Jurisdiction: civil
Date: 2017-01-10 00:00:00

Позивач звернулась до суду з позовом, в якому просить визнати відповідача такою, що втратила право користування житловим приміщенням в кімнаті № 1 квартири [ADDRESS] (Бронзоса) в м. Мелітополь Запорізької області, зазначивши, що відповідач була зареєстрована в кімнаті, однак фактично в ній ніколи не проживала, її речей в квартирі немає, претензій щодо проживання в ній не предявляла, а тому може бути визнана такою, що втратила право користування житловим приміщенням. Позивач в судове засідання не зявилась, від неї надійшла заява з проханням розглянути справу за її відсутності, позовні вимоги, викладені в позовній заяві підтримує у повному обсязі. Відповідач в судове засідання не зявилась, не повідомила суд про причини неявки, про місце та час судового засідання була повідомлена належним чином, заяви про відкладення розгляду справи та про розгляд справи за її відсутності від неї не надходило, тому суд визнає її неявку неповажною та вважає можливим заочно розглянути справу за її відсутності на підставі наявних у справі доказів. Відповідно до ч.1 ст. 224 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином і від якого не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності або якщо повідомлені ним причини неявки визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. При цьому згідно листа Верховного Суду України від 27.09.2010 року, направленого на імя голів Апеляційного суду АРК, областей міст Києва та Севастополя, якщо відповідач належним чином повідомлений про дату судового засідання не зявився до суду та від нього не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності або повідомлені ним причини визнані неповажними, незалежно від того це його перша чи повторна неявка, суд має право на ухвалення заочного рішення, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Відповідно до ч.2 ст. 197 ЦПК України, з урахуванням заяви позивача про слухання справи за її відсутності та в звязку з неявкою відповідача, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає повному задоволенню за наступними підставами. Згідно копії рішення виконавчого комітету Мелітопольської міської ради Запорізької області від 09 жовтня 2008 року [PERSON] була надана кімната № 1 у комунальній квартирі № 4 у житловому будинку № 22 по вул. Бронзоса, житловою площею 8 кв.м. Квартира надана як тимчасове поліпшення житлових умов без зняття з квартирного обліку /а.с.4/. 06 грудня 2012 року [PERSON] уклала шлюб з [PERSON] та змінила прізвище на «Клименко», що підтверджується копією свідоцтва про шлюб, актовий запис № 01 /а.с.7/. Згідно довідки з відділу реєстрації виконавчого комітету Мелітопольської міської ради Запорізької області № 2300 від 19 вересня 2016 року у кімнаті № 1 квартири [ADDRESS] (Бронзоса) в м. Мелітополь Запорізької області зареєстровані [PERSON] та [PERSON] /а.с.5/. Однак, згідно довідки старшої по будинку № 22 по вул. Садовій (Бронзоса) в м. Мелітополь Запорізької області, посвідченою КП «Житломасив» Мелітопольської міської ради Запорізької області від 26 жовтня 2016 року, встановлено, що [PERSON] у кімнаті № 1 квартири [ADDRESS] (Бронзоса) в м. Мелітополь Запорізької області ніколи не мешкала. Відповідно до ч.1 ст. 71 Житлового Кодексу України, при тимчасовій відсутності наймача або членів його сімї за ними зберігається жиле приміщення протягом шести місяців. Відповідно до ст. 72 Житлового Кодексу України, визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням внаслідок відсутності цієї особи понад встановлені строки, провадиться в судовому порядку. Таким чином, у ході судового розгляду встановлено, що відповідач по справі [PERSON] в кімнаті № 1 квартири [ADDRESS] (Бронзоса) в м. Мелітополь Запорізької області не проживає більше 6 місяців без поважних причин, її речей в кімнаті немає, вимог щодо проживання у вказаній кімнаті відповідач не предявляла. На підставі викладеного, суд вважає можливим визнати відповідача такою, що втратила право користування вищевказаним житловим приміщенням в кімнаті № 1 квартири [ADDRESS] (Бронзоса) в м. Мелітополь Запорізької області. Крім того, враховуючи те, що позивач при подачі позовної заяви у відповідності до приписів п. 9 ч. 1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір» була звільнена від сплати судового збору, а судом вирішено позовні вимоги задовольнити повністю, тому згідно ст. 88 ЦПК України з відповідача підлягає стягненню судовий збір на користь держави.

Outcome: approved