overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2020-11-23 00:00:00

Позивач звернулась до суду з позовом до відповідача про розірвання шлюбу, який був зареєстрований 27.11.2015 Відділом державної реєстрації актів цивільного стану Липовецького районного управління юстиції у Вінницькій області, актовий запис №98. У позові позивач вказує, що вони мають із відповідачем спільну дитину - [PERSON] , [INFO] . Причиною розпаду сім`ї позивач називає те, що через різні погляди на сімейне життя між ними постійно виникали непорозуміння та сварки, що негативно впливає на виховання психологічний стан дитини, шлюбних відносин не підтримують, спільне господарство не ведуть. Позивач вважає, що збереження шлюбу суперечить її інтересам, що стало підставою для звернення до суду із даним позовом. У визначений судом строк відзиву на позов відповідач не подав. Ухвалою суду від 29.07.2020 розгляд справи призначено за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін. У визначений судом строк відповідач заперечень проти розгляду справи за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін не надав, також не надав зустрічного позову в межах визначеного судом строку, тому суд здійснює розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження у порядку письмового провадження. Суд, вивчивши та дослідивши матеріали цивільної справи, повно з`ясувавши обставини справи та перевіривши їх зібраним у справі доказами, встановив, що сторони перебувають в зареєстрованому шлюбі з 27.11.2015, мають сина [PERSON] , [INFO] . Позивач не бажає миритись, має стійке волевиявлення, спрямоване на припинення сімейних відносин і розірвання шлюбу. Відповідач не надав жодних заперечень проти позову. Відповідно до ст.ст. 105,110,112 СК України, шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного із подружжя на підставі рішення суду, відповідно до статті 110 цього Кодексу. Позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя (ч.1 ст.110 СК України). Згідно зі ст.112 СК України, суд з`ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність дитини та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них. Зважаючи на те, що сторони не мають наміру на збереження шлюбу, позивач наполягає на розлученні, має стійке волевиявлення до розірвання шлюбу, суд дійшов висновку, що шлюб сторін втратив ознаки сім`ї, тому суд дійшов до переконання, що збереження шлюбу буде суперечити інтересам сторін та їх дитини. Згідно ст. 113 СК України, суд вирішує порушене позивачем питання щодо її прізвища. Питання судових витрат суд вирішує відповідно до Глави 8 ЦПК України. На підставі ст.ст. 105, 110, 112, 113 СК України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2020-09-08 00:00:00

Позивач звернулась до суду з позовом до відповідача про розірвання шлюбу, який був зареєстрований 29.09.2001 Відділом реєстрації актів громадського стану Липовецького районного управління юстиції Вінницької області, актовий запис №50. У позові позивач вказує, що вони мають із відповідачем спільну дитину [PERSON] , [INFO] . Причиною розпаду сім`ї позивач називає те, що спільне життя з відповідачем не склалося у зв`язку з різним розумінням сімейного життя, частих сварок і скандалів. Протягом трьох років подружжя проживає окремо та спільного господарства не ведуть. Позивач вважає, що примирення з відповідачем та подальше спільне життя подружжя неможливе, тому просить розірвати шлюб. У визначений судом строк відзиву на позов відповідач не подав. Ухвалою суду від 09.04.2020 розгляд справи призначено за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін. У визначений судом строк відповідач заперечень проти розгляду справи за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін не надав, також не надав зустрічного позову в межах визначеного судом строку, тому суд здійснює розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження у порядку письмового провадження. Суд, вивчивши та дослідивши матеріали цивільної справи, повно з`ясувавши обставини справи та перевіривши їх зібраним у справі доказами, встановив, що сторони перебувають в зареєстрованому шлюбі з 29.09.2001, мають доньку [PERSON] , [INFO] . Позивач не бажає миритись, має стійке волевиявлення, спрямоване на припинення сімейних відносин і розірвання шлюбу. Відповідач не надав жодних заперечень проти позову. Відповідно до ст.ст.\~105,110,112 СК України, шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного із подружжя на підставі рішення суду, відповідно до\~статті 110 цього Кодексу. Позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя (ч.1\~ст.110 СК України). Згідно зі\~ст.112 СК України, суд з`ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність дитини та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них. Зважаючи на те, що сторони не мають наміру на збереження шлюбу, позивач наполягає на розлученні, має стійке волевиявлення до розірвання шлюбу, суд дійшов висновку, що шлюб сторін втратив ознаки сім`ї, тому суд дійшов до переконання, що збереження шлюбу буде суперечити інтересам сторін та їх дитини. Питання судових витрат суд вирішує відповідно до Глави 8 ЦПК України. На підставі ст.ст.\~105,\~110,\~112 СК України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2020-07-26 00:00:00

Позивач звернулась до суду з позовом до відповідача про розірвання шлюбу, який був зареєстрований 30.08.2011, мотивуючи тим, що вони із відповідачем є батьками спільної дитини - [PERSON] , [INFO] . Причиною розпаду сім`ї позивач називає те, що через різні погляди на сімейне життя між ними постійно виникали непорозуміння в результаті чого вони припинили спільне проживання, шлюбних відносин не підтримують, спільне господарство не ведуть, доньку разом не виховують. Позивач вважає, що збереження шлюбу суперечить її інтересам та інтересам їх дитини, що стало підставою для звернення до суду із даним позовом. У визначений судом строк відзиву на позов відповідач не подав. Ухвалою суду від 06.04.2020 розгляд справи призначено за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін. У визначений судом строк відповідач заперечень проти розгляду справи за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін не надав, також не надав зустрічного позову в межах визначеного судом строку, тому суд здійснює розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження у порядку письмового провадження. Суд, вивчивши та дослідивши матеріали цивільної справи, повно з`ясувавши обставини справи та перевіривши їх зібраним у справі доказами, встановив, що сторони перебувають в зареєстрованому шлюбі з 30.08.2011, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER] , мають спільну дитину - [PERSON] , [INFO] . Позивач не бажає миритись, має стійке волевиявлення, спрямоване на припинення сімейних відносин і розірвання шлюбу. Відповідач не надав жодних заперечень проти позову. Відповідно до ст.ст. 105,110,112 СК України, шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного із подружжя на підставі рішення суду, відповідно до статті 110 цього Кодексу. Позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя (ч.1 ст.110 СК України). Згідно зі ст.112 СК України, суд з`ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність дитини та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них. Зважаючи на те, що сторони не мають наміру на збереження шлюбу, позивач наполягає на розлученні, має стійке волевиявлення до розірвання шлюбу, суд вважає, що шлюб сторін втратив ознаки сім`ї, тому суд дійшов до переконання, що збереження шлюбу буде суперечити інтересам сторін та їх дитини. Згідно ст. 113 СК України, суд залишає позивачці, за її проханням, прізвище набуте, у зв`язку із реєстрацією шлюбу. На підставі ст.ст. 105, 110, 112, 113 СК України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-12-02 00:00:00

Позивач звернулась до суду з позовом до відповідача про розірвання шлюбу, який обґрунтовує тим, що 10.11.2012 року між нею та відповідачем укладено шлюб, про що у виконкомі Теківської сільської ради Виноградівського району зроблено актовий запис за № 9. У шлюбі народилась донька, [PERSON], [INFO] Однак на протязі останнього року вони припинили сімейне життя, оскільки відповідач часто зловживав алкогольними напоями, тощо. Позивач в судове засідання не з»явилася, її представник подав заяву про розгляд справи у її відсутності, проти винесення судом заочного рішення не заперечує. Відповідач не з'явився в судове засідання, належним чином повідомлений про розгляд справи, про причини неявки суд не повідомив. Розгляд справи проведено в порядку, визначеному ст.ст.224, 225 ЦПК України. Обстеживши матеріали справи та враховуючи, що у справі наявні достатні матеріали про права і взаємовідносини сторін, суд приходить до висновку, що позовні вимоги є підставними та підлягають задоволенню, оскільки в судовому засіданні встановлено, що шлюб сторін існує формально, а фактично розпався. Отже, суд вважає, що подальше збереження шлюбу між сторонами є недоцільним, оскільки міцної та дружньої сім'ї сторони не створили, їх шлюб носить суто формальний характер, а фактично розпався. Розірвання даного шлюбу буде повністю відповідати інтересам позивача та дитині сторін. На підставі викладеного та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-07-09 00:00:00

Позивач звернулась до суду з позовом до відповідача про розірвання шлюбу, я якому зазначила, що оскільки з 2007 року відповідач почав періодично зловживати спиртними напоями, у зв»язку з чим між ними погіршилися стосунки. З 15 липня 2000 року, позивач перебуває у шлюбі з відповідачем [PERSON], [INFO], який зареєстрований відділом реєстрації актів громадського стану м. Запоріжжя, актовий запис № 422. Від шлюбу мають 2 малолітніх дітей - [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO] Збереження сім'ї не можливий. Шлюбні відносини припинились з березня 2013 року. Проживають окремо. Спільного господарства не ведуть. Суперечок, щодо розподілу майна не має. Позивач [PERSON] надала заяву про розгляд справи за її відсутності, позовні вимоги підтримує. Після розлучення просила залишити прізвище «[PERSON]». Відповідач у судові засідання двічі не з'являвся, причину неявок до суду не повідомив, заперечень проти позову не надавав. Суд вважає, що оскільки, відповідно до ст. 10 ЦПК України судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін і неявкою до суду без поважних причин, відповідач фактично відмовився від захисту своїх прав в суді, а ст. 169 ЦПК України дає право суду у разі повторної неявки відповідача, повідомленого належним чином про розгляд справи, вирішувати справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляти заочне рішення), суд вважає можливим розгляд справи за наявними матеріалами відповідно до ч. 4 ст. 169 ЦПК України. Відповідно до ст. 197 ч.2 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі, якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Судом встановлено, що сторони перебувають в шлюбі з 15 липня 2000 року, який зареєстрований відділом реєстрації актів громадського стану м. Запоріжжя, актовий запис № 422. Від даного шлюбу мають 2 малолітніх дітей - [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO] На цей час спільне життя подружжя не склалося, оскільки між ними відсутні взаємопорозуміння. Подружні відносини між позивачем та відповідачем припинені з березня 2013 року. Після розірвання шлюбу позивачу залишити прізвище «[PERSON]». При таких обставинах збереження шлюбу стало неможливим. Вивчивши наявні у справі докази та вивчивши матеріали справи, суд приходить до висновку про необхідність задоволення позовних вимог.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-07-01 00:00:00

Позивач звернулась до суду з позовом до відповідача про розірвання шлюб який був зареєстрований 12 травня 1995 року виконкомом Турбівської селищної ради Липовецького району Вінницької області, актовий запис № 16. В позовній заяві позивач вказує, що від даного шлюбу у них народився син, однак на даний час він повнолітній. Причиною розпаду сім'ї позивачка називає те що, на ґрунті різних характерів виникали непорозуміння та суперечності, внаслідок чого стало неможливим сумісне проживання. Вже майже півроку вони спільно не проживають, не підтримують подружніх стосунків, а відтак, на її думку, сім'я існує лише формально, а тому її збереження суперечить її інтересам та інтересам сім'ї в цілому, що має суттєве значення та є підставою для припинення такого шлюбу. В судове засідання позивач не з'явилась, надавши суду заяву про розгляд справи у її відсутності, позовні вимоги підтримала, просила суд їх задовольнити у повному обсязі, після розірвання шлюбу залишити їй прізвище «[PERSON]» та стягнути понесені нею судові витрати з відповідача. Відповідач в судове засідання також не з'явився, в адресованій суду заяві вказав на те, що позовні вимоги визнає, не заперечує щодо їх задоволення, просив розгляд справи проводити без його участі. Відповідно до ч.2 ст.158 ЦПК України особа, яка бере участь у справі, має право заявити клопотання про розгляд справи за її відсутності. Суд задовольняє клопотання сторін про розгляд справи за їх відсутності та приймає визнання позову відповідачем. Відповідно до ст.ст. 110, 112 СК України, позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам будь-кого з них. Судом встановлено, що шлюб між сторонами був зареєстрований 12 травня 1995 року виконавчим комітетом Турбівської селищної ради Липовецького району Вінницької області, про що було зроблено актовий запис № 16 (свідоцтво про одруження [NUMBER], а.с.3). Від даного шлюбу народився син, який уже повнолітній. Судом з'ясовано, що сторони спільно не проживають, шлюбних відносин не підтримують, господарства не ведуть, не мають наміру зберегти сім'ю, оскільки жодних кроків до примирення ними не було вжито. Через органи ДРАЦСУ шлюб розірвати відповідач не бажає. При таких обставинах суд приходить до висновку, що сім'я розпалась повністю та остаточно, зберегти її неможливо, а тому збереження шлюбу суперечить як інтересам позивача, відповідача, а також сім'ї в цілому, у зв'язку з чим позов про розірвання шлюбу підлягає задоволенню. Згідно ст. 113 СК України, особа, яка змінила своє прізвище у зв'язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Тому, суд залишає позивачці, за її проханням, для подальшого іменування її прізвище набуте у шлюбі - «[PERSON]». В силу ст. 88 ЦПК України позивачці, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею та документально підтверджені судові витрати. На підставі ст.104, 105, 110, 112, 113 СК України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-10-29 00:00:00

Позивач звернулась до суду з позовом до відповідача, просила визнати за собою право власності на квартиру [ADDRESS]. В обґрунтування позову послалась на те, що відповідачем відмовлено їй в оформленні права власності на вищевказану квартиру внаслідок втрати оригіналу договору купівлі-продажу нерухомого майна № 3103-Л від 21 травня 2001 року. В судове засідання сторони не з'явились (своїх представників не направили), про дату, час та місце розгляду справи повідомлялись у встановленому законом порядку. Представник позивача подав суду заяву про розгляд справи у його відсутність. Відповідач у судове засідання свого представника не направив. Відомості про поважність причин неявки в судове засідання представника відповідача матеріали справи не містять. Дослідивши докази, суд встановив наступні факти та відповідні їм правовідносини. Як слідує з копії договору купівлі-продажу нерухомого майна № 3103-Л від 21 травня 2001 року на Миколаївській універсальній товарно-сировинній біржі між [PERSON] та [PERSON] був укладений договір, предметом якого є квартира [ADDRESS] та грошові кошти в сумі 1700 грн. 00 коп. Раніше спірна квартира належала на праві власності продавцю [PERSON] на підставі договору купівлі-продажу нерухомого майна № 2763-Л від 18 липня 2000 року, зареєстрованого в КП ММБТІ 25 липня 2000 року за реєстровим № 1360 в книзі № 5. Як слідує з договору продавець передала покупцеві спірну квартиру у власність, отримавши визначені договором грошові кошти. В подальшому сторони ухилились від нотаріального посвідчення правочину. Відомостей про те, що даний договір оспорений будь-якої з його сторін, або іншими заінтересованими особами матеріали справи не містять. Позивач зверталась до Реєстраційної служби Миколаївського міського управління юстиції Миколаївської області для оформлення права власності, але в цьому було відмовлено у зв'язку з відсутністю правовстановлюючого документу на квартиру. На підставі вищевикладеного, виходячи з принципу презумпції дійсності правочину, право позивача підлягає судовому захисту в порядку ст. 16, 328 ЦК України, а тому позов підлягає задоволенню. Згідно ст. 88 ЦПК України, судовий збір сплачений при подачі позову.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-05-06 00:00:00

Позивач звернулась до суду з позовом до відповідача, просила визнати його таким, який втратив право користування будинком [ADDRESS]. В обґрунтування вимог позивач посилалась на ті обставини, що відповідач за вказаною адресою не мешкає з червня 2013 року. В судове засідання сторони не з'явились, про дату, час та місце розгляду справи повідомлялись у встановленому законом порядку, позивач, згідно наданої заяви, просила про розгляд справи у її відсутність, позов підтримує, проти заочного розгляду справи не заперечує. Відомості про поважність причин неявки у судове засідання відповідача матеріали справи не містять. Суд ухвалив про заочний розгляд справи в порядку ст. 224, 225 ЦПК України на підставі наявних в ній даних та доказів. Дослідивши матеріали справи, суд встановив наступні факти та відповідні їм правовідносини. Позивачу на праві власності належить 5/6 часток будинку [ADDRESS] на підставі договору дарування частки житлового будинку від 27.03.2007 року, зареєстрованого в електронному Реєстрі прав власності на нерухоме майно 17.04.2007 року (а.с. 5-6) 03.07.2010 року позивач прописав відповідача в зазначеному будинку (а.с. 14) Проте, з червня 2013 року відповідач у спірному будинку не проживає. Обставини непроживання відповідача за спірною адресою підтверджуються також актами про не проживання, складеними сусідами позивача 9 та 10 грудня 2013, завіреними заст. начальника управління комунального господарства Центрального району Курсаненко Т.Г. 12.12.2013 року (а.с. 15-17) В силу ст. 71 ЖК Української РСР при тимчасовій відсутності наймача або членів його сім'ї за ними зберігається жиле приміщення протягом шести місяців. А в силу ч. 2 ст. 405 ЦК України член сім'ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім'ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом. Відповідно до ст. 72 ЖК Української РСР визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням внаслідок відсутності цієї особи понад встановлені строки, провадиться в судовому порядку. Оскільки відомості про поважність причин відсутності відповідача за місцем постійного проживання не надані, суд вважає, що він втратив право користування будинком [ADDRESS]. Вказані обставини в повному обсязі підтверджуються матеріалами цивільної справи. Таким чином, позов підлягає задоволенню. В силу ст. 88 ЦПК України з відповідача на користь позивача слід стягнути судовий збір в розмірі 243 грн. 60 коп.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-10-27 00:00:00

Позивач звернулась до суду з позовом до відповідача, просила визнати останню такою, яка втратила право користування квартирою № 85 будинку № 7-А по пров. Парусному в м. Миколаєві. В обґрунтування вимог позивач посилалась на те, що відповідач в квартирі не мешкає більше шести років, теперішнє її місце проживання невідоме. Також в позовній заяві позивачка зазначила, що постійно сплачує за відповідача комунальні послуги, що суттєво впливає на її матеріальне становище. В судове засідання сторони не зявились, про дату, час та місце розгляду справи повідомлялись у встановленому законом порядку. Представник позивача, згідно наданої заяви, просив слухати справу у його відсутність, позов підтримує, згодний на заочний розгляд справи. Відомості про поважність причин неявки у судове засідання відповідача матеріали справи не містять. Суд ухвалив про заочний розгляд справи в порядку ст. 224, 225 ЦПК України на підставі наявних в ній даних та доказів. Дослідивши матеріали справи, суд встановив наступні факти та відповідні їм правовідносини. [PERSON] є наймачем квартири [ADDRESS]. З 28.09.2001 року відповідач прописана в зазначеній квартирі, оскільки вона на той момент була невісткою позивача. З акту про непроживання, складеного 12.04.2014 року слідує, що [PERSON] в спірній квартирі не проживає з 02.09.2007 року. А з довідки ТОВ ЖЕК «Соляні» від 29.04.2014 року слідує, що відповідач заяв щодо будь-яких обставин непроживання та збереження за нею права користування зазначеною квартирою до ЖЕКу не надавала. В силу ст. 71 ЖК Української РСР при тимчасовій відсутності наймача або членів його сім'ї за ними зберігається жиле приміщення протягом шести місяців. Відповідно до ст. 72 ЖК Української РСР визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням внаслідок відсутності цієї особи понад встановлені строки, провадиться в судовому порядку. Оскільки відомості про поважність причин відсутності відповідача за місцем постійного проживання не надані, суд вважає, що вона втратила право користування квартирою № 85 будинку № 7-А по пров. Парусному в м. Миколаєві. За такого позов підлягає задоволенню у повному обсязі. В силу ст. 88 ЦПК України з відповідача на користь позивача слід стягнути судовий збір в розмірі 243 грн. 60 коп.

Outcome: approved