Jurisdiction: civil
Date: 2021-08-26 00:00:00

Позивач звернулась до суду з позовом до відповідача про розірвання шлюбу, зареєстрованого 29 вересня 2007 року. В обґрунтування позовних вимог посилається на те, що 29 вересня 2007 року уклала шлюб з відповідачем, від даного шлюбу мають сина [PERSON] , [INFO] . Подружні стосунки не склалися через різні характери, погляди на шлюб та побудову сімейних відносин, що призвело до втрати почуттів, припинення шлюбних відносин. З 2017 року сторони проживають окремо. Ухвалою суду від 05 липня 2021 року відкрито провадження, справу призначено до розгляду в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін. Позивач в судове засідання не з`явилась, подала до суду заяву про розгляд справи у її відсутність, позовні вимоги підтримала в повному обсязі.. Відповідач в судове засідання не з`явився, про розгляд справи повідомлений належним чином, про причини неявки суду не повідомив, відзив на позов не подав. За таких обставин, відповідно до ст.223 ЦПК України, суд вважає можливим розглянути справу у відсутності сторін та відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу. Суд, дослідивши матеріали справи, приходить до висновку, що позов є обґрунтованим і підлягає задоволенню на підставі наступного. Сторони перебувають у шлюбі з 29 вересня 2007 року, шлюб зареєстрований виконавчим комітетом Башмачанської сільської ради Солонянського району Дніпропетровської області, актовий запис №13, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER] від 07 квітня 2021 року. [INFO] у сторін народився син [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] від 07 квітня 2021 року, видане відділом державної реєстрації актів цивільного стану по Дніпровському, Солонянському районах Південно - Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Дніпро). Позивач зазначає, що сімейне життя не склалося, з 2017 року мешкають з відповідачем окремо, спільного господарства не ведуть. Зазначає, що збереження шлюбу суперечить їх інтересам. Спір про поділ майна відсутній. Дитина після розірвання шлюбу залишиться проживати з позивачем. За змістом положень ч. 1 ст. 24 Сімейного Кодексу України, шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Згідно ч.ч. 3, 4 ст. 56 Сімейного Кодексу України, кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження, є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканність і може мати наслідки, встановлені законом. Відповідно до ч. 1 ст. 110 Сімейного кодексу України, позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. За вищенаведених обставин суд приходить до висновку, що шлюб сторін існує лише формально, поновлення шлюбних відносин є неможливим, подальше збереження шлюбу суперечило б інтересам сторін та їх сина, тому позовні вимоги підлягають задоволенню. Відповідно до ст. 113 СК України особа, яка змінила своє прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Враховуючи, що позивач не заявила про бажання відновити дошлюбне прізвище, після розірвання шлюбу їй слід залишити шлюбне прізвище [PERSON] . Відповідно до вимог ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Таким чином, з відповідача на користь позивача підлягає стягненню сплачений судовий збір у розмірі 908,00 грн. На підставі викладеного, ст.ст. 56, 105, 110, 112, 113 СК України,

Outcome: approved