Jurisdiction: civil
Date: 2020-11-18 00:00:00

Позивач звернулась в суд з позовом, в якому просить визнати дійсним договір купівлі-продажу квартири [ADDRESS] , укладений між нею та відповідачем 27.03.1998 року та зареєстрований на УТБ «Інкопмарк-Контракт» за реєстровим № 590. Позов обґрунтовує тим, що вона є власником вищезазначеної квартири, яка належить їй на підставі договору купівлі-продажу квартири від 27.03.1998 року, укладеного між нею та відповідачем [PERSON] та зареєстрованого на УТБ «Інкопмарк-Контракт» за реєстровим № 590. Після укладення даного договору вона зареєструвала своє право власності, на даний час має намір відчужити дану квартиру, але належним чином оформити свої нотаріальні права не має можливості, так як правовстановлюючий документ на квартиру, зазначений вище договір, не посвідчений нотаріально, а тому посилаючись на вказані обставини, норми чинного законодавства, просила задовольнити позов. В судове засідання позивач не з`явилась, про час та місце слухання справи повідомлена, представник позивача надала суду заяву про розгляд справи у її відсутності та підтримання позову. Відповідач в судове засідання не з`явилась, повідомлена про час та місце розгляду справи через оголошення на офіційному веб-порталі судової влади України в порядку ч.11 ст.128 ЦПК України. Відповідно до ч.1 ст. 223 ЦПК України неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи. Дослідивши матеріали справи та оцінивши зібрані у справі докази в їх сукупності, суд приходить до висновку про задоволення позову, виходячи з наступних підстав. Судом встановлено, що 27.03.1998 року на Універсальній товарній біржі нерухомості «Інкопмарк-Контракт» було посвідчено договір купівлі-продажу квартири [ADDRESS] , між продавцем: [PERSON] та покупцем: [PERSON] . Згідно ст.655 ЦК України за договором купівлі-продажу одна сторона (продавець) передає або зобов`язується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобов`язується прийняти майно (товар) і сплатити за нього певну грошову суму. Вимогами ч.2 ст. 15 Закону України «Про товарну біржу», яка діяла на момент укладення договору, було визначено, що угоди, зареєстровані на біржі не підлягають нотаріальному посвідченню. Відповідно до п. 5 договору продаж квартири вчинено за 2 360, 00 гривень, які покупець, особисто передала продавцю повністю до підписання цього договору, тобто сторони діяли добросовісно, виконали зобов`язання за даною угодою: продавець передав у власність покупцеві належну йому квартиру і отримав кошти, а покупець сплатила кошти й отримав придбане майно. Вказане свідчить про те, що угода відбулася, оскільки сторони дійшли спільної згоди між собою щодо істотних умов договору. Покупець набуває права власності на вказану квартиру з моменту укладення цього договору і реєстрації його на біржі. Вказаний договір зареєстровано ОКП «Кіровоградське обласне об`єднане бюро технічної інвентаризації», що підтверджується архівною довідкою № 65016 від 26.08.2020 року. Відповідно до ч.2 ст.220 ЦК України, якщо сторони домовилися щодо істотних умов договору, що підтверджується письмовими доказами, і відбулося повне або часткове виконання договору, але одна із сторін ухилилася від його нотаріального посвідчення, суд може визнати такий договір дійсним. Вказане кореспондується і вимогами статей 224-225 ЦК УРСР, що діяв на момент укладення даного договору. Зокрема, передача квартири продавцем у власність, прийняття її покупцем, сплата вартості, оформлення договору. Відповідно до ст. 227 ЦК УРСР, який діяв на момент укладення договору, договір купівлі-продажу нерухомого майна повинен бути нотаріально посвідченим, якщо хоча б однією із сторін є громадянин. Вимогами ч.2 ст. 15 Закону України «Про товарну біржу», яка діяла на момент укладення договору, угоди, зареєстровані на біржі не підлягають нотаріальному посвідченню. Згідно п. 4 Постанови Пленуму Верховного суду України «Про судову практику в справах про визнання угод недійсними» від 28.04.1978 року із змінами, з підстав недодержання нотаріальної форми визнаються недійсними тільки угоди, які відповідно до чинного законодавства підлягають обов`язковому нотаріальному посвідченню, зокрема, договори купівлі-продажу/обміну, в тому числі при придбанні на біржових торгах жилого будинку (квартири) чи його (її) частини. Якщо така угода виконана повністю або частково однією з сторін, а друга сторона ухиляється від її нотаріального оформлення, суд на підставі ч. 2 ст. 47 ЦК за вимогою сторони, яка виконала угоду вправі визнати угоду дійсною. Статтею 328 ЦК України визначено, що право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Враховуючи викладене та виходячи з положень цивільного законодавства, суд дійшов висновку, що даний позов підлягає задоволенню. Відповідно до вимог статті 141 ЦПК України суд відносить судові витрати по справі за рахунок позивача, так як нею не ставиться вимога про стягнення судових витрат на її користь.

Outcome: approved