Jurisdiction: civil
Date: 2017-12-19 00:00:00

Позивач звернулась до суду з позовом до відповідача про визнання його таким, що втратив право користування житловим приміщенням, а саме кімнатами [ADDRESS], в якому зазначила, що вказана квартира належить їй та її доньці [PERSON] на праві приватної власності, крім неї в квартирі також зареєстрований колишній власник квартири - відповідач по справі [PERSON] Посилаючись на те, що відповідач відмовляється в добровільному порядку зніматися з реєстраційного обліку у спірній квартирі, позивач просить суд зняти його з реєстраційного обліку в кімнатах [ADDRESS]. Позивач в судове засідання не з'явився, про день, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, подав до суду заяву про розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги підтримав в повному обсязі та просив позов задовольнити. Відповідач в судове засідання не з'явився, про день, час та місце розгляду справи повідомлений належним, подав до суду заяву про розгляд справи за його відсутності, позов не визнав, заперечував проти його задоволення, посилаючись на те, що його вже знято з реєстраційного обліку у спірній квартирі. Дослідивши матеріали справи, суд вважає встановленими наступні обставини та відповідні їм правовідносини. Судом встановлено, що кімнати [ADDRESS] належать на праві приватної власності позивачу [PERSON] на підставі договору купівлі-продажу від 07.04.2014 року, зареєстрованого в реєстрі за №426 та посвідченого приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу [PERSON] Згідно довідки форми №3 КК «Центр комунального сервісу» №9277 від 26.07.2017 року, в квартирі [ADDRESS] зареєстровані: позивач [PERSON]. (власник), [PERSON] (донька) та [PERSON] (колишній чоловік). Відповідно до вимог ст.ст. 319, 321 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Власник має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, що не суперечать закону. Право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Відповідно до ст. 391 ЦК України власник має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном. Згідно із ст. 150 ЖК Української РСР громадяни, які мають в приватній власності квартиру, користуються нею для особистого проживання і проживання членів їх сімей і мають право розпоряджатися цією власністю на свій розсуд. Як встановлено судом, відповідач в квартирі не проживає, не є членом сім'ї позивача, будь-яких домовленостей з позивачем щодо проживання відповідача у квартирі не існує і позивач заперечує проти проживання відповідача у його житловому приміщенні. З матеріалів справи убачається, що відповідача знято з реєстраційного обліку у спірних кімнатах, які знаходяться за адресою [ADDRESS] з 07.11.2017 року про що свідчить відмітка у його паспорті, копія якого міститься в матеріалах справи. Крім того, відповідно до ч.1 ст.7 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» рішення суду про позбавлення особи права користування житловим приміщенням тощо є підставою для зняття її з реєстрації місця проживання. Тобто, зняття особи з місця її реєстрації без її волі можливе, окрім іншого, у випадку втрати нею права користування житловим таким приміщенням. З позовної заяви слідує, що позивач не ставить питання про втрату відповідачем права користування спірними приміщеннями, а одразу просить застосувати до нього наслідок втрати права користування ними, що чинним законодавством України не передбачено. За таких обставин, суд приходить до висновку про необхідність відмови в задоволенні позовних вимог.

Outcome: dismissed