Jurisdiction: civil
Date: 2018-01-22 00:00:00

позивач звернувся із позовом до відповідача, третьої особи про визначення місця проживання дитини, [PERSON], [INFO], разом з батьком - [PERSON], [INFO]. Свої позовні вимоги мотивує тим, що перебуваючи у зареєстрованому шлюбі з відповідачкою, у них народився син, [PERSON], [INFO]. Рішенням Верховинського районного суду Івано-Франківської області від 11.01.2013 шлюб між сторонами розірвано. Рішенням суду не визначалося місце проживання дитини, лише зазначалося, що місце проживання сина у відповідності до вимог ч.1 ст.160 СК України визначити за згодою сторін. Однак до цього часу вони так і не дійшли згоди щодо визначення місця проживання дитини. Зазначає, що після розірвання шлюбу та до липня 2017 року, син проживав разом з відповідачкою в с.Буковець Верховинського району, однак постійно скаржився на незадовільні умови проживання. З часу розірвання шлюбу син постійно виявляв бажання проживати разом з ним, з вересня 2017 року зарахований до 4-Д класу Івано-Франківської загальноосвітньої школи І-ІІІ ступенів №18 та відвідує разом з його іншими дітьми спортивні гуртки. Вважає, що відповідач не взмозі забезпечити нормальні умови проживання та виховання дитини, просить позов задовольнити. Ухвалою судді Верховинського районного суду від 03.10.2017 відкрито провадження в справі та призначено розгляд справи у відкритому судовому засіданні. Позивач [PERSON] в судове засідання не з'явився, про розгляд справи повідомлявся у встановленому законом порядку, подав заяву про розгляд справи без його участі, позовні вимоги підтримав в повному обсязі, просить позов задовольнити. Не заперечив проти заочного розгляду справи. Відповідач [PERSON] в судове засідання повторно не з'явилася, хоча належним чином повідомлялася про дату, час і місце судового засідання, причини неявки суду не повідомила, відзив на позовну заяву до суду не подала. А тому, ухвалою суду від 23.01.2018 постановлено провести заочний розгляд справи та ухвалити заочне рішення. Представник третьої особи у судове засідання не з'явився, про розгляд справи повідомлявся у встановленому законом порядку, про причини неявки суд не повідомив. Попередньо представником третьої особи, Бітківською Д.Є. на адресу суду подано клопотання про розгляд справи без її участі. Дослідивши письмові докази у справі та оцінивши їх в сукупності, суд задовольняє позов з таких підстав. Згідно з копією свідоцтва про народження (а.с.8) батьками малолітнього [PERSON], [INFO], є [PERSON] та [PERSON] Рішенням Верховинського районного суду Івано-Франківської області від 11.01.2013 (а.с.9) шлюб між сторонами розірвано. В судовому засіданні встановлено, що після розірвання шлюбу та до липня 2017 року малолітній [PERSON] постійно проживав разом з матір'ю [PERSON] З липня 2017 [PERSON] проживає разом із батьком [PERSON] та його сім'єю, з 01.09.2017 зарахований до Івано-Франківської загальноосвітньої школи І-ІІІ ступенів №18 у 4-Д клас (а.с.15), відвідує гурток шахів Івано-Франківської дитячої юнацької спортивної школи №3 (а.с.16). Відповідно до ч.1 ст.160 СК України місце проживання дитини, яка не досягла десяти років, визначається за згодою батьків. Згідно зі ст.161 СК України, якщо мати та батько, які проживають окремо, не дійшли згоди щодо того, з ким із них буде проживати малолітня дитина, спір між ними може вирішуватися судом. При вирішенні спору щодо місця проживання дитини суд бере до уваги ставлення батьків до виконання своїх батьківських обов'язків, особисту прихильність дитини до кожного з них, вік дитини, стан її здоров'я та інші обставини, що мають істотне значення. Відповідно до ст.19 СК України при розгляді судом спорів щодо участі одного з батьків у вихованні дитини, місця проживання дитини, позбавлення та поновлення батьківських прав, побачення з дитиною матері, батька, які позбавлені батьківських прав, відібрання дитини від особи, яка тримає її у себе не на підставі закону або рішення суду, управління батьками майном дитини, скасування усиновлення та визнання його недійсним обов'язковою є участь органу опіки та піклування. Орган опіки та піклування подає суду письмовий висновок щодо розв'язання спору на підставі відомостей, одержаних у результаті обстеження умов проживання дитини, батьків, інших осіб, які бажають проживати з дитиною, брати участь у її вихованні, а також на підставі інших документів, які стосуються справи. Суд може не погодитися з висновком органу опіки та піклування, якщо він є недостатньо обґрунтованим, суперечить інтересам дитини. Як встановлено судом, на підставі звернення позивача Органом опіки та піклування виконавчого комітету Івано-Франківської міської ради здійснювалася перевірка та розгляд питання про визначення місця проживання малолітнього [PERSON], [INFO]. Згідно висновку щодо визначення місця проживання малолітнього [PERSON] доданого до рішення виконавчого комітету міської ради від 07.12.2017 №1115 (а.с.71-73), з метою забезпечення реалізації прав, свобод та законних інтересів дитини, виконавчий комітет Івано-Франківської міської ради вважає за доцільне визначення місця проживання малолітнього [PERSON], [INFO] з батьком [PERSON] Також комісією було встановлено, що [PERSON] проживає разом з батьком, його дружиною та двома зведеними братами. В сім'ї середній рівень забезпечення, умови проживання задовільні, [PERSON] має місце для відпочинку та приготування уроків, до школи ходить охайним, куди його постійно приводять [PERSON] та його дружина, які цікавляться його навчанням та його поведінкою. Встановлено також, що дитині затишно у сімейному колі, він задоволений, відчуває спокій, має тісні стосунки з батьком та молодшими братами, емоційно близький з дружиною батька [PERSON]. Мати [PERSON] проживає окремо, за час навчання в школі не цікавилася успішністю сина, не відвідувала його в школі, на виклик Служби у справах дітей не з'являлася. З акту обстеження умов проживання батька дитини [PERSON] (а.с.11) вбачається, що він разом з дружиною [PERSON], синами [PERSON], [PERSON] та малолітнім [PERSON], проживає в житловому будинку за адресою: с Буковець Верховинського району Івано-Франківської області, площею 140 кв.м та має у власності земельну ділянку площею 1,10 га. Умови проживання є належними. Також встановлено, що позивач орендує на підставі договору оренди житлового приміщення від 03.02.2015 (а.с.12) квартиру, загальною площею 48,60 м.кв. в [ADDRESS], де проживає на даний час разом із сім'єю та малолітнім [PERSON] Згідно з атестаційним листом від 21.03.2017 (а.с14) [PERSON] працевлаштований, займає посаду керівника гуртка Верховинської філії ОДЦТКУМ, . Статтею 3 Конвенції про права дитини від 20 листопада 1989 року (ратифікована Україною 27 лютого 1991 року, дата набуття чинності для України 27 вересня 1991 року) визначено, що в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Держави-учасниці зобов'язуються забезпечити дитині такий захист і піклування, які необхідні для її благополуччя, беручи до уваги права й обов'язки її батьків, опікунів чи інших осіб, які відповідають за неї за законом, і з цією метою вживають всіх відповідних законодавчих і адміністративних заходів. Крім цього, принципом 6 Декларації прав дитини, прийнятої резолюцією Генеральної асамблеї ООН 29.11.1959 року, передбачено, що дитина для повного та гармонійного розвитку її особистості потребує любові та розуміння. Вона повинна, коли це можливо, рости під опікою та відповідальністю своїх батьків і в будь-якому випадку в атмосфері кохання та морального і матеріального забезпечення; малолітня дитина не повинна, крім тих випадків, коли є виняткові обставини, бути розлучена з матір'ю. Поняття «розлучення» не співпадає з поняттям «визначення місця проживання», оскільки мати дитини у разі визначення місця проживання дитини з батьком не обмежена у своєму праві на спілкування з дитиною, турботу відносно дитини та участь у вихованні дитини і може реалізувати свої права шляхом домовленості з батьком дитини щодо встановлення часу спілкування або за рішенням органу опіки та піклування, або за судовим рішенням. Тим більш, що позивач не заперечує проти спілкування дитини з матір'ю. Крім того, сімейне законодавство не виключає визначення місця проживання малолітньої дитини з батьком незалежно від віку дитини, якщо маються обставини, з яких дитині краще проживати з батьком ніж з матір'ю. А відтак, з врахуванням наведеного, та того, що малолітній [PERSON] проживає з батьком та його сім'єю в м. Івано-Франківськ, навчається у Івано-Франківській загальноосвітній школі І-ІІІ ступенів №18 у 4-Д класі, відвідує гурток шахів Івано-Франківської дитячої юнацької спортивної школи №3, дитині комфортно проживати з батьком, відповідач в судове засідання не з'явилася і місце її знаходження не відоме, суд приходить до переконання про те, що на даний час існують обставини для визначення місця проживання дитини з батьком, а не з матір'ю, і що таке відповідатиме інтересам дитини, сприятиме належним умовам її проживання, гармонійному розвитку та вихованню, належному матеріальному забезпеченню. У зв'язку з чим позов слід задоволити. При цьому, суд відзначає, що у відповідності до вимог ч.ч.1, 4 ст.29 ЦК України визначено, що місцем проживання фізичної особи є житловий будинок, квартира, інше приміщення, придатне для проживання в ньому (гуртожиток, готель тощо), у відповідному населеному пункті, в якому фізична особа проживає постійно, переважно або тимчасово. Місцем проживання фізичної особи, яка не досягла десяти років є місце проживання її батьків (усиновлювачів) або одного з них, з ким вона проживає, опікуна або місцезнаходження навчального закладу чи закладу охорони здоров'я, в якому вона проживає. Таким чином, суд приходить до переконання про те, що місцем проживання малолітнього [PERSON], [INFO], має бути місце проживання його батька [PERSON], де він проживає постійно, переважно або тимчасово. Таким місцем, на даний момент, є орендована позивачем квартира, що знаходиться за адресою: [ADDRESS].

Outcome: approved