Jurisdiction: civil
Date: 2015-03-03 00:00:00

Позивач звернулась до П'ятихатського районного суду Дніпропетровської області суду з позовною заявою про стягнення з [PERSON] на її користь аліментів на утримання повнолітньої дитини сторін - доньки [PERSON], [INFO], яка навчається у Індустріальному технікумі Державного вищого навчального закладу «Криворізький національний університет» , у розмірі ? частини всіх видів заробітку (доходу) відповідача щомісячно на час навчання доньки до 30.06.2016 року без врахування канікулярних періодів, визначених згідно навчальних планів навчального закладу на 2015-2016 року. Позивач [PERSON] в судовому засіданні заявлені позовні вимоги підтримала, просила задовольнити в повному обсязі на підставі обставин, викладених в позовній заяві. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з'явився, надав до суду заперечення на позов, в яких позовні вимоги просив задовольнити частково в частині стягнення з нього аліментів в розмірі 1/8 частини всіх видів його заробітку (доходу), посилаючись на ті обставини, що у нього наразі існує борг по сплаті аліментів на утримання [PERSON] до досягнення останньою повноліття в розмірі 24 745,00 грн., на утриманні відповідача окрім іншого перебувають неповнолітня дитина від іншої особи - [PERSON], [INFO], та непрацездатна матір [PERSON], у зв'язку з чим сплачувати аліменти в розмірі ? частини всіх видів заробітку (доходу) відповідач не має можливості. Представник відповідача за довіреністю від 16.02.2015 року [PERSON] в судовому засіданні просила позов задовольнити частково в частині стягнення з відповідача аліментів в розмірі 1/8 частини всіх видів його заробітку (доходу) до закінчення терміну навчання дитини 30.06.2016 року на підставі обставин, викладених відповідачем у запереченнях на позов. Третя особа [PERSON] в судове засідання не з'явилася, 25.02.2015 року надала на адресу суду заяву про розгляд справи за її відсутності, позовні вимоги позивача в судовому засіданні 25.02.2015 року підтримала та просила задовольнити в повному обсязі. Заслухавши пояснення осіб, які беруть участь у справі, дослідивши матеріали справи, судом встановлено наступне. Згідно свідоцтва про народження серії [NUMBER], виданого 20 січня 1997 року виконавчим комітетом Новопільської сільської Ради народних депутатів Криворізького району Дніпропетровської області, батьками [PERSON], [INFO], є [PERSON] та [PERSON]. Відповідно до свідоцтва про встановлення батьківства серії [NUMBER], виданого 22 жовтня 1998 року виконавчим комітетом Новопільської сільської Ради народних депутатів Криворізького району Дніпропетровської області, [PERSON] визнаний батьком [PERSON], [INFO]. Довідкою Індустріального технікуму Державного вищого навчального закладу «Криворізький національний університет» вих.№1006 від 09.12.2014 року посвідчено, що [PERSON] навчається у вищевказаному навчальному закладі з 2012 року на денному відділенні державної форми навчання за спеціальністю гр.МЄП-12/9, на даний час навчається на 3 курсі з терміном закінчення навчання 30.06.2016 року. Згідно довідки про доходи відділу освіти П'ятихатської районної державної адміністрації Дніпропетровської області №17 від 16.01.2014 року позивач [PERSON] працює на посаді завгоспа у Нерудсталівській ЗШ із загальною сумою отриманого за період з 01.07.2014 року по 31.12.2014 року доходу в розмірі 11153,05 грн. Згідно довідки про доходи №37 від 17.02.2015 року, виданої ВСП «Криворізька дистанційна колія» ДП «Придніпровська залізниця», відповідач [PERSON] працює на посаді монтера з колії з розряду у визевказаному структурному підрозділі, загальна сума доходу за період з серпня 2014 року по січень 2015 року становить 28284,73 грн., з яких 4 960,77 грн. (25%) - сума утриманих аліментів, 2 569,59 грн. - сума утриманого боргу аліментів. Постановою П'ятихатського районного суду Дніпропетровської області від 10.11.1998 року з [PERSON] вирішено стягувати аліменти на утримання [PERSON] в розмірі ? частини всіх видів заробітку щомісячно з 28.10.1998 року до досягнення останньою повноліття. Факт стягнення з відповідача аліментів у зазначеному у вищевказаній постанові суду від 10.11.1998 року розмірі до досягнення повноліття третьої особи [PERSON] (до [INFO]) визнано представником відповідача та позивачем і не оспорюється особами, які беруть у часть у справі. Довідкою Грушуватської сільської ради П'ятихатського району Дніпропетровської області №9 від 16.01.2015 року посвідчено, що [PERSON] зареєстрована за адресою [ADDRESS] разом з чоловіком [PERSON], 1966 року народження, та донькою [PERSON], 2001 року народження. Відповідно свідоцтва про одруження серії [NUMBER], виданого 01 червня 2001 року виконавчим комітетом Новопільської сільської ради Криворізького району Дніпропетровської області, між [PERSON] та [PERSON] зареєстровано шлюб (актовий запис №5), згідно свідоцтва про народження серії [NUMBER], виданого 06.12.2001 року виконавчим комітетом Новопільської сільської ради Криворізького району Дніпропетровської області, батьками [PERSON], [INFO], народження (актовий запис №36), є [PERSON] та [PERSON]. Відповідно до посвідчення серії АВ №9700174 від 24.12.2010 року, виданого УПСЗН м.Кривого Рогу Дніпропетровської області, [PERSON] (мати відповідача) має право на пільги, встановлені законодавством України для ветеранів праці. Довідкою Новопільської сільської ради Криворізького району Дніпропетровської області №534 від 07.10.2014 року посвідчено, що [PERSON] зареєстрована по [ADDRESS] разом з сином [PERSON]. В якості обгрунтування заперечень на позовні вимоги в частині наявності у відповідача заборгованості по сплаті аліментів на утримання третьої особи за вищевказаною постановою від 10.11.1998 року відповідачем та представником відповідача до суду надані довідки-розрахунки заборгованості по виконавчому листу №АЕ-43 від 10.11.1998 року про стягнення аліментів з [PERSON] на користь [PERSON], видані 26.05.2014 року за вих.№02.11/90 відділом державної виконавчої служби Криворізького районного управління юстиції Дніпропетровської області, згідно яких у [PERSON] станом на 01.12.2013 року у зв'язку з виконанням вищевказаної постанови суду наявна заборгованість по сплаті аліментів в розмірі 24745,28 грн. На неодноразові роз'яснення судом положень ст.ст.10,11,59,60 ЦПК України щодо зобов'язання сторони надати належні та допустимі докази в обгрутнування заявлених нею обставин представником відповідача відповідних доказів про існування заборгованості відповідача по сплаті аліментів за вищевказаною постановою суду на час розгляду справи (в т.ч. після досягнення [PERSON] повноліття) до суду не надано, як і не надано будь-яких доказів сплати відповідачем аліментів з 01.12.2013 року, в т.ч. з урахуванням відрахувань із доходу, що вбачаються з наданої до суду довідки про доходу [PERSON] Жодних причин щодо неможливості надання доказів на підтвердження цих обставин представником відповідача не вказано, клопотання про витребування будь-яких доказів до суду не заявлено. Також не надано представником відповідача (відповідачем) до суду жодного доказу в обгрунтування тверджень щодо утримання відповідачем своєї непрацездатної матері [PERSON] - доказів будь-яких витрат відповідача (платежів, придбання харчування, ліків, оплата відповідачем будь-яких послуг, отриманих його матір'ю чи інш.) на утримання його матері. Натомість суд зазначає, що факт наявності у матері відповідача права на пільги, встановлені законодавством України для ветеранів війни, як і реєстрація її місця проживання разом із місцем проживання відповідача, не є належними доказами в обгрунтування факту матеріального систематичного утримання відповідачем своєї матері, доказів іншого до суду не надано і судом не досліджено. Таким чином наявність заборговності, що виникла через несвоєчасну сплату відповідачем без поважних причин аліментів до досягнення дитиною повноліття (доказів будь-яких поважних причин до суду не надано) не є безумовною підставою для зменшення розміру аліментів на утримання дитини після досягнення повноліття на час її навчання, на яке в якості часткового визнання позовних вимог в запереченнях на позов посилається відповідач, як і не є належним обгрунтуванням часткового визнання позовних вимог доводи відповідача про те, що на його утриманні знаходиться непрацездатна мати, оскільки будь-яких доказів утримання відповідачем його матері до суду не надано і судом не досліджено. Згідно положень ч.ч.2-4 ст.10 ЦПК України, яка закріплює зміст принципу змагальності цивільного судочинства, сторони та інші особи, які беруть участь у справі, мають рівні права щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Суд сприяє всебічному і повному з'ясуванню обставин справи: роз'яснює особам, які беруть участь у справі, їх права та обов'язки, попереджує про наслідки вчинення або невчинення процесуальних дій і сприяє здійсненню їхніх прав у випадках, встановлених цим Кодексом. Відповідно до ч.1 ст . 11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Згідно положень ч.ч.2,3 ст.58 ЦПК України сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування (ч.2 ст.59 ЦПК України). Положення ст.60 ЦПК України встановлюють, що кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Ч.1 ст.137 ЦПК України передбачає, що у випадках, коли щодо отримання доказів у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, є складнощі, суд за їх клопотанням зобов'язаний витребувати такі докази. Клопотання про витребування доказів має бути подано до або під час попереднього судового засідання, а якщо попереднє судове засідання у справі не проводиться, - до початку розгляду справи по суті із долученням відомостей про неможливість отримання таких доказів особисто стороною або іншою особою, яка бере участь у справі. Роз'яснивши права особам, які беруть участь у справі, в т.ч. право витребування доказів на підтвердження заявлених вимог чи заперечень, жодною особою, яка бере участь у справі, клопотання/заяви про витребування доказів до суду не надано, як і не зазначено жодною особою, яка бере участь у справі, про підстави для звільнення від доказування обставин, на які вони посилаються в обґрунтування вимог/заперечень. Відповідно до ст.179 ЦПК України предметом доказування під час судового розгляду є факти, які обґрунтовують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для вирішення справи (причини пропуску строку позовної давності тощо) і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Для встановлення у судовому засіданні фактів, зазначених у частині першій цієї статті, досліджуються показання свідків, письмові та речові докази, висновки експертів. Згідно до ч.1 ст.199 Сімейного кодексу України якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв'язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов'язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Право на утримання припиняється у разі припинення навчання. Згідно ст.182 Сімейного кодексу України суд при визначенні розміру аліментів повинен врахувати стан здоров'я та матеріальне становище дитини, платника аліментів, наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина, інші обставини, що мають істотне значення. При цьому, мінімальний розмір аліментів згідно вимог ч.2 ст.182 СК України на одну дитину не може бути меншим, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, за винятком встановлених випадків. Положення ч.1 ст.183 Сімейного кодексу України передбачають, що частка заробітку батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Відповідно ч.1 ст.191 Сімейного кодексу України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову. Оскільки [PERSON] як повнолітня дитина позивача та відповідача продовжує навчання, потребує матеріальної допомоги, так як позивач не може у повному обсязі забезпечувати потреби дитини, що навчається, а відповідач як батько дитини може як працездатна особа надавати їй матеріальну допомогу, проте наразі матеріально не допомагає, проте на утриманні має ще неповнолітню дитину від іншої жінки, аліментів на утримання інших осіб відповідач не сплачує, позовні вимоги відповідачем визнані частково в частині стягнення аліментів в розмірі 1/8 частини його заробітку (доходу), суд вважає заявлені позовні вимоги обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню частково в частині стягнення з відповідача аліментів на повнолітню дитину, яка продовжує навчання, та визначає до стягнення аліменти в розмірі 1/6 частини заробітку (доходу) відповідача щомісячно, до закінчення навчання дитиною в учбовому закладі 30.06.2016 року, але не більш як до досягнення нею двадцятитрьохрічного віку. На підставі ч.1 ст.367 ЦПК України суд вважає за необхідне допустити негайне виконання рішення суду в частині стягнення аліментів у межах суми місячного платежу. В судовому засіданні за згодою осіб, які беруть участь у справі, на підставі ст.218 ЦПК України оголошено вступну та резолютивну частини рішення. В судовому засіданні за згодою осіб, які беруть участь у справі, відповідно до ч.1 ст.218 ЦПК України оголошено вступну та резолютивну частини рішення. На підставі ст.ст.182,199,200 Сімейного кодексу України,

Outcome: partial