Jurisdiction: civil
Date: 2020-12-20 00:00:00

Позивач звернулась в суд з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини, мотивуючи тим, що 21.05.2015 року зареєструвала шлюб з відповідачем по справі. За час перебування у шлюбі у них народилася дочка [PERSON] , [INFO] .\~ Рішенням Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області від 27.08.2019 року шлюб між ними розірвано. Відповідач є працездатним, інших осіб на утриманні не має, отримує дохід, має нерухоме майно, однак матеріальної допомоги на утримання дочки не надає і таким чином неналежно виконує свої батьківські обов`язки.\~\~ Враховуючи те, що відповідача має можливість надавати допомогу, позивачка вважає, що відповідач може сплачувати аліменти в розмірі 2250 грн. щомісячно на утримання дитини, але не менше 50% прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, до досягнення дитиною повноліття. 05.11.2020 року відповідач подав до суду відзив на позовну заяву в якому позовні вимоги визнав частково, не заперечив проти стягнення з нього аліментів в розмірі 1400 грн. (а.с.34-35). Позивачка в судове засідання не з`явилась, представник позивачки\~\~ подав суду заяву, в якій позовні вимоги підтримав в повному обсязі та просив розглянути справу за їх відсутності. Відповідач в судове засідання не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, що підтверджується повідомленням про вручення поштового відправлення. Причину неявки суду не повідомив. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши матеріали справи судом встановлено наступне. Як вбачається з копії свідоцтва про шлюб, сторони по справі\~ зареєстрували шлюб 21.05.2015 року в Озерянській сільській раді Бучацького району Тернопільської області, про що зроблено відповідний актовий запис № 01 (а.с.5). Батьками [PERSON] , [INFO] є сторонами по справі,\~ що підтверджується копією свідоцтва про народження серії [NUMBER] від 12.02.2016 року (а.с.8). Рішенням Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області від 27.08.2019 року, яке набрало законної сили 27.09.2019 року, шлюб між [PERSON] та [PERSON] розірвано (а.с.7). Як вбачається з довідки Виконавчого комітету Озерянської сільської ради Бучацького району Тернопільської області, [PERSON] проживає в с.Озеряни, Бучацького району Івано-Франківської області (а.с.37). Згідно копії свідоцтва про шлюб, [PERSON] 23.10.2020 року зареєстрував шлюб з [PERSON] в Бучацькому районному відділ державної реєстрації актів цивільного стану Південно-Західного міжрегіонального управління МЮ (м. Івано-Франківськ), про що зроблено відповідний актовий запис № 89 (а.с.38). [PERSON] є вагітна, що підтверджується довідкою\~ КНП «Бучацька центральна районна лікарня» (а.с.39). [PERSON] надавалися кошти на утримання дочки, що підтверджується копіями квитанції (а.с.40-42). Положеннями ст. 180 Сімейного кодексу України визначено, що батьки зобов`язані утримувати своїх неповнолітніх дітей до досягнення ними повноліття. Відповідно до ст. 1, 2 Закону України «Про охорону дитинства» батьки зобов`язані забезпечити дітям умови для достатнього фізичного, духовного та культурного розвитку. В силу дії ч. 3 ст. 181 Сімейного кодексу України\~ за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. За приписами ч. 2 ст. 182 цього кодексу мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, за винятком випадків, передбачених статтею 184 цього Кодексу. Відповідно до частин 1, 2 статті 27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована постановою Верховної Ради України № 789-ХІІ від 27 лютого 1991 року та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Статтею 182 СК України, встановлено, що при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Відповідно до статті 7 Закону України «Про державний бюджет України на 2020 рік» прожитковий мінімум дітей віком\~ до 6 років: з 1 січня 2020 року - 1779 гривень, з 1 липня - 1859 гривень, з 1 грудня - 1921 гривня. При визначенні розміру аліментів суд відповідно до ст. 182 Сімейного кодексу України враховує, потреби дитини щодо належного утримання, вік батьків та обставину ненадання ними інформації про доходи. Враховуючи матеріальне становище сторін та те, що обов`язок утримувати дитину є рівною мірою обов`язком як матері, так і батька, інтереси та стан здоров`я дитини при визначенні розміру аліментів, виходячи з принципів розумності та справедливості, суд дійшов висновку, що позов слід задовольнити частково та стягувати з відповідача на користь позивача аліменти на утримання дитини в твердій грошовій сумі в розмірі по 1700 грн. щомісячно, але не менше 50% прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку до досягнення дитиною повноліття. Відповідно до вимог ст. 191 Сімейного кодексу України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову. Крім того, згідно статті 79 Сімейного кодексу України, аліменти присуджуються за рішенням суду від дня подання позовної заяви. Тому стягнення аліментів слід розпочати з дня коли позивач звернулась із позовом до суду 24 вересня 2020 року. Щодо вимог позивача про стягнення\~ з відповідача витрат\~ на правову допомогу, то суд зазначає: Згідно положень ч. 1, 2 статті 137 Цивільного процесуального кодексу України, витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. (ч. 3 ст. 137 Цивільного процесуального кодексу України). Позивачкою не надано суду належних та допустимих доказів, які підтверджують понесення нею\~ витрат на правову допомогу. Тому дана вимога до задоволення не підлягає. Згідно із ч. 6 ст. 141 ЦПК України якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, які їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог. Тому з відповідача слід стягнути 840 гривень 80 коп. судового збору на користь держави. Відповідно до ч. 5 ст. 268 ЦПК України, датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, є дата складення повного судового рішення. Відповідно до ст. 430 ЦПК України,суд допускає негайне виконання рішення у справах про стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць. На підставі ст. 79, 84, 85, 94, 180-182, 191 СК України, ст. 1, 2 Закону України «Про охорону дитинства»

Outcome: partial