Jurisdiction: civil
Date: 2014-02-09 00:00:00

Позивач звернулась до суду з позовом до відповідача про збільшення розміру аліментів. Вимоги позову обґрунтовує тим, що з відповідачем по справі вона перебувала у зареєстрованому шлюбі з 13 серпня 1977 року, від шлюбу у подружжя двоє повнолітніх дітей. 17 квітня 2006 року рішенням Першотравенського міського суду, шлюб було розірвано. Після розірвання шлюбу її стан погіршився у зв'язку з непередбачуваним розлученням, а внаслідок перенесеного стресу вона стала частіше хворіти та не могла виконувати роботу за своєю посадою та була звільнена з неї за станом здоров'я. Внаслідок вищевказаного, за рішенням Першотравенського міського суду від 24 жовтня 2005 р. з відповідача на її утримання було стягнуто аліменти у розмірі 1/5 частини заробітку щомісячно до її одужання або зміни обставин. Рішенням Апеляційного суду Дніпропетровської області від 09 лютого 2006 р. розмір аліментів було зменшено до 1/6 частини. Рішенням Першотравенського міського суду Дніпропетровської області від 02.04.2012 р. позовні вимоги [PERSON] про зменшення розміру аліментів на користь [PERSON] було зменшено з 1/6 до 1/12 частини з усіх видів його заробітку, та ухвалою Апеляційного суду Дніпропетровської області від 16.08.2012 р. вказане рішення було залишено без змін. Позивач зазначає, що внаслідок перенесеної операції на серці в серпні 2012 року у неї виникла необхідність у постійному прийомі дорогих лікарських препаратів, пенсії та аліментів, які виплачує на її користь відповідач, на них не вистачає, у зв'язку з чим вона перебуває у досить скрутному матеріальному становищі. Вона є інвалідом третьої групи з дитинства, має вроджену ваду серця, на даний час не працює, у зареєстрованому шлюбі не перебуває, потребує постійного лікування кардіологічними препаратами для підтримання своєї життєдіяльності. Оскільки її матеріальне становище значно погіршилось, позивач звернулась до Деснянського районного суду м. Києва з позовом про збільшення розміру аліментів з 1/12 до ? частини всіх доходів [PERSON] Рішенням Деснянського районного суду м. Києва від 12.03.2013 року позовні вимоги [PERSON] задоволено частково. Змінено розмір аліментів з 1/12 частини до 1/10 частини з усіх видів заробітку (доходу) [PERSON] Крім того, зазначила, що вона додаткових джерел доходів не має, а старша донька має вроджену ваду серця, самостійно виховує свого сина, котрий також перебуває на обліку у зв'язку з деформацією клапанів серця. З огляду на матеріальний стан колишнього чоловіка [PERSON], який на даний час значно збільшився, він отримує пенсію, страхові виплати, соціальну допомогу та не має на утриманні непрацездатних осіб, допомоги своїм дітям не надає, а тому позивач вважає, що відповідач може надавати їй матеріальну допомогу в розмірі 1/4 частини всіх доходів. В судовому засіданні позивач підтримала позовні вимоги в повному обсязі, посилаючись на обставини, викладені у позовній заяві, просила суд збільшити розмір аліментів та стягнути з відповідача на її користь аліменти у розмірі 1/4 частини всіх його доходів, починаючи з дати звернення до суду з даним позовом. Відповідач в судовому засіданні позовні вимоги не визнав, просив суд винести рішення про відмову в задоволенні позову, подав заперечення на позовну заяву, в яких зазначив, що позивачем вказані всі ті ж обставини, котрі вже були предметом розгляду в суді першої та апеляційної інстанцій. Крім того, з 2009 року позивач перебуває у фактичних шлюбних відносинах, твердження, що вона не перебуває у шлюбі та про те, що вона не отримує іншої допомоги, а утримує себе виключно за свої кошти є безпідставними та не відповідають дійсності. Зазначав, що позивач свідомо не бажає реєструвати шлюб з метою постійного отримання від відповідача додаткових допомоги на своє утримання. Крім того, зазначив, що позивач фактично просить суд переглянути рішення суду від 12.03.2013 р. та ухвалу апеляційного суду від 16.05.2013 року, посилаючись на ті ж самі обставини, яким вже судом надана належна правова оцінка, а тому підстави для збільшення розміру аліментів з урахуванням даних обставин відсутні. Дослідивши матеріали справи та обставини справи в їх сукупності, дослідивши письмові докази, заслухавши пояснення сторін, суд дійшов висновку, що позов підлягає частковому задоволенню з наступних підстав. Відповідно до вимог ч.3 ст.10, ч.ч.1, 4 ст.60 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх позовних вимог або заперечень, крім випадків, встановлених ст.61 цього Кодексу. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Відповідно до рішення Першотравенського міського суду Дніпропетровської області від 24 жовтня 2005 року з [PERSON] на користь [PERSON] на її утримання було стягнуто аліменти в розмірі 1/5 частини всіх видів заробітку (доходу) до її одужання або зміни обставин, яке рішенням апеляційного суду Дніпропетровської області від 09 лютого 2006 р. було змінено в частині розміру стягнутих аліментів до 1/6 частки від заробітку (доходу). Рішенням Першотравенського міського суду Дніпропетровської області від 02 квітня 2012 року позовні вимоги [PERSON] про зменшення розміру аліментів було задоволено, розмір стягуваних з нього аліментів на утримання [PERSON] зменшено з 1/6 частини до 1/12 частини всіх видів його заробітку (доходу). Ухвалою апеляційного суду Дніпропетровської області від 16 серпня 2012 року рішення Першотравенського міського суду Дніпропетровської області від 02 квітня 2012 року - залишено без змін. Рішенням Деснянського районного суду м. Києва від 12 березня 2013 року, позовні вимоги [PERSON] про збільшення розміру аліментів задоволено частково. Розмір аліментів, які стягуються з [PERSON] на користь [PERSON] в розмірі 1/12 частини збільшено на 1/10 частину всіх видів заробітку (доходу) щомісячно. 16 травня 2013 року ухвалою Апеляційного суду м. Києва, зазначене рішення залишено без змін. Відповідно до частин 3 і 4 ст. 61 ЦПК України обставини, встановлені судовим рішенням у цивільній, господарській або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини. Згідно вимог ст. 75 СК України, дружина, чоловік повинні матеріально підтримувати один одного. Право на утримання (аліменти) має той із подружжя, який є непрацездатним, потребує матеріальної допомоги, за умови, що другий із подружжя може надавати матеріальну допомогу. Непрацездатним вважається той із подружжя, який досяг пенсійного віку, встановленого законом, або є інвалідом I, II чи III групи. Один із подружжя є таким, що потребує матеріальної допомоги, якщо заробітна плата, пенсія, доходи від використання його майна, інші доходи не забезпечують йому прожиткового мінімуму, встановленого законом. Згідно вимог ч. 1 ст. 76 СК України, розірвання шлюбу не припиняє права особи на утримання, яке виникло у неї за час шлюбу. Згідно вимог ст. 77 СК України, утримання одному з подружжя надається другим із подружжя у натуральній або грошовій формі за їхньою згодою. За рішенням суду аліменти присуджуються одному з подружжя, як правило, у грошовій формі. Частиною 2 ст. 80 СК України передбачено, що розмір аліментів одному з подружжя суд визначає з урахуванням можливості одержання утримання від повнолітніх дочки, сина, батьків та з урахуванням інших обставин, що мають істотне значення. Частиною 3 встановлено, що розмір аліментів, визначений судом, може бути згодом змінений за рішенням суду за позовною заявою платника або одержувача аліментів у разі зміни їхнього матеріального і (або) сімейного стану. Як зазначає позивач, з червня 2013 року доходи відповідача набагато збільшилися, а тому він в змозі надавати їй аліменти в більшому розмірі. Відповідно до відповіді на запит суду за №24/05-07 від 13.01.2014 р., наданої фондом соціального страхування він нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України, Відділення виконавчої дирекції фонду в місті Першотравенську Дніпропетровської області, [PERSON] отримує страхові виплати на підставі довідки МСЕК від 18.10.2010 р. №006773 в розмірі 65% втрати професійної працездатності, з якою він звернувся до відділення за призначенням страхових виплат 04.06.2013 року. Крім того, [PERSON] було призначено та перераховано одноразову допомогу в сумі 53280 грн. та згідно постанови відділення про призначення потерпілому перерахованої щомісячної страхової виплати з 01.03.2013 року № 0415/279/279.1/23 від 14.06.2013 року призначено перераховану щомісячну страхову виплату у розмірі 6113 грн. 43 коп. За період з 28.09.2010 року по 31.12.2013 рік [PERSON] перерахована щомісячна страхова виплата у сумі 163776 грн. 21 коп. Враховуючи матеріальний стан позивача та відповідача, також ті обставини, що [PERSON] є інвалідом III групи, за станом здоров'я потребує постійного лікування кардіологічними препаратами для підтримання своєї життєдіяльності, вартість яких постійно збільшується, суд вважає за можливе збільшити розмір стягнутих з [PERSON] аліментів на її утримання з 1/10 частини на 1/8 частини всіх видів заробітку відповідача з моменту звернення позивача до суду з вказаним позовом, а саме з 07.08.2013 року. Відповідно до вимог ст.88 ЦПК України, з відповідача на користь позивача підлягає стягненню понесені судові витрати при подачі позову до суду в розмірі 114 грн. 70 коп. На підставі викладеного та

Outcome: partial