Jurisdiction: civil
Date: 2020-10-06 00:00:00

Позивач звернулась до суду з позовною заявою про стягнення неустойки (пені) за несплату аліментів посилаючись на те, що вони з відповідачем проживали однією сім`єю без реєстрації шлюбу в період з 2003 року по 2012 року. За цей час у них народилось двоє дітей - донька [PERSON] , [INFO] , та донька [PERSON] , [INFO] . 23.09.2014 року Дніпровським районним судом м. Києва ухвалено рішення, яким з відповідача стягнуто аліменти на утримання дітей у розмірі 2000 грн., починаючи з 23.09.2014 року і до досягнення дітьми повноліття. 05.11.2014 року судом видано виконавчий лист, який пред`явлений до Дніпровського РВ ДВС у м. Києві, де відкрито виконавче провадження № 456330226/1. Однак, відповідач аліменти на утримання дітей не сплачує, має заборгованість, яка станом на 10.01.2020 року складає 150 000 грн. Відповідач повністю самоусунувся від виконання батьківських обов`язків. З 2012 року він не виходить на зв`язок, дітьми не цікавиться, спроб зустрітися з дітьми не вчиняв. У зв`язку з чим просила стягнути з відповідача неустойку за період з 23.09.2014 року по 10.01.2020 року у розмірі 39 120 грн. До суду позивач не з`явилась, представник позивача подав заяву про розгляд справи за його відсутності, за наявними у справі матеріалами. До суду відповідач не з`явився, про день, час та місце слухання справи сповіщався згідно цивільного процесуального права, заяв про розгляд справи за його відсутності, відзив на позов, до суду не подавав. Враховуючи відсутність в судовому засіданні відповідача, відсутність заяви про розгляд справи у його відсутність, чи відкладення розгляду справи з поважних причин, відзиву на позов, суд вважає за можливе прийняти рішення по суті спору без присутності відповідача, по доказам наданим до матеріалів справи. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного. Даний позов зареєстровано в суді 17.02.2020 року. 17.02.2020 року проведено автоматизований розподіл судової справи між суддями. Згідно ухвали Дніпровського районного суду м. Києва від 21.02.2020 року відкрито провадження у справі у порядку спрощеного позовного провадження з викликом сторін. Встановлено, що сторони не перебували в зареєстрованому шлюбі, мають спільних дітей - доньку [PERSON] , [INFO] , та доньку [PERSON] , [INFO] . 02.12.2014 року головним державним виконавцем ВДВС Дніпровського РУЮ у м. Києві відкрито виконавче провадження № 45633132 на підставі виконавчого лита Дніпровського районного суду м. Києва № 755/26254/2012 від 25.11.2014 року щодо стягнення з [PERSON] на користь [PERSON] аліментів на утримання дітей. Розмір аліментів на утримання дітей становить 2 000 грн. Згідно розрахунку зі сплати аліментів заборгованість відповідача станом на 01.01.2020 року складає 150 000 грн. Декларацією прав дитини, прийнятою Генеральною Асамблеєю ООН 20 листопада 1959 року, у принципі 6 проголошено, що дитина для повного і гармонійного розвитку її особистості потребує любові і розуміння. Вона повинна, коли це можливо, рости під опікою і відповідальністю своїх батьків і в усякому випадку в атмосфері любові і моральної та матеріальної забезпеченості. Відповідно до частини другої статті 51 Конституції України батьки зобов`язані утримувати дітей до їх повноліття. Сім`я, дитинство, материнство і батьківство охороняються державою (ч. 3 ст. 51 Конституції України). Відповідно до ст. 141 Сімейного кодексу України, мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини. Батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток. Батьки зобов`язані забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя. Передача дитини на виховання іншим особам не звільняє батьків від обов`язку батьківського піклування щодо неї (ст. 150 Сімейного кодексу України). Відповідно до ст. 180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до ст. 196 СК України при виникненні заборгованості з вини особи, яка зобов`язана сплачувати аліменти за рішенням суду, одержувач аліментів має право на стягнення неустойки (пені) у розмірі одного відсотка суми несплачених аліментів за кожен день прострочення від дня прострочення сплати аліментів до дня їх повного погашення або до дня ухвалення рішення судом рішення про стягнення пені, але не більше 100 відсотків заборгованості. У пункті 22 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» зазначено, що передбачена статтею 196 СК України відповідальність платника аліментів за прострочення їх сплати у виді неустойки (пені) настає лише за наявності вини цієї особи. На платника аліментів не можна покладати таку відповідальність, якщо заборгованість утворилася з незалежних від нього причин. По даній справі встановлено, що відповідачем не сплачувалися аліменти на утримання дітей, що дає підстави для задоволення позовних вимог щодо стягнення пені. Однак, пре перевірці розрахунку пені встановлено, що він є невідповідним, сума пені є більшою. Втім, враховуючи те, що суд не має права самостійно збільшувати розмір позовних вимог, сторона позивача до суду не бажає з`являтись, слід задовольнити позовні вимоги у заявленому розмірі. Відповідно до ст. 81 ЦПК України кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків встановлених цим Кодексом. По даній справі відповідач не скористався процесуальним правом висловити свої заперечення на позов та надати докази, які спростовують твердження позивача. Відповідно до ст. 141 ЦПК України стороні, на користь якої постановлено рішення, суд присуджує з другої сторони всі судові витрати. Якщо позивача, на користь якого ухвалено рішення, звільнено від сплати судового збору, він стягується з відповідача в дохід держави пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог. Оскільки, позивач був звільнений від сплати судового збору, з відповідача в дохід держави має бути стягнуто судовий збір в розмірі 840,80 грн. На підставі вищевикладеного та

Outcome: approved