Jurisdiction: civil
Date: 2018-09-16 00:00:00

Позивач звернулась до Жовтоводського міського суду Дніпропетровської області з позовом, де просить суд стягнути з відповідача на свою користь аліменти на утримання сина [PERSON], [INFO] в розмірі ? частини з усіх видів заробітку щомісячно, але не менше 50 % прожиткового мінімуму для дітей відповідного віку, до досягнення дитиною повноліття. Свої вимоги позивач обґрунтовує тим, що з 13 липня 2012 року перебуває з відповідачем у шлюбі, що зареєстрований Красногвардійським віділом державної реєстрації актів цивільного стану Дніпропетровського міського управління юстиції у Дніпропетровській області, про що в Книзі реєстрації шлюбів зроблено відповідний актовий запис №597. Від шлюбу мають малолітню дитину сина [PERSON], [INFO] проживає разом з нею та знаходиться на її утриманні, при цьому відповідач ухиляється від утримання дитини, будь - якої матеріальної допомоги не надає, тому позов просить задовольнити. Позивач у судове засідання не з'явилась, про час і місце розгляду справи повідомлена у встановленому законом порядку. У матеріалах справи міститься заява [PERSON] щодо підтримання позовних вимог і розгляду справи за її відсутності. Відповідач, будучи належним чином повідомленим про час і місце розгляду справи, у судове засідання також не з'явився, надавши заяву про розгляд справи за його відсутності щодо задоволення позову не заперечує. Повно, всебічно та об'єктивно дослідивши матеріали справи, суд встановив такі факти і відповідні ним правовідносини. Сторони знаходились у шлюбі зареєстрованому 13 липня 2012 року Красногвардійським віділом державної реєстрації актів цивільного стану Дніпропетровського міського управління юстиції у Дніпропетровській області, про що в Книзі реєстрації шлюбів зроблено відповідний актовий запис за №597 (а.с.7). Від шлюбу мають малолітню дитину сина [PERSON], [INFO], що підтверджується свідоцтвом про народження останнього (а.с.8). На даний час дитина, що не досягла 18 років проживає разом із матір'ю, знаходячись на утриманні останньої. Відповідач, являючись батьком малолітнього [PERSON], належної матеріальної допомоги на утримання останнього не надає. Добровільно питання про надання матеріальної допомоги між сторонами не вирішено. За таких обставин, [PERSON] просить стягнути із [PERSON] аліменти на її користь на утримання сина, до досягнення останнім повноліття. Відповідно довідки про доходи відповідач [PERSON], працює в ДЗ СМСЧ-9 на посаді лікаря та його дохід за останні 6 місяців складає 57261,99 грн. (а.с.11). Будь-які дані про знаходження на його утримані інших осіб у матеріалах справи відсутні. Згідно статті 27 Конвенції про права дитини, що прийнята 44-ю сесією Генеральної Асамблеї ООН 20.11.1989 року, батько або (і) інші особи, що виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здатностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. При цьому, обов'язок батьків щодо утримання своїх дітей є одним із головних конституційних обов'язків (ч.2 ст. 51 Конституції України). Відповідно ст. 180 Сімейного Кодексу України, батьки зобов'язані утримувати свою дитину до досягнення нею повноліття, при цьому даний обов'язок є особистим, індивідуальним обов'язком як матері, так і батька. Способи виконання батьками обов'язку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її батька і (або) у твердій грошовій сумі, що передбачено ч.1 і ч.3 181 СК України. Відповідно вимог ч.1 ст.183 СК України, частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Відповідно до ч. 1 ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров'я та матеріальне становище дитини; стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення. Враховуючи вищевикладене те, що позивач позов підтримує, а відповідач визнає, має стабільний дохід, відсутні дані стосовно незадовільного стану здоров'я відповідача чи знаходження на його утриманні інших дітей або непрацездатних членів сім'ї, яких він зобов'язаний утримувати, а також ненадання ним достатньої матеріальної допомоги на утримання малолітньої дитини, що знаходяться на повному утриманні позивача, суд вважає за необхідне позов задовольнити, стягнувши з [PERSON] на користь позивача аліменти на утримання малолітнього сина [PERSON], у розмірі ? частки усіх видів заробітку відповідача, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно до повноліття дитини. Згідно ст. 141 ЦПК України із відповідача необхідно стягнути судові витрати. На підставі п. 1 ч. 1 ст. 430 ЦПК України суд допускає негайне виконання рішення в частині стягнення аліментів в межах суми платежу за один місяць.

Outcome: approved