overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2015-09-28 00:00:00

Позивач звернулась до суду з позовом, в якому просить розірвати шлюб між нею та відповідачем [PERSON], посилаючись на те, що 21 жовтня 1994 року Відділом реєстрації актів цивільного стану м. Макіївки Донецької області, був зареєстрований шлюб між нею та відповідачем, актовий запис № 2362. Від шлюбу з відповідачем мають двох малолітніх дітей: [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO], які проживають з нею. Шлюбні відносини з відповідачем припинені з грудня 2013 року. Сімейне життя з відповідачем не склалося з причини втрати фізичних та духовних зв'язків, відсутності взаєморозуміння. Спільне господарство між ними не ведеться. Кожен з них живе своїм власним життям. На даний час їх шлюб носить формальний характер, примирення між ними не можливе. Спору щодо спільного майна та виховання дитини сторони не мають. Позивач [PERSON], будучи належним чином повідомленою про час та місце розгляду справи, у судове засідання не з'явилась, надавши суду заяву про підтримання позовних вимог у повному обсязі та розгляд справи за її відсутності. Відповідач [PERSON], який належним чином повідомлений про час та місце розгляду справи, у судове засідання не з'явився, причини своєї неявки суду не повідомив, тому суд на підставі ч.1 ст. 224 ЦПК України вирішує справу на підставі наявних у ній доказів (постановляє заочне рішення). Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Відповідно до ч.2 ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них. Судом встановлено, що 21 жовтня 1994 року Відділом реєстрації актів цивільного стану м. Макіївки Донецької області, зареєстрований шлюб між [PERSON] та [PERSON], актовий запис № 2362. Від шлюбу сторони мають двох малолітніх дітей: [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO], які проживають з матір'ю. Спору з приводу виховання та місця проживання дітей між сторонами не має. Спору про майно, що перебуває у спільній власності подружжя між сторонами не має. Шлюбні відносини між сторонами припинені з грудня 2013 року з причини втрати фізичних та духовних зв'язків, відсутності взаєморозуміння. За таких обставин, суд приходить до висновку, що подальше спільне життя подружжя та збереження шлюбу суперечить інтересам сторін, тому позовні вимоги [PERSON] про розірвання шлюбу підлягають задоволенню. На підставі ст.ст. 104, 105, 110, 112 Сімейного Кодексу України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-12-16 00:00:00

Позивач звернулась до суду з позовом, в якому просить розірвати шлюб між нею та відповідачем [PERSON], посилаючись на те, що 21 листопада 2009 року Відділом реєстрації актів цивільного стану по м. Артемівську Артемівського міськрайонного управління юстиції Донецької області, був зареєстрований шлюб між нею та відповідачем, актовий запис № 503. Від шлюбу з відповідачем мають малолітню дитину: [PERSON], [INFO], яка проживає з нею. Шлюбні відносини з відповідачем припинені з вересня 2015 року. Сімейне життя з відповідачем не склалося з причини невідповідності характерів, поглядів, суджень, що породжувало спільне невдоволення один одним, загострення відноси і в кінцевому підсумку призвело до повного розриву відносин та до повного відчуження. Спільне господарство між ними не ведеться. Кожен з них живе своїм власним життям. На даний час їх шлюб носить формальний характер, примирення між ними не можливе. Спору щодо спільного майна та виховання дитини сторони не мають. Позивач [PERSON], будучи належним чином повідомленою про час та місце розгляду справи, у судове засідання не зявилась, надавши суду заяву про підтримання позовних вимог у повному обсязі та розгляд справи за її відсутності. Відповідач [PERSON], будучи належним чином повідомленим про час і місце розгляду справи, у судове засідання не зявився, надавши суду заяву про визнання позовних вимог [PERSON] та розгляд справи за його відсутності. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Відповідно до ч.2 ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них. Судом встановлено, що 21 листопада 2009 року Відділом реєстрації актів цивільного стану по м. Артемівську Артемівського міськрайонного управління юстиції Донецької області, зареєстрований шлюб між [PERSON] та [PERSON], актовий запис № 503. Від шлюбу сторони мають малолітню дитину [PERSON], [INFO], яка проживає з матірю. Спору з приводу виховання та місця проживання дитини між сторонами не має. Спору про майно, що перебуває у спільній власності подружжя між сторонами не має. Шлюбні відносини між сторонами припинені з вересня 2015 року з причини втрати фізичних та духовних звязків, відсутності взаєморозуміння. За таких обставин, суд приходить до висновку, що подальше спільне життя подружжя та збереження шлюбу суперечить інтересам сторін, тому позовні вимоги [PERSON] про розірвання шлюбу підлягають задоволенню. На підставі ст.ст. 104, 105, 110, 112 Сімейного Кодексу України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2018-06-26 00:00:00

Позивач звернулась до суду з позовом, в якому просить розірвати шлюб між нею та відповідачем. В обґрунтування своїх вимог зазначив, що вона з відповідачем перебуває в зареєстрованому шлюбі з 11.06.2013 року. Від шлюбу сторони мають малолітню дитину [PERSON], [INFO] На протязі спільного подружнього життя виявилось, що вони мають різні характери, погляди на життя та сімю. Внаслідок чого вони втратили почуття любові та поваги один до одного. Постійні сварки, що виникали спричиняли позивачу душевні страждання. На думку позивача, їх подальше спільне проживання з відповідачем і збереження шлюбу стало неможливим. Позивач, посилаючись на те, що вони спільного господарства не ведуть, проживають окремо протягом останнього року, а отже їх шлюб фактично розпався і в майбутньому поновленим бути не може, просила суд шлюб розірвати за рішенням суду. Позивач в судове засідання не зявилась, подав до суду заяву, в якій просить проводити розгляд справи без її участі, позовні вимоги підтримує, просить шлюб розірвати, щодо ухвалення заочного рішення не заперечує. Відповідач, який був повідомлений про місце, день і час розгляду справи належним чином, в судове засідання не прибув, про причини неявки суд не повідомив. На підставі ст. 280 ЦПК України, враховуючи думку позивача, суд ухвалив провести заочний розгляд справи. Враховуючи, що сторони по справі в судове засідання не зявились, відповідно до ст.\~247\~ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Дослідивши письмові докази по справі у їх сукупності, суд приходить до наступних висновків. Судом достовірно встановлено, що 11.06.2013 р. між сторонами укладено шлюб, який зареєстровано у Відділі державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Васильківського міськрайонного управління юстиції Київської області, актовий запис № 133, що підтверджується повторним Свідоцтвом про шлюб серії 1-ОК № 148738 (а.с. 4). Від шлюбу сторони мають малолітню дитину [PERSON], [INFO], що підтверджується копією свідоцтв про народження (а.с. 11). Норми частин 3 і 4 статті 56\~Сімейного кодексу\~України (далі по тексту СК України) передбачають, що кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини; примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження, за допомогою фізичного або психічного насильства, є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканність і може мати наслідки, встановлені законом. Відповідно до частини другої статті 112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Таким чином, позов є обґрунтованим та підлягає задоволенню. На підставі ч. 1 ст. 141 ЦПК України з відповідача на користь позивача слід присудити понесені останнім і документально підтверджені судові витрати. Враховуючи викладене,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2018-03-22 00:00:00

Позивач звернулась до суду з позовом, в якому просить розірвати шлюб між нею та відповідачем. В обґрунтування своїх вимог зазначила, що вона з відповідачем зареєстрували шлюб 11.06.2005 року у відділі реєстрації актів цивільного стану Васильківського міськрайонного управління юстиції Київської області, актовий запис № 140. Від шлюбe мають дітей: неповнолітню дочку [PERSON], [INFO] та сина [PERSON] [INFO]. Однак їх сімейне життя не склалося, оскільки виявилось, що вони мають різні характери, різні погляди на життя та сім»ю, внаслідок чого вони втратили почуття любові та поваги один до одного. Позивач, посилаючись на те, що вони з відповідачем проживають окремо, вважає, що їх шлюб носить формальний характер та підлягає розірванню. Позивач в судове засідання не зявилась, подавши заяву, в якій просить проводити розгляд справ без її участі, позовні вимоги підтримує, просить шлюб розірвати. Відповідач також не з»явився в судове засідання, направив заяву в якій просить слухання справи проводити без нього, позовні вимоги визнає , проти задоволення позову не заперечує. Враховуючи, що сторони по справі в судове засідання не зявились, відповідно до\~ст. 247 ЦПК України\~фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Дослідивши письмові докази по справі у їх сукупності, суд приходить до наступних висновків. Судом достовірно встановлено, що 11 червня 2005 року року між сторонами укладено шлюб, який зареєстровано у відділі реєстрації актів цивільного стану Васильківського міськрайонного управління юстиції Київської області, актовий запис № 140, що підтверджується Свідоцтвом про шлюб серії 1-ОК № 003717 (а.с.4). В шлюбі в них народилось двоє дітей: донька [PERSON], [INFO], що підтвердужться свідоцтвом про народження 1-ОК № 025323 (а.с.5) та син [PERSON] [INFO], що підтверджується свідоцтвом про народження, серія 1-ОК № 154718 (а.с.6). Норми частин 3 і 4\~статті 56 Сімейного кодексу України\~(далі по тексту\~СК України) передбачають, що кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини; примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження, за допомогою фізичного або психічного насильства, є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканність і може мати наслідки, встановлені законом. Відповідно до частини другої\~статті 112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Таким чином, позов є обґрунтованим та підлягає задоволенню. Враховуючи викладене,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2018-03-22 00:00:00

Позивач звернулась до суду з позовом, в якому просить розірвати шлюб між нею та відповідачем. В обґрунтування своїх вимог зазначила, що вона з відповідачем зареєстрували шлюб 18.12.1996 року у виконкомі Погребівської сільської ради Васильківського району Київської області, актовий запис № 1. Від спільного подружнього життя у них народилась донька [PERSON], [INFO]. Однак протягом подружнього життя з»ясувалось, що вони зовсім різні по характеру, відповідач нехтує сімейними цінностями, такими як повага до дружини, піклування про створення в сім»ї доброзичливої сприятливо-психологічної атмосфери. Позивач, посилаючись на те, що вони з відповідачем проживають окремо, спільного господарства не ведуть, переконана, що подальше спільне життя і збереження шлюбу неможливе і суперечить її інтересам, на примирення не погоджується, а отже їх шлюб носить формальний характер та підлягає розірванню. Позивач в судове засідання не зявилась, подавши заяву, в якій просить проводити розгляд справ без її участі, позовні вимоги підтримує, просить шлюб розірвати. Відповідач також не з»явився в судове засідання, направив заяву в якій просить слухання справи проводити без нього, позовні вимоги визнає , проти задоволення позову не заперечує. Враховуючи, що сторони по справі в судове засідання не зявились, відповідно до\~ст. 247 ЦПК України\~фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Дослідивши письмові докази по справі у їх сукупності, суд приходить до наступних висновків. Судом достовірно встановлено, що 18.12.1996 року між сторонами укладено шлюб у виконкомі Погребівської сільської ради Васильківського району Київської області, актовий запис № 1, що підтверджується Свідоцтвом про укладення шлюбу, серія 1-БК № 273854 (а.с.6). В шлюбі у них народилась донька [PERSON], [INFO], що підтверджується свідоцтвом про народження, серія 1-ОК № 094626. Норми частин 3 і 4\~статті 56 Сімейного кодексу України\~(далі по тексту\~СК України) передбачають, що кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини; примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження, за допомогою фізичного або психічного насильства, є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканність і може мати наслідки, встановлені законом. Відповідно до частини другої\~статті 112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Таким чином, позов є обґрунтованим та підлягає задоволенню. Згідно ч.1,2 ст.141 ЦПК України, судовий з бір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Відповідно до ст.ст.133,141 ЦПК України з відповідача підлягає стягненню судовий збір на користь позивача в сумі 704 грн. 80 коп. Враховуючи викладене,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2018-12-10 00:00:00

Позивач звернулась до суду з позовом, в якому просить розірвати шлюб між нею та відповідачем. В обґрунтування своїх вимог зазначила, що вона з відповідачем перебуває в зареєстрованому шлюбі з 03.03.2001 року. Від шлюбу сторони мають двох неповнолітніх дітей: дочку [PERSON], [INFO], та сина [PERSON], [INFO] Спільне життя з відповідачем не склалося через постійні сварки з відповідачем, відсутність взаєморозуміння та спільних інтересів, тому позивач вважає, що збереження їхньої сімї і подальше спільне проживання з відповідачем є неможливим, і розлучення єдиний вихід, на примирення позивач не згодна, просила суд шлюб розірвати за рішенням суду. Позивач в судове засідання не зявилась, подала до суду заяву, в якій просить проводити розгляд справи без її участі, позовні вимоги просить задовольнити, щодо ухвалення заочного рішення не заперечує. Відповідач, який був повідомлений про місце, день і час розгляду справи належним чином, в судове засідання не прибув, про причини неявки суд не повідомив, відзив на позовну заяву до суду не подав. На підставі ст. 280 ЦПК України, враховуючи думку позивача, суд ухвалив провести заочний розгляд справи. Враховуючи, що сторони по справі в судове засідання не зявились, відповідно до ст.\~247\~ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Дослідивши письмові докази по справі у їх сукупності, суд приходить до наступних висновків. Судом достовірно\~встановлено,\~що 03.03.2001\~року між\~сторонами укладено\~шлюб,\~який зареєстровано\~уЦентральному відділі реєстрації шлюбів м. Києва з Державним центром розвитку сімї, актовий запис № 326, що підтверджується Свідоцтвом про шлюб серії 1-БК № 132699 (а.с. 3). Від спільного життя мають двох неповнолітніх дітей: дочку [PERSON], [INFO], та сина [PERSON], [INFO], що підтверджується копіями Свідоцтва про народження серії 1-БК № 291155 та Свідоцтва про народження серії 1-БК № 156193 (а.с. 4, 5). Норми частин 3 і 4 статті 56\~Сімейного кодексу\~України (далі по тексту СК України) передбачають, що кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини; примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження, за допомогою фізичного або психічного насильства, є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканність і може мати наслідки, встановлені законом. Відповідно до частини другої статті 112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Таким чином, позов є обґрунтованим та підлягає задоволенню. На підставі ч. 1 ст. 141 ЦПК України з відповідача на користь позивача слід присудити понесені останнім і документально підтверджені судові витрати. Враховуючи викладене,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2018-12-19 00:00:00

Позивач звернулась до суду з позовом, в якому просить розірвати шлюб між нею та відповідачем. В обґрунтування своїх вимог зазначила, що вона з відповідачем перебуває в зареєстрованому шлюбі з 05.02.2003 року. Однак їх сімейне життя не склалося, оскільки позивачеві стало відомо, що відповідач їй зраджує, періодично не з'являється вдома, що створює незручності, вони мають протилежні погляди на шлюб та сім'ю. Внаслідок чого, на думку позивача, їх подальше спільне проживання і збереження шлюбу стало неможливим, тому просила суд шлюб розірвати. У судове засіданні сторони не з'явилися, надіславши заяви про слухання справи без їх участі та думки щодо позову. Відповідно до заяви від 18.12.2018 р. [PERSON] просила проводити розгляд справи без її участі, заявлені вимоги підтримала. Зі змісту заяви [PERSON] від 19.12.2018 р. вбачається, що він вимоги позову повністю визнає, просить суд розглядати справу у його відсутності. За ч. 3 ст. 200 ЦПК України, за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Дослідивши письмові докази по справі у їх сукупності, суд приходить до наступних висновків. Судом достовірно встановлено, що 05.02.2003 р. між сторонами укладено шлюб, який зареєстровано у відділі реєстрації актів громадянського стану Васильківського міського управління юстиції Київської області, актовий запис № 19, що підтверджується свідоцтвом про одруження серії 1-ЖД № 343929. Норми частин 3 і 4 статті 56 Сімейного кодексу України (далі по тексту СК України) передбачають, що кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини; примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження, за допомогою фізичного або психічного насильства, є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканність і може мати наслідки, встановлені законом. Відповідно до частини другої статті 112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Таким чином, позов є обґрунтованим та підлягає задоволенню. На підставі ч. 1 ст. 141 ЦПК України з відповідача на користь позивача слід присудити понесені останнім і документально підтверджені судові витрати. Враховуючи викладене,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2018-03-27 00:00:00

Позивач звернулась до суду з позовом, в якому просить розірвати шлюб між нею та відповідачем. В обґрунтування своїх вимог зазначила, що вона з відповідачем перебуває в зареєстрованому шлюбі з 05.09.2009 р., від якого вони мають неповнолітнього сина [PERSON], [INFO] Однак їх сімейне життя не склалося, оскільки вони мають зовсім різні характери, погляди на життя та створення сім'ї, що привело до постійних непорозумінь та сварок. Окрім того відповідач зловживає спиртними напоями, дозволяє собі не ночувати вдома, не надає коштів до сімейного бюджету. У звязку з чим сторони припинили подружні стосунки, не ведуть спільного господарства. На примирення з відповідачем позивачка не згодна, вважає, що їхня сім'я фактично розпалась, шлюб носить формальний характер і спільне проживання суперечить її інтересам, просить суд шлюб розірвати. У судове засіданні сторони не з'явилися, надіславши заяви про слухання справи без їх участі та думки щодо позову. Відповідно до заяви від 28.03.2018 р. [PERSON] просила проводити розгляд справи без її участі, заявлені вимоги підтримала, просила шлюб розірвати. Зі змісту заяви [PERSON] від 28.03.2018 р. вбачається, що він вимоги позову повністю визнає, просить розглядати справу без його участі. За ч. 4 ст. 206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Дослідивши письмові докази по справі у їх сукупності, суд приходить до наступних висновків. Судом достовірно встановлено, що 05.09.2009 р. між сторонами укладено шлюб, який зареєстровано у Відділі реєстрації актів цивільного стану Васильківського міськрайонного управління юстиції Київської області, актовий запис № 255, що підтверджується Свідоцтвом про одруження серії 1-ОК № 089415 (а.с. 4). Від шлюбу сторони мають сина - [PERSON], [INFO], що підтверджується копією свідоцтва про її народження серії І-ОК № 248987, виданим 27.09.2013 р. Відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Васильківського міськрайонного управління юстиції Київської області (а.с. 5). Норми частин 3 і 4 статті 56 Сімейного кодексу України (далі по текстуСК України) передбачають, що кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини; примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження, за допомогою фізичного або психічного насильства, є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканність і може мати наслідки, встановлені законом. Відповідно до частини другої статті 112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Таким чином, позов є обґрунтованим та підлягає задоволенню. На підставі ч. 1 ст. 141 ЦПК України з відповідача на користь позивача слід присудити понесені останнім і документально підтверджені судові витрати. Враховуючи викладене,

Outcome: approved