Jurisdiction: civil
Date: 2017-03-19 00:00:00

Позивач звернувшись до суду з вищевказаним позовом і посилаючись на керування відповідачем транспортним засобом без права на керування транспортним засобом відповідної категорії, просить у порядку регресу, стягнути з відповідача: 19558 грн. 16 коп. - виплаченого страхового відшкодування на відновлення автомобіля, пошкодженого внаслідок ДТП, яка як вважає позивач, сталася з вини відповідача, цивільно-правова відповідальність якого на момент ДТП, була застрахована позивачем. Представник позивача в судове засідання не з'явився, надіславши клопотання про розгляд справи за відсутності представника позивача і в якому не заперечував проти заочного розгляду справи. Відповідач в судове засідання не з'явився і доказів про поважність причин своєї неявки, суду не надав, хоча про час і місце розгляду справи, неодноразово повідомлявся належним чином за місцем своєї реєстрації, що підтверджується наявними в матеріалах справи, зворотними поштовими повідомленнями. З урахуванням положень ст. ст. 74-77, 169, 224 ЦПК України та з метою уникнення затягування розгляду справи, суд вважає, що в матеріалах справи є достатньо даних про права та взаємовідносини сторін по справі, для її розгляду по суті заочно за відсутності представника позивача та відповідача. Дослідивши наявні в матеріалах справи докази, суд в судовому засіданні встановив наступне. 10.01.2015 року, біля 06:10 год. відповідач, керуючи автомобілем «Деу Ланос» р. н. [NUMBER] по проспекту Бажана і вулиці Ревуцького в м. Києві при перестроюванні здійснив зіткнення з автомобілем [NUMBER], під керуванням водія [PERSON], що призвело до пошкодження вказаних транспортних засобів. Постановою судді Дарницького районного суду м. Києва від 29.01.2015 року, відповідача визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП та на нього накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в сумі: 340 грн.. З урахуванням викладеного, суд вважає, що вищевказана ДТП, внаслідок якої заподіяно шкоду, сталася з вини відповідача. На момент ДТП, цивільно-правова відповідальність водія автомобіля «Деу Ланос», була застрахована позивачем, що підтверджується наявною у матеріалах справи, копією поліса № АІ/2184853 обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів від 21.07.2014 року. Відповідно до наявної в матеріалах справи, копії звіту про оцінку вартості матеріальної шкоди завданої власнику КТЗ № 39С/01/15 від 06.03.2015 року, матеріальний збиток заподіяний власнику автомобіля [NUMBER], внаслідок його пошкодження, складає: 19633,52 грн.. Як вказує в своєму позові позивач, він на відшкодування заподіяної відповідачем шкоди, здійснив виплату страхового відшкодування в сумі: 19558 грн. 52 коп.. Відповідно до підпункту «б» підпункту 38.1.1. пункту 38.1. ст. 38 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» від 01.07.2004 року № 1961-ІV, страховик після виплати страхового відшкодування має право подати регресний позов: до страхувальника або водія забезпеченого транспортного засобу, який спричинив дорожньо-транспортну пригоду: якщо він керував транспортним засобом без права на керування транспортним засобом відповідної категорії. Як вказує позивач у своєму позові, відповідач керував транспортним засобом без права на керування транспортним засобом відповідної категорії, тому, відповідач у порядку регресу, має відшкодувати позивачу понесені ним витрати по виплаті страхового відшкодування. Згідно зі ст. ст. 993, 1187 ч. 2, 1188 ч. 1 п. 1, 1191 ч. 1 ЦК України, до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, у межах фактичних витрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за завдані збитки. Шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об'єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку. Шкода, завдана внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки, відшкодовується на загальних підставах, а саме, шкода, завдана одній особі з вини іншої особи, відшкодовується винною особою. Особа, яка відшкодувала шкоду, завдану іншою особою, має право зворотної вимоги (регресу) до винної особи у розмірі виплаченого відшкодування, якщо інший розмір не встановлений законом. Будь-яких конкретних правових доказів у спростування позовних вимог, відповідач суду не надав і судом таких доказів не здобуто. За таких обставин, позов підлягає задоволенню. Оскільки позов задовольняється, то відповідно до ст. 88 ЦПК України, з відповідача на користь позивача підлягають стягненню понесені останнім судові витрати по справі, пропорційно до розміру задоволених позовних вимог. При цьому, розмір судового збору, який підлягає відшкодуванню, суд визначає за ставкою, яка діяла на час подання позову.

Outcome: approved