Jurisdiction: civil
Date: 2018-06-05 00:00:00

Позивач звернулась до суду з вказаним позовом, посилаючись на те, що перебуває з відповідачем у зареєстрованому шлюбі з 28.01.2012 року, мають\~ сина [PERSON] [INFO] життя між сторонами не склалося, виникають різні непорозуміння, втрачено почуття любові, поваги та взаєморозуміння один до одного, а тому позивач просить розірвати шлюб. Позивачка у судове засідання не з»явилась про день і час розгляду справи була повідомлена належним чином, направила до суду заяву про розгляд справи за її відсутності, позовні вимоги підтримала у повному обсязі. Відповідач в судове засідання не зявився про день і час розгляду справи був повідомлений належним чином, направив до суду заяву про розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги не визнав в повному обсязі. Судом встановлено, що сторони перебувають в шлюбі, зареєстрованому 28.01.2012 року у Відділі державної реєстрації актів цивільного стану\~\~ Білоцерківського міського управління юстиції Київської області, актовий запис №68, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії 1-ОК № 128832.Від шлюбу мають неповнолітнього сина [PERSON] [INFO]. Наведене підтверджується зібраними матеріалами справи. В судовому засіданні встановлено, що підставою для розірвання шлюбу є те, шо сумісне життя між сторонами не склалося, виникають різні непорозуміння, конфліктні ситуації, втрачено почуття любові та поваги. Позивач у своїй\~ відповіді на відзив зазначила, що збереження сім»ї неможливе і дане суперечить її інтересам, наполягає на розірванні шлюбу. Відповідач заперечував проти розірвання шлюбу, просив надати строк для примирення. 30.05.2018 року ухвалою суду було відмовлено у клопотанні відповідача про надання строку для примирення. Згідно ч.1 ст. 111 Сімейного кодексу України суд вживає заходів щодо примирення подружжя, якщо це не суперечить моральним засадам суспільства. Позивач вказує, що шлюбно-сімейні відносини з чоловіком припинені у 2016 році, і з того часу вони не ведуть спільного господарства, але з позовом про розірвання шлюбу звернулась до суду лише 15.01.2018 року, та наполягала на остаточному припиненні сімейних відносин з відповідачем та небажанні в подальшому перебувати у шлюбі. Отже, пройшов досить тривалий час від моменту припинення сімейних відносин, протягом якого сторони мали змогу обговорити виниклі між ним негаразди та сприяти відновленню почуттів одне до одного. Сторони припинили сімейно-шлюбні відносини, проживають окремо, суд прийшов до висновку, що у задоволенні клопотання про надання терміну на примирення слід відмовити. \~\~\~\~\~\~\~\~ Задовольняючи позов, суд виходив з наступного. \~\~\~\~\~\~\~\~ Відповідно до ст. 24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. \~\~\~\~\~\~\~\~ Згідно до ч.2 ст. 112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них. \~\~\~\~\~\~\~\~ На підставі викладеного, враховуючи категоричну позицію позивача щодо розірвання шлюбу, суд приходить до висновку, що подальше спільне життя сторін і збереження їхнього шлюбу та продовження строку для примирення є недоцільним, і це суперечить інтересам позивача, а тому шлюб можливо розірвати. \~\~\~\~\~\~\~\~ Після розірвання шлюбу прізвище позивача залишити - «Сущенко». \~\~\~\~\~\~\~\~ Позивач не ставить вимогу про відшкодування судових витрат. \~\~\~\~ На підставі викладеного та

Outcome: approved