Jurisdiction: civil
Date: 2020-11-02 00:00:00

Позивач звернулась до суду з позовом, в якому просить суд ухвалити рішення про яким стягувати щомісячно з [PERSON] , [INFO] , РНОКПП [NUMBER] , паспорт [NUMBER] , виданий Бориславським MB УМВС України у Львівській області, 16.02.1996 року на її користь на утримання повнолітнього сина [PERSON] , третьої особи, [INFO] , РНОКПП [NUMBER] аліменти в розмірі 1/4 частини усіх видів його заробітку до досягнення ним 23-х років за умови, що він буде продовжувати навчання. Свої вимоги мотивує тим, що з [PERSON] перебувала в зареєстрованому шлюбі по 2007 рік. Шлюб між ними розірвано. Від даного шлюбу [INFO] народився син [PERSON] . На даний час дитина є повнолітньою, однак продовжує навчатися у Львівському національному університеті імені Івана Франка на факультеті електроніки та комп`ютерних технологій. Син навчається на денній формі навчання та не має змоги влаштуватись на роботу, щоб самостійно отримувати заробіток.? Відповідач на утримання сина матеріальної допомоги не надає, не зважаючи на те, що згідно законодавства зобов`язаний це робити. Вона не взмозі самостійно утримувати сина, у зв`язку з тим, що йому необхідні кошти на проїзд до місця навчання, проживання, одяг, харчування, підручники тощо, що й зумовило необхідність звернення до суду. Відповідач, колишній військовий, отримує пенсію військовослужбовця, а також має тимчасовий підробіток, у зв`язку з чим має змогу утримувати їхню спільну дитину. У судовому засіданні позивач [PERSON] не з`явився, надала суду заяву, про трозгялд справи у його відсутності, позовні вимоги підтримує просить їх задоволити Відповідач [PERSON] у судовому засіданні позовні вимоги визнав, не заперечив проти їх задоволення. Третя особа [PERSON] у судовому засіданні не з`явився, в матеріалах справи наявна заява, про розгляд справи у його відсутності, вважає позов підставним. Заслухавши відповідача, дослідивши матеріали справи у їх сукупності, всебічно та повно з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають істотне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд приходить до висновку про те, що позовні вимоги підлягають задоволенню із наступних підстав. Згідно ст.18 Конвенції про права дитини від 20.11.1989 року, схваленої резолюцією 50/155 Генеральної Асамблеї ООН від 21 грудня 1995 року, ратифікованої Постановою Верховної Ради України №789-XII від 27.02.1991 року батьки або у відповідних випадках законні опікуни несуть основну відповідальність за виховання і розвиток дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування. Яв визначено ч.1 ст.141 СК України мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Частина 2 цієї ж статті наголошує, що розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини. Суд в межах заявлених позовних вимог та наданих сторонами доказів по справі встановив наступні обставини та правовідносини. У відповідності до ч.1 ст.198 СК України батьки зобов`язані утримувати своїх повнолітніх, непрацездатних дочку, сина, які потребують матеріальної допомоги, якщо вони можуть таку матеріальну допомогу надавати. Судом встановлено, що позивач [PERSON] перебувала в зареєстрованому шлюбі з [PERSON] , який між ними розірвано. Від даного шлюбу [INFO] народився син [PERSON] , що підтверджується Свідоцтвом про народження серія [NUMBER] від 24.04.2002 року. На даний час дитина є повнолітньою, однак продовжує навчатися у Львівському національному університеті імені Івана Франка на факультеті електроніки та комп`ютерних технологій, на денній формі навчання ,що підьтверджується довідкою ЛНУ ім. Івана Франка від 19.06.2020 року №93.? Відповідно до вимог п.1 ст.199 СК України якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов`язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Як визначено п.20 Постанови Пленуму Верховного Суду України №3 від 15.05.2006 року «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчатися після досягнення повноліття (незалежно від форми навчання), виникає за обов`язкової сукупності таких юридичних фактів: досягнення дочкою, сином віку, який перевищує 18, але є меншим 23 років; продовження ними навчання; потреба у зв`язку з цим у матеріальній допомозі; наявність у батьків можливості надавати таку допомогу. Як передбачено ч.3, ст.181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. За змістом ч.1, ст.182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. Підпунктом 3 пункту 17 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 15.05.2006 року №3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» зазначено, що, вирішуючи питання щодо розміру аліментів, суд повинен ураховувати: стан здоров`я, матеріальне становище дитини і платника аліментів; наявність у останнього інших неповнолітніх дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, повнолітніх дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. Аналізуючи докази, зібрані у судовому засіданні, суд вважає, що оскільки син відповідача продовжує навчання у вищому навчальному закладі на денній формі, при цьому він не має часу на працевлаштування і потребує матеріальної допомоги на харчування, одяг, взуття, витрати, пов`язані з проїздом до місця навчання, тощо, а відповідач, його батько, має можливість надавати таку матеріальну допомогу, суд вважає за необхідне стягувати аліменти з [PERSON] на користь [PERSON] на утримання утримання повнолітнього сина [PERSON] , [INFO] у розмірі 1/4 від всіх його заробітків, на період навчання, але не пізніше ніж до досягнення 23-річного віку. Згідно із ч. 1 ст. 79 СК України, аліменти присуджуються за рішенням суду від дня подання позовної заяви. Відповідно до п. 1 ч.1ст. 430 ЦПК України, суд допускає негайне виконання рішення суду у справах про стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць. Крім цього, в силу ч.1 ст.141 ЦПК України, з відповідача в дохід держави слід стягнути 840,80 гривень судового збору. Враховуючи викладене,

Outcome: approved