Jurisdiction: civil
Date: 2018-12-12 00:00:00

Позивач звернулась в суд з позовом, в якому просить позбавити батьківських прав відповідача [PERSON] відносно дитини - [PERSON], [INFO] та стягнути з відповідача на її користь аліменти. Позов обґрунтовано тим, що відповідач по справі є її донькою і, відповідно, матір'ю її онуки [PERSON]. З січня 2017 року донька залишила онуку і дівчинка проживає з нею. Відповідач не бере участі у житті дитини, її життям не цікавиться, не телефонує, не провідує доньку, не приймає участь у її вихованні, морально та матеріально не підтримує. Відповідач належної матеріальної допомоги на утримання дитини не надає, свідомо нехтує своїми батьківськими обов'язками, не цікавиться станом здоров'я дитини, необхідністю її лікування, не виявляє жодного інтересу до потреб дитини. Вона та її цивільний чоловік піклуються про дитину, забезпечують потреби дитини, створюють необхідні умови для проживання та розвитку дитини, дівчинка називає її мамою. З приводу даного питання вона зверталась до органів поліції, відповідач не бажає повертатись додому та піклуватись про дитину, а тому посилаючись на вказані обставини, норми діючого законодавствапросить позов задовольнити. В судовому засіданні позивач позовні вимоги підтримала, посилаючись на обставини, викладені в позовній заяві та просила позов задовольнити. Позивач пояснила, що вони з чоловіком стали батьками для її онуки. Донька жодним чином не піклується про дитину, де донька на даний час перебуває їй не відомо, просила задовольнити позов. Відповідач в судове засідання не з'явився, повідомлений про час та місце розгляду справи через оголошення на офіційному веб-порталі судової влади України в порядку ч.11 ст.128 ЦПК України. Представник третьої в судовому засіданні підтримав позов [PERSON] Суд, заслухавши пояснення позивача, представника третьої особи, дослідивши та оцінивши зібрані докази в їх сукупності, приходить до висновку про задоволення позову з наступних підстав. Судом встановлено, що батьками [PERSON], [INFO] року записані [PERSON] та [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про народження, виданим Центральним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Кіровоградського міського управління юстиції 24.10.2017 року, актовий запис № 84. Відомості про батька дитини записані відповідно до вимог ст. 135 СК України, що підтверджується Витягом з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про народження № 00018905609 від 24.10.2017 року. В свою чергу, матір'ю [PERSON] є позивач у справі [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про народження, виданим палацом реєстрації новонароджених м. Кіровограда 20.09.1995 року, актовий запис № 1884. Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 164 СК України мати, батько можуть бути позбавленні судом батьківських прав, якщо вона, він ухиляються від виконання своїх обов'язків по вихованню дитини. Факт ухилення відповідача від виконання своїх батьківських обов'язків підтверджується в судовому засіданні матеріалами справи, наданими позивачем, а саме: довідкою про склад сім'ї, наданою комунальним підприємством «Житлово-експлуатаційне об'єднання № 2» Кіровоградської міської ради від 27.09.2017 року за вих. № 5376, з якої вбачається, що громадянка [PERSON] має зареєстроване місце проживання у [ADDRESS], але за місцем реєстрації не проживає. Внаслідок ухилення матері [PERSON] від виконання своїх батьківських обов'язків, її малолітня дочка [PERSON] живе з бабусею [PERSON], яка здійснює виховання, утримання та догляд за онукою. Зазначене письмово підтверджують мешканці будинку № 19 по вул. Єгорова, громадяни [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON] Відповідно до письмової інформації комунального закладу «Центр первинної медико-санітарної допомоги № 1 м. Кіровограда» від 31.10.2017 року за вих. № 2064-02, мати дитини [PERSON] свої батьківські обов'язки не виконує, про стан здоров'я дитини піклується бабуся [PERSON] Зверненням у червні 2017 року [PERSON] до Кропивницького відділу поліції ГУНП в Кіровоградській області та у серпні 2017 року до служби у справах дітей виконавчого комітету Кіровоградської міської ради з приводу того, що її дочка [PERSON], покинула малолітню дитину і пішла з місця мешкання на тривалий час. Як пояснив судовому засіданні представник третьої особи спеціалістами служби у справах дітей виконавчого комітету Кіровоградської міської ради 01.09.2017 року здійснювався виїзд за встановленим Кропивницьким відділом поліції місцем проживання матері [PERSON] по [ADDRESS]. Зі слів мешканців будинку, громадянка [PERSON] за даною адресою не проживає, з'являється періодично. Для матері дитини було залишено письмове запрошення до служби у справах дітей виконавчого комітету Кіровоградської міської ради. На запрошення [PERSON] не з'явилась. Згідно з п.16 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 3 від 30.03.2007 року «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» в якому наголошено, що ухилення батьків від виконання своїх батьківських обов'язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний та духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов'язками. Згідно висновку органу опіки та піклування від 16.11.2017 року № 5850/49-05-24, враховуючи рішення комісії з питань захисту прав дитини від 08.11.2017 року, даний орган вважає доцільним позбавлення батьківських прав [PERSON] відносно дитини [PERSON], [INFO]. При вирішенні даного позову судом враховуються вищезазначені обставини, норми ст. 164 Сімейного Кодексу України, Закону України «Про охорону дитинства, Постанови Пленуму Верховного Суду України № 3 від 30.03.2007 року «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав», свідоме ухилення відповідача від спілкування з дитиною, а тому суд вважає, що в судовому засіданні позовні вимоги знайшли своє підтвердження, обґрунтовані доказами і підлягають задоволенню. Статтею 8 Закону України «Про охорону дитинства» визначено, що кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного та соціального розвитку, а статтями 11, 12 вказаного Закону передбачено, що батько і мати мають рівні права та обов'язки щодо своїх дітей. Предметом основної турботи та основним обов'язком батьків є забезпечення інтересів своєї дитини, на кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки або особи, які їх замінюють, мають право і зобов'язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров'я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці. Позбавлення батьківських прав або відібрання дитини у батьків без позбавлення їх цих прав не звільняє батьків від обов'язку утримувати дітей. Якщо платник аліментів не має доходу взагалі, розмір аліментів обчислюється виходячи із середньої заробітної плати працівника відповідної кваліфікації або некваліфікованого працівника для даної місцевості. Відповідно до ст.180 Сімейного Кодексу України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до вимог ст. 182 Сімейного Кодексу України мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Згідно ч.1 ст.183 Сімейного Кодексу України передбачено, що частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Частиною 1 ст. 191 Сімейного Кодексу України визначено, що аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову, а в разі подання заяви про видачу судового наказу - із дня подання такої заяви. Відповідно до п. 17 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 3 від 15.05.2006 року «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» вирішуючи питання щодо розміру аліментів, суд повинен враховувати стан здоров'я, матеріальне становище дитини і платника аліментів; наявність у останнього інших неповнолітніх дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, повнолітніх дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. При визначенні розміру аліментів судом враховуються положення статті 182 Сімейного Кодексу України та те, що відповідач працездатна особа, не має інших виплат по виконавчим документам. Таким чином, позовні вимоги є доведеними та обгрунтованими, базуються на чинному законодавстві, а тому підлягають задоволенню. Відповідно до вимог статті 141 ЦПК України у разі задоволення позову судові витрати покладаються на відповідача, а тому стягненню на користь держави з відповідача підлягають судові витрати в сумі 704,80 грн. в частині позовних вимог щодо стягнення аліментів та в частині судових витрат щодо вимоги про позбавлення батьківських прав судові витрати в сумі 704,80 грн. стягуються на користь позивачки. На підставі викладеного і ст.ст. 180, 181 - 183, 191 СК України,

Outcome: approved