overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2016-03-21 00:00:00

Позивач звернулась до суду з позовом, в якому вказує, що їй на праві власності належить житловий будинок №56 по вул.Леніна в с.Миколаївка Бердянського району Запорізької області на підставі договору купівлі-продажу вказаного будинку від 20.11.2015р. між нею та відповідачем [PERSON] Після укладання вказаного договору колишній власник будинку [PERSON] добровільно не знялась з реєстрації місця проживання у ньому, як те було домовлено між ними, місце фактичного проживання відповідача невідоме. Тому позивач в своєму позові просить визнати відповідача [PERSON] такою, що втратила право користування житловим будинком №56 по вул.Леніна в с.Миколаївка Бердянського району Запорізької області. До судового засідання представник позивача [PERSON] надала до суду заяву з проханням розглянути справу без її участі, позовні вимоги підтримала, проти винесення заочного рішення не заперечувала. Відповідач [PERSON] до судового засідання не зявилася, про час та місце розгляду справи була повідомлена належним чином. В порядку ст.224 ЦПК України суд розглянув справу в заочному порядку. Вивчивши матеріали справи, суд доходить висновку про необхідність задоволення позову на підставі наступного. Згідно договору купівлі-продажу від 20.11.2015р., відповідач [PERSON] продала, а позивач [PERSON] придбала житловий будинок №56 по вул.Леніна в с.Миколаївка Бердянського району Запорізької області. Згідно витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності, позивач [PERSON] є одноособовим власником вказаного будинку. Згідно довідки виконавчого комітету Миколаївської сільської ради та довідки Бердянського МВ УДМС України в Запорізькій області, місце постійного проживання відповідача [PERSON] зареєстровано у вказаному будинку. Відповідно до ч.1 ст.317 ЦК України, власникові належать права володіння, користування та розпорядження своїм майном. Відповідно до п.1 ч.1 ст.346 ЦК України, право власності припиняється у разі відчуження власником свого майна. В даному випадку відповідач [PERSON] здійснила відчуження свого майна будинку №56 по вул.Леніна в с.Миколаївка Бердянського району Запорізької області, тому втратила право власності на цей будинок і, відповідно, право користування ним. Тому позовні вимоги підлягають задоволенню. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-10-20 00:00:00

Позивач звернулась до суду з позовом, в якому вказує, що їй на праві власності належить житловий будинок №99 по вул.Тельмана в с.Луначарське Бердянського району Запорізької області. В будинку за згодою позивача зареєстроване місце постійного проживання відповідачки [PERSON], яка насправді у вказаному будинку ніколи не проживала, на час звернення до суду живе в Росії, участі у сплаті комунальних послуг не приймає, внаслідок цього позивачка не може оформити субсидії на сплату комунальних послуг. Тому позивач в своєму позові просить визнати [PERSON] особою, що втратила право користування вказаним житловим приміщенням. В судовому засіданні представник позивача [PERSON] позовні вимоги підтримав, дав пояснення, аналогічні викладеним в позовній заяві, а також уточнив, що відповідачка в 2007 році просила позивачку зареєструвати її у своєму будинку та нетривалий час пожити у ньому, але насправді в будинку взагалі не жила, поїхала до Росії, будь-якого звязку з нею немає. Просив позов задовольнити, проти винесення заочного рішення не заперечував. В судовому засіданні позивач [PERSON] позовні вимоги підтримала, також підтримала позицію та пояснення свого представника [PERSON], просила позов задовольнити, проти винесення заочного рішення не заперечувала. Відповідач [PERSON] до судового засідання не зявилася, про час та місце розгляду справи була повідомлена належним чином. В порядку ст.224 ЦПК України суд розглянув справу в заочному порядку. В судовому засіданні свідки [PERSON] та [PERSON] показали, що є сусідами позивачки та засвідчили, що після смерті свого чоловіка останні приблизно 15 років позивачка живе у своєму будинку по вул.Тельмана 99 в с.Луначарське Бердянського району одна, більше ніхто у цьому будинку весь цей час не жив. Відповідачку свідки не знають, ніколи її не бачили. Вивчивши матеріали справи, суд приходить до висновку про необхідність задоволення позову на підставі наступного. Згідно свідоцтва про право на спадщину за законом від 18.11.1999р. з реєстраційним написом БТІ, позивачу [PERSON] належить на праві власності житловий будинок по вул.Тельмана 99 в с.Луначарське Бердянського району Запорізької області. Згідно довідки виконавчого комітету Луначарської сільської ради та довідки Бердянського МВ УДМС України в Запорізькій області, місце проживання відповідача [PERSON] зареєстровано по [INFO] з 13.01.2007р. Відповідно до ч.2 ст.405 ЦК України, член сімї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сімї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним та власником житла або законом. В даному випадку суд вважає доведеним, в тому числі свідченнями вказаних свідків, що відповідач [PERSON] не проживає у вказаному будинку на протязі строку, набагато більшого, ніж один рік. Доказів поважності її не проживання у вказаному будинку до суду не надходило. За таких обставин позовні вимоги підлягають задоволенню. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-02-06 00:00:00

Позивач звернулась до суду з позовом, в якому вказує, що їй на праві власності належить квартира [ADDRESS]. В квартирі з її згоди зареєстрована дружина сина та їх спільна донька - відповідачі [PERSON] та [PERSON] відповідно. В 2009 році стосунки між сином та його дружиною почалися погіршуватися, у зв'язку з чим в червні 2010 року відповідачі забрали всі свої речі та виїхали на постійне проживання до іншого місця, але з реєстраційного обліку місця проживання у вказаній квартирі не знялися. З того і до теперішнього часу відповідачі у вказаній квартирі не проживають, участі в утриманні квартири та сплаті комунальних послуг не приймають. Тому позивач в своєму позові просить усунути перешкоди в здійсненні нею права користування квартирою [ADDRESS], визнавши відповідачів такими, що втратили право користування вказаною квартирою. В судовому засіданні позивач [PERSON] свої позовні вимоги підтримала, дала пояснення, аналогічні викладеним в позові, просила позовні вимоги задовольнити в повному обсязі, проти винесення заочного рішення не заперечувала. Відповідачі [PERSON] та [PERSON] до судового засідання не з'явилися, про час та місце розгляду справи були повідомлені належним чином. В порядку ст.224 ЦПК України суд розглянув справу в заочному порядку. В судовому засіданні свідки [PERSON] та [PERSON] показали, що є сусідками позивачки по квартирі [ADDRESS], підтвердили, що не бачили відповідачів з 2010 року. В судовому засіданні свідок [PERSON] показав, що є сином позивачки, відповідач [PERSON] є його дружиною, а відповідач [PERSON] - донькою, яка вже досягла повноліття. З травня 2010 року свідок разом з відповідачами не проживає, тоді вони зібрали свої речі та поїхали до матері дружини, з того часу вони практично не спілкуються, де вони проживають не знає. Заслухавши пояснення позивача, свідчення свідків, вивчивши матеріали справи, суд приходить до висновку про необхідність задоволення позову на підставі наступного. Згідно договору купівлі-продажу від 20.03.2008р. та витягу про реєстрацію права власності на нерухоме майно, позивачу [PERSON]. належить на праві власності квартира [ADDRESS]. Згідно довідки КП «Житлосервіс-2а», у вказаній квартирі зареєстровано місце проживання свідка [PERSON] та відповідачів [PERSON] та [PERSON] Відповідно до ч.2 ст.405 ЦК України, член сім'ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім'ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним та власником житла або законом. В даному випадку суд вважає встановленим та доведеним, в тому числі свідченнями вказаних вище свідків, що відповідачі [PERSON] та [PERSON] не проживають у [ADDRESS] з 2010 року, тобто більше, ніж рік. Жодних доказів поважності їх відсутності у вказаній квартирі до суду не надходило. За таких обставин позовні вимоги підлягають задоволенню. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-03-17 00:00:00

Позивач звернулась до суду з позовом, в якому вказує, що їй на праві власності належить квартира [ADDRESS] на підставі договору купівлі-продажу від 14.09.2004р. В квартирі залишились зареєстрованими один з минулих власників вказаного нерухомого майна - відповідач [PERSON] Ця обставина створює перешкоди позивачу для вільного користування та розпорядження своїм майном, тому вона звернулась до суду, просила визнати відповідача такою, що втратила право користування вказаним житловим приміщенням. В судове засідання представник позивача [PERSON] надав до суду заяву з проханням розглянути справу без його участі, позовні вимоги підтримав, проти винесення заочного рішення не заперечував. Відповідач [PERSON] до судового засідання не з'явилася, про час та місце розгляду справи була повідомлена належним чином, будь-яких заперечень проти позовних вимог до суду не надіслала. В порядку ст.224 ЦПК України суд розглянув справу в заочному порядку. Вивчивши матеріали справи, суд приходить до висновку про необхідність задоволення позову на підставі наступного. Згідно договору купівлі-продажу від 14.09.2004р. з відміткою про державну реєстрацію, позивач [PERSON] є власницею квартири [ADDRESS]. Однією з минулих власників вказаної квартири є відповідач [PERSON] Згідно довідки Бердянського МВ УДМС України в Запорізькій області, у вказаній квартирі зареєстроване місце постійного проживання відповідача [PERSON] Відповідно до ст.317 ЦК України, власникові належать права володіння, користування та розпорядження своїм майном. Відповідно до п.1 ч.1 ст.346 ЦК України, право власності припиняється у разі відчуження власником свого майна. В даному випадку минула власниця [PERSON] після відчуження свого майна втратила відповідно свої права на володіння, користування та розпорядження квартирою [ADDRESS] Наявність у належній позивачу нерухомій власності зареєстрованої стороннью особи безсумнівно створює для нього певні перешкоди для вільного користування та розпорядження своїм майном, тому вони підлягають усуненню, а отже позовні вимоги підлягають задоволенню. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-07-09 00:00:00

Позивач звернулась до суду з позовом, в якому вказує, що їй на праві власності належить квартира [ADDRESS]. У вказаній квартирі зареєстровано місце постійного проживання доньки позивача відповідача [PERSON], яка насправді там не проживає з лютого 2008 року, відомості про її дійсне місце проживання у позивача відсутні. Тому в своєму позові позивач просить визнати відповідачку такою, що втратила право користування вказаною квартирою. В судовому засіданні позивач [PERSON] та її представник [PERSON] позовні вимоги підтримали, дали пояснення, аналогічні викладеним в позовній заяві, а також додали, що наскільки їм відомо, відповідачка проживає десь у Москві, має свою сімю, дітей, приїжджати до України не збирається, просили позов задовольнити, проти винесення заочного рішення не заперечували. Відповідач [PERSON] до судового засідання не зявилась, про час та місце розгляду справи була повідомлена належним чином. Третя особа Бердянський МВ УДМС України в запорізькій області надіслав до суду заяву з проханням розглянути справу без участі його представника. В порядку ст.224 ЦПК України суд розглянув справу в заочному порядку. В судовому засіданні свідки [PERSON] та [PERSON] показали, що є подругою відповідачки та сусідкою позивачки відповідно, підтвердили, що відповідачка [PERSON] приблизно 6 років тому вийшла заміж та поїхала до Москви, де проживає до теперішнього часу. Заслухавши пояснення позивача та її представника, свідчення свідків, вивчивши матеріали справи, суд доходить висновку про необхідність задоволення позовних вимог на підставі наступного. Згідно договору купівлі-продажу від 25.02.1993р. та реєстраційного посвідчення, позивачу [PERSON] належить на праві власності квартира [ADDRESS]. Згідно довідки ОСББ «Пролетарський, 232» та довідки Бердянського МВ УДМС України в Запорізькій області, у вказаній квартирі зареєстровано місце постійного проживання відповідача [PERSON] Відповідно до ч.2 ст.405 ЦК України, член сімї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сімї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним та власником житла або законом. В даному випадку суд вважає встановленим та доведеним наданими доказами, в тому числі свідченнями вказаних свідків, що відповідач [PERSON] не проживає у [INFO] на протязі більше одного року. Доказів поважності причини її відсутності до суду надано не було. За таких обставин позовні вимоги підлягають задоволенню. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-06-22 00:00:00

Позивач звернулась до суду з позовом, в якому вказує, що їй на праві власності належить квартира [ADDRESS]. У вказаній квартирі зареєстровано місце постійного проживання колишнього чоловіка, я яким вони проживали разом і після розірвання шлюбу, а у 2002 році позивачка його зареєструвала у вказаній квартирі. У березні 2012 року сторони припинили шлюбні відносини і відповідач, забравши свої особисті речі, пішов з квартири та більше туди не повертався. Добровільно знятись з реєстрації відповідач не бажає. Тому в своєму позові позивач просить визнати відповідача таким, що втратив право користування вказаним житловим приміщенням. В судовому засіданні представник позивача [PERSON] позовні вимоги підтримала, дали пояснення, аналогічні викладеним в позовній заяві, просила позов задовольнити, проти винесення заочного рішення не заперечувала. Відповідач [PERSON] до судового засідання не зявився, про час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином. В порядку ст.224 ЦПК України суд розглянув справу в заочному порядку. В судовому засіданні свідки [PERSON] та [PERSON] показали, що є сусідами позивача [PERSON] з 2002 року, підтвердили, що до 2012 року у квартирі [ADDRESS] позивачка жила разом з чоловіком відповідачем [PERSON], восени 2012 року свідок [PERSON] бачила, як відповідач вантажив свої речі у машину та після цього поїхав, свідок [PERSON] чула про цей факт від інших сусідів. З того часу свідки відповідача не бачили, хоча до позивача періодично ходять в гості, зі слів позивачки відповідач від неї пішов. Заслухавши пояснення представника позивача, свідчення свідків, вивчивши матеріали справи, суд доходить висновку про необхідність задоволення позовних вимог на підставі наступного. Згідно договору дарування квартири від 20.04.2002р. з реєстраційним написом БТІ та довідки КПТІ Бердянської міської ради, позивачу [PERSON] належить на праві власності квартира [ADDRESS]. Згідно довідки ТОВ «Коменерго-Бердянськ» та довідки Бердянського МВ УДМС України в Запорізькій області, у вказаній квартирі зареєстровано місце постійного проживання відповідача [PERSON] з 16.03.2003р. Відповідно до ч.2 ст.405 ЦК України, член сімї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сімї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним та власником житла або законом. В даному випадку суд вважає встановленим та доведеним наданими доказами, що відповідач [PERSON] не проживає у [INFO] на протязі більше одного року. Доказів поважності причини його відсутності до суду надано не було. За таких обставин позовні вимоги підлягають задоволенню. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-07-22 00:00:00

Позивач звернулась до суду з позовом, в якому вказує, що їй на праві власності належить квартира [ADDRESS]. У вказаній квартирі зареєстровано місце проживання колишньої дружини сина позивача відповідачки [PERSON] Після народження дитини син позивачки з дружиною вирішили проживати окремо, забрали свої речі та виїхали до іншого місця проживання. В 2014 році шлюб між сином позивачки та відповідачкою було розірвано, вона створила нову сімю, а син з донькою (онукою позивачки) повернулись до квартири [ADDRESS], де проживають до теперішнього часу. Добровільно зніматись з реєстрації відповідачка не бажає, тому в своєму позові позивачка просить визнати відповідачку такою, що втратила право користування вказаною квартирою. В судовому засіданні представник позивача [PERSON] позовні вимоги підтримала, дала пояснення, аналогічні викладеним в позовній заяві, просила позов задовольнити, проти винесення заочного рішення не заперечувала. Відповідач [PERSON] до судового засідання не зявилася, про час та місце розгляду справи була повідомлена належним чином. В порядку ст.224 ЦПК України суд розглянув справу в заочному порядку. В судовому засіданні свідки [PERSON] (далека родичка позивачки) та [PERSON] (сусідка позивачки) показали, що після укладання шлюбу в 2004 році між сином позивачки та відповідачкою вони прожили у квартирі [ADDRESS] незначний час, після чого виїхали з метою проживання окремою сімєю. З того часу, приблизно з 2004 або 2005 року відповідачка у цій квартирі ніколи не проживала. На час розгляду справи в суді у відповідачки інша сімя, а її колишній чоловік (син позивачки) з донькою (онукою позивачки) повернулися жити до позивачки, де проживають по теперішній час. Заслухавши пояснення представника позивача, свідчення свідків, вивчивши матеріали справи, суд доходить висновку про необхідність задоволення позовних вимог на підставі наступного. Згідно договору купівлі-продажу від 03.10.1994р. з реєстраційним написом БТІ, позивачу [PERSON] належить на праві власності квартира [ADDRESS]. Згідно довідки КП «Житлосервіс-2а» та довідки Бердянського МВ УДМС України в Запорізькій області, у вказаному будинку зареєстровано місце постійного проживання відповідача [PERSON] Відповідно до ч.2 ст.405 ЦК України, член сімї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сімї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним та власником житла або законом. В даному випадку суд вважає встановленим та доведеним наданими доказами, в тому числі свідченнями вказаних свідків, що відповідач [PERSON] не проживає у [INFO] на протязі більше одного року. Доказів поважності причини її відсутності до суду надано не було. За таких обставин позовні вимоги підлягають задоволенню. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-09-09 00:00:00

Позивач звернулась до суду з позовом, в якому вказує, що їй на праві приватної спільної часткової власності належить 1/2 частина домоволодіння [ADDRESS]. Інша частина вказаного домоволодіння в рівних частках належить відповідача (по 1/4 частині кожному). Домоволодіння розташоване на земельній ділянці площею 0,1183 га, яка була надана в користування на підставі рішення виконкому Бердянської міської ради №610 від 24.10.1953р. В своєму позові позивач просить визначити порядок користування земельною ділянкою, на якій розташоване вказане домоволодіння та виділити її частину домоволодіння в натурі, визнати за нею право власності на цілий об'єкт нерухомості та припинити право спільної часткової власності між нею та іншими співвласниками. До судового засідання представник позивача [PERSON] надав до суду заяву з проханням розглянути справу без його участі, позовні вимоги підтримав, просив визначити порядок користування земельною ділянкою у відповідності до варіанту №2, запропонованому експертом та виділити в натурі частину домоволодіння, запропоновану експертом. До судового засідання представник відповідача [PERSON] - [PERSON] надав до суду заяву з проханням розглянути справу без його участі, позовні вимоги визнав в повному обсязі. Відповідач [PERSON] надіслав до суду заяву з проханням розглянути справу без його участі, позовні вимоги визнав. Вивчивши матеріали справи, суд доходить висновку про необхідність задоволення позовних вимог на підставі наступного. Відповідно до ч.4 ст.174 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Суд вважає встановленим та доведеним наданими доказами, що позивачу [PERSON] на праві спільної часткової власності належить 1/2 частина домоволодіння [ADDRESS]. Інша частина вказаного домоволодіння в рівних частках належить відповідачам [PERSON] та [PERSON] (по 1/4 частині кожному). Домоволодіння розташоване на земельній ділянці площею 0,1183 га, яка була надана в користування на підставі рішення виконкому Бердянської міської ради №610 від 24.10.1953р. Відповідно до ч.1 ст.364 ЦК України, співвласник має право на виділ у натурі частки із майна, що є у спільній частковій власності. Відповідно до ч.2 ст.367 ЦК України, у разі поділу спільного майна між співвласниками право спільної часткової власності на нього припиняється. Таким чином, законні підстави для позовних вимог в наявності, вони визнані відповідачами, тому позов підлягає задоволенню. Згідно висновку судової будівельно-технічної експертизи №062/07-14 від 30.07.2014р., експертом запропонований варіант виділу частини домоволодіння в натурі та 2 варіанти визначення порядку користування земельною ділянкою. За умови визнання позову відповідачами, суд вважає за необхідне затвердити та обрати для свого рішення обраний позивачем варіант виділу частки майна в натурі, запропонований експертом, та варіант №2 порядку користування земельною ділянкою. На підставі викладеного,

Outcome: approved