Jurisdiction: civil
Date: 2017-03-26 00:00:00

Позивач звернулась до суду з вищевказаним цивільним позовом. Обгрунтовуючи заявлені вимоги, зазначила, що вироком Броварського міськрайонного суду Київської області від 09.12.2015 року [PERSON] визнано винуватим у вчиненні кримінального злочину, передбаченого ч.2 ст. 286 КК України. Цим же вироком з [PERSON] «Українська\~\~ транспортна\~ страхова\~ компанія» на користь потерпілої [PERSON] стягнуто 100\~000 грн. 00 коп. в рахунок відшкодування матеріальної шкоди. Ухвалою Апеляційного суду Київської області від 25.02.2016 року вирок Броварського міськрайонного суду щодо [PERSON] змінено. Ухвалою Вищого спеціалізованого суду України В.М. з розгляду цивільних та кримінальних справ від 16.06.2016 року в частині задоволення цивільного позову потерпілої [PERSON] про стягнення на її користь із [PERSON] «Українська\~\~ транспортна\~ страхова\~ компанія» 100\~000 грн. 00 коп. на відшкодування матеріальної та моральної шкоди скасовано та призначено в цій частині новий розгляд в порядку цивільного судочинства, в решті судові рішення залишено без змін. Обгрунтування цивільного позову полягає в тому, що [PERSON] засуджений за порушення правил безпеки дорожнього руху при керуванні транспортним засобом, що спричинило потерпілому [PERSON] тяжкі тілесні ушкодження, тобто за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 286 КК України, в звязку з не виконанням та грубим порушенням водієм [PERSON] вимог п.п.2.3.-б, 12.2, 12.3ПДР України, що призвело до виникнення аварійної ситуації, наїзду на пішохода, що являється слідчою причиною скоєння дорожньо-транспортної пригоди та знаходиться в прямому причинному звязку з наслідками, що наступили - отриманням [PERSON] тяжких тілесних ушкоджень за критерієм небезпечності для життя. Позивача [PERSON]М.( рідну сестру постраждалого в ДТП [PERSON]М.) визнано потерпілою в даному кримінальному провадженні, в вязку з тим, що [PERSON] після ДТП перебував в безпорадному стані, який унеможливлював представлення ним своїх інтересів. На момент ДТП транспортний засіб «ВАЗ -2109», д.н.з. [NUMBER], яким керував [PERSON], був забезпечений згідно Полісу обовязкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, що виданий [PERSON] «Українська\~\~ транспортна\~ страхова\~ компанія». Ліміт відповідальності за яким на одного потерпілого за шкоду, заподіяну життю і здоровю становить 100\~000 грн. Як стверджується в тексті цивільного позову, матеріальна шкода в результаті ДТП, внаслідок якої [PERSON] отримав тяжкі тілесні ушкодження становить 100 000 грн. ( 58\~708 грн. 00 коп. - шкода, повязана з лікуванням [PERSON] та 41\~292 грн. 00 коп. шкода повязана із стійкою втратою працездатності [PERSON]М.) підлягає стягненню з відповідача [PERSON] «Українська\~\~ транспортна\~ страхова\~ компанія». Позивач та її представник в судовому засіданні позовні вимоги підтримали в повному обсязі та просили їх задовольнити, пояснення надали аналогічні позову. Представник відповідача [PERSON] «Українська\~\~ транспортна\~ страхова\~ компанія» (ЮТІКО)\~ в судовому засіданні позовні вимоги визнав в частині стягнення з відповідача коштів витрачених на лікування [PERSON] в сумі 58\~708 грн. 00 коп., позовну вимогу про стягнення матеріальної шкоди, повязаної із стійкою втратою працездатності в сумі 41\~292 грн. 00 коп. не визнав та просив в її задоволенні відмовити оскільки потерпілий [PERSON] помер, а дана виплата здійснюється безпосередньо потерпілому . Суд, вислухавши позивача, її представника, представника відповідача, повно та всебічно зясувавщи обставини в справі, обєктивно дослідивши докази, що мають юридичне значення для розгляду справи та вирішення спору по суті, знаходить позов таким, що підлягає задоволенню з наступних підстав. Вироком Броварського міськрайонного суду Київської області від 09.12.2015 року [PERSON] визнано винуватим у вчиненні кримінального злочину, передбаченого ч.2 ст. 286 КК України ( в редакції 2001 року) та призначено йому покарання у виді позбавлення волі на строк 5 років з позбавленням права керування всіма видами транспортних засобів на 2 роки. На підставі ст.75 КК України звільнено від відбування призначеного покарання у виді позбавлення волі з випробуванням, встановивши іспитовий строк терміном 3 роки. Вказаним вироком стягнуто з [PERSON] «Українська\~\~ транспортна\~ страхова\~ компанія» (ЮТІКО)\~ на користь потерпілої [PERSON] 100\~000 грн. в рахунок відшкодування матеріальної шкоди. Ухвалою Апеляційного суду Київської області від 25.02.2016 року вирок Броварського міськрайонного суду Київської області щодо [PERSON] змінено, в решті вирок залишений без змін. Ухвалою Вищого спеціалізованого суду України В.М. з розгляду цивільних та кримінальних справ від 16.06.2016 року в частині задоволення цивільного позову потерпілої [PERSON] про стягнення на її користь із [PERSON] «Українська\~\~ транспортна\~ страхова\~ компанія» 100\~000 грн. 00 коп. на відшкодування матеріальної та моральної шкоди скасовано та призначено в цій частині новий розгляд в порядку цивільного судочинства, в звязку з тим, що судом апеляційної інстанції не проведено дослідження доказу, який став відомим після ухвалення оскаржуваного вироку щодо [PERSON], а саме свідоцтва про смерть [PERSON], чим істотно порушені права цивільного відповідача [PERSON] «Українська\~\~ транспортна\~ страхова\~ компанія», що перешкодило ухвалити законну та обгрунтовану ухвалу щодо вироку відносно [PERSON] в частині задоволення цивільного позову потерпілої [PERSON] про стягнення на її користь з цивільного відповідача 100 000 грн. матеріальної шкоди, в решті судові рішення залишено без змін. Згідно із ч. 4 ст. 61 ЦПК України вирок у кримінальній справі, що набрав законної сили або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення обовязкові для суду, що розглядає справу про цивільно-правові наслідки дій особи, стосовно якої ухвалено вирок або постанову суду, з питань, чи мали місце ці дії та чи вчинені вони цією особою. Відповідно до положень ч.3 ст.61 ЦПК України обставини, визнані сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі, не підлягають доказуванню. Обставини, встановлені судовим рішенням у цивільній, господарській або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини. В ході розгляду справи встановлена та обставина, що внаслідок ДТП від 21.10.2013 року, яку спричинив [PERSON], при керуванні автомобілем [NUMBER], внаслідок порушення ним ПДР України, що виразилось в наїзді на пішохода [PERSON], який відповідно висновку судово- медичної експертизи № 108/К/890А від 11.02.2015 року отримав тяжкі тілесні ушкодження за критерієм небезпечності для життя. Так, вироком Броварського міськрайонного суду Київської області від 09.12.2015 року [PERSON] визнана потерпілою та встановлена сума матеріальної шкоди в розмірі 58\~707 грн., яка була витрачена нею в частині понесених витрат на лікування [PERSON] та 41 292 грн. шкода, повязана із стійкою втратою працездатності [PERSON] Позивача [PERSON], яка доводиться рідною сестрою [PERSON], визнано потерпілою у даному кримінальному провадженні, в звязку з тим, що [PERSON] перебував у безпорадному стані, який виключав представленням ним своїх інтересів. На момент ДТП від 21.10.2013 року автомобіль [NUMBER], яким керував [PERSON], був забезпечений Полісом обовязкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів № АС/8550010 від 16.10.2013 року , що виданий [PERSON] «Українська\~\~ транспортна\~ страхова\~ компанія». Відповідно якого ліміт відповідальності на одного потерпілого за шкоду, заподіяну життю і здоровю становить 100\~000 грн. Відповідно п.23.1 ст. 23 Закону України «Про обовязкове страхування цивільно- правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» шкодою, заподіяною життю та здоровю потерпілого внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, є зокрема шкода, повязана з лікуванням потерпілого та шкода, повязана із стійкою втратою працездатності потерпілим. Матеріальна шкода в розмірі 58\~707 грн., яка була понесена потерпілою [PERSON] в частині витрат на лікування [PERSON], підтверджена документально при розгляді кримінального провадження та встановлена судом у вироці суду. Більше того, позовна вимога про стягнення вказаних витрат з відповідача визнана представником [PERSON] «Українська\~\~ транспортна\~ страхова\~ компанія» під час судового розгляду. Судом встановлено, що внаслідок ДТП від 21.10.2013 року, спричиненої [PERSON], [PERSON] отримав тяжкі тілесні ушкодження та став інвалідом першої групи довічно по загальному захворюванню з ураженням опорно-рухового апарату. Помер [PERSON] 13 лютого 2016 року, що підтверджується свідоцтвом про смерть серії 1-ОК №360865. Згідно п.26.2. ст. 26 вказаного Закону мінімальний розмір страхового відшкодування (регламентної виплати) за шкоду, повязану із стійкою втратою працездатності потерпілим внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, становить у разі встановлення I групи інвалідності - 36 мінімальних заробітних плат у місячному розмірі, встановлених законом на дату настання страхового випадку. У відповідності з п.36.4 ст. 36 вказаного Закону виплата страхового відшкодування здійснюється безпосередньо потерпілому (іншій особі, яка має право на отримання відшкодування). Відповідно Закону України «Про державний бюджет України на 2013 рік» мінімальна заробітна плата встановлена законом на дату настання страхового випадку, тобто станом на 21.10.2013 року, становила 1 147 грн.00 коп., відтак розмір шкоди, повязаної із стійкою втратою працездатності [PERSON], який підлягає стягненню на користь позивача становить 41\~292 грн. 00 коп. Згідно ч. 1 ст. 11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Відповідно до ст.60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Враховуючи те, що представником відповідача в ході розгляду справи не надано суду обгрунтованих заперечень позовних вимог [PERSON] з посиланням на належні і допустимі докази, надані позивачем докази знайшли своє підтвердження під час розгляду справи, відтак суд приходить висновку позов задовольнити в повному обсязі. Беручи до уваги те, що позивач [PERSON] звільнена від сплати судового збору, згідно із вимогами ч.3 ст.88 ЦПК України пропорційно до задоволеної частини позовних вимог у дохід держави з відповідача підлягає стягненню судовий збір у розмірі 1\~000 грн. 00 коп.

Outcome: approved