Jurisdiction: civil
Date: 2019-07-29 00:00:00

Позивач звернулась до суду з позовом до відповідача про стягнення аліментів на утримання доньки [PERSON] , [INFO] , у розмірі 1 прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи з 10.07.2019 і до досягнення дитиною повноліття; про стягнення аліментів на її утримання в розмірі 2000 гривень, щомісячно, починаючи з 10.07.2019 і до досягнення дитиною [PERSON] трирічного віку. Обґрунтовує позов тим, що з 09 грудня 2017 року перебуває у зареєстрованому шлюбі з відповідачем, від якого мають малолітню доньку [PERSON] , [INFO] . Сторони не проживають разом, дитина повністю перебуває на утриманні матері, відповідач не надає жодних коштів. Зазначає, що відповідач офіційно працевлаштований та має стабільну заробітну плату. Окрім цього, просить врахувати те, що вона на даний час перебуває у декретній відпустці по догляду за дитиною, а відтак не має змоги працювати та просить стягнути з відповідача також аліменти на її утримання до досягнення дитиною трирічного віку. Ухвалою суду від 11.07.2019 відкрито провадження у справі та призначено справу до розгляду в порядку спрощеного позовного провадження. В судовому засіданні позивач та її представник [PERSON] позовні вимоги підтримали, надали пояснення аналогічні, викладеним у позовній заяві. Просять позов задоволити. Відповідач в судовому засіданні позов визнав, не заперечує проти стягнення з нього аліментів на утримання доньки та дружини. Вказав, що наслідки визнання позову йому зрозумілі і відомі. Заслухавши вступне слово позивача та її представника, відповідача, оглянувши матеріали справи, враховуючи визнання відповідачем позову, суд приходить до наступного висновку. Судом встановлено такі факти та відповідні їм правовідносини. Відповідно до ч.4 ст.206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Судом встановлено, що позивач та відповідач є батьками: [PERSON] , [INFO] , що стверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] . У статті 141 СК України визначено, що мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Відповідно до ст.180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. (ч. 3 ст. 181 СК України). Відповідно до ст.182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення. Згідно ч.2 статті 182 Сімейного Кодексу України розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Як з`ясовано судом, малолітня донька проживає з матір`ю, повністю перебуває на утриманні позивача, відповідач допомогу надає. Враховуючи те, що обов`язок утримувати дітей є рівною мірою як матері, так і батька, те, що відповідач визнав позовні вимоги, суд приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення і з відповідача слід стягувати аліменти на утримання доньки у розмірі 1 прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи з 10 липня 2019 року і до досягнення дитиною повноліття. В судовому засіданні встановлено, що позивач [PERSON] на даний час перебуває у відпустці по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку та потребує матеріальної допомоги. Відповідно до ч. 2 ст.84 Сімейного Кодексу України дружина, з якою проживає дитина, має право на утримання від чоловіка - батька дитини до досягнення дитиною трьох років. Частиною 4 вказаної статті передбачено, що право на отримання дружина, з якою проживає дитина, має незалежно від того, чи вона працює, та незалежно від її матеріального становища, за умови, що чоловік може надавати матеріальну допомогу. При встановлених судом обставинах, визнання позову відповідачем, проживання дитини з позивачем, віку дитини, яка не досягла трирічного віку, перебування позивача у декретній відпустці по догляду за дитиною, суд приходить до переконання, що в цій частині позов підставний і відповідач може сплачувати аліменти на утримання позивача в розмірі 2000 гривень, щомісячно, що буде відповідати як інтересам дитини, так і матері. При цьому, у відповідності до вимог ч.1 ст.79, ч.1 ст.191 СК України аліменти присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову, тобто з 10 липня 2019 року в частині стягнення аліментів в межах суми платежу за один місяць. Задовольняючи позов, з врахуванням вимог ст.141 ЦПК України, з відповідача в дохід держави підлягає стягненню судовий зхбір в розмірі 768,40 грн. На підставі ст.ст.84, 141, 180, 181, 182, 183, 191 СК України,

Outcome: approved