Jurisdiction: civil
Date: 2021-08-16 00:00:00

Позивач звернувся із вказаним позовом до суду, посилаючись в його обґрунтування на те, що 30 березня 2021 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Григорян Д.Г. вчинено виконавчий напис № 2856 про стягнення заборгованості з позивача в сумі 22906 грн. на користь ТОВ «ФК «Фінанс Інновація», про що він дізнався із постанови приватного виконавця від 12 травня 2021 року про звернення стягнення на заробітну плату, яку для примусового виконання направлено за місцем роботи боржника. Підставою для видачі виконавчого напису нотаріусу стало стягнення боргу за кредитним договором № 201028-23664-3 від 28 жовтня 2020 року про отримання кредиту в сумі 4000 грн. Вказав, що позивач жодного кредитного договору із відповідачем не укладав. Відповідно до положень ст. ст. 87, 88 Закону України «Про нотаріат», для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи документах, що встановлюють заборгованість. Перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів встановлюється Кабінетом Міністрів України. Нотаріус вчиняє виконавчі написи, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальне боржника перед стягувачем та за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не біль трьох років, а у відносинах між підприємствами, установами та організаціями - не більше одного року. Вчиняючи виконавчий напис, нотаріус не врахував та не перевірив факту наявності чи відсутності спору щодо заборгованості, чим порушив приписи ст.88 ЗУ «Про нотаріат». Розрахунок розміру невиконаних зобов`язань за кредитним договором, суми боргу за тілом кредиту, відсотків за користування кредитом у виконавчому напису незаконно підвищені, тому така сума не має ознак безспірності. Таким чином просив суд визнати таким, що не підлягає виконанню виконавчий напис від 30 березня 2021 року, вчинений приватним нотаріусом Баршацьким Ігорем Вікторовичем, реєстр № 7146, про стягнення з Григорян Д.Г. на користь ТОВ «ФК «Фінанс Інновація» заборгованості за кредитним договором в загальному розмірі 22906 грн. Не погоджуючись із заявленими вимогами представник відповідача подав суду відзив, де вказував, що за укладеним договором № 201028-23664-3 від 28 жовтня 2020 року позивач отримав кредит у розмірі 4000 грн. строком на 10 днів зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 1,7 % від суми кредиту за кожен день користування та 3,5 % від залишку суми кредиту за кожен день прострочення терміну повернення кредиту. Укладений кредитний договір не відноситься до споживчого кредитування, оскільки відповідно до ч.2 ст.3 Закону України «Про споживче кредитування», дія даного закону не поширюється на: кредитні договори, загальний розмір кредиту за якими не перевищує однієї мінімальної заробітної плати, встановленої на день укладення кредитного договору. Кредитний договір був укладений в електронному вигляді шляхом реєстрації позивача на веб-сайті в мережі Інтернет https://monetka.ua та підписання Кредитного договору електронним підписом з одноразовим ідентифікатором. Одноразовий ідентифікатор 550677 був направлений позивачу на його мобільний номер [NUMBER] 28 жовтня 2020 року о 13 год. 39 хв. 10 сек., який вказувався при реєстрації. Кредитний договір був підписаний позивачем 28 жовтня 2020 року о 13 год. 39 хв. 42 сек. шляхом введення одноразового ідентифікатора 550677 в особистому кабінеті на веб-сайті в мережі Інтернет https://monetka.ua. Кредитні кошти були відправлені [PERSON] на його платіжну карту АТ КБ«Приватбанк», що підтверджується чеком №291628456 від 28 жовтня 2020 року. Зазначає, що процентна ставка за користування кредитними коштами, вказаними у п.1.2 та п.3.3 Кредитного договору не змінювалася відповідачем в односторонньому порядку. Позивач не повернув своєчасно відповідачу суму кредиту та нараховані відсотки для погашення заборгованості за кредитом відповідно до умов кредитного договору. Не виконуючи належним чином зобов`язання, позивач порушив умови договору, внаслідок чого станом на 11 серпня 2021 року утворилася заборгованість у розмірі 22906,00 грн.:4000,00 грн. - прострочена заборгованості; 17956,00 грн. - заборгованість по процентам за користування кредитом;950,00 грн. - заборгованість по витратам за вчинення виконавчого напису нотаріуса. Станом на 15 березня 2021 року нарахування процентів позивачу було зупинено та зафіксовано розмір заборгованості, розмір заборгованості не змінився з дати вчинення виконавчого напису. Просить суд відмовити у задоволенні вимог [PERSON] в повному обсязі. Позивач надав заяву з проханням вирішити спір за його відсутності, задовольнивши заявлені позовні вимоги. Представник відповідача, ТОВ «ФК «Фінанс Інновація», у судове засідання не з`явився, у відзиві на позов зазначив про розгляд справи за його відсутністю. Треті особи, приватний нотаріус Григорян Д.Г. та приватний виконавець Єфіменко Д.О., у судове засідання також не з`явились, будучи повідомленими про час та місце слухання справи належним чином. Суд, дослідивши матеріали справи, дійшов висновку, що заявлені позовні вимоги є такими, що підлягають задоволенню, виходячи з наступних підстав. Суд встановив, що 30 березня 2021 року приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Григорян Д.Г. видав на підставі п. 2 «Переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться в безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів», затверджених Постановою Кабінету Міністрів України від 29 червня 1999 року № 1172, виконавчий напис, реєстр № 2856, за яким з [PERSON] , [INFO] , за кредитним договором № 201028-23664-3 від 28 жовтня 2020 року, укладеним з ТОВ «ФК «Фінанс Інновація», на користь ТОВ «ФК «Фінанс Інновація» звернуто стягнення на заборгованість за період з 14 листопада 2020 року по 25 березня 2021 року на суму 21956 грн., а також 1200 грн. за вчинення виконавчого напису нотаріусом, які підлягають стягненню з боржника на користь стягувача в загальному розмірі 22906 грн. Суд також встановив, що на підставі заяви представника стягувача приватним виконавцем виконавчого округу міста Київ Єфіменко Д. О. було 15 квітня 2021 року постановою відкрито виконавче провадження № 65169494 про примусове виконання виконавчого напису приватного нотаріусу Київського міського нотаріального округу м. Києва Григорян Д.Г. від 30 березня 2021 року, реєстр № 2856, а також постановою від 12 травня 2021 року, якою звернуто стягнення на заробітну плату [PERSON] та постановою від 15 квітня 2021 року про арешт коштів боржника. Згідно зі ст. 87 Закону України «Про нотаріат» для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість. Перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів, встановлюється Кабінетом Міністрів України. За пп. 3.2, 3.5 п. 3 Глави 16 розділу ІІ Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затверджених Наказом Міністерства юстиції України від 22 лютого 2012 року № 296/5, безспірність заборгованості підтверджують документи, передбачені Переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 29 червня 1999 року № 1172 (далі - Перелік документів). При вчиненні виконавчого напису нотаріус повинен перевірити, чи подано на обґрунтування стягнення документи, зазначені у вказаному Переліку документів. Суд зазначає, що відповідно до п. 1 «Переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів», затвердженому постановою Кабінету Міністрів України від 29 червня 1999 року № 1172 (в редакції до 26 листопада 2014 року), документами, за якими стягнення заборгованості проводиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, є нотаріально посвідчені угоди, що передбачають сплату грошових сум, передачу або повернення майна, а також право звернення стягнення на заставлене майно. При цьому для одержання виконавчого напису подаються: а) оригінал нотаріально посвідченої угоди; б) документи, що підтверджують безспірність заборгованості боржника та встановлюють прострочення виконання зобов`язання. Натомість, постановою Кабінету Міністрів України від 26 листопада 2014 року № 662 до постанови Кабінету Міністрів України від 29 червня 1999 року № 1172 були внесені зміни. Однак, постановою Київського апеляційного адміністративного суду від 22 лютого 2017 року по справі № 826/20084/14 було визнано незаконною та не чинною постанову Кабінету Міністрів України від 26 листопада 2014 року № 662 «Про внесення змін до переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів» в частині внесених змін, зокрема, розділ 2, за яким внесено до такого «Переліку документів» «кредитні договори, за якими боржниками допущено прострочення платежів за зобов`язаннями, для одержання виконавчого напису за якими додаються: а) оригінал кредитного договору; б) засвідчена стягувачем виписка з рахунка боржника із зазначенням суми заборгованості та строків її погашення з відміткою стягувача про непогашення заборгованості.» При цьому ухвалою від 1 листопада 2017 року Вищого адміністративного суду України постанову Київського апеляційного адміністративного суду від 22 лютого 2017 року залишено без змін. Суд відмічає, що оскаржений виконавчий напис вчинений приватним нотаріусом 30.03.2021, тобто після набрання законної сили постановою Київського апеляційного адміністративного суду від 22.02.2017 у справі № 826/20084/14. Таким чином суд встановив, що для видачі виконавчого напису нотаріусу відповідно до «Переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів», документами, за якими стягнення заборгованості проводиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, є саме нотаріально посвідчені кредитні угоди, що передбачають сплату грошових сум, передачу або повернення майна, а також право звернення стягнення на заставлене майно, які для одержання виконавчого напису повинні подаватися нотаріусу в оригіналі разом із документами, що підтверджують безспірність заборгованості боржника та встановлюють прострочення виконання зобов`язання. Аналогічна правова позиція була викладена Великою Палатою Верховного Суду у постанові від 20 червня 2018 року по справі № 826/20084/14. Також суд зазначає, що на підставі ст. 88 Закону України «Про нотаріат» нотаріус вчиняє виконавчі написи, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем та за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років. Отже, відповідне право стягувача, за захистом якого він звернувся до нотаріуса, повинно існувати на момент звернення, а безспірність заборгованості чи іншої відповідальності боржника є обов`язковою умовою вчинення нотаріусом виконавчого напису. Тобто сам по собі цей факт подання стягувачем відповідних документів нотаріусу не свідчить про відсутність спору стосовно заборгованості. Таким чином суд при вирішенні спору про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, не повинен обмежуватися лише перевіркою додержання нотаріусом формальних процедур, оскільки суд повинен установити чи мав на момент вчинення нотаріусом виконавчого напису боржник безспірну заборгованість перед стягувачем. Аналогічна правова позиція була викладена Верховним Судом у постанові від 23 січня 2018 року по справі № 310/9293/15 а також Великою Палатою Верховного Суду у постановах від 16 травня 2018 року по справі № 320/8269/15-ц, від 27 березня 2019 року по справі № 137/1666/16-ц та від 2 липня 2019 року по справі № 916/3006/17. Суд зазначає, що нотаріус вирішує питання про вчинення виконавчого напису на підставі документів, наданих лише стягувачем, тому не зобов`язаний запитувати та одержувати пояснення боржника з приводу заборгованості для підтвердження чи спростування її безспірності. Таким чином суд робить висновок, враховуючи положення ст. 15, 16, 18 ЦК України та ст. 87, 88 Закону України «Про нотаріат», що захист цивільних прав шляхом вчинення нотаріусом виконавчого напису полягає в тому, що нотаріус підтверджує наявне у стягувача право на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна. В свою чергу, боржник, який так само має право на захист свого цивільного права, в судовому порядку може оспорювати вчинений нотаріусом виконавчий напис: 1) з підстав порушення нотаріусом процедури його вчинення; 2) а також з підстав неправомірності вимог стягувача (повністю чи в частині розміру заборгованості або спливу строків давності за вимогами у повному обсязі чи в їх частині), з якими той звернувся до нотаріуса для вчиненням виконавчого напису. Отже, порушення нотаріусом порядку вчинення виконавчого напису є самостійною і достатньою підставою для визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню. Зважаючи на наведене, суд не вбачає необхідності вдаватись до вирішення питання про безспірність вимог ТОВ «ФК «Фінанс Інновація». Аналогічна правова позиція була викладена Великою Палатою Верховного Суду у постанові від 23 червня 2020 року по справі № 645/1979/15-ц. В матеріалах справи відсутні докази того, що укладений між Товариством та позивачем кредитний договір, який наданий нотаріусу для вчинення виконавчого напису, був посвідчений нотаріально, тому вказані обставини є ще однією підставою для визнання виконавчого напису нотаріуса таким, що не підлягає виконанню, саме у зв`язку з недотриманням умов вчинення виконавчого напису щодо подання стягувачем документів на підтвердження безспірної заборгованості боржника. Аналогічна правова позиція викладена у постанові Верховного Суду № 172/1652/18 від 21 жовтня 2020 року. Таким чином, встановивши факт порушення приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу м. Києва Григорян Д.Г. процедури вчинення виконавчого напису від 30 березня 2021 року, реєстр № 2856, за яким з [PERSON] за кредитним договором № 201028-23664-3 від 28 жовтня 2020 року, укладеним з ТОВ «ФК «Фінанс Інновація», на користь ТОВ «ФК «Фінанс Інновація» звернуто стягнення на заборгованість у сумі 22906 грн., то вказане є самостійною та достатньою підставою для визнання зазначеного виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню. На підставі переліченого заявлені позовні вимоги [PERSON] підлягають задоволенню шляхом визнання таким, що не підлягає виконанню, виконавчий напис, вчинений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу м. Києва Григорян Д.Г. від 30 березня 2021 року, реєстр №2856. Відповідно до п. 6 ч. 1 ст. 264 ЦПК України під час ухвалення рішення суд вирішує питання як розподілити судові витрати між сторонами. Згідно з ч. 1 ст. 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Як зазначено у п. 1 ч. 2 ст. 141 ЦПК України, судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються у разі задоволення позову - на відповідача. Відповідно до ст.141 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягають стягненню судові витрати по оплаті судового збору за подання позовної в сумі 908 гривень та за подання заяви про забезпечення позову в сумі 454 грн.

Outcome: approved