Jurisdiction: civil
Date: 2019-08-11 00:00:00

Позивач звернулась до суду до відповідача про стягнення аліментів на її корить на утримання неповнолітньої дитини [PERSON] , [INFO] , у розмірі 1/4 частки з усіх видів його заробітку (доходу), щомісячно, починаючи з дня подання заяви і до повноліття дитини. Заявлені вимоги мотивує тим, що має з відповідачем спільну неповнолітню доньку, яка проживає разом із нею. Вихованням та утриманням дитини займається позивачка. Відповідач раніше у добровільному порядку частково надавав матеріальну допомогу на утримання дитини, наразі позивач вважає, що відповідач отримує постійний щомісячний дохід, тому має можливість сплачувати аліменти на утриманні доньки в розмірі ј частки від свого заробітку доходу. Ухвалою суду від 21.03.2019 (а.с.11) позовна заява [PERSON] прийнята до розгляду із відкриттям провадження у справі та призначенням до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження з викликом сторін. Будучи належно повідомленими про час і місце розгляду справи, сторони в судове засідання не з`явились. У судове засідання позивач не з`явилась, надіслала до суду заяву про розгляд справи у її відсутність. Також, позивач у своїй заяві змінила свої позовні вимоги, та просила суд стягнути з [PERSON] на її користь аліменти на утримання неповнолітньої доньки [PERSON] , 2010 року народження, в твердій грошовій сумі у розмірі 1300 грн. щомісячно, до досягнення дитиною повноліття. Відповідач [PERSON] у судове засідання не з`явився, надіслав до суду заяву про розгляд справи у його відсутність. Позов [PERSON] визнав повністю, згодний сплачувати аліменти, з урахуванням змінених позовних вимог. Третя особа [PERSON] в судове засідання не з`явилась, про час і місце розгляду справи повідомлена належним чином. Визнання відповідачем позову не суперечить закону та не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, тому суд дійшов висновку, що визнання позову відповідачем слід прийняти. Відповідно до ч.4 ст.206 ЦПК України у разі визнання позову відповідачем суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Дослідивши приєднані до справи письмові матеріали, судом встановлено, що згідно з копією свідоцтва про народження серії [NUMBER] , [PERSON] та [PERSON] є батьками неповнолітньої [PERSON] , [INFO] (а.с.3). Дитина в даний час проживає разом з позивачем, вона займається її вихованням та утриманням. На утриманні у відповідача є ще одна неповнолітня дитина, що підтверджується копією свідоцтва про народження серії [NUMBER] , [PERSON] та [PERSON] є батьками [PERSON] , [INFO] (а.с.33). Відповідно до ухвали Роменського міськрайонного суду Сумської області від 19.04.2016 [PERSON] уклав з [PERSON] мирову угоду, відповідно до якої [PERSON] , зобов`язується сплачувати аліменти на її користь на утримання неповнолітнього [PERSON] , [INFO] , в твердій грошовій сумі по 500 грн. щомісячно, починаючи стягнення з 01.05.2016 до досягнення дитиною повноліття. Згідно наданої виробничо-комерційною фірмою «Радон» довідкою про доходи від 27.05.2019 № 299, загальна сума доходу [PERSON] , за період з 12.03.2019 по 30.04.2019, без урахування аліментів, становить 14891,20 грн. (а.с.35). Встановивши фактичні обставини справи, з`ясувавши позиції сторін та оцінивши досліджені докази у їх сукупності, суд наголошує, що спірні правовідносини регулюються нормами Сімейного Кодексу України. Статтею 180 СК України визначено, що батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно із ч.3 ст.181 СК України, за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. За змістом статті 182 СК України, при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Розглянувши справу у межах заявлених вимог, враховуючі всі обставини справи, стан здоров`я, матеріальне становище дитини, платника аліментів, факт визнання ним позову, та з огляду на закріплений Сімейним кодексом України принцип рівності обов`язків обох батьків по утриманню дитини, а також, з урахуванням того, що на утриманні у позивача є ще одна неповнолітня дитина, син [PERSON] , 2006 року народження, суд вважає, що з [PERSON] необхідно стягнути на користь позивачки аліменти на утримання доньки [PERSON] , 2010р.н., в твердій грошовій сумі у розмірі 1300 грн., щомісячно. Виходячи із змісту ст.182 СК України, мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, за винятком визначення аліментів у твердій грошовій сумі. Розмір аліментів, визначений у твердій грошовій сумі, щорічно підлягає індексації відповідно до закону, якщо платник і одержувач аліментів не домовилися про інше. Питання про судові витрати вирішено судом у відповідності до ст.141 ЦПК України. На підставі викладеного,

Outcome: approved