Jurisdiction: civil
Date: 2021-12-05 00:00:00

Позивач звернулась до суду з позовом, в якому просить визнати відповідача\~ [PERSON] \~таким,\~що втратив\~право користування\~житловим приміщенням,\~а саме:\~квартирою [ADDRESS] . В обґрунтування заявлених вимог зазначає, що вона з відповідачем перебувала у шлюбі. 24.10.1984р. шлюб між нею та відповідачем було розірвано. Квартира [ADDRESS] належить позивачу на праві приватної власності. Відповідач в квартирі більше одного року не проживає, його особистих речей в квартирі не має, про його місцезнаходження невідомо. Позивач вважає, що реєстрація відповідача в її квартирі порушує її права як власника квартири на безперешкодне володіння, користування та розпорядження належною їй власністю, тому вона змушена звернутися до суду. Ухвалою Київського районного суду м. Харкова від 08.09.2021 року відкрито спрощене позовне провадження у справі. Позивач подала до суду заяву, в якій просить розглядати справу за її відсутності, позовні вимоги підтримує та просить задовольнити в повному обсязі на підставі наявних у справі доказів. Відповідач в судове засідання не з`явився, про час та місце розгляду справи повідомлявся своєчасно та належним чином, причину неявки суду не повідомив, заяв про відкладення розгляду справи не надавав, відзив на позов не надав. Враховуючи, що в справі є достатні дані про права і взаємовідносини сторін, відповідач належним чином повідомлений про місце і час судового засідання, суд розглядає справу у відсутності відповідача та згідно ч.4 ст. 223 ЦПК України постановляє заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, що відповідає положенням ст. 280 ЦПК України. Суд перевіривши доводи, викладені позивачем в обґрунтування заявлених позовних вимог, дослідивши матеріали справи в їх системному взаємозв`язку приходить до наступного. Частиною 1 ст. 2 ЦПК України передбачено, що завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Відповідно до ч.1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Статтею 15\~ЦК України визначено право кожної особи та захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного судочинства. Отже, об`єктом захисту є порушене, невизнане або оспорюване право чи цивільний інтерес і саме воно є підставою для звернення особи за захистом свого права із застосуванням відповідного способу захисту. Такі способи захисту передбачені статтею 16 ЦК України. Судом встановлено, що [PERSON] належить на праві власності квартира [ADDRESS] , що підтверджується свідоцтвом про право власності на нерухоме майно від 16.01.2004р., видане на підставі Розпорядження голови Київської районної ради м. Харкова від 30.12.2003р. за №1482. 26.01.1979р. між [PERSON] та [PERSON] було укладено шлюб. Шлюб між [PERSON] та [PERSON] , згідно свідоцтва про розірвання шлюбу [NUMBER] від 11.02.1986р., розірвано. Згідно довідки про зареєстрованих у житловому приміщенні осіб від 08.09.2021 року за адресою: [ADDRESS] , зареєстрованими є такі: [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] . Відповідно до\~статті 317 Цивільного кодексу України, власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном. Відповідно до\~статті 319 Цивільного кодексу України, власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Згідно\~статті 321 Цивільного кодексу України, право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Відповідно до\~статті 386 Цивільного кодексу України, держава забезпечує рівний захист прав усіх суб`єктів права власності. У відповідності до\~статті 391 Цивільного кодексу України, власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном. Відповідно до частини 1\~статті 405 Цивільного кодексу України, члени сім`ї власника житла, які проживають разом з ним мають право на користування цим житлом відповідно до закону. Відповідно до частини 2\~статті 405 Цивільного кодексу України, член сім`ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім`ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом. Судом встановлено, що відповідач не проживає в квартирі [ADDRESS] без поважних причин більше одного року, яких-небудь дій з боку відповідача, що підтверджують факт збереження за собою спірної житлової площі, також судом не встановлено. Відповідно до\~статті 72 Житлового кодексу України, визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням внаслідок відсутності цієї особи понад встановлені строки, провадиться в судовому порядку. Відповідно до ч. 1, 2, 5\~ст. 263 ЦПК України\~судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні. Суд постановляє рішення в межах заявлених ними вимог і на підставі наданих сторонами доказів. За таких обставин, з огляду на вищевикладене, суд приходить до висновку про обґрунтованість позовних вимог позивача та наявність підстав для їх задоволення. На підставі викладеного і

Outcome: approved