Jurisdiction: civil
Date: 2019-12-23 00:00:00

Позивач звернулась до суду з позовом, в якому просить стягнути з відповідача на її користь аліменти на утримання дитини, [PERSON] , [INFO] , у частці від заробітку у розмірі прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку до 6 років визначеної законом 1 699 грн., щомісячно, але не менше ніж 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з дня подання позовної заяви. Допустити негайне виконання судового рішення про стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць. В обґрунтування\~заявлених вимог\~зазначає,\~що 19\~липня 2014\~року \~між відповідачем\~та нею\~у Київському\~відділі державної\~реєстрації актів\~цивільного стану\~реєстраційної служби\~Харківського міського\~управління юстиції\~був укладений\~шлюб.\~Після реєстрації\~шлюбу вона\~прийняла прізвище\~чоловіка « [PERSON] ».\~Від шлюбу\~ [INFO] у\~них народився\~син [PERSON] .\~Спільне життя\~між ними\~не склалося\~через різні\~погляди на\~сімейне життя\~в зв`язку\~з чим,\~13\~грудня 2017\~року рішенням\~Київського районного\~суду м.\~Харкова шлюб\~між ними\~розірвано.\~Син залишився\~мешкати з\~нею,\~фактично знаходиться\~на повному\~її утриманні,\~тому вона\~змушена звертатися\~до суду\~про стягнення\~з відповідача\~аліменти.\~Досягти домовленості\~з відповідачем\~про спосіб\~утримання їхнього\~сина не\~вдалося. Відповідач працює, інших дітей та осіб на утриманні не має, має постійний заробіток щомісячно у розмірі 12 000 грн.,тому вважає можливим стягувати аліменти на утримання сина у частці від заробітку у розмірі прожиткового мінімуму встановленого законом на цей час - 1699 грн. щомісячно але не менш 50 % прожиткового мінімуму. Ухвалою Київського районного суду м. Харкова від 20.09.2019 року відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження. Через канцелярію суду позивачем надано заяву про розгляд справи за її відсутності, позовні вимоги підтримує в повному обсязі та просить задовольнити. Відповідач через канцелярію суду надав заяву про розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги визнає в повному обсязі. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у зв`язку з неявкою в судове засідання всіх учасників справи фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Суд, перевіривши доводи, викладені позивачем в обґрунтування заявлених позовних вимог, заяву про визнання відповідачем позовних вимог, дослідивши матеріали справи в їх системному взаємозв`язку приходить до наступного. Частиною 1 ст. 2 ЦПК України передбачено, що завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Відповідно до ч.1 ст.13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Статтею 15 Цивільного кодексу України визначено право кожної особи та захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного судочинства. Отже, об`єктом захисту є порушене, невизнане або оспорюване право чи цивільний інтерес і саме воно є підставою для звернення особи за захистом свого права із застосуванням відповідного способу захисту. Такі способи захисту передбачені статтею 16 ЦК України. Судом встановлено, що [PERSON] (дошлюбне прізвище [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] уклали шлюб, зареєстрований 19 липня 2014 року Київським відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Харківського міського управління юстиції, актовий запис №442. Рішенням Київського районного суду м. Харкова від 13 грудня 2017 року шлюб між [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] розірвано. Від шлюби сторони мають малолітнього сина [PERSON] , [INFO] , згідно свідоцтва про народження серії [NUMBER] , виданого Київським відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Харківського міського управління юстиції, актовий запис №547. Відповідно до Довідки про склад сім`ї від 03.09.2019 року, [PERSON] , [INFO] зареєстрований разом з матір`ю [PERSON] за адресою: [ADDRESS] . Як вбачається з довідки про дохід від 02.02.2019 №52, виданої КП Салтівське трамвайне депо», [PERSON] працює водієм 3кл в КП Салтівське трамвайне депо», її дохід за період з лютого 2019 року по липень 2019 року склав 95\~790,18 грн. Відповідно до вимог ст. 180 Сімейного кодексу України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Статтею 181 Сімейного кодексу України визначено способи виконання батьками обов`язку утримувати дитину. Способи виконання батьками обов`язку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними. За домовленістю між батьками дитини той із них, хто проживає окремо від дитини, може брати участь у її утриманні в грошовій і (або) натуральній формі. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Спосіб стягнення аліментів, визначений рішенням суду, змінюється за рішенням суду за позовом одержувача аліментів. Відповідно до ч. 1, ч. 2 ст. 27 Конвенції ООН про права дитини від 20.11.1989 року, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України №789ХІІ (78912) від 27.02.1991 року та набула чинності для України 27.09.1991 року - держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Згідно із ч. 1 ст. 182 Сімейного кодексу України, при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини, стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів, наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних дружини, батьків, дітей та інші обставини, що мають істотне значення. Відповідно до п. 17 Постанови Пленуму Верховного Суду України №3 від 15.05.2006 року «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів», вирішуючи питання щодо розміру аліментів, суд повинен ураховувати: стан здоров`я, матеріальне становище дитини і платника аліментів; наявність в останнього інших неповнолітніх дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, повнолітніх дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. У пункті 23 зазначеної постанови Пленуму Верховного Суду України роз`яснено, що розмір аліментів, визначений судовим рішенням або за домовленістю між батьками, суд може змінити за позовом платника або одержувача аліментів у зв`язку зі зміною матеріального чи сімейного стану, погіршення чи поліпшення здоров`я когось із них. Нести відповідальність по утриманні дитини повинні обидва батьки. При цьому, судом враховується той факт, що відповідач працездатний, доказів того, що він має на утриманні інших осіб або з нього стягуються аліменти суду не надав, тому він разом з позивачем повинен у рівних частках нести матеріальну відповідальність. Зі змісту вищенаведеного та аналізу зазначених статей слідує, що обов`язок утримувати дитину є рівною мірою обов`язком як матері, так і батька. Розмір аліментів у разі спору у всіх випадках встановлюється судом, при цьому статтею 182 Сімейного кодексу України передбачений перелік найбільш вагомих обставин, які мають братися до уваги при визначенні розміру аліментів на дитину. Відповідно до ст. 184 ЦПК України суд за заявою одержувача визначає розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Розмір аліментів, визначений судом або домовленістю між батьками у твердій грошовій сумі, щорічно підлягає індексації відповідно до закону, якщо платник і одержувач аліментів не домовилися про інше. За заявою одержувача аліментів індексація може бути здійснена судом за інший період. Той із батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина, має право звернутися до суду із заявою про видачу судового наказу про стягнення аліментів у розмірі 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Відповідно до ч. 2 ст. 182 Сімейного кодексу України, мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Стягнення аліментів на утримання дітей є одним із способів захисту інтересів дітей, забезпечення одержання ними коштів, необхідних для їх життєдіяльності. Тому суд вважає за необхідне стягнути з відповідача аліменти на утримання неповнолітніх дітей в судовому порядку. Відповідач в заяві про визнання ним позовних вимог, зазначив про можливість сплати ним аліментів на утримання дитини в розмірі 2 500,00 грн. Разом з цим, відповідно до вимог ст. ст. 11, 60 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненнями фізичних чи юридичних осіб, поданих відповідно до вимог цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб які беруть участь у справі. При цьому, кожна із сторін зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Оскільки, позивач не скористалась своїм процесуальним правом щодо уточнення та збільшення позовних вимог, суд розглядає справу в межах заявлених ними вимог. З урахуванням наведеного, приймаючи до уваги, що відповідач визнав позовні вимоги в повному обсязі, враховуючи вік дитини, матеріальне становище сторін, той факт, що відповідач фізично здоровий, працездатний, аліментних зобов`язань на користь інших осіб не має, інші істотні обставини, виходячи з принципу розумності, справедливості, загальних засад цивільного судочинства та необхідності захисту інтересів неповнолітніх дітей суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню та з відповідача на користь позивача слід стягнути аліментів на утримання дитини у частці від заробітку у розмірі прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку до 6 років визначеної законом 1 699 грн., щомісячно, але не менше ніж 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з дня подання позовної заяви, тобто з 16.09.2019 року і до досягнення дитиною повноліття. Суд вважає за необхідне роз`яснити позивачу, що відповідно до ч.1 ст. 179 Сімейного кодексу України, аліменти, одержані на дитину, є власністю того з батьків, на ім`я кого вони виплачуються, і мають використовуватися за цільовим призначенням. Неповнолітня дитина має право брати участь у розпорядженні аліментами, які одержані для її утримання. Роз`яснити відповідачу, що відповідно до ст. 186 Сімейного кодексу України, за заявою платника аліментів або за власною ініціативою орган опіки та піклування перевіряє цільове витрачення аліментів. У разі нецільового витрачення аліментів платник має право звернутися до суду з позовом про зменшення розміру аліментів або про внесення частини аліментів на особистий рахунок дитини у відділення Державного ощадного банку України. При розгляді даної справи про стягнення аліментів суд, відповідно до ч. 4 ст. 10 ЦПК роз`яснює відповідачу відповідальність за прострочення сплати аліментів. Згідно з ч. 1 ст. 191 Сімейного кодексу України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову. З огляду на положення п. 1 ч. 1 ст. 430 ЦПК України, суд вважає необхідним допустити негайне виконання рішення у частині стягнення аліментів в межах суми платежу за один місяць. Судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог (ч. 1 ст. 141 ЦПК України). Враховуючи, що позивач звільнений від сплати судового збору та позовні вимоги задоволені, то стягненню з відповідача на користь Держави підлягає судовий збір у розмірі 768 грн. 40 коп. Суд постановляє рішення в межах заявлених вимог і на підставі наданих сторонами доказів. На підставі викладеного,

Outcome: approved