Jurisdiction: civil
Date: 2017-12-03 00:00:00

Позивач звернулась до Комінтернівського районного суду м.Харкова з позовом до [PERSON], в якому з урахуванням уточнених позовних вимог просила перерозподілити частки у праві спільної часткової власності відповідно до ІІ варіанту висновку судової експертизи, виділивши їй 36/100 частин квартири [ADDRESS], залишивши відповідачу 64/100 частини квартири [ADDRESS] та зобов'язавши позивача сплатити відповідачу грошову компенсацію у зв'язку з перерозподілом часток у праві спільної часткової власності в розмірі 61823 грн.00 коп. Крім того, позивач просила встановити порядок користування вказаною квартирою, виділивши в користування позивачу частину житлової кімнати - 5 площею 10,00 кв.м., залишивши в користуванні відповідача кімнату - 2 площею 12,60 кв.м., вбудовану шафу - 3 площею 1,30 кв.м., вбудовану шафу - 4 площею 0,40 кв.м., новоутворене підсобне приміщення площею 6,30 кв.м.; Залишити у спільному користуванні власників спірної квартири: коридор -1 площею 4,50 кв.м., кухню - 6 площею 5,70 кв.м. та сумісний санвузол - 5 площею 2,90 кв.м., а також вселити позивача в спірну квартиру. В обґрунтування своїх позовних вимог позивач зазначила, що на підставі свідоцтва про право на спадщину за законом від 28.01.2011 року їй на праві власності належить 1/4 частина квартири, що розташована [ADDRESS]. Співвласником вказаної квартири є [PERSON], з якої не було досягнуто згоди щодо володіння та користування спірною квартирою позивачем , у зв'язку остання звернулась до суду з вказаним позовом. Ухвалою Комінтернівського районного суду м. Харкова від 13.11.2017 року, до участі у справі залучено правонаступника після смерті [PERSON] - [PERSON]. Позивачем по справі до суду подана заява про розгляд справи без її участі, позовні вимоги підтримала у повному обсязі. Відповідач -[PERSON] подала до суду заяву про розгляд справи без її участі , позовні вимоги визнала відповідно до другого варіанту експертизи. Згідно з ч.4 ст. 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд, за наявності для того законних підстав, ухвалює рішення про задоволення позову. Вивчивши матеріали справи, дослідивши наявні в матеріалах справи докази в їх сукупності, суд приходить до висновку про задоволення позовних вимог виходячи з наступного. Згідно ч.1 ст.11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Згідно ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Судом встановлено, що відповідно до свідоцтва про право на спадщину за законом від 28.01.2011 року, позивачу на праві власності належить 1/4 частина квартири, що розташована [ADDRESS], що також підтверджується Витягом про державну реєстрацію прав (а.с.6,7) Відповідно до копії спадкового договору від 29.04.2011 року, посвідченого державним нотаріусом Сьомої ХДНК -Теленковою І.В. вбачається , що [PERSON] належить 3/4 частина квартири, що розташована [ADDRESS], яку згідно вказаного договору [PERSON] в разі своєї смерті відчужила [PERSON]. ( а.с.121-123) Відповідно до Інформаційної довідки зі спадкового реєстру від 25.10.2017 року , вищевказаний спадковий договір є чинний. ( а.с.129) Згідно копії свідоцтва про смерть , [PERSON] померла [INFO] ( а.с.90) Отже, правонаступником після смерті [PERSON] є [PERSON]. Відповідно до технічного паспорту на спірну квартиру, вказана квартира є двокімнатною , загальною площею 43,7 кв.м., житловою площею 28, 9 кв.м. , у тому числі 1-а кімната 12,6 кв.м., 2-а кімната 16,3 кв.м., кухня - 5,7 кв.м., вбиральня (сполучена) -2,9 кв.м., коридор 4,5 кв.м., вбудована шафа -13,04 кв.м. ( а.с.75-76). Відповідно до ст. 319 ЦК України , власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Усім власникам забезпечуються рівні умови здійснення своїх прав. Відповідно до висновку судової оціночно-будівельної та будівельно-технічної експертизи № 4193/10485 від 26.10.2016 року вбачається, що з технічної точки зору здійснити реальних розподіл квартири [ADDRESS], відповідно до часток співвласників неможливо , у зв'язку з існуючим об»ємно-плануванням вказаної квартири, що не дозволяє переобладнати кожну із виділюваних частин в ізольовані приміщення та улаштувати окремий вихід із приміщень кожної частки співвласника та враховуючи викладені обставини судовим експертом запропоновано два варіанти порядку користування квартирою з відступом ідеальних часток співвласників ( а.с.47-76) а саме : По І -ому варіанту : позивачу по справі виділити - 44/100 частин вказаної квартири, а відповідачу - 56/100 частин, у зв'язку з чим позивач повинна сплатити відповідачу грошову компенсацію в розмірі 104150,00 грн. По ІІ-му варіанту : позивачу виділити - 36/100 частин вказаної квартири, а відповідачу - 64/100 частин, у зв'язку з чим позивач повинна сплатити відповідачу грошову компенсацію в розмірі 61823,00 грн. Відповідач не заперечувала проти перерозподілу часток у праві спільної власності , відповідно до 2-го варіанту висновку експертизи. Для визначення порядку користування спірною квартирою по 2-му варіанту порядку користування квартирою, експертом запропоновано звести перегородки в житловій кімнаті -5 площею 16,30 кв.м., організувавши житлову кімнату площею 10 кв.м. та підсобне приміщення ( гардеробна,прихожа) площею 6,30 кв.м. та позивачу на 1/4 частину пропонується виділити в індивідуальне користування наступні приміщення : - частину житлової кімнати -5 площею 10,00 кв.м., залишивши у спільному користуванні співвласників коридор -1 площею 4,50 кв.м., кухню - 6 площею 5,70 кв.м. та сумісний санвузол - 5 площею 2,90 кв.м. та залишити в користуванні відповідача кімнату - 2 площею 12,60 кв.м., вбудовану шафу - 3 площею 1,30 кв.м., вбудовану шафу - 4 площею 0,40 кв.м., новоутворене підсобне приміщення площею 6,30 кв.м. Відповідно до роз»яснень, викладених у п.14 Постанови Пленуму Верховного суду України № 20 від 22.12.1995 року « Про судову практику у справах за позовами про захист приватної власності» квартира, яка є спільною сумісною чи спільною частковою власністю, на вимогу учасника (учасників) цієї власності підлягає поділу в натурі, якщо можливо виділити сторонам ізольовані жилі та інші приміщення з самостійними виходами, які можуть використовуватися як окремі квартири або які можна переобладнати в такі квартири. У протилежному випадку може бути встановлено порядок користування приміщеннями квартири, якщо про це заявлено позов. Зміст права власності, яке полягає у праві володіння, користування та розпорядження своїм майном визначено у ст. 317 ЦК України. Згідно ч.1 ст. 319 ЦК України, власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Відповідно до ст. 391 ЦК України, власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном. Стаття 321 ЦК України закріплює конституційний принцип непорушності права власності, передбачений ст. 41 Конституції України. Він означає, що право власності є недоторканим, власник може бути позбавлений або обмежений у його здійсненні лише відповідно і в порядку, встановлених законом. Поняття спільної часткової власності викладено в ч. 1 ст. 356 ЦК України як власність двох чи більше осіб із визначенням часток кожного з них у праві власності. Отже, право спільної часткової власності - це право двох або більше осіб за своїм розсудом володіти, користуватися і розпоряджатися належним їм у певних частках майном, яке складає єдине ціле. Кожен учасник спільної часткової власності володіє не часткою майна в натурі, а часткою в праві власності на спільне майно у цілому. Ці частки є ідеальними й визначаються відповідними відсотками від цілого чи у дрібному виразі. У силу положень ст. ст. 21, 24, 41 Конституції України, ст. ст. 319, 358 ЦК України всі громадяни є рівними у своїх правах, усім власникам забезпечуються рівні умови здійснення цих прав, у тому числі щодо захисту права спільної часткової власності. Виходячи з цих положень правовий режим спільної часткової власності визначається главою 26 ЦК України з урахуванням інтересів усіх її учасників. Відповідно до ст. 358 ЦК України право спільної часткової власності здійснюється співвласниками за їхньою згодою. Співвласники можуть домовитися про порядок володіння та користування майном, що є їхньою спільною частковою власністю. Кожен із співвласників має право на надання йому у володіння та користування тієї частини спільного майна в натурі, яка відповідає його частці у праві спільної часткової власності. Відтак домовленість співвласників про порядок володіння і користування майном, що є їхньою спільною частковою власністю, є обов'язковою для них при здійсненні ними правомочностей володіння й користування спільним майном. Що ж стосується існуючої у співвласника правомочності розпорядження спільним майном та її здійснення, то вони передбачені в ст. ст. 364, 367 ЦК України як способи реалізації цієї правомочності. Так, відповідно до ч. 1 ст. 364 ЦК України співвласник має право на виділ у натурі частки з майна, що є у спільній частковій власності. Якщо виділ у натурі частки із спільного майна не допускається згідно із законом або є неможливим (ч. 2 ст. 183 цього Кодексу), співвласник, який бажає виділу, має право на одержання від інших співвласників грошової або іншої матеріальної компенсації вартості його частки. Компенсація співвласникові може бути надана лише за його згодою. Право на частку у праві спільної часткової власності у співвласника, який отримав таку компенсацію, припиняється з дня її отримання (ч. 2 ст. 364 ЦК України). Частиною 3 ст. 364 ЦК України передбачено, що у разі виділу співвласником у натурі частки із спільного майна для співвласника , який здійснив такий виділ, право спільної часткової власності на це майно припиняється. Позивач просить суд провести поділ спірної квартири відповідно до 2-го варіанту висновку судової будівельно-технічної експертизи та відповідач проти цього не заперечувала . На думку суду запропонований експертом 2-ий варіант розподілу спірної квартири, може бути прийнятий судом, оскільки не суперечить вимогам чинного законодавства, інтересам сторін у справі, передбачає переустаткування, які повинен зробити позивач у справі, та який не заперечує зробити такі переустаткування, у зв'язку з чим суд також вважає за необхідне, у зв'язку з перерозподілу ідеальних часток співвласників, відшкодувати відповідачу за рахунок позивача грошову компенсацію в сумі 61823 грн.00 коп. , у зв'язку з чим вказана сума підлягає стягненню з позивача на корить відповідача . Враховуючи вищевказані обставини , суд знаходить позовні вимоги обґрунтованими та такими , що підлягають задоволенню. Враховуючи наведене та

Outcome: approved