Jurisdiction: civil
Date: 2017-07-25 00:00:00

Позивач звернулась до суду з позовною заявою до [PERSON] про стягнення боргу за розпискою. В обґрунтування заявлених вимог позивач зазначила, що між нею та [PERSON] був укладений договір позики, за умовами якого позивач надала [PERSON] у борг грошові кошти в сумі 10000 грн., а [PERSON] зобовязалась повернути гроші у вказаний строк до 10 березня 2017 року, про що відповідачем [PERSON] була складена розписка. Однак, до теперішнього часу [PERSON] свої зобов`язання не виконала, у звязку з чим позивач просить суд стягнути з відповідача [PERSON] на її користь борг за договором позики в сумі 10000 грн. та понесені судові витрати зі сплати судового збору в сумі 640 грн. Представник позивача - [PERSON] у судове засідання зявився, позовні вимоги підтримав, просив суд їх задовольнити у повному обсязі. Відповідач - [PERSON] у судове засідання з`явилась, позовні вимоги не визнала та пояснила суду, що 09.03.2017 р. вона дала покупцю в борг пляшку пива «Львівське 1715», об`ємом 2,5 л., вартістю 36, 50 грн., проте записати борг у борговий зошит забула. Відразу після цього до магазину «1+1» приїхала його власниця [PERSON], яка зібрала всі блокноти та почала робити ревізію, після чого викликала [PERSON] до кабінету та звинуватила у крадіжці грошових коштів з каси та примусила її написати боргову розписку на суму 10\~000 грн. Проте, грошових коштів [PERSON] не отримувала. Позивачка вимагала від неї грошові кошти у розмірі 10\~000 грн., у зв`язку з чим [PERSON] неодноразово зверталась до правоохоронних органів з цього приводу. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку про те, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Між [PERSON] та [PERSON] укладений договір позики, за умовами якого позивач надала [PERSON] у борг грошові кошти в сумі 10000 грн., а [PERSON] зобовязалась повернути гроші у вказаний строк до 10 березня 2017 року, про що відповідачем [PERSON] складена розписка, яка посвідчує передання останній грошей в сумі 10\~000 грн. (а.с.6). [PERSON] з 10.10.2016 р. до 20.03.2017 р. працювала продавцем у магазині ФОП [PERSON], що підтверджується трудовим договором між працівником та фізичною особою-підприємцем, яка використовує найману працю №4 від 10.10.2016 р. (а.с.46), наказом №3 від 10.10.2016 р. про прийняття на роботу [PERSON] (а.с.48) та наказом №2 від 20.03.2017 р. про звільнення [PERSON] на підставі п. 4 ст. 40 КЗпП України (а.с.47). З матеріалів справи вбачається, що [PERSON] 13.03.2017 р. зверталась до Новоайдарського ВП ГУНП у Луганській області з повідомленням про те, що [PERSON] вчиняє неправомірні дії у відношенні [PERSON], а саме вимагає від неї грошові кошти. Дане повідомлення зареєстровано в ЖЄО Новоайдарського ВП ГУНП у Луганській області № 1242 та розглянуто згідно ЗУ «Про звернення громадян». В ході вивчення матеріалів по зверненню [PERSON], СВ Новоайдарського ВП ГУНП у Луганській області встановлено, що в даній події відсутній склад кримінального або адміністративного правоворушення, що підтверджується висновком за результатами звернення від 13.03.2017 р. (а.с.16). З повідомлення начальника Новоайдарського ВП ГУНП у Луганській області вбачається, що за фактом звернення [PERSON], яке зереєстроване в ЖЄО за №1242 від 13.03.2017 р. проведено перевірку, в ході якої ознак кримінального правопорушення в діях будь-яких осіб встановлено не було, у зв`язку з чим немає підстав для внесення повідомлення [PERSON] до ЄРДР та початку досудового розслідування (а.с.24). Окрім того, 20.04.2017 р. [PERSON] повторно зверталась до Новоайдарського ВП ГУНП у Луганській області з повідомленнями про те, що [PERSON] вчиняє неправоміврні дії у відношенні [PERSON] Повідомлення зареєстроване в ЖЄО Новоайдарського ВП ГУНП у Луганській області за №1827 від 20.04.2017 р. Проте, в ході перевірки встановлено, що в даній ситуації відсутній склад кримінального правопорушення (а.с.26). Допитаний у судовому засіданні свідок [PERSON], пояснив, що [PERSON] у його присутності написала розписку та отримала від [PERSON] грошові кошти у розмірі 10000 грн., заходів фізичного та психічного впливу до неї ніхто не застосовував. З урахуванням наведеного, у суду не має підстав ставити під сумнів достовірність і правдивість фактів, повідомлених свідком [PERSON] Даних про його\~заінтересованість в результаті розгляду справи відсутні, його показання обєктивно підтверджують і не суперечать іншим зібраним у справі доказам. Відповідно до ст. 1047 ЦК України договір позики укладається у письмовій формі, якщо його сума не менш як у десять разів перевищує встановлений законом розмір неоподатковуваного мінімуму доходів громадян. На підтвердження укладення договору позики може бути представлена розписка позичальника, або інший документ, який посвідчує передання йому позикодавцем визначеної грошової суми або визначеної кількості речей. Таким чином, суд вважає, що розписка [PERSON], яка додана до матеріалів справи є належним доказом у справі та підтверджує передачу грошей [PERSON] відповідачу [PERSON] й укладення договору позики. Судовим розглядом встановлено, що [PERSON] у встановлений строк не сплатила суму боргу, чим порушила умови укладеного договору та обовязки встановлені ст. 1049 ЦК України. Відповідно до ч.1 ст. 1049 ЦК України позичальник зобовязаний повернути позикодавцеві позику у строк та в порядку, що встановлений договором. Відповідно до ч.1 ст. 1050 ЦК України якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобовязаний сплатити грошову суму відповідно до ст.625 ЦК України. Відповідно до ч.2 ст. 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобовязання, на вимогу кредитора зобовязаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Відповідач [PERSON] порушила взяте на себе зобовязання за договором позики, що призвело до виникнення заборгованості, яка становить 10000 грн. Оцінивши зібрані по справі докази, враховуючи, що позивачем доведено факт укладення між нею та відповідачем [PERSON] договору позики, позивач довела факт невиконання [PERSON] покладеного на неї договором позики обовязку своєчасно повернути грошові кошти в сумі 10\~000 грн., відповідач [PERSON] позовні вимоги не визнала, суд приходить до висновку про необхідність задоволення позовних вимог в повному обсязі. Відповідно до вимог ч. 1 ст. 88 ЦПК України, стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Якщо позов задоволено частково, судові витрати присуджуються позивачеві пропорційно до розміру задоволених позовних вимог, а відповідачеві - пропорційно до тієї частини позовних вимог, у задоволенні яких позивачеві відмовлено. Так, при предявленні позову до суду позивачем було сплачено судовий збір у сумі 640 грн., що підтверджується квитанцією (а.с.1). З урахуванням положення ч. 1 ст. 88 ЦПК України, вимоги позивача, щодо стягнення з відповідача судових витрат у вигляді судового збору, який сплачено при предявленні позову до суду, підлягає задоволенню в повному обсязі, тобто пропорційно до розміру задоволених вимог у сумі 640 грн. Висновки суду підтверджуються письмовими доказами, дослідженими у судовому засіданні. На підставі ст. ст. 625, 1046,1047, 1049 ЦК України,

Outcome: approved