overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2015-11-05 00:00:00

Позивач звернулась до суду з позовом до відповідача про розірвання шлюбу. Свої вимоги обґрунтовує тим, що з 03 серпня 2010 року перебувають з відповідачем в шлюбі. Від шлюбу спільних дітей не мають. Позивач зазначає, що одруження з відповідачем виявилось невдалим, з вини відповідача постійно виникають непорозуміння та сварки, в них різні характери і погляди на сімю. Шлюбні відносини сторони припинили в квітні 2015 року, спільне господарство не ведуть, спору про розподіл майна, що їх спільною сумісною власністю немає. З огляду на викладене позивач змушена звернутися з вказаним позовом до суду. Позивач [PERSON] подала до суду заяву, в якій зазначила, що просить строк на примирення не надавати, розглянути справу без її участі, при попередньому судовому засіданні, позов підтримує в повному обсязі, судові витрати просить залишити за нею, після розірвання шлюбу змінити їй прізвище [PERSON] на Поліщук (а.с.13). Відповідач [PERSON] подав до суду заяву, в якій зазначив, що позов визнає в повному обсязі, просить строк на примирення не надавати, розглянути справу без його участі, при попередньому судовому засіданні(а.с.14). Відповідно до ч.2 ст. 197 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню, виходячи з наступного. Відповідно до свідоцтва про шлюб [PERSON] та [PERSON] зареєстрували шлюб 03 серпня 2010 року в Миколаївській сільській раді Кіровоградського району Кіровоградської області, актовий запис №11 (а.с. 5). Шлюбні відносини розладилися і фактично припинені. Частина 1 ст.110 СК України зазначає, що позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя. Згідно із ч.2 ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з подружжя, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Відповідно до ст.113 СК України особа, яка змінила своє прізвище у звязку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. На підставі встановленого, суд вважає, що сімя сторін розпалася і відновлена бути не може, приходить до висновку, що шлюб носить формальний характер, а тому підлягає розірванню. Судові витрати залишити за позивачем. На підставі ст. ст. 110, 112, 113 СК України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-09-21 00:00:00

Позивач звернулась до суду з позовом до відповідача про розірвання шлюбу. Свої вимоги обґрунтовує тим, що з 04 травня 2012 року перебувають з відповідачем в шлюбі. Від шлюбу мають малолітню доньку [PERSON], [INFO]. Спільне життя в них не склалось через різні характери та погляди на життя, у зв'язку з чим між ними виникали суперечки та сварки, що негативно впливали на психічний стан позивача та їх спільної дитини. Протягом останніх п'яти місяців проживають окремо, спільне господарство не ведуть, майнових спорів між ними немає, дитина проживає з позивачкою. Враховуючи викладене, позивач змушена звернутися з відповідним позовом до суду. Позивач [PERSON] в судове засідання не з'явилась, від неї надійшла заява про розгляд справи без її участі, позов підтримує в повному обсязі та не заперечує щодо заочного розгляду справи (а.с.31). Відповідач [PERSON] в судове засідання не з'явився, про час, дату та місце судового засідання повідомлявся у встановленому законом порядку, а саме за останнім відомим місцем проживання та реєстрації. Про причини неявки суд не повідомив. Відповідно до ч.2 ст. 197 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. На підставі ст. ст. 224-225 ЦПК України суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню, виходячи з наступного. Відповідно до копії свідоцтва про шлюб [PERSON] та [PERSON] зареєстрували шлюб 04 травня 2012 року в Центральному відділі державної реєстрації актів цивільного стану Головного управління юстиції у Кіровоградській області, актовий запис №202 (а.с. 4). Від шлюбу мають малолітню доньку [PERSON], [INFO], що підтверджується копією свідоцтва про народження (а.с.5). Шлюбні відносини розладилися і фактично припинені. Частина 1 ст.110 СК України зазначає, що позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя. Згідно із ч.2 ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з подружжя, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Відповідно до ст.113 СК України особа, яка змінила своє прізвище у зв'язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. На підставі встановленого, суд вважає, що сім'я сторін розпалася і відновлена бути не може, приходить до висновку, що шлюб носить формальний характер, а тому підлягає розірванню. Згідно із ст. 88 ЦПК України судові витрати підлягають стягненню з відповідача на користь позивача в розмірі 243 грн. 60 к.. На підставі ст. ст. 110, 112, 113 СК України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-03-11 00:00:00

Позивач звернулась до суду з позовом до відповідача про розірвання шлюбу. Свої вимоги обґрунтовує тим, що з 05 травня 2012 року перебувають з відповідачем в шлюбі. Від шлюбу мають малолітнього сина [PERSON], [INFO]. Спільне життя в них не склалось через різні характери та погляди на життя, у зв'язку з чим між ними виникали суперечки та сварки, що негативно впливали на психічний стан позивача та їх спільної дитини. На теперішній час проживають окремо, спільне господарство не ведуть, майнових спорів між ними немає, дитина проживає з позивачкою. Враховуючи викладене, позивач змушена звернутися з відповідним позовом до суду. Позивач в судове засідання з'явилась, позов підтримала в повному обсязі, надала пояснення по суті справи, судовий збір просила залишити за нею, проти заочного розгляду справи не заперечувала. Відповідач в судове засідання не з'явився, про час, дату та місце судового засідання повідомлявся у встановленому законом порядку, а саме за останнім відомим місцем проживання. Про причини неявки суд не повідомив. Суд визнав за можливе розглянути справу без участі відповідача відповідно до ст. ст. 224-225 ЦПК України. Заслухавши позивача та дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню, виходячи з наступного. Відповідно до свідоцтва про шлюб [PERSON] та [PERSON] зареєстрували шлюб 05 травня 2012 року в Кіровському відділі державної реєстрації актів цивільного стану Кіровоградського міського управління юстиції у Кіровоградській області, актовий запис №107 (а.с. 6). Від шлюбу мають малолітнього сина [PERSON], [INFO], що підтверджується копією свідоцтва про народження (а.с.7). Шлюбні відносини розладилися і фактично припинені. Частина 1 ст.110 СК України зазначає, що позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя. Згідно із ч.2 ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з подружжя, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. На підставі встановленого, суд вважає, що сім'я сторін розпалася і відновлена бути не може, приходить до висновку, що шлюб носить формальний характер, а тому підлягає розірванню. Судові витрати залишити за позивачем. На підставі ст. ст. 110, 112 СК України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-03-09 00:00:00

Позивач звернулась до суду з позовом до відповідача про розірвання шлюбу. Свої вимоги обґрунтовує тим, що з 09 листопада 1991 року перебувають з відповідачем в шлюбі. Від шлюбу мають двох повнолітніх дітей. Причинами розірвання шлюбу позивача зазначає несумісність характерів, та те, що між ними постійно виникають сварки і суперечки, вони перестали спілкуватися як чоловік та дружина, перестали відчувати зв'язок та повагу один до одного. Спільне господарство не ведуть, мешкають окремо. З огляду на викладене позивач змушена звернутися з вказаним позовом до суду, строк на примирення просить не надавати. Позивач подала до суду заяву, в якій зазначила, що просить розглянути справу без її участі, при попередньому судовому засіданні, позов підтримує в повному обсязі, судові витрати просить стягнути з відповідача на її користь, після розірвання шлюбу залишити їй прізвище [PERSON] (а.с.13). Відповідач подав до суду заяву, в якій зазначив, що позов визнає в повному обсязі, просить розглянути справу без його участі, при попередньому судовому засіданні (а.с.14). Відповідно до ч.2 ст. 197 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню, виходячи з наступного. Відповідно до свідоцтва про укладення шлюбу [PERSON] та [PERSON] уклали шлюб 09 листопада 1991 року в Новенській селищній раді Кіровського району міста Кіровограда, запис №51 (а.с. 6). Шлюбні відносини розладилися і фактично припинені. Частина 1 ст.110 СК України зазначає, що позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя. Згідно із ч.2 ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з подружжя, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Відповідно до ст.113 СК України особа, яка змінила своє прізвище у зв'язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. На підставі встановленого, суд вважає, що сім'я сторін розпалася і відновлена бути не може, приходить до висновку, що шлюб носить формальний характер, а тому підлягає розірванню. Відповідно до ст. 88 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягають стягненню судові витрати у розмірі 243,60 грн. На підставі ст. ст. 110, 112, 113 СК України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-02-22 00:00:00

Позивач звернулась до суду з позовом до відповідача про розірвання шлюбу. Свої вимоги обґрунтовує тим, що з 11 листопада 2006 року перебувають з відповідачем в шлюбі. Від шлюбу мають спільного сина [PERSON], [INFO]. Починаючи з 2009 року шлюбні відносини між ними припиненні, основною причиною розірвання шлюбу позивача зазначає несумісність характерів, різні погляди на життя та втрату взаєморозуміння. Спільне господарство не ведуть, спір з приводу майна відсутній. З огляду на викладене позивач змушена звернутися з вказаним позовом до суду, строк на примирення просить не надавати. Позивач подала до суду заяву, в якій зазначила, що позов підтримує в повному обсязі, судовий збір просить залишити за нею, після розірвання шлюбу залишити їй прізвище [PERSON], розглянути справу без її участі, при попередньому судовому засіданні (а.с.15). Відповідач подав до суду заяву, в якій зазначив, що позов визнає в повному обсязі, просить розглянути справу без його участі, при попередньому судовому засіданні (а.с.16). Відповідно до ч.2 ст. 197 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню, виходячи з наступного. Відповідно до свідоцтва про шлюб [PERSON] та [PERSON] зареєстрували шлюб 11 листопада 2006 року в Кіровському відділі реєстрації актів цивільного стану Кіровоградського міського управління юстиції, актовий запис №1100 (а.с. 5). Від шлюбу мають сина [PERSON], що підтверджується копією свідоцтва про народження, яка міститься в матеріалах справи (а.с.6). Шлюбні відносини розладилися і фактично припинені. Частина 1 ст.110 СК України зазначає, що позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя. Згідно із ч.2 ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з подружжя, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Відповідно до ст.113 СК України особа, яка змінила своє прізвище у зв'язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. На підставі встановленого, суд вважає, що сім'я сторін розпалася і відновлена бути не може, приходить до висновку, що шлюб носить формальний характер, а тому підлягає розірванню. Судові витрати залишити за позивачем. На підставі ст. ст. 110, 112, 113 СК України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-12-25 00:00:00

Позивач звернулась до суду з позовом до відповідача про розірвання шлюбу. Свої вимоги обґрунтовує тим, що з 14 квітня 2006 року перебувають з відповідачем в шлюбі. Спільне життя в них не склалось через те, що відповідач втратив роботу та не зміг знайти іншу, вказане призвело до непорозумінь. Фактично шлюбні відносини припиненні з січня 2014 року. Спільне господарство не ведуть, проживають окремо, дітей спільних немає. З огляду на викладене позивач змушена звернутися з вказаним позовом до суду, строк на примирення просить не надавати. Позивач в судове засідання не з'явилась, в позовній заяві просила розглядати справу за її відсутності. Відповідач подав до суду заяву, в якій зазначив, що позов визнає в повному обсязі, просить розглянути справу без його участі, при попередньому судовому засідання (а.с.11). Відповідно до ч.2 ст. 197 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню, виходячи з наступного. Відповідно до свідоцтва про шлюб [PERSON] та [PERSON] зареєстрували шлюб 14 квітня 2006 року в Саксаганському відділі державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Криворізького міського управління юстиції у Дніпропетровській області, актовий запис №184 (а.с. 3). Шлюбні відносини розладилися і фактично припинені. Частина 1 ст.110 СК України зазначає, що позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя. Згідно із ч.2 ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з подружжя, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. На підставі встановленого, суд вважає, що сім'я сторін розпалася і відновлена бути не може, приходить до висновку, що шлюб носить формальний характер, а тому підлягає розірванню. Крім того, відповідно до вимог ст. 88 ЦПК України з відповідача підлягає стягненню судовий збір у сумі 243 грн. 60 к. на користь позивача. На підставі ст. ст. 110, 112 СК України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-03-02 00:00:00

Позивач звернулась до суду з позовом до відповідача про розірвання шлюбу. Свої вимоги обґрунтовує тим, що з 15 квітня 2000 року перебувають з відповідачем в шлюбі. Від шлюбу мають двох доньок: [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO]. В обґрунтування позову зазначає, що спільне життя з відповідачем не склалось, між ними відсутнє взаєморозуміння, кожний з них має різні погляди на сімейне життя та ведення спільного господарства, у зв'язку з чим вони припинили між собою фактичні шлюбні стосунки і перестали вести спільне господарство. Проживають окремо, майновий спір відсутній, діти залишаються проживати з позивачем. Враховуючи зазначене позивач змушена звернутися з відповідним позовом до суду. Позивач подала до суду заяву, в якій зазначила, що позов підтримує в повному обсязі, просить задовольнити та розглянути справу без її участі (а.с.21). Відповідач подав до суду заяву, в якій зазначив, що проти задоволення позову не заперечує та просить розглянути справу без його участі (а.с.22). Відповідно до ч.2 ст. 197 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню, виходячи з наступного. Відповідно до свідоцтва про одруження [PERSON] та [PERSON] одружились 15 квітня 2000 року, в Міському відділі реєстрації актів громадянського стану Кіровоградського міськвиконкому, про що в книзі реєстрації актів про одруження зроблено запис за №189 (а.с. 5). Від шлюбу мають двох доньок: [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO], що підтверджується копіями свідоцтв про народження, які міститься в матеріалах справи (а.с.6,7). Шлюбні відносини розладилися і фактично припинені. Частина 1 ст.110 СК України зазначає, що позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя. Згідно із ч.2 ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з подружжя, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. На підставі встановленого, суд вважає, що сім'я сторін розпалася і відновлена бути не може, приходить до висновку, що шлюб носить формальний характер, а тому підлягає розірванню. Відповідно до ст. 88 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягають стягненню судові витрати у розмірі 243,60 грн. На підставі ст. ст. 110, 112 СК України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-03-25 00:00:00

Позивач звернулась до суду з позовом до відповідача про розірвання шлюбу. Свої вимоги обґрунтовує тим, що з 15 липня 1989 року перебувають з відповідачем в шлюбі. Від шлюбу неповнолітніх дітей не мають. Подружнє життя не склалось через те, що відповідач зловживає спиртними напоями, як наслідок в сім'ї виникають сварки та конфлікти, а це призвело до втрати поваги один до одного та взаєморозуміння. Сторони спільне господарство не ведуть, вже більше 18 років проживають окремо. Відповідач в добровільному порядку через ограни РАЦС розривати шлюб не бажає. З огляду на викладене позивач змушена звернутися з вказаним позовом до суду, строк на примирення просить не надавати. Позивач подала до суду заяву, в якій зазначила, що позов підтримує в повному обсязі, судовий збір просить залишити за нею, після розірвання шлюбу залишити їй прізвище [PERSON], розглянути справу без її участі, при попередньому судовому засіданні (а.с.14). Відповідач подав до суду заяву, в якій зазначив, що позов визнає в повному обсязі, просить розглянути справу без його участі, при попередньому судовому засіданні (а.с.15). Відповідно до ч.2 ст. 197 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню, виходячи з наступного. Відповідно до свідоцтва про шлюб [PERSON] та [PERSON] зареєстрували шлюб 15 липня 1989 року в Високобайрацькій сільській раді Кіровоградського району, актовий запис №6 (а.с. 6). Шлюбні відносини розладилися і фактично припинені. Частина 1 ст.110 СК України зазначає, що позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя. Згідно із ч.2 ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з подружжя, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Відповідно до ст.113 СК України особа, яка змінила своє прізвище у зв'язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. На підставі встановленого, суд вважає, що сім'я сторін розпалася і відновлена бути не може, приходить до висновку, що шлюб носить формальний характер, а тому підлягає розірванню. Судові витрати залишити за позивачем. На підставі ст. ст. 110, 112, 113 СК України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-11-03 00:00:00

Позивач звернулась до суду з позовом до відповідача про розірвання шлюбу. Свої вимоги обґрунтовує тим, що з 15 серпня 2014 року перебувають з відповідачем в шлюбі. Від цього шлюбу дітей не мають. Спільне життя в них не склалось через несумісність характерів, постійно почали виникати розбіжності та суперечки. Вони перестали спілкуватися як чоловік та дружина, перестали відчувати зв'язок та повагу один до одного. З липня 2015 року проживають окремо, спільне господарство не ведуть, однак відповідач не бажає в добровільному порядку розривати шлюб. Строк на примирення просить не надавати. Враховуючи викладене, позивач змушена звернутися з відповідним позовом до суду. Позивач [PERSON] в судове засідання не зявилась, від неї надійшла заява про розгляд справи без її участі, позов підтримує в повному обсязі, просить після розірвання шлюбу змінити її прізвище [PERSON] на дошлюбне Кадієва та не заперечує щодо заочного розгляду справи (а.с.19). Відповідач [PERSON] в судове засідання не зявився, про час, дату та місце судового засідання повідомлявся у встановленому законом порядку, а саме за останнім відомим місцем проживання, що підтверджується повідомленнями про вручення поштового відправлення (а.с.15,18). Про причини неявки суд не повідомив. Відповідно до ч.2 ст. 197 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. На підставі ст. ст. 224-225 ЦПК України суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню, виходячи з наступного. Відповідно до свідоцтва про шлюб [PERSON] та [PERSON] (Кадієва) Карема Русланівна зареєстрували шлюб 15 серпня 2014 року в Кіровському відділі державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Кіровоградського міського управління юстиції, про що складено відповідний актовий запис №496 (а.с.6). За твердженням позивач від шлюбу дітей не мають. Шлюбні відносини розладилися і фактично припинені. Частина 1 ст.110 СК України зазначає, що позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя. Згідно із ч.2 ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з подружжя, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Відповідно до ст.113 СК України особа, яка змінила своє прізвище у звязку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. На підставі встановленого, суд вважає, що сімя сторін розпалася і відновлена бути не може, приходить до висновку, що шлюб носить формальний характер, а тому підлягає розірванню. Згідно із ч.1 ст. 88 ЦПК України судові витрати підлягають стягненню з відповідача на користь позивача в розмірі 487 грн. 20 к.. На підставі ст. ст. 110, 112, 113 СК України,

Outcome: approved