Jurisdiction: civil
Date: 2021-09-28 00:00:00

Позивач звернулась до суду з позовом до відповідача, в якому просить суд визнати незаконним та скасувати наказ директора Комунального закладу «Чернігівський навчально-реабілітаційний центр № 1» Чернігівської міської ради Чернігівської області [PERSON] № 11-к від 01.04.2021 про надання [PERSON] відпустки без збереження заробітної плати на 8 календарних днів з 05.04.2021 по 12.04.2021 за сімейними обставинами та стягнути з відповідача недоплачену заробітну плату. Позов обгрунтовано тим, що 01.04.2021 [PERSON] на ім`я директора КЗ «ЧРМЦ № 1» [PERSON] було подано заяву про надання їй відпустки без збереження заробітної плати з 05.04.2021 по 12.04.2021 за сімейними обставинами. Її заяву було задоволено, цього ж дня видано наказ про надання вказаної відпустки у визначений працівником термін. Разом з тим, 02.04.2021 у внутрішньому робочому чаті співробітників КЗ «ЧРМЦ № 1» було розміщено наказ директора КЗ «ЧРМЦ № 1» № 11-г від 02.04.2021 «Про визначення та затвердження переліку осіб, які можуть працювати дистанційно». Цим наказом вчителів, які мають технічні можливості для забезпечення належних результатів роботи, зокрема і [PERSON] , переведено на дистанційну форму роботи з 05.04.2021. Перебуваючи на дистанційній формі роботи позивач 05.04.2021 у телефонному режимі повідомила заступника директора з навчально-виховної роботи [PERSON] про відкликання заяви про надання їй відпустки без збереження заробітної плати з 05.04.2021 по 12.04.2021 за сімейними обставинами. Крім того, [PERSON] направила СМС та електронну копію заяви про відкликання заяви про надання відпустки без збереження заробітної плати та продовжила виконувати свої функціональні обов`язки. Подати заяву про відкликання особисто [PERSON] не мала змоги, оскільки була переведена на дистанційну форму роботи і доступ до приміщення школи їй було обмежено у зв`язку із пандемією. Також, позивач зазначає, що наказом Начальника управління освіти ЧМР від 02.04.2021 п. 1.1.5. наказано: листування з управлінням освіти ЧМР проводити шляхом використання системи електронної пошти або шляхом надсилання сканкопій листів на електронну адресу управління; наказом директора КЗ «ЧРМЦ № 1» [PERSON] № 10-г від 02.04.2021 п. 5 наказано: листування з управлінням освіти ЧМР проводити шляхом використання електронної адреси управління. Вважаючи, що питання про відкликанням заяви про надання відпустки без збереження заробітної плати вирішено та заступник директора з навчально-виховної роботи [PERSON] повідомив директора КЗ «ЧРМЦ № 1» [PERSON] та бухгалтерію про відповідне рішення позивача, [PERSON] продовжила працювати дистанційно. За цей період були викладені усі необхідні навчальні матеріали для проведення дистанційного навчання. 16 квітня 2021 року позивач недоотримала авансової виплати на зарплатну картку, після чого у телефонному режимі з`ясувала, що її заяву про відкликання відпустки до бухгалтерії ніхто не передавав і заробітна плата за ці дні не нараховувалась. Ухвалою Деснянського районного суду м. Чернігова від 15 липня 2021 року прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі; справу призначено до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження; визначено сторонам строк для подачі заяв по суті справи. Представник відповідача надіслав до суду відзив на позовну заяву, в якому заперечував проти задоволення позових вимог у повному обсязі, посилаючись на те, що частиною першою ст. 26 ЗУ «Про відпустки» передбачено, що за сімейними обставинами та з інших причин працівнику може надаватися відпустка без збереження заробітної плати на термін, обумовлений угодою між працівником та власником або уповноваженим ним органом, але не більше 15 календарних днів на рік. Отже за своїм юридичним характером наказ про відпустку є висловленням зустрічного волевиявлення власника або уповноваженого ним органу із заявою працівника про надання йому відпустки без збереження заробітної плати, необхідність надання якої обгрунтовано сімейними обставинами, а юридичний факт надання такої відпустки є результатом згоди обох сторін трудових відносин. Водночас, позивач, звертаючись до суду із даним позовом, не спростовує ту обставину, що нею особисто 01 квітня 2021 року було подано письмову заяву, в якій вона просила директора КЗ «ЧРМЦ № 1» [PERSON] натати їй відпустку без збереження заробітної плати на 8 календарних днів з 05.04.2021 по 12.04.2021 за сімейними обставинами, у зв`язку із чим відсутні підстави для визнання наказу директора Комунального закладу «Чернігівський навчально-реабілітаційний центр № 1» Чернігівської міської ради Чернігівської області [PERSON] № 11-к від 01.04.2021 про надання [PERSON] відпустки без збереження заробітної плати за сімейними обставинами на 8 календарних днів з 05.04.2021 по 12.04.2021, таким, що суперечить волевиявленню позивача. Також у відзиві зазначено, що жодних письмових звернень від [PERSON] про відкликання раніше поданої нею заяви про надання відпустки без збереження заробітної плати за сімейними обставинами до роботодавця не надходило. Посилання позивача на телефонні розмови, текстові повідомлення та направлення 05.04.2021 фотокопії звернення засобами електронного зв`язку, не можна вважати належним повідомленням роботодавця та не можуть бути прийняті як належні та допустимі докази. Крім того, про бажання відкликати раніше подану заяву, [PERSON] у телефонному режимі повідомила заступника директора з навчально-виховної роботи [PERSON] , який не наділений повноваженнями щодо прийняття таких звернень, у тому числі і їх розгляду. Посилання позивача на те, що доступ до приміщення школи їй було обмежено у зв`язку із пандемією є безпідставними, оскільки прямої заборони відвідування працівниками закладів освіти м. Чернігова не було. Наказом по КЗ «ЧРМЦ № 1» від 02.04.2021 № 11-г «Визначення та затвердження переліку осіб, які можуть працювати дистанційно» переведено вчителів на дистанційну форму роботи з 05.04.2021, які мають технічну можливість для забезпечення належних результатів роботи. Тобто за відсутності технічної можливості працівники закладу для організації освітнього процесу мали можливість скористатися обладнанням, яке знаходиться в закладі. Також у відзиві зазначено, що згідно табелю використання обліку робочого часу за квітень 2021 року у період з 05.04.2021 по 09.04.2021 у позивача відповідні дні позначено як «відпустка без збереження заробітної плати», а тому відсутні підстави для виплати їй заробітної плати за ці дні. Представник позивача - адвокат Карась А.А. подав до суду відповідь на відзив, в якому заперечував щодо доводів відповідача, посилаючись на те, що відпустка без збереження заробітної плати на певний термін не є обов`язковою для працівника і може як надаватися працівнику за його заявою, так і може бути відмінена на його вимогу за заявою. Відповідно до правил діловодстава, для скасування раніше призначеної відпуски, працівник повинен звернутися до роботодавця із відповідною заявою, проте, в період призначення жорсткого карантину, коли відбувалася трансформація відносин, в тому числі і роботодавця з працівником, не усі правовідносини були відомі сторонам і не були враховані відповідачем при здійсненні та реалізації своїх повноважень. Так, наказом директора КЗ «ЧРМЦ № 1» від 02.04.2021 № 10-г «Про визначення та затвердження переліку осіб, які можуть працювати дистанційно», який було розміщено у внутрішньому робочому чаті співробітників у мессенджері «Вайбер», було визначено перелік осіб, які переводяться на дистанційну роботу з 05.04.2021, серед яких і [PERSON] . Крім того, наказом начальника управління освіти ЧМР № 85 від 02.04.2021, п. 1.1.5. наказано: листування з управлінням освіти ЧМР проводити шляхом використання системи електронної пошти, або шляхом надсилання сканкопій листів на електронну адресу управління; наказом директора КЗ «ЧРМЦ № 1» від 02.04.2021 № 10-г наказано: п. 5 листування з управлінням освіти ЧМР проводити шляхом використання електронної адреси управління. Проте вказаними наказами не визначено форму листування працівників з керівництвом навчального закладу. Таким чином, власник сам не визначив форму та метод спілкування (комунікації) між робототавцем та працівником в подібних випадках, що унеможливлює виконання вимог чинного законодавства в умовах пандемії та перебування у зоні червого рівня епідемічної безпеки. Щодо роздруківок переписки в мессенджерах позивача з керівництвом, представник позивача посилається на правову позицію Верховного суду, викладену в постанові № 753/10840/19 від 13.07.2020, відповідно до якої суд оцінивши докази за своїм внутрішнім переконанням, що грунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів, має право вважати скрін-шоти повідомлень з телефону та роздруківки з «Вайбер» належними та допустимими доказами. Також, у відповіді на відзив вказано, що оскільки спосіб комунікації між працівником та керівництвом КЗ «ЧРМЦ № 1» наказом від 02.04.2021 № 10-г визначено не було, то в такій ситуації у позивача залишилась єдина можливість для комунікації як робочого так і особистого характеру, а саме через спілкування у мессенджері із заступником директора з навчально-виховної роботи [PERSON] . Ухвалою суду від 29.09.2021, яка занесена до протоколу судового засідання, у зв`язку із перепрофіліюванням та перейменуванням, згідно рішення Чернігівської міської ради № 10/VIII-20 від 26.08.2021, Комунального закладу «Чернігівський навчально-реабілітаційний центр № 1» Чернігівської міської ради Чернігівської області, зазначено в якості відповідача - Чернігівську спеціальну школу № 1 Чернігівської міської ради. У судовому засіданні позивач та її представник позов підтримали та просили суд його задовольнити. Представник відповідача у судовому засіданні проти задоволення позовних вимог заперечував з підстав, викладених у відзиві на позовну заяву. Заслухавши пояснення учасників справи та дослідивши матеріали справи, суд встановив наступне. Позивач перебуває у трудових відносинах з відповідачем з 01 вересня 1990 року, що підтверджується копією трудової книжки (а.с. 11-12). Як вбачається з витягу з наказу директора Комунального підприємства «Чернігівський навчально-реабілітаційний центр № 1» Чернігівської міської ради Чернігівської області № 11-к від 01 квітня 2021 року, на підставі поданої [PERSON] заяви від 01.04.2021, їй була надана відпустка без збереження заробітної плати на 8 календарних днів з 05.04 по 12.04.2021 за сімейними обставинами (а.с. 13). Відповідно до наказу директора КЗ «ЧРМЦ № 1» № 11-г від 02.04.2021 «Про визначення та затвердження переліку осіб, які можуть працювати дистанційно» вчителів, зокрема і [PERSON] , переведено на дистанційну форму роботи з 05.04.2021 (а.с. 23). Представник відповідача у судовому засіданні пояснив, що до вказаного наказу були включені усі без вийнятку вчителі вказаного в ньому навчального закладу. Як пояснив у судовому засіданні представник позивача, 05.04.2021 [PERSON] виявила бажання відкликати раніше подану заяву про надання відпустки без збереження заробітної плати, про що у телефонному режимі у «Вайбер» вона повідомила на особистий номер заступника директора з навчально-виховної роботи [PERSON] , а також направила йому через мобільний додаток текстове повідомлення та електронну копію заяви про відкликання заяви про надання відпустки без збереження заробітної плати. Представник відповідача у судовому засіданні повідомив, що 05.04.2021 о 10 год 40 хв., тобто вже коли розпочався освітній процесс і обов`язки позивача на час її відсутності були покладені на іншого педагога, [PERSON] на його особистий номер у додатку «Вайбер» скинула фотокопію чи скріншот заяви про відкликання раніше поданої заяви про надання їй відпустки без збереження заробітної плати за сімейними обставинами. Пізніше на його телефоний номер у додатку «Вайбер» надійшов ще один примірник заяви від [PERSON] , проте вже з печаткою готелю у Єгипті. На офіційну електорнну адресу закладу заяв від [PERSON] не надходило, а тому рішення по них не приймалося. Позивач у судовому засіданні пояснила, що з 05.04.2021 вона перебувала у Єгипті, проте мала технічну можливість працювати дистанційно, а тому вирішила відкликати свою заяву про надання їй відпустки без збереження заробітної плати за сімейними обставинами. При цьому, позивач суду пояснила, що якби не була переведена на дистанційну форму роботи, то свою заяву вона б не відкликала. Також, позивач в судовому засіданні визнала, що заяву з Єгипта вона відправила на особистий номер телефона заступника директора з навчально-виховної роботи [PERSON] , сподіваючись, що він її передасть керівництву. Позивач зазначила, що вона у період дистанційного навчання виклала у мережу матеріали для самостійного навчання, онлайн уроків не проводила. Про порушення своїх прав позивач дізналася, коли не доотримала авансової виплати на зарплатну карту. Статтею 4 ЦПК України передбачено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Відповідно до ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Збирання доказів у цивільних справах не є обов`язком суду, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Суд має право збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи лише у випадках, коли це необхідно для захисту малолітніх чи неповнолітніх осіб або осіб, які визнані судом недієздатними чи дієздатність яких обмежена, а також в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. Таке право мають також особи, в інтересах яких заявлено вимоги, за винятком тих осіб, які не мають процесуальної дієздатності. Згідно ст. 12 ЦПК України, кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій. Згідно ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідно до ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Згідно ст. 77 ЦПК України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Суд не бере до розгляду докази, що не стосуються предмета доказування. Закон України «Про відпустки» від 15.11.1996 № 504/96-ВР передбачає два види відпустки без збереження заробітної плати, а саме ті, що надають: працівнику обов`язково; якщо роботодавець та працівник досягли згоди. Відпустка без збереження заробітної плати за сімейними обставинами та з інших причин працівникові може бути надана, якщо роботодавець та працівник досягли згоди. Така відпустка має тривати не більше 15 к. дн. на рік (ст. 26 Закону про відпустки). Працівник у заяві про надання відпустки має зазначити сімейні обставини чи інші причини, що спричинили потребу в такій відпустці. Перелік таких причин законодавство не встановило, оскільки їх важливість залежить від конкретних обставин, які можуть або склалися в житті працівника. Вирішує, чи надати таку відпустку, роботодавець. Якщо роботодавець надає працівнику відпустку без збереження заробітної плати, він має оформити наказ/розпорядження, у якому вказати підставу для відпустки та її тривалість. Отже, за своїм юридичним характером наказ про відпустку є висловленням зустрічного волевиявлення власника або уповноваженого ним органу за заявою працівника про надання йому відпустки без збереження заробітної плати, необхідність надання якої обумовлено сімейними обставинами, а юридичний факт надання такої відпустки є результатом згоди обох сторін трудових відносин. Позивач в судовому засіданні підтвердила, що вона виявила бажання та написала заяву про надання відпустки без збереження заробітної плати за сімейними обставинами. Вказана відпустка була погоджена роботодавцем, про що 01.04.2021 видано наказ про надання позивачу відпустки у запропонований нею термін, з 05.04.2021 позивач перебувала у Єгипті, заяви про відкликання попередньої заяви про надання відпустки на офіційну поштову чи електронну адресу роботадавця від позивача не надходило, а тому така заява в офіційному порядку не вирішувалася. Згідно табелю використання робочого часу за квітень 2021 року позивач у період з 05.04.2021 по 12.04.2021 перебувала у відпустці без збереження заробітної плати за сімейними обставинами, заяву про надання такої відпустки вона власноручно написала, а роботодавець видав відповідний наказ, а тому підстав для визнання незаконним та скасування наказу про надання відпустки без збереження заробітної плати за сімейними обставинами та стягнення з відповідача заробітної плати на користь позивача за період перебування останньої у відпустці, суд не вбачає. Враховуючи викладене,

Outcome: dismissed