Jurisdiction: civil
Date: 2015-06-18 00:00:00

Позивач звернувся із позовом до суду, в якому просить розірвати шлюб між ним та відповідачкою, який зареєстровано 20.02.2014 року виконкомом Торговицької сільської ради Городенківського району Івано-Франківської області, актовий запис № 2. В позові вказав, що спільне життя з відповідачкою не склалося. В шлюбі вони прожили біля 7-9 місяців, після чого шлюбні відносини припинилися. В них зникли почуття любові та поваги один до одного. Від шлюбу дітей немає, спору про поділ майна, що є їхньою спільною власністю також немає. В них різні погляди на життя, вони не можуть дійти згоди у питаннях, що стосуються їхньої сімї. Відповідачка після припинення шлюбних відносин стала зустрічатися з іншим чоловіком. У звязку із чим вважає, що їхня сімя розпалася остаточно, поновлювати спільне проживання вони не бажають. Їх шлюб існує формально, що суперечить його інтересам, які мають важливе значення для нього. Тому на розірванні шлюбу наполягає, просить розгляд справи проводити у його відсутності. В судове засідання позивач не зявився. В поданому позові просить справу розглядати у його відсутності, на розірванні шлюбу наполягає. Відповідачка в судове засідання також не зявилася, хоча належно повідомлялася, що доводиться повідомленням від 19.06.2015 року. Відповідно до ч. 2 ст. 197 ЦПК України фіксування судового засідання технічними засобами не здійснюється. Дослідивши та оцінивши докази по справі суд вважає, що позов підлягає до задоволення, виходячи із таких підстав: в судовому засіданні встановлено, що сторони зареєстрували шлюб 20.02.2014 року виконкомом Торговицької сільської ради Городенківського району Івано-Франківської області, актовий запис № 2. Від спільного проживання сторони дітей не мають. Сторони не проживають як подружжя, так як втратили взаєморозуміння та повагу один до одного. Вони не проживають спільним сімейним життям, не ведуть спільно господарство. Позивач на розірванні шлюбу наполягає, миритися з відповідачкою не бажає. Відповідно до ч. 1 ст. 110 Сімейного кодексу України позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя. Згідно ч. 2 ст. 112 Сімейного кодексу України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Судом також встановлено, що сторони не підтримують сімейних стосунків, шлюб їх існує формально. Їм надавався 2 місячний строк на примирення, однак вони не помирилися Відповідно до правової позиції Пленуму Верховного Суду України, викладеної в пункті 10 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 21 грудня 2007 року № 11 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя»: проголошена Конституцією України охорона сім'ї державою полягає, зокрема, в тому, що шлюб може бути розірвано в судовому порядку лише за умови, якщо встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечитиме інтересам одного з них. З огляду на викладене, суд дійшов висновку, що шлюб між сторонами слід розірвати, оскільки такий шлюб зберігати не доцільно. Подальше спільне подружнє життя і збереження шлюбу суперечило б інтересам позивача. За приписами ст. 113 Сімейного кодексу України, особа, яка змінила своє прізвище у зв'язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Тому прізвище відповідачці після розірвання шлюбу залишити „Липчук. Виходячи із викладеного на підставі ст.ст. 110,112 СК України та

Outcome: approved