Jurisdiction: civil
Date: 2020-11-02 00:00:00

Позивач звернулась до суду з позовною заявою, в якій просить стягнути з відповідача на її користь аліменти на її утримання у розмірі ј заробітку (доходу) відповідача щомісячно, починаючи з дня пред`явлення позову і до досягнення дитиною [PERSON] , [INFO] , трирічного віку. Допустити негайне виконання рішення в межах суми платежу за один місяць. В обґрунтування позовних вимог зазначає, що вона з відповідачем перебуває у зареєстрованому шлюбі з 13.04.2013 року. Від шлюбу мають двох неповнолітніх дітей, доньку [PERSON] , [INFO] , сина [PERSON] , [INFO] , які проживають з нею та знаходяться на її утриманні. Сімейне життя з віповідачем не склалося, відповідач матеріальної допомоги на дітей та на її утримання не надає. Позивач зазначає, що не працюю, знаходиться в декретній відпустці та одержую державну допомогу у зв`язку з народженням другої дитини у розмірі 860 грн. щомісячно, матеріальний стан складний. [PERSON] працює в КК «Рошен», національним менеджером, одержую заробітну плату, що на думку позивача дає можливість відповідачу матеріально утримувати її як дружину. У зв`язку з викладеним, [PERSON] просить стягувати з відповідача на її користь аліменти на утримання дружини до досягнення дитиною трьох років щомісячно в розмірі 1\\4 частини від усіх видів заробітку (доходу) відповідача, починаючи з дня подачі позовної заяви до досягнення дитиною трьох років. Ухвалою Київського районного суду м. Харкова від 14.04.2020 року позовну заяву прийнято до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням сторін. 18.09.2020 року представником відповідача [PERSON] - адвокатом Клімаш А.С. подано відзив на позовну заяву, в якому він заперечує проти задоволення позовних вимог в повному обсязі. В обґрунтування зазначає, що 04.05.2020 р. винесено судовий наказ по справі №953/5847/20, яким встановлено стягнувати з [PERSON] на користь [PERSON] аліменти на утримання доньки [PERSON] , [INFO] , та сина [PERSON] . [INFO] , у розмірі 1/3 частки всіх видів доходу, але не менше ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку та не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку, щомісячно, починаючи з 10.04.2020 р. і до досягнення сином [PERSON] [INFO] повноліття. Відповідач добросовісно виконує свої обов язки, сплативши станом на 02.09.2020 р. на користь позивача аліменти на утримання дітей у розмірі 127 691,96 грн 00 коп. Звертає увагу, що відповідач не має заборгованості у вказаному виконавчому провадженні. Окрім цього, відповідач самостійно сплатив аліменти за реквізитами відділу виконавчої служби та запропонував державному виконавцю звернути стягнення на його заробітну плату. 10.08.2020 р. на депозитний рахунок відділу надійшли грошові кошти в розмірі 51 060,57 грн, які були отримані за постановою державного виконавця. Грошові кошти в розмірі 76 781,39 грн. були перераховані на депозитний рахунок відділу Відповідачем самостійно. Крім того, заявою від 12.06.2020 р. відповідач повідомляв державного виконавця, що у квітні-травні 2020 року він в рахунок сплати аліментів передав особисто [PERSON] 20 000,00 грн. готівкою. Крім того, представником відповідача повідомляє, що відповідач з метою ініціювання процедури контролю за цільовим витрачанням аліментів направив відповідну заяву до Служби у справах дітей по Київському району Департаменту служб у справах дітей Харківської міської ради. Також, зазначає, що починаючи з 15.07.2020 р. позивач переховує від відповідача їхніх спільних дітей, уникає будь-якого спілкування з відповідачем та унеможливлює його спілкування з дітьми. Відповідачу невідоме місцезнаходження дітей, умови, в яких вони проживають, їх душевний та фізичний стан, про що відповідачем було повідомлено в заяві про вчинення злочину до Київського відділу поліції Головного управління Національної поліції в Харківській області від 22.08.2020 р. Позивач та її представник в судове засідання не з`явились, про дату, час та місце судового розгляду повідомлялись належним чином. В матеріалах справи міститься заява [PERSON] про проведення судового засідання за її відсутності, позовні вимоги просить задовольнити. Представник відповідача через канцелярію суду надав заяву про розгляд справи за відсутності відповідача та його представника, проти задоволення позовної заяви заперечує та просить відмовити в повному обсязі. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у зв`язку з неявкою в судове засідання всіх учасників справи фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Суд, перевіривши доводи, викладені позивачем в обґрунтування заявлених позовних вимог, а також заперечення викладені відповідачем у відзиві, дослідивши матеріали справи в їх системному взаємозв`язку приходить до наступного. Частиною 1 ст. 2 ЦПК України передбачено, що завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Відповідно до ч.1 ст.13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Статтею 15 Цивільного кодексу України визначено право кожної особи та захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного судочинства. Отже, об`єктом захисту є порушене, невизнане або оспорюване право чи цивільний інтерес і саме воно є підставою для звернення особи за захистом свого права із застосуванням відповідного способу захисту. Такі способи захисту передбачені статтею 16 ЦК України. Судом встановлено та підтверджується свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER] , виданим відділом державної реєстрації актів цивільного стану по м. Харкову реєстраційної служби Харківського міського управління юстиції 13.04.2013 р., [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , зареєстрували шлюбу 13.04.2013 року, актовий запис №340. Після реєстрації шлюбу позивачка не змінювала прізвище. Сторони мають малолітніх дітей: сина - [PERSON] , [INFO] (свідоцтво про народження серії [NUMBER] , видане 22.11.2014 р., актовий запис №966) та доньку - [PERSON] , [INFO] (свідоцтво про народження серії [NUMBER] , видане 05.01.2019 р., актовий запис №100). Згідно Довідки про зареєстрованих у житловому приміщенні осіб, сформованої 14.04.2020 року, [PERSON] та [PERSON] , разом з дітьми [PERSON] та [PERSON] зареєстровані за адресою: [ADDRESS] . Як вбачається з відомостей з центральної бази даних Державного реєстру фізичних осіб ДПС України про суми виплачених доходів, сформованих станом 21.09.2020 року, відповідач [PERSON] працює в ДП «КК «Рошен», та отримував регулярний дохід в перод з 01.01.2019 р. по 30.06.2020 р. Згідно відомостей Київського відділу державної виконавчої служби у місті Харкові (лист №89155 від 02.09.2020 року), на виконанні у відділі виконавчої служби перебуває судовий наказ №953/5847/20, виданий Київським районним судом м. Хааркова про стягнення з [PERSON] на користь [PERSON] аліментів на утримання доньки [PERSON] , [INFO] , та сина [PERSON] . [INFO] , у розмірі 1/3 частки всіх видів доходу, але не менше ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку та не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку, щомісячно, починаючи з 10.04.2020 р. і до досягнення сином [PERSON] [INFO] повноліття. Станом на 02.09.2020 року з [PERSON] на користь [PERSON] було перераховано 127 691,96 грн. Самостійно [PERSON] на депозитний рахунок відділу було перераховано 76 781,39 грн. Відповідач в своїй позовній заяві зазначає, що позивачка витрачає сплачені ним аліменти не за цільовим призначенням, про що в якості доказів надає копії договорів про надання правової допомоги, укладених між [PERSON] та адвокатом Сілко Н.Г. разом з Угодою про суму гонорару; заяву представника [PERSON] - адвоката Клімаша А.С. від 08.09.2020 року до Служби у справах дітей по Київському району Департаменту служб у справах дітей Харківської міської ради щодо здійснення контролю за цільовим витрачанням [PERSON] коштів на утримання дітей (аліментів) Статтею 75 Сімейного кодексу України передбачено, що дружина, чоловік повинні матеріально підтримувати один одного. Право на утримання (аліменти) має той із подружжя, який є непрацездатним, потребує матеріальної допомоги, за умови, що другий із подружжя може надавати матеріальну допомогу. Непрацездатним вважається той із подружжя, який досяг пенсійного віку, встановленого законом, або є інвалідом I, II чи III групи. Один з подружжя є таким, що потребує матеріальної допомоги, якщо заробітна плата, пенсія, доходи від використання його майна, інші доходи не забезпечують йому прожиткового мінімуму, встановленого законом. Відповідно до ст. 84 Сімейного кодексу України, дружина, з якою проживає дитина, має право на утримання від чоловіка - батька дитини до досягнення дитиною трьох років. Право на утримання вагітна дружина, а також дружина, з якою проживає дитина, має незалежно від того, чи вона працює, та незалежно від її матеріального становища, за умови, що чоловік може надавати матеріальну допомогу. Право на утримання вагітна дружина, а також дружина, з якою проживає дитина, має і в разі розірвання шлюбу. Аналіз наведених норм свідчить про те, що умовами отримання дружиною аліментів на її утримання є проживання дитини, яка не досягла трирічного віку, разом з нею, та матеріальна спроможність батька дитини сплачувати такі аліменти. Відповідно до ст. 81 ЦПК України, кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Згідно з положень ст.76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Разом з тим, матеріали цивільної справи не містять належних, допустимих та достатніх письмових доказів у підтвердження фактичного проживання дитини [PERSON] , [INFO] , разом з позивачем, окремо від відповідача. Довідка з Реєстру територіальної громади міста Харкова про зареєстрованих у житловому приміщенні осіб не доводить фактичного проживання дітей разом з нею, оскільки зі змісту вказаної довідки вбачається, що за адресою: [ADDRESS] , окрім дітей [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , зареєстровані також позивачка разом з відповідачем [PERSON] . Відповідно до частини першої статті 160 Сімейного кодексу України місце проживання дитини, яка не досягла десяти років, визначається за згодою батьків. В позовній заяві позивачка зазначає, що після розірвання шлюбу діти проживатимуть разом з нею. Однак, позивачкою не надано доказів щодо розірвання шлюбу та угоди, досягнутої між нею та відповідачем щодо визначення місця проживання дітей. Також, не надано рішення суду щодо визначення місця проживання малолітньої дочки [PERSON] , [INFO] . Таким чином, враховуючи вищевикладене, а також, відсутність належних та допустимих доказів на підтвердження фактичного проживання дитини, яка не досягла трирічного віку разом з позивачкою, суд приходить до висновку про відсутність підстав для задоволення позовних вимог [PERSON] . На підставі викладеного,

Outcome: dismissed