Jurisdiction: civil
Date: 2019-06-13 00:00:00

Позивач звернулась до суду з позовом, де зазначила, що [PERSON] , яка є матір`ю позивача та відповідача [PERSON] , дружиною відповідача [PERSON] , померла [INFO] . Внаслідок смерті особи відкрилась спадщина на нерухоме майно: земельну ділянку з кадастровим номером [NUMBER] та житловий будинок по [ADDRESS] . Спадкоємцями першої черги є учасники по справі. Постановою приватного нотаріуса Житомирського міського нотаріального округу Кузьміної Л.Л. від 27.11.2015 року [PERSON] відмовлено у видачі свідоцтва про власності на частку у спільному майні подружжя та свідоцтв про право на спадщину за законом. Крім того, нотаріусом відмовлено у видачі свідоцтв про право на спадщину за законом відповідачу [PERSON] у зв`язку з відсутністю правовстановлюючих документів. За наслідком вирішення спору у судовому порядку рішенням Богунського районного суду м. Житомира від 10.10.2018 року, яке залишено без змін постановою Житомирського апеляційного суду від 06.02.2019 року, позов [PERSON] задоволено частково: визнано за [PERSON] в порядку спадкування після смерті [INFO] матері [PERSON] , право власності на 73/300 частини житлового будинку та земельну ділянку площею 205,7 кв.м., кадастровий номер [NUMBER] , по [ADDRESS] ; виділено [PERSON] в натурі 73/300 частини житлового будинку та земельну ділянку площею 205,7 кв.м., кадастровий номер [NUMBER] , по [ADDRESS] , відповідно до варіантів №3 висновку №05/04-2018 додаткової судової будівельно-технічної та земельно-технічної експертизи від 06.04.2018 року, складеного судовим експертом Свістуновим Ігорем Сергійовичем. Зустрічний позов задоволено частково: визнано за [PERSON] в порядку спадкування після смерті [INFO] дружини [PERSON] , право власності на 1/3 частини житлового будинку та надвірних споруд по [ADDRESS] станом, що належала [PERSON] на підставі свідоцтва про право на спадщину за законом від 31.03.1998 року та угоди про розділ спадкового майна від 31.03.1998 року, Ѕ частини указаного домоволодіння, збудованих ним з померлою у подальшому та 1/3 від іншої цієї частини, що має ділитись між усіма спадкоємцями першої черги; виділено [PERSON] в натурі 154/300 частини житлового будинку та земельну ділянку площею 205,7 кв.м., кадастровий номер [NUMBER] , по [ADDRESS] , відповідно до варіантів №3 висновку №05/04-2018 додаткової судової будівельно-технічної та земельно-технічної експертизи від 06.04.2018 року, складеного судовим експертом Свістуновим Ігорем Сергійовичем. Позивач вказує на встановлені судовим рішення обставини, відсутність потреби у їх доведенні, та просить визнати за нею в порядку спадкування після смерті [INFO] матері [PERSON] право власності на 73/300 частини житлового будинку та земельну ділянку площею 205,7 кв.м., кадастровий номер [NUMBER] , по [ADDRESS] ; виділити в натурі 73/300 частини житлового будинку та земельну ділянку площею 205,7 кв.м., кадастровий номер [NUMBER] , по [ADDRESS] , відповідно до варіантів №3 висновку № 05/04-2018 додаткової судової будівельно-технічної та земельно-технічної експертизи від 06.04.2018 року, складеного судовим експертом Свістуновим Ігорем Сергійовичем. В судове засідання позивач, відповідач [PERSON] подали заяви про можливість слухання справи у їх відсутності. Відповідач не заперечував з приводу задоволення позовних вимог. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явилась, про час розгляду справи повідомлялась належним чином. За таких обставин суд вважає за можливе розглянути справу на підставі п.1 ч.3 ст. 223 ЦПК України. Відповідно до ч.4 ст. 82 ЦПК України обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом. За змістом рішення Богунського районного суду м. Житомира від 10.10.2018 року судом встановлено, що [PERSON] , [INFO] , перебував у зареєстрованому шлюбі з [PERSON] з 18.10.1975 року. Відповідно до свідоцтва про право власності від 07.12.2012 року житловий будинок загальною площею 119,80 кв.м. та допоміжні господарські будівлі і споруди в цілому по [ADDRESS] належали [PERSON] на праві приватної власності. Вказане свідоцтво видано на підставі рішення виконкому Житомирської міської ради від 05.12.2012 року за №500 взамін свідоцтва про право на спадщину за законом від 31.03.1998 року, реєстр №2-1370 та угоди про розділ спадкового майна від 31.03.1998 року реєстр №2-1373. Земельна ділянка площею 0,0617 га по [ADDRESS] з цільовим призначенням - для будівництва та обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд, кадастровий номер [NUMBER] , належала [PERSON] на підставі Державного акту на право приватної власності на земельну ділянку серії [NUMBER] від 07.07.2011 року. Відповідно до свідоцтва про смерть [PERSON] померла [INFO] . Судом встановлено, що чоловік спадкодавця [PERSON] має право в порядку спадкування за законом на 1/3 частину спірного будинку та земельної ділянки, які належали його дружині [PERSON] на підставі свідоцтва про право на спадщину за законом та угоди про розділ спадкового майна від 31.03.1998 року, а також Державного акту на право приватної власності на земельну ділянку. Крім того, [PERSON] має право на Ѕ частину спірного домоволодіння, яка була побудована спільно з померлою дружиною у період шлюбу, чого не заперечували в судовому засіданні [PERSON] та [PERSON] Спадкоємцями померлої [INFO] [PERSON] за законом є її чоловік - [PERSON] та дочки: [PERSON] та [PERSON] , які прийняли спадщину та 05.02.2015 року звернулися із заявами про прийняття спадщини за законом після смерті [PERSON] Постановою приватного нотаріуса Житомирського міського нотаріального округу Кузьміної Л.Л. від 27.11.2015 року [PERSON] відмовлено у видачі свідоцтва про право власності на частку у спільному майні подружжя та свідоцтв про право на спадщину за законом. 21.03.2017 року [PERSON] вищевказаним нотаріусом відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на житловий будинок та земельну ділянку по [ADDRESS] у зв`язку з відсутністю правовстановлюючих документів. Згідно резолютивної частин рішення за [PERSON] визнано право власності на відповідну частину у праві власності на нерухоме майно як такого, що належить до спільно набутого у період шлюбу, а також за [PERSON] , [PERSON] як належного до спадкової маси; сторонам виділено частки у майні в натурі згідно варіантів №3 висновку №05/04-2018 додаткової судової будівельно-технічної та земельно-технічної експертизи від 06.04.2018 року, складеного судовим експертом Свістуновим Ігорем Сергійовичем. У відповідності до ст. 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). За положеннями ст. 1261 ЦК України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. Згідно зі ст. 1278 ЦК України частки кожного спадкоємця у спадщині є рівними, якщо спадкодавець у заповіті сам не розподілив спадщину між ними. Кожен із спадкоємців має право на виділ його частки в натурі. Приймаючи до уваги ту обставину, що позивач є спадкоємцем першої черги, її право на володіння, користування та розпорядження майном є порушеним внаслідок відсутності правовстановлюючих документів, суд вважає необхідним задовольнити позов та визнати за позивачем право власності в порядку спадкування на 73/300 частини житлового будинку та земельну ділянку площею 205,7 кв.м., кадастровий номер [NUMBER] , по [ADDRESS] . За ч.1 ,3 ст. 364 ЦК України співвласник має право на виділ у натурі частки із майна, що є у спільній частковій власності. У разі виділу співвласником у натурі частки із спільного майна для співвласника, який здійснив такий виділ, право спільної часткової власності на це майно припиняється. Така особа набуває право власності на виділене майно, і у випадку, встановленому законом, таке право підлягає державній реєстрації. Внаслідок попереднього вирішення спору у судовому порядку між співвласниками будинку та земельної ділянки частки нерухомого майна виділено в натурі, у вз`язку з чим право спільної часткової власності відповідних осіб припинено. Виділення в натурі частки позивача у майні не отримало закріплення за судовим рішенням, проте є залишковою у вищезазначеному спорі, а тому підлягає виділенню в натурі позивачу як співвласнику № 1 саме за 3-ми варіантами висновку №05/04-2018 додаткової судової будівельно-технічної та земельно-технічної експертизи від 06.04.2018 року, складеного судовим експертом Свістуновим Ігорем Сергійовичем. Вказаний висновок є невід`ємною частиною рішення суду та приймається судом як належний доказ. Відповідно до ч.1 ст. 141 ЦК України суд стягує з відповідача [PERSON] 1500,96 грн. судового збору пропорційно до задоволених вимог. Згідно з п.9 ч.1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір» від сплати судового збору під час розгляду справи в усіх судових інстанціях звільняються:особи з інвалідністю I та II груп, законні представники дітей з інвалідністю і недієздатних осіб з інвалідністю. За положеннями ч.6 ст. 141 ЦПК України якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, які їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог, а інша частина компенсується за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. Якщо обидві сторони звільнені від оплати судових витрат, вони компенсуються за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. Судом встановлено, що відповідач [PERSON] є особою з інвалідністю ІІ групи, відтак понесені позивачем витрати на оплату судового збору в сумі 1500,96 грн. компенсуються за рахунок Держави.

Outcome: approved