Jurisdiction: civil
Date: 2019-11-04 00:00:00

Позивач звернулась до Комінтернівського районного суду м. Харкова з позовною заявою до [PERSON] , третя особа: Департамент служб у справах дітей Харківської міської ради про позбавлення батьківських прав відносно неповнолітніх [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] , встановлення опіки та стягнення аліментів на утримання дітей в розмірі 1/3 частини всіх видів заробітку відповідача до досягнення дітьми повноліття, але не менш 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. В обґрунтування позовних вимог позивач посилалася на те, що відповідач по справі є її донькою та матір`ю неповнолітніх [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] . Відомості про батька дітей в свідоцтво про їх народження внесені на підставі ч.2 ст.135 СК України, тобто зі слів матері. Діти проживають та зареєстровані за однією адресою з позивачем. Дітьми повністю опікується позивач та займається їх вихованням. Відповідач веде аморальний спосіб життя, зловживає наркотичними засобами, останні шість років за місцем реєстрації не мешкає та взагалі не займається вихованням та розвитком дітей. Ухвалою Комінтернівського районного суду м. Харкова від 16.07.2019 року відкрито провадження по даній справі та її розгляд призначено за правилами загального позовного провадження, у підготовче засідання. Позивачем до суду подана заява про розгляд справи без її участі позовні вимоги підтримала в повному обсязі, не заперечувала проти ухвалення по справі заочного рішення. Відповідач до суду не з`явилась, про місце та час проведення розгляду справи повідомлявся у встановленому законом порядку, про причини своєї неявки суду не повідомила та відзиву на позов до суду не подала. Представником третьої особи - Служби у справах дітей до суду подана заява про розгляд справи за її відсутністю, в якій також просила ухвалити рішення по справі в інтересах дітей. За згодою а позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 280 ЦПК України. Суд, дослідивши наявні в матеріалах справи докази в їх сукупності, приходить до висновку про задоволення позовних вимог з наступних підстав. Відповідно до ч.1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідного до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Згідно ч.1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Згідно ч.4 ст.77 ЦПК України суд не бере до розгляду докази, що не стосуються предмета доказування. Судом встановлено, що матір`ю неповнолітніх [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] є відповідач по справі ( а.с.13-14) Позивач по справі приходиться відповідачу матір`ю, що підтверджується свідоцтвом про народження останньої ( а.с.10), а отже є рідною бабусею неповнолітнім [PERSON] та [PERSON] Малолітні [PERSON] та [PERSON] мешкають із своєю бабусею [PERSON] за адресою: [ADDRESS] , що підтверджується довідкою про склад родини. [PERSON] навчається в 5 класі Харківської загальноосвітньої школи № 60. Згідно з характеристикою наданою адміністрацією школи, займається вихованням та навчанням дівчинки бабуся, піклується про стан фізичного та психічного здоров`я, відвідує батьківські збори, підтримує зв`язок з класним керівником. Дитина отримує багато любові та уваги від бабусі і відповідає тим же. При відвідуванні працівниками закладу дитини за місцем проживання, мати ніколи вдома не заставали. Згідно з довідкою КНП «Міська дитяча поліклініка № 1» мати дитини [PERSON] до поліклініки не зверталася. Станом здоров`я дітей та забезпеченням їм належного догляду опікується бабуся. Позивач є пенсіонером, знаходиться на обліку в Слобідському відділі обслуговування громадян та отримує пенсію за віком. Обстеженням житлово-побутових умов сім`ї позивача встановлено, що остання з дітьми проживає у двохкімнатній квартирі, займає одну кімнату, в іншій проживають родичі - брат бабусі. Згідно наданих медичних документів, [PERSON] ознак наркологічних захворювань не має, психіатричних протипоказань до здійснення опіки не виявлено. Згідно з висновком про стан здоров`я особи від 11.02.2019, виданого комунальним некомерційним підприємством «Міська поліклініка № 13», протипоказань для здійснення опікунства не має. За обліками Міністерства внутрішніх справ України, [PERSON] , на території України станом на 07.11.2018 до кримінальної відповідальності не притягується, не знятої чи не погашеної судимості не має та в розшуку не перебуває. Відповідно до ч. 1 ст. 164 Сімейного Кодексу України мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він: 1) не забрали дитину з пологового будинку або з іншого закладу охорони здоров`я без поважної причини і протягом шести місяців не виявляли щодо неї батьківського піклування; 2) ухиляються від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини; 3) жорстоко поводяться з дитиною; 4) є хронічними алкоголіками або наркоманами; 5) вдаються до будь-яких видів експлуатації дитини, примушують її до жебракування та бродяжництва; 6) засуджені за вчинення умисного кримінального правопорушення щодо дитини. Отже, за змістом п. 2 ч. 1 ст. 164 СК України та зазначених вище роз`яснень Пленуму Верховного Суду України позбавлення батьківських прав можливе лише у разі винної поведінки відповідача, свідомого нехтування ним своїми обов`язками. Відповідно до висновку Департаменту Служб у справах дітей № 530 від 09.08.2019 року, відповідача по справі - [PERSON] доцільно позбавити батьківських прав відносно дітей - [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] , а також призначити позивача - [PERSON] опікуном над дітьми. Згідно зі ст. 63 ЦК України опікун або піклувальник призначаються переважно з осіб, які перебувають у сімейних, родинних відносинах з підопічним, з урахуванням особистих стосунків між ними, можливості особи виконувати обов`язки опікуна чи піклувальника. Фізична особа може бути призначена опікуном або піклувальником лише за її письмовою згодою. Отже, як встановлено вище позивач по справі приходиться дітям бабусею та згідно наданих суду документів вона в цілому має задовільний стан здоров`я, отримує пенсію та має задовільні житлові умови для проживання дітей. Враховуючи, що позбавлення батьківських прав відповідача буде підставою для визначення статусу дітей та надання їм державних гарантій соціального захисту, виходячи з інтересів дітей, суд вважає, що позовні вимоги позивача про позбавлення батьківських прав [PERSON] та призначення над дітьми опікуном - позивача по справі, є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню. Крім того, частиною 3 ст. 166 СК України встановлено, що при задоволенні позову щодо позбавлення батьківських прав суд одночасно приймає рішення про стягнення аліментів на дитину. Згідно ч. 2 ст. 166 Сімейного Кодексу України особа, позбавлена батьківських прав, не звільняється від обов`язку щодо утримання дитини. Згідно зі ст.180 Сімейного Кодексу України, батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до ч. 3 ст. 181 Сімейного Кодексу України, за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Згідно з ч. 1 ст. 183 Сімейного Кодексу України, частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Якщо стягуються аліменти на двох і більше дітей, суд визначає єдину частку від заробітку (доходу) матері, батька на їх утримання, яка буде стягуватися до досягнення найстаршою дитиною повноліття. Якщо після досягнення повноліття найстаршою дитиною ніхто з батьків не звернувся до суду з позовом про визначення розміру аліментів на інших дітей, аліменти стягуються за вирахуванням тієї рівної частки, що припадала на дитину, яка досягла повноліття. Відповідно до ст. 184 Сімейного Кодексу України, якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, частину доходу одержує в натурі, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення, суд за заявою платника або одержувача може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Розмір аліментів, визначений судом або за домовленістю між батьками у твердій грошовій сумі, підлягає індексації відповідно до закону. При визначенні розміру аліментів суд враховує матеріальний стан відповідача, яка не працює та положення ч. 2 ст. 182 Сімейного Кодексу України, згідної якої розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення розвитку дитини та не може бути меншим , ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Відповідно до ч. 1 ст. 191 Сімейного кодексу України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову, а в разі подання заяви про видачу судового наказу - із дня подання такої заяви. Надавши оцінку обставинам та доказам по справі, враховуючи потреби дітей, суд вважає за можливе стягнути з відповідача на користь позивача аліменти на утримання дітей, в розмірі 1/3 частини всіх видів заробітку відповідача до досягнення дітьми повноліття, але не менш 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку та до досягнення дітьми повноліття. Виходячи з наведеного, суд знаходить позовні вимоги [PERSON] обґрунтованими та такими ,що підлягають задоволенню в повному обсязі. Згідно зі ст. 430 ЦПК України суд допускає негайне виконання рішення у межах суми виплати за один місяць. Питання про розподіл судових витрат, суд вирішує відповідно до положень ст. 141 ЦПК України та стягує з відповідача на користь позивача витрати по сплаті судового збору в загальному розмірі розмірі 768 грн. 40 коп. Крім того, з відповідача на користь держави підлягає стягненню судовий збір в розмірі 768 грн. 40 коп. На підставі викладеного та

Outcome: approved