Jurisdiction: civil
Date: 2018-10-17 00:00:00

Позивач звернулась до відповідача з позовною заявою, в якій просила визнати відповідача таким, що втратив право користування житловим приміщенням, а саме будинком №172-а по вул. Ізмайлівська у м. Дніпро, та зняти його з реєстраційного обліку за вказаною адресою, а також стягнути з відповідача витрати зі сплати судового збору. В обґрунтування позовних вимог зазначила, що вона є власником домоволодіння №172-а по вул. Ізмайлівська у м. Дніпро. Згідно довідки №13257 від 13 серпня 2018 року про склад сімї, зареєстрованими за вказаною адресою є позивач, її чоловік та відповідач. Відповідач не перебуває в Україні вже більше року, проживає за кордоном та не планує повертатись. З огляду на постійне проживання в іншій країні відповідач не приймає участі у сплаті комунальних послуг, утримання домоволодіння та здійсненні поточних або капітальних ремонтних роботах. Відповідач не здійснює жодних дій спрямованих на самостійне вирішення питання щодо зняття себе з реєстрації. На підставі викладеного позивач вимушена звернутися до суду з даним позовом. У судовому засіданні представник позивача [PERSON] позовні вимоги підтримав та просив позов задовольнити. \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ Відповідач у судове засідання не зявився, про дату, час і місце розгляду справи був повідомлений належним чином, причини неявки суду не повідомив, клопотань про відкладення розгляду справи чи про розгляд справи у його відсутність, а також відзив не подавав, у звязку із чим, суд, враховуючи згоду позивача, ухвалив відповідно до ст. 280 ЦПК України проводити заочний розгляд справи з ухваленням заочного рішення суду. Представник третьої особи Департаменту адміністративних послуг та дозвільних процедур Дніпровської міської ради у судове засідання не зявився, про час і місце судового розгляду повідомлений належним чином, до початку судового засідання надав заяву про розгляд справи у його відсутності. Вислухавши представника позивача [PERSON], свідків [PERSON] та [PERSON], дослідивши докази в їх сукупності, судом встановлені наступні фактичні обставини. Позивач є власником домоволодіння №172-а по вул. Ізмайлівська у м. Дніпро (а.с.21-25, 52). Згідно довідки про склад сімї або зареєстрованих у житловому приміщенні/будинку осіб №13257 від 13 серпня 2018 року, за адресою: вул. Ізмайлівська, буд.172-а у м. Дніпро, зареєстровані позивач, відповідач та [PERSON] (а.с.32). Також довідкою, наданою адресно-довідковим підрозділом ГУДМС УДМС України в Дніпропетровській області від 23 серпня 2018 року, встановлено, що відповідач [PERSON], [INFO], з 26 березня 2011 року зареєстрований за адресою: [INFO] (а.с.60). У відповідності до ст. 321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Особа може бути позбавлена права власності або обмежена у його здійсненні лише у випадках і в порядку, встановлених законом. Згідно зі ст. 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном. Статтею 150 ЖК України передбачено, що громадяни, які мають у приватній власності будинок (частину будинку), квартиру, користуються ним (нею) для особистого проживання і проживання членів їх сімей і мають право розпоряджатися цією власністю на свій розсуд: продавати, дарувати, заповідати, здавати в оренду, обмінювати, закладати, укладати інші не заборонені законом угоди. Відповідно до ч. 2\~ст. 405 ЦК України, член сім'ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім'ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом. Допитаний у судовому засіданні в якості свідка [PERSON] пояснив, що він є чоловіком позивача та батьком відповідача. Відповідач у 2013 році виїхав до держави Ізраїль та живе там до сьогоднішнього часу, має там сімю, прийняв іноземне громадянство та приїхати до України не може, проти його зняття з реєстраційного обліку не заперечує. Свідок [PERSON] зазначив, що він є сусідом позивача та проживає у [INFO]. Зазначив, що син позивача з 2013 року не проживає разом із батьками, знає, що зараз він проживає у державі Ізраїль та в нього там є сімя. Речей або інших предметів, які можуть належати відповідачу у будинку не бачив, а також про випадки перешкоджання відповідачу проживати в будинку позивача не знає. Актом про не проживання особи від 10 жовтня 2018 року, встановлено, що відповідач за адресою: м. Дніпро, вул. Ізмайлівська, буд.172а, з 2013 року не проживає (а.с.79). Дослідженими в судовому засіданні доказами поважні причини відсутності відповідача за місцем реєстрації не встановлені. Таким чином, виходячи з вищевикладеного, суд приходить до висновку про те, що відповідач не проживає в спірному житловому приміщенні понад один рік без поважних причин, спроб вселитися не робив і ніхто не перешкоджав його проживанню або вселенню до нього, а тому вимоги позивача щодо визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням є законними та обґрунтованими. Стосовно позовних вимог в частині зняття відповідача з реєстраційного обліку суд зазначає наступне. Відповідно до статті 7 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» зняття з реєстрації місця проживання здійснюється на підставі заяви особи або її представника, що подається до органу реєстрації; судового рішення, яке набрало законної сили, про позбавлення права власності на житлове приміщення або права користування житловим приміщенням, про виселення, про визнання особи безвісно відсутньою або оголошення її померлою; свідоцтва про смерть; паспорта або паспортного документа, що надійшов з органу державної реєстрації актів цивільного стану, або документа про смерть, виданого компетентним органом іноземної держави, легалізованого в установленому порядку; інших документів, які свідчать про припинення: підстав для перебування на території України іноземців та осіб без громадянства; підстав для проживання або перебування особи у спеціалізованій соціальній установі, закладі соціального обслуговування та соціального захисту; підстав на право користування житловим приміщенням. Таким чином, враховуючи, що відповідно до статті 7 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» судове рішення, яке набрало законної сили, про позбавлення права користування житловим приміщенням і є підставою для такого зняття відповідача з реєстраційного обліку, та те, що позивач позов до Департаменту адміністративних послуг та дозвільних процедур Дніпровської міської ради не предявила, позовні вимоги про зняття відповідача з реєстраційного обліку задоволенню не підлягають. Згідно зі ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог, а тому з відповідача на користь позивача підлягає\~стягненню сума судового збору у\~розмірі 704,80 грн.

Outcome: partial