Jurisdiction: civil
Date: 2017-12-27 00:00:00

Позивач звернулась до суду з позовом, в якому просить розірвати укладений між сторонами шлюб, який зареєстрований відділом реєстрації актів цивільного стану по місту Черкаси Черкаського міського управління юстиції Черкаської області 25.05.2006р., актовий запис №517. В обґрунтування позову зазначила, що сім'я фактично розпалася, оскільки сторони мають різні погляди на сімейні відносини та сімейні обовязки з ведення спільного господарства. З липня 2014р. сторони припинили шлюбні відносини, а тому шлюб носить формальний характер. У звязку із цим, позивач звернулась до суду з даним позовом. Позивач в судове засідання не зявилася, проте надала суду заяву, в якій просила розглядати справу у її відсутність за участю її представника [PERSON] Представник позивача [PERSON], яка діє на підставі договору про надання правової допомоги, також в судове засідання не зявилась, але надала заяву в якій зазначила, що просить розглянути справи за її відсутності та проти винесення заочного рішення не заперечує. Відповідач в судове засідання не з'явився, про причини неявки суд не повідомив. Судовий виклик направлявся відповідачу за зареєстрованим місцем проживання, разом з тим адресована кореспонденція повернулась до суду без вручення через відсутність адресату за зазначеною адресою та його неявкою до відділу поштового зв'язку для отримання кореспонденції за поштовим повідомленням, що в контексті положень ст.6 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» і відповідно до п.3 ч.8 ст.128, ст.131 Цивільно-процесуального кодексу України (далі ЦПК) суд вважає як повідомлення відповідачів належним чином. Відповідно до ст.280, 281 ЦПК судом прийнято рішення про заочний розгляд справи. Дослідивши надані суду докази та оцінивши їх у сукупності, судом встановлені наступні обставини справи та відповідні їм правовідносини. 25.05.2006р. між сторонами укладений та зареєстрований шлюб, що підтверджується відповідним свідоцтвом про шлюб /а.с.6/. На теперішній час сім'я фактично розпалася, сторони проживають окремо і не ведуть спільного господарства, а тому шлюб між ними носить формальний характер. Розірвання шлюбу відповідатиме дійсній волі та особистим інтересам позивача. На момент розгляду справи перешкоди для розірвання шлюбу, визначені ст.110 Сімейного кодексу України, судом не встановлені. Спільних неповнолітніх дітей сторони не мають. Майнового спору з приводу розподілу спільного майна між сторонами немає. В добровільному порядку відповідач відмовляється від розірвання шлюбу, а тому позивач звернулася до суду з зазначеним позовом. Тож між сторонами існує спір, який виник зі шлюбних відносини, що регулюються Сімейним кодексом України (далі - СК). Відповідно до ст.111 СК суд вживає заходів щодо примирення подружжя, якщо це не суперечить моральним засадам суспільства. Разом з тим, суд вважає недоцільним надавати сторонам строк для примирення, оскільки, за твердженням позивачки, це не відповідатиме її інтересам і не матиме результату. Також суд враховує, що з моменту звернення позивача до суду минуло більше двох місяців, а сторони не змінили свого ставлення до питання збереження шлюбу. Статтею 24 СК передбачено, що шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Згідно ст.112 СК суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, що мають істотне значення. Враховуючи вищевикладені обставини, суд вважає, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить інтересам позивача, оскільки перебування її у шлюбі з відповідачем не ґрунтується на принципі вільного волевиявлення, а за таких обставин позовні вимоги підлягають задоволенню. Відповідно до ст.113 СК, беручи до уваги, що після укладання шлюбу сторони не змінювали дошлюбних прізвищ, тому питання про їх відновлення судом не розглядається. Відповідно ч.1 ст.141 ЦПК судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Враховуючи, що позовна вимога про розірвання шлюбу підлягає задоволенню, то з відповідача на користь позивача необхідно стягнути 640грн в якості відшкодування понесених судових витрат з оплати судового збору. На підставі вищевикладеного,

Outcome: approved