Jurisdiction: civil
Date: 2021-01-25 00:00:00

Позивач звернулась до суду з позовом до Виконавчого комітету Вінницької міської ради, за участю Служби у справах дітей Вінницької міської ради про визнання членами сім`ї бувшого квартиронаймача, права на проживання, користування житлом. Позов мотивовано тим, що [INFO] померла [PERSON] - мати чоловіка позивача - [PERSON] , інваліда 1-ї групи. [PERSON] проживала в кімнаті за [ADDRESS] , це кімната в гуртожитку, який знаходиться в державній власності. [PERSON] , [PERSON] , 1996 року - син позивача та її чоловіка і онук [PERSON] , [PERSON] , 2010 року народження, з 2014 року проживали разом з [PERSON] однією сім`єю, так як вона з причин похилого віку і те, що мала ряд невиліковних хвороб, потребувала стороннього догляду, допомоги, як фізичної, так і матеріальної. Її син - [PERSON] , є інвалідом 1-ї групи, тому такої допомоги надати матері не міг, бо і сам її потребував і потребує. Він залишився проживати в однокімнатній квартирі, а вони, на прохання [PERSON] перейшли жити до неї. Пенсія у неї невелика, більша частина з якої йшла на комунальні послуги, харчування, тому на лікування і інші нагальні життєві потреби їй вже не вистачало, тому у них була спільна каса, купляли все необхідне на всю їхню сім`ю за спільні кошти. Отже вони були і є членами сім`ї [PERSON] відповідно до ст. 64 ЖК України. Починаючи з 2014 року позивач оплачувала житлово-комунальні та інші послуги за проживання, користування зазначеним вище житлом за проживаючих осіб - 4 чоловіка, так як [PERSON] не мала коштів це робити. Ще під час життя [PERSON] намагалась їх зареєструвати в цьому помешканні, але їй весь час відмовляли, хоча оплату приймали за проживання всіх осіб, які позивач зазначила вище, що свідчить про те, що з ними фактично було укладено договір житлового найму і дали згоду на проживання, користування вказаним житлом. Також при житті [PERSON] в буд. [ADDRESS] почалася приватизація житла в гуртожитку, збирала відповідні документи, довідки на приватизацію вказаної кімнати і [PERSON] , куди були записані і вони, але із-за хвороби вона не встигла їх подати в Вінницьку міську раду для отримання рішення про приватизацію і свідоцтва про право власності на це житло. Тому і вони також мають право на проживання, користування житлом, в якому проживали і проживають. Позивач звернулась у Вінницьку міську раду по питанню подальшого їхнього проживання в цій кімнаті коридорного типу і користуванні допоміжними приміщеннями до неї, і отримала лист за підписом заступника міського голови М. Форманюка від 04 жовтня 2019 року - згоду, фактично, на їхнє подальше проживання у цьому житловому приміщенні, користування ним. На підставі даного листа на ім`я позивача відкрили особовий рахунок за № [NUMBER] на проживаючих на даний час на 4 особи, це дає позивачу право вважати, що вони на законних підставах проживають в цій кімнаті, користуються нею, оплачують за житлово-комунальні і інші послуги. Іншого житла, яке було б придатне для проживання вони не мають. Позивач вважає, що з ними фактично було укладено договір житлового найму на зайняте ними на законних підставах житло, отже позивач має право на його укладення і письмово. З огляду на зазначене вище позивач звернулась до суду з даною позовною заявою. Позивач [PERSON] до судового засідання не з`явилась, про час, дату та місце розгляду справи повідомлялась судом у встановленому законом порядку. На адресу суду надала заяву, у якій просить суд розгляд справи проводити за її відсутності та зазначила, що вимоги позову підтримує у повному обсязі та просить суд їх задовольнити. Також зазначила, що судові витрати залишає за собою. Представник відповідача Виконавчого комітету Вінницької міської ради Никонюк О.В. до судового засідання не з`явився, про час, дату та місце розгляду справи повідомлявся судом у встановленому законом порядку. На адресу суду надав заяву, у якій зазначив, що при вирішенні справи по суті покладається на розсуд суду. Представник Служби у справах дітей Вінницької міської ради Бойко М.П. до судового засідання не з`явилась, про час, дату та місце розгляду справи повідомлялась судом у встановленому законом порядку. На адресу суду надала заяву, у якій просить суд розгляд справи проводити за її відсутності та зазначила, що підтримує висновок органу опіки та піклування Вінницької міської ради про доцільність визнання дитини [PERSON] , [INFO] , членом сім`ї бувшого квартиронаймача, права на проживання, користування кімнатою [ADDRESS] . Суд, дослідивши матеріали справи, надавши належну оцінку усім доказам, що є у справі, дійшов висновку про задоволення вимог позовної заяви з наступних підстав. Судом встановлено, що [PERSON] та [PERSON] уклали шлюб 28 жовтня 1995 року, про що в книзі реєстрації актів про укладення шлюбу зроблено запис за № 14. Після укладення шлюбу дружині присвоєно прізвище « [PERSON] » (а.с. 12). [INFO] в м. Вінниці народився [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] , видане 30 серпня 2010 року Відділом реєстрації актів цивільного стану Вінницького міського управління юстиції Вінницької області (а.с. 5). Відповідно до рішення Виконавчого комітету Вінницької міської ради № 1366 від 09 вересня 2002 року «Про затвердження акту приймання-передачі в комунальну власність територіальної громади м. Вінниці житлового фонду, який перебуває на балансі ВАТ «Вінницький підшипниковий завод», затверджено акти приймання-передачі в комунальну власність територіальної громади міста житлових будинків і гуртожитків, які перебувають на балансі ВАТ «ВПЗ» загальною площею 46678,3 м.кв., зокрема, гуртожиток по [ADDRESS] , загальною площею 6490,5 кв.м. (а.с. 82). Відповідно до свідоцтва про право власності на житловий будинок для малосімейних, виданого на підставі рішення виконкому Вінницької міської ради від 13 грудня 2007 року № 2994, 99/100 частини об`єкту нерухомого майна, який розташований в [ADDRESS] належить територіальній громаді м. Вінниці в особі Вінницької міської ради на праві комунальної власності. Зазначений об`єкт перебуває на балансі міського комунального підприємства «Управляюча Компанія «Київська» (а.с. 79-80). [INFO] померла [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про смерть серії [NUMBER] , видане 17 січня 2017 року Вінницьким міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Вінницькій області (а.с. 4). На підставі листа заступника міського голови М. Форманюка № 01-00-006-4980 від 04 жовтня 2019 року, [PERSON] було забезпечено вселення в кімнату № [NUMBER] в будинку по [ADDRESS] (а.с. 6). На підставі вищевказаного листа [PERSON] було відкрито особовий рахунок за № [NUMBER] на 4-х проживаючих осіб за адресою: [ADDRESS] (а.с. 6 зворотній бік, а.с. 7). На підтвердження оплати наданих житлово-комунальних послуг [PERSON] було надано відповідні квитанції (а.с. 8-11). Відповідно до ч. 4 ст. 19 СК України, при розгляді судом спорів щодо участі одного з батьків у вихованні дитини, місця проживання дитини, виселення дитини, зняття дитини з реєстрації місця проживання, визнання дитини такою, що втратила право користування житловим приміщенням, позбавлення та поновлення батьківських прав, побачення з дитиною матері, батька, які позбавлені батьківських прав, відібрання дитини від особи, яка тримає її у себе не на підставі закону або рішення суду, управління батьками майном дитини, скасування усиновлення та визнання його недійсним обов`язковою є участь органу опіки та піклування, представленого належною юридичною особою. Згідно ч. 5 ст. 19 СК України, орган опіки та піклування подає суду письмовий висновок щодо розв`язання спору на підставі відомостей, одержаних у результаті обстеження умов проживання дитини, батьків, інших осіб, які бажають проживати з дитиною, брати участь у її вихованні, а також на підставі інших документів, які стосуються справи. Відповідно до висновку органу опіки та піклування Вінницької міської ради від 03 вересня 2020 року № 01-00-011-47884, орган опіки та піклування Вінницької міської ради вважає доцільним визнання дитини [PERSON] , [INFO] , членом сім`ї бувшого квартиронаймача, права на проживання, користування кімнатою [ADDRESS] (а.с. 45). Згідно зі ст. 47 Конституції України, кожен має право на житло. Держава створює умови, за яких кожний громадянин матиме змогу побудувати житло, придбати його у власність або взяти в оренду. Згідно ст. 55 Конституції України, права і свободи людини і громадянина захищаються судом. Відповідно до ст. 47 ЖК УРСР, норма жилої площі встановлюється в розмірі 13,65 квадратного метра на одну особу. Підстави для визнання громадян потребуючими поліпшення житлових умов закріплені у статті 34 Житлового кодексу УРСР, відповідно до частини першої якої потребуючими поліпшення житлових умов визнаються громадяни: 1) забезпечені жилою площею нижче за рівень, що визначається в порядку, встановлюваному Радою Міністрів Української РСР і Українською республіканською радою професійних спілок; 2) які проживають у приміщенні, що не відповідає встановленим санітарним і технічним вимогам; 3) які хворіють на тяжкі форми деяких хронічних захворювань, у зв`язку з чим не можуть проживати в комунальній квартирі або в одній кімнаті з членами своєї сім`ї. Перелік зазначених захворювань затверджується Міністерством охорони здоров`я Української РСР за погодженням з Українською республіканською радою професійних спілок; 4) які проживають за договором піднайму жилого приміщення в будинках державного або громадського житлового фонду чи за договором найму жилого приміщення в будинках житлово-будівельних кооперативів; 5) які проживають тривалий час за договором найму (оренди) в будинках (квартирах), що належать громадянам на праві приватної власності; 6) які проживають у гуртожитках. Відповідно до ст. 61 ЖК УРСР користування жилим приміщенням у будинках державного і громадського житлового фонду здійснюється відповідно до договору найму жилого приміщення. Згідно ст. 63 ЖК УРСР предметом договору найму жилого приміщення в будинках державного і громадського житлового фонду є окрема квартира або інше ізольоване жиле приміщення, що складається з однієї чи кількох кімнат, а також одноквартирний жилий будинок. Члени сім`ї наймача, які проживають разом з ним, користуються нарівні з наймачем усіма правами і несуть усі обов`язки, що випливають з договору найму жилого приміщення. Повнолітні члени сім`ї несуть солідарну з наймачем майнову відповідальність за зобов`язаннями, що випливають із зазначеного договору. До членів сім`ї наймача належать дружина наймача, їх діти і батьки. Членами сім`ї наймача може бути визнано й інших осіб, якщо вони постійно проживають разом з наймачем і ведуть з ним спільне господарство (ч. 1, 2 ст. 64 ЖК УРСР). Частиною 1 ст. 2 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» передбачено, що громадянам України, а також іноземцям та особам без громадянства, які на законних підставах перебувають в Україні, гарантуються свобода пересування та вільний вибір місця проживання на її території, за винятком обмежень, які встановлені законом. Згідно зі ст. 3 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір проживання в Україні» місцем проживання фізичної особи вважається адміністративно - територіальна одиниця, на території якої особа проживає строком понад шість місяців на рік. Відповідно до ч. 1 ст. 29 ЦК України, місцем проживання фізичної особи є житло, в якому вона проживає постійно або тимчасово. Статтею 310 ЦК України визначено, що фізична особа має право на місце проживання. Фізична особа має право на вільний вибір місця проживання та його зміну, крім випадків, встановлених законом. Житлом фізичної особи є житловий будинок, квартира, інше жиле приміщення, призначені та придатні для постійного або тимчасового проживання в них (ст. 379 ЦК України). Таким чином, враховуючи вищенаведене, суд приходить до висновку, що вимоги позовної заяви є обґрунтованими та наявні правові підстави для задоволення даного позову. На підставі викладеного та

Outcome: approved