Jurisdiction: civil
Date: 2019-05-07 00:00:00

Позивач звернулась до суду з позовом до відповідача про збільшення розміру стягуваних аліментів у твердій грошовій сумі на утримання неповнолітньої дитини. Свої позовні вимоги мотивує тим, що вона перебувала у шлюбі з відповідачем і від шлюбу в них народився син [PERSON], [INFO], який проживає з нею та знаходиться на її повному утриманні та вихованні. На підставі рішення Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 01 жовтня 2009 року з відповідача [PERSON] стягнуто на її користь аліменти на утримання сина [PERSON], [INFO], в розмірі ј частини всіх видів заробітку, але не менше 30 % від прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку щомісячно до досягнення ним повноліття. Відповідач аліменти не сплачує, в звязку з чим в нього виникла заборгованість по сплаті аліментів, яка складає 93 572, 25 гривень, відповідно до розрахунку від 27 лютого 2019 року. Зазначає, що син росте, а тому збільшуються щоденні потреби на його утримання. Крім того, з часу винесення рішення суду зросли ціни на продукти харчування та інші промислові товари, а її самій важко утримувати сина та створити для нього нормальні умови для його фізичного та духовного розвитку. Відповідач на даний час постійного місця роботи не має, однак виїжджає на сезонні роботи за кордон, його хохід має мінливий характер, а тому має можливість сплачувати аліменти в більшому розмірі на утримання неповнолітнього сина. Просить змінити розмір стягуваних аліментів на утримання неповнолітнього сина [PERSON], [INFO], та стягнути з відповідача на її користь аліменти у твердій грошовій сумі в розмірі 2500 гривень щомісячно до досягнення ним повноліття. Позивач [PERSON] та її представник- адвокат Антал І.І. в судове засіданні не зявилися, позаяк представник позивача подав до суду заяву про розгляд справи в їх відсутності, позовні вимоги підтримують повністю та просять позов задовольнити. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з'явився повторно з невідомої суду причини, хоч належним чином повідомлений про час та місце розгляду справи, а тому, суд на підставі ч. 3 ст. 223 ЦПК України справу розглянув у його відсутності на підставі письмових доказів, що є у матеріалах справи. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги позивача слід задовольнити частково, виходячи з наступних підстав. В судовому засіданні встановлено, що сторони перебували в зареєстрованому шлюбі та від даного шлюбу мають неповнолітню дитину: сина [PERSON], [INFO], який знаходиться на утриманні у позивачки [PERSON] (а.с. 4, 5, 7, 8, 9). Відповідно до розрахунку заборгованості зі сплати аліментів Тячівського РВ ДВС ГТУЮ в Закарпатській області за №14.9-42/1342 від 27 лютого 2019 року відповідач [PERSON] має заборгованість по сплаті аліментів на утримання неповнолітнього сина [PERSON], [INFO], в розмірі 93 572,25 гривень (а.с.10). Згідно ст. 180 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до ч.3 ст.181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Суд за заявою одержувача визначає розмір аліментів у твердій грошовій сумі (ч.1ст. 184 СК України). Відповідно до ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров'я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку (ч.2 ст. 182 СК України). Відповідно до ст. 192 СК України розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров'я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Рішенням Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 01 жовтня 2009 року з відповідача [PERSON] стягнуто на користь позивача аліменти на утримання сина [PERSON], [INFO], в розмірі ј частини всіх видів заробітку, але не менше 30 % від прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку щомісячно до досягнення ним повноліття (а. с. 6). Збільшуючи розмір аліментів в твердій грошовій сумі, які підлягають до стягнення з відповідача на користь позивача на утримання неповнолітньої дитини, суд виходить з вимог ст.192 СК України у їх системному зв'язку з положеннями ч.2 ст. 182 СК України, оскільки утримання неповнолітнього сина, який підростає та потребує від позивачки значних зусиль та матеріальних витрат, а визначений у 2009 році розмір аліментів в розмірі ј частини всіх видів заробітку, але не менше 30 % від прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку на дитину з урахуванням зростання цін на споживчі товари і послуги, інфляцію тощо, є недостатнім для забезпечення його фізичного, духовного розвитку та лікування, а також враховує те, що відповідач є молодою та фізично здоровою людиною, має мінливий, нерегулярний дохід, інших осіб на утриманні немає. За даних обставин, суд приходить до висновку, що позов позивача слід задовольнити частково та змінити розмір аліментів на утримання неповнолітньої дитини, що стягуються з відповідача на користь позивачки щомісячно та стягувати аліменти в твердій грошовій сумі в розмірі по 1500 гривень щомісячно до досягнення ним повноліття, починаючи з дня набрання рішення суду законної сили. Відповідно до п.1 ч.1ст. 430 ЦПК України, суд визнав за необхідне допустити негайне виконання рішення в частині стягнення аліментів у межах суми платежу на один місяць. У відповідності ст. 141 ЦПК України судові витрати слід покласти на відповідача.

Outcome: partial