Jurisdiction: civil
Date: 2017-10-08 00:00:00

\~ Позивач звернулась до суду з даним позовом, який мотивувала тим, що під час оформлення спадщини на нерухоме майно після смерті свого сина [PERSON] вона дізналась про арешт майна, що належало синові та заборону його відчуження. Нотаріус надав їй витяг з реєстру, але зняти арешт відмовився, як і відділ державної виконавчої служби, хоча на даний час виконавче провадження завершено. Просила скасувати арешт накладений постановою державного виконавця відділу ДВС Коростенського МУЮ [PERSON] про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження від 11.03.2011 року на майно: квартиру [ADDRESS]. В судове засідання сторони не зявились, клопотали про розгляд справи за їх відсутності, позивач позов підтримала, представник відповідача надав суду заперечення, просив в задоволенні позовних вимог відмовити за необгрунтованістю. При цьому, вказав, що на даний час ніяких виконавчих документів щодо [PERSON] на виконанні у відділі не перебуває, виконавче провадження за 2010 рік про стягнення штрафу на користь держави в сумі 510 гривень за постановою №207416 від 25.08.2010 року, що видав ДАІ м.Коростеня було завершено 19.08.2017 року у зв`язку зі смертю боржника, виконавчий документ повернуто стягувачу. Постанова фактично не виконана, оскільки не було сплачено виконавчого збору та витрат на проведення виконавчих дій. За таких обставин справу розглянуто у відсутність сторін, без фіксації технічними засобами, відповідно до вимог ч.2 ст.197 ЦПК України. Вивчивши матеріали справи у їх сукупності та давши їм оцінку, суд приходить до висновку про наступне. Судом встановлено, що 30.10.2013 року в м.Коростень, Житомирської області помер [PERSON], що стверджується копією свідоцтва про смерть (а.с.13), якому на праві власності належала 1/2 частини квартири [ADDRESS] на підставі договору дарування, посвідченого приватним нотаріусом Коростенського міського нотаріального округу Житомирської області [PERSON] від 25.05.2001 року та зареєстрованого в реєстрі за № 3385 (а.с.5).\~ Відомості з Єдиного реєстру заборон відчуження обєктів нерухомого майна (а.с.4) містять дані про те, що 11.03.2011 року за № 10922634 на підставі\~ постанови відділу ДВС Коростенського міськрайонного управління юстиції [PERSON] про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження, 21526551 від 11.03.2011 року, Житомирською філією державного підприємства «Інформаційний центр» Міністерства юстиції України зареєстровано обтяження на все майно, яке належить [PERSON]. Згідно наданих суду письмових доказів позивач є матірю [PERSON], а звідси спадкоємцем першої черги за законом. У відповідності до ст.321 ЦК України право власності на майно є непорушним і ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. З наданих відповідачем відповідей слідує, що у відділі ДВС перебувало виконавче провадження №21526551 з виконання постанови №207416 від 25.08.2010 року виданої ДАІ м.Коростеня про стягнення штрафу з [PERSON] в сумі 510 гривень на користь держави, однак 19.08.2017 року виконавче провадження завершено відповідно до п.3 ст.39 ЗУ «Про виконавче провадження», виконавчий документ повернуто стягувачу. Арешт накладений на майно боржника залишається чинним, оскільки не було сплачено виконавчого збору та витрат на проведення виконавчих дій(а.с.9,19). З цього слідує, що арешт на майно та заборона на відчуження майна [PERSON], накладена відділом державної виконавчої служби, порушує права позивача і позбавляє його можливості реалізувати своє право на оформлення спадщини.\~ Підставою для зняття арешту, у відповідності до діючого законодавства, може бути тільки рішення суду, як то зазначено у п.5 глави 15 Наказу Міністерства юстиції № 296/5 від 22.02.2012 року «Про затвердження порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України. Відповідно до ст.ст.10,60 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог або заперечень.

Outcome: partial