Jurisdiction: civil
Date: 2014-01-20 00:00:00

Позивач звернувся із позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за надані послуги з електропостачання, з урахуванням трьох відсотків річних, нарахованих на суму заборгованості, вказавши що останній мешкає в домоволодінні за адресою: [ADDRESS]. Відповідно за час мешкання у вказаному житлі відповідач користується комунальними послугами з електропостачання. Разом з тим відповідач не в повному обсязі сплачував комунальні платежі. Внаслідок цього утворилась заборгованість яка станом на теперішній час склала 297 гривень 76 копійок, яку позивач і просить стягнути з відповідача на його користь. Крім того, позивач вважає, що відповідач як боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора повинен сплатити три відсотки річних від простроченої суми в розмірі 18 гривень 48 копійок. Вказані суми позивач також просить стягнути на його користь із [PERSON]. В судове засідання представник позивача з'явилася, надала суду пояснення аналогічні викладеним у позовній заяві, заявлені вимоги підтримала в повному обсязі. Відповідач до суду не з'явився по невідомій суду причині, про час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином. Відповідно до ст.169 ЦПК України справу розглянуто за відсутності відповідача, повідомленого належним чином про час та дату судового засідання, стосовно якого суд не має відомостей про причину неявки, та відповідно до ст. 224 ЦПК України суд ухвалює заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, оскільки позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Суд, вислухавши пояснення представника позивача, дослідивши письмові матеріали по справі, і давши їм оцінку у сукупності, приходить до наступного. Судом встановлено, що згідно з розрахунком позивача, ним пред'явлено відповідачу заборгованість за послуги з електропостачання у квартирі за адресою [ADDRESS] за період з 13 липня 2009 року по 31 березня 2013 року у сумі 297,76 гривень. (а.с. 6). Позивачем на ім'я [PERSON] відкрито особовий рахунок [NUMBER] за адресою [ADDRESS], що підтверджується розрахунком дебіторської заборгованості (а.с.6), випискою за особовим рахунком (а.с.7-9). Згідно довідки № 2933 від 17.12.2013 року КП «Горлівське БТІ» (а.с. 17) право власності на квартиру за адресою: [ADDRESS] у період з 23.10.2009 року по 04.02.2010 року було зареєстровано за [PERSON], з 05.02.2010 року право власності на квартиру за адресою: [ADDRESS] зареєстровано за [PERSON], що також підтверджується відповідно копією договору купівлі - продажу квартири від 13.11.2001 року (а.с. 18) та нвентаризаційна та копією договору купівлі - продажу квартири від 29.01.2010 року (а.с. 20). Відповідач зареєстрований за адресою: [ADDRESS] з 13 липня 1983 року, що підтверджується довідкою адресно-довідкового підрозділу ГУДМС УДМС України у Донецькій області (а.с.13). Відповідно до ст.68 ЖК України наймач зобов'язаний своєчасно вносити комунальні платежі. За змістом п. 42 Правил користування електричною енергією для населення, затверджених Постановою КМУ від 26.07.1999 року № 1357 (далі Правила) споживач електричної енергії зобов'язаний оплачувати спожиту електричну енергію здійснюючи перерахування оплати виключно на поточний рахунок із спеціальним режимом використання енергопостачальника в установі банку. За загальними положеннями «Правил користування електричною енергією для населення», затверджених Постановою Кабінету Міністрів України, об'єктом споживача - є житловий будинок, гараж, майстерня або інша електрифікована споруда, що належить споживачу на правах власності або користування. Тобто, споживачем електричної енергії в розумінні зазначених Правил є власник, або користувач житлового будинку (квартири), тощо. Згідно визначень ст. 1 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» споживач - фізична чи юридична особа, яка отримує або має намір отримати житлово-комунальну послугу. Відповідно до ст. 1 Закону України «Про електроенергетику» споживачі енергії - суб'єкти господарської діяльності та фізичні особи, що використовують енергію для власних потреб на підставі договору про її продаж та купівлю. Договір про постачання електричної енергії до будинку за адресою [ADDRESS], між ПАТ «ДТЕК Донецькобленерго» та [PERSON], або інших доказів, які б свідчили, що на час нарахування позивачем заборгованості відповідач [PERSON] був власником або користувачем квартири за адресою [ADDRESS] позивачем суду не надано. Інших доказів щодо підстав для стягнення заборгованості позивачем у судовому засіданні не надано і про наявність таких доказів не зазначено. Відповідно до ч. 3 ст. 10 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Згідно зі ч. 1 ст. 11 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи не інакше, як в межах заявлених вимог та на підставі доказів наданих сторонами. Стаття 57 ЦПК України передбачає, що доказами у справі є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін та інших обставин, що мають істотне значення для вирішення справи. Відповідно до вимог ст.60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Згідно ст. 212 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що грунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Отже, позивачем у судовому засіданні не доведено, що відповідач [PERSON] на час нарахування заборгованості за надання послуг з електропостачання у період з 13 липня 2009 року по 31 березня 2013 року був споживачем електричної енергії за адресою: [ADDRESS], та користувалася правами та обов'язками споживача електричної енергії, а тому на нього не може бути покладений обов'язок по сплаті суми заборгованості з оплати послуг за електропостачання. Тому суд вважає, що у задоволенні позовних вимог ПАТ «ДТЕК Донецькобленерго» про стягнення з [PERSON] заборгованості за надані житлово-комунальні послуги з електропостачання слід відмовити у повному обсязі, оскільки відповідач не є власником квартири за адресою: [ADDRESS], зареєстрований з 13 липня 1983 року за іншим місцем мешкання, у вказаний позивачем період часу не мешкав за вказаною адресою та йому не надавались позивачем послуги з електропостачання. На підставі ст. ст. 68 ЖК України, ст. 1 Закону України «Про електроенергетику, Правил користування електричною енергією для населення, затверджених постановою Кабінету Міністрів України № 1357 від 26 липня 1999 р.,

Outcome: dismissed