Jurisdiction: civil
Date: 2017-01-17 00:00:00

Позивач звернулась до Кіровського районного суду м.\~Дніпропетровська з вищезазначеним позовом, в обґрунтування якого зазначила, що з січня 2015 року проживала з відповідачем однією сімєю без реєстрації шлюбу, вони з відповідачем мають спільну дитину сина [PERSON], [INFO]. Відповідач від надання допомоги на її утримання ухиляється, аліменти на дитину сплачує за рішенням суду. Позивачка просили стягнути з відповідача аліменти в твердій грошовій сумі в розмірі 1\~600,00 грн. щомісячно. В судовому засіданні позивачка свій позов підтримала та просила його задовольнити. Представник відповідача проти задоволення позову заперечувала, вказувала, що позивачка та відповідач не перебували в зареєстрованому шлюбі, тому на їх відносини не поширюється дія положень сімейного законодавства, які передбачають утримання чоловіком дружини доки вона доглядає дитину до досягнення трирічного віку. Також вказувала, що відповідач не має стабільного доходу, постійного місця роботи, не є підприємцем, у звязку з чим він не має можливості надавати допомогу позивачці. Відповідач в судовому засіданні погоджувався з доводами свого представника. Суд, заслухавши пояснення сторін, вивчивши матеріали справи, дійшов висновку про те, що позов підлягає частковому задоволенню з наступних підстав. При встановленні фактичних обставин справи, суд виходить з положень ч.3 ст.61 ЦПК України, яка передбачає, що обставини, встановлені судовим рішенням у цивільній, господарській або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини. Рішенням Кіровського районного суду м. Дніпропетровська від 01 листопада 2016 року, яке набрало законної сили 15 листопада 2016 року, у цивільній справі було частково задоволено позов [PERSON] до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання дитини. Судом було встановлено, що позивачка та відповідач є батьками малолітнього сина [PERSON], [INFO], в зареєстрованому шлюбі не перебували. Дитина проживає разом з позивачкою. Відповідач на час розгляду справи за трудовим договором не працював, приватним підприємцем не зареєстрований, має мінливий мінімальний дохід від різного характеру робіт за цивільно-правовими угодами, при цьому відповідач за станом здоровя є працездатною особою, протипоказань до зайняття будь-якими видами трудової діяльності не має. За рішенням Кіровського районного суду м.\~Дніпропетровська від 01 листопада 2016 року відповідач має сплачувати позивачці аліменти на утримання малолітнього сина [PERSON] в твердій грошовій сумі 725 грн. щомісячно. Відповідно до ч.\~2 ст.\~91 Сімейного кодексу України жінка та чоловік, які не перебувають у шлюбі між собою, мають право на утримання в разі проживання з нею, ним їхньої дитини, відповідно до частин другої - четвертої статті 84 та статей 86 і 88 цього Кодексу. Згідно ч.ч.\~2, 4 ст.\~84 Сімейного кодексу України дружина, з якою проживає дитина, має право на утримання від чоловіка - батька дитини до досягнення дитиною трьох років. Право на утримання вагітна дружина, а також дружина, з якою проживає дитина, має незалежно від того, чи вона працює, та незалежно від її матеріального становища, за умови, що чоловік може надавати матеріальну допомогу. Таким чином, позивачка, з якою проживає їх спільна з відповідачем малолітня дитина, має право на утримання від відповідача до досягнення дитиною трирічного віку незалежно від того, що сторони між собою не перебували в зареєстрованому шлюбі. Заперечення відповідача та його представника, щодо неможливості надання матеріальної допомоги позивачці через низький доход та відсутність постійного місця роботи, не можуть бути прийняті до уваги, оскільки відповідач є працездатною особою та отримує мінливий дохід, що було встановлено рішенням Кіровського районного суду м.\~Дніпропетровська від 01 листопада 2016 року. При визначенні розміру аліментів на утримання позивачки, суд враховує, що відповідач має мінливий дохід невеликого розміру, сплачує аліменти на утримання спільної з позивачкою дитини, стан здоровя та матеріальне становище відповідача, який є працездатним, а також враховує законодавчо встановлений прожитковий мінімум на одну особу. З урахуванням зазначених вище обставин та положень закону, суд приходить до висновку про необхідність часткового задоволення позову та стягнення з відповідача на користь позивачки аліментів на її утримання до досягнення їх спільною дитиною трирічного віку в твердій грошовій сумі 480 грн. щомісячно. Відповідно до ст.4 Закону України «Про судовий збір», ст.88 ЦПК України, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь держави судовий збір в сумі 551 грн. 20 коп.\~\~ Відповідно до п.1 ч.1 ст.367 ЦПК України суд вважає за необхідне допустити негайне виконання рішення щодо стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць.

Outcome: partial