Jurisdiction: civil
Date: 2021-02-17 00:00:00

Позивач звернулась до суду з вказаним позовом, в якому просить позбавити батьківських прав відповідача відносно малолітньої дитини [PERSON] , [INFO] . Свої вимоги мотивує тим, що вона з відповідачем протягом тривалого часу перебували у фактичних шлюбних стосунках, але офіційна реєстрація шлюбу не була здійснена. Від шлюбних відносин сторони мають сина [PERSON] , [INFO] . Дитина на даний момент проживає з позивачем, натомість як відповідач не приймає участі в житті дитини протягом тривалого часу та не надає матеріальної допомоги на її утримання. Так згідно довідки, виданої 21 травня 2020 року державним виконавцем Біляївського міськрайонного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції в Одеській області, відповідач жодного разу не сплатив аліменти на утримання дитини, у зв`язку з чим заборгованість по сплаті аліментів становить 94733,33 грн. Органом опіки та піклування було ухвалено висновок № 1449/01-11 від 10 липня 2020 року «Про доцільність позбавлення батьківських прав гр. [PERSON] , [INFO] , у відношенні малолітньої дитини [PERSON] , [INFO] .Відповідач ухиляється від виконання своїх обов`язків, що виражається, зокрема, у тому, що він не піклується про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, а саме: не забезпечує необхідного харчування, медичного догляду, лікування; не спілкується з дитиною взагалі, що порушує її нормальне самоусвідомлення; не виявляє інтересу до її внутрішнього світу; не створює умов для отримання нею освіти, у зв`язку з чим позивач звернулась до суду з вказаним позовом. Представник позивача в судовому засідання не з`явилась, але подала до суду заяву, в якій вказала, що на задоволенні позовних вимог наполягає, просить справу розглядати у її відсутність та не заперечує проти заочного розгляду справи. Відповідач у підготовче та судове засідання не з`явився, про причини неявки суд не повідомив, відзив на позов не подав, а тому суд, приймаючи до уваги заяву представника позивача, вважає можливим ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, відповідно до статті 280 ЦПК України. Представник третьої особи в судове засідання не з`явився, надав заяву, в якій просив розглядати вказану справу без його участі, висновок від 10.07.2020 року про доцільність позбавлення батьківських прав [PERSON] у відношенні малолітньої дитини [PERSON] підтримує. Судом на підставі частини другої статті 247 ЦПК України, у зв`язку із неявкою в судове засідання всіх учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що відповідач по справі є батьком [PERSON] , [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] , виданого 23.09.2010 року Другим Малиновським відділом реєстрації актів цивільного стану Одеського міського управління юстиції, актовий запис №821. Дитина на даний момент проживає з позивачем та бабусею, що підтверджується довідкою від 06.02.2020 року за вих. №6/2/20, а також актом обстеження умов проживання від 20.05.2020 року, натомість як відповідач не приймає участі в житті дитини протягом тривалого часу та не надає матеріальної допомоги на її утримання. Рішенням Біляївського районного суду Одеської області від 06.09.2016 року по цивільній справі №496/1699/16-ц було задоволено позовні вимоги [PERSON] та стягнуто з [PERSON] на користь [PERSON] аліменти на утримання [PERSON] в розмірі 2000 грн. щомісячно, починаючи з 19.05.2016 року та до повноліття дитини, тобто до [INFO] . Вказане рішення суду відповідачем не виконується. Згідно розрахунку заборгованості по аліментах від 21.05.2020 року розмір заборгованості [PERSON] по сплаті аліментів становить 94733,33 грн. Відповідач ухиляється від виконання своїх обов`язків, що виражається, зокрема, у тому, що він не піклується про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, а саме: не забезпечує необхідного харчування, медичного догляду, лікування; не спілкується з дитиною взагалі, що порушує її нормальне самоусвідомлення; не виявляє інтересу до її внутрішнього світу; не створює умов для отримання нею освіти. Відповідно до характеристики [PERSON] , учня 3-А класу Одеської ЗОШ №80 І-ІІІ ступенів Одеської міської ради Одеської області, мати і бабуся [PERSON] приділяють належну увагу вихованню дитини, постійно підтримують зв`язок з класним керівником, систематично відвідують школу та батьківські збори. [PERSON] відвідує платні гуртки в школі та за її межами. Вдома учень має все необхідне для всебічного розвитку та навчання. З батьком дитини не знайомі, так як він не проживає з сім`єю та не допомогає у вихованні сина. Згідно протоколу бесіди з [PERSON] від 20.05.2020 року, за слів [PERSON] , він відвідує гуртки з малювання та хіп-хопу, на які приходять мати та бабуся, батька він бачив останній раз давно (4-5 років тому), по телефону чи соціальних мережах [PERSON] не спілкується та спілкуватись з батьком не хотів би. На день народження не отримує від батька ніяких вітань та подарунків. Органом опіки та піклування Київської районної адміністрації Одеської міської ради було ухвалено висновок № 1449/01-11 від 10 липня 2020 року «Про доцільність позбавлення батьківських прав гр. [PERSON] , [INFO] , у відношенні малолітньої дитини [PERSON] , [INFO] . Статтею 51 Конституції України передбачено, що батьки зобов`язані утримувати дітей до їх повноліття. Відповідно до ст. 8 Закону України «Про охорону дитинства», кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України. Згідно з ч. 1 ст. 12 Закону України «Про охорону дитинства» виховання в сім`ї є першоосновою розвитку особистості дитини. На кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки або особи, які їх замінюють, мають право і зобов`язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров`я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці. Згідно зі ст. 150 Сімейного кодексу України батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток, поважати дитину. Згідно п. 2 ч. 1 ст. 164 СК України, мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він ухиляються від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини. Як, роз`яснив Пленум Верховного Суду України в п. 16 своєї постанови № 3 від 30 березня 2007 року «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав», ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негайно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками. Статтею 165 Сімейного кодексу України визначено, що право на звернення до суду з позовом про позбавлення батьківських прав мають один з батьків, опікун, піклувальник, особа, в сім`ї якої проживає дитина, заклад охорони здоров`я, навчальний або інший дитячий заклад, в якому вона перебуває, орган опіки та піклування, прокурор, а також сама дитина, яка досягла чотирнадцяти років. На підставі вищевикладеного, приймаючи до уваги висновок органу опіки та піклування, суд вважає, що позовні вимоги про позбавлення відповідача батьківських прав є законними та обґрунтованими, а тому підлягають задоволенню. Згідно зі ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог, тому з відповідача на користь позивача підлягає стягненню судовий збір у розмірі 840,80 грн.

Outcome: approved