Jurisdiction: civil
Date: 2015-02-15 00:00:00

Позивач звернулась до суду з позовною заявою до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання повнолітньої дитини. В обґрунтування своїх вимог позивач зазначила, що вона 20.11.1993 року зареєструвала шлюб з відповідачем. Рішенням Синельниківського міськрайонного суду від 18.12.2013 року шлюб між ними було розірвано. Від шлюбу мають двох дітей. Перша дитина від шлюбу повнолітня, а друга [PERSON], [INFO], досягла повноліття [INFO]. На даний час дочка є студенткою ІІ «В» курсу Запорізького медичного коледжу денного відділення «Сестринська справа» з 01.09.2014 року. Строк закінчення навчання 05.07.2017 року. Відповідач є працездатним, має постійне місце роботи і має можливість сплачувати аліменти на утримання дочки. Інших дітей, непрацездатної дружини у відповідача не має. Стягнень по виконавчим листам з нього не провадиться. Також відповідач має дохід від надання в оренду земельної ділянки (паю) для ведення особистого селянського господарства. Позивач працює, але не може одна надавати дочці матеріальної допомоги в необхідному розмірі. У зв'язку з цим, позивач просить щомісячно стягувати з відповідача аліменти на утримання дочки - [PERSON], [INFO], в розмірі ? частини усіх видів його заробітку, до досягнення дочкою 23 років. А також просить стягнути з відповідача 400 грн. за надання юридичної допомоги. Позивач в судовому засіданні позовні вимоги підтримала в повному обсязі та просила їх задовольнити. Відповідач у судовому засіданні позовні вимоги визнав та пояснив, що не згоден з вимогами про стягнення з нього судових витрат в розмірі 400 грн., оскільки він також витрачає кошти на свої потреби, на проїзд. Його заробітна плата дозволяє сплачувати аліменти в розмірі ? частини. Суд, заслухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи та оцінивши їх у сукупності, прийшов до наступного висновку. Рішенням Синельниківського міськрайонного суду від 18.12.2013 року шлюб між [PERSON] та [PERSON] було розірвано. З свідоцтва про народження [PERSON], [INFO], серія [NUMBER], вбачається, що її батьками є сторони по справі. Згідно довідки КВНЗ «Запорізький медичний коледж» Запорізької обласної ради № 697 від 13.10.2014 року [PERSON] є студентом ІІ «В» курсу Запорізького медичного коледжу денного відділення «Сестринська справа» І рівень акредитації з 01.09.2014 року. Строк закінчення навчання - 05.07.2017 року. Згідно ст..198 Сімейного Кодексу України батьки зобов'язані утримувати своїх повнолітніх непрацездатних дочку, сина, які потребують матеріальної допомоги, якщо вони можуть таку матеріальну допомогу надавати. Частинами 1,2 ст.199 Сімейного Кодексу України передбачено, що якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв'язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов'язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Право на утримання припиняється у разі припинення навчання. Відповідно до ст. 200 Сімейного Кодексу України суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у статті 182 цього Кодексу. При визначенні розміру аліментів з одного з батьків суд бере до уваги можливість надання утримання другим з батьків, своїми дружиною, чоловіком та повнолітніми дочкою, сином. Згідно ст..201 Сімейного Кодексу України до відносин між батьками і дочкою, сином щодо надання їм утримання застосовуються норми статей 187, 189-192 і 194-197 цього Кодексу. Частиною 1 ст. 182 Сімейного Кодексу України передбачено, що при визначенні розміру аліментів суд враховує : стан здоров'я та матеріальне становище дитини; стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. Таким чином, суд, враховуючи вищевикладене, приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню у повному обсязі, оскільки позивачем доведені, визнані відповідачем та підтверджені документально. Крім того, ч.1 ст.84 ЦПК України передбачено, що витрати, пов'язані з оплатою правової допомоги адвоката або іншого фахівця в галузі права, несуть сторони, крім випадків надання безоплатної правової допомоги. У зв'язку з цим, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь позивача понесені нею та документально підтверджені судові витрати за надання юридичної допомоги в сумі 400 грн.. На підставі викладеного та ст.ст. 180,182,191,198,199,200,201 Сімейного Кодексу України,

Outcome: approved