Jurisdiction: civil
Date: 2018-07-17 00:00:00

Позивач звернулась до Вінницького міського суду Вінницької області з позовом до Вінницької міської ради про визначення розміру часток співвласників у спільній сумісній власності на земельну ділянку. Позовні вимоги мотивовані тим, що позивач є донькою [PERSON] [PERSON] після смерті своєї баби [PERSON] успадкувала 1/4 часток домоволодіння з прибудовами господарськими будівлями та спорудами, розташованого за адресою [ADDRESS]. Разом з тим, мати позивача [PERSON] є власником 1/4 часток даного домоволодіння. Власником решти 1/2 частини являється [PERSON] Рішенням Вінницької міської ради від 27.11.2009 року за № 2604 позивачу та її матері у спільну сумісну власність було передано земельну ділянку площею 0,0500 га, в межах згідно з планом, кадастровий номер [NUMBER], розташовану в [ADDRESS] з цільовим призначенням для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд. На підставі цього рішення було видано державний акт на право власності на земельну ділянку. Позивач стверджує, що земельна ділянка була об'єктом їхньої спільної сумісної власності, але кожна з них користувалась своєю часткою і ці частки були рівними. [INFO] року померла [PERSON] Після її смерті відкрилась спадщина на яку померла залишила заповіт, яким своє майно [PERSON] заповіла позивачу. [PERSON] зазначає, що не має можливості оформити своє право на успадковану після смерті мами частину земельної ділянки без визначення частки померлої. Враховуючи вищевикладене позивач просить суд визначити розмір часток співвласників [PERSON] та [PERSON] у спільній сумісній власності на земельну ділянку площею 0,0500 га, кадастровий номер [NUMBER], розташовану в [ADDRESS] з цільовим призначенням для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд визначивши за [PERSON] 1/2 частку розміру та за [PERSON] в розмірі 1/2 часток земельної ділянки. Ухвалою суду від 20.06.2018 року відкрито спрощене позовне провадження у даній справі. Відповідачу визначено право на подання відзиву на позовну заяву у п'ятнадцятиденний строк з дня вручення ухвали про відкриття провадження. Відповідач у встановлений судом строк відзив на позовну заяву та клопотання про розгляд справи у судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін не подав, а тому суд, у відповідності до ч. 5 ст. 279 ЦПК України, вважає за можливе розглянути дану справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами. Вирішуючи спір, суд встановив наступні факти та відповідні їм правовідносини. Судом встановлено, що 01.06.2011 року [PERSON] виданий державний акт на право власності на земельну ділянку площею 0,0500 га, з цільовим призначенням для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд яка розташована в [ADDRESS]. Згідно списку співвласників доданого до державного акту, співвласником даної земельної ділянки також є [PERSON] (на 14-15 а.с.). Також встановлено, що рішенням Староміського районного суду м. Вінниці від 11.02.2005 року виділено зі спільної земельної ділянки, розташованої в [ADDRESS] в спільне користування [PERSON] та [PERSON] земельну ділянку площею 524 м?, [PERSON] виділено в користування земельну ділянку площею 524,5 м?. В спільному користуванні [PERSON], [PERSON] та [PERSON] залишено земельну ділянку площею 6 м? (на 20-21 а.с.). Відповідно до технічного паспорту на будинок [ADDRESS] його власниками є [PERSON] в розмірі 1/4 часток, [PERSON] в розмірі 1/4 часток та [PERSON] в розмірі 1/2 часток (на 16-19 а.с.). Згідно свідоцтва про народження серії [NUMBER] від 19.03.1974 року [PERSON] являється донькою [PERSON] (на 6 а.с.). Згідно свідоцтва про укладення шлюбу серії [NUMBER] від 17.07.1993 року між [PERSON] та [PERSON] в ЗАГС м. Вінниці було зареєстровано шлюб. Після укладення шлюбу дружині присвоєно прізвище [PERSON] (на 7 а.с.). 17.01.2013 року померла [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про смерть серії [NUMBER] (на 8 а.с.). Як вбачається з свідоцтва про право на спадщину за заповітом зареєстрованого державним нотаріусом Другої вінницької державної нотаріальної контори Малою Н.С. 20.07.2001 року за № 2-1853, [PERSON] є спадкоємцем, зазначеного в заповіті майна [PERSON] яке складається з 1/4 частки житлового будинку з відповідною часткою господарських будівель, що знаходиться в місті Вінниці по вул. 12 Грудня, 34 (на 9 а.с.). Згідно свідоцтва про право на спадщину за заповітом зареєстрованого державним нотаріусом Першої вінницької державної нотаріальної контори Дишкант М.В. 15.07.2016 року за № [NUMBER], встановлено, що [PERSON] за заповітом від 04.01.2013 року заповіла своє майно своїй дочці [PERSON] Спадщина на яку видано це свідоцтво, складається з 1/4 частки житлового будинку з прибудовами, господарськими будівлями та спорудами під [ADDRESS] (на 10 а.с.). Відповідно до відомостей з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно № [NUMBER] від 15.07.2016 року за [PERSON] зареєстровано право власності на 1/4 частку будинку розташованого в [ADDRESS], на підставі свідоцтва про право на спадщину серії та номер [NUMBER] виданого державним нотаріусом Першої вінницької державної нотаріальної контори Дишкант М.В. від 15.07.2016 року (на 11 а.с.). Державний нотаріус Першої вінницької державної нотаріальної контори Дишкант М.В. винесла постанову про відмову у вчиненні нотаріальної дії, а саме у видачі [PERSON] свідоцтва про право на спадщину за законом на частку земельної ділянки площею 0,0500 га у межах згідно з планом, розташованої в [ADDRESS], переданої для будівництва і обслуговування житлового будинку господарських будівель та споруд, належну [PERSON] яка померла [INFO] року, мотивуючи тим, що нотаріус не може визначити склад спадкового майна, а саме на яку частку зазначеної земельної ділянки необхідно видати свідоцтво про право на спадщину після померлої (на 13 а.с.). Як вбачається з матеріалів спадкової справи [PERSON] являється єдиним спадкоємцем померлої [PERSON] Встановленим судом фактичним обставинам у справі відповідають правовідносини, визначені нормами ЦК України щодо спільної власності. Згідно ч. 1 ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Відповідно до ч.1 ст. 355 ЦК України, майно, яке є у власності двох або більше осіб (співвласників), належить їм на праві спільної власності. Згідно ч. 1 ст. 368 ЦК України, спільна власність двох або більше осіб без визначення часток кожного з них у праві власності є спільною сумісною власністю. Відповідно ч.2 ст. 372 ЦК України, у разі поділу майна, що є у спільній сумісній власності, вважається, що частки співвласників у праві спільної сумісної власності є рівними, якщо інше не встановлено домовленістю між ними або законом. За рішенням суду частка співвласника може бути збільшена або зменшена з урахуванням обставин, які мають істотне значення. Відповідно до п. 5 постанови Пленуму Верховного суду України від 22.12.1995 року №20 «Про судову практику у справах за позовами про захист права приватної власності», частка учасника спільної сумісної власності визначається при поділі майна, виділі частки з спільного майна, зверненні стягнення на майно учасника спільної власності за його боргами, відкритті після нього спадщини. При відсутності доказів про те, що участь когось з учасників спільної сумісної власності (крім сумісної власності подружжя) у надбанні майна була більшою або меншою - частки визначаються рівними. Відповідно до положень постанови Пленуму Верховного Суду України від 30 травня 2008 року № 7 «Про судову практику у справах про спадкування», у разі смерті співвласника частки кожного із співвласників у праві спільної власності є рівними, якщо інше не було встановлено договором між ними. Частка померлого співвласника не може бути змінена за рішенням суду. При цьому, суд враховує, роз'яснення Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ, викладені в п. 3.4. Інформаційного листа Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ № 24-753/0/4-13 від 16.05.2013, де зазначено, що у разі відмови нотаріуса видати свідоцтво про право на спадщину спадкоємці учасника спільної сумісної власності мають право звернутися з позовом про визначення частки майна, належної померлому на праві спільної сумісної власності. Позивач заявляючи вимогу відповідно про визначення часток померлої [PERSON] у праві спільної сумісної власності на земельну ділянку, посилається на те, що кожному із співвласників земельної ділянки належить саме 1/2 частка у праві власності на земельної ділянки, що розташована за адресою [ADDRESS]. Фактичний порядок користування між співвласниками склався ще за життя [PERSON] Визначаючись щодо цих вимог, суд враховує положення вказаних вище норм закону про рівність часток, а також ту обставину, що ніяких домовленостей про розмір часток між співвласниками не було, жодних доказів щодо цього суду не надано, не визначення часток не дає можливості позивачу набути право власності на відповідні (рівні) частки спірної земельної ділянки. Тому, з огляду на викладене, суд приходить до висновку, що вимога позову про визначення розміру часток співвласників [PERSON] та померлої [PERSON] у спільній сумісній власності на земельну ділянку площею 0,0500 га, в межах згідно з планом, кадастровий номер [NUMBER], розташовану в [ADDRESS] з цільовим призначенням для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд, підлягає до задоволення, та суд зазначає, що на день смерті [PERSON] її частка становила 1/2 ідеальної частки земельної ділянки, частка [PERSON] становила та становить 1/2 ідеальної частки як на день смерті [PERSON] рівно як і на день ухвалення рішення судом. Враховуючи клопотання позивача про залишення судових витрат без компенсації, суд прийшов до висновку про залишення судових витрат за [PERSON] На підставі викладеного та

Outcome: approved