Jurisdiction: civil
Date: 2018-04-18 00:00:00

Позивач звернулась до суду з позовом в якому вказав, що працює в Харківському загоні воєнізованої охорони в стрілкові-пожежній команді на станції Лозова на посаді стрільця. 30.11.2017 року наказом № 50К позивача було притягнуто до дисциплінарної відповідальності у вигляді догани за порушення місцевої інструкції для особового складу НОРВ Харків пасажирський в частині відволікання від несення служби. З зазначеним наказом позивач не згоден оскільки на оперативній нараді, де проводився розгляд вказаного питання, був відсутнім представник Вільної профспілки Південної залізниці, хоча його участь була обовязковою. В звязку з чим, позивач та член вільної профспілки були позбавлені можливості довести що наказ про догану винесено не юридичним лицем уповноваженим на прийняття на роботу. Оскільки позивача безпідставно притягнуто до дисциплінарної відповідальності він втратив в зарплатні за листопад 2017 року близько 2000 грн. Прохає визнати незаконним наказ № 50К від 30.11.2017 року та стягнути з відповідача на його користь втрачену заробітну плату в сумі 2000 грн. Ухвалою Ленінського р/с м. Харкова від 03.01.2018 року було відкрито провадження та прийнято рішення про розгляд справи у спрощеному провадженні без виклику сторін. Ухвалою Ленінського р/с м. Харкова від 05.02.18 року було відмовлено в задоволенні клопотання представника відповідача про розгляд справи в судовому засіданні з викликом сторін. В письмовому відзиві на позовну заяву відповідач позов не визнав зазначивши що підстави винесення спірного наказу існували та розгляд вказаного питання відбувся у відповідності до вимог закону. Вказали що спірний наказ виносився уповноваженою особою, про розгляд питання був повідомлений Голова первинної профспілкової організації , членом якої є позивач оскільки з неї не виходив, щодо відшкодування заробітної плати то в цій частині позов нічим не обґрунтований. Прохали в задоволенні позову відмовити. Дослідивши матеріали справи суд встановив що позов задоволенню не підлягає за наступним: судом встановлено що [PERSON] працює стрільцем стрілецької команди з охорони обєктів на станції Харків Пасажирський (НОРВ Харків-Пасажирський) (с.с. 10). 21.11.2017 року для охорони обєкту «залізничний міст 246 км пк 10 Одноробовка Основа р. Лопань, 3 км пк 7 парк «Н» Основа-Х-пас» начальником відділення [PERSON] згідно до добової відомості форми ХУ -1а, був направлений парний наряд охорони у складі стрільців підрозділу [PERSON] та [PERSON] якими о 09-00 було прийнято зазначений обєкт під охорону, що підтверджено записом у журналі цільових інструктажів з охорони праці та записом в маршрутному листі за № 471773. Додатково для посилення було направлено стрільця [PERSON] який розпочав нести службу з 17-00 ( с.с. 43-44). 22.11.2017 року з 2-45 до 4-00 заступником начальника стрілецької команди з охорони обєктів на станції Харків-Пасажирський [PERSON] проводилась раптова перевірка обєкту, охорону якого здійснював в тому числі і [PERSON] Було встановлено що з 2-45 до 3-10 стрільці, що несли службу, на посту не знаходились (с.с.38). Зазначений факт підтверджений пояснювальними записками вказаних стрільців (с.с. 39-41). [PERSON] був письмово ознайомленим з Місцевою інструкцією для особового складу НОРВ пас згідно до якої наряду охорони забороняється залишати пост без дозволу начальника відділення, керівництва своїх підрозділів, спати та читати на посту (с.с. 25). Стрільцям знаходитись у службовому приміщенні допускається лише 2 години на добу (час приймання їжі) відповідно до п.3.5 Правил внутрішнього трудового розпорядку для працівників стрілецької команди з охорони вантажів на станції Харків-Пасажирський з яким [PERSON] був письмово ознайомлений( с.с. 36). Згідно до запису у добовій відомості форми ХУ-1а встановлений час приймання їжі для стрільця [PERSON] з 14-00 до 15-00 та з 21-00 до 22-00 ( с.с. 45-46). Дозвіл стрільцям знаходитись в службовому приміщенні після 22-00 21.11.2017 року та з 00-00 22.11.2017 року начальником відділення не надавався ( с.с. 42). Таким чином судом встановлено що [PERSON] припустився порушення трудової дисципліни що є підставою для застосування заходів дисциплінарного стягнення. Наказом № 50 від 30.11.2017 року за підписом начальника виробничого підрозділу «Харківський загін воєнізованої охорони» [PERSON] стрілець [PERSON] був притягнутий до дисциплінарної відповідальності у вигляді догани за порушення п. 3.4 «Місцевої інструкції для особового складу НОРВ Харків-пасажирський» в частині не проведення систематичних обходів і огляду обладнання, конструкцій та майна обєкту і прилеглої до них території та п. 4.3.2 «Керівництва з організації служби стрілецьких та стрілецько-пожежних підрозділів відомчої воєнізованої охорони на залізничному транспорті України» ЦУО-0029 в частині відволікання від несення служби, що засвідчено особистим поясненням (с.с.6-7). Обґрунтовуючи позовні вимоги [PERSON] вказує на те що наказ в порушення вимог ст. 147-1 КЗпП України, видав орган що не наділений правом прийняття на роботу ( обрання, затвердження і призначення на посаду) даного працівника. При прийнятті рішення не запросив представника профспілкової організації членом якої є позивач. Також вважав що відповідач порушив вимоги ст. 149 КЗпПУ оскільки отримавши письмові пояснення [PERSON] не звернув на них уваги. Також вважав що відповідачем були порушені вимоги «Закону України» «Про заробітну плату» оскільки в односторонньому порядку змінив гарантії дотримання прав щодо оплати праці. За правилами ст.147 КЗпП України за порушення трудової дисципліни до працівника може бути застосовано тільки один з таких заходів стягнення: 1) догана; 2) звільнення. За-конодавством, статутами і положеннями про дисципліну можуть бути передбачені для окремих категорій працівників й інші дисциплінарні стягнення. За змістом ст.148 КЗпП України дисциплінарне стягнення застосовується власником або уповноваженим ним органом безпосередньо за виявленням проступку, але не пізніше одного місяця з дня його виявлення, не рахуючи часу звільнення працівника від роботи у зв`язку з тимчасовою непрацездатністю або перебування його у відпустці. Дисциплінарне стягнення не може бути накладене пізніше шести місяців з дня вчинення проступку. Відповідно до вимог ст.149 КЗпП України до застосування дисциплінарного стягнен-ня власник або уповноважений ним орган повинен зажадати від порушника трудової дис-ципліни письмові пояснення. За кожне порушення трудової дисципліни може бути застосо-вано лише одне дисциплінарне стягнення. При обранні виду стягнення власник або уповноважений ним орган повинен враховувати ступінь тяжкості вчиненого проступку і заподіяну ним шкоду, обставини, за яких вчинено проступок, і попередню роботу працівника. Стягнення оголошується в наказі і повідомляється працівникові під розписку. Згідно ст.150 КЗпП України, дисциплінарне стягнення може бути оскаржене працівником у порядку, встановленому чинним законодавством (глава ХУ КЗпП України). Разом з тим, відповідно до ст.124 Конституції України працівник може звернутись безпосередньо до суду з позовом про оскарження дисциплінарного стягнення. В цьому випадку оскаржується безпосередньо дисциплінарне стягнення, яке може бути визнане судом недійсним (незаконним). Постановою Пленуму Верховного Суду України від 06.11.1992 року №9 «Про практику розгляду судами трудових спорів» визначено, що при розгляді справ про накладення дисциплінарних стягнень за порушення трудової дисципліни судам необхідно з`ясовувати, в чому конкретно проявилося порушення, чи додержані власником або уповноваженим ним органом передбачені статтями 147-1 - 149 КЗпП України правила і порядок застосування дисциплінарного стягнення, зокрема, чи не закінчився встановлений для цього строк, чи враховані обставини, за яких вчинено проступок тощо. Згідно ст.148 КЗпП України, дисциплінарне стягнення не може бути накладене пізніше шести місяців з дня скоєння порушення. Вирішуючи питання про те, чи є порушення трудових обов'язків грубим, суд повинен виходити з характеру проступку, обставин, за яких його вчинено, та істотних наслідків порушення трудових обов'язків. При цьому суд повинен установити не тільки факт невиконання працівником обов'язку, який входить до кола його трудових обов'язків, а й можливість виконання ним зазначеного обов'язку за встановлених судом фактичних обставин справи, тобто встановити вину працівника та наявність причинного зв'язку між невиконанням працівником трудових обов'язків і негативними наслідками, які настали внаслідок такого порушення. Така правова позиція викладена в постанові Верховного Суду України від 21 травня 2014 року у справі № 6-33цс14, яка відповідно до ст. 360-7 ЦПК України є обов'язковою для усіх судів. Судом встановлено що згідно до довіреності від 01.11.2017 року п. 17 та п. 5.2.13 «Положення про виробничий підрозділ «Харківський загін воєнізованої охорони» регіональної філії «Південна залізниця» ПАТ «Українська залізниця» (с.с. 48) [PERSON] є особою який надано право накладати дисциплінарні стягнення (с.с. 51-57). Таким чином доводи позову щодо накладання дисциплінарного стягнення неповноважною особою матеріалами справи спростовуються. Судом встановлено що телефонограмою № 491 від 27.11.2017 року на нараду по розгляду випадку виявлення заступником начальника стрілецької команди з охорони обєктів на станції Харків-Пасажирський [PERSON] порушення несення служби стрільцями [PERSON], [PERSON] та [PERSON] було запрошено голову ППО ВП Харківській загін воєнізованої охорони [PERSON] та представник профспілки ВППЗ [PERSON] На нараді був присутнім [PERSON] але не було [PERSON] (с.с.5). Матеріалами справи підтверджено що [PERSON] є членом первинної профспілкової організації (професійна спілка залізничників і транспортних будівельників України) оскільки сплачує членські внески ( с.с. 58). Таким чином участь представника профспілкового комітету в особі [PERSON], була забезпечена а отже дотримано п. 3.1.10 Галузевої угоди. На виконання вимог ст. 149 КЗпПУ [PERSON] були надані письмові пояснення з яких вбачається що він дійсно знаходився в службовому приміщенні об 03-10 та сидів за столом з чашкою чаю хоча зайшов туди випити чаю та підкинути дрова ( с.с. 41). Згідно до положень ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Зазначаючи в позові що внаслідок дій відповідача [PERSON] не отримав близько 2000 грн. заробітної плати , позивач ніяким чином не обґрунтовує вказане. Відомостями про розрахунок загробної платні за листопад та грудень 2017 року встановлено що [PERSON] отримує зарплатню в належному обсязі. При цьому суд враховує що відповідно до ч. 3 ст. 151 КЗпПУ протягом строку дії дисциплінарного стягнення заходи заохочення до працівника не застосовуються. Таким чином суд не знаходить підстав для задоволення позову. На підставі викладеного та

Outcome: dismissed