Jurisdiction: civil
Date: 2017-07-02 00:00:00

Позивач звернулась до суду з вказаним вище позовом, який мотивовано тим, що 01 червня 2012 року Могилів-Подільським міськрайонним судом Вінницької області винесено рішення, яким зобов'язано відділ культури і туризму Могилів-Подільської міської ради Вінницької області поновити її на посаді завідуючої Могилів-Подільської міської бібліотеки для дітей ім. С.Тельнюка з 21 грудня 2011 року та стягнути з відділу культури і туризму міської ради заробітну плату за час вимушеного прогулу в сумі 15431 грн. 61 коп. Станом на день звернення до суду вказане вище рішення суду виконано не було і позивача на роботі не поновлено. Враховуючи викладене, позивач звернулась до суду з позовом в якому просить, з врахуванням заяви про збільшення позовних вимог, стягнути з Відділу культури і туризму Могилів-Подільської міської ради Вінницької області на її користь середнього заробітку за час затримки виконання судового рішення про поновлення на роботі, що станом на 21 червня 2017 року складає 205048 гривень 28 копійок. Позивач та її представник в судовому засіданні збільшені позовні вимоги підтримали. Просили позов задоволити. Позивач надала суду копії наказів відділу культури і туризму Могилів-Подільської міської ради, згідно яких, 03.07.2017 її було поновлено на посаді завідуючої Могилів-Подільської міської бібліотеки для дітей ім. С.Тельнюка з 21 грудня 2011 року. Також зазначила, що кількість днів вимушеного прогулу з дня винесення рішення до дня поновлення її на роботі складає 1274 дні, а сума, яка підлягає до стягнення на день вирішення спору складає 206 018 грн. 54 коп. Представник відповідача відділу культури та туризму Могилів-Подільської міської ради в судовому засіданні проти задоволення позову заперечила. Просила в задоволенні позову відмовити в повній мірі. Представник третьої особи Могилів-Подільської міської ради в судове засідання не з'явилась. Подала до суду заяву про розгляд справи без її участі. Проти задоволення позову заперечила в повній мірі. Заслухавши думку позивача та її представника, представника відповідача, дослідивши матеріали даної цивільної справи, матеріали адміністративної справи № 2-а-53/12, матеріали цивільної справи №2-467/12, оцінивши докази суд, прийшов до переконання в тому, що позов підлягає задоволенню, з таких підстав. Відповідно до ч.1 ст.11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Рішенням Могилів-Подільського міськрайонного суду Вінницької області від 01 червня 2012 року зобов'язано відділ культури і туризму Могилів-Подільської міської ради поновити [PERSON] на посаді завідуючої Могилів-Подільської міської бібліотеки для дітей ім. С. Тельнюка з 21 грудня 2011 року. Стягнуто з відділу культури і туризму Могилів-Подільської міської ради на користь [PERSON] заробітну плату за час вимушеного прогулу в сумі 15431,61 грн; Допустити рішення до негайного виконання в частині поновлення на роботі та стягнення заробітної плати за час вимушеного прогулу в межах суми платежу за один місяць. Згідно ухвали апеляційного суду Вінницької області рішення набрало законної сили 27.09.2012 (а.с.8-10). Згідно ч. 3 ст. 61 ЦПК України, обставини, встановлені судовим рішенням у цивільній, господарській або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини. Крім того, постановою Могилів-Подільського міськрайонного суду Вінницької області від 11 вересня 2012 року адміністративний позов [PERSON] до Могилів-Подільської міської ради про зобов'язання вчинити певні дії було задоволено, зобов'язано Могилів-Подільську міську раду вчинити дії щодо відновлення діяльності Могилів-Подільської міської бібліотеки для юнацтва, Могилів-Подільської бібліотеки для дітей ім. С.Тельнюка, Могилів-Подільської міської бібліотеки № 1, Могилів-Подільської міської бібліотеки № 2, Могилів-Подільської міської бібліотеки № 3 в обсязі, який існував до 07.10.2011. Дана постанова суду набула законної сили 31.10.2012 на підставі ухвали Вінницького апеляційного адміністративного суду Конституція України, трудове та цивільне законодавство закріплює обов'язок кожного неухильно додержуватись положень Конституції України та законів України, добросовісно здійснювати свої права та обов'язки і встановлює юридичну відповідальність за їх невиконання та передбачає заходи примусового виконання цивільних обов'язків, які виникають, зокрема, безпосередньо з актів законодавства, рішення суду або договору, у разі їх невиконання боржником добровільно (стаття 68 Конституції України, статті 11, 14 ЦК України, статті 14, 367 ЦПК України, Закон України «Про виконавче провадження»). Так, частина перша статті 235 КЗпП України передбачає, що в разі звільнення без законних підстав працівник повинен бути поновлений на попередній роботі органом, який розглядає трудовий спір. Рішення про поновлення на роботі незаконно звільненого працівника, підлягає негайному виконанню, згідно п. 5 ст. 235 КЗпП України. Негайне виконання судового рішення полягає в тому, що воно набуває властивостей обов'язковості і підлягає виконанню не з моменту набрання ним законної сили, а негайно з часу його оголошення в судовому засіданні. Оскільки зазначена норма права в імперативній формі передбачає негайне виконання рішення суду про поновлення працівника на роботі відсутність у судовому рішенні вказівки про це не позбавляє рішення його обов'язковості з моменту проголошення. Станом на день ухвалення рішення суду про поновлення позивача на роботі чинною була редакція ст. 124 Конституції України, яка передбачала обов'язковість рішень суду, як одну з основних засад судочинства (частина п'ята статті 124 Конституції України). Отже, з огляду на принцип загальнообов'язковості судових рішень за змістом статей 14, 367 ЦПК України судові рішення, які відповідно до закону підлягають негайному виконанню, є обов'язковими для виконання, зокрема, посадовими особами, від яких залежить реалізація прав особи, підтверджених судовим рішенням. На виконання рішення суду №2-467/12 від 01 червня 2012 року в частині виплати [PERSON] заробітної плати за час вимушеного прогулу, наказом № 63 від 06.08.2012 відділу культури і туризму Могилів-Подільської міської ради «Про виплату заробітної плати за час вимушеного прогулу [PERSON]», позивачу було виплачено заробітну плату за час вимушеного прогулу в сумі 15431 грн. 61 коп. в межах суми платежу за один місяць з відрахуванням встановлених законодавством податків (а.с.31). Разом з тим, вказане вище рішення суду в частині поновлення [PERSON] на посаді завідуючої Могилів-Подільської міської бібліотеки для дітей ім. С. Тельнюка з 21 грудня 2011 року та постанову суду в адміністративній справі № 2-а-53/12 добровільно відповідачем виконано не було до 03.07.2017, що підтверджується наданими суду копіями наказів відділу культури і туризму Могилів-Подільської міської ради: № 12-к від 03.07.2017, № 4-к від 13.06.2017, № 9-к від 26.06.2017, згідно яких 03.07.2017 було визначено робоче місце [PERSON] в приміщенні міської бібліотеки за адресою: вул. Полтавська, 25, м. Могилів-Подільський Вінницької області, встановлено розпорядок робочого дня та поновлено [PERSON] на посаді завідуючої Могилів-Подільської міської бібліотеки для дітей ім. С. Тельнюка з 21 грудня 2011 року. Згідно ч. 2 ст. 14 ЦПК України, невиконання судового рішення є підставою для відповідальності, встановленої законом. У випадку невиконання цього обов'язку добровільно, рішення суду підлягає виконанню у примусовому порядку. Умови і порядок виконання рішень судів та інших органів (посадових осіб), що підлягають примусовому виконанню у разі невиконання їх у добровільному порядку, визначають Закон України «Про виконавче провадження» (далі - Закон), а також прийнята на виконання цього Закону Інструкція про проведення виконавчих дій, затверджена наказом Міністерства юстиції України від 15 грудня 1999 року № 74/5. Відповідно до зазначених нормативно-правових актів примусове виконання рішень в Україні покладається на державну виконавчу службу та здійснюється останньою на підставі виконавчого документа. Так, позивачу було видано Могилів-Подільським міськрайонним судом Вінницької області 01.06.2012 виконавчий лист № 2-467/2012 про зобов'язання поновити [PERSON] на посаді завідуючої Могилів-Подільської міської бібліотеки для дітей ім. С. Тельнюка з 21 грудня 2011 року та 30.11.2012 видано виконавчий лист № 2-а-53/12 про зобов'язання Могилів-Подільської міської ради вчинити дії щодо відновлення діяльності Могилів-Подільської міської бібліотеки для дітей ім. С. Тельнюка, Могилів-Подільської міської бібліотеки № 1, Могилів-Подільської міської бібліотеки № 2, Могилів-Подільської міської бібліотеки № 3 в обсязі, який існував до 07.10.2011. Постановами державного виконавця відділу примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби ГУЮ у Вінницькій області від 06.12.2012 за виконавчим листом № 2-а-53/12 було відкрито виконавче провадження № 35539275, а 04.07.2012 за виконавчим листом № 2-467/2012 - виконавче провадження № 33254298 (а.с.74, 98). Постановою від 29.01.2013 при виконання виконавчого листа № № 2-467/2012 виданого 01.06.2012 в рамках виконавчого провадження № 33254298 та постановою від 30.05.2013 при виконання виконавчого листа № 2-а-53/12 виданого 30.11.2012 в рамках виконавчого провадження № 35539275, державним виконавцем відділу примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного управління юстиції у Вінницької області на боржника, за невиконання судових рішень було накладено стягнення у розмірі по 680,00 грн, за кожною постановою. На адресу боржника направлено вимоги державного виконавця про виконання судових рішень та встановлені нові строки для їх виконання (а.с.88,89,111,112). Постановою від 13.02.2013 при виконання виконавчого листа № 2-467/2012 виданого 01.06.2012 в рамках виконавчого провадження № 33254298 та постановою від 11.06.2013 при виконання виконавчого листа № 2-а-53/12 виданого 30.11.2012 в рамках виконавчого провадження № 35539275, державним виконавцем відділу примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного управління юстиції у Вінницької області на боржника, за невиконання судових рішень було накладено стягнення у розмірі по 1360,00 грн, за кожною постановою. (а.с.91,92,115). Постановою від 26.03.2013 при виконання виконавчого листа № 2-467/2012 виданого 01.06.2012 в рамках виконавчого провадження № 33254298 та постановою від 19.06.2013 при виконання виконавчого листа № 2-а-53/12 виданого 30.11.2012 в рамках виконавчого провадження № 35539275, вказані виконавчі провадження було закінчено, направлено повідомлення правоохоронним органам для притягнення боржника до відповідальності згідно із Законом, щодо невиконання виконавчих листів №2-467/2012 та №2-а-53/12 (а.с.125, 127). Згідно ст. 89 Закону України «Про виконавче провадження» (в редакції від 09.06.2013), у разі невиконання без поважних причин у встановлений державним виконавцем строк рішення, що зобов'язує боржника виконати певні дії, та рішення про поновлення на роботі державний виконавець виносить постанову про накладення штрафу на боржника - фізичну особу від десяти до двадцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян; на посадових осіб - від двадцяти до сорока неоподатковуваних мінімумів доходів громадян; на боржника - юридичну особу - від сорока до шістдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян та встановлює новий строк виконання. У разі повторного невиконання рішення боржником без поважних причин державний виконавець у тому ж порядку накладає на нього штраф у подвійному розмірі та звертається до правоохоронних органів з поданням (повідомлення) про притягнення боржника до кримінальної відповідальності відповідно до закону. З листів № 8877/223/24-2016 від 05.09.2016 Могилів-Подільського ВП ГУНП у Вінницькій області та №24/М-1192 від 09.08.2016 ГУНП у Вінницькій області та ухвали слідчого судді Вінницького міського суду Вінницької області від 07.10.2016, слідує, що за фактом не виконання рішення Могилів-Подільського міськрайонного суду № 2-А-53/2012 від 30.11.2012 щодо відновлення діяльності міських бібліотек та поновлення на посадах [PERSON] та інших осіб здійснювалось досудове розслідування у кримінальному провадженні № 12013010220000344 від 28.03.2013 за ознаками кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч. 2 ст. 382, ч. 1 ст. 364 КК України. 30.06.2016 слідчим слідчого підрозділу [PERSON] прийнято рішення про закриття кримінального провадження № 12013010220000344 на підставі п. 2 ч. 1 ст. 284 КПК України (а.с.168,169,183,184). Як роз'яснив Пленум Верховного Суду України у пункті 34 постанови Пленуму Верховного Суду України від 6 листопада 1992 року № 9 «Про практику розгляду судами трудових спорів», належним виконанням судового рішення про поновлення на роботі слід вважати видання власником про це наказу, що дає можливість працівнику приступити до виконання своїх попередніх обов'язків. Отже аналіз зазначених правових норм дає підстави для висновку про те, що законодавець передбачає обов'язок роботодавця добровільно і негайно виконати рішення суду про поновлення працівника на роботі і цей обов'язок полягає у тому, що у роботодавця обов'язок видати наказ про поновлення працівника на роботі виникає відразу після оголошення рішення суду, незалежно від того, чи буде дане рішення суду оскаржуватися. Статтею 236 КЗпП України встановлено, що у разі затримки власником або уповноваженим ним органом виконання рішення органу, який розглядав трудовий спір про поновлення на роботі незаконно звільненого або переведеного на іншу роботу працівника, цей орган виносить ухвалу про виплату йому середнього заробітку або різниці в заробітку за час затримки. Виходячи з лексичного значення (тлумачення) поняття «затримка», як «зволікання», «проволока», за змістом норм статті 236 КЗпП України затримкою виконання рішення суду про поновлення працівника на роботі слід вважати невидання власником (уповноваженим органом) наказу про поновлення працівника на роботі без поважних причин, негайно, після проголошення судового рішення. Поновлення на роботі - це повернення працівника в попередній стан, який існував до його незаконного звільнення, тому правовими наслідками поновлення на роботі працівника є надання йому попередньої роботи (посади), з тими ж функціональними обов'язками, які мали місце до звільнення; здійснення оплати всього часу вимушеного прогулу у зв'язку з незаконним звільненням; поновлення безперервного стажу роботи, у тому числі стажу для відпустки та поновлення у всіх правах за цією посадою (отримання надбавок тощо). Отже, встановлення факту порушення власником підприємства вимог ст.235 КЗпП України щодо негайного виконання рішення суду в частині поновлення незаконно звільненого працівника, є підставою для стягнення з власника підприємства середнього заробітку за час затримання виконання рішення суду. Враховуючи положення вказаних вище норм та викладені обставини, суд встановив, що рішенням суду від 01.06.2012 зобов'язано відділ культури і туризму Могилів-Подільської міської ради поновити [PERSON] на посаді завідуючої Могилів-Подільської міської бібліотеки для дітей ім. С. Тельнюка з 21 грудня 2011 року, однак, рішення суду було виконано лише 03.07.2017. Тобто, відповідач зобов'язаний виплатити позивачу середній заробіток за час затримки виконання рішення суду в період з 01.06.2012 по 02.07.2017, включно. Порядок обчислення середньої заробітної плати затверджено постановою Кабінету Міністрів України від 08 лютого 1995 року № 100. Згідно п. 1 Порядку обчислення середньої заробітної плати цей Порядок застосовується у тому числі, у випадку вимушеного прогулу. Відповідно до п. 2, 5 Порядку обчислення середньої заробітної плати затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 08 лютого 1995 року № 100, середньомісячна заробітна плата обчислюється виходячи з виплат за останні 2 календарні місяці роботи, що передують події, з якою пов'язана відповідна виплата. Час, протягом якого працівники згідно з чинним законодавством з інших поважних причин не працювали і за ними не зберігається заробіток, або зберігався частково, виключається з розрахункового періоду. Нарахування виплат у всіх випадках збереження середньої заробітної плати провадиться виходячи з розміру середньоденної заробітної плати. Згідно п. 8 Порядку, нарахування виплат, що обчислюються із середньої заробітної плати за останні два місяці роботи, провадяться шляхом множення середньоденного заробітку на число робочих днів, які мають бути оплачені за середнім заробітком. Середньоденна заробітна плата визначається діленням заробітної плати за фактично відпрацьовані протягом двох місяців робочі дні на число відпрацьованих робочих днів. Так, в рішенні суду від 01.06.2012 ухваленому за наслідками розгляду цивільної справи № 2-467/12, в мотивувальній частині суд встановив, що заробітна плата позивача в жовтні - листопаді місяці 2011 року склала - 5013 грн. 14 коп. Враховуючи 31 робочий день за вказаний період, середній заробіток позивача за один день вимушеного прогулу складає 161 грн. 71 коп. Ухвалою суду від 08.11.2016 вирішувалось питання про витребування у відповідача інформації про підвищення розміру тарифних ставок і посадового окладу щодо посади завідувача Могилів-Подільської міської бібліотеки для дітей, за період з 01.06.2012 по 25.04.2016 (а.с.197). Разом з тим, згідно листа № 186 від 18.11.2016 відділу культури і туризму Могилів-Подільської міської ради Вінницької області, згідно наказу № 130 від 21.12.2011 [PERSON] звільнена у зв'язку з ліквідацією установи, п. 1 ст. 40 КЗпП України відповідно до рішення № 329 Могилів-Подільської міської ради від 07.10.2011 12 сесії 6 скликання «Про ліквідацію Могилів-Подільської міської бібліотеки № 2, Могилів-Подільської міської бібліотеки № 3 та створення Могилів-Подільської міської бібліотеки сімейного читання». Відповідно до вказаних вище рішень міської ради, відбулась повна ліквідація структурних підрозділів відділу культури та туризму міської ради з повною ліквідацією чисельності та штатів цих закладів, а тому розробити розрахунок тарифних ставок і посадового окладу посади, що ліквідована (завідувач міської бібліотеки для дітей) за період з 01.06.2012 по 25.04.2016 не є можливим (а.с.202). З листів Міністерства соціальної політики України «Про розрахунок норми тривалості робочого часу на 2012 рік» № 8515/0/14-11/13 від 28.08.2011, «Про розрахунок норми тривалості робочого часу на 2013 рік» №9050/0/14-12/13 від 21.08.2012, «Про розрахунок норми тривалості робочого часу на 2014 рік»№ 9884/0/14-13/13 від 04.09.2013, № 10196/0/14-14/13 від 09.09.2014 «Про розрахунок норми тривалості робочого часу на 2015 рік», №10846/0/14-15/13 від 20.07.2015 «Про розрахунок норми тривалості робочого часу на 2016 рік», № 11535/0/14-16/13 від 05.08.2016 «Про розрахунок норми тривалості робочого часу на 2017 рік», слідує, що за період з дня винесення рішення про поновлення позивача на роботі 01.06.2012 по день виконання рішення суду, а саме 02.07.2017, включно, час вимушеного прогулу позивача становить 1274 днів. Зважаючи на положення згаданого вище п. 8 Порядку обчислення середньої заробітної плати, середній заробіток позивача за час вимушеного прогулу при затримці виконання рішення Могилів-Подільського міськрайонного суду Вінницької області від 01.06.2012 в частині поновлення на роботі за період з 01.06.2012 до 02.07.2017, включно складає 206 018 грн. 54 коп. (1274 днів х 161,71 грн. середнього заробітку позивача за один день вимушеного прогулу). Суд, зважаючи на викладене вище та положення вказаних вище норм, а також те, що рішенням Могилів-Подільського міськрайонного суду Вінницької області від 01.06.2012 відповідача було зобов'язано поновити позивача на посаді завідуючої Могилів-Подільської міської бібліотеки для дітей ім. С.Тельнюка з 21 грудня 2011 року, а також те, що рішення суду було виконано лише 03.07.2017, вважає, що наявні підстави для задоволення позову та стягнення на користь позивача середнього заробітку за час затримки виконання судового рішення за період з 01.06.2012 до 02.07.2017, включно.

Outcome: approved