Jurisdiction: civil
Date: 2021-12-02 00:00:00

Позивач звернулась до суду з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання дитини, мотивуючи тим, 16 листопада 2018 року рішенням Івано-Франківського міського суду розірвано шлюб між нею та відповідачем. Від шлюбу з відповідачем мають дитину - [PERSON] , [INFO] . На даний час, Відповідач матеріальної допомоги на утримання дитини, [PERSON] , не надає і таким чином неналежно виконує свої батьківські обов`язки по вихованні спільної дитини. Донька є дитиною інвалідом І А групи, для здійснення належного догляду за нею необхідні значні кошти. Вважає, що Відповідач перебуває у відмінному стані здоров`я, що сприяє йому перебувати на роботі та отримувати дохід та має можливість сплачувати аліменти на дитину [PERSON] , [INFO] в 1/3 від усіх видів доходу Відповідача. Враховуючи наведене, вважає, що відповідач в\~ змозі надавати матеріальну допомогу на утримання дітей в розмірі 1/3 від доходу, але не менше ніж 50% прожиткового мінімуму на дитину, починаючи з моменту подання позовної заяви позивачем до досягнення дитиною повноліття.\~ 17.11.2021 року відповідачем подано до суду відзив на позовну заяву, який обґрунтовує тим, що донька страждає на ДЦП, має ураження великих моторних функцій, порушення пізнавальних функцій. У зв`язку з основним діагнозом потребує постійної та систематичної реабілітації. Дитина навчається у Навчально-реабілітаційному центрі, що знаходиться по вул.Гната Хоткевича 52 в м.Івано-Франківську. Щодня привозить і забирає дитину із закладу. До розірвання шлюбу проживали у найманій квартирі по [ADDRESS] . Після розірвання шлюбу він винайняв для себе та доньки іншу квартиру по [ADDRESS] . У вказаній квартирі він облаштував для дитини спеціальні засоби для її реабілітації, що підтверджується Актом обстеження житлово-побутових умов сім`ї від 10.05.2019 року. Зазначає, що до 2021 року оплачував оренду обидвох квартир. У 2021 році позивачка перейшла проживати у квартиру, що була придбана ними у шлюбі, а він з донькою повернувся до орендованої квартири по [ADDRESS] . З початку 2019 року, фактично, дитина 4-5 днів на тиждень проживає з ним. При чому, часто навіть у ті дні, коли доньку відвозить до матері, активні години доби (коли з дитиною треба гуляти, возити на лікувальну фізіотерапію) вона проводить з ним, а у мами вона спить, зранку знову відвозить доньку до навчально-реабілітаційного закладу. Дитина часто з ним на роботі, де опанувала різні комп`ютерні програми, що допомагають їй у розвитку. Донька з ним малює, що розвиває її, вони разом подорожують, щонеділі відвідують літургію у церкві, що значно покращує психологічний стан дитини. Харчування, засоби гігієни, одяг, взуття для кожного сезону та всі інші потреби він дитині забезпечує власними коштами. Лікуванням дитини займається виключно він, витрати на лікування несе самостійно. Три-чотири рази на тиждень відвозить дитину на лікувальну фізіотерапію. Три-чотири рази на рік у доньки спостерігаються загострені стани, які потребують додаткового лікування та оплати. Зокрема, донька спостерігається та лікується систематично у Клініці «Ахмадит» (м.Львів). Додатково консультують дитину у Київській клініці «Інститут ортопедії», у Чернівецькому медичному центрі. Також він систематично несе витрати на лікування дитини у педіатра, офтальмолога, стоматолога, гінеколога. Протягом 2019-2021 років відповідач двічі возив дитину на реабілітацію у санаторно-лікувальний заклад у м.Черче, чотири рази возив доньку на море, двічі для психологічної реабілітації у церковний табір відпочинку « [INFO] » с. Ямна Надвірнянського району. Навіть коли донька хворіє простудними захворюваннями і в цей час вона у матері, позивачка йому телефонує, диктує список ліків які потрібно і він все купує і привозить. [INFO] доньці виповнилося 15 років. Відповідач замовив та оплатив бенкетний зал. Зазначає, що не збирав квитанції про свої витрати на дитину. Докладає максимально особистих і фінансових зусиль, щоб належно виконувати свій батьківський обов`язок. Тому, може підтвердити документально лише частково витрати на дитину за останній час. Зокрема,\~ придбав дитині інвалідну коляску з електромотором на суму 79999 гривень (чек №1151 від 13.05.2021 року), лікування дитини у стоматолога у 2021 році становили майже 26000 гривень (довідка від 03.11.2021 р.), частково витрати у Комплекс ДП «Санаторій «Черче» складали 1870 гривень (чек №540029 від 18.06.2019 р.), покупка окулярів для постійного носіння 01.10.2018 року на суму 2730 гривень. Витрати на реабілітацію дитини на морі протягом 2019-2021 років становили частково 38050 гривень (квитанції від 31.08.2020 р., 25.08.2021 Р-, 24.08.2021 р.,14.08.2021 р.). Окрім того, його [PERSON] участь у забезпеченні дитини переважає участь матері в утриманні дитини,\~ як і участь у її догляді також. Позивачка отримує пенсію на дитину, витрачає кошти лише частково на харчування і частково на одяг для дитини. Враховуючи наведене просить суд відмовити у задоволенні позову. Позивач в судовому засіданні позов підтримала з підстав наведених у позовній заяві, просила суд позов задовольнити. Суду пояснила, що вона працевлаштована, отримує середньомісячну заробітну плату в розмірі 6\~000,00 грн. Також, отримує допомогу по догляду за дитиною у розмірі 1800 гривень та пенсію у розмірі 3200 гривень. Відповідач в судовому засіданні заперечила з приводу заявлених позовних вимог з підстав наведених у відзиві на позовну заяву. Зазначив, що дитина проживає з ним. Він працює в ТОВ РКЦ Буд керівником структурного підрозділу. В жовтні 2021 року у нього народилася дитина. Представник відповідача в судовому засіданні заперечила з приводу заявлених позовних вимог з підстав наведених у відзиві на позовну заяву. Вислухавши пояснення позивача та представника відповідача, дослідивши матеріали справи, судом встановлені такі факти та відповідні їм правовідносини. Згідно ч.1\~ст.4 ЦПК України\~кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Статтею ч.1\~ст.5 ЦПК України\~визначено, що здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом. Відповідно до ч.1\~ст.13 ЦПК України\~суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього\~Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Відповідно до ст.ст.\~12,\~81,\~82 ЦПК України\~кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Обставини, визнанні сторонами, не підлягають доказуванню. Судом встановлено, що [INFO] народилась [PERSON] , батьками якої є [PERSON] та [PERSON] , що підтверджується копією свідоцтва про народження дитини серії [NUMBER] , виданого повторно 05.01.2021 року. Як вбачається з посвідчення Серії [NUMBER] [PERSON] встановлено соціальну допомогу на дитину інваліда до 18 років, а саме допомогу по догляду [PERSON] , [INFO] .\~ Рішенням Івано-Франківського суду від 16.11.2018 року шлюб між [PERSON] . Та [PERSON] розірвано. Малолітню доньку [PERSON] , [INFO] залишено на проживання з матір`ю [PERSON] 10.05.2019 року складено акт обстеження житлово-побутових умов сім`ї [PERSON] проведеного [PERSON] соціального педагога навчально-реабілітаційного центру спільно з практичним психологом [PERSON] в присутності батька [PERSON] , з якого вбачається, що сім`я [PERSON] проживає за адресою: [ADDRESS] та сім`я скаладається з 2-х осіб: [PERSON] та [PERSON] . Окрім того, із зазначеного акту вбачається, що мати дити [PERSON] вихованням дитини\~ займається в міру своїх індивідуальних можливостей. Згідно довідки виданої директором навчально-реабілітаційного центру Івано-Франківської міської ради №89 від 11.05.2019 року [PERSON] відвідує реабілітаційний центр з 2010 року. Діагноз: ДЦП, двійна геміплегія, IV - V рівень ураження великих моторних функцій за шкалою ОМРС8. Порушення пізнавальних функцій. Дизартрія, ЗНМ ІІІ рівня. Правобічний грудний сколіоз. Контрактури суглобів нижніх кінцівок. Двобічні еквіноварусні стопи. Часткова атрофія ДНЗ. Розбіжна, співдружня, альтернуюча косина з вертикальним компонентом.\~ З інформаційної довідки класного керівника вбачається, що за період навчання батьки на належному рівні займаються вихованням дитини та дбають про її здоров`я. Батько дитини, [PERSON] , завжди підтримує контакт з класним керівником, цікавиться шкільним життям дитини, привозить на навчання і забирає дитину з закладу, допомагає при наданні корекційних послуг дитині (парафіно-озокеритові аплікації, масаж, акупунктуру). Із довідок, виданих 03.11.2020 року та 18.02.2021 року ПП «Медфортуна» вбачається, що [PERSON] біла оглянута лікарями в присутності батька. Як вбачається з квитанції від 13.05.2021 року вартість OSD-COMPACT Індивідуальна коляска з електромотором становить 79\~999,00 грн. Згідно довідки, виданої ФОП [PERSON] від 03.11.2021 року, яка видана [PERSON] його доньці [PERSON] 2006р.н. 17.08.2020 р. було проведено лікування зубів під загальним знеболенням на суму 12750 грн., а також, 12.10.2020 р. проведено другий етап лікування зубів під загальним знеболенням на суму 12900 грн. Як вбачається з довідки навчально-реабілітаційного центру Івано-Франківської міської ради процедури, які надаються [PERSON] потребують допомоги батька. Окрім того, із долучених відповідачем документів до матеріалів справи, вбачається, що покупка окулярів для постійного носіння 01.10.2018 року становить на суму 2730 гривень, проведено часткові витрати у Комплекс ДП «Санаторій «Черче» складали 1870 гривень (чек №540029 від 18.06.2019 р.). Витрати на реабілітацію дитини на морі протягом 2019-2021 років становили частково 38050 гривень (квитанції від 31.08.2020 р., 25.08.2021 Р-, 24.08.2021 р.,14.08.2021 р.). Положеннями ст. 180 Сімейного кодексу України визначено, що батьки зобов`язані утримувати своїх неповнолітніх дітей до досягнення ними повноліття. Відповідно до ст. 1, 2 Закону України «Про охорону дитинства» батьки зобов`язані забезпечити дітям умови для достатнього фізичного, духовного та культурного розвитку. В силу дії ч. 3 ст. 181 Сімейного кодексу України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. За приписами ч. 2 ст. 182 цього кодексу розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, за винятком випадків, передбачених статтею 184 цього Кодексу. Мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів. Відповідно до частин 1, 2 статті 27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована постановою Верховної Ради України № 789-ХІІ від 27 лютого 1991 року та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Статтею 182 СК України, встановлено, що при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. При визначенні розміру аліментів суд також враховує, що дитина протягом тижня декілька днів перебуває у батька, який несе відповідні витрати на її утримання. Крім того, батько піклується про дитину, відвозить та забирає її з Навчально-реабілітаційного центру, за необхідності здійснює супровід дитини до медичних закладів, організовує відпочинок\~ дитини. Зазначені обставини свідчать про належне виконання батьком своїх батьківських обовязків, однак місце проживання неповнолітньої дитини рішенням суду визначено з матірю, а тому відповідно до ч.3 ст.181 СК України позивач має право на звернення до суду з даним позовом. Як встановлено судом, дитина зареєстрована з матірю, а належних доказів на підтвердження того, що дитина постійно проживає з батьком суду не надано. Відповідно до вимог ст. 191 Сімейного кодексу України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову. Враховуючи матеріальне становище сторін, наявність на утриманні відповідача малолітньої дитини, та те, що обов`язок утримувати дитину є рівною мірою обов`язком як матері, так і батька, інтереси дитини при визначенні розміру аліментів, розмір витрат на її утримання, виходячи з принципів розумності та справедливості, потреби дитини у розвитку, суд дійшов висновку, що позов слід задовольнити частково та стягувати з відповідача на користь позивача аліменти на утримання неповнолітньої дитини\~ [PERSON] , [INFO] в розмірі 1/6 від всіх видів доходів, але не менше, ніж 50% прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, щомісячно, починаючи з 28 вересня 2021 року до досягнення дитиною повноліття. На підставі п. 1 ч. 1 ст. 430 ЦПК України, рішення суду підлягає негайному виконанню по справам про стягнення аліментів в межах суми платежу за один місяць. З ч. 6 ст. 141 ЦПК України вбачається, що якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, які їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог, а інша частина компенсується за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. Якщо обидві сторони звільнені від оплати судових витрат, вони компенсуються за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. З п. 3 ч. 1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір» вбачається, що від сплати судового збору звільняються позивачі - за подання позовів про стягнення аліментів. Враховуючи те, що позивач звільнена від сплати судового збору за подання позовної заяви, в якій містяться вимоги щодо стягнення аліментів, тому суд констатує про необхідність стягнення судового збору у розмірі 908 грн. 00 коп. з відповідача в дохід держави. На підставі вищенаведеного, відповідно до ст.ст. 180, 181, 182, 184, 191 Сімейного кодексу України, ст. 1, 2 Закону України «Про охорону дитинства», ст. 7 Закону України «Про державний бюджет України на 2020 рік», п. 17 постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ відносно батьківства, материнства і стягнення аліментів», ст. 4, 5, 12, 13, 81, 82 Цивільного процесуального кодексу України,

Outcome: partial