Jurisdiction: civil
Date: 2016-04-12 00:00:00

Позивач звернулась до суду з даним позовом, в обґрунтування якого зазначила, що вона є донькою [PERSON] 05 січня 2015 року помер її батько [PERSON]. Після його смерті відкрилася спадщина на земельну ділянку для введення товарного сільськогосподарського виробництва площею 4.924 га. Земельна ділянка розташована на території [PERSON] сільської ради. Вищевказана земельна ділянка належала померлому на праві державною акту на право приватної власності на землю,державний акт ІІ-ДП №034216. який був виданий на підставі рішення сесії [PERSON] сільської Ради народних депутатів № 55-7/23 від 22 листопад 1999 року. Акт зареєстровано в книзі записів державних актів на право приватної власності на землю ШР № 282/2421. Вищевказаний документ був виданий на імя її батька [PERSON]. Інших спадкоємців крім неї немає. Орган , який видав батьку державний акт на право приватної власності на землю в прізвище [PERSON] допустили помилку , тобто замість букви «є» була вписана «е». Коли було виявлено цю помилку в державному акті прізвище [PERSON] було закреслено, і записане правильне [PERSON]. Вищевказаний державний акт був зареєстрований у відділі земельних ресурсів і, таким чином, її батько за своє життя користувався даним актом без ніяких труднощів , тобто передав свою земельну ділянку в оренду і кожний рік отримував від орендатора орендну платню. 19 листопада 2015 року вона , бажаючи отримати спадщину після померлого батька [PERSON], звернулася до державною нотаріуса Широківської державної нотаріальної контори Дніпропетровської області, а саме видати їй свідоцтво на право власності на земельну ділянку в поряду спадкування за законом на підставі державного акту на право приватної власності на землю , але державним нотаріусом їй було відмовлено у видачі спадщини і постановою про відмову у вчинені нотаріальної дії було розяснено , що в державному акті на право приватної власності на землю зроблені виправлення , що суперечить діючому законодавству і тому нотаріус відмовила їй у вчиненні нотаріальної дії - в видачі свідоцтва на право на спадщину після смерті [PERSON] померлого 15 січня 2015 року, порекомендувавши їй звернутися за отриманням спадщини до суду. В ході судового розгляду справи було виявлено помилку, яка була допущена при видачі паспорту її батьку, а саме у свідоцтві про народження її батька його імя з російської мови (Эммануил) було переведено на українську мову і записано (Емануіл) з однією буквою (м), та в місто букви (ї) була записана буква (І), таким чином її батько прожив з таким паспортом по день своєї смерті, і отримував документи на земельний пай, а також свідоцтво про смерть з імям (Емануіл), а вона як його донька отримала паспорт з правильним переводом тобто по батькові у неї записано вірно тобто (Еммануїлівна). Тому просить встановити факт родинних відносин нею та її померлим батьком [PERSON], як донькою та батьком та визнати право власності на земельну ділянку в порядку спадкування. Позивачка та її представник в судовому засіданні підтримали позов та просили його задовольнити. Представником відповідача до суду надали заяву про розгляд справи в їх відсутність , позов визнають в повній мірі. а.с. 68. Вислухавши позивачку, її представника, свідків [PERSON] та [PERSON] дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позовна заява підлягає задоволенню. Відповідно до свідоцтва про народження серії І-КИ №115495 від 16.03.2007 року, [PERSON] народилась [INFO] та в графі батько зазначено [PERSON] (а.с. 6). Відповідно до свідоцтва про укладення шлюбу серія I-КИ №498004 від 23 грудня 1977 року [PERSON] одружилась та змінила прізвище на [PERSON] а.с. 7. Також допитані у судовому засіданні свідки [PERSON] - є троюрідна сестра позивачки, та [PERSON] є сусідкою, вказали суду, що вони знають позивачку з дитинства й її батька, позивачка визнавала [PERSON] за батька, а він її за доньку, називали одне одного як батько й донька. Відповідно до п.1 ч. 1 ст.256 ЦПК України, суд розглядає справи про встановлення факту родинних відносин між фізичними особами. Проаналізувавши вищевикладене, суд вважає, що зазначений факт родинних відносин знайшов своє підтвердження у судовому засіданні, а отже, вимоги, щодо встановлення факту родинних відносин між [PERSON] та [PERSON], і визнання того, що [PERSON] є батьком [PERSON], підлягає задоволенню. Позовні вимоги про визнання права власності в порядку спадкування за законом також підлягають задоволенню, виходячи з наступного. Відповідно до свідоцтва про смерть серія I-КИ №602803 від 05 січня 2015 року помер [PERSON]. Постановою державного нотаріуса Широківської державної нотаріальної [PERSON] 19.11.2015 року було відмовлено в видачі свідоцтва про право на спадщину після смерті [PERSON], померлого 05.1.2015 року а.с. 11. Відповідно до ч. 1, 2 ст. 1220 ЦК України, спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою. Часом відкриття спадщини є день смерті особи або день, з якого вона оголошується померлою. Згідно ст. 1261 ЦК України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. Відповідно до ч. 1 ст. 1266 ЦК України внуки, правнуки спадкодавця спадкують ту частку спадщини, яка належала б за законом їхнім матері, батькові, бабі, дідові, якби вони були живими на час відкриття спадщини. Відповідно до свідоцтва про народження [PERSON] народилась 16.11.1975 року та в графі мати зазначено [PERSON] (а.с. 10). Таким чином, позивач є донькою померлої [PERSON] та онукою [PERSON] Частиною 1 ст. 1269 ЦК України передбачено, що спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини. Відповідно до ч. 1 ст. 1270 ЦК України для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. Відповідно до довідки Широківської державної нотаріальної контори спадкова справа після померлого 05 січня 2015 року [PERSON], нотаріальної конторою була заведена 18 червня 2015 року за № 201/2015. 18 червня 2015 року заяву про прийняття спадщини за законом подала дочка померлого [PERSON]. 19 листопада 2015 року [PERSON] звернулась з проханням видати їй спадщину, та оскільки, документи на земельну ділянку не відповідають вимогам чинного законодавства, їй було відмовлено і винесено відповідну постанову. Заяви про відмову від прийняття спадщини до нотаріальної контри ніхто не подавав. Свідоцтва про право на спадщину нотаріальною конторою не видані. Заповітів нотаріальною конторою не посвідчено. (а.с. 45). Враховуючи вищевикладене, суд вважає, що визнання за позивачкою права власності на земельну ділянку не суперечить закону, не порушує права, свободи та охоронювані законом інтереси інших осіб, позовні вимоги є доведеними в судовому порядку та такими, що підлягають задоволенню в повному обсязі. Відповідно до ст. 88 ЦПК України, суд задовольняє вимогу позивачки та відносить на її рахунок судові витрати. На підставі викладеного,

Outcome: approved