overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2016-11-22 00:00:00

Позивач звернулась до суду з позовом до [PERSON] в якому просила розірвати шлюб з відповідачем, який був зареєстрований 13 серпня 2011 року відділом державної реєстрації актів цивільного стану по місту Чугуєву Чугуївського міськрайонного управління юстиції Харківської області. В обґрунтування позовних вимог позивач зазначала, що сімейне життя сторін не склалося, причиною тому є різність характерів, відмінні погляди на сімейне життя, в результаті чого між сторонами виникали часті сварки на побутовому ґрунті. Позивач до зали судових засідань не з'явилась, надавши заяву в якій висловилась щодо підтримання позовних вимог та розгляду справи без її участі. Відповідач в судове засідання також не з'явився подавши заяву про визнання позовних вимог та розгляд справи без його участі. Суд, дослідивши докази у справі, вважає, що позов підлягає задоволенню, виходячи з наступного. Судом встановлені такі факти та відповідні ним правовідносини. 13 серпня 2011 р. року сторони уклали шлюб, який був зареєстрований відділом державної реєстрації актів цивільного стану по місту Чугуєву Чугуївського міськрайонного управління юстиції Харківської області, що підтверджується відповідним свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER] (а.с.4). Від шлюбу сторони мають доньку [PERSON], [INFO], що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] виданим 03.05.2012 р. відділом державної реєстрації актів цивільного стану по місту Чугуєву реєстраційної служби Чугуївського міськрайонного управління юстиції Харківської області. (а.с.9). Як вбачається із змісту позову спільне життя між позивачем та відповідачем не склалося, на даний час шлюбно-сімейні відносини між ними припинено, примирення між ними неможливе, оскільки подальше збереження шлюбу буде суперечити їх інтересам. Згідно ст.112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, коли буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя та збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, що мають істотне значення. Суд, з'ясувавши причини розірвання шлюбу, дослідивши матеріали справи, вважає подальше сумісне життя подружжя та збереження сім'ї неможливим, у зв'язку з чим шлюб підлягає розірванню. Враховуючи вищевикладене,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-06-09 00:00:00

Позивач звернулась до суду з позовом до [PERSON] в якому просила розірвати шлюб з відповідачем, який був зареєстрований 16.06.2007 року відділом реєстрації актів цивільного стану по м. Харкову №2 Харківського міського управління юстиції, встановити місце проживання їхньої сумісної дитини - [PERSON] разом з нею, та стягнути з відповідача на її користь судові витрати у справі. В обґрунтування позовних вимог позивач зазначала, що сімейне життя сторін не склалося. На даний час позивач мешкає окремо, подружні стосунки з відповідачем не підтримує. В судовому засіданні позивач позов підтримала в повному обсязі, наполягала на його задоволенні, відповідач позов визнав. Відповідно до ч. 4 ст. 130 ЦПК України при визнанні позову ухвалюється судове рішення в порядку, встановленому ст. 174 цього Кодексу. Згідно з ч. 4 ст. 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Суд, дослідивши докази у справі, вважає, що позов підлягає задоволенню, виходячи з наступного. Судом встановлені такі факти та відповідні ним правовідносини. 16 червня 2007 року сторони уклали шлюб, який був зареєстрований відділом реєстрації актів цивільного стану по м. Харкову №2 Харківського міського управління юстиції, що підтверджується відповідним свідоцтвом про одруження серії 1-ВЛ № 064112 (а.с.3). Від шлюбу сторони мають сина [PERSON],[INFO], що підтверджується свідоцтвом про народження серії 1-ВЛ №127246 (а.с.8). Як вбачається із змісту позову спільне життя між позивачем та відповідачем не склалося, на даний час шлюбно-сімейні відносини між ними припинено, примирення між ними неможливе, оскільки подальше збереження шлюбу буде суперечити їх інтересам. Згідно ст.112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, коли буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя та збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, що мають істотне значення. Суд, з'ясувавши причини розірвання шлюбу, дослідивши матеріали справи, вважає подальше сумісне життя подружжя та збереження сім'ї неможливим, у зв'язку з чим шлюб підлягає розірванню.\~\~ В відповідності до ч. 1 ст. 88 ЦПК України, стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Враховуючи вищевикладене,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-05-21 00:00:00

Позивач звернулась до суду з позовом до [PERSON] в якому просила розірвати шлюб з відповідачем, який був зареєстрований 19.10.2002 року відділом реєстрації актів громадянського стану Московського районного управління юстиції м. Харків, про що зроблено відповідний актовий запис за № 1247. В обґрунтування позовних вимог позивач зазначала, що сімейне життя сторін не склалося. Причиною тому є різні погляди на сімейне життя та часті сварки на побутовому грунті. Позивач до зали судових засідань не з'явилась, надавши заяву щодо розгляду справи без її участі, позовні вимоги підтримала у повному обсязі, та висловилась про відсутність в неї заперечень проти винесення заочного рішення суду. Відповідач в судове засідання не з'явився, причини неявки суду не повідомив, був своєчасно та належним чином повідомлений про місце та час судового розгляду справи. За клопотанням позивача суд вважає за можливе ухвалити рішення при заочному розгляді справи на підставі наявних доказів, що відповідає положенням ст. 224 Цивільно-процесуального кодексу України. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлені таки факти та відповідні їм правовідносини. 19 жовтня 2002 року сторони уклали шлюб, який був зареєстрований відділом реєстрації актів громадянського стану Московського районного управління юстиції м. Харків, актовий запис № 1247, що підтверджується відповідним свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER], виданим 19.10.2002 р. (а.с. 3). Як вбачається із змісту позову спільне життя між позивачем та відповідачем в результаті різних поглядів на сімейне життя не склалося, шлюбно-сімейні відносини між ними припинено, вони не піклуються про створення нормальних сімейних стосунків, у зв'язку з чим сім'я розпалася остаточно та примирення між ними неможливе, оскільки подальше збереження шлюбу буде суперечити інтересам позивача. Майновий спір між сторонами відсутній. Згідно ст.112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, коли буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя та збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, що мають істотне значення. Суд, з'ясувавши причини розірвання шлюбу, дослідивши матеріали справи, вважає подальше сумісне життя подружжя та збереження сім'ї неможливим, у зв'язку з чим шлюб підлягає розірванню. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-03-03 00:00:00

Позивач звернулась до суду з позовом до [PERSON] в якому просила розірвати шлюб з відповідачем, який був зареєстрований 22 грудня 1990 року відділом державної реєстрації актів цивільного стану по місту Чугуєву Чугуївського міськрайонного управління юстиції Харківської області, про що зроблено відповідний актовий запис за № 341. В обґрунтування позовних вимог позивач зазначала, що сімейне життя сторін не склалося. Причиною тому є різні погляди на сімейне життя та часті сварки на побутовому грунті. Позивач до зали судових засідань не з'явилась, надавши заяву щодо розгляду справи без її участі, позовні вимоги підтримала у повному обсязі, та висловилась про відсутність в неї заперечень проти винесення заочного рішення суду. Відповідач в судове засідання не з'явився, причини неявки суду не повідомив, був своєчасно та належним чином повідомлений про місце та час судового розгляду справи, заяв про відкладення судового засідання не подавав. Суд відповідно до ч. 4 ст. 169 ЦПК України вважає за можливе розглядати справу у відсутності не з'явившихся осіб за наявними доказами справи. За клопотанням позивача суд вважає за можливе ухвалити рішення при заочному розгляді справи на підставі наявних доказів, що відповідає положенням ст. 224 Цивільно-процесуального кодексу України. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлені таки факти та відповідні їм правовідносини. 22 грудня 1990 року сторони уклали шлюб, який був зареєстрований відділом державної реєстрації актів цивільного стану по місту Чугуєву Чугуївського міськрайонного управління юстиції Харківської області, актовий запис за № 341, що підтверджується відповідним свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER], виданим повторно 20.01.2015 р. (а.с. 5). Після реєстрації шлюбу позивач, дошлюбне прізвище якої було «[PERSON]», змінила прізвище на «[PERSON]». Як вбачається із змісту позову спільне життя між позивачем та відповідачем в результаті різних поглядів на сімейне життя та частих сварок на побутовому грунті не склалося, шлюбно-сімейні відносини між ними припинено, вони не піклуються про створення нормальних сімейних стосунків, у зв'язку з чим сім'я розпалася остаточно та примирення між ними неможливе, оскільки подальше збереження шлюбу буде суперечити їх інтересам. Майновий спір між сторонами відсутній. Згідно ст.112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, коли буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя та збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, що мають істотне значення. Суд, з'ясувавши причини розірвання шлюбу, дослідивши матеріали справи, вважає подальше сумісне життя подружжя та збереження сім'ї неможливим, у зв'язку з чим шлюб підлягає розірванню. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-08-13 00:00:00

Позивач звернулась до суду з позовом до [PERSON] в якому просила розірвати шлюб з відповідачем, який був зареєстрований 23 лютого 2008 року відділом реєстрації актів цивільного стану по місту Чугуєву Чугуївського міськрайонного управління юстиції Харківської області, про що зроблено відповідний актовий запис за № 24. В обґрунтування позовних вимог позивач зазначала, що сімейне життя сторін не склалося. Причиною тому є різні погляди на сімейне життя та часті сварки на побутовому ґрунті. Позивач до зали судових засідань не зявилась, надавши заяву щодо розгляду справи без її участі, позовні вимоги підтримала у повному обсязі, та висловилась про відсутність в неї заперечень проти винесення заочного рішення суду. Відповідач в судове засідання не з'явився, причини неявки суду не повідомив, про місце та час судового розгляду повідомлявся своєчасно та належним чином. За клопотанням позивача суд вважає за можливе ухвалити рішення при заочному розгляді справи на підставі наявних доказів, що відповідає положенням ст. 224 Цивільно-процесуального кодексу України. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлені таки факти та відповідні їм правовідносини. 23 лютого 2008 року сторони уклали шлюб, який був зареєстрований відділом реєстрації актів цивільного стану по місту Чугуєву Чугуївського міськрайонного управління юстиції Харківської області, що підтверджується відповідним свідоцтвом про шлюб серії 1-ВЛ № 083765, виданим 23.02.2008 р. (а.с. 3). Як вбачається із змісту позову спільне життя між позивачем та відповідачем в результаті різних поглядів на сімейне життя та частих сварок на побутовому ґрунті не склалося, шлюбно-сімейні відносини між ними припинено, вони не піклуються про створення нормальних сімейних стосунків, у зв'язку з чим сім'я розпалася остаточно та примирення між ними неможливе, оскільки подальше збереження шлюбу буде суперечити інтересам позивача. Згідно ст.112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, коли буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя та збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, що мають істотне значення. Суд, з'ясувавши причини розірвання шлюбу, дослідивши матеріали справи, вважає подальше сумісне життя подружжя та збереження сім'ї неможливим, у зв'язку з чим шлюб підлягає розірванню. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-08-11 00:00:00

Позивач звернулась до суду з позовом до [PERSON] в якому просила розірвати шлюб з відповідачем, який був зареєстрований 27 вересня 2005 року Жовтневим відділом державної реєстрації актів цивільного стану Харківського міського управління юстиції, про що зроблено відповідний актовий запис за № 417. В обґрунтування позовних вимог позивач зазначала, що сімейне життя сторін не склалося. Причиною тому є різні погляди на сімейне життя та часті сварки на побутовому ґрунті. Позивач до зали судових засідань не з'явилась, надавши заяву щодо розгляду справи без її участі, позовні вимоги підтримала у повному обсязі, та висловилась про відсутність в неї заперечень проти винесення заочного рішення суду. Відповідач в судове засідання не з'явився, причини неявки суду не повідомив, про місце та час судового розгляду повідомлявся своєчасно та належним чином. За клопотанням позивача суд вважає за можливе ухвалити рішення при заочному розгляді справи на підставі наявних доказів, що відповідає положенням ст. 224 Цивільно-процесуального кодексу України. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлені таки факти та відповідні їм правовідносини. 27 вересня 2005 року сторони уклали шлюб, який був зареєстрований Жовтневим відділом державної реєстрації актів цивільного стану Харківського міського управління юстиції, про що зроблено відповідний актовий запис за № 417, що підтверджується відповідним свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER], виданим 05.05.2015 р. (а.с. 4). Як вбачається із змісту позову спільне життя між позивачем та відповідачем в результаті різних поглядів на сімейне життя та частих сварок на побутовому грунті не склалося, шлюбно-сімейні відносини між ними припинено, вони не піклуються про створення нормальних сімейних стосунків, у зв'язку з чим сім'я розпалася остаточно та примирення між ними неможливе, оскільки подальше збереження шлюбу буде суперечити інтересам позивача. Згідно ст.112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, коли буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя та збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, що мають істотне значення. Суд, з'ясувавши причини розірвання шлюбу, дослідивши матеріали справи, вважає подальше сумісне життя подружжя та збереження сім'ї неможливим, у зв'язку з чим шлюб підлягає розірванню. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-06-29 00:00:00

Позивач звернулась до суду з позовом до [PERSON], в якому просила стягнути з останнього аліменти на утримання неповнолітньої дитини [PERSON], [INFO], в розмірі 1/4 частини всіх видів заробітку відповідача, мотивуючи свої вимоги тим, що дитина знаходиться на її утриманні, відповідач являється батьком дитини, проте матеріальної допомоги на її утримання не надає. В судове засідання позивач не з'явилася, надавши до суду заяву, в якій просила розглянути справу без її участі, позовні вимоги підтримує та просить суд їх задовольнити. Відповідач у судове засідання не з'явився, надавши до суду заяву, в якій просив розглянути справу за його відсутності, позовні вимоги визнає в повному обсязі. Відповідно до ч. 4 ст. 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд. Дослідивши матеріали справи, судом не встановлено обставин, які свідчать про те, що визнання відповідачем пред'явленого позову суперечить закону, порушує права, свободи чи інтереси інших осіб. За таких обставин, суд вважає за можливе прийняти визнання позову відповідачем. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню. З матеріалів справи вбачається, що батьком неповнолітньої дитини [PERSON], [INFO], являється відповідач [PERSON]. Відповідно до довідки № 280, виданої 23.05.2017 року виконкомом Сиберізької сільської ради Ріпкинського району Чернігівської області вбачається, що неповнолітня дитина знаходиться на утриманні позивача. Відповідач матеріальної допомоги на утримання дитини не надає. Згідно положень ст. 180 Сімейного Кодексу України, батьки зобов'язані утримувати дітей до досягнення ними повноліття. Відповідно до ст. 88 ЦПК України, з відповідача підлягає стягненню судовий збір на користь держави.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-03-24 00:00:00

Позивач звернулась до суду з позовом до [PERSON], в якому просила суд стягнути на її користь аліменти у розмірі 1032, 00 гривень щомісяця на утримання неповнолітнього сина [PERSON], [INFO]. При цьому посилалась на те, що від шлюбу, укладеного з відповідачем, у них є спільна дитина -син [PERSON], [INFO], який проживає разом з нею, проте, відповідач вихованням дитини не займається, матеріальної допомоги на утримання дитини добровільно не надає. Позивач у судове засідання не з'явилась, надала суду заяву про розгляд справи за її відсутністю, проти заочного розгляду справи не заперечувала. Відповідач у судове засідання не з'явився, про причини неявки в суд не повідомив, належним чином сповіщений про час та місце розгляду справи, тому суд вважає за можливе, у відповідності до ст. 224 ЦПК України, розглянути позов за його відсутністю та ухвалити заочне рішення. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що сторони мають спільну дитину - сина [PERSON], [INFO], що підтверджується відповідним свідоцтвом про народження серії [NUMBER] від 04.03.2009 року. У силу статті 180 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до ст. 141 СК України, мати, батько мають рівні права та обов'язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов'язків щодо дитини. Відповідно до роз'яснень, що надані у п.17 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 3 від 15.05.2006 року «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» за відсутності домовленості між батьками про сплату аліментів на дитину той із них, з ким вона проживає, вправі звернутися до суду з відповідним позовом. Згідно з ч.3 ст. 181 СК аліменти на дитину присуджуються в частці від заробітку (доходу) її матері, батька (ст. 183 цього Кодексу) або в твердій грошовій сумі (ст. 184 СК) і виплачуються щомісячно. Таким чином, суд, враховуючи матеріальне становище сторін, вважає, що з відповідача слід стягнути аліменти на утримання сина до досягнення дитиною повноліття у твердій грошовій сумі у розмірі 1 032, 00 гривень на місяць. Суд вважає, що рішення в частині стягнення аліментів підлягає негайному виконанню в межах суми платежу за один місяць. У відповідності до ч. 3 ст. 88 ЦПК України, якщо позивача, на користь якого ухвалено рішення, звільнено від сплати судового збору, він стягується з відповідача в дохід держави пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог. На підставі викладеного і

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-06-18 00:00:00

Позивач звернулась до суду з позовом до [PERSON], в якому просила усунути їй перешкоди в користуванні квартирою № 42 по вул.Миру, 62 в м.Харкові, шляхом визнання відповідача [PERSON] таким, що втратив право користування даним приміщенням. В обґрунтування своїх вимог позивач зазначила, що вона є власником спірної квартири, яку вона придбала 06.05.2015р у [PERSON] в даній квартирі зареєстрований [PERSON]- брат колишнього власника квартири, що проживає на даний час в Росії. Відповідач в даній квартирі не мешкає, речей його не має, квартирою не цікавиться, отже, втратив право користування нею. В судове засіданні сторони по справі не з»явились, надали до суду заяви про слухання справи за їх відсутності. Представник відповідача в своїй заяві позовні вимоги визнав та підтвердив, що його брат [PERSON] мешкає у Росії, в квартирі давно не проживає. Суд, дослідивши та перевіривши матеріали справи, вважає ,що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Згідно до вимог ст.72 Житлового кодексу України визнання особи, такою, що втратила право користування жилим приміщенням внаслідок відсутності цієї особи понад встановлені строки, провадиться у судовому порядку. Відповідно до ст.71 цього Кодексу при тимчасовій відсутності наймача або членів його сім»ї за ними зберігається жиле приміщення протягом шести місяців. Як вбачається з матеріалів справи, квартира [ADDRESS] була придбана на підставі договору купівлі-продажу від 06.05.2015р. [PERSON] у [PERSON] (а.с.5-6, 10). Згідно довідки ЖК «Польот» від 20.05.2015р. у спірній квартирі станом на 20.05.2015р. зареєстрований та [PERSON] ( а.с.9), [PERSON] виписаний 19.05.2015р. Як вбачається з пояснень позивача, [PERSON] у спірній квартир не проживає, речей його там не має, комунальні послуги за квартиру він не сплачує. Ці обставини визнані відповідачем і доказування відповідно до вимог ст..61 ЦПК України не потребують. Таким чином, на підставі викладеного суд приходить до висновку, що відповідач [PERSON] більше 6 місяців без поважних причин відсутній за адресою: [ADDRESS] і відповідно втратив право користуванням зазначеним жилим приміщенням.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-12-12 00:00:00

Позивач звернулась до суду з позовом до [PERSON], в якому просить визнати відповідача такою, що втратила право користування квартирою [ADDRESS], яка належить їй, третій особі та відповідачу на праві власності, оскільки відповідач, будучи зареєстрованою в зазначеній квартирі разом з ними, в ній з 2013 року не проживає і за комунальні послуги, які на неї нараховуються, не сплачує. У судовому засіданні позивач підтримала позовні вимоги, пояснила, що відповідач дійсно є співвласником спірної квартири, однак звернутися до суду з таким позовом її вимусили обставини відсутності відповідача в квартирі та небажання відповідача сплачувати за комунальні послуги. Третя особа вважала, що за таких підстав позов підлягає задоволенню. Відповідач у судове засідання не з'явилась, тому суд за згоди позивача вважає за можливе ухвалити рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України. Суд, вислухавши позивача та третю особу, дослідивши матеріали справи, приходить до такого. Так, згідно свідоцтва про право власності на нерухоме майно, позивачу, третій особі та відповідачу на праві приватної спільної сумісної власності належить квартира [ADDRESS], в якій вони зареєстровані до цього часу (далі - Спірна квартира) (а.с.4). У відповідності до ст. 317 ЦК України власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном. На зміст права власності не впливають місце проживання власника та місцезнаходження майна. У відповідності до ч. 1 ст. 383 ЦК України власник квартири має право використовувати помешкання для власного проживання, проживання членів своєї сім'ї, інших осіб. У відповідності до ст. 150 ЖК України громадяни, які мають у приватній власності квартиру, користуються нею для особистого проживання і проживання членів їх сімей і мають право розпоряджатися цією власністю на свій розсуд. За вимог зазначених правових норм та позаяк відповідач є співвласником Спірної квартири, тому не може бути позбавленою права користування Спірною квартирою за зазначених позивачем підстав, а відтак суд уважає, що позовні вимоги є необґрунтованими, тому в їх задоволенні слід відмовити. На підставі викладеного,

Outcome: dismissed