Jurisdiction: civil
Date: 2021-03-15 00:00:00

Позивач звернулась до суду з позовом, в якому із врахуванням уточненої позовної заяви просить скасувати заборони на нерухоме майно, а саме на 68/100 частину житлового будинку за [ADDRESS] , які зареєстровані в Єдиному реєстрі заборон відчуження нерухомого майна за реєстраційним номером 7748825 від 15.08.2008 року накладену Другою Житомирською державною нотаріальною конторою та заборону на вищевказане майно за реєстраційним номером 7749087 від 15.08.2008 року накладену Другою Житомирською державною нотаріальною конторою, виключити вищевказані заборони з Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна. В обґрунтування\~позовних вимог\~позивач зазначив,\~що вищевказані\~заборони накладені\~на належне\~їй майно\~безпідставно. Відповідно до отриманої інформації з Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна на даний будинок існує обтяження, заборона на відчуження відносно [PERSON] , який зазначений власником даного будинку. Згідно вказаних записів № 7748825, 7748087 від 15.08.2008 року заборона на 68/100 належного позивачу будинку накладено відповідно до договору довічного утримання, реєстр № 2-2928, 29.04.1993 року, а також зазначено, що це є «перенакладання заборони в зв`язку з помилкою реєстратора», тобто вже після укладання договору купівлі-продажу. На момент внесення даних записів саме ця частина будинку належала вже позивачу. В судове засідання сторони не з`явились. Позивач надала заяву про розгляд справи без її участі, не заперечує проти заочного розгляду справи. Представник відповідача в судове засідання не з`явився, про день та час розгляду справи повідомлявся належним чином, про причини неявки суд не повідомив, тому суд вважає за можливе ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів. Вивчивши матеріали справи та оцінивши надані сторонами докази, суд приходить до наступного висновку. Судом встановлено, що 15.09.1988 року [PERSON] було складено заповіт, згідно з яким належний їй будинок в [ADDRESS] заповіла [PERSON] . 29.04.1993 року між [PERSON] та [PERSON] було укладено договір довічного утримання. Відповідно до вказаного договору [PERSON] передала у власність [PERSON] 68/100 частин житлового будинку, який знаходиться в [ADDRESS] . В свою чергу [PERSON] зобов`язався згідно договору по життєво утримувати гр. [PERSON] . [INFO] [PERSON] померла, що підтверджується свідоцтвом про смерть (а.с.16). Як вбачається із свідоцтва про право на спадщину за законом від 21.03.2006р. [PERSON] помер [INFO] . (а.с. 17). Вищевказане свідоцтво видане матері померлого - [PERSON] . Спадкове майно, на яке видане дане свідоцтво складається з 68/100 частин житлового будинку, який знаходиться в [ADDRESS] , належних померлому на підставі договору довічного утримання від 29.04.1993р. Одночасно судом встановлено, що 03.10.2007 року між [PERSON] та позивачем - [PERSON] укладено договір купівлі-продажу частини будинку та земельної ділянки, за умовами якого позивач придбала 68/100 частин житлового будинку по [ADDRESS] та земельну ділянку площею 680 кв.м. за цією ж адресою. Як вбачається\~з Державного\~реєстру речових\~прав на\~нерухоме майно\~та Реєстру\~прав власності\~на нерухоме\~майно,\~Державного реєстру\~Іпотек,\~Єдиного реєстру\~заборон відчуження\~об`єктів нерухомого\~майна щодо\~об`єкта нерухомого\~майна від\~30.12.2020р.\~за №239405230\~на об`єкт\~обтяження,\~а саме\~68/100\~частин житлового\~будинку по\~ [ADDRESS] накладено\~заборону на\~нерухоме майно,\~яку зареєстровано\~15.08.2008 14:03:45\~за №\~7748825\~реєстратором:\~Житомирський \~Обласний державний\~нотаріальний архів,\~та підставою\~зазначено договір\~довічного утримання,\~реєстр №\~2-2928,29.04.1993,\~а власником\~вказано [PERSON] \~та 15.08.2008 повторно накладено\~ заборону\~на нерухоме\~майно,\~а саме\~на \~об`єкт обтяження\~-68/100\~частин житлового\~будинку по\~ [ADDRESS] ,\~яку зареєстровано\~15.08.2008 14:09:12 за № 7749087 реєстратором: Житомирський Обласний державний нотаріальний архів, та підставою зазначено договір довічного утримання, реєстр № 2-2928,29.04.1993, а власником вказано [PERSON] (пере накладання заборони в зв`язку з помилкою реєстратора ). Отже, на момент накладення заборон на нерухоме майно, а саме ( на 15.08.2008 р.), 68/100 частин житлового будинку по [ADDRESS] вже належали на праві власності [PERSON] за договором купівлі-продажу від 03.10.2007 року, що не було взято реєстратором до уваги. У відповідності до ст.41 Конституції України кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності. Ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним. Зазначене кореспондується зі ст. 321 ЦК України. За нормою ст.391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування і розпорядження своїм майном. Згідно з п.2 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ №5 від 07.02.2014р. Про судову практику в справах про захист права власності та інших речових прав, до позовів, що виникають з приводу нерухомого майна, належать, зокрема, позови про визнання права на таке майно, про витребування майна із чужого незаконного володіння, про усунення перешкод у здійсненні права користування та розпорядження майном, не пов`язаних із позбавленням володіння, про встановлення сервітуту, виключення майна з-під арешту, визнання правочину недійсним (незалежно від заявленім вимоги про застосування наслідків недійсності правочину) тощо. За змістом ст.ст.316, 317, 319 ЦК України правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб. Власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном. Власник володіє, користується та розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Відповідно до п.п.2.1.1 п.2.1 Положення, підставами для внесення до реєстру заборон відомостей про накладення (зняття) заборони та арештів на об`єкти нерухомого майна є накладення (зняття) державною нотаріальною конторою або приватним нотаріусом реєстратором заборони відчуження на об`єкти нерухомого майна. Встановивши, що на момент накладення заборон на 68/100 частин житлового будинку по [ADDRESS] , дане нерухоме майно вже належало на праві власності [PERSON] за договором купівлі-продажу від 03.10.2007 року, та існування заборон на відчуження нерухомого майна перешкоджає позивачу розпоряджатися своїм майном, суд дійшов висновку про наявність підстав для скасування вищевказаних обтяжень на нерухоме майно. Рішення суду про скасування обтяжень є підставою для виключення обтяжень з Єдиного реєстру заборон відчуження нерухомого майна.

Outcome: approved