Jurisdiction: civil
Date: 2020-05-27 00:00:00

Позивач звернулась в суд із позовом до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання малолітнього сина [PERSON] , [INFO] . Позов мотивувала тим, що перебуває у зареєстрованому шлюбі із відповідачем з 15 березня 2013 року. В шлюбі у них народилось двоє дітей: [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] . Сторони періодично не проживали разом. В такі періоди відповідач коштів на дитину не надавав. Аліменти на утримання [PERSON] з відповідача стягуються на підставі рішення суду. Батько дітей офіційно не працює, однак має інші джерела доходу від неофіційного заробітку та задовільний стан здоров`я. Син [PERSON] часто хворіє, має ряд хронічних захворювань. Самостійно утримувати дитину позивач не може, так як є звичайним службовцем патронатної служби. Тому просила суд стягувати аліменти з відповідача на утримання сина [PERSON] в твердій грошовій сумі у розмірі 2 500 грн. щомісячно до досягнення дитиною повноліття. Відповідно до поданого відзиву на позовну заяву відповідач позов визнав частково. У відзиві вказав, що 16 грудня 2019 року був звільнений з роботи. На даний час отримує допомогу по безробіттю у розмірі 3 300 грн. 08 коп. Іншого доходу не має. Матеріальну допомогу на дітей надавав та надає. Твердження позивача про те, що дитина хворіє не підтверджується доказами. Згідно декларації про доходи, позивач за 2019 рік отримала доходу в розмірі 268 652 грн. Наведене спростовує посилання позивача про її неспроможність утримувати дітей. За наведених обставин погодився сплачувати аліменти на дитину в розмірі 1 110 грн. щомісячно. У відповіді на відзив позивач зазначила, що надані відповідачем квитанції підтверджують погашення заборгованості за аліментними платежами на сина [PERSON] , згідно рішення суду. А тому не підтверджують факту надання добровільної матеріальної допомоги дітям. У власності у відповідача знаходяться земельні ділянки, які він здає в оренду. Також він є власником квартири та автомобіля. Не погоджуючись із відповіддю на відзив відповідач подав заперечення, у яких вказував на необґрунтованість підстав позову, а також на неспівмірність його доходу визначеному позивачем розміру аліментів. Позивач у судовому засіданні вимоги позову підтримала та просила суд про їх задоволення. Відповідач у судовому засіданні позов визнав частково. Погодився сплачувати аліменти в розмірі 1 100 грн. щомісячно. Представник відповідача у судовому засіданні просила суд про часткове задоволення позову, з підстав наведених у відзиві на позовну заяву. Заслухавши пояснення сторін та представника відповідача, дослідивши письмові матеріали справи, судом встановлено наступне. [PERSON] та [PERSON] перебувають у зареєстрованому шлюбі з 15 березня 2013 року, що підтверджується копією свідоцтва про шлюб (а.с.7). В шлюбі у сторін народилось двоє дітей: [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] . Рішенням Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області від 20 травня 2014 року присуджено стягувати із [PERSON] аліменти в користь [PERSON] на утримання малолітнього [PERSON] , [INFO] , в розмірі 1/4 частини від всіх видів його доходів щомісячно з 05 березня 2014 року до досягнення дитиною повноліття (а.с.9-10). Позивач [PERSON] працює в Господарському суді Івано-Франківської області з 02 березня 2004 року на посаді помічника судді. Її дохід за період з січня по березень 2020 року склав 41 568 грн. 82 коп., що підтверджується довідкою про заробітну плату (а.с.62). Відповідач [PERSON] з 27 грудня 2019 року зареєстрований як безробітний в Івано-Франківському міському центрі зайнятості. За період з січня по лютий 2020 року йому виплачено допомоги по безробіттю в розмірі 6 600 грн. 16 коп. Положеннями ст. 180 Сімейного кодексу України визначено, що батьки зобов`язані утримувати своїх неповнолітніх дітей до досягнення ними повноліття. Відповідно до ст. 1, 2 Закону України «Про охорону дитинства» батьки зобов`язані забезпечити дітям умови для достатнього фізичного, духовного та культурного розвитку. В силу дії ч. 3 ст. 181 Сімейного кодексу України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. За приписами ч. 2 ст. 182 цього кодексу мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, за винятком випадків, передбачених статтею 184 цього Кодексу. Відповідно до частин 1, 2 статті 27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована постановою Верховної Ради України № 789-ХІІ від 27 лютого 1991 року та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Статтею 182 СК України, встановлено, що при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Відповідно до статті 7 Закону України «Про державний бюджет України на 2020 рік» прожитковий мінімум для дітей віком до 6 років становить: з 1 січня 2020 року - 1779 гривень, з 1 липня - 1859 гривень, з 1 грудня - 1921 гривень. Таким чином, мінімальний розмір аліментів на дітей віком до 6 років з 01 січня 2020 року становить 889 грн. 50 коп. (50% від 1779 гривень), з 01 липня 2020 року становитиме 929 грн. 50 коп. (50% від 1859 гривень). При визначенні розміру аліментів суд відповідно до ст. 182 Сімейного кодексу України враховує вік сторін та дитини, майновий стан сторін, наявність у них ще однієї дитини, аліменти на яку відповідач сплачує за рішенням суду, безробіття відповідача, потреби дитини щодо належного утримання. Враховуючи, що обов`язок утримувати дітей є рівною мірою обов`язком як матері, так і батька, інтереси дитини при визначенні розміру аліментів, виходячи з принципів розумності та справедливості, суд дійшов висновку, що позов слід задовольнити частково та стягувати з відповідача на користь позивача аліменти на утримання малолітнього сина [PERSON] у твердій грошовій сумі в розмірі по 1 100 (одна тисяча сто) гривень щомісячно, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, до досягнення дитиною повнолітня. При цьому суд зауважує що витрати на лікування дитини, у зв`язку наявністю у неї хронічних хвороб є додатковими витратами в розумінні ст. 185 СК України. Тому вони не є складовою витрат, на погашення яких повинні здійснюватись аліментні платежі. Позивач не обмежена у праві звернутись до суду із окремим позовом про стягнення додаткових витрат на дитину. Отримання відповідачем травми руки не може впливати на визначення розміру аліментів, оскільки травма не є хронічного характеру, при цьому аліменти підлягають стягненню щомісяця до повноліття дитини. Наявність у власності відповідача нерухомого майна, за оренду якого він отримує дохід, не підтверджена матеріалами справи. Відповідно до вимог ст. 191 Сімейного кодексу України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову. Тому стягнення аліментів слід розпочати з дня коли позивач звернулась із позовом до суду - з 18 березня 2020 року. Згідно із ч. 6 ст. 141 ЦПК України якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, які їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог. Тому з відповідача слід стягнути 840 (вісімсот сорок) гривень 80 копійок судового збору на користь держави. На підставі ст. 180-182, 190, 191 СК України, ст. 1, 2 Закону України «Про охорону дитинства»,

Outcome: partial