Jurisdiction: civil
Date: 2018-12-19 00:00:00

Позивач звернулась до суду з зазначеним позовом вказуючи, що з відповідачем вони перебувають у зареєстрованому шлюбі, від шлюбу мають спільних дітей - доньку [PERSON], [INFO], та сина [PERSON], [INFO], які проживають разом з нею, коштів на утримання дітей відповідач добровільно не сплачує, просила стягнути аліменти в розмірі 1/3 частини з усіх видів заробітку (доходу) відповідача на утримання дітей та 1/6 частину заробітку на своє утримання. Ухвалою суду від 20.08.2018 року позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження за правилами спрощеного позовного провадження. Позивач у судове засідання не з'явилася, надала заяву про розгляд справи за її відсутності, позовні вимоги підтримала, проти заочного розгляду справи не заперечувала. Судова кореспонденція, яка направлена відповідачу, була повернута до суду з поміткою «за закінченням терміну зберігання», крім того про розгляд справи відповідач повідомлявся через оголошення на офіційному веб-порталі судової влади України, враховуючи зазначене, суд вважає не поважною причиною неявки відповідача до суду. Відповідно до ст. 128 ЦПК України разі ненадання учасниками справи інформації щодо їх адреси судова повістка надсилається фізичним особам за адресою їх місця проживання чи місця перебування, зареєстрованою у встановленому законом порядку. Днем вручення судової повістки є день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, що зареєстровані у встановленому законом порядку, якщо ця особа не повідомила суду іншої адреси. Суд, відповідно до ч. 1 ст. 280 ЦПК України, з урахуванням згоди позивача на проведення заочного розгляду справи, вважає можливим ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, про що постановлена ухвала від 20.12.2018 року. Справа розглядається за відсутності учасників справи, тому у відповідності до ст. 247 ч. 2 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши письмові матеріали справи, суд вважає встановленими наступні обставини та відповідні їм правовідносини. Позивач з відповідачем перебувають у зареєстрованому 26.10.2010 року виконавчим комітетом Новолатівської сільської ради Широківського району Дніпропетровської області шлюбі (а.с.3). Від шлюбу сторони мають спільних малолітніх дітей - [PERSON], [INFO], та доньку - [PERSON], [INFO] (а.с.4,5). Судом встановлено, що відповідач матеріальну допомогу на утримання ні дітей ні дружини не надає, сторони проживають окремо, не підтримують шлюбні відносини, спільне господарство не ведуть. Обґрунтовуючи свої вимоги, позивач зазначає, що діти проживають з нею та знаходиться на її утриманні, позивач перебуває у декретній відпустці та отримує соціальну допомогу при народженні дитини у розмірі 860 грн. Відповідно до ч.2 ст. 51 Конституції України батьки зобов`язані утримувати дітей до їх повноліття, що також передбачено ст. 180 СК України. Згідно з ч.2 ст. 84 СК України дружина, з якою проживає дитина, має право на утримання від чоловіка - батька дитини до досягнення дитиною трьох років. Суд враховує обставини при визначенні розміру аліментів, які передбачені ст. 182 СК України. Стан здоров`я позивача, відповідача та дітей задовільний, відповідач працездатний. Підстави для відхилення доказів судом відсутні, оскільки подані позивачем докази є належними, допустимими, достовірними та достатніми. Аналізуючи докази в їх сукупності суд приходить до висновку, що позовні вимоги позивача є обґрунтованими та підлягають задоволенню шляхом стягнення з відповідача аліментів на утримання спільних дітей 1/3 частину свого заробітку (доходу) та на утримання дружини в розмірі 1/6 частину з усіх видів його доходів, що суд визначає відповідно до ст. 183 СК України, отже позов підлягає задоволенню. Згідно з вимогами ст. 141 ЦПК України з відповідача підлягає стягненню судовий збір на користь держави. Відповідно до ст. ст. 84, 180, 182 СК України,

Outcome: approved