Jurisdiction: civil
Date: 2017-12-04 00:00:00

Позивач звернулась до суду з вказаним позовом, в якому просила з [PERSON] , [INFO] , на її користь аліменти на утримання [PERSON] , [INFO], в розмірі 1500 гривень, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно, починаючи з дня предявлення цього позову і до досягнення дитиною повноліття. В обґрунтування позову зазначає, що перебувала у шлюбі з відповідачем, який розірвано 7 лютого 2008 року вВідділі реєстрації актів цивільного стану Дрогобицького районного управління юстиції у Львівській області. Під час шлюбу в нас з відповідачем народилася дитина - [PERSON], [INFO]. Зазначає, що спільне життя з відповідачем не склалося, сторони розлучилися. Рішенням Дрогобицького міськрайонного суду Львівської області ухвалено стягувати аліменти на утримання [PERSON], [INFO], в твердій грошовій сумі по 300 грн щомісячно, але не менше, ніж 30% прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку. Зазначає, що відповідач на даний час працює на постійній основі та отримує заробітну плату, а розмір аліментів, який стягується з нього, не відповідає витратам на дитину з звязку із знеціненням гривні. Враховуючи вищенаведене, просить суд постановити рішення, яким стягувати з [PERSON] , [INFO], на її користь аліменти на утримання [PERSON], Романівни , [INFO], в розмірі 1500 гривень, але менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно, починаючи з дня предявлення цього позову і до досягнення дитиною повноліття. Сторони в судове засідання не зявилися. Позивач подала заяву про слухання справи у її відсутності та підтримання позову, заперечень проти ухвалення заочного рішення не надходило. Відповідач двічі в судове засідання не зявився, причин неявки не повідомив, хоча належним чином був повідомлений про слухання справи по останньому відомому місцю проживання, про що свідчить поштове повідомлення. При таких обставинах суд визнав неявку відповідача не поважною, провівши розгляд справи у його відсутності. Відповідно до вимог ч. 2 ст. 197 ЦПК України фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Відповідно до положень ч. 1 ст. 224 ЦПК України у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності або якщо повідомлені ним причини неявки визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Враховуючи наявність в справі достатніх матеріалів про права та обовязки сторін та те, що представник позивача проти заочного розгляду справи не заперечував, суд, на підставі ч. 1 ст. 224 та відповідно до ч. 1 ст. 225 ЦПК України, постановив ухвалу про заочний розгляд справи. Дослідивши письмові докази, приєднані до позову, суд дійшов до висновку, що позов підлягає частковому задоволенню з таких підстав.\~\~ Ураховуючи положення ч.1 ст.3 Конвенції про права дитини, ч. 7 ст. 7 СК України при вирішенні будь-яких питань щодо дітей суд повинен виходити з якнайкращого забезпечення інтересів дітей. Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована постановою Верховної Ради України №789-ХІІ від 27 лютого 1991 року та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Батьки зобовязані утримувати дитину до досягнення нею повноліття (ст.180 СК України). Судом встановлено, що на підставі виконавчого листа №2-3755 від 30.11.2007, виданого Дрогобицьким міськрайонним судом Львівської області [PERSON] зобовязаний сплачувати аліменти в користь [PERSON] на утримання дитини [PERSON] в розмірі 300 грн.\~щомісячно, але не менше, ніж 30% прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку. Відповідно до частини першої статті 192 СК України, розмір аліментів, визначений за рішенням суду, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоровя когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Позивач пояснила, що свою вимогу про збільшення розміру аліментів вона обґрунтовує погіршенням свого матеріального стану у звязку із збільшенням витрат на утримання дитини через знецінення гривні. Крім того, зазначила, що відповідач працює на постійній основі, отримує заробітну плату. Відповідно до ч. 2 ст. 182 СК України розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Частиною 1 ст. 3 Конвенції про права дитини від 20.11.1989 (ратифікована Україною 27.02.1991, дата набуття чинності для України 27.09.1991) визначено, що в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Відповідно до ст. 7 Закону України „Про державний бюджет України на 2017 рік визначено, що у 2017 році прожитковий мінімум для дітей віком від 6 до 18 років: з 1 січня 2017 року 1 689 грн, з 1 травня 1 777 грн, з 1 грудня 1 860 грн. Стаття 191 СК України передбачає, що аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня предявлення позову, а в разі подання заяви про видачу судового наказу із дня подання такої заяви. За таких обставин, для забезпечення дитині визначеного законом прожиткового мінімуму, який є життєво необхідним для її фізичного розвитку, та з урахуванням норми ст.180 СК України про обовязок батьків утримувати дитину, з урахуванням матеріального становища відповідача, суд частково задовольняючи позов, вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь позивача аліменти на утримання доньки в розмірі 1000 гривень, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно, починаючи з набранням законної сили рішенням суду і до досягнення дитиною повноліття. Відповідно до п. 6 ст. 214 ЦПК України під час ухвалення рішення суд вирішує питання як слід розподілити між сторонами судові витрати, а тому згідно з вимогами ст. 88 ЦПК України та ст. 4 Закону України „Про судовий збір з відповідача слід стягнути судовий збір в дохід спеціального фонду Державного бюджету України в сумі 640 грн. Враховуючи наведене,

Outcome: partial