Jurisdiction: civil
Date: 2017-07-09 00:00:00

Позивач звернулась до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. Свої вимоги позивач мотивує тим, що 29 червня 2012 року між сторонами було укладено шлюб, який зареєстровано Липецькою сільською радою Харківського району Харківської області, актовий запис №10. Від даного шлюбу подружжя має неповнолітню доньку - [PERSON], [INFO]. Подружнє життя у сторін не склалося, у зв'язку з тим, що вони мають різні погляди на життя, через що виникають непорозуміння, вирішення багатьох життєвих питань для сторін мирно не досягається. Це у свою чергу привело до відчуження, втрати почуттів кохання та поваги. Між ними шлюбні стосунки припинені з лютого 2017 року. Спільне господарство вони не ведуть. Подальше спільне проживання і збереження шлюбу є неможливе та суперечить інтересам позивача. В судове засідання сторони не з'явились, про день, час та місце розгляду справи повідомлені належним чином. Позивач надала до суду заяву про розгляд справи в її відсутність, позов підтримує в повному обсязі та просить задовольнити. В заяві позивач також зазначила, що просить залишити прізвище отримане після реєстрації шлюбу - «[PERSON]», підтвердила, що шлюбні відносини між сторонами було припинено з лютого 2017 року та просить строк для примирення не призначати, а судові витрати залишити за її рахунок. Відповідач надав до суду заяву про розгляд справи за його відсутності, позов визнає та не заперечує проти їх задоволення. В заяві відповідач також підтверджує, що шлюбні відносини між сторонами було припинено з лютого 2017 року та просить строк для примирення не призначати. Згідно до ст. 158 ЦПК України особа, яка бере участь у справі, має право заявити клопотання про розгляд справи за її відсутністю. У зв'язку з неявкою в судове засідання сторін, відповідно до ч. 2 ст. 197 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд, дослідивши надані докази у їх сукупності, вважає позовну заяву такою, що підлягає задоволенню у повному обсязі з наступних підстав. Відповідно до ст.ст. 104, 110, 112 СК України позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Судом встановлено, що сторони перебувають у шлюбі, який був зареєстрований 29 червня 2012 року виконавчим комітетом Липецької сільської ради Харківського району Харківської області, актовий запис №10, про що свідчить оригінал свідоцтва про шлюбу серії [NUMBER], виданого 29.06.2012 Липецькою сільською радою Харківського району Харківської області. Від даного шлюбу подружжя має неповнолітню доньку - [PERSON], [INFO], про що свідчить копія свідоцтва про народження серії [NUMBER], виданого 27.07.2012 виконавчим комітетом Липецької сільської ради Харківського району Харківської області, на підставі актового запису №30 від 27.07.2012. Судом встановлено, що сім'я існує формально, подальше спільне проживання подружжя і збереження шлюбу суперечить інтересам позивача, у зв'язку з чим шлюб необхідно розірвати. Відповідно дост.113 Сімейного кодексу України, особа, яка змінила своє прізвище у зв'язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Оскільки позивач просила залишити їй прізвище, яке змінено у зв'язку з реєстрацією шлюбу, суд відповідно до ст. 113 Сімейного кодексу України, задовольняє цю вимогу та залишає останній прізвище, яке набуте нею у зв'язку з реєстрацією шлюбу - «[PERSON]». Згідно ч. 2 ст. 114 СК України у разі розірвання шлюбу судом, шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу. Частиною 3 статті 115 Сімейного кодексу України передбачено, що документом, який засвідчує факт розірвання шлюбу судом, є рішення суду про розірвання шлюбу, яке набрало законної сили.

Outcome: approved