Jurisdiction: civil
Date: 2020-02-02 00:00:00

Позивач звернулась до суду з позовом до відповідача про стягнення аліментів. На підтвердження позовних вимог в заяві позивачка вказала, що з 2007р. проживала однією сім`єю без реєстрації шлюбу з [PERSON] Від спільного проживання сторони мають неповнолітніх дітей [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] . З листопада 2019р. вони припинили спільне проживання та ведення спільного господарства, проживають в різних населених пунктах. Діти проживають разом із позивачем, знаходяться на її утриманні. Надавати допомогу відповідач відмовляється, він має неофіційний стабільний дохід. В судове засідання позивачка не з`явилася, від неї надійшла заява про слухання справи у її відсутність, позовні вимоги просить задовольнити в повному обсязі. Відповідач до суду не з`явився, надавши заяву про розгляду справи у його відсутність та часткове визнання позову у сумі 2000 гривен стягнення на одну дитину. В іншій частині позовних вимог просив відмовити в зв`язку із необґрунтованістю. Дослідивши письмові докази в матеріалах справи, суд встановив: -згідно свідоцтва про народження, сторони мають неповнолітніх дітей [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] . Частинами 7, 8 СК України встановлено, що при вирішенні будь-яких питань щодо дітей суд повинен виходити з якнайкращого забезпечення інтересів дітей і, тим більш, при захисті одного з основних прав дитини - права на утримання, яке кореспондується з конституційним обов`язком батьків утримувати дітей до їх повноліття. Статтею 180\~Сімейного кодексу\~України передбачено обов`язок батьків утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно статті 182\~Сімейного кодексу\~України при визначенні розміру аліментів судом враховуються наступні обставини: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Суд виходить з того, що відповідач є особою працездатного віку, не має на утриманні інших осіб, має нормальний стан здоров`я і має об`єктивну можливість виплачувати аліменти на утримання дитини. Будь-яких доказів, які б це спростовували, відповідачем до суду не надано. Таким чином, суд вважає, що з відповідача слід стягнути аліменти на утримання неповнолітніх дітей у твердій грошовій сумі 2500грн на кожну дитину, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Відповідно до ч.6 ст.141\~ЦПК України якщо позивача, на користь якого ухвалено рішення, звільнено від сплати судового збору, він стягується з відповідача в дохід держави пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог. У зв`язку з тим, що позивач була звільнена від сплати судового збору та позов в частині вимог про стягнення аліментів на утримання дитини задоволено, то з відповідача підлягає стягненню судовий збір у сумі 768,40 грн. в дохід держави.

Outcome: approved