overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2017-01-24 00:00:00

Позивач звернувся з позовом про визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням. Свої вимоги мотивує тим, що він зареєстрований в [ADDRESS] Крім нього, в квартирі зареєстровані його мати [PERSON], [INFO] та відповідачі у справі. Відповідачі тривалий час не проживають на спірній житловій площі. Всі обов'язки, що випливають з договору найму житлового приміщення, він виконує самостійно. Перешкод у проживанні в зазначеній квартирі відповідачам ніхто не чинить. Вважає, що відповідачі втратили право користування житловим приміщенням в спірній квартирі, так як не проживають в ній без поважних причин понад шість місяців. В судовому засіданні позивач підтримав позовні вимоги і просив їх задовольнити. Відповідачі в судове засідання не з`явились повторно, про день розгляду справи повідомлялись належним чином. Суд, заслухавши позивача та дослідивши матеріали справи, приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Матеріалами справи встановлено, що позивач є власником квартири [ADDRESS] . Крім позивача, в квартирі зареєстровані його донька [PERSON], мати [PERSON] та відповідачі у справі [PERSON] і [PERSON] Згідно акту-довідки №196 від 14.09.2016 року, складеного комісією ЖЕД-109, відповідачі не проживають на спірній житловій площі з 12.03.2016 року. З відповіді директора Комунального некомерційного підприємства «Центр первинної медико-санітарної допомоги №1» Голосіївського району м.Києва №625 від 24.11.2016 року на адвокатський запит вбачається, що в обліковій документації амбулаторії ЗРСМ №5 КНП «ЦПМСД №1» не зареєстровано звернення за медичною допомогою гр. [PERSON] та [PERSON], які зареєстровані в [ADDRESS], за останні 5 років на диспансерному обліку не значаться. З відповіді в.о. начальника Голосіївського УП ГУ НП у м.Києві №424-аз/125/47/2016 від 10.10.2016 року вбачається, що [PERSON] та [PERSON] із заявами та повідомленнями з приводу перешкод в користуванні квартирою за адресою: [ADDRESS] не звертались. Відповідно до ст.391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном. Так як відповідачі не є членами сім`ї власника, до спірних правовідносин слід застосовувати положення ст.71 ЖК України. Відповідно до ст.71 ЖК України при тимчасовій відсутності наймача або членів його сім`ї за ними зберігається жиле приміщення протягом шести місяців. Згідно ст.72 ЖК України визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням внаслідок відсутності цієї особи понад встановлені строки, провадиться в судовому порядку. За таких обставин суд приходить до висновку, що відповідачі не проживають на спірній житловій площі понад шість місяців без поважних причин, а тому їх слід визнати такими, що втратили право користування житловим приміщенням на підставі ст.71 ЖК України. Враховуючи наведене, та,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-01-22 00:00:00

Позивач звернувся з позовом про визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням. Свої вимоги мотивує тим, що йому та членам його сім`ї [PERSON], [PERSON], [PERSON] на праві спільної власності належить в рівних частках квартира [ADDRESS]. 07.10.2014 року за згодою співвласників в квартирі був зареєстрований відповідач [PERSON]. З моменту реєстрації відповідач в квартирі не проживав і не проживає на даний час. Місце його проживання чи перебування ні йому, ні членам його сім`ї не відоме. Вважає, що відповідач втратив право користування спірним житловим приміщенням так, як не проживає у ньому з 2014 року без поважних причин, і просить постановити про це рішення. В судовому засіданні представник позивача підтримала позовні вимоги і просить їх задовольнити. Відповідач в судове засідання не з`явився повторно, про день розгляду справи повідомлявся належним чином. Причина його неявки суду не відома. Суд, заслухавши представника позивача та, дослідивши матеріали справи, приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Матеріалами справи встановлено, що квартира [ADDRESS] належить на праві власності позивачу та членам його сім`ї [PERSON], [PERSON], [PERSON] в рівних частках. З довідки ф.№3 від 19.01.2017 року, виданої ОСББ «МЖК Горького 165», вбачається, що відповідач був зареєстрований в спірній квартирі 07.10.2014 року. З актів комісії ОСББ «МЖК Горького 165» від 30.09.2015 року, від 30.12.2015 року, від 29.02.2016 року та від 27.07.2016 року вбачається, що відповідач на спірній житловій площі не проживає з жовтня 2014 року. Як видно з довідки ОСББ «МЖК Горького 165» №17 від 27.07.2016 року, відповідач з усними чи письмовими заявами про його тимчасову відсутність та збереження за ним місця проживання у квартирі за місцем реєстрації та заявами про те, що йому чиняться перешкоди в користуванні квартирою, що знаходиться за адресою: [ADDRESS]. Відповідно до ст.405 ч.2 ЦК України член сім`ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім`ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом. За таких обставин суд приходить до висновку, що відповідач не проживає на спірній житловій площі понад один рік без поважних причин, а тому його слід визнати таким, що втратив право користування житловим приміщенням на підставі ст. 405 ч.2 ЖК України. Враховуючи наведене, та,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2018-09-24 00:00:00

Позивач звернувся з позовом про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням. Свої вимоги мотивує тим, що вона є власником квартири [ADDRESS], що підтверджується свідоцтвом про право власності. Крім нього, у спірній квартирі зареєстровані його дружина [PERSON], син [PERSON], та брат дружини відповідач [PERSON], якому відповідач надав дозвіл на реєстрацію. Відповідач фактично не вселявся у спірне житло та жодного дня в ній не проживав, а з 09.09.2016 року набув право власності на власне житло, проте в добровільному порядку з реєстрації у належній позивачу квартирі не знімається та причин не пояснює. Вважає, що відповідач втратив право користування спірним житловим приміщенням і просить ухвалити про це рішення. В судовому засіданні представник позивача підтримав позовні вимоги в повному обсязі. Відповідач в судове засідання не з`явився повторно, про день та час розгляду справи повідомлявся належним чином. Суд, заслухавши позивача, показання свідків та дослідивши матеріали справи, приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Матеріалами справи встановлено, що позивач є власником [ADDRESS], що підтверджується свідоцтвом про право власності. Разом із позивачем у спірній квартирі зареєстровані його дружина [PERSON], син [PERSON] та брат дружини відповідач [PERSON], якому відповідач надав дозвіл на реєстрацію. Згідно показів свідка [PERSON], котрий орендує спірне житло у позивача з 2014 року, відповідач [PERSON] в квартирі не проживає, ніколи в ній не з`являвся, його ресі в квартирі відсутні. Згідно показів свідка [PERSON], відповідач є братом його матері та був зареєстрований у спірному житлі з метою полегшення працевлаштування, проте ніколи в квартиру не вселявся та не жив у ній. За таких обставин суд приходить до висновку, що відповідач не проживає на спірній житловій площі понад один рік без поважних причин, а тому його слід визнати таким, що втратив право користування житловим приміщенням на підставі ст. 405 ЦК України. Враховуючи наведене та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-09-17 00:00:00

Позивач звернувся з позовом про визнання права власності на 2/5 частини в житловий будинок в порядку спадкування за законом після смерті [INFO] року батька [PERSON] і за заповітом після смерті [INFO] року [PERSON], якій розташований за адресою [ADDRESS], Новоселицького району. Він своєчасно прийняв спадщину вступивши в управління і володіння спадковим майном і звернувся до нотаріальної контори з заявою про прийняття спадщини. Але нотаріус відмовив у видачі свідоцтва посилаючись на відсутність правовстановлюючих документів після смерті [PERSON] і [PERSON]. В процесі розгляду справи по суті позивач підтримав позовні вимоги в повному обсязі і просить суд позов задовольнити. Відповідачі в попередньому судовому засіданні позов визнали в повному обсязі і звернулись до суду з заявою про подальший розгляд справи у їх відсутність. Судом встановлено, що спірне господарство станом на 1990 - 1991 рік відносилось до типу колгоспного двору членами якого були п'ятеро осіб а тому суд вважає, що після смерті [INFO] року батька [PERSON] і за заповітом після смерті [INFO] року [PERSON] відкрилась спадщина по 1/5 частині в житловий будинок літер А, сарай літер В, гараж літер Б, літній кухні літер Г, сарай літер Д, навіс літер Е, лазні літер Є, сарай літер Ж,З,І,Ї, навііс літер К, вбиральні літер Л, погріб літер Пг, огорожі №1,2 розташований по [ADDRESS] Новоселицького району, яку прийняв своєчасно як спадкоємець за законом після смерті [INFO] року батька [PERSON] і за заповітом після смерті [INFO] року [PERSON]. Cуд оцінюючи у сукупності викладені докази враховуючи, що відповідачі визнають позов в повному обсязі, що не суперечить закону і встановленим обставинам по справі дійшов висновку, що позов слід задовольнити і відповідно до ст..529,549 ЦК України ( в редакції 1963 року) ст..1223 ЦК України визнати за [PERSON] право власності на 2/5 частину в житловий будинок літер А, сарай літер В, гараж літер Б, літній кукхіні літер Г, сарай літер Д, навіс літер Е, лазні літер Є, сарай літер Ж,З,І,Ї, навііс літер К, вбиральні літер Л, погріб літер Пг, огорожі №1,2 розташований по [ADDRESS] Новоселицького району, після смерті [INFO] року [PERSON]. На підставі ст. 392, 1223,1261,1268,1270 ЦК України, ст..529,549 ЦК України ( в редакції 1963 року). суд

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-02-23 00:00:00

Позивач звернувся з позовом про визначення додаткового строку для прийняття спадщини, обґрунтовуючи вимоги тим, що [INFO] помер його батько - [PERSON]. Після його смерті залишилась спадщина у вигляді земельної ділянки. Спадкоємцем за законом першої черги є він, оскільки є рідним сином померлого. Вчасно до нотаріуса із заявою про прийняття спадщини він не звернувся із незалежних від нього причин, а саме отримав свідоцтво про смерть батька лише в 2014 році, в зв'язку з чим був позбавлений можливості підтвердити факт відкриття спадщини. На теперішній час має намір офіційно оформити на себе спадкове майно, тому просить визначити додатковий строк для подачі заяви про прийняття спадщини. В судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримав та просив позов задовольнити. Представник відповідача надав до суду заяву про не запереченя проти задоволення позову. Заслухавши пояснення сторін, вивчивши матеріали справи, оцінивши зібрані докази, суд приходить до висновку про необхідність задоволення вищевказаних вимог за наступних підстав. Відповідно до ст. 1272 ЦК України, особа, що з поважних причин пропустила строк для подачі заяви про прийняття спадщини, може подати позов до суду про призначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини. Відповідно до свідоцтва про смерть серії [NUMBER] [PERSON] помер [INFO]. Заповіт останнім не складався. Згідно свідоцтва про народження [NUMBER] позивач є сином [PERSON] Таким чином в судовому засіданні підтверджено факт родинних відносин між позивачем і спадкодавцем, а отже позивач має право на спадкування за законом після смерті свого батька в порядку ст. 1261 ЦК України. Враховуючи вищенаведене, беручи до уваги той факт, що обставини пропущення встановленого строку є поважними, суд вважає, що є всі підстави для визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-01-21 00:00:00

Позивач звернувся з позовом про визначення додаткового строку для прийняття спадщини, обґрунтовуючи вимоги тим, що [INFO] року померла гр. [PERSON], після смерті якої залишилась спадщина у вигляді земельної ділянки. 05.11.2003 року державним нотаріусом Великоолександрівського районного нотаріального округу було посвідчено заповіт, згідно якого [PERSON] заповіла позивачу [PERSON] земельну ділянку. Вчасно до нотаріуса із заявою про прийняття спадщини позивач не звернувся із незалежних від нього причин, а саме йому не було відомо про смерть [PERSON], так як він через роботу виїхав з постійного місця проживання та не підтримував зв'язок з померлою, у зв'язку з чим був позбавлений можливості підтвердити факт відкриття спадщини. На теперішній час має намір офіційно оформити на себе спадкове майно, тому просить визначити додатковий строк для подачі заяви про прийняття спадщини. У судовому засіданні представник позивача [PERSON] позовні вимоги підтримав та просив позов задовольнити. Представник відповідача Яцушко Є. І. у судовому засіданні позовні вимоги визнала, проти задоволення позову не заперечувала. Заслухавши пояснення сторін, вивчивши матеріали справи, оцінивши зібрані докази, суд приходить до висновку про необхідність задоволення вищевказаних вимог за наступних підстав. Відповідно до ст. 1272 ЦК України, особа, що з поважних причин пропустила строк для подачі заяви про прийняття спадщини, може подати позов до суду про призначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини. Відповідно до свідоцтва про смерть серії [NUMBER], виданого відділом реєстрації актів цивільного стану Голопристанського районного управління юстиції Херсонської області, [PERSON] померла [INFO] року. 05 листопада 2003 року [PERSON] склала заповіт, згідно якого після своєї смерті заповідає [PERSON] належну їй на підставі Державного акту серії ІІІ-ХС №029921 на праві приватної власності на землю, земельну ділянку, площею 15,8564 га. [PERSON] пропустив передбачений чинним законодавством строк для прийняття спадщини і просить суд визначити йому додатковий строк, достатній для подання заяви про прийняття спадщини. Згідно з ч. 3 ст. 1272 ЦК України за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини. З позову вбачається, що [PERSON] не знав про смерть заповідача, так як виїхав з постійного місця проживання на роботу, у зв'язку з чим втратив зв'язок з померлою. Враховуючи той факт, що позивач набув право на звернення до нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини як спадкоємець за заповітом, з поважних причин пропустив шестимісячний строк для прийняття спадщини, суд вважає, що позивачу слід надати додатковий строк для подачі заяви про прийняття спадщини після смерті [PERSON], тривалістю два місяці.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-09-01 00:00:00

Позивач звернувся з позовом про виключення з актового запису про народження дитини відомостей про батька. Свої вимоги мотивує тим, що перебував у шлюбі з відповідачем, який зареєстровано 06 липня 1999 року. 16 січня 2012 року шлюб розірвано. [INFO] відповідач народила сина [PERSON]. Він був записаний батьком дитини, так як з часу розірвання шлюбу і до народження дитини не минуло 10 місяців. Однак, він не є біологічним батьком дитини. Просить виключити з актового запису № 37 від 05 червня 2012 року про народження [PERSON], [INFO] вчиненого відділом реєстрації актів цивільного стану Галицького районного управління юстиції Івано-Франківської області, відомості про батька [PERSON]. В судове засідання позивач не з`явився, про день розгляду справи повідомлений належним чином, подав до суду заяву про розгляд справи за його відсутності, в якій зазначає, що позовні вимоги підтримує і просить їх задовільнити. Відповідач з позово визнала. Пояснила, що дійсно народила сина [PERSON] після розірвання шлюбу з позивачем, але позивач не є батьком дитини. Не заперечує проти виключення з актового запису про народження дитини відомостей про батька [PERSON]. Суд, заслухавши відповідача, та дослідивши матеріали справи приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Матеріалами справи встановлено, що згідно свідоцтва про народження та витягу з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про державну реєстрацію народження, згідно актового запису №37 від 05 червня 2012 року про народження [PERSON], [INFO] вчиненого відділом реєстрації актів цивільного стану Галицького районного управління юстиції Івано-Франківської області, батьком в порядку ст. 135 СК України вписаний [PERSON]. Відповідно до ч. 1 ст.136 СК України, особа, яка записана батьком дитини відповідно до статей 122, 124, 126 і 127 цього Кодексу, має право оспорити своє батьківство, пред'явивши позов про виключення запису про нього як батька з актового запису про народження дитини. Відповідно до ч. 1 ст.136 СК України, у разі доведення відсутності кровного споріднення між особою, яка записана батьком, та дитиною суд постановляє рішення про виключення відомостей про особу як батька дитини з актового запису про її народження. Відповідно до ч. 1 ст. 61 ЦПК України, обставини, визнані сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі, не підлягають доказуванню. Суд вважає доведеною обставину відсутності кровного споріднення між позивачем та дитиною [PERSON], [INFO], так як вона визнана сторонами, в зв'язку з чим приходить до висновку про необхідність виключення з актового запису про народження дитини відомостей про позивача як батька. Враховуючи наведене, та,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2020-09-13 00:00:00

Позивач звернувся з позовом про виключення запису як батька з актового запису про народження дитини. Позовну заяву мотивував тим, що з 20.08.2005 року між сторонами укладено шлюб. [INFO] відповідачка народила сина [PERSON] , який на підставі ч.1 ст.122 Сімейного кодексу України був записаний на позивача по справі. Спільне життя з відповідачем не склалося, і заочним рішення Драбівського районного суду Черкаської області від 26.08.2011 року їх шлюб був розірваний. Наприкінці грудня 2019 року відповідачка повідомила позивача, що він не є біологічним батьком дитини, у зв?язку з чим він змушений звернутися до суду за захистом своїх прав та інтересів. Представник позивача в судовому засіданні позов підтримав, просив суд його задовольнити. Відповідач [PERSON] позовні вимоги визнала, пояснила, що дійсно позивач не є батьком дитини. Відповідач Драбівський районний відділ державної реєстрації актів цивільного стану Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) в судове засідання не з?явився. Дослідивши матеріали справи, вислухавши представника позивача, відповідачку, свідка суд дійшов до наступного. Згідно копії свідоцтва про шлюб [PERSON] та [PERSON] уклали шлюб 20.09.2005 року. Після укладення шлюбу дружина отримала прізвище [PERSON] . Від шлюбу у подружжя народився син [PERSON] , [INFO] , про що свідчить копія свідоцтва про його народження. Рішенням Драбівського районного суду Черкаської області від 26.08.2011 року шлюб між сторонами було розірвано. Допитана в якості свідка відповідач [PERSON] пояснила суду, що після народження першої дитини дочки вони з відповідачем перестали спільного проживають. Вона проживала кілька місяців з іншим чоловіком, від якого завагітніла та народила сина [PERSON] . Батьком дитини записала [PERSON] , осільки на той час вона перебувала з ним у зареєстрованому шлюбі, хоча він не є біологічним батьком дитини. Відповідно до ч.1, 2 ст. 136 СК України особа, яка записана батьком дитини відповідно до статей 122, 124, 126 і 127 цього Кодексу, має право оспорити своє батьківство, пред`явивши позов про виключення запису про нього як батька з актового запису про народження дитини. У разі доведення відсутності кровного споріднення між особою, яка записана батьком, та дитиною суд постановляє рішення про виключення відомостей про особу як батька дитини з актового запису про її народження. Враховуючи визнання відповідачем [PERSON] позову, а також її покази в якості свідка, суд вважає доведеним факт, що [PERSON] не є біологічним батьком [PERSON] , тому позовні вимоги підлягають задоволенню. Судові витрати слід стягнути з відповідача [PERSON] на користь держави, оскільки позивач був звільнений від сплати судового збору при подачі позову.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-06-20 00:00:00

Позивач звернувся з позовом про відшкодування матеріальних збитків, завданих кримінальним правопорушенням, зазначивши, що 24.11.2015 року до Коростенського ВП ГУНП в Житомирській області звернувся начальник Станційно-лінійної дільниці №1 (м.Коростень) районного центру телекомунікацій № 211 Житомирської філії ПАТ «Укртелеком» [PERSON] із заявою про крадіжку 75 метрів кабелю ТППеп 50х2х0,4 та умисне пошкодження шляхом перерізання у двох місцях кабелів ТППеп 30х2х0,4 на горищі п`ятиповерхового будинку №18 по вул.КЛібкнехта в м.Коростені, в результаті чого Публічному акціонерному товариству «Укртелеком» в особі Житомирської філії було завдано матеріальних збитків на суму 4870,00 гривень. Просив стягнути з відповідача вказану суму матеріальної шкоди. Представник позивача свої вимоги підтримав з вищезазначених підстав та просив їх задовольнити, подавши про це письмову заяву. Відповідач, будучи належним чином повідомленим про час та місце проведення судового засідання, до суду не з'явився, свої пояснення та заперечення не надав. За таких обставин, суд за згодою позивача провів розгляд справи\~\~заочно. Дослідивши письмові матеріали та проаналізувавши їх в сукупності, суд дійшов висновку про наступне: Судом встановлено, що між сторонами виник спір про відшкодування матеріальних збитків, завданих кримінальним правопорушенням. 24.11.2015 року близько 14 години [PERSON], перебуваючи на горищі п`ятиповерхового будинку №18 по вул.К.Лібкнехта в м.Коростені, маючи умисел на таємне викрадення чужого майна, шляхом вільного доступу таємно викрав 70 метрів кабелю зв`язку ТПП 30х2 та 75 метрів кабелю зв`язку ТПП 50х2, який належав ПАТ «Укртелеком», чим заподіяв матеріального збитку підприємству на суму 3844,00 гривень. Вироком Коростенського міськрайонного суду від 03.03.2016 року по справі №279/364/16-к встановлена вина відповідача у вчиненні таємного викрадення майна позивача. ПАТ «Укртелеком» в особі Житомирської філії був виготовлений кошторис відновлення кабелю в зв`язку з його викраденням за адресою: м.Коростень вул.К.Лібкнехтав,18, згідно якого вартість робіт на відновлення зв`язку склала 4870,00 гривень. Вказана сума відповідачем не оспорена. Відповідно до ст.1166,ч.1 ЦК України, майнова шкода, завдана майну юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Враховуючи вищевказане, позовні вимоги підлягають задоволенню. Згідно ст.5,ч.1,п.6 Закону України «Про судовий збір» від сплати судового збору звільняються позивачі - у справах про відшкодування матеріальних збитків, завданих внаслідок вчинення кримінального правопорушення, дані витрати покладаються на відповідача у справі. На підставі викладеного,

Outcome: approved