Jurisdiction: civil
Date: 2018-12-19 00:00:00

Позивач звернулась до суду з позовною заявою про стягнення шкоди з Державного бюджету України, заподіяної винуватцем ДТП, посилаючись на те, що вироком Солом'янського районного суду м. Києва від 01.10.2015 року(провадження № 1-кп/760/198/15, справа № 760/9239/14-к) за кримінальним провадженням, зареєстрованим в Єдиному реєстрі досудових розслідувань за № 12014100090000900 від 02.02.2014 року, за обвинуваченням [PERSON], останнього визнано винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України, та призначено йому покарання у вигляді 3 років обмеження волі з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 3 роки, задоволено цивільний позов про стягнення з нього на її користь матеріальної шкоди в розмірі 125 771,09 грн., моральної шкоди в розмірі 100 000,00 грн., всього на суму 225 771,09 грн. Вирок суду не виконано, засуджений до місця відбування покарання не з'явився, стягнень за цивільним позовом не було здійснено. Дані дії є ознаками кримінального правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 382 КК України. За поданням державного виконавця Дніпровського РУЮ м. Києва було відкрито кримінальне провадження № 12016100040007667, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань 01.06.2016 року за ознаками складу кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 382 КК України за фактом невиконання рішення Солом'янського районного суду м. Києва від 01.10.2015 року. До нього приєднано відкрите за її зверненням до поліції кримінальне провадження № 12017100040000645 від 18.01.2017 року. У провадженні № 12016100040007667 вона має статус потерпілої особи. За даним кримінальним провадженням окрім об'єднання та приєднання копій «особової справи» № 2/16 з Дніпровського районного відділу Кримінально-виконавчої інспекції м. Києва, ніяких дій вчинено не було. При ознайомленні з матеріалами справи вона виявила факт, що слідчі розшукові дії не проводять, у зв'язку з чим вона подала клопотання від 07.08.2017 року, 13.10.2017 року та 31.10.2017 року про проведення слідчих (розшукових) дій, а саме: допиту свідків, які б могли надати інформацію про місцезнаходження [PERSON] Слідчим Вовк В.В. були направлені доручення про проведення слідчих (розшукових) дій до оперативного підрозділу Дніпровського відділу кримінальної поліції. Але до цього часу вони не виконані. При ознайомленні 26.12.2017 року з матеріалами справи вона виявила, що із заявлених в клопотаннях 8 свідків, показання були відібрані лише у дружини одного зі свідків. Не розшукується та не допитаний сам [PERSON] Рапорт про виконання доручення в матеріалах кримінального провадження відсутній. На бездіяльність слідчого вона неодноразово зверталась до слідчого судді Дніпровського районного суду м. Києва, де її скарги були задоволені (ухвали від 15.11.2017 року та 19.12.2017 року). Також були подані скарги до Дніпровського УП ГУНП, Київської місцевої прокуратури № 4 та Прокуратури м. Києва на бездіяльність слідчого та процесуального керівника, який не контролює та не вживає міри реагування на очевидні порушення. На свої скарги вона отримує лише відписки. 09.02.2018 року слідчим суддею Печерського районного суду було задоволено її скаргу щодо бездіяльності прокуратури. На даний час кримінальне провадження № 12016100040007667 незаконно закрите вже вдруге, досудове розслідування проводилось неповно та не об'єктивно, слідчі та розшукові дії не проводились належним чином, слідчим не здійснено всіх необхідних процесуальних дій та заходів, у зв'язку з чим вона, як потерпіла від злочинних дій винуватця ДТП, та бездіяльності органів слідства, не має змоги відновити своє втрачене здоров'я, так як всі кошти, які в неї були - витрачені на дороговартісні операції, а відшкодувань за вироком на сьогодні не проведено, навіть частково. Можливість працювати та забезпечувати себе самостійно вона втратила, ставши інвалідом 2-ї групи. Якби вирок суду виконувався, [PERSON] знаходився в місцях обмеження волі з обов'язковим залученням до праці, вона б мала змогу отримувати кошти на лікування. Завдяки затягуванню, злісному ухилянню від своїх, покладених державою обов'язків, і відмови бачити очевидні факти співробітників поліції та прокуратури, порушуються її права і свободи. Замість того, щоб належним чином лікуватися і відновлюватися після заподіяних ушкоджень, вона змушена бігати на милицях по інстанціях та доводити очевидні факти, хоча це прерогатива державних служб. У зв'язку з викладеними обставинами просила суд шкоду, заподіяну винуватцем ДТП [PERSON], засудженим Солом'янським районним судом м. Києва до 3 років обмеження волі, в сумі 225 771,09 грн., стягнути з Державного бюджету України шляхом списання коштів з єдиного казначейського рахунку на н ї користь відшкодування моральної шкоди на суму 225 771,09 грн. В судовому засіданні позивач та її представник підтримали всі обставини, які викладені в позовній заяві, позовні вимоги, просили їх задовольнити. В судовому засіданні представник відповідача - Головного управління Державної казначейської служби в м. Києві, позовні вимоги не визнав в повному обсязі, просив відмовити у їх задоволенні з підстав, викладених у відзиві на позов. Вважав, що позивачем не вірно обрано спосіб захисту. Є винна особа, яка зобов'язана виконати судове рішення. В судовому засіданні представник відповідачів - Головного управління Національної поліції у місті Києві та Дніпровського управління поліції ГУ НП позов не визнав, просив відмовити у його задоволенні у зв'язку з його необґрунтованістю та недоведеністю. В судовому засіданні представник відповідача - Прокуратури міста Києва, позовні вимоги не визнав в повному обсязі, просив відмовити у їх задоволенні з підстав, викладених у відзиві на позов. Додатково зазначив, що жодних неправомірних дій ними не вчинено, усі звернення позивача були розглянуті та надано відповіді. На даний час кримінальне провадження по невиконанню судового рішення перебуває в Дарницькому УП ГУ НП у м. Києві. В судовому засіданні представник відповідача - Київської місцевої прокуратури № 4, позовні вимоги не визнав в повному обсязі, просив відмовити у їх задоволенні з підстав, викладених у відзиві на позов. Зауважив,що позивачем не надано доказів протиправних дій, завдання шкоди, та наслідково-причинного зв'язку. Вислухавши пояснення позивача, представника позивача, представників відповідачів, дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного висновку. Даний позов зареєстровано в суді 22.02.2018 року. Згідно ухвали Дніпровського районного суду м. Києва від 01.03.2018 року відкрито провадження у справі та призначено підготовче засідання. Від Головного управління Державної казначейської служби в м. Києві, Прокуратури міста Києва та Київської місцевої прокуратури № 4 надійшли відзиви на позовну заяву. Від Головного управління Національної поліції у місті Києві та Дніпровського управління поліції ГУ НП надійшли пояснення, які не прийнято через невідповідність вимогам ЦПК України. Від позивача надійшла відповідь на відзиви. Ухвалою від 13.09.2018 року підготовче провадження закрито, справа призначена до судового розгляду по суті спору. В суді встановлено, що 01.10.2015 року Солом'янський районний суд м. Києва постановив вирок у кримінальній справі № 760/9239/14-к за обвинуваченням [PERSON] за ч. 1 ст. 286 КК України, яким визнав [PERSON] винним, та призначив покарання - 3 роки обмеження волі з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 3 роки. Стягнув з [PERSON] на користь [PERSON] матеріальну шкоду у розмірі 125 771,09 грн.,та моральну шкоду у розмірі 100 000,00 грн., а всього на суму 225 771,09 грн. По даній справі позивач просить суд шкоду, заподіяну винуватцем ДТП [PERSON], засудженим Солом'янським районним судом м. Києва до 3 років обмеження волі, в сумі 225 771,09 грн. стягнути з Державного бюджету України шляхом списання коштів з єдиного казначейського рахунку на її користь відшкодування моральної шкоди на суму 225 771,09 грн., посилаючись на те, що вирок суду до цього часу не виконаний. За поданням державного виконавця Дніпровського РУЮ м. Києва було відкрито кримінальне провадження № 12016100040007667, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань 01.06.2016 року за ознаками складу кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 382 КК України за фактом невиконання рішення Солом'янського районного суду м. Києва від 01.10.2015 року. До даного провадження приєднано відкрите за її зверненням до поліції кримінальне провадження № 12017100040000645 від 18.01.2017 року. У провадженні № 12016100040007667 [PERSON] має статус потерпілої особи. Однак, досудове розслідування проводилось неповно та не об'єктивно, слідчі та розшукові дії не проводились належним чином, слідчим не здійснено всіх необхідних процесуальних дій та заходів, у зв'язку з чим нею оскаржувалась бездіяльність слідчих органів та органів прокуратури. Відповідно до ст. 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Особа, яка завдала шкоди, звільняється від її відшкодування, якщо вона доведе, що шкоди завдано не з її вини. Шкода, завдана каліцтвом, іншим ушкодженням здоров'я або смертю фізичної особи внаслідок непереборної сили, відшкодовується у випадках, встановлених законом. Шкода, завдана правомірними діями, відшкодовується у випадках, встановлених цим Кодексом та іншим законом. Відповідно до ст. 1167 ЦК України моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини, крім випадків, встановлених частиною другою цієї статті. Моральна шкода відшкодовується незалежно від вини органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим, органу місцевого самоврядування, фізичної або юридичної особи, яка її завдала: якщо шкоди завдано каліцтвом, іншим ушкодженням здоров'я або смертю фізичної особи внаслідок дії джерела підвищеної небезпеки; якщо шкоди завдано фізичній особі внаслідок її незаконного засудження, незаконного притягнення до кримінальної відповідальності, незаконного застосування запобіжного заходу, незаконного затримання, незаконного накладення адміністративного стягнення у вигляді арешту або виправних робіт; в інших випадках, встановлених законом. Згідно ст. 1173 ЦК України шкода, завдана фізичній або юридичній особі незаконними рішеннями, дією чи бездіяльністю органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим або органу місцевого самоврядування при здійсненні ними своїх повноважень, відшкодовується державою, Автономною Республікою Крим або органом місцевого самоврядування незалежно від вини цих органів. Відповідно до ст. 1174 ЦК України шкода, завдана фізичній або юридичній особі незаконними рішеннями, діями чи бездіяльністю посадової або службової особи органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим або органу місцевого самоврядування при здійсненні нею своїх повноважень, відшкодовується державою, Автономною Республікою Крим або органом місцевого самоврядування незалежно від вини цієї особи. Статтею 1176 ЦК України визначено, що шкода, завдана фізичній особі внаслідок її незаконного засудження, незаконного притягнення до кримінальної відповідальності, незаконного застосування запобіжного заходу, незаконного затримання, незаконного накладення адміністративного стягнення у вигляді арешту чи виправних робіт, відшкодовується державою у повному обсязі незалежно від вини посадових і службових осіб органу, що здійснює оперативно-розшукову діяльність, досудове розслідування, прокуратури або суду. Право на відшкодування шкоди, завданої фізичній особі незаконними діями органу, що здійснює оперативно-розшукову діяльність, досудове розслідування, прокуратури або суду, виникає у випадках, передбачених законом. Якщо кримінальне провадження закрито на підставі закону про амністію або акта про помилування, право на відшкодування шкоди не виникає. Фізична особа, яка у процесі досудового розслідування або судового провадження шляхом самообмови перешкоджала з'ясуванню істини і цим сприяла незаконному засудженню, незаконному притягненню до кримінальної відповідальності, незаконному застосуванню запобіжного заходу, незаконному затриманню, незаконному накладенню адміністративного стягнення у вигляді арешту чи виправних робіт, не має права на відшкодування шкоди. Шкода, завдана фізичній або юридичній особі внаслідок постановлення судом незаконного рішення в цивільній справі, відшкодовується державою в повному обсязі в разі встановлення в діях судді (суддів), які вплинули на постановлення незаконного рішення, складу злочину за обвинувальним вироком суду, що набрав законної сили. Шкода, завдана фізичній або юридичній особі внаслідок іншої незаконної дії або бездіяльності чи незаконного рішення органу, що здійснює оперативно-розшукову діяльність, органу досудового розслідування, прокуратури або суду, відшкодовується на загальних підставах. Порядок відшкодування шкоди, завданої незаконними рішеннями, діями чи бездіяльністю органу, що здійснює оперативно-розшукову діяльність, органу досудового розслідування, прокуратури або суду, встановлюється законом. Відповідно до положень постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» від 31.03.1995 року № 4, - право на відшкодування моральної шкоди виникає за наявності передбачених законом умов або підстав відповідальності за заподіяну шкоду. На підтвердження своїх вимог позивач надала ухвали Шевченківського районного суду м. Києва від 29.11.2016 року про бездіяльність службової особи ГУ НП в м. Києві щодо невнесення відомостей про кримінальне правопорушення до ЄРДР; Дніпровського районного суду м. Києва від 15.11.2017 року щодо не розгляду клопотання про проведення слідчих дій (допит свідків), та від 19.12.2017 року щодо не розгляду клопотання про ознайомлення з матеріалами кримінального провадження; Печерського районного суду м. Києва від 09.02.2018 року щодо ненадання відповіді на звернення. З наданих документів встановлено, що 23.11.2016 року прокурором Київської міської прокуратури № 4 начальнику СВ Дніпровського УП ГУНП в м. Києві були дані вказівки по кримінальному провадженню № 12016100040007667 в порядку ст. 36 КПК України. 17.01.2018 року прокурором Київської місцевої прокуратури № 4 винесено постанову про скасування постанови слідчого від 30.12.2017 року про закриття кримінального провадження № 12016100040007667 та направлено матеріали досудового розслідування для подальшого розслідування. 17.01.2018 року по кримінальному провадженню № 12016100040007667 прокурором дані вказівки. 27.03.2018 року вказівки дані повторно. 27.03.2018 року начальнику слідчого управління прокурором Київської місцевої прокуратури № 4 внесено клопотання про відсторонення слідчого від проведення досудового розслідування та призначення іншого слідчого у зв'язку з неефективним проведенням досудового розслідування. Згідно постанови Прокуратури м. Києва від 14.06.2018 року доручено здійснення досудового розслідування у кримінальному провадженні № 12016100040007667 слідчому відділу Дарницького УП ГУ НП у м. Києві у зв'язку з тим, що досудове розслідування здійснюється неефективно, необхідні слідчі (розшукові) та процесуальні дії не проведено, заходи щодо швидкого, всебічного, повного та неупередженого встановлення обставин вчинення кримінального правопорушення не вживаються. На даний час матеріали кримінального провадження № 12016100040007667 перебувають в Слідчому відділі Дарницького УП ГУНП у м. Києві, досудове слідство триває. З наданих документів судом було встановлено бездіяльність щодо досудового розслідування по кримінальному провадженню № 12016100040007667 слідчими Дніпровського управління поліції ГУ НП. Доказів щодо бездіяльності органів прокуратури матеріали справи не містять. Однак, позивач просить суд стягнути моральну шкоду на суму 225 771,09 грн., яка фактично є шкодою, яка заподіяна їй винуватцем ДТП [PERSON], який засудженим Солом'янським районним судом м. Києва до 3 років обмеження волі, та з якого на користь позивача стягнуто матеріальну та моральну шкоду на загальну суму 225 771,09 грн. З даними доводами позивача суд не погоджується, вважає їх такими, що не відповідають законодавству України, що дає підстави для відмови в задоволенні позову. На підставі вищевикладеного та

Outcome: dismissed