Jurisdiction: civil
Date: 2017-08-30 00:00:00

Позивач звернулась до суду з позовом до [PERSON] про усунення перешкод у користуванні будинком шляхом визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням, вказавши в позовній заяві, що вона є єдиною власницею житлового будинку № 40 по вулиці Заводській в селі Спасівка Вільнянського району Запорізької області та постійно проживає в зазначеному будинку разом з сином [PERSON], [INFO], та донькою [PERSON], [INFO]. Наприкінці 2016 року позивачці стало відомо, що в належному їй будинку також зареєстрована їй онука [PERSON], 1996 року, яка з 2000 року в даному будинку фактично не проживає. Крім того, згідно повідомлення Павлівської сільської ради Вільнянського району Запорізької області, [PERSON] була зареєстрована сільською радою за місцем реєстрації її батька [PERSON] після реєстрації її народження. Проте, [PERSON] була прописана в житловому будинку № 40 по вулиці Заводській в селі Спасівка Вільнянського району Запорізької області без згоди власника будинку [PERSON], а також без згоди батька дитини [PERSON] Відповідачка [PERSON] не проживає за вищевказаною адресою з 2000 року, а саме з того часу, коли її мати забрала та пішла жити окремо, створивши нову родину. Наявність зазначеної реєстрації [PERSON] в житловому будинку створює позивачці перешкоди у вільному користуванні та розпоряджанні своїм житлом на власний розсуд, зокрема така реєстрація може перешкоджати в отриманні пільг та соціальної допомоги, оскільки для цього необхідні відомості про доходи всіх членів родини. У звязку з чим вона змушена звернутись до суду з вказаним позовом. Представник позивача надала до суду заяву про розгляд справи без її участі та участі позивача, позов підтримують в повному обсязі, просять суд задовольнити його на тих підставах, що в ньому зазначені, проти заочного розгляду справи не заперечують. Відповідач в судове засідання не зявилася, про час та місце слухання справи була повідомлена належним чином, відповідно до ст. ст. 74, 76 ЦПК України, причини неявки суду не повідомила, своїх заперечень не надала. Згідно ч. 1 ст. 224 ЦПК України у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності або якщо повідомлені ним причини неявки визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. За згодою позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи. Заступник сільського голови Павлівської сільської ради Вільнянського району Запорізької області надав до суду заяву про розгляд справи без участі представника сільської ради, при цьому зазначив, що покладається на розсуд суду. Суд, вивчивши матеріали справи, встановивши обставини справи та перевіривши їх доказами, вважає, що позов підлягає задоволенню за наступних підстав. У судовому засіданні встановлено наступне. [PERSON] є власником будинку № 40 по вулиці Заводській в селі Спасівка Вільнянського району Запорізької області (а.с. 6). У вказаному будинку зареєстровані четверо громадян, а саме: позивач [PERSON], її син [PERSON], [INFO], її донька [PERSON], [INFO], та її онука, відповідач по справі, [PERSON], [INFO] (а.с. 8). В судовому засіданні було зясовано, що відповідач є зареєстрованою в будинку позивача, але не проживає в ньому з 2000 року по теперішній час, що підтверджується актом обстеження житлово-побутових умов позивача № б/н від 03.03.2017 року (а.с. 10). Відповідно до ст. 156 ЖК України члени сімї власника житлового будинку (квартири), які не проживають разом з ним в будинку (квартири), що йому належить, користується жилим приміщенням нарівні з власником будинку (квартири), якщо при їх вселенні не було іншої угоди про порядок користування цим приміщенням. До членів сімї власника будинку (квартири) належать особи, зазначені в частині другій статті 64 цього Кодексу. Припинення сімейних відносин з власником будинку (квартири) не позбавляє їх права користування займаним приміщенням. Відповідно до вимог ст. 405 ЦК України члени сімї власника житла, які проживають разом з ним, мають право на користування житловим приміщенням, відповідно до закону житлове приміщення, яке вони мають право займати визначається його власником. Член сімї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сімї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом. Конституцією України (ст. 41) та ст.1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, до якої Україна приєдналася 17 липня 1997 року відповідно до Закону України «Про ратифікацію Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, Першого протоколу та протоколів № 2,4, 7 та 11 до Конвенції» від 17 липня 1997 р. № 475\\97-ВР, закріплено принцип непорушності права приватної власності, який означає право особи на безперешкодне користування своїм майном та закріплює право власника володіти, користуватися і розпоряджатися належним йому майном, на власний розсуд вчиняти щодо свого майна будь-які угоди, відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб (статті 316, 317, 319, 321 ЦК України). Враховуючи, що відповідачка понад рік у зазначеному будинку не проживає без поважних причин, суд приходить до висновку, що вона втратила право на користування житловим приміщенням. На підставі наданих позивачем доказів суд приходить до висновку, що реєстрація місця проживання відповідача в будинку № 40 по вулиці Заводській в селі Спасівка Вільнянського району Запорізької області створює для позивача перешкоди у здійсненні нею права власності, користування і розпорядження належним їй жилим приміщенням, а тому порушене право підлягає захисту. На підставі викладеного,

Outcome: approved