Jurisdiction: civil
Date: 2018-05-13 00:00:00

Позивач звернулась до суду з позовом, де просить розірвати шлюб з відповідачем та судовим рішення змінити її прізвище з [PERSON] на дівоче - [PERSON], а також стягнути з відповідача сплачений нею судовий збір в сумі 704грн. 80коп. Позов мотивує тим, що 20.08.2011 року зареєстрували шлюб. Від спільного життя мають неповнолітніх дітей: сина [PERSON], [INFO] та доньку [PERSON], [INFO]. Зазначає, що їх спільне життя не склалося через різні типи характерів, відсутність спільних інтересів. Відносини між ними постійно напружені. З січня 2018 року фактично припинили шлюбні відносини та не підтримують подружніх сосунків. Вважає, що подальше спільне життя та збереження шлюбу неможливі. Між ними досягнуто згоди щодо місця проживання дітей та поділу майна. Провадження по справі було відкрито 20.04.2018 року та справу призначено до підготовчого судового засідання на 08.10 год. 14.05.2018 року. Позивач та відповідач про день, час та місце розгляду справи повідомлялись належним чином. Позивач подала заяву про розгляд справи без її участі, де вказала, що за результатами підготовчого провадження просить прийняти рішення, в зв'язку з підтриманням позову, строку на примирення не потребує, спору про поділ майна та місця проживання дітей немає. Відповідач також подав заяву, де просить суд розглянути справу без його участі, вказав, що за результатами підготовчого провадження просить прийняти рішення, в зв'язку з визнанням ним позову, строку на примирення не потребує, спору про поділ майна немає. Суд ухвалив розглянути справу у відсутності сторін та в порядку, передбаченому ч. 3 ст. 200 ЦПК України постановити рішення на підставі наявних у справі доказів. Згідно ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Судом із матеріалів справи встановлено, що сторони уклали шлюб, який був зареєстрований 20 серпня 2011 року Пантаївською селищною радою м. Олександрії Кіровоградської області, що підтверджується копією свідоцтва про шлюб (а.с. 6). Від спільного життя мають дітей: сина [PERSON], [INFO] та доньку [PERSON], [INFO], що підтверджується копіями свідоцтв про народження, які після розірвання шлюбу будуть надалі проживати з позивачкою (а.с. 7-8). Як вбачається з позовної заяви підставою припинення сімейних відносин між сторонами стало те, що у них різні погляди на життя, що призвело до погіршення їх стосунків. З січня 2018 року шлюбні відносини фактично між ними припинено. Відповідач подав заяву, де вказав, що за результатами підготовчого провадження просить прийняти рішення, в зв'язку з визнанням позову. Згідно ч. 4 ст. 206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Спору щодо поділу спільного майна та місця проживання дітей між сторонами немає. Статтею 24 СК України встановлено, що шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Відповідно до ст. 105, 110 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду. Збереження шлюбу можливе на паритетних засадах на почуттях взаємної любові та поваги, взаємодопомоги та підтримки. Оскільки позивач та відповідач подали заяви, де наполягають на розірванні шлюбу та просять не надавати їм строк на примирення, то позов підлягає задоволенню. Відповідно до ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить їх інтересам та інтересам малолітньої дитини. Згідно ч. 2 ст. 114 СК України у разі розірвання шлюбу судом, шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу. Приписами ч. 3 ст. 115 Сімейного кодексу України встановлено, що документом, що засвідчує факт розірвання шлюбу судом, є рішення суду про розірвання шлюбу, яке набрало законної сили. Згідно ч. 2 ст. 115 СК України, рішення суду про розірвання шлюбу після набрання ним законної сили надсилається судом до органу державної реєстрації актів цивільного стану за місцем ухвалення рішення для внесення відомостей до Державного реєстру актів цивільного стану громадян та проставлення відмітки в актовому записі про шлюб. Відповідно до ч. 1 ст. 113 СК України особа, яка змінила своє прізвище у зв'язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Згідно свідоцтва про шлюб, прізвище позивача до державної реєстрації шлюбу - [PERSON]. Таким чином, суд вважає за доцільне, вимоги позивача задовольнити та після розірвання шлюбу відновити їй дошлюбне прізвище - [PERSON]. Згідно вимог ст.141 ЦПК України суд стягує на користь позивача сплачений судовий збір з відповідача, пропорційно до задоволених вимог в розмірі 704,80 грн.

Outcome: approved