Jurisdiction: civil
Date: 2018-02-06 00:00:00

Позивач звернулась до суду з даним позовом 28.08.2017 року мотивуючи тим, що з 09.10.1998 року по 18.12.2002 року перебувала у зареєстрованому шлюбі з відповідачем, від якого вони мають дочку [PERSON], [INFO]. Рішенням Білоцерківського міськрайонного суду від 13.09.2002 року з відповідача було стягнуто аліменти на її користь на утримання дочки [PERSON] в розмірі 1/4 частини всіх видій його доходів, але не менше 1/2 частини неоподаткованого мінімуму доходу громадян, до повноліття дитини. На даний час дочка [PERSON] досягла повноліття і на її утримання аліменти не стягуються, вона є студентом 2 курсу денної форми навчання економіко-правового факультету «Київського кооперативного інституту бізнесу і права», з терміном навчання з 01.09.2016 року до 30.06.2020 року. Оскільки дочка продовжує навчання і не має самостійного заробітку, тому знаходиться на її, [PERSON], утриманні. Відповідач в добровільному порядку матеріальної допомоги не надає, тому позивач просить в судовому порядку стягнути з відповідача на свою користь аліменти на утримання дочки [PERSON], [INFO], в розмірі 1/4 частини всіх видів його заробітку, щомісячно, починаючи з дня подачі позові до суду і до закінчення дочкою навчання, але не більше як до досягнення дочкою 23 років. Позивач [PERSON] в судовому засіданні позовні вимоги підтримала в повному обсязі, просила позов задовольнити та пояснила, що дочка [PERSON] зареєстрована з нею за однією адресою та перебуває на її утриманні, проживає в м. Києві в гуртожитку, стипендію не отримує, за навчання та гуртожиток сплачують разом з відповідачем по 50 % вартості. Однак, отримуючи мінімальну заробітну плату та не маючи іншого доходу вона не має можливості в повному обсязі забезпечити дочку одягом, харчуванням, оплатою проїзду, необхідними підручниками та зошитами, тому просила стягнути аліменти з відповідача на забезпечення потреб дочки. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з'явився, про дату, час та місце судового засідання повідомлений належним чином, надав до суду заяву про розгляд справи у його відсутності та письмові пояснення, в яких зазначив, що не заперечує проти стягнення з нього аліментів на дочку [PERSON] в розмірі 1/4 частини його пенсії з дня прийняття рішення суду, до досягнення дочкою повноліття, та просив врахувати, що до серпня 2017 року справно сплачував аліменти на дочку [PERSON] до її повноліття, крім аліментів сплачував з серпня 2016 року і сплачує по теперішній час 50% вартості навчання дитини в Київському кооперативному інституті бізнесу і права та 50% вартості проживання в гуртожитку в м. Київ, оплатив навчання дочки до першого півріччя 2017-2018 навчального року включно, він звільнений 25.10.2008 року з лав Збройних Сил України за станом здоров'я, є військовим пенсіонером, розмір пенсії складає 1757,75 грн. на місяць. Суд, заслухавши пояснення позивача, дослідивши матеріали справи, встановив наступні обставини та відповідні їм правовідносини. Відповідно до ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Одним із принципів цивільного судочинства є диспозитивність, який полягає у тому, що суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявленою нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим кодексом випадках. Учасник справи, розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд (ст. 13 ЦПК України). Судом встановлено, що [PERSON] та [PERSON] перебували у зареєстрованому шлюбі, від якого мають дочку [PERSON], [INFO]. [PERSON], [INFO], на даний час досягла повноліття та є студентом 2 курсу денної форми навчання економіко-правового факультету «Київського кооперативного інституту бізнесу і права», з терміном навчання з 01.09.2016 року до 30.06.2020 року, вартість навчання за договором про надання освітніх послуг № 109/16 ЕПФ від 12.08.2016 року та додаткової угоди до договору про надання освітніх послуг від 26.06.2017 року складає 11 000,00 грн. на рік, та потребує матеріальної підтримки батьків, зареєстрована за адресою: [ADDRESS] та перебуває на утриманні матері [PERSON], [INFO]. Рішенням Білоцерківського міськрайонного суду від 13.09.2002 року з відповідача на користь позивача на утримання дочки [PERSON], [INFO], було стягнуто аліменти в розмірі 1/4 частини всіх видій його доходів, але не менше 1/2 частини неоподаткованого мінімуму доходу громадян, до її повноліття Зазначені обставини підтверджено матеріалами справи (а.с. 3-10, 47-48) та не заперечуються відповідачем. Відповідно до ст. 7 Сімейного кодексу України, регулювання сімейних відносин має здійснюватись з максимально можливим урахуванням інтересів дитини. Сімейні відносини регулюються на засадах справедливості, добросовісності та розумності, відповідно до моральних засад суспільства. Згідно ст. 180 Сімейного Кодексу України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно ст. 199 Сімейного Кодексу України, якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв'язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов'язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Право на звернення до суду з позовом про стягнення аліментів має той з батьків, з ким проживає дочка, син, а також дочка, син, які продовжують навчання. Відповідно до ст. 200 СК України, суд визначає розмір аліментів на повноліт¬ніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з врахуванням обставин, зазначених у статті 182 СК України. Як встановлено в судовому засіданні, позивач [PERSON], [INFO], працює в Публічному акціонерному товаристві «Національна акціонерна страхова компанія «Оранта», та отримує мінімальну заробітну плату в розмірі 3200,00 грн. щомісячно, що підтверджується довідкою про доходи № 1588 від 21.12.2017 року, сплачує за навчання та проживання в гуртожитку дочки, забезпечує її одягом, харчуванням, оплачує проїзд на навчання, інших доходів не має, що підтверджується матеріалами справи (а.с.49-53). Відповідач [PERSON], [INFO], зареєстрований та проживає за адресою: [ADDRESS], що підтверджується копією паспорта (а.с. 26-27), 25.10.2008 року був звільнений з лав Збройних Сил України за станом здоров'я, на даний час є військовим пенсіонером, розмір пенсії на місяць складає 1757,75 грн., що підтверджується копією довідки № 1747/03 та № 1748/03 від 12.04.2017 року (а.с.33,34), іншим особам аліменти не сплачує, щодо сплати аліментів на утримання та забезпечення дочки [PERSON], [INFO], не заперечує, адже сплачував з серпня 2016 року по серпень 2017 року половину вартості за навчання та проживання дочки в гуртожитку, і оплатив навчання дочки за друге півріччя 2017-2108 навчального року включно, що підтверджується матеріалами справи (а.с. 28-32, 41) та не заперечується позивачем. З витягу з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань станом на 22.12.2017 року ( а.с. 43-46) вбачається, що [PERSON] являється керівником Приватного підприємства «Н.Рост», яке знаходиться за адресою: [ADDRESS]. З квитанцій про сплату відповідачем за навчання дочки та її проживання у гуртожитку, вбачається, що він сплатив кошти в розмірі 5295,00 грн. у 2016 році, 6800,00 грн. у 2017 році та 4300,00 у 2018 році. Таким чином, суд приходить до висновку, що відповідач має можливість сплачувати аліменти на дочку, яка продовжує навчання, оскільки має дохід у вигляді пенсії та заробітку від діяльності приватного підприємства. Відповідач заперечуючи обставини щодо наявності іншого доходу крім пенсії не надав до суду належних та допустимих доказів в спростування даних тверджень позивача. Також, відповідач заперечує проти стягнення аліментів на користь позивача та зазначає, що не заперечу проти стягнення аліментів на користь дочки, однак відповідно до ст. 199 СК України, право на звернення до суду з позовом про стягнення аліментів має той з батьків, з ким проживає дочка, а вданому випадку судом встановлено, що вона проживає з матір'ю та перебуває на її утриманні, тому дані твердження суд не приймає до уваги. Ст. 12 ЦПК України передбачено, що учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов'язків, передбачених законом та кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Згідно ст. 76 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Згідно вимог ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Відповідно до ст. 77 ЦПК України предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Вирішуючи питання щодо стягнення аліментів та визначення їх розміру, суд

Outcome: approved