Jurisdiction: civil
Date: 2016-08-01 00:00:00

Позивач звернулась до суду з позовом (враховуючи уточнення), в якому просить суд, визнати за нею право власності, на житловий будинок [NUMBER] загальною площею 61,4 м.кв., житловою площею 32,0 м.кв., що розташований за адресою: [ADDRESS], в порядку спадкування за законом. В обґрунтування своїх вимог позивач зазначила, що [INFO] року померла її бабуся - [PERSON]. На день смерті вона мешкала за адресою: [ADDRESS] Після її смерті згідно особистого рахунку [NUMBER] у погосподарській книзі Веселівської сільської ради Харківського району Харківської області, головою сім'ї зазначено її доньку - [PERSON]. [PERSON] спадщину після смерті [PERSON] не оформила, однак фактично її прийняла. [INFO] року помирає [PERSON], яка на день смерті проживала разом зі своїм сином (братом позивачки) - [PERSON], який також не здійснив оформлення спадщини та прийняв її фактично, вступивши в управління спадковим майном. Після її смерті спадщину прийняли її діти, а саме, [PERSON] та [PERSON] які в силу статей 529 та 548 ЦК України (в редакції 1963 року), отримали по 1/2 частині спадкового майна, яке складалося із житлового будинку, 1968 року будови, загальною площею 58 кв.м., житловою площею 32 кв.м., розташованого за адресою: [ADDRESS] [INFO] року помирає [PERSON], на день смерті якого позивач - [PERSON], проживала разом з ним в будинку за адресою: [ADDRESS] Проте, у зв'язку зі скрутним фінансовим становищем, позивач не зверталась щодо оформлення спадкових прав до нотаріальної контори, а коли 23 березня 2015 року звернулась до Першої державної нотаріальної контори Харківського району Харківської області, їй порекомендували звернутися до суду, у зв'язку з неможливістю видачі свідоцтва про прийняття спадщини, так як відсутні правовстановлюючі документи. В судовому засіданні представник позивача [PERSON], яка діє на підставі довіреності, позовні вимоги підтримала та просила суд задовольнити, враховуючи, в тому числі, показання свідків. Представник відповідача в судове засідання не з'явився, проте в матеріалах справи міститься заява голови Веселівської сільської ради [PERSON], в якій зазначено, що виконавчий комітет Веселівської сільської ради не заперечує проти задоволення позовних вимог та просить ухвалити судове рішення на підставі наявних в матеріалах справи доказів. Суд, дослідивши надані докази у їх сукупності, вислухавши представника позивача та свідків, вважає позов обґрунтованим та таким, що підлягає задоволенню з наступних підстав. Як вбачається з інформації отриманої з виконавчого комітету Веселівської сільської ради Харківського району Харківської області від 21.07.2014 №638, в погосподарській книзі Веселівської сільської ради за 1986-1989 роки станом 01.01.1986 року відкритий особистий рахунок [NUMBER], головою сім'ї значиться [PERSON], [INFO], про смерть якої складено актовий запис Веселівською сільською радою за №19 від 02.11.1988 року (прізвище зазначено «[PERSON]»). А 01.01.1989 року по особистому рахунку [NUMBER] внесені зміни до відомостей про голову сім'ї, у зв'язку зі смертю [PERSON] головою сім'ї зазначено її доньку - [PERSON]. Гр. [PERSON] на день смерті проживала разом з донькою [PERSON], [INFO], та зятем [PERSON], [INFO] Гр. [PERSON] на день смерті проживав разом з дружиною [PERSON], [INFO], та сином [PERSON], [INFO] Гр. [PERSON] на день смерті проживала разом з сином [PERSON], [INFO] Гр. [PERSON] на день смерті проживав один. Станом на 01.01.2014 року по особистому рахунку [NUMBER] «Погосподарської книги №10 Веселівської сільської ради на 2011-2015 роки» зазначено [PERSON] власником житлового будинку, 1968 року будови, загальною площею 58 кв.м., житловою площею 32 кв.м., який розташований за адресою: [ADDRESS] Відповідно до ч. 4 ст. 3 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень», права на нерухоме майно, що виникли до набрання чинності вказаним Законом, визнаються дійсними у разі відсутності їх державної реєстрації, передбаченої цим Законом за таких умов: якщо реєстрація прав була проведена відповідно до законодавства, що діяло на момент їх виникнення, або якщо на момент виникнення прав діяло законодавство, що не передбачало обов'язкової реєстрації таких прав. Державна реєстрація права власності на житлові будинки, споруди, на момент будівництва спірного будинку, регулювалася підзаконними нормативними актами, зокрема такими, як Інструкцією про порядок реєстрації будинків та домоволодінь у містах і селищах міського типу Української РСР, затвердженої заступником Міністра комунального господарства Української РСР 31 січня 1966 року, Тимчасовим положенням про порядок реєстрації прав власності на нерухоме майно, затвердженим наказом Міністерства юстиції України від 07 лютого 2002 року № 7/5 і зареєстроване в Мін'юсті 18 лютого 2002 року за № 157/6445 (з подальшими змінами), які передбачали державну реєстрацію будівель, споруд, державну реєстрацію права власності на нерухоме майно, проте виникнення права власності на будинки, споруди не залежало від державної реєстрації до часу набрання чинності ЦК та Законом України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень». Органи, які уповноважені здійснювати видачу правовстановлюючих документів на нерухоме майно, визначаються відповідно до положень Переліку правовстановлюючих документів, на підставі яких провадиться реєстрація будинків та домоволодінь у містах і селищах міського типу Української РСР, доданого до Інструкції про порядок реєстрації будинків та домоволодінь у містах і селищах міського типу Української РСР, що затверджена Міністерством комунального господарства Українського РСР 31 січня 1966 року. У період чинності зазначеної Інструкції державна реєстрація нерухомого майна не проводилась в сільській місцевості. Право власності на нерухоме майно, що знаходиться в сільській місцевості, зокрема може бути підтверджено довідкою виконавчого комітету відповідної місцевої ради. Такі випадки характерні для сільської місцевості, де право власності на житловий будинок за підтверджується лише записом в погосподарській книзі сільської ради та тривалим фактом володіння цим майном особою, яка померла. Таким чином, враховуючи ту обставину, що такий запис в погосподарській книзі мається, суд вважає [PERSON], такою що набула право власності на житловий будинок, 1968 року побудови, загальною площею 58 кв.м., житловою площею 32 кв.м., який розташований за адресою: [ADDRESS] Як вбачається з копії свідоцтва про смерть серії [NUMBER] виданого Веселівською сільською радою народних депутатів, на підставі актового запису №19 від 02.11.1988 року, [PERSON], померла [INFO] року. Після її смерті у відповідності до запису з погосподарської книги, головою сім'ї, а відтак, власником домоволодіння за адресою: [ADDRESS], зазначено [PERSON]. У відповідності до копії свідоцтва про смерть серії [NUMBER], виданого Веселівською сільською радою Харківського району Харківської області, на підставі актового запису№1 від 04.01.1999 року, [PERSON] померла [INFO] року. Згідно із ст. 529 ЦК України у редакції 1963 року, який діяв на момент відкриття спадщини після смерті [PERSON], при спадкоємстві за законом спадкоємцями першої черги є, в рівних частках, діти (у тому числі усиновлені), дружина і батьки (усиновителі) померлого. Згідно із ст. 548 ЦК України, у редакції 1963 року, який діяв на момент відкриття спадщини, для набуття спадщини необхідно, щоб спадкоємець її фактично прийняв. Прийнята спадщина визнається належною спадкоємцеві з моменту відкриття спадщини. Визнається, що спадкоємець прийняв спадщину, якщо він фактично вступив в управління або володіння спадковим майном. Відповідно до ч. 1 ст. 549 ЦК України, у редакції 1963 року, який діяв на момент відкриття спадщини, визнається, що спадкоємець прийняв спадщину: 1) якщо він фактично вступив в управління або володіння спадковим майном; 2) якщо він подав державній нотаріальній конторі за місцем відкриття спадщини заяву про прийняття спадщини. Зазначені в цій статті дії повинні бути вчинені протягом шести місяців з дня відкриття спадщини. Разом з тим, у відповідності до відомостей, отриманих з Першої державної нотаріальної контори Харківського району Харківської області від 29.06.2016 №1900/01.16, спадкова справа за період з 2001-2016 року після смерті померлої [INFO] року [PERSON], яка мешкала на день смерті за адресою: [ADDRESS], не заводилась. У [PERSON] від шлюбу з [PERSON] є двоє дітей - [PERSON] (що підтверджується копією свідоцтва про народження серії [NUMBER], виданого Веселівською сільською радою Харківського району 11.07.1962, на підставі актового запису про народження №23 від 11.07.1965р.) та [PERSON], який помер [INFO] року. Таким чином, враховуючи вище викладене та інформацію отриману з виконавчого комітету Веселівської сільської ради Харківського району Харківської області від 21.07.2014 №638, після смерті [PERSON], 1/2 спадкового майна, яке складалося з житлового будинку, 1968 року побудови, загальною площею 58 кв.м., житловою площею 32 кв.м., що розташований за адресою: [ADDRESS], успадкував [PERSON], який проживав зі спадкодавцем на день її смерті та фактично прийняв спадщину, однак не оформив юридично свої права. В судовому засіданні в якості свідків було допитано [PERSON], [PERSON] та [PERSON], які підтвердили, що на день смерті [PERSON] разом з нею за адресою: [ADDRESS], проживала також її донька - [PERSON] Відтак, іншу 1/2 частину спадкового майна успадкувала [PERSON] яка також на день смерті спадкодавця проживала зі спадкодавцем та фактично прийняла спадщину, що підтверджено отриманими в ході судового розгляду показами свідків, але також не оформила свої права. У відповідності до копії свідоцтва про смерть серії [NUMBER] виданого виконавчим комітетом Веселівської сільської ради Харківського району Харківської області, на підставі актового запису №26 від 19.12.2013 року, [PERSON] помер [INFO] року. Як встановлено із відомостей, отриманих з Першої державної нотаріальної контори Харківського району Харківської області від 29.06.2016 №1900/01.16, після померлого [INFO] року [PERSON], який проживав на день смерті за адресою: [ADDRESS], із заявами про прийняття спадщини, про відмову від прийняття спадщини та про видачу свідоцтва про право на спадщину ніхто із спадкоємців не звертався, спадкова справа не відкрита. З показань допитаних в ході судового розгляду справи свідків [PERSON], [PERSON] та [PERSON], встановлено, що на день смерті [PERSON] разом з ним за адресою: [ADDRESS], проживала його сестра - [PERSON] Відповідно до статей 1261 та 1262 ЦК України в редакції 2003 року, який діяв на момент відкриття спадщини, у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив та батьки., а у другу чергу право на спадкування за законом мають рідні брати та сестри спадкодавця, його баба та дід як з боку батька, так і з боку матері. Статтями 1269 та 1270 ЦК України в редакції 2003 року передбачено, що спадкоємець який на час відкриття спадщини проживав постійно із спадкодавцем, вважається, що прийняв спадщину, якщо не подав заяву про відмову від спадщини, спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати до нотаріальної контори заяву про прийняття спадщини протягом шести місяців з часу відкриття спадщини. Таким чином, в ході судового розгляду судом з показань свідків та наданих до суду доказів встановлено, що після смерті [PERSON] її донька [PERSON] фактично вступила в управління та володіння 1/2 спадкового майна, а тому прийняла спадщину у встановленому ЦК України 1963 року, що діяв на час відкриття спадщини, порядку, оскільки на день смерті матері проживала в спірному будинку, що підтверджується показаннями свідків. А після смерті [PERSON] його сестра [PERSON] фактично вступила в управління та володіння 1/2 спадкового майна, яке належало спадкодавцю, а тому прийняла спадщину у встановленому ЦК України 2003 року, що діяв на час відкриття спадщини, порядку, оскільки на день смерті брата та по теперішній час постійно проживає в спірному будинку, що підтверджується показаннями свідків.

Outcome: approved