Jurisdiction: civil
Date: 2014-08-05 00:00:00

Позивач звернулась до суду з позовом до [PERSON], [PERSON], 3-я особа Головне управління юстиції в м.Києві про визнання правочину недійсним посилаючись на те, що з відповідачем [PERSON] вона проживала однією сім'єю без реєстрації шлюбу з жовтня 2000 року по грудень 2007 року.08.12.2007 року між нею та відповідач було зареєстровано шлюб. В липні 2006 року разом з чоловіком придбали квартиру [ADDRESS]. Рішенням Дніпровського районного суду міста Києва від 23.04.2014 року спірну квартиру визнано спільною сумісною власністю, за нею визнано право власності на 1/2 частину спірної квартири. Реєстраційна служба відмовила в реєстрації за нею права власності на частку квартири, оскільки квартира зареєстрована за іншою особою. 11.06.2013 року її чоловік без її згоди подарував спірну квартиру своїй матері. Тому просила суд визнати, укладений між [PERSON] та [PERSON] договір дарування квартири [ADDRESS], посвідчений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Чернокур Оленою Михайлівною 11.06.2013 року недійсним та стягнути на її користь з [PERSON] судові витрати. В судовому засіданні позивач та її представник позов підтримали та просять суд визнати, укладений між [PERSON] та [PERSON] договір дарування квартири [ADDRESS], посвідчений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Чернокур Оленою Михайлівною 11.06.2013 року недійсним. В судовому засіданні відповідач [PERSON] позов визнав та просив суд його задовольнити. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з'явилась, про день, час та місце розгляду справи була повідомлена належним чином. До суду надійшла заява про визнання позову та слухання справи у її відсутність. Суд, вислухавши пояснення позивача, її представника, відповідача [PERSON], дослідивши матеріали справи приходить до наступного висновку. Як вбачається з пояснень та матеріалів справи, 19.06.2014 року рішенням державного реєстратора прав на нерухоме майно Коломієць О.А. було відмовлено [PERSON] у держаній реєстрації права власності на квартиру [ADDRESS] оскільки в державному реєстрі речових прав наявна реєстрація заявленого права за іншою особою. Між [PERSON] та [PERSON] 11.06.2013 року був укладений договір дарування квартири [ADDRESS], відповідно до якого [PERSON] подарував спірну квартиру [PERSON] Звертаючись до суду з позовом позивач просить суд визнати договір дарування недійсним, оскільки [PERSON] без її згоди подарував спірну квартиру чим порушив її майнові права, оскільки спірна квартира є спільною сумісною власність їх як подружжя. За таких обставин вважає, що даний договір є недійсним. З даним твердженням суд погоджується частково. Загальні вимоги, додержання яких є необхідним для чинності договору, визначені у статті 203 Цивільного кодексу України, відповідно до якої зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також моральним засадам суспільства. Волевиявлення учасника правочину має бути вільним і відповідати його внутрішній волі. Правочин має бути спрямований на реальне настання правових наслідків, що обумовлені ним. Оцінивши наявні у справі докази, дослідивши матеріали судової справи, суд приходить до висновку, що укладений між сторонами договір дарування квартири частково не відповідає вимогам чинного законодавства, що підтверджується наступними доказами. Рішенням Дніпровського районного суду м.Києва від 23.04.2014 року встановлено факт проживання однією сім'єю як чоловіка та жінки без шлюбу, [PERSON] з [PERSON] в період з 2000 року по 07.12.2007 року; квартиру [ADDRESS] визнано спільною сумісною власністю [PERSON] та [PERSON]; за [PERSON] та [PERSON] визнано право власності на 1/2 частину квартири [ADDRESS] за кожним (а.с.10-12). Частиною 3 ст. 61 ЦПК України передбачено, що обставини, встановлені судовим рішенням у цивільній, господарській або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказується при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі ті особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини. Отже, з врахуванням рішення Дніпровського районного суду м.Києва від 23.04.2014 року спірний договір дарування є частково недійсним, оскільки [PERSON] мав право на відчуження лише належної йому частини квартири, а тому даний договір укладеним з порушенням вимог чинного законодавства, оскільки на момент посвідчення договору волевиявлення позивача саме на укладення даного договору було відсутнє. Відповідно до ч.1 ст. 11 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього кодексу,в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Статтею 4 ЦПК України передбачено, що здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, прав та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законами України. Відповідно до ст. 217 ЦПК України, суд, який ухвалив рішення, може визначити порядок його виконання, надати відстрочку або розстрочку виконання, вжити заходів для забезпечення його виконання, про що зазначає в рішенні. З врахуванням викладених вимог ЦПК України, позивачем не в повній мірі викладені позовні вимоги, оскільки визнання частково недійсним договору дарування квартири тягне за собою припинення права власності [PERSON] на 1/2 частину спірної квартири та визнання права власності на 1/2 частину квартири [ADDRESS]. За таких обставин, суд вважає за необхідне вийти за межі позовних вимог та додатково припинити право власності [PERSON] та 1/2 частину спірної квартири одночасно визнавши право власності на 1/2 частину квартири за [PERSON] Відповідно до ч. 1 ст. 88 ЦПК України, стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Якщо позов задоволено частково, судові витрати присуджуються позивачеві пропорційно до розміру задоволених позовних вимог, а відповідачеві - пропорційно до тієї частини позовних вимог, у задоволенні яких позивачеві відмовлено. Тому, підлягає стягненню з відповідачів на користь позивача сплачений в дохід держави судовий збір в сумі 121 грн. 30 коп. з кожного. На підставі викладеного,

Outcome: partial