Jurisdiction: civil
Date: 2020-08-17 00:00:00

Позивач звернулась до суду з позовом до відповідача про позбавлення батьківських прав та призначення піклувальником. Свої вимоги обґрунтовує тим, що її донька [PERSON] , [INFO] звернулась до Солом`янського районного суду м. Києва з позовом до [PERSON] про позбавлення батьківських прав. З відповідачем вона перебувала у шлюбі, який було розірвано 25.09.2014 року рішенням Солом`янського районного суду м. Києва. У шлюбі у них народився син [PERSON] , [INFO] . У Солом`янському районному суді м. Києва було відкрито провадження по справі про позбавлення батьківських прав та призначено судове засідання на 30.01.2020 року, однак, донька позивача [PERSON] , яка була позивачем у вказаній справі, померла [INFO] . Після смерть доньки позивача, її син, проживає разом з позивачем, яка є його бабусею. Зазначила, що з життя [PERSON] , батько [PERSON] зник у 2014 році. З того часу відповідач жодного разу не спілкувався з сином, матеріальної допомоги не надавав, аліменти не сплачував, участі у вихованні не приймав. Невиконання батьківських обов`язків, відсутність піклування про сина протягом п`яти років стали підставою звернення до суду про позбавлення [PERSON] батьківських прав та призначення позивача піклувальником [PERSON] . На підставі викладеного просила позов задовольнити. Ухвалою судді Солом`янського районного суду м. Києва від 11.02.2020 року у справі відкрито загальне позовне провадження. Ухвалою Солом`янського районного суду м. Києва від 22.06.2020 року закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду. Позивач надала заяву в якій позовні вимоги підтримала у повному обсязі та просила справу розглядати без її участі, проти ухвалення заочного рішення не заперечувала. Відповідач в судове засідання не з`явився, про розгляд справи повідомлений належним чином, про причини неявки суду не повідомив. Суд, відповідно до ст.ст. 223, 280, 281 ЦПК України вважає за можливе розглянути справу на підставі наявних у ній матеріалів у його відсутність, оскільки неявка відповідача не перешкоджає постановленню заочного рішення, проти чого не заперечувала позивач. Служба у справах дітей та сім`ї Солом`янської районної у м. Києві державної адміністрації в судове засідання свого представника не направила. В матеріалах справи міститься заява про розгляд справи без участі її представника. Також, Служба у справах дітей та сім`ї Солом`янської районної у м. Києві державної адміністрації надала висновки від 13.08.2020 року про доцільність позбавлення батьківських прав [PERSON] по відношенню до неповнолітнього сина [PERSON] , [INFO] та від 11.08.2020 року про можливість призначення піклування над неповнолітнім [PERSON] . Врахувавши заяви позивача та представника третьої особи, висновки надані Службою у справах дітей та сім`ї Солом`янської районної у м. Києві державної адміністрації від 11.08.2020 року та 13.08.2020 року, дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню, виходячи з наступного. Судом встановлено, що донька позивача [PERSON] та відповідач [PERSON] перебували у зареєстрованому шлюбі, від якого вони мають сина [PERSON] , [INFO] , що підтверджується копією свідоцтва про народження серії [NUMBER] , виданим Відділом реєстрації актів цивільного стану Солом`янського районного управління юстиції у м. Києві 17.11.2005 року. Рішенням Солом`янського районного суду м. Києва від 25.09.2014 року шлюб між [PERSON] та [PERSON] розірваний. Донька позивача [PERSON] звернулась до Солом`янського районного суду м. Києва з позовною заявою до відповідача про позбавлення батьківських прав відносно неповнолітнього сина [PERSON] , [INFO] . Ухвалою судді Солом`янського районного суду м. Києва від 22.02.2019 року у справі було відкрито провадження та призначено до розгляду. Проте, [PERSON] померла [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про смерть серії [NUMBER] , виданим Відділом державної реєстрації смерті Головного територіального управління юстиції у м. Києві. Ухвалою Солом`янського районного суду м. Києва від 30.01.2020 року провадження у справі було закрито. Позивач просила позбавити [PERSON] батьківських прав відносно неповнолітнього [PERSON] , [INFO] та призначити її піклувальником над ним, на що слід зазначити наступне. Встановлено, що Розпорядженням Солом`янської районної в місті Києві державної адміністрації від 26.02.2019 №160 надано дозвіл неповнолітньому [PERSON] , 2005 р.н., на зміну прізвища на « [PERSON] ». Відповідно до інформації, наданої середньою загальноосвітньою школою № 46 м. Києва, де навчається [PERSON] , 2005 р.н., з першого класу, батько навчанням та вихованням сина не цікавиться, батьківські збори не відвідує. З першого класу до школи не з`являвся. Згідно з висновком психологічного обстеження, наданого 17.05.2019 Міським центром дитини служби у справах дітей та сім`ї Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) у [PERSON] до батька визначено амбівалентний тип прив`язаності - є почуття образи та позитивні спогади і відчуття з дитинства про батька. Позбавлення батьківських прав не чинитиме травматичний вплив на психічний розвиток дитини. Під час обстеження умов проживання неповнолітнього за адресою: [ADDRESS] , працівниками служби у справах дітей та сім`ї Солом`янської районної в місті Києві державної адміністрації 06.08.2020 встановлено, що [PERSON] разом з бабою проживають в квартирі, де створені умови для навчання, відпочинку та розвитку дитини. Під час бесіди зі співробітниками служби 06.08.2020 року [PERSON] повідомив, що з батьком він не бачився з 2014 року, по телефону батько з ним не спілкується, не вітає його зі святами та днями народження. Його вихованням та утриманням займалась матір та бабуся. [PERSON] не заперечує щодо позбавлення батьківських прав батька, про що надав відповідну заяву до служби. Служба у справах дітей та сім`ї Солом`янської районної в місті Києві державної адміністрації вважає за доцільне позбавити батьківських прав [PERSON] , відносно малолітнього сина [PERSON] , [INFO] , про що викладено у висновку органу опіки та піклування Солом`янської районної в м. Києві державної адміністрації від 13.08.2020 року №108-9713. Згідно з пунктами 1,2 статті 157 Сімейного кодексу України, статтями 11, 12 Закону України «Про охорону дитинства» питання виховання дитини вирішується батьками спільно; той із батьків, хто проживає окремо від дитини, зобов`язаний брати участь у її вихованні і має право на особисте спілкування з нею. Предметом основної турботи та основним обов`язком батьків є забезпечення інтересів своєї дитини. На кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дітей. Відповідно до пункту 2 статті 141 Сімейного кодексу України, розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини. Відповідно до частин 2, 3, 4 статті 150, статті 180 Сімейного кодексу України, батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток; батьки зобов`язані забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя; батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття; батьки зобов`язані поважати дитину Таким чином, в судовому засіданні достовірно встановлено, що всі питання щодо виховання [PERSON] , [INFO] , вирішуються позивачем самостійно без участі та підтримки з боку відповідача. Дитина знаходиться на повному її вихованні та утриманні. Відповідач не піклується про свого неповнолітнього сина, не проявляє заінтересованості в його подальшій долі, не цікавиться його станом здоров`я, не піклується про фізичний і духовний розвиток дитини, підготовкою до самостійного життя, зокрема - не забезпечує необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на його фізичний розвиток як складову виховання; не спілкується з дитиною в обсязі, необхідному для його нормального самоусвідомлення; не надає дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяє засвоєнню ним загальновизнаних норм моралі; не виявляє інтересу до його внутрішнього світу. Згідно п.2 ч.1 ст. 164 Сімейного кодексу України мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він, ухиляються від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини. Згідно ч. 3 ст. 164 Сімейного кодексу України мати, батько можуть бути позбавлені батьківських прав щодо усіх своїх дітей або когось із них. Як встановлено вище, відповідач по справі [PERSON] не займається вихованням сина, повністю усунувся та ухиляється від виконання батьківських обов`язків, не виявляє до нього будь-якої батьківської уваги та турботи. Відповідно до ст. 165 Сімейного кодексу України право на звернення до суду з позовом про позбавлення батьківських прав мають один з батьків, опікун, піклувальник, особа, в сім`ї якої проживає дитина, заклад охорони здоров`я, навчальний або інший дитячий заклад, в якому вона перебуває, орган опіки та піклування, прокурор, а також сама дитина, яка досягла чотирнадцяти років. Згідно з ч. 1 ст. 166 Сімейного кодексу України особа, позбавлена батьківських прав: втрачає особисті немайнові права щодо дитини та звільняється від обов`язків щодо її виховання; перестає бути законним представником дитини; втрачає права на пільги та державну допомогу, що надаються сім`ям з дітьми; не може бути усиновлювачем, опікуном та піклувальником; не може одержати в майбутньому тих майнових прав, пов`язаних із батьківством, які вона могла б мати у разі своєї непрацездатності (право на утримання від дитини, право на пенсію та відшкодування шкоди у разі втрати годувальника, право на спадкування); втрачає інші права, засновані на спорідненості з дитиною. Відповідно до ч. 2 ст. 166 Сімейного кодексу України особа, позбавлена батьківських прав, не звільняється від обов`язку щодо утримання дитини. Відповідно до п. 16 постанови Пленуму Верховного суду України №3 від 30.03.2007 року «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками. Згідно вимог ст. ст. 76, 77, 79, 80 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків. Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання. Згідно ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків встановлених цим Кодексом. Враховуючи вищенаведене, суд приходить до висновку, що позивач довела ті обставини, на які посилалась як на підставу своїх позовних вимог. За таких обставин, суд приходить до висновку, що відповідач [PERSON] ухиляється від виконання своїх батьківських обов`язків відносно сина [PERSON] , [INFO] , а тому він повинен бути позбавлений батьківських прав відносно нього. Позивач також просила призначити її піклувальником над неповнолітнім онуком [PERSON] , на що слід зазначити наступне. Встановлено, що позивач [PERSON] , 1950 р.н., перебуває на обліку потенційних опікунів/піклувальників в службі у справах дітей та сім`ї Солом`янської районної в місті Києві державної адміністрації за № 22 від 19.11.2019 р. Відповідно до висновку про стан здоров`я від 28.10.2019 р., виданого КНП «Центр первинної медико-санітарної допомоги № 1», [PERSON] може бути опікуном. Відповідно до довідки, виданої Департаментом інформаційних технологій Міністерства внутрішніх справ України, [PERSON] на території України станом на 08.11.2019 р. до кримінальної відповідальності не притягується, не знятої чи не погашеної судимості не має та в розшуку не перебуває. [PERSON] отримує пенсію за віком. [PERSON] проживає разом з онуком - [PERSON] , [INFO] , за адресою: [ADDRESS] . Відповідно до акта обстеження житлово-побутових умов проживання, квартира за вказаною адресою трьохкімнатна, мебльована за призначенням та оснащена необхідною побутовою технікою. Стан помешкання відповідає санітарно-гігієнічним вимогам. [PERSON] мешкає в окремій кімнаті, де розташовано: ліжко, диван, крісло, письмовий стіл, комод для речей та одягу. Під час бесіди з [PERSON] було з`ясовано, що хлопець не заперечує щодо призначення [PERSON] своїм піклувальником. З висновку органу опіки та піклування Солом`янської районної в м. Києві державної адміністрації від 11.08.2020 року №108-9541 вбачається, що орган вважає, що [PERSON] може виконувати обов`язки піклувальника над малолітнім онуком [PERSON] , [INFO] , у разі позбавлення батька дитини [PERSON] батьківських прав. Згідно ст. 59 ЦК України піклування встановлюється над неповнолітніми особами, які є сиротами або позбавлені батьківського піклування, та фізичними особами, цивільна дієздатність яких обмежена. Згідно ст. 61 ЦК України Орган опіки та піклування встановлює опіку над малолітньою особою та піклування над неповнолітньою особою, крім випадків, встановлених частинами першою та другою статті 60 цього Кодексу. Згідно ст. 62 ЦК України опіка або піклування встановлюються за місцем проживання фізичної особи, яка потребує опіки чи піклування, або за місцем проживання опікуна чи піклувальника. З урахуванням викладеного, суд приходить до висновку про призначення [PERSON] , піклувальником [PERSON] , [INFO] . Відповідно до ст. 141 ЦПК України з відповідача на користь держави підлягає стягненню судовий збір в сумі 840,80 грн.

Outcome: approved