overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2014-06-16 00:00:00

Позивач звернулась до суду з позовом, в якому просила визнати дійсним укладений між нею з однієї сторони, та відповідачем з іншої сторони, договір купівлі-продажу № 670 від 06.03.2001 року, домоволодіння [ADDRESS]. Позивач просила про розгляд справи у її відсутності, вимоги позову підтримала. Відповідачі у судове засідання не з'явиався , про час та дату судового засідання повідомлені належним чином, заперечень проти позову не надали. Представник третьої особи у судове засідання не з'явився, заперечень проти позову не надав. Судом ухвалено про розгляд справи у відсутності учасників процесу, заочний розгляд справи, що відповідає вимогам ст. 294 ЦПК України. Обставини справи, встановлені судом. Згідно договору купівлі - продажу №670 від 06.03.2001 року, зареєстрованого Товарною біржею «Сангай», [PERSON] купила у [PERSON] домоволодіння [ADDRESS]. Сторонами виконані всі суттєві умови договору купівлі - продажу, передбачені ст. 224 ЦК УРСР. Продавець передав майно покупцю, а той в свою чергу передав продавцю обумовлену сторонами вартість майна. Відповідач від нотаріального посвідчення договору ухилився. При таких обставинах, в силу правил, встановлених ч. 2 ст. 47 ЦК УРСР, позовні вимоги підлягають задоволенню в повному обсязі. Строк позовної давності не порушений, так як про порушене право позивач дізнався тільки в даний час.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-11-05 00:00:00

Позивач звернулась до суду з позовом, в якому просила визнати дійсним укладений між нею з однієї сторони, та відповідачем з іншої сторони, договір купівлі-продажу від 20.10.1998 року, 42/100 частин житлового будинку [ADDRESS]. Позивач просила про розгляд справи у її відсутності, вимоги позову підтримала. Відповідач у судове засідання не з*явилась, заперечень проти позову не надала. Представник третьої особи Південна Товарна біржа у судове засідання не з'явився, заперечень проти позову не надав. Судом ухвалено про розгляд справи у відсутності учасників процесу. Обставини справи, встановлені судом. Згідно договору купівлі - продажу від 20.10.1998 року, зареєстрованого Товарна біржа «Нерухомість-Миколаїв», [PERSON] купила у [PERSON] 42/100 частин житлового будинку [ADDRESS]. Сторонами виконані всі суттєві умови договору купівлі - продажу, передбачені ст. 224 ЦК УРСР. Продавець передала майно покупцю, а той в свою чергу передав продавцю обумовлену сторонами вартість майна. Відповідач від нотаріального посвідчення договору ухилилась. При таких обставинах, в силу правил, встановлених ч. 2 ст. 47 ЦК УРСР, позовні вимоги підлягають задоволенню в повному обсязі. Строк позовної давності не порушений, так як про порушене право позивач дізнався тільки в даний час.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-05-21 00:00:00

Позивач звернулась до суду з позовом, в якому просила визнати дійсним укладений між нею з однієї сторони, та відповідачем з іншої сторони, договір купівлі-продажу від 30.12.1997 року, ? частини житлового будинку зі всіма прилеглими господарськими та побутовими будівлями та спорудами, розташованими на земельній ділянці площею 595 кв.м по [ADDRESS] Позивач просила про розгляд справи у її відсутності, вимоги позову підтримала. Відповідач у судове засідання не з*явилась, просила про розгляд справи у її відсутності, вимоги позову визнала. Третя особа у судов засідання не з*явилась, заперечень проти позову не надала. Судом ухвалено про розгляд справи у відсутності учасників процесу. Обставини справи, встановлені судом. Згідно договору купівлі - продажу від 30.12.1997 року, зареєстрованого Біржею нерухомості «Едвайс-Консульт», [PERSON] купила у [PERSON] ? частину житлового будинку зі всіма прилеглими господарськими та побутовими будівлями та спорудами, розташованими на земельній ділянці площею 595 кв.м по [ADDRESS] Сторонами виконані всі суттєві умови договору купівлі - продажу, передбачені ст. 224 ЦК УРСР. Продавець передала майно покупцю, а той в свою чергу передав продавцю обумовлену сторонами вартість майна. Відповідач від нотаріального посвідчення договору ухилилась. При таких обставинах, в силу правил, встановлених ч. 2 ст. 47 ЦК УРСР, позовні вимоги підлягають задоволенню в повному обсязі. Строк позовної давності не порушений, так як про порушене право позивач дізнався тільки в даний час.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-06-25 00:00:00

Позивач звернулась до суду з позовом, в якому просила визнати договір купівлі-продажу будинку №36-А по вул. Першій Слобідській в м. Миколаєві дійсним та визнати право власності на вказаний будинок за [PERSON] В подальшому позивач надала доповнення до позову, в яких просила встановити факт, що має юридичне значення, та визнати договір купівлі-продажу ? частини житлового будинку №36-А по вул. Першій Слобідській в м. Миколаєві від 29.05.1999 року, укладений між ним\~\~з однієї сторони, та [PERSON] з іншої сторони. Позивач\~\~просила про розгляд справи у її відсутності, вимоги заяви\~\~підтримала. Відповідачі\~\~у судове засідання не з'явилися, про час та місце судового засідання повідомлені належним чином, заперечень проти заяви не надали. Судом ухвалено про розгляд справи у відсутності сторін. Обставини справи, встановлені судом. Згідно договору дарування від 07.06.1984 року, посвідченого державним нотаріусом Першої Миколаївської державної нотаріальної контори [PERSON] за реєстровим номером №3-1971, [PERSON] подарувала [PERSON] ? частину житлового будинку з господарськими та побутовими спорудами №36-а по вул. Першій Слобідській в м. Миколаєві. Згідно договору купівлі - продажу від 29.05.1999 року, зареєстрованого товарною біржею «Нерухомість-Миколаїв», [PERSON] купив у [PERSON], ? частину житлового будинку з господарськими та побутовими спорудами №36-а по вул. Першій Слобідській в м. Миколаєві. 26.05.2007 року [PERSON] помер. Спадкоємцями після його смерті стали [PERSON] та [PERSON]. 12.03.2014 року [PERSON] померла. Спадкоємцем після її смерті є [PERSON] та [PERSON], який згідно заяви від 15.08.2014 року відмовився від належної йому частки у спадщині на корись його сина [PERSON]. [PERSON], яка діє від свого малолітнього сина [PERSON], звернулась до Третьої Миколаївської державної нотаріальної контори з заявою про прийняття спадщини. 11.03.2015 року в оформленні права на спадщину після смерті [PERSON] відмовлено, оскільки договір\~\~купівлі -продажу від 29.05.1999 року не було посвідчено нотаріально. Сторонами виконані всі суттєві умови договору купівлі - продажу, передбачені\~ст. 224 ЦК УРСР. Продавці передали майно покупцю, а той в свою чергу передав продавцям обумовлену сторонами вартість майна. [PERSON]\~\~\~від нотаріального посвідчення договору ухилилася. При таких обставинах, в силу правил, встановлених ч. 2\~ст. 47 ЦК УРСР\~, ч. 2 ст.\~220, ст.ст.\~316,\~317,\~319,\~655 ЦК України, вимоги заяви в частині визнання договору купівлі-продажу дійсним підлягають задоволенню. Вимоги заяви в частині встановлення факту, що має юридичне значення, задоволенню не підлягають, оскільки в ст. 256 ЦПК наведений невичерпний перелік юридичних фактів, які можуть бути встановлені в судовому порядку та визнання договору купівлі-продажу дійсним не входить до цього переліку юридичних фактів. За такого, позов підлягає частковому задоволенню.

Outcome: partial
Jurisdiction: civil
Date: 2014-05-14 00:00:00

Позивач звернулась до суду з позовом, в якому просила визнати за нею право власності на спадкове майно, що залишилось після смерті смерті чоловіка [PERSON] та складається із 4/100 часток домоволодіння, що знаходиться за адресою: [ADDRESS]. Позивач та її представник просили про розгляд справи у їх відсутності, вимоги позову підтримали. Відповідач у судове засідання не з'явився, просив про розгляд справи у його відсутності, вимоги позову визнав. Судом ухвалено про розгляд справи у відсутності учасників процесу. Обставини справи, встановлені судом. [PERSON] та [PERSON] перебували у шлюбі з 28.22.1987 року, від якого [INFO] народився син - [PERSON]. [PERSON] на праві власності належало 4/100 часток домоволодіння, що знаходиться за адресою: [ADDRESS]. [INFO] [PERSON] помер. Після його смерті відкрилась спадщина на 4/100 часток домоволодіння, що знаходиться за адресою: [ADDRESS]. 03.08.2012 року [PERSON] звернувся до приватного нотаріуса Миколаївського міського нотаріального округу [PERSON] з заявою про прийняття спадщини після смерті батька. Рішенням Центрального районного суду м. Миколаєва від 09.10.2013 року визначено [PERSON] додатковий строк у два місяці для прийняття спадщини після смерті чоловіка [PERSON], який помер [INFO]. 18.12.2013 року [PERSON] звернулась до приватного нотаріуса Миколаївського міського нотаріального округу [PERSON] з заявою про прийняття спадщини після смерті чоловіка [PERSON], який помер [INFO]. Згідно зі ст. ст. 1216, 1218 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємцям). До складу спадщини входять усі права та обов'язки, які належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини й не припинилися внаслідок його смерті. Відповідно до ст. ст 1258, 1261 ЦК України, спадкоємці за законом одержують право на спадкування почергово. У першу чергу спадкування за законом, після смерті спадкодавця, має той з подружжя, який його пережив. Згідно ч. 1 ст. 1267 ЦК України, частки у спадщині кожного із спадкоємців за законом є рівними. Згідно ч.ч. 1, 5 ст. 1269 ЦК України, спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини. Особа, яка подала заяву про прийняття спадщини, може відкликати її протягом строку, встановленого для прийняття спадщини. На підставі викладеного, враховуючи що з заявою про прийняття спадщини звернувся також син спадкодавця [PERSON], суд приходить до висновку, що за [PERSON] слід визнати право власності в порядку спадкування за законом після смерті чоловіка [PERSON], який помер [INFO] на 2/100 частини домоволодіння [ADDRESS], задовольнивши вимоги позову частково.

Outcome: partial
Jurisdiction: civil
Date: 2016-08-07 00:00:00

Позивач звернулась до суду з позовом, в якому просила визначити їй додатковий строк для подання заяви про прийняття спадщини до нотаріальної контори після смерті її діда, [PERSON], померлого 24.09.2004 року . Свої вимоги мотивувала тим, що строк звернення до нотаріальної контори пропустила з поважних причин. Сторони до суду не зявились, надали заяви про розгляд справи у їх відсутності. Позивач позов підтримала, відповідач та треті особи проти задоволення позову не заперечували. Суд вважає за можливе розглянути справу у відсутності сторін. Дослідивши докази, суд дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлені наступні факти та відповідні їм правовідносини. 24 вересня 2004 року помер дід позивачки, [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про його смерть серії 1-БП№158663 (а.с.7). Після його смерті відкрилася спадщина, яка складається з квартири [ADDRESS] (а.с.41-43, .46). У період з 25.06.2002 року по 10.09.2004 рік [PERSON] проживав з позивачкою [PERSON], потім у дочки [PERSON] (а.с.9). За життя, у 1996 році, [PERSON] залишив заповіт, яким все своє майно заповів позивачці, якій на той час було 13 років. (а.с.6). [PERSON] про даний заповіт було невідомо до недавнього часу. Спадкоємицями після смерті [PERSON] є треті особи у справі [PERSON] та [PERSON], але останні від оформлення спадщини відмовились, про що надали суду відповідні заяви. З довідки №772 від 22.03.2016 року Липоводолинської селищної ради вбачається, що постійним місцем проживання і реєстрації [PERSON], [INFO], який помер 24.09.2004 року, було смт [PERSON], 1-й [ADDRESS]. В зазначеному будинку разом з померлим проживали дочка [PERSON], зять [PERSON], онук [PERSON] (а.с.8). Відповідно до частини 1 статті 1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Згідно зі ст. 1269 ЦК України спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати до нотаріальної контори заяву про прийняття спадщини. Через те, що позивачці не було відомо про існування заповіту, остання вчасно не подала заяву про прийняття спадщини (а.с. 25) . Згідно ч. 3 ст. 1272 ЦК України за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини. Судом встановлено, що позивачка пропустила строк для прийняття спадщини з причин, які суд визнає поважними. Продовження строку прийняття спадщини не порушує будь-чиїх прав, не суперечить суспільним інтересам, а тому позов підлягає задоволенню.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-02-23 00:00:00

Позивач звернулась до суду з позовом, в якому просила встановити додатковий строк протягом двох місяців для подання нею заяви про прийняття спадщини після смерті [PERSON]. В обґрунтуванні своїх позовних вимог вона посилалась на той факт, що 27.03.2013 року її батько [PERSON] пропав, у зв»язку з чим [INFO] вона звернулась до Орджонікідзевського РВ ХМУ ГУМВС України у Харківській області з заявою про розшук батька. Проте, її заява не була зареєстрована належним чином, про що їй стало відомо під час чергового звернення у червні 2014р. до райвідділу, під час якого вона за фотокартками впізнала свого батька, і лише 18.06.2014р. у Харківському обласному бюро судово-медичної експертизи їй було видано довідку для пред»явлення до Відділу реєстрації актів цивільного стану для отримання свідоцтва про смерть. У зв»язку з цими діями, позивач не змогла у встановлений законом строк звернутися до нотаріальної контори з заявою про прийняття спадщини. У судове засідання позивач та відповідач не з»явились, надали заяву про слухання справи за їх відсутності. Зі згоди позивача, суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст.224 ЦПК України. Суд, дослідивши надані сторонами докази у їх сукупності, вважає позовну заяву такою, що підлягає задоволенню з наступних підстав. Згідно ст.1270 ЦК України для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. Частиною 3 ст.1272 ЦК України передбачено, що за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини. Судом встановлено, що [PERSON] було відмовлено у заведенні спадкової справи та видачі свідоцтва про право на спадщину листом від 14.0.10.2014р. за № 4834/01-16 Четвертої Харківської державної нотаріальної контори через пропуск шестимісячного строку, встановленого для звернення до нотаріальної контори про прийняття спадщини. Проте, суд вважає, що [PERSON] було пропущено вищевказаний строк з поважної причини, оскільки вона дізналась про смерть батька - [PERSON], який помер [INFO] лише 10.06.2014р. під час пред»явлення особи для впізнання у Київському РВ ХМУ ГУМВС України в Харківській області. 18.06.2014р. Харківське обласне бюро судово-медичної експертизи листом № 7 направило відповідне повідомлення до Відділу державної реєстрації актів цивільного стану по м.Харкову реєстраційної служби Харківського міського управління юстиції. 18 вересня 2014 року [PERSON] було видано свідоцтво про смерть [PERSON], який помер [INFO], про що 16 травня 2013 року було складено відповідний актовий запис під № 6835 Відділом державної реєстрації актів цивільного стану по м.Харкову. Отже, суд вважає, що [PERSON] з поважної причини було пропущено строк для прийняття спадщини після смеріт батька і їй слід визначити додатковий строк для прийняття спадщини. На підставі наведеного та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2019-11-04 00:00:00

Позивач звернулась до суду з позовом, в якому просила зобов`язати ГУНП в Луганській області надати до Лисичанської міської ради клопотання про виключення жилого приміщення, а саме квартири [ADDRESS] , з числа службових, зобов`язати Лисичанську міську раду після надходження клопотання про виключення квартири [ADDRESS] , з числа службових прийняти відповідне рішення. В обґрунтування позову зазначила, що 03.11.2003 по 06.11.2015 позивачка працювала в органах внутрішніх справ України, а з 07.11.2015 по даний час працює в Національній поліції України. Станом на 09.06.2017 вислуга років складає: 13 років 7 місяців. Позивачка зі своєю родиною зареєстрована та проживає в квартирі [ADDRESS] . Вказана [ADDRESS] належить відповідачу, має статус службової та була надана позивачці у користування. Оскільки позивачка пропрацювала в організації, що надала їй службове приміщення більш ніж 13 років, вважає, що має право на постійне користування цим жилим приміщенням. Проте для можливості постійного користування та подальшої приватизації вказаної квартири необхідно зняти з неї статус службового житла. У квітні 2017 року позивачка звернулась до відповідача щодо необхідності звернення до Лисичанської міської ради з клопотанням про виключення жилого приміщення з числа службових, проте отримала відмову. Вважає, що відповідач своєю необґрунтованою відмовою перешкоджає реалізувати право на отримання в постійне користування житла. Позивачка в судовому засіданні позовні вимоги підтримала, дала пояснення, аналогічні викладеному у позові. Представник відповідача виконавчого комітету Лисичанської міскради Перепелиця Т.Д. проти позову заперечувала, надала суду письмові заперечення та усно пояснила, що на підставі клопотання ГУНП в Луганській області,

Outcome: dismissed
Jurisdiction: civil
Date: 2017-10-29 00:00:00

Позивач звернулась до суду з позовом, в якому просила розірвати шлюб, зареєстрований між сторонами 14.06.2014 року Відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Житомирського міського управління юстиції у Житомирській області, актовий запис №867 та неповнолітнього сина залишити на проживання з позивачем. 27.10.2017 року сторони, подали заяви про розгляд справи без їх участі, в яких позивач підтримала, а відповідач визнав позовні вимоги. Оскільки в матеріалах справи зібрано достатньо доказів про взаємовідносини сторін, суд вважає за можливе розглянути справу у відсутності сторін на підставі вимог ст. ст. 158, 169 ЦПК України. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного висновку. Судом встановлено, сторони перебувають у шлюбі з 14.06.2014 року, зареєстрованому Відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Житомирського міського управління юстиції у Житомирській області, відповідно до свідоцтва про шлюб серії І-ТП №113831. Від шлюбу сторони двох мають неповнолітнього сина [PERSON], [INFO]. Згідно норм\~ ст. 51 Конституції України\~ та\~ ст. 24 Сімейного Кодексу України\~ шлюб ґрунтується на вільній згоді дружини і чоловіка, примус до шлюбу не допускається. Відповідно до\~ ст. 55 СК України\~ дружина та чоловік зобов'язані спільно піклуватись про побудову сімейних відносин між собою та іншими членами сім'ї на почуттях взаємної любові, поваги, дружби, взаємодопомоги. Чоловік зобов'язаний утверджувати в сім'ї повагу до матері. Дружина зобов'язана утверджувати в сім'ї повагу до батька. Дружина та чоловік відповідальні один перед одним, перед іншими членами сім'ї за свою поведінку в ній. Згідно ч. 3\~ ст. 56 СК України\~ кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до збереження шлюбних відносин є порушенням права чоловіка, дружини на свободу та особисту недоторканість. Відповідно до ч. 3\~ ст. 105 СК України\~ шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до\~ ст. 110 цього Кодексу. Позивач скористався даним правом та звернувся до суду з вказаним позовом. Беручи до уваги викладене, суд вважає, що подальше спільне життя і збереження шлюбу суперечитиме інтересам сторін, що відповідно до ст. 112 Сімейного кодексу України є підставою для розірвання шлюбу, а тому позовна заява підлягає до задоволення. Крім того, відповідно до ч. 1 ст. 88 ЦПК України з відповідача підлягає стягненню на користь позивача судовий збір в сумі 640,00 грн.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-12-18 00:00:00

Позивач звернулась до суду з позовом, в якому просила розірвати шлюб, зареєстрований між сторонами 19.08.2015 року. В обгрунтування позовних вимог, позивач пояснив, що за час спільного життя та перебування в шлюбі сторони спільних дітей не мають, сімейне життя поступово погіршувалось, що в кінцевому результаті призвело до фактичного припинення шлюбних відносин. Від представника позивача [PERSON] надійшла заява про розгляд справи без його участі, позовні вимоги підтримав та просив задовольнити. Від відповідача надійшла заява про розгляд справи без її участі. Позовні вимоги визнала та не заперечувала проти розірвання шлюбу. Враховуючи те, що в матеріалах справи зібрано достатньо доказів про взаємовідносини сторін, суд вважає за можливе розглянути справу у відсутності сторін. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного висновку. Судом встановлено, відповідно до оригіналу свідоцтва про шлюб серії [NUMBER], сторони перебувають в шлюбі, зареєстрованому Відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Житомирського міського управління юстиції в Житомирській області 19.08.2015 року, про що складено відповідний актовий запис №1711. Згідно ст. 51 Конституції України та ст. 24 Сімейного Кодексу України шлюб ґрунтується на вільній згоді дружини і чоловіка, примус до шлюбу не допускається. Відповідно до ст. 55 СК України дружина та чоловік зобов'язані спільно піклуватись про побудову сімейних відносин між собою та іншими членами сім'ї на почуттях взаємної любові, поваги, дружби, взаємодопомоги. Чоловік зобов'язаний утверджувати в сім'ї повагу до матері. Дружина зобов'язана утверджувати в сім'ї повагу до батька. Дружина та чоловік відповідальні один перед одним, перед іншими членами сім'ї за свою поведінку в ній. За приписами ч. 3 ст. 56 СК України кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до збереження шлюбних відносин є порушенням права чоловіка, дружини на свободу та особисту недоторканість. Відповідно до ч. 3 ст. 105 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до ст. 110 цього Кодексу. Відповідно до ст. 141 Сімейного Кодексу України мати, батько, мають рівні права та обов'язки щодо дитини, розірвання шлюбу між батьками не впливає на обсяг їхніх праві не звільняє від обов'язків щодо дитини. На підставі викладеного, оскільки сторони не бажають зберегти шлюб, суд приходить до висновку, що подальше спільне життя і збереження шлюбу суперечитиме інтересам сторін, що відповідно до ст. 112 Сімейного кодексу України є підставою для розірвання шлюбу. Крім того, беручи до уваги, що між сторонами відсутній спір щодо визначення місця проживання дітей та оскільки відповідач не заперечував щодо залишення дітей на виховання позивача, суд вважає, що позовна заява підлягає до задоволення.

Outcome: approved