Jurisdiction: civil
Date: 2014-07-02 00:00:00

Позивач звернувся із заявою до суду з вимогами про перегляд рішення Ленінського районного суду м. Луганська по справі №2-1850/12 від 24.10.2012 року за нововиявленими обставинами. У подальшому позивач уточнив вимоги своєї заяви та просить суд переглянути за нововиявленими обставинами Рішення Ленінського районного суду м. Луганська по справі №2-1850/12 від 24.10.2012 року за позовом [PERSON] до [PERSON], третя особа: ПАТ «Українська екологічна страхова компанія» про стягнення матеріальної та моральної шкоди; скасувати рішення Ленінського районного суду м. Луганська по справі №2-1850/12 від 24.10.2012 року за позовом [PERSON] до [PERSON], третя особа: ПАТ «Українська екологічна страхова компанія» про стягнення матеріальної та моральної шкоди; ухвалити нове рішення, яким позовні вимоги [PERSON] до [PERSON], третя особа: ПАТ «Українська екологічна страхова компанія» про стягнення матеріальної та моральної шкоди задовольнити частково, а саме: стягнути з [PERSON] на користь [PERSON] 58992 (п'ятдесят вісім тисяч дев'ятсот дев'яносто дві) гривні 20 копійок на відшкодування матеріальної шкоди; стягнути з [PERSON] на користь [PERSON] 500 грн. (п'ятсот) гривень 00 копійок на відшкодування моральної шкоди; стягнути з [PERSON] на користь [PERSON] 679 (шістсот сімдесят дев'ять) гривень 93 копійок судового збору. В обґрунтування своїх вимог Позивач зазначає, що 18.10.2013 року йому стало відомо, що на час розгляду та ухвалення рішення Ленінського районного суду м. Луганська по справі №2-1850/12 від 24.10.2012 року та ухвалення рішення по цивільній справі №22-1290/672512 в Апеляційному суді Луганської області відповідно до Листа з офіційного сайту МТСБУ ПАТ «Українська екологічна страхова компанія» станом на 01.03.2012 року була позбавлена членства в МТСБУ через заборгованість до фондів МТСБУ. Відповідно до ст. 49 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності має право здійснювати страховик, який: має ліцензію на здійснення даного виду страхування; є членом МТСБУ. Таким чином, на думку позивача висновок Апеляційного суду Луганської області стосовно того, що позивачу треба було звертатися із позовною заявою не до застрахованої особи - [PERSON], а до страховика - ПАТ «Українська екологічна страхова компанія» викладений без врахування вказаної обставини. Разом із тим, відсутність у страховика права здійснювати страхування цивільно-правової відповідальності має наслідком неможливість висновку про те що цивільно-правова відповідальність позивачки є застрахованою. 26.06.2014р. позивачем подано заяву про залишення без розгляду вимоги уточненої заяви про перегляд рішення Ленінського районного суду м. Луганська по справі №2-1850/12 від 24.10.2012 року за нововиявленими обставинами в частині задоволення позовних вимог щодо стягнення грошових коштів з [PERSON] на користь [PERSON] у сумі 52964 гривні 96 копійок на відшкодування матеріальної шкоди. Дослідивши матеріали справи та враховуючи пояснення сторін суд виходить з такого. 23.09.2011 року о 7.45 ранку на вул. 50 років Оборони Луганська сталась ДТП, внаслідок якої автомобіль позивача ВМW E70/X530D, номер кузова [NUMBER], державний номер [NUMBER] було пошкоджено внаслідок зіткнення з автомобілем CHEVROLEТ AVEO, державний номер [NUMBER], через недотримання безпечної дистанції руху з боку автомобілю CHEVROLE AVEO. В результаті ДТП, відповідно до довідки УДАІ УМВС у м. Луганську, автомобіль одержав ушкодження заднього бамперу, задньої кришки багажника, задніх, бокових підфарників та задньої фари. 17.09.2011 року між відповідачем та ЗАТ «Українська екологічна страхова компанія» укладено Поліс № АА 5937619 обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів. 07.11.2012 року до ЗАТ «Українська екологічна страхова компанія» було подано Заяву-повідомлення (від страховика), Повідомлення від потерпілого, Заяву про виплату страхового відшкодування та інші документи згідно Опису документів по страховому випадку, що підтверджується штемпелем ЗАТ «Українська екологічна страхова компанія» від 07.11.2011р. Відповідно до звіту про оцінку майна № 072/МУ-11 від 30.09.2011 р. оціночна вартість матеріальних збитків, завданих володільцю автомобілю ВМW E70/X530D, державний номер [NUMBER] складає 58992,2 грн, із яких 52964,96 грн. вартість відновлювального ремонту та 6027,25 грн. втрата товарної вартості автомобіля від ремонтних робіт. 06 жовтня 2011 року Постановою Артемівського районного суду м. Луганська [PERSON] визнана винною у скоєні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 127 КУпАП за факто скоєння дорожньо-транспортної пригоди. Згідно відомостей з офіційного сайту МТСБУ «ПАТ «Українська екологічна страхова компанія» станом на 01.03.2012 року була позбавлена членства в МТСБУ через заборгованість до фондів МТСБУ. Згідно ч. 1 ст. 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Згідно п. 1 ч. 1 ст. 1188 Цивільного кодексу України, шкода, завдана внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки, відшкодовується на загальних підставах, а саме: шкода, задана одній особі з вини іншої особи, відшкодовується винною особою. Відповідно до ч. 1192 Цивільного кодексу України, з урахуванням обставин справи, суд, за вибором потерпілого може зобов'язати особу, яка завдала шкоди майну, відшкодувати її в натурі (передати річ того ж роду і такої якості, полагодити пошкоджену річ тощо) або відшкодувати завдані збитки у повному обсязі. Розмір збитків, що підлягають відшкодуванню потерпілому, визначається відповідно до реальної вартості втраченого майна на момент розгляду справи або виконання робіт, необхідних для відновлення пошкодженої речі. Вина Відповідача у заподіяні матеріальної шкоди Позивачу не оспорюється сторонами та підтверджується матеріалами справи. З матеріалів справи вбачається, що Позивач [PERSON] не отримавши відшкодування шкоди ні від заподіювача шкоди, ні від ПАТ «Українська екологічна страхова компанія» самостійно за рахунок власних коштів здійснив ремонт пошкодженого автомобіля, що підтверджується рахунком-фактурою № 162170 від 07.12.2011 року та банківською випискою ЛФ ПАТ КБ «Приватбанк» по рахунку від 08.05.2012 року на суму 45630,63 грн. Інша частина вартості відновлювального ремонту, розмір якої визначено згідно звіту про оцінку, є витратами, які особа, якій завдано збитків мусить зробити. Таким чином, внаслідок заподіяної шкоди позивач поніс реальні збитки в розумінні ст. 22 ЦК України , згідно якої а особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Збитками є втрати, яких особа зазнала у зв'язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки). Загальний розмір реальних збитків визначається сумою вартості відновлювального ремонту, який, згідно звіту про оцінку майна № 072/МУ-11 від 30.09.2011 р. складає 52964,96 грн. (вартість відновлювального ремонту). Згідно ст. 1194 ЦК України, особа, яка застрахувала свою цивільну відповідальність, у разі недостатності страхової виплати (страхового відшкодування) для повного відшкодування завданої нею шкоди зобов'язана сплатити потерпілому різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням). При цьому суд виходить з того, що ст.ст. 34, 35 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» регламентовано дії осіб у разі настання дорожньо-транспортної пригоди, яка може бути підставою для здійснення страхового відшкодування (регламентної виплати), а також обов'язок страхувальника сприяти страховику та МТСБУ у розслідуванні причин та обставин дорожньо-транспортної пригоди, яка може бути підставою для здійснення страхового відшкодування (регламентної виплати). Також ст. 36 вказаного закону визначено вимоги щодо прийняття рішення про здійснення страхового відшкодування (регламентної виплати) страховиком та порядок його виплати. Страхове відшкодування шкоди, завданої потерпілому, виплачується за кожним страховим випадком, що настав протягом періоду дії відповідного договору обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності. Враховуючи, що на час ухвалення рішення Ленінського районного суду м. Луганська по справі №2-1850/12 від 24.10.2012 року не було відомо про наявність тієї обставини, що ПАТ «Українська екологічна страхова компанія» станом на 01.03.2012 року була позбавлена членства в МТСБУ через заборгованість до фондів МТСБУ (копія Листа із офіційного сайту МТСБУ додається). А згідно ст. 49 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності має право здійснювати страховик, який: має ліцензію на здійснення даного виду страхування; є членом МТСБУ. Отже на час ухвалення судового рішення, про перегляд якого просить позивач суд цю обставину в обґрунтування судового рішення не врахував. Тому суд вважає, що рішення Ленінського районного суду м. Луганська по справі №2-1850/12 від 24.10.2012 року підлягає перегляду щодо мотивів постановлення судового рішення. Згідно ч. 1 ст. 1167 ЦК України, моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини, крім випадків, встановлених частиною другою цієї статті. Відповідно до ч. 1 ст. 23 Цивільного кодексу України, особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Відповідно до п. 3 ч. 2 ст. 23 Цивільного кодексу України, моральна шкода полягає у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв'язку із знищенням чи пошкодженням її майна. Згідно з ч. 4 ст. 23 Цивільного кодексу України, моральна шкода відшкодовується незалежно від майнової шкоди, яка підлягає відшкодуванню, та не пов'язана з розміром цього відшкодування. Відповідно до п. 3 Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди», під моральною шкодою слід розуміти втрати немайнового характеру внаслідок моральних чи фізичних страждань, або інших негативних явищ, заподіяних фізичній чи юридичній особі незаконними діями або бездіяльністю інших осіб. Відповідно до чинного законодавства моральна шкода може полягати, зокрема: у приниженні честі, гідності, престижу або ділової репутації, моральних переживаннях у зв'язку з ушкодженням здоров'я, у порушенні права власності (в тому числі інтелектуальної), прав, наданих споживачам, інших цивільних прав, у зв'язку з незаконним перебуванням під слідством і судом, у порушенні нормальних життєвих зв'язків через неможливість продовження активного громадського життя, порушенні стосунків з оточуючими людьми, при настанні інших негативних наслідків. Суд погоджується з доводами позивача, що внаслідок дій Відповідача йому завдано моральну шкоду, яка виразилася в моральних стражданнях та переживаннях, порушенні душевної рівноваги, у зв'язку з тим, що він був позбавлений можливості користуватися автомобілем щодня, змушений самостійно ремонтувати свій автомобіль, знаходити на це кошти та відповідних спеціалістів, змінити звичний образ життя. Через зазначені дії Відповідача Позивач не мав змоги вести звичне для нього ділове життя. Разом із тим при визначенні розміру моральної шкоди суд повинен виходити з принципів розумності та справедливості. Суд вважає що Позивачем не обґрунтовано розміру завданої маральної шкоди, не надано відповідних доказів. Тому суд вважає за можливе позов в частині стягнення моральної шкоди задовольнити частково. При цьому з урахуванням принципів розумності та справедливості та виходячи із обставин справи достатньою сумою відшкодування моральної шкоди має бути сума у розмірі 500 грн. Таким чином, суд приходить до висновку про обґрунтованість заяви про перегляд рішення Ленінського районного суду м. Луганська по справі №2-1850/12 від 24.10.2012 року за нововиявленими обставинами. Враховуючи вищевикладене уточнена заяви про перегляд рішення Ленінського районного суду м. Луганська по справі №2-1850/12 від 24.10.2012 року за нововиявленими обставинами підлягає частковому задоволенню. Рішення Ленінського районного суду м. Луганська по справі №2-1850/12 від 24.10.2012 року підлягає скасуванню с ухваленням нового рішення із з додатковими підставами ухвалення судового рішення. На підставі викладеного та

Outcome: partial