overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2018-07-24 00:00:00

Позивач звернулась до суду з позовом, в якому просить розірвати шлюб, укладений між сторонами і зареєстрований 11.08.1990, актовий запис №1746, посилаючись на те, що сторони припинили фактичні шлюбні відносини і подальше сумісне життя, примирення між сторонами не можливе. В судове засідання позивач не зявилася, надала заяву про розгляд справи без її участі, в якій не заперечувала проти заочного розгляду справи. Відповідач в судове засідання не зявився, хоча про час, день та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, відзив на позов не надав, а тому суд вважає за можливе вирішити спір без участі відповідача на підставі наявних у справі даних та доказів згідно ч. 4 ст. 223 ЦПК України. Дослідивши матеріали справи, з урахуванням меж заявлених позовних вимог, суд приходить до наступного висновку. Як встановлено у судовому засіданні, сторони зареєстрували шлюб 11.08.1990 року, відповідно до свідоцтва про укладення шлюбу, виданого Відділом запису актів громадянського стану Виконавчого комітету Житомирської міської ради народних депутатів, актовий запис №1746. Від шлюбу сторони неповнолітніх дітей не мають. Позивач та відповідач припинили шлюбні стосунки, спільно не проживають. Відносини, які склалися між позивачем та відповідачем привели до взаємного відчуження, згуби любові та поваги один до одного. Подальше спільне життя позивача та відповідача, як подружжя, і збереження шлюбу суперечило б інтересам позивача. Примирення між позивачем та відповідачем неможливе. Відповідно до ст. 112 СК України, суд, зясувавши фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя та постановлює рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Враховуючи вищенаведене, приймаючи до уваги, що сімейне життя сторін не склалося у звязку з відсутністю взаємопорозуміння, що призвело до втрати взаємних почуттів, поваги та любові один до одного, суд вважає можливим розірвати шлюб між ними.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2018-02-20 00:00:00

Позивач звернулась до суду з позовом, в якому просить розірвати шлюб, укладений між сторонами і зареєстрований 13.06.2006 року Відділом реєстрації актів цивільного стану Вінницького міського управління юстиції Вінницької області, актовий запис №770, посилаючись на те, що сторони припинили фактичні шлюбні відносини і подальше сумісне життя, примирення між сторонами не можливе. В судове засідання позивач не з'явилася, надала заяву про розгляд справи без її участі, позов підтримала та просила його задовольнити. Відповідач в судове засідання не з'явився, хоча про час, день та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, а тому суд вважає за можливе вирішити спір без участі відповідача на підставі наявних у справі даних та доказів згідно ч. 4 ст. 223 ЦПК України. Дослідивши матеріали справи, з урахуванням меж заявлених позовних вимог, суд приходить до наступного висновку. Як встановлено у судовому засіданні, сторони зареєстрували шлюб 13.05.2006 року, відповідно до свідоцтва про шлюб, виданого відділом реєстрації актів цивільного стану Вінницького міського управління юстиції Вінницької області, актовий запис №770. Від шлюбу сторони мають неповнолітнього сина [PERSON], [INFO]. Позивач та відповідач припинили шлюбні стосунки, спільно не проживають. Відносини, які склалися між позивачем та відповідачем привели до взаємного відчуження, згуби любові та поваги один до одного. Подальше спільне життя позивача та відповідача, як подружжя, і збереження шлюбу суперечило б інтересам позивача. Примирення між позивачем та відповідачем неможливе. Відповідно до ст. 112 СК України, суд, з'ясувавши фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя та постановлює рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Враховуючи вищенаведене, приймаючи до уваги, що сімейне життя сторін не склалося у зв'язку з відсутністю взаємопорозуміння, що призвело до втрати взаємних почуттів, поваги та любові один до одного, суд вважає можливим розірвати шлюб між ними.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2018-05-14 00:00:00

Позивач звернулась до суду з позовом, в якому просить розірвати шлюб, укладений між сторонами і зареєстрований 16.04.2008 року Виконавчим комітетом Степанівської сільської ради Ємільчинського району Житомирської області, посилаючись на те, що сторони припинили фактичні шлюбні відносини і подальше сумісне життя, примирення між сторонами не можливе. В судове засідання позивач не зявилася, надала заяву про розгляд справи без її участі, позов підтримала, просила його задовольнити та не заперечувала щодо вирішення справи в заочному порядку. Відповідач в судове засідання не зявився, хоча про час, день та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, а тому суд вважає за можливе вирішити спір без участі відповідача на підставі наявних у справі даних та доказів згідно ч. 4 ст. 223 ЦПК України. Дослідивши матеріали справи, з урахуванням меж заявлених позовних вимог, суд приходить до наступного висновку. Як встановлено у судовому засіданні, сторони зареєстрували шлюб 16.04.2008 року, відповідно до свідоцтва про шлюб, виданого Виконавчим комітетом Степанівської сільської ради Ємільчинського району Житомирської області, актовий запис №1. Від шлюбу сторони мають малолітнього сина [PERSON], [INFO]. Позивач та відповідач припинили шлюбні стосунки, спільно не проживають. Відносини, які склалися між позивачем та відповідачем привели до взаємного відчуження, згуби любові та поваги один до одного. Подальше спільне життя позивача та відповідача, як подружжя, і збереження шлюбу суперечило б інтересам позивача. Примирення між позивачем та відповідачем неможливе. Відповідно до ст. 112 СК України, суд, зясувавши фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя та постановлює рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Враховуючи вищенаведене, приймаючи до уваги, що сімейне життя сторін не склалося у звязку з відсутністю взаємопорозуміння, що призвело до втрати взаємних почуттів, поваги та любові один до одного, суд вважає можливим розірвати шлюб між ними .

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2018-05-14 00:00:00

Позивач звернулась до суду з позовом, в якому просить розірвати шлюб, укладений між сторонами і зареєстрований 16.11.2007 року Відділом реєстрації актів цивільного стану Житомирського міського управління юстиції, актовий запис №2437, посилаючись на те, що сторони припинили фактичні шлюбні відносини і подальше сумісне життя, примирення між сторонами не можливе. В судове засідання позивач не зявилася, надала заяву про розгляд справи без її участі, позов підтримала, просила його задовольнити та не заперечувала щодо вирішення справи в заочному порядку. Відповідач в судове засідання не зявився, хоча про час, день та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, а тому суд вважає за можливе вирішити спір без участі відповідача на підставі наявних у справі даних та доказів згідно ч. 4 ст. 223 ЦПК України. Дослідивши матеріали справи, з урахуванням меж заявлених позовних вимог, суд приходить до наступного висновку. Як встановлено у судовому засіданні, сторони зареєстрували шлюб 16.11.2007 року, відповідно до свідоцтва про шлюб, виданого Відділом реєстрації актів цивільного стану Житомирського міського управління юстиції, актовий запис №2437. Від шлюбу сторони мають двоє неповнолітніх дітей: [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO]. Позивач та відповідач припинили шлюбні стосунки, спільно не проживають. Відносини, які склалися між позивачем та відповідачем привели до взаємного відчуження, згуби любові та поваги один до одного. Подальше спільне життя позивача та відповідача, як подружжя, і збереження шлюбу суперечило б інтересам позивача. Примирення між позивачем та відповідачем неможливе. Відповідно до ст. 112 СК України, суд, зясувавши фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя та постановлює рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Враховуючи вищенаведене, приймаючи до уваги, що сімейне життя сторін не склалося у звязку з відсутністю взаємопорозуміння, що призвело до втрати взаємних почуттів, поваги та любові один до одного, суд вважає можливим розірвати шлюб між ними.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2018-03-22 00:00:00

Позивач звернулась до суду з позовом, в якому просить розірвати шлюб, укладений між сторонами і зареєстрований 17.11.2001 року виконкомом Потіївської сільської ради Радомишльського району Житомирської області та залишити неповнолітню доньку [PERSON], [INFO] на проживання з матірю, посилаючись на те, що сторони припинили фактичні шлюбні відносини і подальше сумісне життя та примирення між сторонами не можливе. В судовому засіданні позивач підтримала позов та просила його задовольнити з підстав, викладених у позовній заяві, а відповідач заперечував щодо задоволення позову. Вислухавши пояснення сторін та дослідивши матеріали справи, з урахуванням меж заявлених позовних вимог, суд приходить до наступного висновку. Як встановлено у судовому засіданні, сторони зареєстрували шлюб 17.11.2001 року, відповідно до свідоцтва про одруження, виданого виконкомом Потіївської сільської ради Радомишльського району Житомирської області, актовий запис №20. Від шлюбу сторони мають неповнолітню дочку [PERSON], [INFO]. Позивач та відповідач припинили шлюбні та сімейні стосунки, спільне господарство не ведеться. Відносини, які склалися між позивачем та відповідачем привели до взаємного відчуження, згуби любові та поваги один до одного. Подальше спільне життя позивача та відповідача, як подружжя, і збереження шлюбу суперечило б інтересам позивача. Примирення між позивачем та відповідачем неможливе, хоча строк для примирення їм надавався судом. Підстав, які б перешкоджали визначенню місця проживання неповнолітньої дочки з матірю, судом не встановлено. Відповідно до ст. 112 СК України, суд, зясувавши фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя та постановлює рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Враховуючи вищенаведене, приймаючи до уваги, що сімейне життя сторін не склалося у звязку з відсутністю взаємопорозуміння, що призвело до втрати взаємних почуттів, поваги та любові один до одного, суд вважає можливим розірвати шлюб між ними та залишити неповнолітню дочку на подальше проживання з матірю.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2018-03-11 00:00:00

Позивач звернулась до суду з позовом, в якому просить розірвати шлюб, укладений між сторонами і зареєстрований 19.03.1983 року Липненською сільською радою Любарського району Житомирської області, актовий запис №5, посилаючись на те, що сторони припинили фактичні шлюбні відносини і подальше сумісне життя та примирення між сторонами не можливе. В судове засідання позивач не зявилася, надала заяву про розгляд справи без її участі, позов підтримала, просила його задовольнити та не заперечувала щодо вирішення справи в заочному порядку. Відповідач в судове засідання не зявився, хоча про час, день та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, а тому суд вважає за можливе вирішити спір без участі відповідача на підставі наявних у справі даних та доказів згідно ч. 4 ст. 223 ЦПК України. Дослідивши матеріали справи, з урахуванням меж заявлених позовних вимог, суд приходить до наступного висновку. Як встановлено у судовому засіданні, сторони зареєстрували шлюб 19.03.1983 року, відповідно до свідоцтва про укладення шлюбу, виданого Липненською сільською Радою народних депутатів Любарського району Житомирської області, актовий запис №5. Від шлюбу сторони неповнолітніх дітей не мають. Позивач та відповідач припинили шлюбні та сімейні стосунки, спільного бюджету не мають. Відносини, які склалися між позивачем та відповідачем привели до взаємного відчуження, згуби любові та поваги один до одного. Подальше спільне життя позивача та відповідача, як подружжя, і збереження шлюбу суперечило б інтересам позивача. Примирення між позивачем та відповідачем неможливе. Відповідно до ст. 112 СК України, суд, зясувавши фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя та постановлює рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Враховуючи вищенаведене, приймаючи до уваги, що сімейне життя сторін не склалося у звязку з відсутністю взаємопорозуміння, що призвело до втрати взаємних почуттів, поваги та любові один до одного, суд вважає можливим розірвати шлюб між ними.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2018-05-31 00:00:00

Позивач звернулась до суду з позовом, в якому просить розірвати шлюб, укладений між сторонами і зареєстрований 21.07.2007 року Відділом реєстрації актів цивільного стану Любарського районного управління юстиції Житомирської області, актовий запис №44, посилаючись на те, що сторони припинили фактичні шлюбні відносини і подальше сумісне життя, примирення між сторонами не можливе. В судове засідання позивач не зявилася, в позовній заяві просила розглядати справу без її участі та покласти на неї судові витрати. Відповідач в судове засідання не зявився, хоча про час, день та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, в позовній заяві зазначив, що з її змістом ознайомлений, її зміст зрозумілий, претензій до змісту не має, а тому суд вважає за можливе вирішити спір без участі відповідача на підставі наявних у справі даних та доказів згідно ч. 4 ст. 223 ЦПК України. Дослідивши матеріали справи, з урахуванням меж заявлених позовних вимог, суд приходить до наступного висновку. Як встановлено у судовому засіданні, сторони зареєстрували шлюб 21.07.2007 року, відповідно до свідоцтва про шлюб, виданого Відділом реєстрації актів цивільного стану Любарського районного управління юстиції Головного управління юстиції у Житомирській області, актовий запис №44. Від шлюбу сторони мають неповнолітню дитину [PERSON], [INFO]. Позивач та відповідач припинили шлюбні стосунки, спільно не проживають. Відносини, які склалися між позивачем та відповідачем привели до взаємного відчуження, згуби любові та поваги один до одного. Подальше спільне життя позивача та відповідача, як подружжя, і збереження шлюбу суперечило б інтересам позивача. Примирення між позивачем та відповідачем неможливе. Відповідно до ст. 112 СК України, суд, зясувавши фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя та постановлює рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Враховуючи вищенаведене, приймаючи до уваги, що сімейне життя сторін не склалося у звязку з відсутністю взаємопорозуміння, що призвело до втрати взаємних почуттів, поваги та любові один до одного, суд вважає можливим розірвати шлюб між ними.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2018-01-02 00:00:00

Позивач звернулась до суду з позовом, в якому просить розірвати шлюб, укладений між сторонами і зареєстрований 21.09.1996 року Веселівською сільською радою Путивльського району Сумської області, актовий запис №6 та залишити проживати з позивачем неповнолітнього сина [PERSON], посилаючись на те, що сторони припинили фактичні шлюбні відносини і подальше сумісне життя, примирення між сторонами не можливе. В судове засідання позивач не з'явилася, надала заяву про розгляд справи без її участі, позов підтримала та просила його задовольнити. Відповідач в судове засідання повторно не з'явився, хоча про час, день та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, а тому суд вважає за можливе вирішити спір без участі відповідача на підставі наявних у справі даних та доказів згідно ч. 4 ст. 223 ЦПК України. Дослідивши матеріали справи, з урахуванням меж заявлених позовних вимог, суд приходить до наступного висновку. Як встановлено у судовому засіданні, сторони зареєстрували шлюб 21.09.1996 року, відповідно до свідоцтва про укладення шлюбу, виданого Веселівською сільською радою Путивльського району Сумської області, актовий запис №6. Від шлюбу сторони мають неповнолітнього сина [PERSON], [INFO]. В судовому засіданні 03.11.2017 року за клопотанням відповідача судом було встановлено сторонам строк для примирення, у зв'язку з чим оголошено перерву до 25.12.2017 року. Позивач та відповідач припинили шлюбні стосунки, спільно не проживають. Відносини, які склалися між позивачем та відповідачем привели до взаємного відчуження, згуби любові та поваги один до одного. Подальше спільне життя позивача та відповідача, як подружжя, і збереження шлюбу суперечило б інтересам позивача. Примирення між позивачем та відповідачем неможливе. Відповідно до ст. 112 СК України, суд, з'ясувавши фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя та постановлює рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Враховуючи вищенаведене, приймаючи до уваги, що сімейне життя сторін не склалося у зв'язку з відсутністю взаємопорозуміння, що призвело до втрати взаємних почуттів, поваги та любові один до одного, суд вважає можливим розірвати шлюб між ними.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2018-08-12 00:00:00

Позивач звернулась до суду з позовом, в якому просить розірвати шлюб, укладений між сторонами і зареєстрований 24.01.2014 року відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Житомирського міського управління юстиції у Житомирській області, актовий запис №79, посилаючись на те, що сторони припинили фактичні шлюбні відносини і подальше сумісне життя, примирення між сторонами не можливе. В судове засідання позивач не зявилася, надала заяву про розгляд справи без її участі, в якій не заперечувала проти заочного розгляду справи. Відповідач в судове засідання не зявився, хоча про час, день та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, відзив на позов не надав, а тому суд вважає за можливе вирішити спір без участі відповідача на підставі наявних у справі даних та доказів згідно ч. 4 ст. 223 ЦПК України. Дослідивши матеріали справи, з урахуванням меж заявлених позовних вимог, суд приходить до наступного висновку. Як встановлено у судовому засіданні, сторони зареєстрували шлюб 24.01.2014 року, відповідно до свідоцтва про шлюб, виданого Відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Житомирського міського управління юстиції у Житомирській області, актовий запис №79. Від шлюбу сторони мають малолітню дитину [PERSON], [INFO], яка проживає разом з матірю. Позивач та відповідач припинили шлюбні стосунки, спільно не проживають. Відносини, які склалися між позивачем та відповідачем привели до взаємного відчуження, згуби любові та поваги один до одного. Подальше спільне життя позивача та відповідача, як подружжя, і збереження шлюбу суперечило б інтересам позивача. Примирення між позивачем та відповідачем неможливе. Відповідно до ст. 112 СК України, суд, зясувавши фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя та постановлює рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Враховуючи вищенаведене, приймаючи до уваги, що сімейне життя сторін не склалося у звязку з відсутністю взаємопорозуміння, що призвело до втрати взаємних почуттів, поваги та любові один до одного, суд вважає можливим розірвати шлюб між ними та залишити дитину на подальше проживання з матірю.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2018-04-01 00:00:00

Позивач звернулась до суду з позовом, в якому просить розірвати шлюб, укладений між сторонами і зареєстрований 25.03.2011 року відділом державної реєстрації актів цивільного стану Житомирського міського управління юстиції у Житомирській області, актовий запис №368 та залишити малолітнього сина [PERSON] на подальше проживання з нею, посилаючись на те, що сторони припинили фактичні шлюбні відносини і подальше сумісне життя та примирення між сторонами не можливе. В судове засідання позивач не зявилася, надала заяву про розгляд справи без її участі, позов підтримала, просила його задовольнити та не заперечувала щодо вирішення справи в заочному порядку. Відповідач в судове засідання повторно не зявився, хоча про час, день та місце розгляду справи був повідомлений належним чином, а тому суд вважає за можливе вирішити спір без участі відповідача на підставі наявних у справі даних та доказів згідно ч. 4 ст. 223 ЦПК України. Дослідивши матеріали справи, з урахуванням меж заявлених позовних вимог, суд приходить до наступного висновку. Як встановлено у судовому засіданні, сторони зареєстрували шлюб 25.03.2011 року, відповідно до свідоцтва про шлюб, виданого Відділом державної реєстрації актів цивільного стану Житомирського міського управління юстиції, актовий запис №368. Від шлюбу у сторін є малолітній син [PERSON], [INFO]. Позивач та відповідач припинили шлюбні та сімейні стосунки, спільного бюджету не мають. Відносини, які склалися між позивачем та відповідачем привели до взаємного відчуження, згуби любові та поваги один до одного. Подальше спільне життя позивача та відповідача, як подружжя, і збереження шлюбу суперечило б інтересам позивача. Примирення між позивачем та відповідачем неможливе. Обставин, які б перешкоджали визначенню місця проживання дитини з матірю, судом не встановлено. Відповідно до ст. 112 СК України, суд, зясувавши фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя та постановлює рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Враховуючи вищенаведене, приймаючи до уваги, що сімейне життя сторін не склалося у звязку з відсутністю взаємопорозуміння, що призвело до втрати взаємних почуттів, поваги та любові один до одного, суд вважає можливим розірвати шлюб між ними.

Outcome: approved