Jurisdiction: civil
Date: 2018-09-23 00:00:00

Позивач звернулась до суду з позовом до відповідача про розірвання шлюбу. Позов обґрунтовано тим, що шлюб сторони зареєстрували 21.10.2004 у відділі державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Чернігівського міського управління юстиції, актовий запис 1496. Від шлюбу сторони мають неповнолітню дитину: [PERSON], [INFO]. Спільне життя з відповідачем не склалось. Протягом останніх трьох років стосунки між сторонами стали дуже напруженими, у тому числі із залученням представників правоохоронних органів. Сторони мають різні погляди на життя та по-різному бачать майбутнє дитини. В грудні 2017 року відповідач переїхав жити до своєї матері. З того час сторони проживають окремо. Рішенням Новозаводського районного суду м. Чернігова від 17.10.2016 з відповідача стягнуто аліменти на утримання неповнолітньої доньки [PERSON], [INFO] у розмірі 1/4 частини заробітку (доходу). Вважає подальше сумісне життя і збереження сім'ї неможливим. У підготовче судове засідання позивач не прибула, про день, час і місце розгляду справи повідомлена належним чином. До початку підготовчого судового засідання представник позивача надала до суду заяву про проведення підготовчого судового засідання без її участі, позов підтримує. Прізвище позивача після розірвання шлюбу залишити «[PERSON]». Відповідач у підготовче судове засідання не прибув, про день, час і місце розгляду справи повідомлений належним чином. До початку підготовчого судового засідання надав до суду заяву про проведення підготовчого судового засідання без його участі, позов визнає повністю. Вказує, що шлюбні відносини припинені з грудня 2017 року. У відповідності до ч.2 ст.247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Згідно ч. 3 ст. 200 ЦПК України, за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Згідно ч. 4 ст. 206 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Дослідивши матеріали позовної заяви, враховуючи відсутність відзиву на позов та заяву відповідача про визнання позову, що не суперечить закону і не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд вважає за можливе розглянути дану цивільну справу у підготовчому судовому засіданні, за наслідками якого винести рішення про задоволення вимог позивача. Відповідно до ст.7 СК України сімейні відносини регулюються на засадах справедливості, добросовісності та розумності, відповідно до моральних засад суспільства. Кожен учасник сімейних відносин має право на судовий захист. Відповідно до вимог ст. 55 СК України, дружина та чоловік зобов'язані спільно піклуватись про побудову сімейних відносин між собою та іншими членами сім'ї на почуттях взаємної любові, поваги, дружби, взаємодопомоги. Згідно ч. 1 ст. 24 СК України, шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Згідно ч. 3 ч. 4 ст. 56 СК України, кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження, в тому числі примушування до статевого зв'язку за допомогою фізичного або психічного насильства, є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканість і може мати наслідки, встановлені законом. Відповідно до ч. 2 ст. 112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Судом встановлено, що сторони перебувають в шлюбі, який зареєстрований 21.10.2004 у відділі державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Чернігівського міського управління юстиції, актовий запис 1496 (а.с. 6). Від вказаного шлюбу сторони мають неповнолітню дитину: [PERSON], [INFO] (а.с. 7), яка після розірвання шлюбу залишається проживати з матір'ю. Приймаючи до уваги обставини життя подружжя, відсутність згоди позивача на примирення та згоду відповідача на розірвання шлюбу, суд приходить до висновку, що шлюб на підставі ст.112 Сімейного Кодексу України належить розірвати, оскільки шлюбні стосунки фактично припинились в грудні 2017 року і перебування їх у шлюбі носить формальний характер, збереження шлюбу буде суперечити інтересам сторін та їх неповнолітній дитині, що має істотне значення у даній справі. У відповідності до ч. 141 ЦПК України, з відповідача на користь позивача слід стягнути сплачений судовий збір ( а.с. 1).

Outcome: approved