Jurisdiction: civil
Date: 2015-03-18 00:00:00

Позивач звернулась до Магдалинівського районного суду Дніпропетровської області з позовом до відповідача про стягнення спричиненої матеріальної шкоди, посилаючись на те, що 16 грудня 2012 року близько 06:00, вона вийшла з дому в [ADDRESS], і пішла до ринку, через вулицю Красноармійську. З домоволодіння [ADDRESS] вискочила собака, напала на неї і почала кусати. В результаті чого позивачеві було завдано тілесні ушкодження у вигляді укушено-рваної рани правої кисті, лівого колінного суглобу. Крім того, собака пошкодила жіночу сумку, якою вона захищалася. На прохання про допомогу господарі собаки довгий час не відповідали, а коли відповідач вийшла з будинку, то сказала, що з собакою нічого не може вдіяти. Після вказаної події позивач звернулася в лікарню, а пізніше до Магдалинівського РВ ГУМВС, де на відповідача було складено протокол про адміністративне правопорушення. Відповідач визнала свою провину, у зв'язку із чим добровільно оплатила лікування позивача. Крім цього, відповідач зобов'язалася виплатити шкоду, у зв'язку із перебуванням позивача на лікарняному, написавши 25.03.2012 року розписку, де зазначила, що зобов'язується відшкодувати шкоду в розмірі 3 000 грн. до 25.05.2012 року. Оскільки до цього часу збитки відповідачем не відшкодовано, позивач звертається до суду та прохає стягнути з [PERSON] матеріальну шкоду та витрати по справі. Позивач в судове засідання не з'явилася, надавши до суду заяву (а.с. 27), в якій прохала розглянути справу без її участі, підтримала позовні вимоги, не заперечувала проти заочного розгляду справи. Відповідач в судове засідання не з'явилася, про час та місце розгляду справи повідомлена належним чином (а.с. 25), причини неявки суду не повідомила. Під час проведення попереднього судового засідання відповідач не погоджувалася з позовними вимогами. Зі згоди представника позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України, а також відповідно до ст. 197 ЦПК України без фіксування судового засідання технічним засобом. Суд, вивчивши матеріали справи на надані позивачем докази, вважає, що позов підлягає задоволенню за наступних підстав. На підставі ч. 1 ст. 1166 ЦК України , майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Згідно постанови про відмову в порушенні кримінальної справи від 17 лютого 2012 року та пояснень [PERSON], відповідач з мотивів власної безпеки та безпеки сім'ї вона дійсно на ніч випускала собаку з вольєру і та вільно пересувалася подвір'ям домоволодіння, яка ймовірно покусала [PERSON] (а.с. 6). Відповідно до ч. 3 ст. 61 ЦПК України, обставини, встановлені судовим рішенням у цивільній, господарській або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини. Постановою Магдалинівського районного суду Дніпропетровської області від 21 травня 2012 року встановлено, що 16 лютого 2012 року 06.00 [PERSON], не вжила належних заходів щодо тримання своєї собаки - дворової породи, внаслідок чого остання, вільно пересувалася по вул. Червоноармійській, здійснила напад на [PERSON] спричинивши їй тілесні ушкодження на тілі у вигляді укусів та пошкодження майна (а. с. 19). У відповідності до ч. 1 ст. 509 ЦК України, зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку. [PERSON] зобов'язалася виплатити шкоду, у зв'язку із перебуванням позивача на лікарняному, склавши 25.03.2012 року письмове зобов'язання, де зазначила, що зобов'язується відшкодувати шкоду в розмірі 3 000 грн. на протязі двох місяців (а. с. 15). Статтями 1163, 1164 ЦК України визначено, що фізична особа, життю, здоров'ю або майну якої загрожує небезпека, а також юридична особа, майну якої загрожує небезпека, мають право вимагати її усунення від того, хто її створює. У разі неусунення загрози життю, здоров'ю, майну фізичної особи або майну юридичної особи заінтересована особа має право вимагати відшкодування завданої шкоди. [PERSON] 16.02.2012 року була госпіталізована в хірургічне відділення Магдалинівської ЦРЛ з діагнозом укушено-рвана рана лівої кисті, лівого колінного суглобу, що підтверджується відповідною довідкою (а. с. 26). Згідно ч. 1 ст. 1195 ЦК України, фізична або юридична особа, яка завдала шкоди каліцтвом або іншим ушкодженням здоров'я фізичній особі, зобов'язана відшкодувати потерпілому заробіток (дохід), втрачений ним внаслідок втрати чи зменшення професійної або загальної працездатності, а також відшкодувати додаткові витрати, викликані необхідністю посиленого харчування, санаторно-курортного лікування, придбання ліків, протезування, стороннього догляду тощо. Судом встановлено, що відповідач своїми неправомірними діями, які полягали у неналежному утриманні собаки, яка завдала тілесних ушкоджень позивачеві, внаслідок чого остання змушена була нести витрати на лікування дійсно спричинила майнову шкоду. Крім того, відповідач зобов'язалася відшкодувати заподіяну позивачеві шкоду, однак зобов'язання не виконує. Таким чином, позовні вимоги [PERSON] законні та обґрунтовані, тому підлягають задоволенню в повному обсязі. Відповідно до ч. 1 ст. 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Позивачем при зверненні до суду було сплачено судовий збір в розмірі 243 грн. 60 коп. (а. с. 1), тому витрати по справі слід стягнути з відповідача. На підставі викладеного та

Outcome: approved