Jurisdiction: civil
Date: 2016-05-17 00:00:00

Позивач звернулась до суду з вищезазначеним позовом до відповідача , посилаючись на те , що останній відмовляється надати позивачу у передбаченому порядку дозвіл на виїзд їх спільних дітей за кордон для відпочинку та участі у спортивних змаганнях . В судовому засіданні заявниця позовні вимоги підтримала з обставин , що викладені у заяві , уточнила останні та просила надати дозвіл на тимчасовий виїзд за межі України малолітніх дітей [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] у супроводі матері [PERSON] без згоди та супроводу батька [PERSON] до наступних країн: Болгарія в період з 17.06.2016 р. по 30.06.2016 р. та Туреччина з 15.07.2016 р. по 30.08.2016 р. Надати дозвіл позивачу на оформлення проїзних документів на право виїзду за межі України малолітніх дітей без згоди батька та допустити негайне виконання рішення суду . Відповідач повторно до суду не з'явився, про час та місце розгляду справи судом повідомлявся у порядку визначеному цивільно-процесуальним законодавством . Представник 3-ої особи в судове засідання не з»явився , про час та місце розгляду справи повідомлений . У поданій до суду заяві від 04.05.2016 р. розгляд справи просив проводити у відсутності представника Заслухавши пояснення позивача , дослідивши матеріали справи , суд вважає , що позов підлягає задоволенню з наступних підстав . Судом встановлено , що позивач та відповідач перебували в зареєстрованому шлюбі , мають спільних дітей [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO]. Рішенням Деснянського районного суду м. Києва від 03.03.2014 р. місце проживання малолітніх дітей визначено з матір»ю [PERSON] Позивач у позовній заяві та в судовому засіданні вказує про можливість організації літнього відпочинку для дітей за кордоном та можливість участі дитини [PERSON] , [INFO] у спортивних змаганнях , які мають відбутися у Болгарії в період 19.06.2016 - 26.06.2016 р. Позивач посилається на те , що відповідачем не надається відповідний дозвіл на виїзд дітей за кордон без його згоди та супроводу та на оформлення проїзних документів на право виїзду дітей за межі України . Відповідно до ст. 313 ЦК України, фізична особа, яка не досягла 16 років , має право на виїзд за межі України за згодою батьків , піклувальників та в їхньому супроводі або в супроводі осіб, які уповноважені ними. Порядок здійснення права громадян України на виїзд з України і в'їзд в Україну, порядок оформлення документів для зарубіжних поїздок , випадки тимчасового обмеження права громадян на виїзд з України і порядок розв'язання спорів у цій сфері регулюється Законом України «Про порядок виїзду з України та в'їзду в Україну громадян України від 21 січня 1994 року № 3857-ХІІ. Відповідно до ст.4 Закону України «Про порядок виїзду з України і в'їзду в України громадян України» оформлення проїзного документа дитини провадиться на підставі нотаріально засвідченого клопотання батьків або законних представників батьків чи дітей у разі потреби самостійного виїзду неповнолітнього за кордон. За відсутності згоди одного з батьків виїзд неповнолітнього громадянина України за кордон може бути дозволено на підставі рішення суду. Таким чином, виїзд за межі України громадян, які не досягли 16 річного віку у супроводі одного з батьків та при відсутності згоди другого з батьків, здійснюється на підставі рішення суду про надання дозволу на виїзд за межі України громадянина, який не досяг 16 річного віку, без згоди та супроводу другого з батьків. Згідно з Конвенцією про права дитини (ратифікована Постановою Верховної Ради № 789 від 27.02.91 р.) в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється як найкращому забезпеченню інтересів дитини, держави-учасниці забезпечують у максимально можливій мірі виживання і здоровий розвиток дитини. У відповідності до вимог ст.ст. 7, 155 Сімейного Кодексу України, дитина має бути забезпечена можливістю здійснення її прав, які встановлені Конституцією України та Конвенцією України та Конвенцією про права дитини, а батьківські права не можуть здійснюватися всупереч інтересам дитини. Частиною 2 ст. 150 СК України передбачено, що батьки зобов'язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток. Оскільки за встановленими в судовому засіданні обставинами та дослідженими доказами у їх сукупності вбачається , що позивачем не отримано дозвіл відповідача на тимчасовий виїзд за кордон малолітніх дітей , суд вважає, що з метою додержання інтересів дітей та для забезпечення їх гармонійного, духовного, морального розвитку та оздоровлення, позов є обґрунтованим. При цьому , за правилами ст. 367 ЦПК України рішення суду про надання дозволу на тимчасовий виїзд дітей за межі України без згоди батька та оформлення документів для тимчасового виїзду за межі України без згоди батька не відноситься до категорії рішень, за якими суд може допустити негайне його виконання, а тому вимога позивача про допуск рішення до негайного виконання задоволенню не підлягає. Відповідно до ст.. 88 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягають стягненню понесені позивачем витрати по сплаті судового збору у розмірі 551 грн. 20 коп . На підставі викладеного ,

Outcome: partial