Jurisdiction: civil
Date: 2016-12-04 00:00:00

Позивач звернулась до суду з вищевказаним позовом. В обґрунтування своїх вимог посилається на те, що від шлюбу з відповідачем сторони мають дитину: [PERSON], [INFO]. Сторони проживають окремо, відповідач не надає коштів на утримання сина. У звязку з зазначеним позивач просить суд ухвалити рішення про щомісячне стягнення з відповідача на користь позивача аліментів на утримання їхньої малолітньої дитини в розмірі 1/4 частини від всіх видів доходу боржника, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку; а також про щомісячне стягнення з відповідача на користь позивача аліментів на утримання останньої в розмірі 1/4 частини від всіх видів доходу боржника до досягнення дитиною трирічного віку. Представник позивача надав до суду заяву про розгляд справи без його участі, позовні вимоги підтримав в повному обсязі. Відповідач надав суду заяву про розгляд даної цивільної справи за його відсутності, позовні вимоги визнав частково, а саме: не заперечував проти стягнення з нього аліментів на утримання дитини, проте позовні вимоги в частині аліментів на утримання дружини не визнав, заперечував проти їх задоволення. Згідно ч.2 ст. 197 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши матеріали справи, суд дійшов до висновку, що заявлені вимоги є обґрунтованими та такими що підлягають задоволенню частково з наступних підстав. Згідно ст. 3 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Відповідно до ст. 11 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненнями фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Особа, яка бере участь у справі, розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. Згідно ст. 10 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставі своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Згідно ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Відповідно до ст. 57 ЦПК України доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Згідно ст. 58 ЦПК України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Відповідно до ч. 2 ст. 124 Конституції України юрисдикція судів поширюється на всі правовідносини, що виникають у державі. Відповідно до ст. 180 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно до ч. 3 ст. 181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) в твердій грошовій сумі. У відповідності до ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує стан здоровя та матеріальне становище дитини та платника аліментів, наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина, інші обставини, які мають істотне значення. Як встановлено у судовому засіданні, позивач та відповідач є батьками малолітнього [PERSON], [INFO]. Син позивача та відповідача проживає зі своєї матірю та потребує матеріальної допомоги від відповідача. Відповідач матеріальну допомогу на утримання малолітньої дитини не надає, а тому суд вважає за можливе стягувати з відповідача на користь позивача аліменти на утримання малолітньої дитини в розмірі 1/6 частини від всіх видів доходу відповідача, але не менше 30% прожиткового віку для дитини відповідного віку щомісячно до досягнення дитиною повноліття. Крім того, відповідно до ч.2 ст. 84 СК України дружина, з якою проживає дитина, має право на утримання від чоловіка батька дитини до досягнення дитиною трьох років. Частиною 2 ст. 91 СК України встановлено, що жінка та чоловік, які не перебувають у шлюбі між собою, мають право на утримання в разі проживання з нею, ним їхньої дитини, відповідно до ч.2-ч.4 ст. 84 та ст. ст. 86 і 88 цього Кодексу. Враховуючи, те що позивач знаходиться у відпустці по догляду за дитиною до трирічного віку, суд прийшов до висновку про необхідність стягнення з відповідача аліментів на утримання позивача до досягнення сином сторін трирічного віку у розмірі 1/6 частини від всіх видів доходу відповідача. Відповідно до ч.1 ст. 79 СК України аліменти присуджуються за рішенням суду від дня подання позовної заяви. Відповідно з ч. 1 ст. 191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня предявлення позову. Враховуючи вимоги ст. 79 та ст. 191 СК України, суд вважає необхідним стягувати аліменти з відповідача на користь позивача на утримання дитини на утримання позивача з 01 листопада 2016 року. На підставі п. 7 ст. 214 ЦПК України під час ухвалення рішення суд вирішує чи є підстави допустити негайне виконання судового рішення. Відповідно до ст. 212 ЦПК України суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємозв'язок доказів у їх сукупності. Таким чином суд вважає, що позовні вимоги про стягнення аліментів на утримання малолітньої дитини та на утримання дружини ґрунтуються на вимогах закону, а тому підлягають частковому задоволенню. Судові витрати розподілити на підставі ст. 88 ЦПК України. На підставі викладеного,

Outcome: approved