overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2014-01-19 00:00:00

Позивач звернулась до суду 23.09.2013 року з позовом до комунального підприємства Полтавської обласної ради « Полтававодоканал» про зобов»язання вчинити дії. Позивач прохала суд прийняти рішення, яким дозволити Комунальному підприємству Полтавської обласної ради «Полтававодоканал» провести підключення до водопровідних мереж квартири [ADDRESS], яка належить [PERSON] без погодження із співвласником [PERSON] У судове засідання позивач не з»явилась, надавши на адресу суду заяву з проханням слухати справу у її відсутність. Позов прохала задовольнити, одночасно надавши до справи письмові докази: копію відповіді КП Полтавської обласної ради «Полтававодоканал» за №2/3436 від 31.12.2013 року та заяву [PERSON] про дозвіл на проведення води, акт обстеження земельної ділянки, за підписами сусідів. Відповідач в судове засідання не з»явився, будучи належним чином повідомленим про день час та місце слухання справи, про причину неявки суд не повідомив. Згідно ст. 169, 224 ЦПК України, суд ухвалив розглядати справу по суті у відсутність сторін на підставі наявних по справі доказів та ухвалити заочне рішення. Суд, дослідивши матеріали справи, приходить до висновку про задоволення позову з наступних підстав. Судом встановлено, що [PERSON], відповідно до договору дарування від 13 грудня 1989 року № 2-2935 має у приватній власності 3/5 частини жилого будинку з частиною надвірних будівель, в [ADDRESS]. Договір посвідчено державним нотаріусом Першої Полтавської державної нотаріальної контори. 2/5 даного домоволодіння належить [PERSON] відповідно Договору купівлі - продажу від 13.08.2006 року. Земельна ділянка не передана у приватну власність та є спільною частковою постійного користування. 27.12.2012 року за номером 2/802 [PERSON] отримала Технічні умови на підключення приватного будинку за адресою: [ADDRESS] до водопровідно - каналізаційних мереж м. Полтави. Пунктом 2 даних Технічних умов передбачено, що для підключення даної квартири до водопровідної мережі необхідне погодження співвласника, а саме: [PERSON], якому належить 2/5 частини домоволодіння (кв.2). З початку придбання у приватну власність частини будинку( з 2006 року), [PERSON] в ньому не проживав, а періодично з'являвся, а з 2010 року, після прийняття рішення Октябрським районним судом м.Полтави від 14.10.2010 року про демонтаж промислового об'єкта на спільній земельній ділянці, за даною адресою не з'являється. Місцезнаходження співвласника [PERSON] позивачці невідоме, частина домоволодіння засмічена, про що повідомлено Державній екологічній інспекції у Полтавській області. Судом досліджено відповідь комунального підприємства Полтавської обласної ради «Полтававодоканал» відповідно до якого КП ПОР «Полтававодоканал» розглянувши звернення [PERSON] стосовно водопостачання та водовідведення [ADDRESS] без дозволу співвласників житлового будинку роз»яснило їй наступне, що відповідно до ст. 358 Цивільного Кодексу України, ст. 88 Земельного Кодексу України право спільної часткової власності здійснюється співвласником за їх спільною згодою, а тому

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-05-13 00:00:00

Позивач звернулась до суду 24.04.2015 року з позовною заявою про стягнення з відповідача аліментів на утримання неповнолітньої дитини - [PERSON], [INFO], у розміри 1/4 частини з усіх видів його заробітку щомісячно та до повноліття дитини. В обґрунтування позовних вимог позивач вказала, що з 02.06.2006 року перебувала з відповідачем у шлюбі, який було розірвано, дитина проживає разом з позивачем та знаходиться на її утриманні. Відповідач у добровільному порядку матеріальної допомоги на утримання дитини з серпня 2014 року не надає, у зв'язку з чим позивач просить стягнути з відповідача аліменти у розмірі 1/4 частини зі всіх видів його заробітку щомісячно. Позивач в судове засідання не з'явилась, надала до суду заяву з проханням розглянути справу за її відсутністю. Наполягала на задоволенні позовних вимог у повному обсязі, не заперечувала проти ухвалення судом заочного рішення. Відповідач в судове засідання не з'явився, надав суду заяву про визнання позову та розгляд справи у його відсутність. Фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося відповідно до ч.2 ст. 197 ЦПК України. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку щодо задоволення позовних вимог. Судом встановлено, що згідно свідоцтва про народження серія [NUMBER] від 04.08.2006 року [PERSON] та [PERSON] є батьками неповнолітнього [PERSON], [INFO]. Рішенням Жовтневого районного суду м.Маріуполя від 23.02.2015 року, яке набрало чинності 23.03.2015 року, шлюб, укладений 02.06.2006 року між [PERSON] та [PERSON] розірвано. Відповідно до довідки № 1123 від 20.04.2015 року КК «Західна» неповнолітня дитина [PERSON] проживає разом з матір'ю [PERSON] за адресою: [ADDRESS]. Згідно ст. 180 Сімейного Кодексу України батьки зобов'язані утримувати своїх дітей до досягнення ними повноліття. Одним із способів утримання, відповідно до ч. 3 ст. 181 СК України, є стягнення аліментів за рішенням суду. Позивач наполягає на стягненні аліментів за рішенням суду в розмірі 1/4 частини заробітку відповідача, відповідач не заперечує проти стягнення з нього аліментів у розмірі ? частини його заробітку. Відповідно до вимог ч.1 ст. 183 СК України частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти, визначається судом. З урахуванням вказаного суд вважає, що з відповідача слід стягнути на користь позивача аліменти в розмірі 1/4 частини з усіх видів заробітку (доходу) щомісяця, але не менше ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку на утримання сина [PERSON], [INFO], починаючи з 24.04.2015 року і до повноліття дитини. Крім того, відповідно до Закону України «Про судовий збір» від 08.07.2011 року № 3674-VI, з відповідача підлягають стягненню на користь держави судовий збір в розмірі 243 гривень 60 копійок. Рішення на підставі ст. 367 Цивільного процесуального Кодексу України в розмірі місячного платежу аліментів піддати негайному виконанню.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-01-26 00:00:00

позивач звернулась до суду 24 червня 2015 року з позовними вимогами про розірвання шлюбу, вказавши, що 21 липня 2012 року вона зареєструвала шлюб з відповідачем [PERSON] Від шлюбу вони мають доньку [PERSON], [INFO]. Сімейно-шлюбні відносини з відповідачем припинились з лютого 2015 року в звязку з відсутністю взаєморозуміння, частими сварками. Вони мають різні погляди на сімейне життя, не можуть дійти згоди в багатьох питаннях. Відповідач інколи застосовує фізичне насильство щодо позивача, що призвело до остаточного розпаду сімї .Подальше спільне життя як подружжя і збереження шлюбу суперечить її інтересам, тому позивач просить розірвати шлюб. Позивач [PERSON] в суд не зявилась, про дату слухання справи була повідомлена своєчасно та належним чином, про причини неявки в суд не повідомила Відповідач [PERSON] в суд не зявився, про дату слухання справи був повідомлений своєчасно та належним чином, про причини неявки в суд не повідомив Відповідно до ч. 2 ст. 197 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі якщо відповідно до положень цього кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню. У судовому засіданні встановлено, що сторони зареєстрували шлюб 21 липня 2012 року у Довгинцівському відділі державної реєстрації актів цивільного стану Криворізького міського управління юстиції у Дніпропетровській області, про що зроблено актовий запис № 292 (а.с.7 - копія свідоцтва про шлюб). Від шлюбу вони мають неповнолітню доньку [PERSON], [INFO] (а.с. 8 копія свідоцтва про народження). Шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки і чоловіка. Кожен із подружжя має рівні права і обов'язки\~ у шлюбі та сім'ї (ст. 51 Конституції України).\~ Згідно зі ст.112 СК України, суд з'ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини та інші обставини життя подружжя. Відповідно до положень ст.ст.105,110,112 СК України, якщо суд встановив, що подальше спільне життя подружжя і збереження родини неможливо, він приймає рішення про розірвання шлюбу. Наданий судом строк для примирення позитивних результатів не дав, тому суд вважає, що сім'я сторін розпалася остаточно і не може бути збережена.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-01-29 00:00:00

Позивач звернулась до суду 28.10.2013 року з даною позовною заявою про стягнення аліментів на утримання повнолітнього сина - [PERSON], [INFO], який навчається, мотивуючи позов тим, що син є студентом Центру професійно-технічної освіти м. Житомира, денної форми навчання, що об'єктивно вимагає додаткових витрат. Відповідач є батьком дитини, від надання матеріальної допомоги в добровільному порядку ухиляється. В позовній заяві позивач просила стягувати з відповідача на користь повнолітнього сина аліменти у твердій грошовій сумі 500 грн. щомісячно. В судове засідання позивач не з'явилася, надіславши на адресу суду заяву про розгляд справи без її участі в якій позовні вимоги уточнила та просила стягувати з відповідача на користь повнолітнього сина аліменти у твердій грошовій сумі 350 грн. щомісячно до закінчення навчання. Відповідач в судове засідання не з'явився, надіславши на адресу суду заяву про розгляд справи без його участі в якій уточнені позовні вимоги визнав повністю. Справа слухалась у відсутності сторін згідно ст. 169 ЦПК України. Судом встановлено, що відповідач є батьком - [PERSON], [INFO], який навчається в Центрі професійно-технічної освіти м. Житомира, на денній формі навчання. Термін навчання з 01.09.2011 р. по червень 2014 р. /а. с. 7/. Відповідно до ст. 199 Сімейного кодексу України, якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв'язку з цим потребує матеріальної допомоги, батьки зобов'язані утримувати їх до досягнення 23 років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу, право на утримання припиняється у разі припинення навчання. Син проживає разом з позивачкою та знаходиться на її повному утриманні. Таким чином, суд приходить до висновку, що повнолітній син, який навчається, потребує матеріальної допомоги, а відповідач може надавати матеріальну допомогу на його утримання. Враховуючи матеріальне становище сторін, необхідність сина в матеріальному забезпеченні, суд стягує з відповідача на користь позивача на утримання сина, який продовжує навчання, аліменти в твердій грошовій сумі 350 грн. щомісячно, починаючи з 28.10.2013 року до 30.06.2014 року без урахування часу зимових та літніх канікул.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-05-27 00:00:00

Позивач звернулась до суду 29.04.2015 року з даною позовною заявою про стягнення аліментів на утримання повнолітнього сина - [PERSON], [INFO]. Враховуючи те, що дитина проживає і знаходяться повністю на утриманні позивача, а відповідач не приділяє уваги дитини, від надання матеріальної допомоги в добровільному порядку ухиляється, позивач просить стягнути з відповідача на її користь аліменти на утримання неповнолітньої дитини в розмірі по 30% від прожиткового мінімуму доходів громадян для дитини відповідного віку до досягнення нею повноліття. В судове засідання позивач не з'явилася, про час, день та місце розгляду справи повідомлялася належним чином, подала до суду заяву про слухання справи у її відсутності, в якій позовні вимоги підтримала в повному обсязі. Відповідач в судове засідання не з'явився, про час, день та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, про що свідчить поштове відправлення що повернулось на адресу суду. Справа слухалась у відсутності сторін згідно ст.169,224 ЦПК України. Дослідивши матеріали справи, суд вважає за можливе визнати позов таким, що підлягає до задоволення, виходячи з наступного. Дані правовідносини регулюються ст.ст. 180,182,183 СК України. Судом встановлено, що в період шлюбу позивача з відповідачем [INFO] року народився син - [PERSON]. Відповідач в добровільному порядку не надає ніякої матеріальної допомоги на утримання дитини, ухиляється від її виховання. У відповідності до ст. 183 СК України частка заробітку, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Вирішуючи питання про розмір стягнення аліментів суд вважає, що позов є обґрунтованим, підлягає до задоволення, а тому стягує з відповідача на користь позивача аліменти на утримання неповнолітньої дитини в розмірі по 30% від прожиткового мінімуму доходів громадян на дитину з урахуванням певного її віку.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-12-19 00:00:00

позивач звернулась до суду в інтересах [PERSON] з позовом до [PERSON], [PERSON], в якому просить визнати відповідачів такими, що втратили право на користування житловим приміщенням за адресою: [ADDRESS]. Позов мотивує тим, що відповідачі зареєстровані у [INFO], однак не проживають у вказаній квартирі більше 6 місяців без поважних причин та не приймають участі в сплаті комунальних послуг. Представник позивача в судовому засіданні позов підтримала з мотивів, викладених у позові. Просить позов задоволити. Відповідачі в судове засідання не зявились, хоч про час та місце слухання справи були повідомлені належним чином, про причини неявки суд не повідомили. Суд ухвалив слухати справу у відсутності відповідачів, на підставі наявних матеріалів справи, з винесенням заочного рішення. Дослідивши матеріали справи, заслухавши пояснення представника позивача, оцінивши надані докази, суд вважає, що позов підлягає до задоволення з наступних підстав. Відповідно до ч.1 ст.4 ЦК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Згідно ч.1 ст.81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідно до ст.71 Житлового кодексу України, при тимчасовій відсутності наймача або членів його сім'ї за ними зберігається жиле приміщення протягом шести місяців. Якщо наймач або члени його сім'ї були відсутні з поважних причин понад шість місяців, цей строк за заявою відсутнього може бути продовжено наймодавцем, а в разі спору - судом. Згідно довідки з місця проживання про склад сімї і прописки №2092 від 27.05.2015р. /а.с.2/ в квартирі №12 будинку №11 на вул.Ужгородській в м.Львові зареєстровані [PERSON], [PERSON], [PERSON]. Судом встановлено, що [PERSON] та [PERSON] не проживають у квартирі №12 будинку №11 на вул.Ужгородській в м.Львові понад шість місяців без поважних причин та не приймають участі в сплаті комунальних послуг. Факт не проживання відповідачів у вказаній квартирі протягом більш як 6 місяців підтверджується актом ЛКП «Старий Львів» від 02.06.2017р. /а.с.3/. Таким чином суд вважає, що позов є підставним, оскільки позивач повністю довела обставини на які посилається, відповідачі в судове засідання не зявились, жодних доказів на спростування позовних вимог суду не представили, а тому позов підлягає до задоволення.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-07-10 00:00:00

Позивач звернулась до суду вказавши, що з 21.12.2007р. вона перебуває у зареєстрованому шлюбі з [PERSON], від шлюбу мають сина [PERSON] - [INFO]. Внаслідок різних поглядів на життя, та інших обставин, сімейні відносини зіпсувались, що створило неможливі умови для спільного з відповідачем проживання. Сімейні відносини фактично припинені з 2013 року, з цього часу вони проживають окремо. Позивач вважає, що їх сімя розпалася остаточно, примирення неможливе. На підставі наведеного просить розірвати шлюб з відповідачем. Позивач через канцелярію суду надав письмову заяву, якою свої позовні вимоги підтримує, наполягає на розірванні шлюбу та просить суд розглянути справу за його відсутності. Відповідач також надав суду письмову заяву, якою позовні вимоги визнає, проти розірвання шлюбу не заперечує, просить розглянути справу за його відсутності. Суд вирішив можливим розглянути справу за відсутності сторін. За змістом ч.4 ст.174 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову, яке не суперечить закону, не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Згідно абз. 6 п.11 розяснень Пленуму Верховного Суду України « Про судове рішення у цивільній справі» від 18.12.2009 № 14 за змістом частини четвертої статті 174 ЦПК у разі визнання відповідачем позову, яке не суперечить закону, не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд у мотивувальній частині рішення може вказати лише про визнання позову та прийняття його судом. Відповідно до ч. 2 ст. 112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них чи інтересам їхніх дітей. Суд приймає визнання позову відповідачем, так як визнання позову не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб та не суперечить закону. За наявності зазначених вище обставин збереження цього шлюбу надалі є недоцільним, що є підставою для задоволення даного позову.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-02-09 00:00:00

Позивач звернулась до суду в подальшому з уточненим позовом до відповідача про розірвання шлюбу та стягнення аліментів. В обгрунтування позову зазначила, що перебуває з відповідачем у шлюбі з 02.08.2008 року, від шлюбу мають двох неповнолітніх дітей - [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO]. Подружнє життя не склалося, вони припинили шлюбні відносини, спільного господарства не ведуть, а тому подальше збереження шлюбу є недоцільним. У зв'язку з ненаданням відповідачем матеріальної допомоги на утримання дітей просить стягнути з нього аліменти на їх утримання в розмірі 1/3 частини усіх видів заробітку щомісяця до досягнення ними повноліття. Сторони в судове засідання не з'явились, до його початку надали суду заяви з проханням розглянути справу у їх відсутність, позивач позов підтримує, відповідач позов визнає. Дослідивши матеріали справи суд дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Як вбачається з матеріалів справи, сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі з 02.08.2008 року, від шлюбу мають двох неповнолітніх дітей - [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO], які знаходяться на утриманні у позивача. Враховуючи те, що сторони припинили шлюбні відносини та ведуть окреме господарство, що засвідчує стійкий розлад подружніх стосунків, суд доходить висновку, що подальше збереження шлюбу не відповідає інтересам сторін. Зазначені обставини в сукупності є підставою для розірвання шлюбу. Також між сторонами не досягнуто угоди про добровільну сплату аліментів. Враховуючи, що батьки повинні утримувати неповнолітніх дітей, що відповідач є працездатним та може надавати матеріальну допомогу, відсутність у відповідача інших утриманців, інші суттєві обставини справи, суд вважає за необхідне стягнути аліменти з відповідача на користь позивача на утримання їх неповнолітніх дітей у розмірі 1/3 частини всіх видів заробітку щомісяця, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 28.11.2014 року та до досягнення ними повноліття. Також з відповідача на користь держави належить стягнути судовий збір.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-02-24 00:00:00

Позивач звернулась до суду в подальшому з уточненим позовом до відповідача про розірвання шлюбу та стягнення аліментів. В обгрунтування позову зазначила, що перебуває з відповідачем у шлюбі з 13.05.2008 року, від шлюбу мають двох неповнолітніх дітей - [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO]. Подружнє життя не склалося, вони припинили шлюбні відносини, спільного господарства не ведуть, а тому подальше збереження шлюбу є недоцільним. У зв'язку з ненаданням відповідачем матеріальної допомоги на утримання дітей просить стягнути з нього аліменти на їх утримання в розмірі 1/3 частини усіх видів заробітку щомісяця до досягнення ними повноліття. Позивач в судове засідання не з'явилась, до його початку надійшла заява про розгляд справи у її відсутність, позовні вимоги підтримує та просить задовольнити, проти заочного розгляду справи не заперечує. Відповідач в судове засідання не з'явився, про час і місце розгляду справи сповіщався в установленому законом порядку. Зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України. Дослідивши матеріали справи суд дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Як вбачається з матеріалів справи, сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі з 13.05.2008 року, від шлюбу мають двох неповнолітніх дітей - [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO], які знаходяться на утриманні у позивача. Враховуючи те, що сторони припинили шлюбні відносини та ведуть окреме господарство, що засвідчує стійкий розлад подружніх стосунків, суд доходить висновку, що подальше збереження шлюбу не відповідає інтересам сторін. Зазначені обставини в сукупності є підставою для розірвання шлюбу. Також між сторонами не досягнуто угоди про добровільну сплату аліментів. Враховуючи, що батьки повинні утримувати неповнолітніх дітей, що відповідач є працездатним та може надавати матеріальну допомогу, відсутність у відповідача інших утриманців, інші суттєві обставини справи, суд вважає за необхідне стягнути аліменти з відповідача на користь позивача на утримання їх неповнолітніх дітей у розмірі 1/3 частини всіх видів заробітку щомісяця, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 05.01.2015 року та до досягнення ними повноліття. З відповідача на користь держави належить стягнути судовий збір.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-05-19 00:00:00

Позивач звернулась до суду в подальшому з уточненим позовом до відповідача про розірвання шлюбу та стягнення аліментів. В обгрунтування позову зазначила, що перебуває з відповідачем у шлюбі з 25.07.2009 року, від шлюбу мають неповнолітню дитину - сина [PERSON], [INFO]. Подружнє життя не склалося, вони припинили шлюбні відносини, спільно не проживають останні шість місяців, а тому подальше збереження шлюбу є недоцільним. У зв'язку з ненаданням відповідачем матеріальної допомоги на утримання дитини, просить стягнути з нього аліменти на утримання неповнолітньої дитини в розмірі 1/4 частини усіх видів заробітку щомісяця до досягнення нею повноліття. Сторони в судове засідання не з'явились, до його початку надали суду заяви з проханням розглянути справу в їх відсутність, позивач позов підтримує, представник відповідача позов визнає. Дослідивши матеріали справи суд дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Як вбачається з матеріалів справи, сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі з 25.07.2009 року. Від шлюбу мають мають неповнолітню дитину - сина [PERSON], [INFO], який знаходиться на утриманні у позивача. Враховуючи те, що сторони припинили шлюбні відносини та ведуть окреме господарство, що засвідчує стійкий розлад подружніх стосунків, суд доходить висновку, що подальше збереження шлюбу не відповідає інтересам сторін. Зазначені обставини в сукупності є підставою для розірвання шлюбу. Також між сторонами не досягнуто угоди про добровільну сплату аліментів. Враховуючи, що батьки повинні утримувати неповнолітніх дітей, що відповідач є працездатний та може надавати матеріальну допомогу, відсутність у відповідача інших утриманців, інші суттєві обставини справи, суд вважає за необхідне стягнути аліменти з відповідача на користь позивача на утримання їх неповнолітньої дитини у розмірі 1/4 частини всіх видів заробітку щомісяця, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 22.04.2014 року та до досягнення нею повноліття. Також з відповідача на користь держави належить стягнути судові витрати.

Outcome: approved