Jurisdiction: civil
Date: 2017-06-25 00:00:00

Позивач звернувся з позовом до суду, який при подальшому розгляді справи було уточнено, посилаючись на наступні обставини. Позивач зазначив, що 14 липня 2014 року померла його матір, [PERSON]. На підставі заяви позивача, як спадкоємця за заповітом, у приватного нотаріуса [PERSON] Бердянського районного нотаріального округу Запорізької області була відкрита спадкова справа за № 56857367, номер у нотаріуса 37/2014, що підтверджується витягом про реєстрацію в Спадковому реєстрі № 39079303 від 04.12.2014 р. Спадкове майно складається з житлового будинку, що знаходиться за адресою: вул. Горького, буд. № 53, село Червоне поле, Бердянського району, Запорізької області. Позивач вказав, що даний житловий будинок був придбаний померлою на підставі договору купівлі-продажу від 22.05.1992 р., посвідченого Бердянською районною державною нотаріальною конторою Запорізької області та був зареєстрований Бердянським бюро технічної інвентаризації. Під час перевірки нотаріусом в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно відомостей відносного того чи є будь-які заборони на житловий будинок, що належав померлій, було виявлено, що на житловий будинок, що належав померлій матері позивача, [PERSON], накладено обтяження заборона, підстава обтяження: позика, б/н, 22.05.1992р., Колгосп ім. Ілліча, р.13. Позивач зазначив, що вказана позика була сплачена його матірю ще за життя. В підтвердження даного факту ним було надано довідку № 1084 від 25.11.2016р., видану комітетом Червонопільської сільської ради Бердянського району Запорізької області, в якій зазначено, що житловий будинок, що належав його матері за адресою: вул. Горького, буд. № 53, село Червоне поле, Бердянського району, Запорізької області, після реорганізації ПП АФ «Нова» до комунальної власності сільської ради не передавався і тому на балансі сільської ради не перебуває. Також, позивач звертався з письмовим запитом до Державного архіву Запорізької області з метою отримання інформації чи була сплачена вказана позика його матірю та з метою отримання копії договору позики б/н від 22.05.1992р. укладеного між Колгоспом ім. Ілліча та [PERSON] та рішення зборів Колгоспу ім. Ілліча про укладення договору позики б/н від 22.05.1992 р. між Колгоспом ім. Ілліча та [PERSON] У листі Державного архіву Запорізької області від 08.07.2016р. № 01-32/Р-1420 зазначено, що в протоколах засідань правління колгоспу ім. Ілліча с. Червоне поле тієї ж сільради Бердянського району Запорізької області за 1992 рік договір позики, укладений між колгоспом та [PERSON], відсутній. Також зазначено, що в протоколі засідання правління колгоспу ім. Ілліча с. Червоне поле тієї ж сільради Бердянського району Запорізької області № 4 від 17.04.1992р. міститься рішення рекомендувати загальним зборам членів колгоспу продати колгоспний будинок члену колгоспу [PERSON], в якому вона проживає [INFO], за 50% - 9549 руб. 00 коп. Позивач в позові зазначає, що станом на даний час Колгоспа ім. Ілліча вже не існує. Позивачем зазначено, що правонаступником Колгоспу ім. Ілліча є ПП АФ «Нова», яка в послідуючому була реорганізована в Приватну агрофірму «Приазовська». Представник позивача в судове засідання не з'явився, подав судові заяву про розгляд справи у його відсутність та підтримання позовних вимог. Представник відповідача в судове засідання не з'явився, про час і місце розгляду справи повідомлений у встановленому законом порядку. Причини неявки суду не повідомив, заперечень проти позову не надав. Тому суд у відповідності до ст. 224 ЦПК України, вважає за можливим провести заочний розгляд справи. Представник третьої особи в судове засідання не з'явився, про час і місце розгляду справи повідомлений у встановленому законом порядку. Причини неявки суду не повідомив, заперечень проти позову не надав. Суд, дослідивши матеріали цивільної справи, вважає позов таким, що підлягає задоволенню з наступних підстав. Згідно свідоцтва про смерть від 23.07.2014р., серія І-ЖС № 296666, 14 липня 2014 року померла матір позивача, [PERSON]. Судом встановлено, що позивач, як спадкоємець за заповітом звернувся з заявою про прийняття спадщини до приватного нотаріуса Бердянського районного нотаріального округу Запорізької області [PERSON], на підставі якої була відкрита спадкова справа за № 56857367, номер у нотаріуса 37/2014, що підтверджується витягом про реєстрацію в Спадковому реєстрі № 39079303 від 04.12.2014р. У судовому засіданні встановлено, що спадкове майно складається з житлового будинку № 53 по вул. Горького в селі Червоне поле, Бердянського району, Запорізької області, який належав [PERSON] на підставі договору купівлі-продажу від 22.05.1992р., посвідченого Бердянською районною державною нотаріальною конторою Запорізької області, та був зареєстрований Бердянським бюро технічної інвентаризації. Встановлено, що під час перевірки нотаріусом в державному реєстрі речових прав на нерухоме майно відомостей відносно того чи є будь-які заборони на житловий будинок, що належав [PERSON], було виявлено, що на вказаний житловий будинок накладено обтяження заборона (архівний запис), підстава обтяження: позика, б/н, 22.05.1992р., Колгосп ім. Ілліча, р.13, зареєстровано: 25.05.2005р. за № 2008694 реєстратором: Бердянська державна нотаріальна контора, додаткові дані: архівний номер: 802340ZAP104, архівна дата: 13.07.1999р., дата виникнення: 22.05.1992, № реєстру: 24467-123, внутр. № BE017B2E28F03D315C2F. Даний факт також підтверджується інформаційною довідкою з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження обєктів нерухомого майна щодо субєкта від 18.03.2016р. № 55433817. Судом встановлено, що в протоколі засідання правління колгоспу ім. Ілліча с. Червоне поле тієї ж сільради Бердянського району Запорізької області № 4 від 17.04.1992р. міститься рішення рекомендувати загальним зборам членів колгоспу продати колгоспний будинок члену колгоспу [PERSON], в якому вона проживає [INFO], за 50 % - 9549 руб. 00 коп., що також підтверджується листом Державного архіву Запорізької області від 08.07.2016 року. В судовому засіданні встановлено, що 22.05.1992р. між матірю позивача та колгоспом ім. Ілліча було укладено договір купівлі-продажу житлового юудинку садибного типу з надвірними прибудовами за реєстровим № 884, що підтверджується копією цього договору, який було надано на запит суду Запорізьким обласним державним нотаріальним архівом. Встановлено, що вказана позика була сплачена матірю позивача ще за життя, що підтверджується довідкою № 1084 від 25.11.2016р., виданою сільським головою Червонопільської сільської ради Бердянського району Запорізької області, в якій зазначено, що житловий будинок, що належав [PERSON] за адресою: вул. Горького, буд. № 53, село Червоне поле, Бердянського району, Запорізької області, після реорганізації ПП АФ «Нова» до комунальної власності сільської ради не передавався і тому на балансі сільської ради не перебуває. Судом встановлено, що колгоспа ім. Ілліча на теперішній час не існує, а існує діюча приватна агрофірма «Приазовська». Відповідно до ч. 5 ст. 1268 ЦК України незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. Статтею 1296 ЦК України передбачено, що спадкоємець, який прийняв спадщину, може одержати свідоцтво про право на спадщину. Відповідно до ст. 41 Конституції України, ст. 321, ст. 391 ЦК України кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності. Право приватної власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном. Згідно із ч. 1 ст. 599 ЦК України зобовязання припиняється виконанням, проведеним належним чином. Пунктом 6.1 глави 15 «Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України» передбачено, що Про зняття заборони, а також про зняття судовими або слідчими органами та органами державної виконавчої служби накладеного ними арешту на майно нотаріус робить відповідні відмітки в реєстрі для реєстрації заборон і арештів та в алфавітній книзі обліку заборон відчуження і арештів нерухомого майна. Відповідно до п. 4 Наказу Міністерства юстиції України № 1844/5 від 14.12.2012р., зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 18 грудня 2012 року за № 2102/22414 «Про затвердження Порядку використання даних Реєстру прав власності на нерухоме майно, Єдиного реєстру заборон відчуження об'єктів нерухомого майна, Державного реєстру іпотек та Державного реєстру обтяжень рухомого майна» з 01.01.2013 р. доступ державних нотаріальних контор, державних нотаріальних архівів, приватних нотаріусів до Єдиного реєстру заборон відчуження об'єктів нерухомого майна, Державного реєстру іпотек припинено і такі повноваження надано державним реєстраторам прав на нерухоме майно державної реєстраційної служби України. При цьому, Постановою Кабінету Міністрів від 26 жовтня 2011 року за № 1141, якою затверджено «Порядок ведення Державного реєстру речових прав на нерухоме майно» зокрема пунктом 41 передбачено, що державний реєстратор вносить записи до Державного реєстру прав про скасування державної реєстрації прав у разі скасування на підставі рішення суду рішення державного реєстратора про державну реєстрацію прав та їх обтяжень. У відповідності до ст. 26 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень», записи до Державного реєстру прав вносяться на підставі прийнятого рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень. У разі скасування на підставі рішення суду рішення про державну реєстрацію прав до Державного реєстру прав вноситься запис про скасування державної реєстрації прав. Пунктом 2.6. Порядку прийняття і розгляду заяв про внесення змін до записів, внесення записів про скасування державної реєстрації речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень та скасування записів Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, затвердженого наказом Міністерства юстиції України №3502/5 від 12.12.2011р., зареєстрованим в Міністерстві юстиції України 12 грудня 2011 року №1429/20167 для внесення записів про скасування державної реєстрації прав, скасування записів Державного реєстру прав заявник подає рішення суду про скасування рішення державного реєстратора, що набрало законної сили, та копії документів, визначених у пункті 2.3 цього розділу. З вищевикладеного вбачається, що у даному випадку, внесення відомостей до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про зняття заборони на відчуження, передбачає судовий порядок скасування рішення нотаріуса (як державного реєстратора) про державну реєстрацію вказаного обтяження. Суд, оцінивши всі докази в їх сукупності, вважає позовні вимоги законними та обгрунтованими, та такими, що підлягають задоволенню. На підставі ст. 41 Конституції України, ст.ст. 321, 391, ч. 1 ст. 599, ч. 5 ст. 1268, ст. 1296 ЦК України, ст. 26 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень», п. 6.1 глави 15 «Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України», п. 41 Постанови КМУ від 26 жовтня 2011 року за № 1141, якою затверджено «Порядок ведення Державного реєстру речових прав на нерухоме майно», п. 4 Наказу Міністерства юстиції України № 1844/5 від 14.12.2012р., зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 18 грудня 2012 року за № 2102/22414 «Про затвердження Порядку використання даних Реєстру прав власності на нерухоме майно, Єдиного реєстру заборон відчуження об'єктів нерухомого майна, Державного реєстру іпотек та Державного реєстру обтяжень рухомого майна, Наказу Міністерства юстиції України №3502/5 від 12.12.2011р., зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 12 грудня 2011 року №1429/20167, та

Outcome: approved