Jurisdiction: civil
Date: 2020-02-20 00:00:00

Позивач звернулась до суду з позовом, в якому просила суд встановити факт прийняття спадщини померлою [PERSON] після смерті [PERSON] , померлого [INFO] ; визнати за [PERSON] у порядку спадкування, право власності на житловий будинок з господарськими будівлями та з надвірними спорудами: літня кухня, літня кухня, гараж, сарай, вбиральня, огорожа, цистерна, розташований в [ADDRESS] , що залишився після смерті [PERSON] , померлого [INFO] , після якого фактично прийняла спадщину [PERSON] , але своїх спадкових прав нотаріально не оформила. Свої вимоги позивач мотивує тим, що [INFO] помер дядько позивача, [PERSON] . Після його смерті відкрилась спадщина на житловий будинок з надвірними спорудами в [ADDRESS] . Фактично після смерті [PERSON] прийняла спадщину, його сестра [PERSON] , так як вступила в управління та володіння майном, але нотаріально своїх прав не цей житловий будинок не оформила. При житті [PERSON] склала заповіт на усе своє майно на [PERSON] та на [PERSON] [INFO] померла бабуся позивача [PERSON] з відповідачем по справі позивач звернулись до нотаріальної контори для прийняття спадщини. При отриманні спадщини вони з відповідачем [PERSON] оформили договір розподілу майна, яке належало померлій [PERSON] відповідно до вказаного договору [PERSON] отримав земельну ділянку (пай) площею 5,0120 га, яка належала померлій [PERSON] , а позивач повинна успадкувати житловий будинок, який належав померлій [PERSON] , який розташований в [ADDRESS] та будинок, на який вона мала право, так як фактично прийняла спадщину по [ADDRESS] , після смерті брата [PERSON] , померлого у 1999 році. У оформленні права власності на вказаний будинок, який розташований за адресою: [ADDRESS] , позивачу було відмовлено та рекомендовано звернутися до суду з позовом про встановлення факту прийняття спадщини [PERSON] після померлого [PERSON] , та визнання за собою права власності на вказаний будинок, в зв`язку з чим, позивач звернулась до суду з вказаним позовом. Представник позивача в підготовче судове засідання не з`явився, надавши до суду заяву про розгляд справи за його відсутності. Відповідач в підготовче судове засідання також не з`явився, надавши до суду заяву з поясненнями, в якій він просив позов розглянути в його відсутність та зазначив, що позов визнає повністю та просить задовольнити. В своїй заяві відповідач зазначає, що він не претендує на 1/2 частку житлового будинку, в зв`язку з тим, що між ним та позивачем, [PERSON] , було укладено договір, відповідно до якого він [PERSON] отримав земельну ділянку (пай), а його сестра [PERSON] успадковує житлові будинки, які розташовані за адресами: [ADDRESS] . Від Іллінської сільської ради Біляївського району Одеської області, надійшла заява в якій вони зазначили, що не заперечують проти позовних вимог [PERSON] та просять розглянути справу без участі їх представника. Відповідно до ч. 4 статті 200 ЦПК України ухвалення в підготовчому засіданні судового рішення у разі відмови від позову, визнання позову, укладення мирової угоди проводиться в порядку, встановленому статтями 206, 207 цього Кодексу. Частиною 4 статті 206 ЦПК України передбачено, що у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд. Дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що [INFO] помер [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про смерть серії [NUMBER] зареєстрованого Відділом реєстрації актів громадянського стану Жовтневої райадміністрації виконкому Одеської міськради від 09.04.1999 року, актовий запис №3088. [INFO] померла [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про смерть серії [NUMBER] зареєстрованого відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Біляївського міськрайонного управління юстиції в Одеській області, актовий запис №1151 від 06.10.2014 року. Відповідно до довідки від 30.10.2019 року за вих. №1212/02-19 виданої Іллінською сільською радою Біляївського району Одеської області [PERSON] , [INFO] , яка померла [INFO] була зареєстрована до дня смерті за адресою: [ADDRESS] , але фактично проживала по день смерті за адресою: [ADDRESS] . Згідно довідки за вих. №1227/02-19 від 04.11.2019 року виданої Іллінською сільською радою Біляївського району Одеської області встановлено, що згідно запису в по господарчій книзі №1, особовий рахунок 0020-3, стор. 21, числиться житловий будинок по [ADDRESS] , за [PERSON] , який помер [INFO] . Відповідно до довідки від 04.11.2019 року за вих. №1228/02-19 виданої Іллінською сільською радою Біляївського району Одеської області встановлено, що [PERSON] , яка померла [INFO] , фактично прийняла спадщину після смерті [PERSON] , який помер [INFO] , вступила в управління та володіння житловим будинком, який знаходиться за адресою: [ADDRESS] , сплачувала податки та збори. Згідно заповіту від 02.09.2013 року, посвідченого секретарем виконкому сільської ради та зареєстрованого в реєстрі за №25, [PERSON] заповідала усе своє майно рухоме та нерухоме, [PERSON] та [PERSON] . Листом приватного нотаріусу Біляївського районного нотаріального округу Головного територіального управління юстиції в Одеській області Зезика В.А. від 18.11.2019 року за №941/01-16 [PERSON] було роз`яснено, що їй не може бути видано свідоцтво про право на спадщину за заповітом від 02.09.2013 року після смерті [PERSON] , на житловий будинок під [ADDRESS] , який належав померлому [INFO] [PERSON] , що мешкав в [ADDRESS] , в зв`язку з тим, що [PERSON] , яка фактично прийняла спадщину, але не оформила своїх спадкових прав. В зв`язку з чим, [PERSON] було рекомендовано звернутися до суду з заявою про встановлення факту прийняття спадщини [PERSON] , яка померла [INFO] після смерті [INFO] [PERSON] .. Відповідно до копії спадкової справи наданої приватним нотаріусом Біляївського районного нотаріального округу Одеської області Зезик В.А., [PERSON] звернувся до нього з заявою про прийняття спадщини, а саме житлового будинку під [ADDRESS] , земельної ділянки площею 5,01, що розташована на території Іллінської сільської ради Біляївського району Одеської області, кадастровий номер 5121082800:01:002:0133, надану для ведення товарного сільськогосподарського виробництва. Також в матеріалах спадкової справи міститься заява [PERSON] про прийняття спадщини після померлої [PERSON] . Договором про поділ спадкового майна від 02.07.2018 року укладеного між [PERSON] , діючої на підставі довіреності від імені [PERSON] та [PERSON] , відповідно до якого домовились, що до [PERSON] переходить житловий будинок з господарськими будівлями та надвірними спорудами під [ADDRESS] . У власність [PERSON] переходить земельна ділянка площею 5,01 гектарів, що розташована на території Іллінської сільської Ради Біляївського району Одеської області, кадастровий номер: 5121082800:01:002:0133, надана для ведення товарного сільськогосподарського виробництва. Відповідно до вимог ч. 2 ст. 315 ЦПК України та роз`яснень, що містяться в п. 1 постанови Пленуму Верховного Суду «Про судову практику у справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» від 31.03.95 № 5, справи про встановлення фактів, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян, розглядаються в судовому порядку, коли чинним законодавством не передбачено іншого порядку їх установлення. Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 549 Цивільного кодексу Української РСР, який діяв на момент відкриття спадщини, визнається, що спадкоємиць прийняв спадщину, якщо він фактично вступив в управління або володіння спадковим майном. Згідно ст. 1216, 1217 ЦК України - спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Відповідно до ст. 1223 ЦК України право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. У разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі неохоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261 - 1265 цього Кодексу. Згідно ч. 3 ст. 1268 ЦК України спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Відповідно до п.п. 4.15 п. 4 гл. 10 розділу ІІ Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого наказом Міністерства юстиції України 22.02.2012 року за № 296/5, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 22.02.2012 року за №282/20595, видача свідоцтва про право на спадщину на майно, право власності на яке підлягає державній реєстрації, проводиться нотаріусом після подання документів, що посвідчують право власності спадкодавця на таке майно, крім випадків, передбачених пунктом 3 глави 7 розділу I цього Порядку, та перевірки відсутності заборони або арешту цього майна. Як зазначено в п.п 4.18 п. 4 гл. 10 розділу ІІ зазначеного Порядку за відсутності у спадкоємця необхідних для видачі свідоцтва про право на спадщину документів нотаріус роз`яснює йому процедуру вирішення зазначеного питання в судовому порядку. Згідно з ч. 1 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідно до ст. 263 ЦПК України, судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законними обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Судове рішення має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом. При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні. Судом встановлено, що позивачем було надано достатньо доказів того, що її бабуся, [PERSON] фактично прийняла спадщину після померлого брата [PERSON] та не встигла оформити свої спадкові права на житловий будинок, який розташований за адресою: [ADDRESS] , а також в зв`язку з тим, що позивач не має можливості отримати свідоцтво про право на спадщину, позбавлена можливості інакше ніж у судовому порядку оформити свої спадкові права, в зв`язку з чим її право на спадщину підлягає судовому захисту шляхом його визнання на підставі ст. 16 ЦК України, а позовні вимоги щодо визнання права власності на спадкове майно підлягають задоволенню. На підставі викладеного,

Outcome: approved