Jurisdiction: civil
Date: 2021-10-11 00:00:00

Позивач звернулась до Індустріального районного суду м. Дніпропетровська з позовом до [PERSON] про визначення порядку спілкування та участі у вихованні малолітньої дитини. Обґрунтовуючи позов позивач зазначила, що з 21.09.2018 року вона перебуває у зареєстрованому шлюбі з відповідачем. Від шлюбу сторони мають спільну дитину [PERSON] , [INFO] . Позивач та відповідач проживають окремо, при цьому дитина проживає з позивачем, однак сторони до теперішнього часу не дійшли згоди щодо порядку участі відповідача у вихованні та спілкуванні з дитиною. Враховуючи зазначене, позивач просить встановити порядок участі та спілкування відповідача у вихованні з дитиною, таким чином: два рази на тиждень щовівторка та щоп`ятниці з 10:00 години до 11:30 години, за місцем проживання дитини у присутності матері та за попереднім погодженням з нею. Згідно протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями визначено суддю Мачуського О.М. для розгляду справи. Ухвалою судді Індустріального районного суду м. Дніпропетровська Мачуського О.М. від 28 січня 2021 року позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі в порядку загального позовного провадження. Ухвалою Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 07 червня 2021 року закрито підготовче провадження та призначено цивільну справу до судового розгляду по суті. 23 липня 2021 року представник відповідача - адвокат Щукіна Т.М. подала відзив на позовну заяву, відповідно до якого просила визначити порядок спілкування [PERSON] з донькою [PERSON] наступним чином: систематичні побачення щотижня (раз на тиждень) у вихідний батька, згідно графіку роботи, з 11:00 год. з ночівлею, за місцем проживання батька, а саме: [ADDRESS] , без присутності матері. Повернення доньки о 20:00 годині на другий день. Про вихідні дні [PERSON] повідомляє смс-повідомлення на номер [PERSON] ; безперешкодне відвідування доньки за місцем її проживання в день народження доньки та святкові дні - Різдво, Пасха, Новий рік з 10:00 год. до 12:30 год.; при побаченнях [PERSON] з донькою, безперешкодне відвідування культурно-розважальних закладів; кожного року п`ятнадцять днів, в період відпустки [PERSON] сумісний відпочинок та оздоровлення доньки. Представник позивача - [PERSON] ,в судовому засіданні підтримав позовні вимоги та просив встановити порядок спілкування батька з малолітньою дитиною [PERSON] , яка проживає з позивачем. Відповідач [PERSON] в судовому засіданні зазначив, що він працює за змінним графіком, а тому просить визначити порядок його спілкування та участі у вихованні малолітньої дитини, відповідно відзиву на позовну заяву. Представник відповідача - [PERSON] , в судовому засіданні підтримала думку відповідача. Представник третьої особи - Органу опіки та піклування, в особі Адміністрації Новокодацького району Дніпровської міської ради в судове засідання не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином. Вислухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, суд доходить наступних висновків. Судом встановлено, що [PERSON] та [PERSON] мають спільну дитину [PERSON] , [INFO] , що підтверджується копією свідоцтва про народження серії [NUMBER] , виданого 08 травня 2019 року Індустріальним районним у місті Дніпрі відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області. Згідно наданого висновку органу опіки та піклуванняадміністрації Новокодацького району Дніпровської міської ради № 3/9-54 від 21.05.2021 року, комісія з питань захисту прав дитини при органі опіки та піклування адміністрації Новокодацького району Дніпровської міської ради розглянувши та проаналізувавши всі надані документи, вважає необхідним визначити [PERSON] участь у вихованні з малолітньою дитиною [PERSON] . Дотримуючись рівноваги між інтересами дитини та рівними правами батьків щодо спілкування з дитиною, особлива увага має бути приділена найважливішим інтересам дитини, які за своєю природою та важливістю мають переважати над інтересами батьків (Рішення Європейського суду з прав людини від 07.12.2006 р. року по справі «Хант проти України»). Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 15 Закону України «Про охорону дитинства» дитина, яка проживає окремо від батьків або одного з них, має право на підтримання з ними регулярних особистих стосунків і прямих контактів. Батьки, які проживають окремо від дитини, зобов`язані брати участь у її вихованні і мають право спілкуватися з нею, якщо судом визнано, що таке спілкування не перешкоджатиме нормальному вихованню дитини. Відповідно до ч. 8 ст. 7 СК України регулювання сімейних відносин має здійснюватися з максимально можливим урахуванням інтересів дитини. Відповідно до ст. 141 Сімейного кодексу України мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебувають вони у шлюбі між собою. Статтею 153 СК України передбачено, що мати, батько та дитина мають право на безперешкодне спілкування між собою, крім випадків, коли це право обмежене законом. Дитина, яка розлучена з одним із батьків чи обома батьками, має право регулярно підтримувати особисті стосунки й прямі контакти з обома батьками, крім випадків, коли це суперечить найвищим інтересам дитини. Відповідно до ч. ч. 1, 2, 3 ст. 157 СК України, питання виховання дитини вирішується батьками спільно, крім випадку, передбаченого частиною п`ятою цієї статті. Той із батьків, хто проживає окремо від дитини, зобов`язаний брати участь у її вихованні і має право на особисте спілкування з нею. Той із батьків, з ким проживає дитина, не має права перешкоджати тому з батьків, хто проживає окремо, спілкуватися з дитиною та брати участь у її вихованні, якщо таке спілкування не перешкоджає нормальному розвиткові дитини. Згідно із ст. 158 СК України, за заявою матері, батька дитини орган опіки та піклування визначає способи участі у вихованні дитини та спілкуванні з нею того з батьків, хто проживає окремо від неї. Рішення про це орган опіки та піклування постановляє на підставі вивчення умов життя батьків, їхнього ставлення до дитини, інших обставин, що мають істотне значення. Рішення органу опіки та піклування є обов`язковим до виконання. Особа, яка ухиляється від виконання рішення органу опіки та піклування, зобов`язана відшкодувати матеріальну та моральну шкоду, завдану тому з батьків, хто проживає окремо від дитини. Частиною 3 статті 9 Конвенції про права дитини передбачено, що Держави-учасниці поважають право дитини, яка розлучається з одним чи обома батьками, підтримувати на регулярній основі особисті відносини і прямі контакти з обома батьками, за винятком випадків, коли це суперечить найкращим інтересам дитини. Відповідно до ч. 2 ст. 159 СК України суд визначає способи участі одного з батьків у вихованні дитини (періодичні чи систематичні побачення, можливість спільного відпочинку, відвідування дитиною місця його проживання тощо), місце та час їхнього спілкування. В окремих випадках, якщо це викликано інтересами дитини, суд може обумовити побачення з дитиною присутністю іншої особи. Під час вирішення спору щодо участі одного з батьків у вихованні дитини береться до уваги ставлення батьків до виконання своїх обов`язків, особиста прихильність дитини до кожного з них, вік дитини, стан її здоров`я та інші обставини, що мають істотне значення, в тому числі стан психічного здоров`я одного з батьків, зловживання ним алкогольними напоями або наркотичними засобами. За таких обставин, суд застосовує положення Декларації прав дитини, прийнятої Генеральною Асамблеєю ООН 20 листопада 1959 року (принцип 6). Відповідно до частин 5, 6 ст. 19 СК України орган опіки та піклування подає суду письмовий висновок щодо розв`язання спору на підставі відомостей, одержаних у результаті обстеження умов проживання дитини, батьків, інших осіб, які бажають проживати з дитиною, брати участь у її вихованні, а також на підставі інших документів, які стосуються справи. Суд може не погодитися з висновком органу опіки та піклування, якщо він є недостатньо обґрунтованим, суперечить інтересам дитини. Враховуючи вищенаведені вимоги закону та встановлені обставини справи, відношення сторін спору один до одного, віку дитини, яка є малолітньою та незалежно від наявності високої емоційної залежності від матері, потребує турботи в рівній мірі як матері, так і батька, суд приходить до переконання, що дитина, коли це можливо, має рости під опікою і відповідальністю обох батьків, що забезпечить її виховання в атмосфері любові і моральної та матеріальної забезпеченості. Надаючи оцінку представленим у справі доказам у їх сукупності, враховуючи задоволення максимальних інтересів дитини, які переважають за інтереси батьків, наявний спір, що виник між батьками з приводу способу участі батька у вихованні дитини, враховуючи вік, стать, стан здоров`я, психоемоційний стан дитини, принцип рівності прав та обов`язків батьків щодо дитини, суд приходить до висновку, що [PERSON] має гарантоване законом, рівне з матір`ю дитини, право на спілкування зі своїми дітьми та право на їх виховання. Вирішуючи питання про визначення регламенту участі батька у вихованні дітей, суд, з метою дотримання пріоритету інтересів дітей, не підходить до вирішення такого питання з надмірною формальністю, оскільки не вирішення спору між батьками по суті за формальними підставами, не буде відповідати інтересам дітей в отриманні достатньої батьківської турботи та виховання від обох батьків. Відтак, суд у розумінні ст. 159 СК України має дискреційні повноваження при визначенні конкретних способів участі позивача у вихованні дітей з урахуванням обставин конкретної справи та інтересів дитини. При цьому, судом також враховуються вимоги ст.ст. 12,13 ЦПК України відповідно до яких цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Так, у відзиві на позовну заяву відповідач заперечує проти запропонованого позивачем порядку спілкування батька з донькою та просить визначити зазначений ним порядок. Однак, [PERSON] не було пред`явлено зустрічних вимог щодо встановлення запропонованого ним регламенту участі батька у вихованні дитини, а тому з урахуванням вимог ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи виключно в межах позовних вимог, заявлених позивачем [PERSON] , на підставі доказів, поданих учасниками справи, а також висновку органу опіки та піклування. Разом з тим, при ухваленні рішення, суд бере до уваги доводи та пропозиції відповідача щодо порядку його спілкування з дитиною, викладених у відзиві на позовну заяву. Так, досліджуючи наданий суду висновок органу опіки та піклування, з урахуванням всіх обставин справи, судом враховується, що в ньому зазначено лише про доцільність визначення участі батька у вихованні дитини, однак не вказано регламенту такої участі, а тому з урахуванням встановлених в ході судового розгляду обставин, у відповідності до вимог ст. 159 СК України, суд вважає необхідним визначити даний регламент. Визначаючи дні спілкування батька з дитиною, судом враховується, що батько [PERSON] офіційно працевлаштований та має змінний режим (графік) роботи, а тому встановлення спілкування в конкретні дні (щовівторка та щоп`ятниці), як того просить позивач, буде суперечити як інтересам батька, так і інтересам дитини. При цьому, з урахуванням режиму дня дитини, доцільним буде встановлення спілкування батька з донькою два рази на тиждень з 10:00 години до 11:30 години, у вихідний день батька, згідно графіку роботи останнього, за попереднім погодженням з матір`ю дитини. Суд звертає увагу, що саме батьки несуть відповідальність по відношенню до малолітньої дитини та на них лежить відповідальність за збереження психічної рівноваги дитини, що досягається шляхом уникнення конфліктних, напружених стосунків між батьками, оскільки, саме це в подальшому може бути причиною початку емоційних розладів у дитини. Абзацом 2 ч. 2 ст. 159 СК України передбачено, що в окремих випадках, якщо це викликано інтересами дитини, суд може обумовити побачення з дитиною присутністю іншої особи. Враховуючи стосунки батька з матір`ю та вік малолітньої дитини, суд вважає доцільним встановлення спілкування батька з донькою за присутності матері, що буде відповідатиме інтересам дитини. З урахуванням наведеного та для забезпечення фактору стабільності, який надає дитині можливості нормально розвиватись, враховуючи змінний режим (графік) роботи батька, вік дитини, її режим дня, стан здоров`я, та необхідність забезпечення психологічно комфортних умов та звичайного ритму життя для дитини, який буде сприяти її стабільному та нормальному розвитку, суд доходить висновку, що позовні вимоги [PERSON] підлягають частковому задоволенню, а порядок участі батька [PERSON] , у вихованні малолітньої доньки [PERSON] , необхідно встановити таким чином:два рази на тиждень з 10:00 години до 11:30 години, у вихідний день батька, згідно графіку роботи останнього, за попереднім погодженням з матір`ю дитини [PERSON] та у її присутності. Крім того, суд роз`яснює, що у разі зміни обставини, пов`язаних із віком дитини, при наявності спору між батьками, сторони не позбавлені можливості, згідно вимог ст. 158 СК України, звернутись до органу опіки та піклування для встановлення способів участі у вихованні дитини або згідно ст. 159 СК України знову звернутись до суду про визначення іншого способу участі батька у вихованні дитини.

Outcome: partial