Jurisdiction: civil
Date: 2015-07-23 00:00:00

Позивач звернулась до суду 08.07.2015 року з позовною заявою про стягнення аліментів на утримання дружини [PERSON]та неповнолітньої дитини [PERSON], [INFO] у розмірі 1/4 частини від усіх доходів щомісячно, на кожну особу. В обґрунтування позовних вимог позивач вказала, що перебуває з відповідачем у шлюбі з 10.06.2014 року, від якого мають неповнолітню дитину доньку [PERSON], [INFO], яка проживає разом з позивачем та знаходиться на її утриманні. Відповідач у добровільному порядку матеріальної допомоги на утримання дитини не надає, у зв'язку з чим позивачка просить стягнути з відповідача аліменти на себе та дитину. Позивач у судове засідання не прибула, у позовній заяві зазначила, щоб справу розглядали її відсутність, не заперечує проти ухвалення судом заочного рішення. Відповідач в судове засідання не зявився з невідомих суду підстав, про день та час слухання справи був повідомлений належним чином, що підтверджується поштовим повідомленням. З огляду на те, що в матеріалах справи досить даних про права та обовязки сторін, справа розглянута у відсутності відповідача при заочному розгляді, що не суперечить вимогам ст. 224 ЦПК України. Фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося відповідно до ч.2 ст. 197 ЦПК України. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку щодо задоволення позовних вимог. Судом встановлено, що відповідно до свідоцтва про шлюб серія І-НО № 353925 виданого 10.06.2014 року Жовтневим відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Маріупольського міського управління юстиції у Донецькій області, [PERSON] та [PERSON] перебувають у зареєстрованому шлюбі. Згідно свідоцтва про народження серії І-НО №617118 виданого 11.11.2014 року Жовтневим відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Маріупольського міського управління юстиції у Донецькій області, відповідач [PERSON] є батьком неповнолітньої [PERSON], [INFO]. Згідно ст. 180 Сімейного Кодексу України батьки зобовязані утримувати своїх дітей до досягнення ними повноліття. Одним із способів утримання, відповідно до ч. 3 ст. 181 СК України, є стягнення аліментів за рішенням суду. Позивач наполягає на стягненні аліментів на дитину за рішенням суду в розмірі 1/4 частини заробітку відповідача. Відповідно до вимог ч.1 ст. 183 СК України частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти, визначається судом. Крім того, відповідно до ч.1 ст. 75 СК України, дружина, чоловік повинні матеріально підтримувати один одного. Згідно з.1 ст. 75 СК України, один із подружжя є таким, що потребує матеріальної допомоги, якщо заробітна плата, пенсія, доходи від використання його майна, інші доходи не забезпечують йому прожиткового мінімуму, встановленого законом. З даної позивачем копії наказу Приватного акціонерного товариства «Азовелектросталь» №40 від 21.11.2014 року, позивач [PERSON], знаходиться у відпустці по догляду за дитиною до 3-х років. Відповідно до ч. 4 ст. 84 СК України, має право на утримання вагітна дружина, а також дружина, з якою проживає дитина, має незалежно від того чи вона працює та незалежно від її матеріального становища, за умови, що чоловік може надавати матеріальну допомогу.\~\~ З урахуванням вказаного суд вважає, що з відповідача слід стягнути на користь позивача аліменти в розмірі 1/4 частини з усіх видів заробітку (доходу) щомісяця, але не менше ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку на утримання доньки [PERSON], [INFO], починаючи з 08.07.2015 року і до повноліття дитини, та аліменти на дружину [PERSON] у розмірі 1/4 частини всіх доходів, до досягнення дитиною трирічного віку. Відповідно до Закону України «Про судовий збір» від 08.07.2011 року № 3674-VI, з відповідача підлягають стягненню на користь держави судовий збір в розмірі 243 гривень 60 копійок. Рішення на підставі ст. 367 Цивільного процесуального Кодексу України в розмірі місячного платежу аліментів піддати негайному виконанню.

Outcome: approved