Jurisdiction: civil
Date: 2016-11-23 00:00:00

Позивач звернулась до Ленінського районного суду м. Дніпропетровська з позовом до [PERSON], у якому, з урахуванням уточнених позовних вимог, просить позбавити відповідача батьківських прав відносно його неповнолітньої доньки [PERSON], [INFO]., та стягнути з відповідача аліменти у розмір 1/4 частини його (заробітку) доходу на особистий рахунок дитини. Позивач надала суду заяву, у якій просила справу розглядати за її відсутності, позовні вимоги підтримує та просить задовольнити. Проти ухвалення заочного рішення у справі не заперечувала. Відповідач у судове засідання не з`явився, хоча про день, час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином. Представник третьої особи надала суду заяву, у якій позовні вимоги підтримала та просила задовольнити. У зв'язку з неявкою у судові засідання відповідача, за відсутності заперечень позивача суд ухвалив провести заочний розгляд справи. Відповідно до ч.2 ст.197 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Розглянувши матеріали справи, всебічно і повно з'ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позовна заява, об'єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи по суті, суд встановив наступне. Судом встановлено, що [PERSON] та [PERSON] перебували у шлюбі, який відповідно до свідоцтва про розірвання шлюбу 25.11.2014р. розірвано (а.с.13). Під час шлюбу в них народилась донька [PERSON] [INFO]. [PERSON] померла [INFO]., що підтверджується свідоцтвом про смерть, виданим Відділом державної реєстрації смерті реєстраційної служби Дніпропетровського міського управління юстиції, актовий запис 679 (а.с.14). З позовної заяви вбачається, що відповідач під час спільного проживання з дружиною та донькою зловживав алкогольними напоями та агресивно ставився до них. Вказані обставини підтверджуються характеристикою з місця проживання, завіреною головою квартального комітету № 28, рапортом дільничного міліціонера (а.с.9-10). Після смерті матері неповнолітня [PERSON] проживає разом зі своєю бабусею, позивачем у справі, яка займається її утриманням та вихованням. Відповідач жодної матеріальної допомоги на утримання доньки не надає. За змістом ч.1 ст.12 Закону України «Про охорону дитинства» батьки або особи, які їх замінюють, мають право і зобов'язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров'я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці. Відповідно до ч.2-5 ст.150 Сімейного кодексу України батьки зобов'язані піклуватися про здоров'я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток. Батьки зобов'язані забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя. Батьки зобов'язані поважати дитину. Передача дитини на виховання іншим особам не звільняє батьків від обов'язку батьківського піклування щодо неї. Факт агресивної поведінки відповідача по відношенню до своєї доньки, а також факт його самоусунення від батьківських обов'язків підтверджується вищевказаними документами, а також поясненнями доньки, наданими у судовому засіданні, у яких, вона, зокрема, підтвердила факт усунення батька від участі в її житті та не заперечувала проти позбавлення [PERSON] батьківських прав відносно неї. Крім того, згідно з висновком, складеним 02.02.2016р. за № 1/14-24 Орган опіки та піклування Ленінської районної у місті ради вважає за доцільне в інтересах дитини позбавити батьківських прав відповідача відносно до його доньки [PERSON], [INFO]. (а.с.7). Відповідно до п.2 ч.1 ст.164 Сімейного кодексу України мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він ухиляються від виконання своїх обов'язків по вихованню дитини. Згідно з п. 16 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 30.03.2007р. № 3 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» ухилення батьків від виконання своїх обов'язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов'язками. Зважаючи на викладені обставини, суд доходить висновку про свідоме ухилення [PERSON] від виконання обов'язків по вихованню своєї неповнолітньої доньки [PERSON], [INFO]., що згідно з п.2 ч.1 ст.164 СК України є підставою для позбавлення його батьківських прав стосовно неї. Згідно з ч.2 ст.166 Сімейного кодексу України особа, позбавлена батьківських прав, не звільняється від обов'язку щодо утримання дитини. Одночасно з позбавленням батьківських прав суд може на вимогу позивача або за власною ініціативою вирішити питання про стягнення аліментів на дитину. Відповідно до ст.180 Сімейного кодексу України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. На підставі ч.1 ст.183 Сімейного кодексу України частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Згідно з ч.3 ст.193 СК України за рішенням суду аліменти можуть перераховуватися на особистий рахунок дитини у відділенні Державного ощадного банку України. З огляду на викладене, беручи до уваги те, що особа, позбавлена батьківських прав, не звільняється від обов'язку щодо утримання дитини, а неповнолітня [PERSON] знаходиться на утриманні позивача, яка піклується про її забезпечення, моральний та духовний розвиток, суд доходить висновку про достатність підстав для стягнення з [PERSON] аліментів на утримання доньки [PERSON], [INFO]. Таким чином, враховуючи вищевказане, суд доходить висновку про достатність правових підстав для задоволення позову у повному обсязі. Згідно з ч.1 ст.191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову. На підставі п.7 ч.1 ст. 214 ЦПК України під час ухвалення рішення суд вирішує чи є підстави допустити негайне виконання судового рішення, а відповідно до п.1 ч.1 ст.367 ЦПК України суд допускає негайне виконання рішень у справах про стягнення аліментів - у межах суми платежу за один місяць. Відповідно до ст.88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Якщо позивача, на користь якого ухвалено рішення, звільнено від сплати судового збору, він стягується з відповідача в дохід держави пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог.

Outcome: approved