Jurisdiction: civil
Date: 2020-03-23 00:00:00

Позивач звернулась до суду з позовом, в якому просить розірвати шлюб із відповідачем, укладений 11 січня 2016 року Виконавчим комітетом Луківської сільської ради Самбірського району Львівської області. В обґрунтування позову покликається на те, що перебуває з відповідачем у зареєстрованому шлюбі з 11 січня 2016 року. У шлюбі мають сина [PERSON] , [INFO] . Відповідач не підтримує сімейні відносини, не вживає заходів для збереження сім`ї, ставить свої інтереси вище сімейних, зловживає спиртними напоями, вчиняє сварки та нецензурно висловлюється в присутності малолітнього сина. На даний час проживають окремо, спільного господарства не ведуть, не підтримують ніяких відносин. Спору про поділ майна, що є їхньою спільною власністю немає. У зв`язку із наведеним, просить позов задовольнити. Позивач у судове засідання 24.03.2020 не з`явилася, однак 24.03.2020 року подала до суду заяву про те, що позов підтримує та просить задовольнити. Відповідач у судове засідання не з`явився, однак 19.11.2019 року подав до суду письмовий відзив, в якому зазначив, що позов не визнає та заперечує проти розірвання шлюбу. Суд вважає за можливе розглянути справу у їх відсутності на підставі наявних у справі доказів. 23 жовтня 2019 року ухвалою суду по справі відкрито загальне позовне провадження та призначено підготовче провадження у справі. Ухвалою Залізничного районного суду м. Львова від 22.11.2019 року провадження у справі зупинено на три місяці, надано цей строк сторонам для примирення. 24.02.2020 року відновлено провадження по справі, оскільки строк для примирення закінчився. Ухвалою від 24 лютого 2020 року постановлено закрити підготовче провадження у справі та призначити справу до судового розгляду. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступних висновків. Відповідно до ст. 51 Конституції України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки і чоловіка. Кожен із подружжя має рівні права і обов`язки у шлюбі та сім`ї. Згідно із ч. 1 ст. 24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Частинами 3 та 4 ст. 56 СК України передбачено право кожного з подружжя припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканість і може мати наслідки, встановлені законом. Відповідно до ч. 3 ст. 109 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що заява про розірвання шлюбу відповідає дійсній волі чоловіка та дружини, і що після розірвання шлюбу не будуть порушені їхні особисті та майнові права, а також права їхніх дітей. Відповідно до ч. 1 ст. 110, ст. 112 СК України позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним з подружжя. Суд з`ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини з інвалідністю та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Судом встановлено, що сторони уклали шлюб 11.01.2016 року /а.с.5/, у якому мають сина: [PERSON] , [INFO] /а.с.6/. Сімейне життя з відповідачем не склалось, стосунки між ними погіршились, що в кінцевому результаті призвело до фактичного припинення шлюбних відносин, на даний час сторони проживають окремо, спільного господарства не ведуть і відновлювати не збираються. Шлюб існує лише формально. Спору про поділ майна немає. Після розірвання шлюбу малолітній син [PERSON] залишиться проживати з матір`ю. Час, наданий судом для примирення, результатів не надав. Суд не бере до уваги твердження відповідача про необхідність зберегти шлюб, оскільки їм потрібно спільного виховувати малолітню дитину, оскільки шлюб передбачає не лише спільне виховання дітей, а є вільним рівноправним союзом чоловіка та жінки, який утворює сім`ю та породжує між чоловіком та жінкою особисті майнові та немайнові права та обов`язки. Враховуючи наведене, суд, дослідивши докази по справі в їх сукупності, встановивши, що сім`я сторін розпалася, примирення неможливе, що позовна заява про розірвання шлюбу відповідає дійсній волі позивачки, а подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу буде суперечити її інтересам, а відтак прийшов до висновку про підставність позову, і тому позов підлягає задоволенню.

Outcome: approved