Jurisdiction: civil
Date: 2015-12-28 00:00:00

позивач звернулась в суд із позовом, просить змінити розмір, форму і термін стягнення з відповідача на її користь аліментів на утримання неповнолітньої дитини [PERSON], [INFO], на тверду грошову суму у розмірі 2000 грн. щомісячно з моменту звернення до суду з позовом і до закінчення навчання. Свої вимоги мотивує тим, що у зареєстрованому шлюбі із відповідачем у них народився син - [PERSON], [INFO]. Відповідач протягом тривалого часу проживає окремо, а дитина проживає разом з нею. Постановою Личаківського районного суду м. Львова від 29.06.1999 року задоволено вимоги позивача та стягнуто із відповідача [PERSON] на її користь на утримання малолітнього сина [PERSON], [INFO], аліменти в розмірі ? частин із всіх видів заробітку, але не менше як 25% мінімальної заробітної плати починаючи з 16.06.1999 року та до досягнення дитиною повноліття. Протягом цього часу відповідач не систематично оплачує вказану суму аліментів або взагалі ухиляється від сплати. Останнє надходження коштів на рахунок в сумі 412,00 грн. було 12.06.2015 року. Окрім цього, з вересня 2015 року син навчається у Львівській комерційній академії на контрактній основі, у зв'язку із чим потребує додаткових коштів на утримання. Позивач не в змозі надати матеріальне забезпечення дитині у повному обсязі, оскільки розмір її заробітної плати становить 4300,00 грн., що є недостатнім для утримання сина, а тому просить позов задовольнити. В судовому засіданні позивач позовні вимоги підтримала в повному обсязі, дала пояснення аналогічні вище наведеним, доповнила, що син має захворювання нирок і для його лікування потрібні кошти, їй тяжко самій утримувати дитину. Відповідач в судовому засіданні пояснив, що не заперечує свого обов'язку по утриманню повнолітнього сина, який продовжує навчатись, погоджується сплачувати аліменти на його утримання. Однак просить врахувати, що на даний час не має постійного місця праці, займається громадською діяльністю, отримує нерегулярні та мінливі доходи. Окрім цього, на його утриманні перебуває матір, 1942 року народження, він погашає заборгованість по аліментах, а тому у зв'язку із скрутним матеріальним становищем вважає, що має можливість сплачувати аліменти на утримання дитини в меншому розмірі, ніж просить позивач. Заслухавши пояснення сторін, дослідивши представленні по справі докази та оцінивши їх в сукупності, суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають до часткового задоволення з наступних мотивів. Згідно з ч. 1 ст. 181 СК України способи виконання батьками обов'язку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними. За відсутності домовленості між батьками про сплату аліментів на дитину той із них, з ким вона проживає, вправі звернутися до суду з відповідним позовом. Як вбачається з копії свідоцтва про народження (а.с.5), в сторін у шлюбі народився син - [PERSON], [INFO], батьками якого є [PERSON] та [PERSON], У відповідності до вимог ст.180 Сімейного Кодексу України, батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Законом передбачена рівність такого обов'язку. У відповідності до вимог ч.3 ст.181 СК України визначено, що за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Постановою Личаківського районного суду м. Львова від 29.06.1999 року (а.с.4) задоволено вимоги позивача [PERSON] та стягнуто із відповідача [PERSON] на її користь на утримання малолітнього сина [PERSON], [INFO], аліменти в розмірі ? частин із всіх видів заробітку, але не менше як 25% мінімальної заробітної плати починаючи з 16.06.1999 року та до досягнення дитиною повноліття. З виписок по картковому рахунку (а.с.22-24) вбачається, що перерахунок на рахунок позивача відповідачем здійснювався несистематично, та останнє перерахування коштів в сумі 412,00 грн. було 12.06.2015 року. З матеріалів справи вбачається, що позовна заява подана до суду 02.11.2015 року, а саме до досягнення дитиною повноліття - [INFO]. Відповідно до вимог ч.ч. 1,2 ст. 199 СК України якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв'язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов'язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Право на утримання припиняється у разі припинення навчання. З матеріалів справи, зокрема довідки з місця навчання (а.с.6), договору №10/30 (а.с.7) вбачається, що [PERSON] є студентом денної форми навчання Львівської комерційної академії на платній основі, та закінчує навчання в у червні 2019 року. Судом встановлено, що на даний час син проживає із матір'ю [PERSON] та перебуває на її утриманні та повному матеріальному забезпеченні, відповідач проживає окремо від дитини. Крім цього, також встановлено, що відповідач ніде офіційно не працює, його дохід є нерегулярним та носить мінливий характер. А тому суд погоджується із доводами позивача про те, що аліменти мають бути стягнуті на дитину в твердій грошовій сумі. Враховуючи матеріальний стан відповідача, який визнав що має щомісячний дохід, так як займається громадською діяльністю, але офіційно не працює, потреби сина, який навчається, його стан здоров'я, а також те що відповідач є здоровий працездатний чоловік, несе рівний із позивачем обов'язок забезпечити належне утримання дитини, а тому суд приходить до переконання про те, що саме розмір аліментів на дитину в сумі 1000,00 грн. щомісячно, з врахуванням також наданої допомоги матір'ю дитини, здатний забезпечити дитині належні умови для існування. У зв'язку із наведеним позовні вимоги слід задоволити частково, судові витрати слід покласти на відповідача. При цьому слід роз'яснити сторонам, що за відповідачем залишається право на звернення до суду із позовом про зміну розміру аліментів у випадку зміни його майнового стану. Окрім того, оскільки позивач звернулася із вказаним позовом 02.11.2015 року, а сину 18 років виповнюється [INFO], тому до повноліття слід стягнути аліменти, як на утримання неповнолітньої дитини, а з 17.12.2015 року, як на повнолітню дитину, яка навчається.

Outcome: approved