Jurisdiction: civil
Date: 2019-08-13 00:00:00

позивач звернулась до суду з позовом до відповідача про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням та зняття з реєстраційного обліку, в обгрунтування позовних вимог зазначила наступне. Згідно свідоцтва про право власності на житло від 26.06.2006 року позивачу на праві приватної власності належить квартира [ADDRESS] . На сьогоднішній день у даній квартирі зареєстровані: позивач та її син - [PERSON] (відповідач по справі). Відповідач у квартирі зареєстрований, однак з 1991 року не проживає в ній, у витратах на утримання квартири участі не приймає. Відповідач не проживає на території України з 1991 року, а 22.02.1996 року став громадянином Російської Федерації, що підтверджується довідкою про набуття громадянства. Позивач позбавлений можливості вільно користуватися своєю власністю, оскільки реєстрація відповідача у квартирі збільшує тягар по сплаті житлово-комунальних послуг, створює для позивача фінансові трудності. З цих підстав, просить визнати [PERSON] , таким що втратив право користування житловим приміщенням, а саме квартирою [ADDRESS] та зняти його з реєстраційного обліку. Позивач у судове засідання не з`явився про день, час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином, звернувся до суду з заявою, в якій просив позовні вимоги задовольнити, розглянути справу у його відсутності та не заперечував проти заочного розгляду справи. Відповідач в судове засідання не з`явився, про день, час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином, причини неявки суду невідомі. Суд вважає за можливе розглянути справу у відповідності до ст.ст.280,281 ЦПК України на підставі наявних у справі доказів, оскільки позивач не заперечує проти заочного розгляду справи, а від відповідача, який належним чином повідомлений про час і місце розгляду справи, відомостей про причини неявки не надійшло. Суд вважає можливим розглядати справу у відсутності осіб, які беруть участь у справі. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню частково з наступних підстав. Згідно свідоцтва про право власності на житло від 26.06.2006 року [PERSON] на праві приватної власності належить квартира [ADDRESS] (а.с.9). На сьогоднішній день у даній квартирі зареєстровані: позивач та її син [PERSON] (відповідач по справі). Відповідач у квартирі зареєстрований, однак з 1991 року не проживає в ній, у витратах на утримання квартири участі не приймає. Згідно акту ЖБК «Зірка» від 13.03.2019 року вбачається, що [PERSON] , з 01.09.1991 року не проживає за адресою: [ADDRESS] та його особисті речі в квартирі відсутні (а.с.10) Згідно довідки ЖБК «Зірка» від 11.09.2018 №15 вбачається, що [PERSON] , дійсно не проживає за адресою: [ADDRESS] з 1991 року та по теперішній час (а.с.11). Відповідач не проживає на території України з 1991 року, а 22.02.1996 року став громадянином Російської Федерації, що підтверджується довідкою про набуття громадянства (а.с.12). Позивач позбавлений можливості вільно користуватися своєю власністю, оскільки реєстрація відповідача у квартирі збільшує тягар по сплаті житлово-комунальних послуг, створює для позивача фінансові трудності. Згідно ст.150 ЖК УРСР, громадяни, які мають у приватній власності квартиру, користуються нею для особистого проживання і мають право розпоряджатись цією власністю на власний розсуд. Згідно ст.317 ЦК України власникові належать права володіння, користування та розпорядження своїм майном. Згідно ст.319 ЦК України, власник володіє, користується та розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Усім власникам забезпечуються рівні умови здійснення своїх прав. Згідно ст.321 ЦК України, право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Згідно ч.1 ст.383 ЦК України, власник житлового будинку, квартири має право використовувати помешкання для власного проживання, проживання членів своєї сім`ї, інших осіб і не має права використовувати його для промислового виробництва. Згідно ст.7 ЖК УРСР, зняття з реєстрації місця проживання особи здійснюється на підставі: судового рішення, яке набрало законної сили, про позбавлення права власності на житлове приміщення або права користування житловим приміщенням, про виселення, про визнання особи безвісно відсутньою або оголошення її померлою, а тому рішення суду про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням є бузумовною підставою для зняття її з реєстраційного обліку органами державної міграційної служби, до дискреційних повноважень яких віднесено вирішення даного питання. Згідно ч.2 ст. 405 ЦК України, член сім`ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім`ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом. Враховуючи те, що відповідач в спірній квартирі не проживає понад один рік суд вважає, що [PERSON] втратив право користування квартирою [ADDRESS] , що свідчить про обгрунтованість позовних вимог в цій частині і необхідність їх задоволення судом. Суд не вбачає підстав для задоволення позовних вимог в частині зняття відповідача з реєстраційного обліку в спірній квартирі. На підставі ст.ст.7,150 ЖК УРСР,

Outcome: partial