Jurisdiction: civil
Date: 2017-01-22 00:00:00

Позивач звернулась до суду з позовом до [PERSON] і просить винести рішення, яким визнати її такою, що втратила право користування житловим приміщенням 13/50 частки будинку №17/22, розташованого по вул. Чкалова в м. Знамянка Кіровоградської області. Свої вимоги мотивувала тим, що вона, на підставі договору купівлі - продажу, є власницею 13/50 частки будинку №17/22, розташованого по вул. Чкалова в м. Знамянка Кіровоградської області. В зазначеній частці будинку зареєстрована колишня власниця [PERSON] З червня 2012 [PERSON]В в будинку не проживає. Однак в добровільному порядку знятися з реєстрації не бажає. Реєстрація відповідачки в належній їй частці будинку не дає змоги в повному обсязі реалізовувати свої права в якості власника, тож змушена звернутися з даним позовом до суду. Позивач в судове засідання не зявилась, подала до суду заяву, в якій позовні вимоги підтримала, просить суд позов задовольнити, справу розглядати за її відсутності, не заперечує проти заочного розгляду справи. Відповідач в судове засідання не з'явилась, про час та місце розгляду справи повідомлена належним чином, причини неявки суду невідомі. Згідно ухвали Знамянського міськрайонного суду Кіровоградської області від 23.01.2017 року розгляд справи проводиться заочно. Відповідно до ст.169 ч.4 ЦПК України у разі повторної неявки в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення). Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги є обґрунтованими, а тому такими, що підлягають задоволенню за наступних підстав. Відповідно до ст.10 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідно до ст.60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Судом встановлено, що позивач є власником 13/50 частки будинку №17/22, розташованого по вул. Чкалова в м. Знамянка Кіровоградської області (а.с.6-11). Згідно з довідкою голови квартального комітету за місцем проживання позивача, [PERSON], проживає в [INFO]. [PERSON] з червня 2012 в зазначеному будинку не проживає (а.с.12). Відповідно до статей 386, 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном. Відповідно до ст.41 Конституції України та ст.321 ЦК України правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб. Згідно ч.1 і 2 ст.317 цього Кодексу власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном. Відповідно до ч.1 ст.319 цього Кодексу власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Згідно ч. 2 цієї статті власник має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону. Відповідно до ч.1 ст.383 ЦК України власник житлового будинку, квартири має право використовувати помешкання для власного проживання, проживання членів своєї сімї, інших осіб. За правилом ч.4 ст.156 ЖК України до членів сімї власника жилого будинку, квартири, належать особи, зазначені в частині другій ст.64 цього Кодексу, за змістом якої членами сімї є подружжя, їх діти і батьки. Членами сімї можуть бути визнані й інші особи, якщо вони постійно проживають разом з власником і ведуть з ним спільне господарства. Як встановлено судом, відповідач [PERSON] у відповідності до ст.64 ЖК України, не належить до членів сімї власника житла. Відповідно до ст.72 ЖК України, особа втрачає право користування жилим приміщенням внаслідок відсутності понад строки, встановлені ст.71 ЖК України, тобто за нею зберігається житлове приміщення протягом 6 місяців. В судовому засіданні встановлено, що відповідач не проживає в будинку позивача більше 6 місяців і дана обставина підтверджена матеріалами справи. За таких обставин суд вважає, що є підстави для визнання відповідача такою, що втратила право на користування житловим приміщенням, тобто позов обґрунтований та підлягає задоволенню. Згідно ст.88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Тому, з відповідача на користь позивача підлягає стягненню судовий збір. На підставі ст.7 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні», ст.ст.317, 319, 321, 383, 386, 391 ЦК України, ст.ст.64, 71, 72, 156 ч.4, ЖК України та

Outcome: approved