overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2016-04-20 00:00:00

Позивач звернулась до суду з зазначеним позовом, мотивуючи свої вимоги тим, що донька проживає разом із позивачкою, відповідач не надає матеріальну допомогу на утримання дитини. Просить стягнути з відповідача на користь позивача аліменти на утримання доньки у розмірі ? частки з усіх видів заробітку щомісячно, але не менше ніж 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з дня пред'явлення позову і до її повноліття. В судовому засіданні позивачка та представник позивача підтримали позовні вимоги та просили їх задовольнити. Відповідач про день слухання справи належним чином повідомлений, в судове засідання не з`явився, тому суд,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-06-14 00:00:00

Позивач звернулась до суду з зазначеним позовом, обґрунтовуючи свої вимоги тим, що вона є власником квартири по вул. Вознесенській, 8/16 у с. Новослобідське Путивльського району Сумської області, у якій, крім неї, також зареєстрований колишній власник - \~[PERSON] Оскільки [PERSON] не проживає у вказаному житловому приміщенні, не несе витрат по його утриманню, позивач просить визнати відповідача таким, що втратив право користування квартирою №16 у будинку №8 по вул. Вознесенській у с. Новослобідське Путивльського району Сумської області. Позивач та її представник у судове засідання не зявились, подавши заяву про підтримання позовних вимог та розгляд справи у їх відсутність та відсутність позивача. Відповідач в судове засідання не зявився, подав заяву про визнання позову в повному обсязі та розгляд справи у його відсутність. Дослідивши докази, наявні у матеріалах справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню, виходячи з наступного. Згідно з ч.4 ст.174 ЦПК України, якою передбачено, що у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання позову суперечить \~закону або порушує права інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд. Судом встановлено, що власником квартири [ADDRESS] є [PERSON], що підтверджується свідоцтвом від 28 березня 2016 року, зареєстрованим в реєстрі за №370, Інформаційною довідкою з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження обєктів нерухомого майна щодо обєкта нерухомого майна та технічним паспортом на квартиру (а.с.6,7,9-10). Згідно з довідкою Мазівської сільської ради Путивльського району Сумської області №223 від 12 травня 2016 року [PERSON] зареєстрований [INFO], але за вказаною адресою не проживає (а.с.11). Згідно зі ст.405 ЦК України члени сімї власника, які проживають разом з ним, мають право на користування цим житлом відповідно до закону і втрачають таке право у разі відсутності без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю з власником житла або законом. Таким чином, з досліджених у судовому засіданні доказів вбачається, що відповідач понад встановлений законодавством строк не проживає у [INFO] без поважних причин, позовні вимоги визнав у повному обсязі і таке визнання не суперечить закону та не порушує прав інших осіб, у звязку з чим суд дійшов висновку про наявність підстав для визнання відповідача таким, що втратив право користування зазначеним житлом. Крім того, підлягає вирішенню питання розподілу судових витрат відповідно до ст. 88 \~ЦПК України.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2020-04-09 00:00:00

Позивач звернулась до суду з зазначеним позовом, посилаючись на наступні обставини. 16.08.2013 року між нею та [PERSON] було укладено шлюб. Спільне життя з відповідачем не склалося через відсутність взаєморозуміння між ними, розходження поглядів на сімейні відносини та обов`язки з ведення спільного господарства, несумісність характерів. Спільне господарство ними не ведеться з серпня 2019 року. Шлюбно-сімейні відносини припинені з серпня 2019 року. Вважає, що подальше спільне життя і збереження шлюбу неможливе і суперечить її інтересам. Неповнолітніх дітей від шлюбу не мають. Майнового спору між ними не виникає. Відповідач відмовляється розірвати шлюб через органи державної реєстрації актів цивільного стану. На підставі вищевикладеного просить суд розірвати шлюб та стягнути з відповідача судові витрати. Ухвалою судді від 25.11.2019 року позовну заяву прийнято до розгляду за правилами загального позовного провадження, відкрито провадження по справі, почато підготовче провадження, призначено проведення підготовчого засідання (а.с.10,11). Ухвалою суду від 14.02.2020 року закрито підготовче провадження по справі (а.с.17). Позивач у судове засідання не з`явилася, 14.02.2020 року надала суду заяву про розгляд справи за її відсутності, на позовних вимогах наполягає. Вказала, що шлюбні відносини припинені з серпня 2019 року. Майнового спору немає. Після розірвання шлюбу просить змінити їй прізвище на дошлюбне « [PERSON] » (а.с.15). Відповідач [PERSON] з позовом ознайомлений, 06.04.2019 року надав до суду заяву про розгляд справи без його присутності, на розірвання шлюбу згоден (а.с.19). Вивчивши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги на підставі ст.ст.110,112 СК України підлягають задоволенню. Судом встановлено, що сторони з 16.08.2013 року перебувають у шлюбі, зареєстрованому Відділом державної реєстрації актів цивільного стану по місту Нікополю реєстраційної служби Нікопольського міськрайонного управління юстиції у Дніпропетровській області, за актовим записом № 387 (а.с.6). Від шлюбу неповнолітніх дітей не мають. Шлюбно-сімейні відносини між сторонами припинені з серпня 2019 року через відсутність взаєморозуміння, різні погляди на сімейні відносини та обов`язки з ведення спільного господарства. Примирення між ними неможливе. Спір про поділ майна, що є спільною власністю подружжя, не виникає. За таких обставин, суд приходить висновку, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б їхнім інтересам, а тому шлюб слід розірвати. У відповідності до ч.1 ст.141 ЦПК України, з відповідача на користь позивача підлягає стягненню судовий збір в розмірі 768 грн. 40 коп., сплачений позивачем під час звернення до суду з даним позовом (а.с.4).

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2020-02-13 00:00:00

Позивач звернулась до суду з зазначеним позовом, посилаючись на наступні обставини. Вона перебуває з відповідачем у зареєстрованому шлюбі з 19.09.1992 року. Від шлюбу мають повнолітню доньку [PERSON] , [INFO] . Спільне життя з відповідачем не склалося. З 15.05.2017 року вони не проживають разом як сім`я, не ведуть спільного господарства, не виконують сімейних обов`язків. Більше двох років відповідач проживає окремо. Розірвати шлюб через органи ДРАЦС немає можливості, оскільки відповідач відмовляється з`являтись до відділу ДРАЦС. Примирення між ними неможливе. Майнового спору немає. На підставі вищевикладеного просить суд розірвати шлюб та стягнути з відповідача судові витрати. Ухвалою судді від 25.11.2019 року позовну заяву прийнято до розгляду за правилами загального позовного провадження, відкрито провадження по справі, почато підготовче провадження, призначено проведення підготовчого засідання (а.с.17,18). Позивач в судове засідання не з`явилася, 11.11.2019 року надала суду заяву про розгляд справи без її участі. На задоволенні позову наполягає. Після розірвання шлюбу просить залишити прізвище « [PERSON] » (а.с.11). Відповідач [PERSON] з позовом ознайомлений, 12.02.2020 року надав до суду заяву про розгляд справи за його відсутності, проти позову не заперечує. Вказав, що шлюбні відносини припинені з травня 2017 року. Майновий спір будуть вирішувати окремо (а.с.20). Згідно ч.3 ст. 200 ЦПК України, за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Враховуючи викладене, беручі до уваги те, що відповідач, згідно поданої заяви, позов визнає, суд вважає можливим ухвалити рішення у підготовчому засіданні. Вивчивши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги на підставі ст.ст.110,112 СК України підлягають задоволенню. Судом встановлено, що сторони з 19.09.1992 року перебувають у шлюбі, зареєстрованому Червоногригорівською селищною радою Нікопольського району Дніпропетровської області, за актовим записом № 36. Від даного шлюбу неповнолітніх дітей не мають. Шлюбно-сімейні відносини між сторонами припинені з травня 2017 року через відсутність взаєморозуміння. Сторони проживають окремо, спільне господарство не ведуть. Примирення між ними неможливе. Спір про поділ майна, що є спільною власністю подружжя, буде вирішуватися окремо. Враховуючи те, що сторони не виявили бажання примиритися, суд приходить висновку, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б їхнім інтересам, а тому шлюб слід розірвати. У відповідності до ч.1 ст.141 ЦПК України, з відповідача на користь позивача підлягає стягненню судовий збір в розмірі 768 грн. 40 коп., сплачений позивачем під час звернення до суду з даним позовом (а.с.4).

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-02-01 00:00:00

Позивач звернулась до суду з зазначеним позовом, посилаючись на такі обставини. 01 вересня 2012 року вона уклала шлюб з [PERSON]. Від шлюбу у них народився син - [PERSON], [INFO]. Вона зараз не працює, знаходиться у відпустці по догляду за дитиною, їй дуже тяжко матеріально утримувати сина. Добровільно матеріальну допомогу на утримання їх малолітнього сина - [PERSON] відповідач не надає. Відповідач може надавати їй матеріальну допомогу, оскільки працює підприємцем і отримує заробітну плату. Враховуючи вищевикладене, просить суд стягнути з відповідача на свою користь аліменти на утримання дитини в розмірі 1/4 частини з усіх видів його заробітку (доходу), але не менше 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку до досягнення дитиною повноліття. Позивач у судове засідання не з'явилась, на адресу суду надіслала заяву про розгляд справи за її відсутності, на позовних вимогах наполягає в повному обсязі, просить суд позовні вимоги задовольнити. Відповідач у судове засідання не з'явився, на адресу суду надійшов пакет документів по справі за окремим дорученням із яких вбачається, що відповідач просить розглянути справу за його відсутності, проти позову не заперечує, позовні вимоги визнає в повному обсязі. Вивчивши матеріали справи, суд вважає, що позов на підставі ст.ст. 180-183,191 СК України підлягає задоволенню. 01 вересня 2012 року сторони уклали шлюб (а.с.3). Від шлюбу мають малолітнього сина - [PERSON], [INFO] (а.с.6). Позивач зараз не працює, знаходиться у відпустці по догляду за дитиною, їй дуже тяжко матеріально утримувати сина. Добровільно матеріальну допомогу на утримання дитини відповідач не надає. При визначенні розміру аліментів, суд враховуючи матеріальне положення сторін, обставини справи, вважає за необхідне стягнути з відповідача аліменти в розмірі 1/4 частини його заробітку (доходу), але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку до досягнення дитиною повноліття.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-07-29 00:00:00

Позивач звернулась до суду з зазначеним позовом, посилаючись на такі обставини. 04 серпня 2003 року між нею та відповідачем було укладено шлюб. Від цього шлюбу мають малолітнього сина - [PERSON], [INFO], який проживає разом з нею і перебуває на її повному утриманні. З грудня місяця 2013 року вони фактично припинили шлюбні відносини, проживають окремо, спільного господарства не ведуть. Добровільної допомоги на утримання сина вона не одержувала не лише останнім часом, але й з моменту народження дитини. На даний час вона проживає з дитиною у своїх батьків, а відповідач продовжує ігнорувати утримання дитини. Батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття (ст. 180 СК України). На даний час вона звернулася до суду з заявою про розірвання шлюбу між неюта відповідачем. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов'язків щодо дитини (ч. 2 ст. 141 СК України). Відповідно до ст. 180 Сімейного кодексу України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. У разі ухилення від цього обов'язку кошти на утримання стягуються примусово у судовому порядку. Аліменти відповідач нікому не платить, інших дітей не має. Враховуючи вищевикладене, просить суд стягнути з відповідача на свою користь аліменти на утримання дитини в розмірі ? частини з усіх видів його заробітку (доходу), але не менше 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку до досягнення дитиною повноліття. Позивач у судове засідання не з'явилась, на адресу суду надіслала заяву про розгляд справи за її відсутності, на позовних вимогах наполягає в повному обсязі, просить суд позовні вимоги задовольнити. Відповідач у судове засідання не з'явився, на адресу суду надіслав заяву про розгляд справи за його відсутності, позов визнає, проти його задоволення не заперечує. Вивчивши матеріали справи, суд вважає, що позов на підставі ст.ст. 180-183,191 СК України підлягає задоволенню. У судовому засіданні встановлено, що сторони 04 серпня 2003 року уклали шлюб. Сторони мають малолітню дитину - [PERSON], [INFO] який перебуває на повному утриманні позивачки. Відповідач добровільно надавати аліменти не бажає. При визначенні розміру аліментів, суд враховуючи матеріальне положення сторін, обставини справи, вважає за необхідне стягнути з відповідача аліменти в розмірі ? частини його заробітку (доходу), але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку до досягнення дитиною повноліття.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-10-07 00:00:00

Позивач звернулась до суду з зазначеним позовом, посилаючись на такі обставини. 06 жовтня 2007 року у Відділі реєстрації актів цивільного стану по м. Нікополю Нікопольського міськрайонного управління юстиції Дніпропетровської області між позивачем та відповідачем було зареєстровано шлюб за актовим записом № 814. Від подружнього життя вони мають малолітнього сина - [PERSON], [INFO], який мешкає з позивачем та перебуває на її утриманні. З серпня 2013 року шлюбні відносини між позивачем та відповідачем припинено, але шлюб не розірвано. Відповідач коштів на утримання дитини не надає хоча має таку можливість. У добровільному порядку вирішити даний спір неможливо. Враховуючи вищевикладене, просить суд стягнути з відповідача на свою користь аліменти на утримання дитини в розмірі ? частини з усіх видів його заробітку (доходу), але не менше 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку до досягнення дитиною повноліття. Позивач у судове засідання не з'явилась, на адресу суду надіслала заяву про розгляд справи за її відсутності, на позовних вимогах наполягає в повному обсязі, просить суд позовні вимоги задовольнити. Відповідач у судове засідання не з'явився, на адресу суду надіслав заяву про розгляд справи за його відсутності, позов визнає, проти його задоволення не заперечує. Вивчивши матеріали справи, суд вважає, що позов на підставі ст.ст. 180-183,191 СК України підлягає задоволенню. Судом встановлено, що сторони 06 жовтня 2007 року зареєстрували шлюб у Відділі реєстрації актів цивільного стану по м. Нікополю Нікопольського міськрайонного управління юстиції Дніпропетровської області актовий запис за № 814 (а.с.2). У серпні 2013 року шлюбні стосунки між сторонами припинені, на теперішній час позивач проживає з сином окремо. Сторони мають малолітнього сина - [PERSON], [INFO] (а.с.3), який перебуває на повному утриманні позивача (а.с.6). Відповідач добровільно надавати аліменти не бажає. При визначенні розміру аліментів, суд враховуючи матеріальне положення сторін, обставини справи, вважає за необхідне стягнути з відповідача аліменти в розмірі ? частини його заробітку (доходу), але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку до досягнення дитиною повноліття.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-06-30 00:00:00

Позивач звернулась до суду з зазначеним позовом, посилаючись на такі обставини. 12 січня 2013 року вона уклала шлюб з відповідачем - [PERSON]. Від шлюбу мають двох малолітніх доньок: [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO]. Діти проживають з нею і перебувають на її утриманні. Позивач перебуває у відпустці по догляду за дитиною до досягнення нею трьох років. Відповідач працює охоронцем магазині, має постійний заробіток і можливість надавати їй матеріальну допомогу. Враховуючи вищевикладене, просить суд стягнути з відповідача на свою користь аліменти на її утримання до досягнення [PERSON] трьох років в розмірі 1/4 частини з усіх видів його заробітку (доходу).\~\~\~\~ Позивач у судове засідання не з'явилась, на адресу суду надіслала заяву про розгляд справи за її відсутності, позовні вимоги змінила та просить стягнути з відповідача аліменти на її утримання у розмірі 1/6 частини з усіх видів його заробітку (доходу).\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~ Відповідач у судове засідання не зявився, про день і час розгляду справи повідомлявся належним чином, причини неявки суду невідомі. Суд на підставі ст. 224 ЦПК України розглянув справу заочно. Вивчивши матеріали справи, суд вважає, що змінені позовні вимоги підлягають задоволенню. У судовому засіданні встановлено, що сторони 12 січня 2008 року зареєстрували шлюб (а.с.3). Від шлюбу мають двох малолітніх доньок : [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO] (а.с.4-5). Діти проживають з матірю і перебувають на її утриманні (а.с.10). Позивач перебуває у відпустці по догляду за дитиною до досягнення нею трьох років. Відповідач працює охоронцем магазині, має постійний заробіток і можливість надавати їй матеріальну допомогу. При визначенні розміру аліментів суд враховуючи матеріальне положення сторін, обставини справи,\~\~вважає за необхідне стягнути з відповідача аліменти на утримання дружини в розмірі 1/6 частини його заробітку (доходу), до досягнення дитиною трьох років.\~ Також в силу ст. 88 ЦПК України з відповідача мають бути стягнуті судові витрати по справі на користь держави.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-12-10 00:00:00

Позивач звернулась до суду з зазначеним позовом, посилаючись на такі обставини. 15 листопада 2006 року вона зареєструвала з відповідачем шлюб, від якого мають трьох малолітніх доньок - [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO]. З липня 2014 року шлюбні відносини з відповідачем припинені, внаслідок чого відповідач ухиляється від виконання своїх батьківських зобов'язань щодо малолітніх дітей, які повністю перебувають на її утриманні. На даний час позивач не працює, бо знаходиться у декретній відпустці по догляду за молодшою донькою і отримує державну соціальну допомогу, однак цих коштів недостатньо для забезпечення нормального життєвого рівня сім'ї та повноцінного розвитку малолітніх дітей. Місце роботи відповідача їй не відомо, бо він приховує від позивача свої реальні доходи. Інших дітей відповідач не має, стягнень по виконавчим документам з нього не проводиться. Враховуючи вищевикладене, просить суд стягнути з відповідача на свою користь аліменти на утримання малолітніх дітей в розмірі 1/3 частини з усіх видів його заробітку (доходу), але не менше 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісяця до досягнення дітьми повноліття. Позивач у судове засідання не з'явилась, на адресу суду надіслала заяву про розгляд справи за її відсутності, на позовних вимогах наполягає в повному обсязі, просить суд позовні вимоги задовольнити. Відповідач у судове засідання не з'явився, про день і час розгляду справи повідомлявся належним чином, причини неявки суду невідомі. Суд на підставі ст. 224 ЦПК України розглянув справу заочно. Вивчивши матеріали справи, суд вважає, що позов на підставі ст.ст. 180-183,191 СК України підлягає задоволенню. Судом встановлено, що сторони 15 листопада 2006 року зареєстрували шлюб у Відділі реєстрації актів цивільного стану по місту Нікополю Нікопольського міськрайонного управління юстиції Дніпропетровської області, актовий запис за № 969 (а.с.3). Від шлюбу сторони мають трьох малолітніх дітей: [PERSON], [INFO] (а.с.4), [PERSON], [INFO] (а.с.5) та [PERSON], [INFO] (а.с.6), які перебувають на повному утриманні позивача. З липня 2014 року шлюбні відносини між сторонами припинені та з цього часу Відповідач добровільно надавати матеріальну допомогу на утримання дітей не бажає.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-07-29 00:00:00

Позивач звернулась до суду з зазначеним позовом, посилаючись на такі обставини. 17 серпня 1985 року вона уклала шлюб з [PERSON]. Від цього шлюбу мають малолітнього сина - [PERSON], [INFO], який проживає разом з нею та перебуває на її утриманні. Спільне життя з відповідачем не склалося, оскільки кожний із них має різні погляди на сімейне життя та ведення спільного господарства, різні життєві цінності. У зв'язку з цим в грудні 2012 року вони фактично припинили між собою шлюбні стосунки, перестали вести спільне господарство. Рішенням Нікопольського міськрайонного суду від 18.09.2013 року шлюб було розірвано. На теперішній час вона проживє з сином окремо в Нікопольському районі. Добровільно матеріальну допомогу на утримання сина відповідач не надає, хоча згідно із ст.180 Сімейного кодексу України зобов'язаний надавати. Він має можливість надавати мені матеріальну допомогу, оскільки працює на ПАТ «Нікопольський завод феросплавів» та отримує заробітну плату, розмір якої їй невідомий. Аліменти відповідач нікому не платить, інших дітей не має. Враховуючи вищевикладене, просить суд стягнути з відповідача на свою користь аліменти на утримання дитини в розмірі ? частини з усіх видів його заробітку (доходу), але не менше 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку до досягнення дитиною повноліття. Позивач у судове засідання не з'явилась, на адресу суду надіслала заяву про розгляд справи за її відсутності, на позовних вимогах наполягає в повному обсязі, просить суд позовні вимоги задовольнити. Відповідач у судове засідання не з'явився, на адресу суду надіслав заяву про розгляд справи за його відсутності, позов визнає, проти його задоволення не заперечує. Вивчивши матеріали справи, суд вважає, що позов на підставі ст.ст. 180-183,191 СК України підлягає задоволенню. У судовому засіданні встановлено, що сторони 17 серпня 1985 року зареєстрували шлюб. 18.09.2013 року шлюб було розірвано, на теперішній час позивач проживає з сином окремо. Сторони мають малолітню дитину - [PERSON], [INFO] який перебуває на повному утриманні позивача. Відповідач добровільно надавати аліменти не бажає. Відповідач працює в ПАТ «Нікопольський завод феросплавів» та отримує заробітну плату і має можливість надавати матеріальну допомогу на утримання дитини. При визначенні розміру аліментів, суд враховуючи матеріальне положення сторін, обставини справи, вважає за необхідне стягнути з відповідача аліменти в розмірі ? частини його заробітку (доходу), але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку до досягнення дитиною повноліття.

Outcome: approved