Jurisdiction: civil
Date: 2016-09-06 00:00:00

Позивач звернулась до суду з вказаним позовом. Позовні вимоги обґрунтовує тим, що 22 жовтня 2005 року між нею та відповідачем укладено шлюб. Сторони є батьками [PERSON], [INFO]. Спільне життя з відповідачем не склалось, різні характери, непорозуміння, конфлікти та постійні сварки призвели до розірвання між сторонами шлюбних стосунків. Близько роки вони не підтримують сімейні стосунки. Дитина проживає разом з нею на її утриманні. За це період відповідач не цікавиться дитино., матеріально не підтримує. У звязку з чим позивач просить шлюб розірвати, стягувати з відповідача аліменти на утримання дочки в розмірі по1000 грн. щомісячно до виповнення дитиною повноліття. Позивач в судове засідання не зявилась, подала заяву про розгляд справи у її відсутності. Відповідач в судове засідання не зявився, про розгляд справи повідомлений належним чином. Розгляд справи проведено відповідно до ст.ст. 224, 225 ЦПК з ухваленням заочного рішення. Судом встановлені такі факти і відповідні їм правовідносини. В судовому засіданні встановлено, що шлюб сторін існує формально, а фактично розпався. За час проживання сторони не примирились. Збереження шлюбу суперечило б інтересам позивач. Так, у відповідності до ст.51 Конституції України та ст. 24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки і чоловіка, примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Дружина та чоловік за змістом ст.55 СК України зобовязані спільно піклуватись про побудову сімейних відносин між собою та іншими членами сімї на почуттях взаємної любові, поваги, дружби, взаємодопомоги. Чоловік зобовязаний утверджувати в сімї повагу до матері. Дружина зобовязана утверджувати в сімї повагу до батька. Дружина та чоловік відповідальні один перед одним, перед іншими членами сімї за свою поведінку в ній. Кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносини, примушування до їх збереження, є порушенням прав жінки, чоловіка на свободу та особисту недоторканість. Зясувавши фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, з врахуванням того, що сторони шлюбним життям тривалий час не живуть, шлюб існує тільки формально, та враховуючи, що подальше збереження шлюбу між сторонами є недоцільним, у звязку із чим вимога позову про розірвання шлюбу підлягає задоволенню. Згідно вимог ст.180 Сімейного Кодексу України, батьки зобовязані утримувати дітей до досягнення ними повноліття. Статтею 182 Сімейного Кодексу України передбачено, що при визначенні розміру аліментів суд враховує стан здоровя та матеріальне становище дітей, стан здоровя та матеріальне становище платника, тощо, інші обставини, що мають істотне значення. Як встановлено в судовому засіданні, сторони є батьками [PERSON], [INFO], дитина знаходиться на утриманні позивач, відповідач дитину матеріально не підтримує (а.с.2,7,8). Також встановлено, що відповідач не має інших утриманців, його стан здоровя дозволяє працювати. Відповідач є офіційно не працевлаштований. За встановлених обставин позов підлягає до задоволення. Судові витрати понесені позивачем в сумі 551,20 грн. на підставі ст. 88 ЦПК України підлягають стягненню з відповідача. В частині судових витрат від оплати яких позивач звільнена за вимогу про стягнення аліментів на підставі ст. 88 ЦПК України підлягають стягненню з відповідача на користь держави.

Outcome: approved