Jurisdiction: civil
Date: 2018-10-09 00:00:00

Позивач звернулась до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу та стягнення аліментів, вказавши, що 30 жовтня 2004 року між нею та відповідачем було зареєстровано шлюб. Під час шлюбу 15 грудня 2006 року народилась донька [PERSON]. Позивач зазначила, що примирення з відповідачем вважає неможливим, у зв'язку з відсутністю взаєморозуміння через різні погляди на сімейні відносини та обов'язки, що призвело до припинення шлюбних відносин. Збереження шлюбу є недоцільним. Крім того зазначила, що відповідач у добровільному порядку матеріальну допомогу на утримання дитини практично не надає, що ставить її у скрутне фінансове становище. У зв'язку з чим просила позов задовольнити, розірвати шлюб та стягнути з відповідача аліменти у розмірі 1/4 частини з усіх видів заробітку відповідача щомісячно та до повноліття дитини. В судове засідання позивач не з'явилась, надавши суду заяву про розгляд справи в її відсутності, наполягала на задоволенні позовних вимог. Відповідач в судове засідання не з'явився - надав до суду заяву про розгляд справи за його відсутністю, не заперечував проти задоволення позовних вимог. Ознайомившись з матеріалами справи суд приходить до переконання щодо доцільності задоволення позовних вимог [PERSON], при цьому суд виходить з наступного. Судом встановлено, що з 30 жовтня 2004 [PERSON], [INFO] та [PERSON], 02 липня 1983 перебувають у зареєстрованому шлюбі, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серія І НО № 260267, зареєстрованим 30 жовтня 2004 року у відділі реєстрації актів цивільного стану Жовтневого районного управління юстиції м. Маріуполя Донецької області, актовий запис № 873 від 30.10.2004 року. Відповідно до свідоцтва про народження серія І АМ № 055666 виданого 19.12.2006 року Орджонікідзевським відділом реєстрації актів цивільного стану Маріупольського міського управління юстиції Донецької області сторони мають неповнолітню дитину, доньку [PERSON], [INFO], актовий запис про народження № 1056. Батьками в свідоцтві про народження зазначені [PERSON] та [PERSON]. Відповідно до ч. 1\~ст. 110 СК України\~позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя. Згідно з ч. 2\~ст. 112 СК України\~суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. З огляду на викладене, суд приходить до висновку, що фактичні сімейні відносини між подружжям припинені з вересня 2017 року, сторони не мають наміру відновити сімейні стосунки, подальше сімейне життя та збереження сім'ї неможливі, тому шлюб підлягає розірванню. Визнання відповідачем пред'явленого позову не суперечить закону, не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб. Згідно із\~ст.180 СК України\~батьки зобов'язані утримувати своїх неповнолітніх дітей. Відповідно до\~ст.182 СК України\~при визначенні розміру аліментів суд враховує стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина, а також інші обставини, що мають істотне значення. Відповідно до вимог\~ст.184 СК України\~суд за заявою одержувача визначає розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Розмір аліментів, визначений судом або за домовленістю між батьками у твердій грошовій сумі, підлягає індексації відповідно до закону. Згідно з ч.1\~ст.191 СК України\~аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову. На підставі ст. ст.\~110,\~112,\~180,\~184,\~191 СК України,

Outcome: approved