Jurisdiction: civil
Date: 2017-06-06 00:00:00

Позивач звернулась до суду з позовом, в якому просила позбавити [PERSON] батьківських прав у відношенні повнолітньої доньки [PERSON], яка народилась 04.02.1992 року. В обґрунтування позову зазначила, що перебувала з відповідачем у зареєстрованому 29.12.1990 року шлюбі, від якого мають доньку. З грудня 1997 року сторони проживають окремо, донька проживає з нею. 29.01.1998 року шлюб між [PERSON] та [PERSON] розірвано. Відповідач вихованням та утриманням дитини не займався та не займається, само ухилився від її виховання, не піклується про здоровя, фізичний, духовний та моральний розвиток доньки. В судове засідання позивач та її представник не зявились, надали заяви про розгляд справи за їх відсутності, позовні вимоги підтримали, просили їх задовольнити. Відповідач в судове засідання повторно не зявився про час, дату та місце розгляду справи повідомлений належним чином, через оголошення в газеті Наддніпрянська Правда від 26 травня 2017 року №37 (22821), про причини не явки суд не повідомив. Третя особа в судове засідання не зявилась, про дату, час та місце розгляду справи повідомлена належним чином, причини не явки суду не відомі. В звязку з цим суд на підставі ст. ст. 169 ч.4, 224 ЦПК України постановляє заочне рішення. За приписами ч. 2 ст. 197 ЦПК України у разі, якщо розгляд справи здійснюється судом за відсутністю осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального засобу не здійснюється. Суд, встановивши обставини справи і перевіривши їх доказами, вважає позов підлягаючим задоволенню за наступних підстав. З свідоцтва про укладення шлюбу вбачається, що 29 грудня 1990 року між [PERSON] та [PERSON] (післяшлюбне прізвище [PERSON]) укладено шлюб, який розірвано Комсомольським відділом реєстрації актів громадянського стану м. Херсона 29.01.1998 року, прізвище дружини змінено на дошлюбне [PERSON], що підтверджено свідоцтвом про розірвання шлюбу серії І-КГ №057017 виданим 29.01.1998 року. Відповідач [PERSON] є батьком повнолітньої [PERSON], яка народилась 04 лютого 1992 року, про що в книзі реєстрації актів про народження МВРАЦС м. Херсон 1992 року лютого місяця 25 числа зроблено відповідний актовий запис № 203, що підтверджено свідоцтвом про народження серії І-КГ № 251554. Відповідно до довідки №222 від 21.11.2016 р. виданої Херсонським навчально-виховним комплексом «Загальноосвітня школа ІІ ступеня ліцей журналістики, економіки та правознавства» ХМР, виданої [PERSON], в тому, що її донька [PERSON], [INFO], дійсно навчалась в зазначеному ліцеї з вересня 2005 року по 2009 рік. За період навчання її батько [PERSON] жодного разу не звертався до педагогічного колективу або адміністрації ліцею з питань навчально-виховної роботи та поведінки доньки. Згідно листа Головного територіального управління юстиції у Херсонській області №Ш-938-2 від 01.12.2016 р. згідно даних Єдиного державного реєстру виконавчих проваджень виконавчий документ про стягнення аліментів з [PERSON] на користь [PERSON] до територіальних органів ДВС Херсонської області не надходив та на виконанні не перебуває. У відповідності зі ст. 150 Сімейного кодексу України батьки зобов'язані виховувати свою дитини, піклуватися про його здоров'я, фізичний, духовний і моральний розвиток дитини, забезпечити одержання ним повної загальної середньої освіти, готувати дитину до самостійного життя. У відповідності до ст.10 ч.3 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених ЦПК України. Вказані обставини дають суду підстави зробити висновок про те, що відповідач [PERSON], маючи об'єктивну можливість виконувати свої батьківські обов'язки у відношенні доньки [PERSON], [INFO], ухиляється від їхнього виконання, самоусунувшись від виконання батьківських обовязків. У відповідності зі ст. 164 ч.1 п. 2 Сімейного Кодексу України батьки можуть бути позбавлені батьківських прав у випадку, якщо ухиляються від виконання своїх обовязків по вихованню дитини. На підставі викладеного суд вважає, що позовні вимоги знайшли своє підтвердження в судовому засіданні, у зв'язку з чим вважає за необхідне, як крайню міру, позбавити відповідача батьківських прав у відношенні його дитини. Крім того, в силу ст. 88 ЦПК України, з відповідача підлягає стягненню на користь позивача 640 грн. 00 коп. в рахунок відшкодування витрат по оплаті судового збору, а також на користь позивача відповідно до ст. ст. 79 ч.2 п.6, 88 ЦПК України витрати повязані з публікацією в пресі оголошення про виклик відповідача. На підставі викладеного,

Outcome: approved