Jurisdiction: civil
Date: 2021-12-06 00:00:00

Позивач звернулась до суду з позовом до відповідача про стягнення аліментів на утримання малолітніх дітей та на утримання дружини до досягнення дитиною віку трьох років. В своєму позові зазначила, що з 17 вересня 2016 року перебувала з відповідачем у шлюбі, який розірвано рішенням Київського районного суду м.Полтави від 16 червня 2021 року. Від шлюбу вони мають двох дітей: [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] . Разом з відповідачем вони не проживають з липня 2020 року. Діти зареєстровані та проживають з нею, перебувають на її утриманні. Тому з врахуванням заяви про збільшення позовних вимог позивач просила суд стягнути з відповідача на її користь аліменти у розмірі 5000 грн. на кожну дитину щомісячно з дня подання позову і до повноліття дітей. Також поросила стягнути з відповідача на її користь 2500 грн. на її утримання до досягнення дитиною, [PERSON] , [INFO] , вікутрьох років, до 01 травня 2023 року. Ухвалою судді Київського районного суду м.Полтави від 27 жовтня 2021 року відкрито провадження у справі, яку вирішено розглядати за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням сторін (а.с. 12). Заперечення від позивача щодо розгляду справи за правилами спрощеного позовного провадження до суду не надходили. Відповідачем надано відзиви на позовну заяву та на заяву про збільшення позовних вимог, у яких він позовні вимоги про стягнення аліментів на утримання дітей визнав частково, а саме в розмірі 2000 грн. на кожну дитину. Позовні вимоги про стягнення аліментів на утримання позивача він не визнає, посилаючись на те, що він має мінливий заробіток, а його матеріальний стан не надає можливості утримувати її. Крім того, посилався на те, що у травні 2021 року він передав позивачці 22500 доларів США за продаж спільної квартири. Тому в задоволенні позовних вимог про стягнення аліментів на утримання позивача просив відмовити. Позивач надала відповідь на відзив на первісну позовну заяву, у якій вона заперечила проти доводів відповідача, зазначивши, що його матеріальний стан дозволяє сплачувати аліменти на утримання дітей та на її утримання у заявлених нею розмірах. Тому позовні вимоги просила задовольнити в повному обсязі. Ухвалою суду від 22 листопада 2021 року задоволено клопотання позивача про виклик в судове засідання свідків [PERSON] та [PERSON] . Інших клопотань, заяв з процесуальних питань сторони суду не подавали. В судовому засіданні позивач [PERSON] позовні вимоги підтримала в повному обсязі, просила їх задовольнити. При цьому посилалась на обставини, викладені в позовній заяві та заяві про збільшення позовних вимог. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явився, уповноваживши адвоката Остапенко І.О. представляти його інтереси в суді. Представник відповідача [PERSON] в судовому засіданні позовні вимоги про стягнення аліментів на утримання дітей визнала частково, а саме в сумі по 2000 грн. на кожну дитину. Проти позовних вимог про стягнення аліментів на утримання позивача заперечила. При цьому посилалась на обставини, викладені у відзивах на позов та на заяву про збільшення позовних вимог. Заслухавши позивача та представника відповідача, дослідивши докази у справі, суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню частково з наступних підстав. Судом встановлено, що [PERSON] та [PERSON] з 17 вересня 2016 року перебували в зареєстрованому шлюбі, який розірвано рішенням Київського районного суду м.Полтави від 16 червня 2021 року. Зазначене рішення набрало законної сили 17 липня 2021 року (а.с.6). Вказаним рішенням прізвище, набуте позивачем у шлюбі - [PERSON] , змінено на її дошлюбне прізвище - [PERSON] . [PERSON] та [PERSON] є батьками малолітнього [PERSON] , [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] , виданим 21 лютого 2017 року Шевченківським районним у місті Полтаві відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Полтавській області (а.с.4). Також сторони, [PERSON] та [PERSON] , є батьками малолітньої [PERSON] , [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] , виданим 04 квітня 2020 року Шевченківським районним у місті Полтаві відділом державної реєстрації актів цивільного стану Північно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Суми) (а.с.5). Діти проживають разом з позивачем та перебувають на її утриманні, що підтверджується довідками про реєстрацію місця проживання особи від 11 травня 2021 року №01-12-05.1-09/9159, від 11 травня 2021 року №01-12-05.1-09/9155, а також довідкою про внесення відомостей до Єдиного державного демографічного реєстру від 21 серпня 2021 року №820334-2021 (а.с.7, 8, 10). Як підтверджується вказаними доказами, [PERSON] та малолітні [PERSON] , [PERSON] з 11 травня 2021 року зареєстровані за адресою; [ADDRESS] . Також судом встановлено, що на утримання дітей відповідач сплачував позивачу аліменти в значних сумах в період по вересень 2021 року включно шляхом перерахування коштів на банківський рахунок [PERSON] в АТ КБ «ПриватБанк». Вказана обставина підтверджується випискою про рух коштів по рахунку [PERSON] в АТ КБ «ПриватБанк» від 04 листопада 2021 року (а.с. 10-43). У жовтні 2021 року [PERSON] припинив надання позивачу допомоги на утримання дітей, що також підтверджується вказаною вище довідкою про рух коштів по рахунку [PERSON] . Зазначена обставина відповідачем у відзивах на позовну заяву та на заяву про збільшення позовних вимог та його представником в судовому засіданні не заперечувалась. При цьому суд відхиляє доводи представника відповідача, надані нею в судовому засіданні, про те, що добровільна сплата аліментів припинена відповідачем у зв`язку зі зверненням позивача до суду з позовом про стягнення аліментів. Як вбачається з виписки про рух коштів по рахунку [PERSON] , протягом тривалого часу, а саме з червня 2020 року кошти на утримання дітей відповідачем сплачувалися декількома платежами протягом місяця. З позовом про стягнення аліментів позивач звернулась до суду 26 жовтня 2021 року. Але до вказаного часу кошти на утримання дітей відповідачем позивачу перераховані не були, жодного платежу зі сплати аліментів ним не проведено. Суд також не бере до уваги посилання відповідача у відзиві на позов та його представника в судовому засіданні про передачу [PERSON] . [PERSON] 22500 доларів США за продаж спільної квартири, оскільки розподіл спільного майна подружжя не тягне за собою припинення аліментних зобов`язань батьків, якщо тільки у встановленому законом порядку право власності на нерухоме майно не передається дитині в обмін на припинення права на аліменти (ч. 1 ст. 190 СК України). Як вбачається з розписки [PERSON] від 12 травня 2021 року, вона отримала від [PERSON] 22500 доларів США за продаж спільної квартири, що складає 1/2 частину вартості квартири (а.с.24). Вказана розписка не є договором про припинення права на аліменти у зв`язку з передачею малолітнім дітям права власності на нерухоме майно. Відповідно до ст.180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Оскільки на час звернення позивача з позовом до суду відповідач припинив виплату позивачу коштів на утримання своїх малолітніх дітей, суд приходить до висновку про необхідність стягнути з відповідача на користь позивача аліменти на утримання дітей. Відповідно до ч.3 ст181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Позивач просить суд стягнути аліменти з відповідача на її користь у твердій грошовій сумі у розмірі 5000 грн. на кожну дитину. Відповідно до ч.2 ст.182 СК України розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів. При ухваленні даного рішення та визначенні розміру аліментів судом враховано обставини, передбачені ст.182 СК України, в тому числі матеріальний стан сторін у справі, відсутність на утриманні у відповідача інших осіб, стан здоров`я дітей та платника аліментів, тощо. Суд бере до уваги, що до припинення виплати аліментів позивачу на утримання малолітніх дітей відповідач перераховував позивачу кошти в значних розмірах, а саме не менше 9000 грн. на місяць, що підтверджується випискою від 04 листопада 2021 року, наданою АТ КБ «ПриватБанк» про рух коштів по рахунку [PERSON] (а.с. 40-43). Як підтверджується дослідженими в судовому засіданні доказами, відповідач здійснює діяльність з купівлі-продажу автомобілів, від чого отримує значний дохід. Вказану обставину підтвердили в судовому засіданні свідки [PERSON] та [PERSON] . Показання свідків в повній мірі відповідають іншим доказам, а саме даним виписки з рахунку позивача, скріншотам з оголошеннями про продаж автомобілів, тощо. Крім того, при вирішенні питання про розмір аліментів, які підлягають до стягнення з відповідача на користь позивача, суд бере до уваги, що прожитковий мінімум на дитину віком до 6, встановлений Законом України «Про Державний бюджет України на 2021 рік» від 15 грудня 2020 року № 1082-IX, на час розгляду справи становить 2100 грн. Відповідно до ч.ч.1,2 ст.27 Конвенції про права дитини від 20 листопада 1989 року, що ратифікована постановою Верховної Ради України від 27 лютого 1991 року №789-ХІІ і набула чинності для України 27 вересня 1991 року, держави-учасниці визнають право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батько(-ки) або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Тому суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь позивача аліменти на утримання малолітніх дітей - [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , у розмірі 2500 грн. на місяць на кожну дитину. Вказаний розмір аліментів на час розгляду справи є більшим, ніж прожитковий мінімум для дитини відповідного віку, та має забезпечити право малолітніх [PERSON] , [PERSON] на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку. Судом також встановлено, що припинивши добровільну виплату аліментів на дітей, відповідач припинив матеріально утримувати і позивача, свою колишню дружину [PERSON] . Частиною 2 статті 84 СК України передбачено право дружини, з якою проживає дитина, на утримання від чоловіка, який є батьком дитини, до досягнення дитиною віку трьох років. Як передбачено ч. 4 ст. 84 СК України право на утримання вагітна дружина, а також дружина, з якою проживає дитина, має незалежно від того, чи вона працює, та незалежно від її матеріального становища, за умови, що чоловік може надавати матеріальну допомогу. Наведеними вище доказами підтверджується та обставина, що за своїм матеріальним станом відповідач може надавати матеріальну допомогу і позивачу, яка є його колишньою дружиною, з якою проживають малолітні діти сторін. Той факт, що позивач має підробіток з підготовки фото проектів, не впливає на її право на утримання від чоловіка, який може надавати їй матеріальну допомогу. Відповідно до ст.80 СК України аліменти присуджуються одному з подружжя у частці від заробітку (доходу) другого з подружжя і (або) у твердій грошовій сумі. Оскільки відповідач добровільно кошти на утримання дружини не надає, суд приходить до висновку про необхідність стягнення з відповідача на користь позивача аліментів на її утримання до досягнення малолітньою дитиною - [PERSON] , [INFO] , трирічного віку. При винесенні рішення та визначенні розміру аліментів судом враховано обставини, передбачені ст.180 Сімейного кодексу України та ст.182 СК України, в тому числі, що відповідач має на утриманні двох малолітніх дітей, [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] . Тому суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь позивача аліменти на її утримання у розмірі 2500 грн. на місяць до досягнення меншою дитиною віку трьох років. Згідно ч.1 ст.79 СК України аліменти на дружину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову. Згідно ч.1 ст.191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову. Тому стягнення аліментів і на дітей, і на дружину необхідно розпочати з 26 жовтня 2021 року - дня звернення позивача до суду з позовом про стягнення аліментів. Відповідно до п.1 ч.1 ст.430 ЦПК України суд допускає негайне виконання рішень у справах про стягнення аліментів - у межах суми платежу за один місяць. Тому дане рішення необхідно допустити до негайного виконання в межах суми платежу за один місяць. Крім того, з відповідача на користь держави підлягає до стягнення судовий збір у розмірі 908 грн. 00 коп.

Outcome: partial