Jurisdiction: civil
Date: 2017-06-08 00:00:00

Позивач звернулась до суду з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання неповнолітніх дітей. В обґрунтування позовних вимог посилається на те, що з 14.01.2006 року до 26.12.2016 року перебувала у зареєстрованому шлюбі з відповідачем. Від проживання у шлюбі сторони мають двох спільних малолітніх дітей: доньку [PERSON], [INFO], та сина [PERSON], [INFO], які проживають разом з позивачкою. На теперішній час стосунки з відповідачем повністю зруйновані, матеріальну допомогу на утримання дітей він не надає, тому позивачка просить стягнути з відповідача аліменти на утримання неповнолітніх дітей в розмірі 1/3 частки зі всіх видів доходів, але не менше 30% прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку на кожну дитину, щомісячно, починаючи з дня подачі даної заяви в суд і до досягнення дітьми повноліття. Позивач до початку судового засідання надала до суду заяву про можливість розгляду справи за її відсутності без фіксації технічними засобами, позов підтримує в повному обсязі. Відповідач до початку судового засідання надав до суду заяву про можливість розгляду справи за його відсутності без фіксації технічними засобами, позов визнає в повному обсязі. Враховуючи викладене, суд вважає, що судове засідання можливо провести без участі відповідача, на підставі наявних у справі доказів, без фіксування судового засідання технічними засобами, що буде відповідати вимогам ст.197 ЦПК України. Вивчивши матеріали цивільної справи суд дійшов наступного. Судом встановлено, що [PERSON] є батьком, а [PERSON] є матірю [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO], що підтверджується свідоцтвом про народження (а.с. 6,7). Також, судом встановлено, що 26.12.2016 року Дзержинським районним судом м. Кривого Рогу Дніпропетровської області винесено рішення про розірвання шлюбу між сторонами, яке не оскаржено та вступило в законну силу 10.01.2017 року (а.с. 5). Відповідно до ст. 180 СК України, батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно ч.ч. 1-3 ст. 181 та ст.183 СК України способи виконання батьками обов'язку утримувати дітей визначаються за домовленістю між ними в грошовій або натуральній формі, а в разі недосягнення між ними згоди - за рішенням суду кошти (аліменти) на утримання дітей присуджується в частині від доходу її батька, матері або у твердій грошовій сумі. Розмір частки заробітку (доходу) батька, матері, яка буде стягуватися як аліменти на дітей, визначається судом. Окрім того норма ст. 183 СК України зазначає, якщо стягуються аліменти на двох і більше дітей, суд визначає єдину частку від заробітку (доходу) матері, батька на їх утримання, яка буде стягуватися до досягнення найстаршою дитиною повноліття. Якщо після досягнення повноліття найстаршою дитиною ніхто з батьків не звернувся до суду з позовом про визначення розміру аліментів на інших дітей, аліменти стягуються за вирахуванням тієї рівної частки, що припадала на дитину, яка досягла повноліття. При цьому, відповідно до ст. 182 СК України, при визначені розміру аліментів, суд враховує стан здоров'я та матеріальне становище дітей, стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів, наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина, та інші обставини, що мають істотне значення. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Згідно ч. 3 ст. 70 Закону України «Про виконавче провадження» загальний розмір усіх відрахувань під час кожної виплати заробітної плати та інших доходів боржника не може перевищувати 50 відсотків заробітної плати, що має бути виплачена працівнику, у тому числі у разі відрахування за кількома виконавчими документами. Це обмеження не поширюється на відрахування із заробітної плати у разі відбування боржником покарання у виді виправних робіт і стягнення аліментів на неповнолітніх дітей. У таких випадках розмір відрахувань із заробітної плати не може перевищувати 70 відсотків. З матеріалів справи встановлено, що матеріальне становище відповідача задовільне, він не є платником аліментів на інших дітей, непрацездатних членів сім'ї та інших осіб, яких він зобов'язаний утримувати, є особою працездатного віку. На підставі викладеного вище, аналізуючи наявні у справі докази, суд доходить висновку про повне задоволення вимог позивачки. Статтею 191 СК України передбачено, що аліменти присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову. Також, відповідно до п.1 ч.1 ст.367 ЦПК України, суд допускає негайне виконання рішення в частині стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць. Враховуючи положення ст. 88 ЦПК України з відповідача підлягає стягненню на користь держави судовий збір в розмірі 640,00 грн. На підставі викладеного, та

Outcome: approved