Jurisdiction: civil
Date: 2016-11-21 00:00:00

Позивач звернулась до суду з позовом, де просить розірвати шлюб з відповідачем. Позов мотивує тим, що 09.12.2011 року зареєстрували шлюб. Від спільного життя мають малолітніх синів: Макара, [INFO] та Григорія, [INFO], які після розірвання шлюбу будуть проживати з нею.\~ Зазначає, що починаючи з грудня 2015 року їх сімейне життя поступово погіршувалося, що призвело до припинення між ними шлюбних відносин. Спільне життя не склалося, так як відповідач постійно ображав її нецензурною лайкою, чим принижує та психологічно тисне на неї в присутності їх дітей та сторонніх осіб. Крім того, відповідач застосовує під час сварок до неї фізичну силу. З цих підстав у неї зникло почуття поваги та любові до відповідача, тому спільне життя і збереження шлюбу неможливі. З 18 липня 2016 року вони проживають окремо. Спільного господарства не ведуть. Спору щодо місця проживання дітей немає.\~ Позивачка та відповідач про день, час та місце розгляду справи повідомлялись належним чином. Позивачка подала заяву про розгляд справи без її участі, примирення вважає неможливим та не заперечує проти заочного розгляду справи. Відповідач на розгляд справи не явився повторно, про день, час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином. Суд ухвалив провести заочний розгляд справи відповідно до вимог ст., ст. 224-226 ЦПК України та ухвалити заочне рішення на підставі наявних в справі доказів. За таких обставин, згідно ч.2 ст.197 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню. Відповідно до ч. 1 ст.24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Дані правовідносини регулюються ст., ст.110, 112 Сімейного кодексу України. При розгляді справ про розірвання шлюбу, суд за правилами 112 Сімейного кодексу України з'ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя. Суд ухвалює рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення Судом з позовної заяви та матеріалів справи встановлено наступне. Сторони перебувають в зареєстрованому шлюбі з 09 грудня 2011 року, що підтверджується свідоцтвом про шлюб (а.с.4). Від\~ спільного життя мають малолітніх синів: Макара, [INFO] та Григорія, [INFO], що підтверджується свідоцтвами про народження (а.с. 6-7), які після розірвання шлюбу будуть проживати з позивачкою. З позовної заяви вбачається, що у сторін спільне сімейне життя не склалося, в звязку з тим, що відповідач постійно ображав позивачку нецензурною лайкою в присутності їх дітей та сторонніх осіб. Крім того, відповідач застосовував під час сварок до позивачки фізичну силу. З цих підстав у неї зникло почуття поваги та любові до відповідача, тому позивачка вважає, що спільне життя і збереження шлюбу неможливі. З 18 липня 2016 року сторони проживають окремо. Спільного господарства не ведуть. Спору щодо місця проживання дітей немає.\~ Позивачка просить заходів щодо збереження шлюбу не вживати. Суд також не вбачає підстав для застосування ст.111 СК України, так як згідно позову, сторони припинили шлюбні стосунки та проживають окремо з 18.07.2016 року. Суд вважає, що при даних обставинах шлюб носить формальний характер, подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу, суперечить інтересам сторін.

Outcome: approved