overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2014-06-18 00:00:00

Позивач звернулась до суду з вимогою про розірвання шлюбу з відповідачем, який зареєстровано 21.05.2010 року у Червонодонецькій селищній раді Балаклійського района Харківської області, актовий запис №18. Мотивуючи позов, у позовній заяві вказує на те, що від шлюбу має сина [PERSON], [INFO]. Спільне життя не склалося, між нею та відповідачем втрачено почуття любові і поваги один до одного. Постійно виникали сварки, при яких відповідач виганяв її з будинку. Після однієї з таких сварок вона не захотіла повертатися додому та вирішила розірвати шлюбні відносини. Шлюб фактично припинений , спільне господарство не ведуть вже майже рік. Подальше сумісне життя і збереження шлюбу неможливі. У судове засідання позивач не з'явилась, у наданій заяві зазначила, що підтримує позовні вимоги, просить розглянути справу за її відсутності, не заперечує проти ухвалення рішення при заочному слуханні справи у разі неявки відповідача. Відповідач у судове засідання неодноразово не з'явився (06.06.2014 року та 19.06.2014 року). Про час та місце судового засідання повідомлявся належним чином, в порядку ст.76 ЦПК України. Причину поважної неявки суду не повідомив. Заперечень проти позову не надходило. Зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному слуханні справи, що відповідає положенням ст.224 ЦПК України. Згідно ст.11 ЦПК України суд розглядає цивільну справу в межах заявлених вимог та на підставі наданих сторонами доказів. Відповідно до ст.60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. З матеріалів справи встановлено, що сторони перебувають у шлюбі з 21.05.2010 року (а.с.6). Від шлюбу мають сина - [PERSON], [INFO] (а.с.5). Позивач на примирення не згодна, наполягає на розірванні шлюбу, оскільки шлюб носить формальний характер. За таких обставин суд дійшов висновку, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить інтересам сторін та дитини. Згідно ст.51 Конституції України, ст.24 Сімейного кодексу України шлюб грунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування до шлюбу не допускається. За ст.112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них або інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Відповідач, яка під час державної реєстрації шлюбу, що розривається, змінила прізвище з «[PERSON]» на «[PERSON]», зазначила про намір залишити шлюбне прізвище. На підставі ст.ст.110-112 Сімейного кодексу України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-03-01 00:00:00

Позивач звернулась до суду з вимогою про розірвання шлюбу з відповідачем, який зареєстровано 23.07.1993 року у Воронєжській сільській раді Усть-Лабинського району Краснодарського краю , актовий запис №30. Мотивуючи позовну заяву вказала, що від шлюбу з відповідачем має двох доньок, одна з яких неповнолітня - [PERSON], [INFO]. Не дивлячись на те, що прожили понад 20 років, шлюб виявився невдалим, гарної родини вони не створили. Причина розірвання шлюбу це несумісність характерів, відсутність взаєморозуміння, втрата любові та поваги один до одного. Відповідач не бажає утримувати свою сім'ю матеріально, відповідати за неї. Шлюб носить формальний характер. Просить розірвати шлюб та зазначає, що примирення з відповідачем не можливе. У судове засідання позивачка не з'явилась, у наданій заяві зазначила, що підтримує позовні вимоги, просить розглянути справу за її відсутності, не заперечує проти ухвалення рішення при заочному слуханні справи у разі неявки відповідача. Відповідач у судове засідання не з'явився. Про час та місце судового засідання повідомлявся належним чином, в порядку ст.76 ЦПК України. Причину поважної неявки суду не повідомив. Заперечень проти позову не надходило. Зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному слуханні справи, що відповідає положенням ст.224 ЦПК України. Згідно ст.11 ЦПК України суд розглядає цивільну справу в межах заявлених вимог та на підставі наданих сторонами доказів. Відповідно до ст.60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. З матеріалів справи встановлено, що сторони перебувають у шлюбі з 23.07.1993 року (а.с.5). Від шлюбу мають двох дітей , одна з яких неповнолітня (а.с.6). Позивач на примирення не згодна, наполягає на розірванні шлюбу, оскільки шлюб носить формальний характер. За таких обставин суд дійшов висновку, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечать інтересам сторін та дитини. Згідно ст.51 Конституції України, ст.24 Сімейного кодексу України шлюб грунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування до шлюбу не допускається. За ст.112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них або інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. На підставі ст.ст.110-112 Сімейного кодексу України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-05-07 00:00:00

Позивач звернулась до суду з вимогою про розірвання шлюбу з відповідачем, який зареєстровано 25.01.1990 року у Савинській селищній раді Балаклійського району Харківської області , актовий запис №4. Мотивуючи позовну заяву вказала, що від шлюбу з відповідачем має повнолітню дитину - доньку [PERSON], 1991 року народження. Не дивлячись на те, що прожили понад 15 років, шлюб виявився невдалим, гарної родини вони не створили. В травні місяці 2013 року відповідач зібрав свої речі та став проживати з іншою жінкою, тобто пішов з сім'ї. З того часу вони разом не проживають, відносин не підтримують, шлюб носить формальний характер. Просить розірвати шлюб та зазначає, що примирення з відповідачем не можливе. Через незгоду відповідача на розірвання шлюбу у відділі РАЦС, змушена звернутись з позовом до суду про розірвання шлюбу . У судове засідання позивачка не з'явилась, у наданій заяві зазначила, що підтримує позовні вимоги, просить розглянути справу за її відсутності, не заперечує проти ухвалення рішення при заочному слуханні справи у разі неявки відповідача. Відповідач у судове засідання неодноразово не з'явився. Про час та місце судового засідання повідомлявся належним чином, в порядку ст.76 ЦПК України. Причину поважної неявки суду не повідомив. Заперечень проти позову не надходило. Зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному слуханні справи, що відповідає положенням ст.224 ЦПК України. Згідно ст.11 ЦПК України суд розглядає цивільну справу в межах заявлених вимог та на підставі наданих сторонами доказів. Відповідно до ст.60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. З матеріалів справи встановлено, що сторони перебувають у шлюбі з 25.01.1990 року (а.с.6). Від шлюбу мають повнолітню дитину. Позивач на примирення не згодна, наполягає на розірванні шлюбу, оскільки шлюб носить формальний характер. За таких обставин суд дійшов висновку, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечать інтересам сторін. Згідно ст.51 Конституції України, ст.24 Сімейного кодексу України шлюб грунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування до шлюбу не допускається. За ст.112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них або інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Позивач, яка під час державної реєстрації шлюбу, що розривається, змінила прізвище з «[PERSON]» на «[PERSON]», зазначила про намір залишити шлюбне прізвище. На підставі ст.ст.110-112 Сімейного кодексу України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-09-01 00:00:00

Позивач звернулась до суду з вимогою про розірвання шлюбу з відповідачем, який зареєстровано 28.10.2011 року у Дзержинському відділі державної реєстрації актів цивільного стану Харківського міського управління юстиції, актовий запис №791. Мотивуючи позов, у позовній заяві вказує на те, що від шлюбу має неповнолітню дитину - доньку [PERSON], [INFO]. Під час подружнього життя гарної та дружньої родини не створили. Між нею та відповідачем втрачено почуття любові і поваги один до одного. Спільне господарство не ведуть, подальше сумісне життя і збереження шлюбу неможливі. У судове засідання позивач не з'явилась, у наданій заяві зазначила, що підтримує позовні вимоги, просить розглянути справу за її відсутності, не заперечує проти ухвалення рішення при заочному слуханні справи у разі неявки відповідача. Відповідач у судове засідання неодноразово не з'явився (18.08.2014 року та 02.09.2014 року). Про час та місце судового засідання повідомлявся належним чином, в порядку ст.76 ЦПК України. Причину поважної неявки суду не повідомив. Заперечень проти позову не надходило. Згідно ст.11 ЦПК України суд розглядає цивільну справу в межах заявлених вимог та на підставі наданих сторонами доказів. Відповідно до ст.60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. З матеріалів справи встановлено, що сторони перебувають у шлюбі з 28.10.2011 року (а.с.7). Від шлюбу мають неповнолітню дитину - доньку [PERSON], [INFO](а.с.8). Позивач на примирення не згодна, наполягає на розірванні шлюбу, оскільки шлюб носить формальний характер. За таких обставин суд дійшов висновку, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить інтересам сторін та дитини. Згідно ст.51 Конституції України, ст.24 Сімейного кодексу України шлюб грунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування до шлюбу не допускається. За ст.112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них або інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Відповідач, яка під час державної реєстрації шлюбу, що розривається, змінила прізвище з «[PERSON]» на «[PERSON]», зазначила про намір залишити шлюбне прізвище. На підставі ст.ст.110-112 Сімейного кодексу України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-02-10 00:00:00

Позивач звернулась до суду з вимогою про стягнення з відповідача аліментів на утримання неповнолітньої дитини, оскільки перебуває у зареєстрованому шлюбі і має з ним спільну дитину [PERSON], [INFO]. Відповідач не надає будь-якої матеріальної допомоги дитині, яка знаходиться на повному утриманні позивача, тому вона просить суд стягнути з відповідача аліменти у твердій грошовій сумі в розмірі 1000 гривень щомісячно, починаючи з 01.02.2016 року та до повноліття дитини. Позивач в судове засідання не зявилась, про дату час та місце його проведення повідомлялась належним чином, надала до суду письмову заяву про розгляд справи без її участі та підтриманням позовних вимог. В судовому засіданні позивач позовні вимоги визнав частково, посилаючись на скрутне матеріальне становище, не заперечує проти стягнення з нього аліментів на утримання дитини, але у меншому розмірі ніж заявила позивач, а саме у розмірі 700 гривень щомісячно. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позовна заява підлягає частковому задоволенню з наступних підстав. Згідно зі ст. 180 Сімейного Кодексу України, батьки зобовязані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. За рішенням суду кошти на утримання дитини аліменти, присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі. Відповідно до ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує стан здоровя та матеріальне становище дитини, стан та матеріальне становище платника аліментів, відсутність у відповідача інших дітей, його вік, розмір заробітку. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, за винятком випадків, передбачених ст. 184 цього Кодексу. Згідно ст. 7 Закону України «Про державний бюджет України на 2016 рік», у 2016 році прожитковий мінімум дітей віком до 6 років становить: з 1 січня 2016 року - 1167 гривень, з 1 травня - 1228 гривень, з 1 грудня - 1313 гривень. Так, сторони\~\~мають спільну неповнолітню дитину, яка в даний час проживає разом з матір'ю окремо від відповідача. Батьки мають рівні права та обов'язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебувають, перебували вони у шлюбі між собою. Батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Цей обов'язок є рівною мірою обов'язком як матері, так і батька, обов'язком особистим, а не солідарним. Відповідач у зв'язку із стосунками, що склалися між ним та позивачкою не надає матеріальну допомогу позивачу на утримання їх спільної дитини, має мінливий дохід. Інших осіб на своєму утримання не має. Виходячи із встановленого державою розміру прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку та обоюдного обов'язку батьків на її утримання, суд приходить до висновку за доцільне стягнути аліменти з відповідача у сумі 700 гривень щомісячно, що буде відповідати інтересам дитини по її утриманню. Згідно ч. 1 ст. 191 СК України, аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову. Відповідно до вимог ст. 88 ЦПК України, з відповідача суд стягує судовий збір в дохід держави. На підставі наведеного та

Outcome: partial
Jurisdiction: civil
Date: 2015-11-08 00:00:00

Позивач звернулась до суду з вимогою про стягнення з відповідачів на її користь аліментів на своє утримання в розмірі 500 грн. з кожного. Як підставу заявлених вимог позивач зазначила, що відповідачі - це її сини. Відповідач на даний час є пенсіонером , отримує мінімальну пенсію , страждає різними захворюваннями , на лікування яких потрібні дорого вартісні ліки. Крім того, з підвищенням вартості комунальних послуг її матеріальне становище також погіршилося. Відповідачі добровільно не надають матеріальної допомоги, хоча мають таку можливість . Позивач у судове засідання не з*явилася, подала суду заяву про розгляд справи за її відсутності, позов підтримує. Відповідач - [PERSON] у судове засідання не з*явився, подав суду заяву про розгляд справи за його відсутністю, не заперечує проти стягнення з нього на користь матері аліментів в розмірі 500 грн. Відповідач - [PERSON] до суду не з*явився, належним чином був повідомлений про місце та час розгляду справи , про причини своєї неявки суд не повідомив. Дослідивши матеріали справи, суд вважає за необхідне позов задовольнити виходячи з наступного: Згідно ч.1 ст. 202 СК України повнолітні дочка, син зобов'язані утримувати батьків, яки є непрацездатними і потребують матеріальної допомоги. Частиною 1 ст. 205 СК України встановлено, що суд визначає розмір аліментів на батьків у твердій грошовій сумі і ( або) у частці від заробітку ( доходу) з урахуванням матеріального та сімейного стану сторін . Судом встановлено, що відповідачі є рідними синами [PERSON] ( а.с. 3,4) Позивач є пенсіонером за віком, та її пенсія складає 1215, 94 грн щомісячно ( а.с. 10, 11 ) Позивач страждає гіпертонічною хворобою, варикозним розширенням він,ІХС, кардіосклерозом. ( а.с.6,7) Таким чином, з урахуванням досліджених доказів по справі та норм діючого законодавства, суд приходить до висновку про задоволення позову Згідно зі ст. 367 ЦПК України суд допускає негайне виконання рішення у межах суми виплат за один місяць. Питання про розподіл судових витрат між сторонами , суд вирішує відповідно до положень ст. 88 ЦПК України. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-04-21 00:00:00

Позивач звернулась до суду з вищевказаними вимогами, посилаючись на те, що з 24 листопада 1995 року перебувала в зареєстрованому шлюбі з відповідачем [PERSON], який було розірвано 09 жовтня 1997 року. Під час шлюбу у них [INFO] народилась дочка [PERSON]. До досягнення дитиною повноліття відповідачем сплачувались аліменти на утримання дитини. На теперішній час дочці виповнилось вже 18 років та вона навчається з 01 вересня 2013 року та кінцевий термін навчання 30 червня 2017 року. Вона за віком є непрацездатна, отримує мізерну пенсію та не має повноцінної можливості утримувати повнолітню дитину в період навчання, оскільки вона потребує значних витрат. Відповідач є пенсіонером та отримує пенсію, тому має можливість матеріально допомагати дитині. Просить суд стягнути стягнути з відповідача аліменти на утримання повнолітньої дитини на період навчання у розмірі 1/4 частини всіх видів доходу і до закінчення донькою навчання, а саме до 30 липня 2014 року та витрати у розмірі 150 гривень. Відповідач у судове засідання не з'явився, про час та місце слухання справи повідомлений належним чином. Суд вважає за можливе розглянути справу без його участі. Третя особа [PERSON] в судовому засіданні підтримала позовні вимоги та просить їх задовольнити. Вислухав позивача, третю особу, дослідивши письмові докази, суд вважає встановленими такі обставини. З 24 листопада 1995 року сторони перебували в зареєстрованому шлюбі, який 09 жовтня 1997 року було розірвано (а.с.3,4). [INFO] народилась донька [PERSON], батьками якої є сторони (а.с.5). [PERSON], навчається з 01 вересня 2013 року у Державному вищому навчальному закладі «Криворізький національний університет» на денній формі навчання. Термін навчання з 01 вересня 2013 року по 03 червня 2017 року (а.с.12). Відповідач є пенсіонером та отримує пенсійні виплати (а.с.20-22). Викладеними обставинами відповідають правовідносини, які виникають із обов'язків батьків по утримуванню дітей, які продовжують навчання. Таким чином позовні вимоги щодо стягнення аліментів підлягають задоволенню, у зв'язку з тим, що у судовому засіданні встановлено невиконання відповідачем обов'язків батьків утримувати дітей, які продовжують навчання, передбачених ст.199 Сімейного кодексу України, однак вимоги щодо стягнення судових витрат нічим не підтверджені, тому задоволенню не підлягають.

Outcome: partial
Jurisdiction: civil
Date: 2014-05-06 00:00:00

Позивач звернулась до суду з вищевказаними вимогами, посилаючись на те, що з відповідачем знаходиться в зареєстрованому шлюбі з 19 грудня 2003 року. Від шлюбу у них народився син [PERSON], [INFO]. Відповідач матеріальної допомоги на утримання дитини не надає, у зв'язку з чим дитина знаходяться повністю на її утриманні. Коштів на повноцінне існування її та дитини не вистачає. Просить стягнути з відповідача аліменти на свою користь на утримання дочки у розмірі 1/4 частини всіх видів заробітку і до повноліття дитини. В судовому засіданні позивачка змінила свої позовні вимоги та просить, у зв'язку з тим, що доходи відповідача мають мінливий характер, стягнути з відповідача аліменти у твердій грошовій сумі у розмірі 700 грн., щомісячно і до повноліття дитини. Відповідач у судовому засіданні змінені позовні вимоги визнав повністю, не заперечує проти їх задоволення. Вислухав сторони, дослідивши письмові докази, суд вважає встановленими такі обставини. 19 грудня 2003 року сторони зареєстрували шлюб (а.с.6). [INFO] року народився син [PERSON], батьками якого є сторони (а.с.7). Викладеними обставинами відповідають правовідносини, які виникають із обов'язків батьків утримувати своїх дітей до досягнення ними повноліття Таким чином, у судовому засіданні встановлено факт невиконання відповідачем обов'язків утримувати свою неповнолітню дитину, тому позовні вимоги обґрунтовані і підлягають задоволенню в повному обсязі.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-06-10 00:00:00

Позивач звернулась до суду з вищевказаними вимогами, посилаючись на те, що з відповідачем перебувала у шлюбних відносинах з жовтня 2001 року по грудень 2006 року, від яких мають малолітню дитину - сина [PERSON], [INFO]. Відповідач матеріальної допомоги на утримання сина не надає. Дитина знаходиться повністю на її утриманні. Просить суд стягнути з відповідача аліменти на утримання дитини у розмірі 1/4 частини всіх видів заробітку, щомісячно і до повноліття дитини. Позивачка у судовому засіданні підтримала позовні вимоги та просить задовольнити позов у повному обсязі. Відповідач у судовому засіданні позовні вимоги визнав, суду пояснив, що він не заперечує сплачувати аліменти на утримання дитини у розмірі 1/4 частини всіх видів заробітку. Вислухав сторони, дослідив письмові докази, суд вважає встановленими такі обставини. [INFO] року народився син [PERSON], батьками якого є сторони (а.с.5). Дитина мешкає разом із позивачкою та знаходиться на її утриманні (а.с.6). Викладеними обставинами відповідають правовідносини, які виникають із обов'язків батьків утримувати своїх дітей до досягнення ними повноліття Таким чином, позовні вимоги підлягають задоволенню у повному обсязі.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-03-10 00:00:00

Позивач звернулась до суду з вищевказаними вимогами, посилаючись на те, що з відповідачем по справі перебувала в зареєстрованому шлюбі, який 01 квітня 2004 року розірвано. Від шлюбу мають повнолітнього сина [PERSON], [INFO], який проживає з нею та знаходиться на її утриманні. На теперішній час син навчається у Міжрегіональному центрі професійної підготовки звільнених у запас військовослужбовців. Матеріальну допомогу на утримання сина в період навчання відповідач не надає. Просить суд стягнути з відповідача аліменти на свою користь на його утримання сина у розмірі 1/4 частини всіх видів заробітку відповідача, щомісячно і до закінчення навчання. Позивач у судовому засіданні підтримала позовні вимоги та просить задовольнити позов. Відповідач у судове засідання не з'явився, про час та місце слухання справи повідомлений належним чином. Суд вважає за можливе розглянути справу без його участі. Третя особа [PERSON] в судовому засіданні підтримав позовні вимоги та просить їх задовольнити. Вислухав позивача, третю особу, дослідивши письмові докази, суд вважає встановленими такі обставини. [INFO] народився син [PERSON], батьком якого є відповідач (а.с.6). 01 квітня 2004 року шлюб між сторонами розірвано (а.с.8). [PERSON] навчається з 01 вересня 2011 року у Міжрегіональному центрі професійної підготовки звільнених у запас військовослужбовців. Термін навчання з 01 вересня 2011 року по 26 червня 2014 року (а.с.9). Викладеними обставинами відповідають правовідносини, які виникають із обов'язків батьків по утримуванню дітей, які продовжують навчання. Таким чином, позовні вимоги підлягають задоволенню, у зв'язку з тим, що у судовому засіданні встановлено невиконання відповідачем обов'язків батьків утримувати дітей які продовжують навчання, передбачених ст.199 Сімейного кодексу України.

Outcome: approved