Jurisdiction: civil
Date: 2017-01-18 00:00:00

Позивач звернувся із позовом, в якому просить стягнути з відповідача на користь Будинкоуправління № 1 Гвардійської квартирно-експлуатаційної частини району заборгованість за житлово-комунальні послуги в сумі 6878,20 грн. та судовий збір. В обґрунтування заявленого позову позивач посилався на те, що [PERSON] у 2002 році надана належна військовому відомству окрема, благоустроєна однокімнатна квартира [ADDRESS], в яку він заселився на підставі ордера від 22 січня 2002 року № 5 виданого Гвардійською КЕЧ району. В порушення вимог п. 3 ст. 815 ,п.3 ст.820 ЦК України та ст.ст.66-68 ЖК України відповідач не вносить на розрахунковий рахунок Будинкоуправління № 1 плату за користування жилою площею та плату за надані комунальні послуги, у звязку з чим утворилася заборгованість,яка станом на 01 травня 2016 року становить 6878,20 грн. 22 квітня 2016 року Будинкоуправління № 1 звернулося до Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області з заявою про видачу судового наказу про стягнення заборгованості за житлово-комунальні послуги з [PERSON] 29 квітня 2016 року постановлено ухвалу про відмову Будинкоуправлінню №1 у прийнятті заяви про видачу судового наказу. Незважаючи на неодноразові звернення адміністрації Будинкоуправління №1 Гвардійської КЕЧ району про погашення заборгованості, відповідач продовжує не вносити на розрахунковий рахунок Будинкоуправління №1 плату за користування жилою площею та плату за надані комунальні послуги. Вказану заборгованість відповідач не бажає погасити добровільно, що спричиняє матеріальну шкоду державі, так як дане житлове приміщення знаходиться на балансі Будинкоуправління №1 Гвардійської КЕЧ району. В судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримав в повному обсязі. Вказав на факт надання комунальних послуг, в тому числі і послуг з опалення житлових будинків. Вказав на той факт, що посилання відповідача на надання послуг не в належній якості безпідставне та не підтверджене матеріалами справи. Відповідач в судовому засіданні заперечив проти задоволення позову. Вказав на те, що комунальні послуги надавалися позивачем не в належній якості. Зокрема постачання теплової енергії в 2012-2013 роках не відбувалося, внаслідок чого він змушений був використовувати інші засоби обігріву житлового приміщення. Щодо факту надання позивачем в належному обсязі послуг з вивозу сміття та постачання холодної води, користування каналізацією, плати за житло, користування антеною не заперечив. Вивчивши матеріали справи, суд вважає за можливе задовольнити позовні вимоги з огляду на наступні обставини. В судовому засіданні встановлено, що [PERSON] є наймачем житлового приміщення, розташованого за адресою: вул. Зенітна, 4/63, смт. Гвардійське Новомосковського району Дніпропетровської області /а.с. 10-11/, в якій відповідач зареєстрований з 03 травня 2002 року /а.с.4/ та яке знаходиться на балансі позивача. На ім'я відповідача позивачем відкрито особовий рахунок № 2137 та останній за період з 01 січня 2010 року по 01 травня 2016 року має заборгованість перед позивачем у розмірі 6878,20 грн. /а.с.5-9/, яка складається з заборгованості за надання послуг з: вивозу побутових відходів, користування антеною; користування каналізацією, постачання теплової енергії, постачання холодної води. Відповідно до ст. 20 Закону України «Про житлово-комунальні послуги», від 24.06.2004 року №1875-VІ, споживач комунальних послуг зобов'язаний оплачувати житлово-комунальні послуги у строки, встановлені договором або законом. Особа стає споживачем житлово-комунальних послуг за умови, якщо вона фактично користується (чи має намір користуватись) цими послугами. Обов'язок оплачувати житлово-комунальні послуги виникає у споживача з початку користування цими послугами. Відповідно до ст. 526 ЦК України, зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. За правилами ст. 610 ЦК порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання). Правові наслідки порушення зобов'язання визначені ст. 611 ЦК України. Так, п. 1 ч. 1 ст. 611 ЦК України встановлено, що у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: припинення зобов'язання внаслідок односторонньої відмови від зобов'язання, якщо це встановлено договором або законом, або розірвання договору. Враховуючи те, що відповідач на підставі договору найму споживає комунальні послуги, пов`язані із утриманням житла, які зобов`язаний оплачувати за п.1.3.3 Договору найму, докази сплати заборгованості в повному обсязі матеріали справи не містять, відповідачем не заперечується факт надання послуг позивачем, суд приходить до висновку про наявність підстав для стягнення з відповідача заборгованості за спожиті комунальні послуги та плату за житло. При цьому, факт надання позивачем послуг в належному розмірі підтверджується також і відсутністю в матеріалах справи належних та допустимих доказів звернення відповідача до позивача з приводу надання послуг неналежної якості, доказів на підтвердження якості наданих позивачем послуг в 2010-2012 роках. Також, не підтверджуються посилання відповідача і поясненнями свідка [PERSON], допитаної за клопотанням відповідача, яка в судовому засіданні пояснила що причиною надання послуг з опалення не в належному виді в 2010-2011 році було засмічення системи опалення в будинку, яка була усунута в 2011 році під час заміни системи опалення в квартирах, в той час, як до будинку теплова енергія поступала в належному розмірі. Враховуючи вищенаведене, суд вважає, що позовні вимоги обґрунтовані та такі, що підлягають задоволенню. На підставі ст. 88 ЦПК України, судовий збір, сплачений позивачем підлягає стягненню з відповідача.

Outcome: approved