Jurisdiction: civil
Date: 2019-11-24 00:00:00

Позивач звернулась до суду з позовною заявою до [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , про визнання осіб такими, що втратили право користування житловим приміщенням. Свій позов мотивує тим, що вона є власником житлового будинку [ADDRESS] . В даному житловому будинку зареєстровані відповідач [PERSON] , який є її сином, відповідач [PERSON] , її брат, відповідач [PERSON] , яка є їй подругою, а також сама позивач. Проте, відповідачі не проживають за місцем реєстрації протягом п`яти років. За таких обставин позивач змушена нести додаткові витрати щодо сплати комунальних платежів, адже відповідачі участі в сплаті комунальних платежів не беруть. В судове засідання позивач не з`явилась, надала заяву про розгляд справи без її участі, позовні вимоги підтримала в повному обсязі. Проти заочного розгляду справи не заперечує. Представник позивача адвокат Петрова І. В. позовні вимоги підтримала в повному обсязі з підстав наведених в позовній заяві, про що зазначила в наданій заяві. Відповідачі [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] в судове засідання не з`явились, про день, час та місце розгляду справи були повідомлені, у відповідності до ст. 128 ЦПК України. Причини неявки суду не повідомили. Не надали відзив на позовну заяву у строк, вказаний в ухвалі про відкриття провадження. Згідно ч.1 ст.280 ЦПК України суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; відповідач не подав відзив; позивач не заперечує проти такого вирішення справи. З огляду на викладене, суд ухвалив розгляд справи здійснювати у заочному порядку. Матеріалами справи підтверджується, що власником житлового будинку [ADDRESS] є [PERSON] . (а.с.8). З довідки про склад сім`ї вбачається, що відповідачі [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] зареєстровані у вказаному будинку, але не проживають протягом п`яти років.( а.с.9). Відповідно до акту складеного сусідами позивача, [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] , підписи яких посвідчено головою квартального комітету № 15 виконавчого комітету Світловодської міської ради, вбачається, що відповідач [PERSON] в житловому будинку ніколи не проживала, відповідач [PERSON] з 2010 року в житловому будинку не проживає, відповідач [PERSON] , декілька років не з`являється в місці реєстрації. (а.с.10). Відповідно до частини 2 статті 405 ЦК України член сім`ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім`ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом. Відповідно до ст. 81 ЦПК України кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Відповідно до ст. 7 Закону України від 11.12.2003 року №1382-ІV «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» зняття з реєстрації місця проживання здійснюється протягом семи днів на підставі заяви особи, запиту органу реєстрації за новим місцем проживання особи, остаточного рішення суду (про позбавлення права власності на житлове приміщення або права користування житловим приміщенням, визнання особи безвісно відсутньою або померлою), свідоцтва про смерть. Згідно зі ст. 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном. З огляду на викладене суд вважає, що відповідачі втратили право на проживання у житловому будинку [ADDRESS] , оскільки не проживають у ньому більше одного року без поважних причин, а тому позовні вимоги підлягають задоволенню. Відповідно до ст. 141 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. На підставі викладеного та ст.391, ч. 2 ст. 405 ЦК України, ст.ст. 141, 76-81, 89, 95, 128, 259, 263-265, 268, 279, 280, 354 ЦПК України, суд,-

Outcome: approved