Jurisdiction: civil
Date: 2019-06-10 00:00:00

Позивач звернулась до суду з позовом до відповідача про розірвання шлюбу та стягнення аліментів на утримання малолітньої дитини. В позовній заяві зазначала, що подружнє життя з відповідачем не склалося. Останнім часом вони не можуть проживати як сім`я, виконувати сімейні обов`язки, спокійно та без негативних емоцій вирішувати навіть нескладні поточні проблеми, постійно сперечаються та принижують один одного. Сварки неодноразово відбувалися у присутності дитини, що може в подальшому негативно вплинути на неї. Відповідач неодноразово дозволяв собі піднімати руку на позивача. Збереження сім`ї та подальше спільне проживання з відповідачем вона вважає неможливим. Тому просила суд шлюб розірвати, стягнути з відповідача на її користь аліменти на утримання дитини у розмірі 1/4 частини від всіх видів його заробітку (доходу), але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно, починаючи від дня подачі позову, і до досягнення дитиною повноліття. Ухвалою суду від 25 лютого 2019 року відкрито провадження у справі, яку вирішено розглядати у загальному позовному провадженні. В судове засідання позивач [PERSON] та її представник адвокат Ольшанська О.Б. не з`явились. При цьому представник позивача надала суду заяву, у якій просила суд розглядати справу за її відсутності. У заяві також зазначила, що позовні вимоги підтримує в повному обсязі та просить їх задовольнити. Відповідач [PERSON] в судове засідання також не з`явився, звернувшись до суду з заявою про розгляд справи за його відсутності. У заяві також зазначив, що позов визнає в повному обсязі, проти розірвання шлюбу та стягнення з нього аліментів на утримання малолітньої дитини не заперечує. Враховуючи наявність в справі достатніх матеріалів про права та правовідносини сторін, приймаючи до уваги відсутність підстав для відкладення розгляду справи, суд ухвалив розглянути справу за відсутності осіб, що в засідання не з`явились. Суд, дослідивши докази у справі, приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню в повному обсязі з наступних підстав. Судом встановлено, що [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , з 22 липня 2011 року перебувають в зареєстрованому шлюбі, від шлюбу мають малолітню дитину [PERSON] , [INFO] (а.с.10, 55). Відповідно до ч.1 ст.24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка, примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Позивач в позовній заяві просить шлюб розірвати, зазначає, що на примирення не згодна. На час розгляду справи вона позов підтримує та просить задовольнити. Відповідач на розірвання шлюбу згоден, проти розірвання шлюбу не заперечує. Таким чином судом встановлено відсутність вільної згоди сторін перебувати в шлюбі один з одним. Зважаючи на вказану позицію сторін, суд вважає, що надання подружжю терміну на примирення носило б формальний характер та лише призвело б до затягування розгляду справи. На підставі викладеного суд приходить до висновку, що сім`я розпалась остаточно, а подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу неможливі. Тому збереження шлюбу суперечило б інтересам подружжя. Позов необхідно задовольнити в повному обсязі, шлюб необхідно розірвати. Згідно ст.113 СК України особа, яка змінила своє прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Позивач, яка у шлюбі змінювала прізвище, просила залишити їй прізвище [PERSON] . Дані вимоги також підлягають до задоволення. Вирішуючи позовні вимоги про стягнення аліментів на утримання малолітньої дитини, суд виходить з наступного. Позивач у своїй позовній заяві зазначила, що дитина [PERSON] , [INFO] , залишилась проживати з нею та перебуває на її утриманні. Доказів на спростування даної обставини відповідач суду не надав, позов визнав. Як вбачається з даних свідоцтва про народження серії [NUMBER] , виданого 13 жовтня 2012 року Київським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Полтавського міського управління юстиції Полтавської області, батьками [PERSON] , [INFO] , є [PERSON] та [PERSON] (а.с.10). Відповідно до ст.180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Тому суд приходить до висновку про необхідність стягнути з відповідача на користь позивача аліменти на утримання дитини. За вимогами ч.1 ст.183 СК України частка заробітку\~(доходу)\~матері,\~батька,\~яка буде\~стягуватися як\~аліменти на\~дитину,\~визначається судом. Відповідно до ч.2 ст.182 СК України розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. При ухваленні даного рішення судом враховано обставини, передбачені ст.182 СК України. Також при вирішенні питання про розмір аліментів, які підлягають до стягнення з відповідача на користь позивача, суд бере до уваги, що прожитковий мінімум на дитину віком від 6 до 18 років, встановлений Законом України «Про Державний бюджет України на 2019 рік» від 23 листопада 2018 року № 2629-VIIІ, на час розгляду справи становить 2027 грн., з 01 липня 2019 року складатиме 2118 грн., а з 01 грудня 2019 року - 2218 грн.\~ Відповідно до ч.ч.1,2 ст.27 Конвенції про права дитини від 20 листопада 1989 року, що ратифікована постановою Верховної Ради України від 27 лютого 1991 року №789-ХІІ і набула чинності для України 27 вересня 1991 року, держави-учасниці визнають право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батько(-ки) або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Тому суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь позивача аліменти на утримання малолітньої дитини до досягнення нею повноліття у розмірі 1/4 частини заробітку (доходу), але не менше, ніж 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Саме такий розмір аліментів має забезпечити право Малолітньої [PERSON] на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку. Згідно ст.191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову. Тому стягнення аліментів необхідно розпочати з 12 лютого 2019 року дня звернення позивача до суду з позовом про стягнення аліментів. Відповідно до п.1 ч.1 ст.430 ЦПК України суд допускає негайне виконання рішень у справах про стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць. Тому дане рішення в частині стягнення аліментів необхідно допустити до негайного виконання. Крім того, у зв`язку з задоволенням позову з відповідача на користь держави необхідно стягнути судовий збір у розмірі 768 грн. 40 коп., на користь позивача 768 грн. 40 коп.

Outcome: approved