Jurisdiction: civil
Date: 2019-10-24 00:00:00

Позивач звернулась до суду з вищевказаним позовом, обґрунтовуючи свої вимоги тим, що з 25.11.2016 вона перебуває у шлюбі з відповідачем. В шлюбі у сторін народились діти: [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] . Позивач зазначає, що син [PERSON] , [INFO] проживає разом з нею та повністю перебуває на її утриманні. Вказує,\~що відповідач\~ухиляється від\~обов`язку утримувати\~дитину,\~відмовляється добровільно\~надавати кошти\~на утримання\~та виховання\~сина,\~інтересами сім`ї\~не цікавиться.\~Зазначає,\~що дитині\~необхідно забезпечити\~належний рівень\~життя,\~однак такий\~рівень життя\~вона самостійно\~забезпечити не\~може. Також вказує, що відповідач ухиляється від її утримання, оскільки їхня дитина ще не досягла трирічного віку, враховуючи, що позивач ніде не працює, оскільки перебуває у відпустці по догляду за сином до досягнення ним трирічного віку, отримує державну допомогу, якої для неї та дитини недостатньо, тому потребує матеріального утримання від відповідача, який аліментів нікому не платить, стягнень по виконавчих документах з відповідача не проводиться (окрім стягнення аліментів на утримання спільного сина [PERSON] ), інших дітей, окрім спільних з позивачем, не має. За вказаних обставин позивач просить суд стягнути з відповідача аліменти на утримання дитини у розмірі 1/4 частини від всіх видів заробітку (доходу) щомісячно, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, до досягнення дитиною повноліття, та аліменти на своє утримання у розмірі 1/4 частини від всіх видів заробітку (доходу) щомісячно, до досягнення сином трьох років. Позивач [PERSON] в судове засідання не з`явилася, однак попередньо надала суду заяву, якою вказала, що позов підтримує та просить задовольнити, розгляд справи просить проводити за її відсутності. Не заперечує проти ухвалення заочного рішення. Частиною 3 ст. 211 ЦПК України визначено, що учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явився, будучи належним чином і в установленому законом порядку повідомленим про дату, час та місце розгляду справи, в тому числі згідно положень ч. 11 ст. 128 ЦПК України. Заяв про розгляд справи без його участі або про відкладення розгляду справи на адресу суду не надходило. Відзив на позовну заяву відповідачем у визначений судом строк до суду не подано. Згідно з п. п. 1, 2, 3, 4 ч. 1 ст. 280 ЦПК України, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; відповідач не подав відзив; позивач не заперечує проти такого вирішення справи. У зв`язку з викладеним, суд ухвалив провести заочний розгляд даної цивільної справи у відсутності відповідача на підставі наявних у справі доказів відповідно до ч. 4 ст. 223, ст. 280 ЦПК України. Відповідно до ч. 2\~ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього\~Кодексу\~розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Враховуючи вищевикладене, суд вважає, що справу можливо розглянути без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу на підставі наявних матеріалів. Дослідивши матеріали справи та оцінивши докази в їх сукупності, суд дійшов висновку, що позовна заява підлягає частковому задоволенню з наступних підстав. Так, судом встановлено наступні фактичні обставини справи. 25.11.2016 сторонами по справі було укладено шлюб, який зареєстровано Вінницьким міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Вінницькій області, актовий запис № 2907, та позивачці змінено прізвище з « [PERSON] » на « [PERSON] » (а.с.\~7). В шлюбі\~у сторін по справі народились діти: [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , що підтверджується копіями свідоцтв про народження дітей відповідно Серія [NUMBER] , виданого 11.05.2017, та Серія [NUMBER] , виданого 21.02.2019 (а.с. 8, 10). З копій довідок про реєстрацію місця проживання особи, виданих Департаментом адміністративних послуг Вінницької міської ради за №14643 від 07.06.2017, №31886 від 05.06.2019 встановлено, що син [PERSON] , [INFO] , зареєстрований за однією адресою з позивачем. (а.с.6, 9). З копії заяви про реєстрацію місця проживання від 13.06.2019 вбачається, що позивачу відмовлено Департаментом адміністративних послуг Вінницької міської ради у реєстрації місця проживання дитини [PERSON] , [INFO] , на адресу матері без згоди батька, у зв`язку з тим, що батьки зареєстровані за різними адресами, та відсутня письмова згода батька дитини на реєстрацію дитини за адресою матері (а.с. 11). Згідно з довідкою про склад сім`ї або зареєстрованих у житловому приміщенні/будинку осіб, виданою Квартальним комітетом «Лівобережний» від 18.03.2019, діти [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , проживають разом з позивачем та знаходиться на її утриманні (а.с. 12). Відповідно до повідомлення Вінницького районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Вінницькій області від 23.05.2019, за відповідачем [PERSON] рахується заборгованість по сплаті аліментів у розмірі 22 845,00 гривень та позивачу [PERSON] як стягувачу рекомендовано звернутись до правоохоронних органів з заявою про вчинення боржником кримінального правопорушення, передбаченого ст. 164 КК України (а.с. 13). Згідно\~ст. 141 СК України, мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини. Згідно з ст. 180 СК України, батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти), відповідно до ч. 3 ст. 181 СК України, присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Положеннями ч. 2 ст. 182 СК України передбачено, що розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Згідно з ч. 1 ст. 191 СК України, аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову. Окрім того,\~положеннями ст. 84\~СК України \~визначено, що дружина, з якою проживає дитина, має право на утримання від чоловіка - батька дитини до досягнення дитиною трьох років. Право на утримання вагітна дружина, а також дружина, з якою проживає дитина, має незалежно від того, чи вона працює, та незалежно від її матеріального становища, за умови, що чоловік може надавати матеріальну допомогу. Згідно ст. 80 СК України, аліменти присуджуються одному з подружжя у частці від заробітку (доходу) другого з подружжя і (або) у твердій грошовій сумі. Розмір аліментів одному з подружжя суд визначає з урахуванням можливості одержання утримання від повнолітніх дочки, сина, батьків та з урахуванням інших обставин, що мають істотне значення. Згідно ч. 1 ст. 79 СК України, аліменти одному з подружжя присуджуються за рішенням суду від дня подання позовної заяви. При визначенні виду та розміру аліментів суд враховує вибір позивача щодо способу стягнення аліментів на утримання дитини та на утримання дружини саме в частці від доходу відповідача, що обов`язок утримувати дитину є рівною мірою обов`язком як матері, так і батька, інтереси дитини, а також те, що відповідач\~є особою\~працездатного віку, а також те, що право на утримання від відповідача мають двоє його дітей, а також дружина, яка має право на утримання до досягнення двома дітьми трьох років, а не тільки до досягнення трьох років сином [PERSON] . При цьому, виходячи з принципів розумності та справедливості,\~суд бере до уваги, що із заробітної плати відповідача може бути утримано 1/2 частину його доходів, та в примусовому порядку з нього вже стягуються аліменти на утримання сина [PERSON] , [INFO] , тому враховуючи встановлені обставини та відсутність доказів про можливість у відповідача утримувати дружину та дитину щомісячно саме в заявленому позивачем розмірі, позовні вимоги слід задовольнити частково, при цьому зберігаючи гарантоване право дитини на отримання мінімально можливого розміру аліментів, а саме стягнути з відповідача аліменти на утримання дитини у розмірі 1/8 частини всіх видів заробітку (доходу), щомісячно, але не менше ніж 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з\~дня звернення\~до суду\~і до\~повноліття дитини,\~а такожаліменти на утримання дружини у розмірі 1/8 частини всіх видів заробітку (доходу), щомісячно, починаючи з дня звернення до суду і до досягнення дитиною трьох років. Відповідно до п. 1 ч. 1\~ст. 430 ЦПК України,\~суд вважає за необхідне з метою забезпечення інтересів дитини та дружини, допустити рішення до негайного виконання в частині стягнення суми платежу за один місяць. Відповідно до положень ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Відповідно до ч. 6 ст. 141 ЦПК України, з відповідача на користь держави слід стягнути судові витрати, а саме судовий збір, від сплати якого звільнено позивача, пропорційно розміру задоволених позовних вимог, що складає 384, 20 грн. З урахуванням\~вищевикладеного,\~

Outcome: partial