Jurisdiction: civil
Date: 2021-04-11 00:00:00

Позивач звернувся\~у суд\~із позовом\~до Заболотівської\~селищної ради про визнання права власності на спадкове майно. В обґрунтування позовних вимог вказав, що на праві\~спільної часткової\~власності членів\~колгоспного двору\~позивачу та\~його матері\~ [PERSON] ,\~яка померла\~ [INFO] \~належало по\~1/2\~частині житлового\~будинку з\~відповідною частиною\~господарських будівель\~та споруд,\~що розташований\~в [ADDRESS] .\~Дане господарство\~належало до\~ суспільної\~групи «колгоспний\~двір»,\~в якому\~станом на\~15.04.1991\~року проживали\~вищезазначені особи,\~а отже,\~у відповідності\~до діючого\~на той\~час цивільного\~законодавства,\~та п.\~6\~Постанови Пленуму\~Верховного Суду\~України від\~22\~грудня 1995\~року №\~20 право власності на майно, яке належало до колгоспного двору і збереглося після припинення його існування, мають ті члени двору, котрі до 15 квітня 1991 року не втратили права на частку в його майні. \~ \~ \~ \~Після смерті [PERSON] , відкрилась спадщина, спадкоємцем якої згідно заповіту став позивач. Однак в зв`язку з тим, що правовстановлюючий документ на будинковолодіння відсутній державним нотаріусом позивачу було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину на житловий будинок, а тому позивач вимушений звернутися до суду з даним позовом. Позивач подав до суду заяву, якою позовні вимоги підтримав у повному обсязі, позов просив задоволити, а справу просив розглядати за його відсутності. Представник відповідача Заболотівської селищної ради в судове засідання не з`явився, подав до суду заяву, в якій просив справу розглядати за його відсутності, позовні вимоги визнав, проти позову не заперечив. Відповідно до ч.2 ст.197 ЦПК України фіксування судового засідання технічними засобами не проводилось. Суд, перевіривши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. З свідоцтва про народження Серія [NUMBER] , виданого на [PERSON] , слідує, що батьками останнього записано [PERSON] та [PERSON] . Постановою державного нотаріуса Першої Снятинської районної державної нотаріальної контори відмовлено [PERSON] , жителю [ADDRESS] , у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом після смерті матері [PERSON] , померлої [INFO] на житловий будинок [ADDRESS] . З довідки від 22.10.2020 р. № 1406/02-14, виданої першою Снятинською державною нотаріальною конторою, слідує, що спадкоємцем за заповітом до всього майна [PERSON] , померлої [INFO] , яка проживала в с. Ганьківці, Снятинського району, Івано-Франківської області є її син [PERSON] , [INFO] , житель [ADDRESS] . Інших спадкоємців немає. Згідно довідки від 16.03.2021 р. №232, слідує, що господарство за адресою: [ADDRESS] відносилося до суспільної групи «колгоспна». Станом на 15.04.1991 р. в даному господарстві були зареєстровані і проживали: [PERSON] , 1951 р.н. (померла [INFO] ), син [PERSON] , 1979 р.н. З довідки від 04.03.2021 р., слідує, що в господарстві по [ADDRESS] проживали і були зареєстровані на день смерті: [PERSON] , 1951 р.н. (померла [INFO] ), син [PERSON] , 1979 р.н. З дня смерті [PERSON] в управління спадковим майном вступив син [PERSON] в управління спадковим майном вступив [PERSON] , який проживав з матір`ю, проводив її похорон. Заповіт від імені [PERSON] посвідчення у виконкомі Ганьківської сільської ради 12.12.2013 р. по реєстру за №47. Згідно інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження обєктів нерухомого мана відсутні відомості щодо права власності на житловий будинок, що знаходиться в [ADDRESS] . З заповіту від 12.12.2013 р. посвідченого секретарем Ганьківської сільської ради слідує, що [PERSON] заповіла все своє майно на користь [PERSON] . З свідоцтва про смерть Серія [NUMBER] , виданого на [PERSON] слідує, що остання померла [INFO] . Відповідно до постанови Пленуму Верховного Суду України Про судову практику, у справах за позовами про захист права приватної власності від 22.12.1995 року № 20 із змінами і доповненнями, щодо роз`яснення ст.ст. 17, 18 ЗУ Про власність вбачається, що право власності на майно, яке належало колгоспному двору збереглося після припинення його існування, мають ті члени двору, котрі до 15 квітня 1991 року не втратили права на частку в його майні. Розмір частки члена двору визначається виходячи з рівності часток усіх його членів, включаючи неповнолітніх та непрацездатних. Відповідно до ст. 1261 ЦК України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. Із ч.1 ст. 1268 ЦК України вбачається, що спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її, а з ч.3 ст.1268 ЦК України слідує, що спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Згідно ст. 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Згідно ст. 392 ЦК України власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Відповідно до ч.1 ст.15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Згідно п.1 ч.2 ст.16 ЦК України, способами захисту цивільних прав та інтересів можуть бути, зокрема визнання права. За наведених обставин суд вважає, що відсутність правовстановлюючого документу не є підставою відмови у захисті права позивача, а тому на підставі вищенаведеного, суд вважає, що позивач набув право власності на житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами, що знаходяться по [ADDRESS] . На підставі наведеного, та ст. ст. 15, 16, 328, 392, 1218, 1233, 1261, 1268 ЦК України,

Outcome: approved