Jurisdiction: civil
Date: 2016-11-22 00:00:00

Позивач звернулась до суду з даним позовом, в якому просить визнати відповідача таким, що втратив право користування належним її житловим приміщенням квартирою, розташованою за адресою: [ADDRESS]. Свої вимоги мотивує тим, що відповідно до свідоцтва про право власності на нерухоме майно від 3 травня 1988 року серії 3-1644 вона є власником вище зазначеної квартири, в якій і по сьогоднішній день проживає та продовжує бути зареєстрованою. Разом з нею в даній квартирі зареєстровані її син [PERSON], а також відповідач, яка фактично за місцем реєстрації не проживає. Місце фактичного проживання відповідача невідоме. Фактично відповідач не проживає за місцем реєстрації вже понад пять років. Така поведінка відповідача спричиняє [PERSON], як власнику, певні незручності та порушує її права, як власника, надані позивачу діючим законодавством, що змушує [PERSON] звернутись до суду. В судове засідання позивач не зявились. Надала суду письмову заяву в якій \~на задоволенні позовних вимогах наполягає і просить справу розглядати без їх участі. Не заперечує проти винесення заочного рішення. Відповідач в судове засідання не зявилась, про час та місце розгляду справи повідомлялась належним чином - через оголошення у пресі. Зі згоди позивача, судом ухвалено слухати справу у відсутність відповідача заочно, згідно до ст. 224 ЦПК України. Суд перевіривши матеріали справи, вважає позов таким, що підлягає частковому задоволенню з наступних підстав: Судом встановлено, що позивачці [PERSON] відповідно до договору купівлі-продажу від 03 травня 1988 року належить квартира, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] (а.с.11-12). Як вбачається з довідки про реєстрацію місця проживання особи виданою відділом реєстрації місця проживання управління ЦНАП у м. Суми Сумської області в квартирі [ADDRESS] з 30.07.2011 року зареєстрований відповідач [PERSON], (а.с.18) дана обставина також підтверджується і записом у будинковій книзі (а.с.19-24). Відповідно акту, складеного представником житлового органу у присутності двох свідків, відповідач не проживає у зазначеній квартирі з липня 2011 р. (а.с.9) Отже відповідач в зазначеній квартирі не проживає більше шести місяців, а саме понад пять років, не сплачує плату за комунальні послуги, не несе інших витрат по утриманню квартири, не приймає участі у спільному побуті. Таким чином, між сторонами склалися цивільно-правові правовідносини, які регулюються Цивільним кодексом України. Відповідач не надав суду будь-яких належних доказів того, що він не мешкає в зазначеній квартирі з поважних причин тощо. Відповідно до ч. 1ст. 71 ЖК Українипри тимчасовій відсутності наймача або членів його сімї за ними зберігається жиле приміщення протягом шести місяців. Згідност. 72 ЖК Українивизнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням внаслідок відсутності цієї особи понад встановлені строки, провадиться в судовому порядку. У відповідності зі ст. 150 ЖК України громадяни, що мають у приватній власності квартиру, користуються нею для особистого проживання й вправі розпоряджатися цією власністю за своїм розсудом. Згідно зі ст. 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном. Згідно з ч. 1 ст. 321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Виходячи з викладеного, судом встановлено, що позивач [PERSON] є власником квартири, що розташована за адресою: [ADDRESS], але позбавлена можливості у повній мірі використовувати своє право власності у звязку з тим, що в зазначеній квартирі зареєстрований відповідач [PERSON], яка фактично в ній не проживає, її реєстрація перешкоджає власнику користуватися своїм майном, що порушує її права власника, тим, що вона змушена здійснювати оплату комунальних послуг за відповідача та ін. Викладені обставини підтверджуються матеріалами справи. За таких обставин суд вважає позовні вимоги обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню. Крім того, в силу ст. 88 ЦПК України, з відповідача підлягає стягненню на користь позивача сума сплаченого ним судового збору в розмірі 551 грн. 20коп. На підставі викладеного та ст. ст. 321, 391, 405 ЦК України,

Outcome: approved