Jurisdiction: civil
Date: 2020-09-20 00:00:00

Позивач звернулась до суду з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання повнолітньої дитини, мотивуючи свої вимоги тим, що 12.10.1999 між сторонами укладено шлюб, який зареєстровано відділом РАГС Южненської міської ради Одеської області. 01.04.2016 даний шлюб розірвано на підставі рішення Южного міського суду Одеської області. Від даного шлюбу у сторін народилася спільна дитина - [PERSON] , [INFO] . До повноліття дочки відповідач виконував свій обов`язок щодо утримання дитини згідно рішення суду. [INFO] дочці виповнилося 18 років і стягнення аліментів припинено. Проте дочка навчається в Національному технічному університеті України «Київський політехнічний інститут імені Ігоря Сікорського» на денній формі навчання, і потребує грошей на своє утримання. Дата закінчення університету - [INFO] . Відповідач працює, має стабільний доход і може надавати дитині матеріальну допомогу. Вважає, що розмір аліментів на утримання дочки має скласти 1/4 частку доходів відповідача. Ухвалою Южного міського суду Одеської області від 18.04.2019 відкрито провадження у даній цивільній справі, розгляд справи здійснити за правилами загального позовного провадження та призначено підготовче засідання. 20.06.2019 від представника відповідача надійшов відзив на позовну заяву, згідно якого заявлені позивачем вимоги не можуть бути задоволені судом з огляду на наступні обставини. Позивач, звертаючись до суду в інтересах третьої особи, був повинен обґрунтувати своє звернення та надати докази наявності у нього законних підстав для звернення до суду на захист прав третьої особи. Зазначені відомості та докази у справі відсутні. Відповідно до ч.1 ст.4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутись за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Таким чином, саме на позивача покладений обов`язок доведення у справі обставини порушення його прав, свобод або законних інтересів. Позовна заява не містить ані відомостей про відмову позивача надавати матеріальну допомогу повнолітній доньці, ані доказів зазначеної обставини. Так, при спілкуванні позивача з донькою 22.05.2019 за допомогою Інтернет-програми «Viber», донька фактично відмовилась від матеріальної допомоги (відмовилась від надання реквізитів свого рахунку), зазначила, що аліменти, які сплачував батько на її утримання як неповнолітньої доньки, її мати витрачала на власні потреби, що не передбачено діючим законодавством. Враховуючи використання лише частини аліментів, які раніше стягувались з відповідача на користь позивача до досягнення донькою повноліття в розмірі 1/4 частки заробітку за рішенням Южного міського суду Одеської області від 29.03.2016, а також наявність на утриманні непрацездатних батьків-пенсіонерів: батька [PERSON] , 1940 р.н., та мати [PERSON] , 1946 р.н., розмір аліментів підлягає зменшенню до 1/8 частки заробітку відповідача. Позивачем не надано доказів проживання доньки разом із нею. 25.02.2020 від представника позивача надійшла уточнена позовна заява, згідно якої відповідач постійно працює на ПАТ «Одеський припортовий завод», щомісячно отримує заробітну плату вище 25000 грн. Зазначає, що з вересня 2018 року позивач з донькою, [PERSON] , на період її навчання, тимчасово мешкають у [ADDRESS] . Дитина повністю знаходиться на утриманні позивача. На теперішній час позивач працює у ТОВ «МЕНС САНА» та щомісячно отримує 3381 грн., у зв`язку з чим вимушена ще підроблять на іншій роботі. Також важливою обставиною є те, що донька хворіє на вісцероптоз, долихоколон. Що стосується батьків відповідача, то вони є заможними людьми на теперішній час, тому посилання відповідача, що його батьки знаходяться на його утриманні є безпідставними. Окрім цього вони отримують щомісячно пенсію. [PERSON] не надано доказів суду, що його дохід є єдиним джерелом існування його батьків. Вважає, що розмір аліментів на утримання дочки має складати 1/4 частку доходів відповідача. 02.03.2020 від представника відповідача надійшов відзив на уточнену позовну заяву, згідно якого відповідач позов не визнає. Заявлені позивачем вимоги не можуть бути задоволені судом з огляду на те, що позивач, звертаючись до суду в інтересах третьої особи, був повинен обґрунтувати своє звернення та надати докази наявності у нього законних підстав для звернення до суду на захист прав третьої особи. Зазначені відомості та докази у справі відсутні. Позовна заява не містить ані відомостей про відмову відповідача надавати матеріальну допомогу повнолітній доньці, ані доказів зазначеної обставини. Відповідно до змісту позовної заяви, щомісячний дохід позивача дорівнює 3381 грн., але її щомісячні витрати дорівнюють 19584,75 грн. Зазначений розрахунок свідчить або про значне заниження позивачем своїх доходів, або про те, що позивач наводить вигаданий розрахунок своїх витрат на проживання разом з донькою та вводить суд в оману. Усі копії чеків, які представник позивача додав до позову не мають відношення до предмету позову у справі (є неналежними доказами), оскільки вимагає стягнення аліментів в частині від заробітку, а не в твердій грошовій сумі, що робить «розрахунок витрат» таким, що не має відношення до предмета позову; копії чеків придбання одягу та продуктів харчування не є доказами витрат, які поніс саме позивач та є відомостями про стилістичні (одяг) та гастрономічні (харчування) уподобання будь-якої особи, яка придбала одяг або продукти харчування. Документи, які додані до позову та містять відомості про наявність об`єктів нерухомості у матері та батька відповідача, та їх дохід, не можуть бути доказами у справі (є неналежними доказами), оскільки не мають відношення до предмета позову у справі; грубо порушують права осіб, які не є учасниками розгляду у справі, оскільки містять інформацію про їх особисті персональні данні та про їх особисте життя. Предметом позову у справі є надання відповідачем матеріальної допомоги доньці, у зв`язку з продовженням її навчання, від надання якої позивач жодним чином не відмовляється. Відповідач дійсно має офіційну заробітну платню, але у нього на утриманні знаходиться малолітня донька, [PERSON] та непрацездатні батьки-пенсіонери, які є особами похилого віку та мають хронічні захворювання. Так, батько хворіє на стенокардію напруги, стенозируючи коронаросклероз, постінфарктний кардіосклероз, гцпертонічну хворобу, легеневу гіпертензію, виразкову хворобу шлунка та 12-перстневої кішки, полікістоз нирок. Враховуючи зазначені обставини розмір аліментів підлягає зменшенню до 1/8 частки заробітку відповідача. Позивачем не надано доказів проживання доньки разом із нею. Як свідчить зміст довідки з місця навчання, донька проживає та вчиться в м.Києві. Позивач стверджує, що проживає в м.Южне Одеської області, про що зазначила письмово в своєму відзиві на апеляційну скаргу у справі №519/724/16-ц, а тому позивач не має законних підстав для стягнення аліментів на утримання доньки на свою користь. Ухвалою Южного міського суду Одеської області від 02.03.2020 клопотання представника позивача про витребування доказів задоволено, витребувано від Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області довідку про розмір пенсії за останні 6 місяців [PERSON] , 1940 р.н. Ухвалою Южного міського суду Одеської області від 25.05.2020 клопотання представника відповідача про долучення до матеріалів документів задоволено, долучено до матеріалів медичні документи на підтвердження хвороби батьків та їх лікування, а також фототаблицю чеків з аналізом, закрито підготовче провадження та призначено до судового розгляду по суті у відкритому судовому засіданні. Позивач, представник позивача в судовому засіданні позовні вимоги підтримали в повному обсязі. Представник відповідача в судовому засіданні позовні вимоги визнав частково з мотивів, викладених в відзиві на позовну заяву. [PERSON] в судове засідання не з`явилась, надала до суду заяву про розгляд справи за її відсутності, позовні вимоги підтримує в повному обсязі. Вислухавши учасників судового провадження, дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню частково з наступних підстав. Судом встановлено, що [PERSON] є дочкою відповідача, що підтверджується копією свідоцтва про народження (а.с.6). [PERSON] навчається в Національному технічному університеті України «Київський політехнічний інститут імені Ігоря Сікорського» на денній формі навчання. Термін закінчення навчання 30.06.2022, що підтверджується довідкою №523 від 30.11.2018 (а.с.5). В зв`язку з навчанням [PERSON] потребує матеріальної допомоги, яку відповідач може надавати, так як працює та отримує заробітну плату (а.с.87), але добровільно не надає. Також на утриманні відповідача є малолітня дитина [PERSON] , [INFO] (а.с.67). Відповідно до ч.1 ст.191 СК України, аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову. Згідно ч.1 ст.199 Сімейного Кодексу України, якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов`язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Відповідно до ст.200 СК України суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі або у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у ст.182 СК України. Відповідно до п.20 роз`яснень Постанови Пленуму Верховного Суду України №3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» від 15 травня 2006 року обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчатися після досягнення повноліття, виникає за обов`язкової сукупності таких юридичних фактів: досягнення дочкою, сином віку, який перевищує 18, але є меншим 23 років; продовження ними навчання, потреба у зв`язку з цим у матеріальній допомозі; наявність у батьків можливості надавати таку допомогу. При визначенні розміру аліментів на повнолітніх дітей суд враховує такі обставини: стан здоров`я та матеріальне становище повнолітніх дочки, сина; стан здоров`я й матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, інших дітей; можливість надання утримання другим з батьків, своїми дружиною, чоловіком та повнолітніми дітьми; інші обставини, що мають істотне значення. У Постанові № 644/3610/16-ц від 17.04.2019 Верховний Суд вказав, що батьки зобов`язані утримувати повнолітню дитину, яка продовжує навчатися після досягнення повноліття незалежно від форми навчання до досягнення нею віку, що є меншим 23 років. Необхідність утримувати інших дітей не виключає обов`язку відповідача надавати матеріальну допомогу також своїй повнолітній дитині, яка її потребує. Крім того зазначив у вказаній постанові, що Сімейним кодексом України передбачено принцип рівності прав та обов`язків батьків: брати участь у матеріальних витратах зобов`язані обоє з батьків, незалежно від того, з ким із них проживає дитина. Відповідачем доказів того, що на його утриманні перебуває мати, в судове засідання ним не надано. Таким чином, враховуючи те, що витрати на утримання дитини батьки повинні нести порівну, матеріальний стан відповідача, що на його утриманні знаходиться малолітня дитина, суд вважає, що позов необхідно задовольнити частково, стягнувши з відповідача на користь [PERSON] щомісячно, починаючи з 21.02.2019, аліменти в розмірі 1/6 частини заробітку (доходу) на період її навчання, тобто до 30.06.2022. Відповідно до ст.141 ЦПК України та враховуючи, що позивач звільнена від сплати судового збору, з відповідача підлягає стягненню судовий збір на користь держави в сумі 768 грн. 40 коп.

Outcome: partial