Jurisdiction: civil
Date: 2015-04-05 00:00:00

Позивач звернувся із позовом до відповідача про розірвання шлюбу в якому зазначив, що 14.10.2011 року він зареєстрував шлюб з відповідачем. Від зареєстрованого шлюбу [INFO] року у сторін народилася дитина - [PERSON], яка проживає разом із позивачем. Позивач вважає, що подальше спільне проживання з відповідачем та збереження шлюбу є неможливим у зв?язку з тим, що між сторонами відсутнє взаєморозуміння, мають різні погляди на життя. У зв'язку із вказаними вище підставами просив розірвати шлюб між ними. Позивач в судове засідання не з'явився, про час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, через канцелярію суду від нього надійшла заява про розгляд справи за його відсутності із зазначенням, що він не заперечує проти заочного розгляду справи. Відповідач в судове засідання не з'явився, про час та місце розгляду справи повідомлявся, про причини неявки не повідомив, явку представника не забезпечив. За наявності зазначеної вище заяви позивача, суд вважає за можливе розглянути справу за відсутності учасників процесу. Вивчивши надані письмові докази у їх сукупності, суд дійшов до висновку, що заявлений позов є законним, обґрунтованим та таким, що підлягає задоволенню в повному обсязі з наступних підстав. Як вбачається із матеріалів справи, 14.10.2011 року відділом РАЦС Ровенівського міського управління юстиції Луганської області був зареєстрований шлюб між позивачем та відповідачем, про що зроблено відповідний актовий запис № 251. Від зареєстрованого шлюбу [INFO] року у сторін народилася дитина - [PERSON], яка проживає разом із позивачем. Сторони спільного господарства не ведуть, стосунків не підтримують, разом не проживають, тому шлюб носить лише формальний характер. Згідно ч. 3 ст. 105 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до статті 110 цього Кодексу. Відповідно до ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Згідно ст. 24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Як вбачається з пояснень позивача, почуття любові та поваги між сторонами зникли, тому збереження шлюбу суперечило б їх інтересам. Враховуючи особливий характер сімейних відносин, зважаючи на норми ст. ст. 111, 112 СК України так як фактично шлюбні відносини між подружжям припинені, суд вважає примирення сторін неможливим. Оскільки подальше спільне життя подружжя і збереження сім'ї є неможливим і суперечить інтересам позивача, позовні вимоги позивача підлягають задоволенню. Згідно ч. 2 ст. 114 СК України у разі розірвання шлюбу судом шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу. Відповідно до ст. 113 СК України особа, яка змінила своє прізвище у зв'язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Позивач вказує на те, що він бажає відновити своє дошлюбне прізвище - [PERSON]. На підставі викладеного,

Outcome: approved