідно до Законів України «Про освіту» та «Про вищу освіту», стягнути з відповідача середній заробіток за час вимушеного прогулу з 29 листопада 2014 року по день ухвалення судового рішення, стягнути з відповідача 75 000 гривень на відшкодування моральної шкоди, яка полягає в тому, що незаконні дії відповідача призвели до моральних та душевних страждань, позивач втратила душевний спокій, постійно перебуває у пригніченому моральному стані. Протиправна поведінка відповідача принизила честь, гідність, а також нанесла шкоду діловій репутації. В судовому засіданні позивач та її представник позовні вимоги підтримали та просили їх задовольнити. Представники відповідача в судовому засіданні позов не визнали, надали суду письмове заперечення, та пояснили, що звільнення позивача відбулось з дотриманням вимог трудового законодавства. Суд, заслухавши пояснення сторін, свідків [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], дослідивши матеріали справи, встановив наступні факти та відповідні їм правовідносини, які регулюються нормами трудового законодавства. В судовому засіданні встановлено, що 14 березня 2014 року між відповідачем та позивачем було укладено Контракт № 680 про призначення на посаду проректора з наукової роботи Черкаського національного університету імені Богдана Хмельницького, з терміном дії з 14 березня 2014 року до 13 березня 2021 року. Даний контракт є особливою формою трудового договору і на його підставі виникають трудові відносини між сторонами. 09 вересня 2014 року позивача ознайомили з листом відповідача за підписом в. о. ректора [PERSON], у якому повідомлено, що з 10 листопада 2014 посада проректора з наукової роботи буде скорочена згідно з наказом ЧНУ № 139 від 08 вересня 2014 року «Про внесення змін до штатного розпису» та позивач може бути звільнена з роботи. 25 вересня 2014 року позивач була ознайомлена з листом ЧНУ від 19 вересня 2014 року, яким її попереджено про те, що у зв'язку із змінами у штатному розписі університету на підставі наказу від 08 вересня 2014 року № 139 «Про внесення змін до штатного розпису» посада проректора з наукової роботи Черкаського національного університету ім. Б. Хмельницького буде скорочена, і повідомлено, що із введенням нового штатного розпису їй пропонується посада: завідувача кафедри математики та методики навчання математики навчально-наукового інституту фізики, математики та комп'ютерно-інформаційних систем Черкаського національного університету імені Богдана Хмельницького. На отримане попередження позивач на ім'я в. о. ректора 13 листопада 2014 року направила остаточну відповідь, що у зв'язку зі змінами у штатному розписі університету, які, згідно з наказом № 139 по ЧНУ від 08 вересня 2014 року, мали набрати чинності з 10 листопада 2014 року, але згідно з наказом № 216 від 07 листопада 2014 року відтерміновані до 01 грудня 2014 року, то вона погоджується на посаду проректора з наукової та інноваційної діяльності, що рівноцінна посаді, яку вона нині займає, а саме - проректора з наукової роботи. В подальшому в.о. ректора [PERSON] звернувся до профспілкового комітету ЧНУ з поданням на згоду про звільнення проректора з наукової роботи [PERSON] у зв'язку з реорганізацією. 21 листопада 2014 року на засіданні профкому ЧНУ були присутні 19 членів профкому, за результатами таємного голосування - «за звільнення» - 9 осіб, «проти звільнення» - 10 осіб, внаслідок чого згоди профспілкового комітету на звільнення проректора з наукової роботи [PERSON] у зв'язку з реорганізацією не отримано. Наказом № 500-к від 28 листопада 2014 року, підписаним в. о. ректора Черкаського національного університету імені Богдана Хмельницького [PERSON], проректор з наукової роботи вищеназваного закладу, доктор педагогічних наук, професор [PERSON] звільнена із займаної посади за п. 1 ч. 1 ст. 40 КЗпП України з 28 листопада 2014 року. Відомості про припинення або розірвання контракту № 680 укладеного 14 березня 2014 року між відповідачем і позивачем про призначення на посаду проректора з наукової роботи Черкаського національного університету імені Богдана Хмельницького, з терміном дії з 14 березня 2014 року до 13 березня 2021 року в наказі про звільнення та записі в трудовій книжці відсутні. Згідно ст. 43 Конституції України, кожен має право на працю, що включає можливість заробляти собі на життя працею, яку він вільно обирає або на яку вільно погоджується. Громадянам гарантується захист від незаконного звільнення. Пунктом 1 ст.40 КЗпП України передбачена можливість розірвання трудового договору з ініціативи власника або уповноваженого ним органу у випадку змін в організації виробництва і праці. Під змінами в організації виробництва і праці в п. 1 ст. 40 КЗпП України, зокрема, мається на увазі ліквідація, реорганізація, банкрутство або перепрофілювання підприємства, установи, організації, скорочення чисельності або штату працівників. Згідно з роз'ясненнями постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику розгляду судами трудових спорів» від 06 листопада 1992 року № 9, розглядаючи трудові спори, пов'язані зі звільненням за п.1 ст.40 КЗпП України, суди зобов'язані з'ясувати, чи дійсно у відповідача мали місце зміни в організації виробництва і праці, зокрема ліквідація, реорганізація або перепрофілювання підприємства, установи, організації, скорочення чисельності або штату працівників, чи додержано власником або уповноваженим ним органом норм законодавства, що регулюють вивільнення працівника, які є докази щодо змін в організації виробництва і праці, про те, що працівник відмовився від переведення на іншу роботу або що власник або уповноважений ним орган не мав можливості перевести працівника з його згоди на іншу роботу на тому ж підприємстві, в установі, організації, чи не користувався вивільнюваний працівник переважним правом на залишення на роботі та чи був попереджений він за 2 місяці про наступне вивільнення. При реорганізації підприємства або при його перепрофілюванні звільнення за п. 1 ст. 40 КЗпП може мати місце, якщо це супроводжується скороченням чисельності або штату працівників, змінами у їх складі за посадами, спеціальністю, кваліфікацією, професіями. Відповідно ст.43 КЗпП України розірвання трудового договору з підстав, передбачених п.1 (крім випадку ліквідації підприємства, установи, організації) ст. 40 КЗпП України, може бути проведено лише за попередньою згодою виборного органу (профспілкового представника), первинної профспілкової організації, членом якої є працівник. В даному випадку 21 листопада 2014 року на засіданні профкому ЧНУ були присутні 19 членів профкому, за результатами таємного голосування - «за звільнення» - 9 осіб, «проти звільнення» - 10 осіб, внаслідок чого згоди профспілкового комітету на звільнення проректора з наукової роботи [PERSON] у зв'язку з реорганізацією не отримано. Що в подальшому призвело до звільнення без згоди профспілкового комітету. Таким чином, судом встановлено, що контракт з позивачем розірваний не був, а саме звільнення відбулось без згоди профспілкового комітету. За таких обставин, суд приходить до висновку, що позовні вимоги позивача в частині визнання протиправним наказу про її звільнення та поновлення її на роботі підлягають до задоволення. Звільнення позивача за п.1 ч.1 ст.40 КЗпПУ відбулося з порушенням норм трудового законодавства, а тому наказ № 500-к від 28 листопада 2014 року є протиправним та підлягає скасуванню, а позивач підлягає поновленню на роботі. У відповідності до ст.235 КЗпП України, у разі звільнення без законної підстави або незаконного переведення на іншу роботу працівник повинен бути поновлений на попередній роботі органом, який розглядає трудовий спір. При винесенні рішення про поновлення на роботі орган, який розглядає трудовий спір, одночасно приймає рішення про виплату працівникові середнього заробітку за час вимушеного прогулу. Рішення про поновлення на роботі незаконно звільненого або переведеного на іншу роботу працівника, прийняте органом, який розглядає трудовий спір, підлягає негайному виконанню. Підлягають до задоволення вимоги позивача в частині стягнення на її користь заробітної плати за час вимушеного прогулу починаючи з 28 листопада 2014 року по день поновлення на роботі, тобто по 22 квітня 2015 року. З наданого позивачем розрахунку, вбачається що за час вимушеного прогулу підлягає до стягнення 27 630 грн. 78 коп., які сторонами не оспорюються. Статтею ст.237-1 КЗпП України, передбачено, що відшкодування власником або уповноваженим ним органом моральної шкоди працівнику провадиться у разі, якщо порушення його законних прав призвели до моральних страждань, втрати нормальних життєвих зв'язків і вимагають від нього додаткових зусиль для організації свого життя. Позивачем не наведені докази заподіяння їй саме моральної шкоди. А тому в цій частині позовні вимоги позивачки не підлягають до задоволення. Відповідно до ст. 367 ЦПК України, суд вважає допустити негайне виконання рішення суду в частині поновлення на роботі.

Outcome: approved