Jurisdiction: civil
Date: 2015-04-05 00:00:00

Позивач звернулась до суду з зазначеним позовом, який 06.02.2015 року уточнила та згідно уточнених позовних вимог просила визнати за нею право власності в порядку спадкування за заповітом на домоволодіння, розташоване за адресою: [ADDRESS], а саме: житловий будинок літ. А, загальною площею 53,38 кв.м., жилою площею 22,74 кв.м., що складається з: 1 - сіни, площею 8,88 кв.м., 2 - кухня, площею 11,14 кв.м., 3 - кімната, площею 8,51 кв.м., 4 - сан вузол, площею 2,10 кв.м., 5 - кімната, площею 6,3 кв.м., та таких господарських споруд: а1 - навіс, Б - сарай, В - сарай, Е - сарай, Ж - сарай, ПГ - погріб, Г - літня кухня, Д - баня, № 1 замощення. В обґрунтування позовних вимог, у позовній заяві зазначає що, [INFO] помер її чоловік - [PERSON], та відповідно до заповіту, посвідченого секретарем виконкома Балівської сільської ради Дніпропетровського району Дніпропетровської області, заповів їй все своє майно, де б воно не знаходилось та з чого б воно не складалось. У встановлений законом час вона прийняла спадщину після смерті чоловіка, але через відсутність правовстановлюючих документів на зазначений житловий будинок, нотаріусом їй було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом та видана постанова про відмову у вчиненні нотаріальної дії, тому вона змушена звернутись до суду з даним позовом. Від представника позивачів на адресу суду надійшла заява щодо розгляду цивільної справи без його участі, позовні вимоги підтримав в повному обсязі, та просив їх задовольнити. Від відповідача - Балівської сільської ради на адресу суду надійшла заява, щодо розгляду справи без участі їхнього представника, просили ухвалити рішення згідно чинного законодавства. Суд, дослідивши матеріали справи, оцінивши надані сторонами докази та наведені ними доводи, вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Згідно ст. 1216, 1217 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців) та спадкування здійснюється за заповітом або за законом. У судовому засіданні встановлено, що [INFO] помер чоловік позивача - [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про смерть серії [NUMBER], виданого 31.08.2006 року (а.с. 9). Відповідно до ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. В матеріалах справи міститься довідка комунального підприємства «Новомосковське міське бюро технічної інвентаризації» Дніпропетровської обласної ради», згідно якої власником будинку [ADDRESS], на підставі свідоцтва про право власності від 10.01.1993 року, виданого відповідно до розпорядження № 144 виконкому Дніпропетровської районної ради від 29.04.1992 року, зареєстрованого в БТІ 10.01.1993 року за р.№ 155-1, є: [PERSON]. Згідно заповіту, посвідченого секретарем виконкому Балівської сільської ради Дніпропетровського району Дніпропетровської області 12.04.2006 року, [PERSON] заповів все своє майно, де б воно не знаходилось та з чого б воно не складалось [PERSON], що підтверджується копією заповіту (а.с. 8). Відповідно до ст.ст. 1223, 1268, 1270 ЦК України, право на спадкування мають всі особи визначені у заповіті; спадкоємець за заповітом має право прийняти спадщину, якщо протягом 6-місячного строку подав заяву до нотаріуса про її прийняття. Згідно постанови Пленуму Верховного Суду України від 30.05.2008 року № 7 «Про судову практику у справах про спадкування», за наявності умов для одержання в нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину вимоги про визнання права на спадщину судовому розгляду не підлягають. У разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження. Як вбачається з матеріалів справи, позивач звернулась до нотаріальної контори із заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину за заповітом після смерті [PERSON], померлого [INFO], та нотаріальною конторою у видачі свідоцтва їй було відмовлено, оскільки відсутні правовстановлюючі документи на спадкове майно, а саме: житловий будинок літ. А, загальною площею 53,38 кв.м., жилою площею 22,74 кв.м., що складається з: 1 - сіни, площею 8,88 кв.м., 2 - кухня, площею 11,14 кв.м., 3 - кімната, площею 8,51 кв.м., 4 - сан вузол, площею 2,10 кв.м., 5 - кімната, площею 6,3 кв.м., та таких господарських споруд: а1 - навіс, Б - сарай, В - сарай, Е - сарай, Ж - сарай, ПГ - погріб, Г - літня кухня, Д - баня, № 1 замощення, що підтверджується постановою про відмову у вчиненні нотаріальної дії (а.с. 18). Судом встановлено, що спадщина не перейшла до держави, не визнана відумерлою, позивачі вступили в управління та володіння спадковим майном і є спадкоємцями за заповітом, право власності спадкодавця [PERSON] не припинено відповідно до ст. 346 ЦК України, а відповідно до ст. 1296 ЦК України відсутність свідоцтва на право власності не позбавляє спадкоємців права на спадщину, а згідно із ст. 16 ЦК України способом захисту свого права є визнання права. За таких обставин суд задовольняє позовні вимоги, оскільки судом встановлені всі обставини, які дають позивачам право на визнання їх права власності на спадкове майно в порядку спадкування. На підставі викладеного,

Outcome: approved