Jurisdiction: civil
Date: 2019-12-19 00:00:00

Позивач звернулась до суду з позовом до [PERSON] , про стягнення аліментів на утримання повнолітньої дочки та сина, які продовжують навчання. В обґрунтування вимог зазначила, що з відповідачем по справі [PERSON] , перебуває у зареєстрованому шлюбі з 12 листопада 1998 року. Від шлюбу мають трьох дітей: дочку [PERSON] , [INFO] , сина [PERSON] , [INFO] та сина [PERSON] , [INFO] . Всі діти перебувають на її повному матеріальному утриманні, проживають разом з позивачем. Боржник з 2015 року не проживає в сім`ї, а проживає у м. Стрию. Чоловік не приймав і не приймає участі в утриманні дітей. Двоє повнолітніх дітей [PERSON] та [PERSON] навчаються у навчальних закладах. Донька [PERSON] , [INFO] , навчається на 3-му курсі денної форми навчання ОС «Бакалавр» філологічного факультету Державного вищого навчального закладу «Ужгородський національний університет». Термін закінчення навчання 30 червня 2020 року. Повнолітній син [PERSON] , [INFO] , навчається на першому курсі денної форми навчання у ДНЗ «ВПУ-34» м.Стрий першого рівня акредитації по спеціальності «машиніст крана автомобільного». Термін навчання по 30 січня 2020 року. У зв`язку з навчанням повнолітні діти потребують матеріальної допомоги, а відповідач може таку допомогу надавати. Відповідач працює на будовах, має доходи, він молодого віку, працездатний, може працювати і надавати матеріальну допомогу повнолітнім дітям, які продовжують навчання, а тому вважає, що відповідач зможе щомісячно сплачувати аліменти в розмірі 1/3 частини від всіх видів його заробітку, щомісячно. Позивач в судовому засіданні позовні вимоги підтримала, просила їх задоволити та стягувати з [PERSON] , [INFO] , уродженця м.Стрий, Львівської області, аліменти у користь повнолітньої дочки [PERSON] , [INFO] , уродженки м.Стрий, Львівської області, в користь повнолітнього сина [PERSON] , [INFO] , уродженця м.Стрий, Львівської області, в розмірі 1/3 частини всіх видів заробітку (доходу) відповідача, щомісяця, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму на кожного, до закінчення дітьми навчання, але не більше 23 років. Відповідач в судове засідання не з?явився та не повідомив суд про причини своєї неявки, хоча про час та місце розгляду справи був належним чином повідомлений, про що свідчить рекомендоване повідомлення про вручення поштового відправлення та оголошення на сайті Судової влади України. Відзиву не надав. Зі згоди позивача, суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст.. 280 ЦПК України, згідно з якими у разі неявки в судове засідання відповідача, який був належним чином повідомлений і від якого не надійшло повідомлення про причини неявки, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку про те, що вимоги позивача слід задоволити з наступних підстав. Судом встановлено, що дійсно сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі. Від шлюбу сторони мають дочку [PERSON] , [INFO] та сина [PERSON] , [INFO] , які на даний час є повнолітніми. Згідно довідки виданої Державним навчальним закладом ВПУ №34 від 12.03.2019р., №85, [PERSON] , навчається у ДНЗ «ВПУ №34 м. Стрий», 1-го рівня акредитації по спеціальності: машиніст крана автомобільного, на денній формі навчання. Курс І. Термін навчання з 01.09.2018р., по 30.01.2020р. Згідно довідки виданої Державним вищим навчальним закладом «Ужгородський національний університет» від 05.03.2019р., №130, [PERSON] , є студенткою 3 курсу денної форми навчання ОС «бакалавр» філологічного факультету Державного вищого навчального закладу «Ужгородський національний університет». Термін навчання по 30.06.2020р. Згідно ст. 180 Сімейного кодексу України батьки зобов?язані утримувати дітей до досягнення ними повноліття. Відповідно до ч.1 ст. 199 СК України, якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов`язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Вказане аліментне зобов?язання це правовідносини, підставою виникнення яких є сукупність таких юридичних фактів, як: 1) продовження навчання дочкою, сином після досягнення повноліття; 2) недосягнення дочкою, сином встановленого законом віку 23 років; 3) потреба дочки, сина у звязку з навчанням в матеріальній допомозі; 4) можливість батьків подавати матеріальну допомогу. Вказані юридичні факти у своїй сукупності утворюють юридичний склад, необхідний і достатній для виникнення аліментного зобов?язання по утриманню батьками своїх повнолітніх дочки, сина, які продовжують навчання. Якщо відсутня хоч би одна з умов, встановлених ч.1 ст.199 СК України, то аліментне зобов?язання по утриманню батьками своїх повнолітніх дочки, сина, які продовжують навчання, не виникає. Крім того, як передбачено ст. 200 СК України, суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у статті 182 цього Кодексу. При визначенні розміру аліментів з одного з батьків, суд бере до уваги можливість надання утримання другим з батьків, своїми дружиною, чоловіком та повнолітніми дочкою, сином. Згідно зі ч. 1 ст. 182 СК України, при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1)стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення. Згідно п.17 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 15.05.2006 р. №3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів», вирішуючи питання щодо розміру аліментів, суд повинен ураховувати: стан здоров`я, матеріальне становище дитини і платника аліментів; наявність в останнього інших неповнолітніх дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, повнолітніх дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. Відповідно до ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Відповідно до ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справу не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Таким чином, враховуючи усе вищенаведене, а саме те, що у сенсі розуміння статті 199 СК України відповідач, який є батьком [PERSON] , [PERSON] , які навчаються у навчальних закладах, має обов`язок сплачувати аліменти на дитину, що продовжує навчання до досягнення ним 23-х річного віку, за умови, якщо він може надавати таку матеріальну допомогу, взявши до уваги матеріальне становище платника аліментів та стягувача аліментів, враховуючи, що діти продовжують навчання, суд приходить до висновку, що позовні вимоги про стягнення аліментів на утримання повнолітніх дітей, що продовжують навчання підлягають задоволенню, оскільки відповідач здатен надавати майнову допомогу повнолітнім дітям.

Outcome: approved