overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2016-05-04 00:00:00

Позивач звернувся із позовом про визнання права власності в порядку спадкування за заповітом на земельну ділянку площею 1,7499 га для ведення товарного с/г виробництва на території Шляхівської сільської ради Кегичівського району Харківської області та житловий будинок №13 із господарськими будівлями і спорудами по вул.. Стадіонній с. Щляхове цього ж району, що належали [PERSON], яка померла 29.08.2014р. в с.Шляховому Кегичівського району Харківської області. Сторони у судове засідання не зявились, подали заяви про розгляд позову без їх участі, та повідомили: позивач - його підтримує, судові витрати залишає за собою, відповідач його визнає, в звязку з чим, фіксування судового процесу звукозаписувальними засобами не здійснюється. Згідно з викладеними у позовній заяві обставинами, [PERSON] була бабою позивача, яка уклала заповіт про спадкування її майна на його користь. До складу спадщини входить зазначена земельна ділянка та житловий будинок, який спадкодавиця в свою чергу успадкувала після свого чоловіка, діда позивача, [PERSON], який помер 26.10.1992р. Звернувшись до нотаріальної контори за оформленням спадщини позивач отримав відмову в звязку з тим, що спадкодавець за життя не виготовила правовстановлюючого документу на будинок, а оригінал державного акту на землю втрачено, що і стало причиною звернення до суду. На підтвердження викладених обставин додано докази про спадкове майно, його належність та вартість, про особи учасників тощо, витребувано копію спадкової справи. Право власності на зазначене майно обгрунтоване і ніким не оспорене, докази не спростовані. Суд виходить із того, що правовідносини у справі регулюються ст.ст.1233-1236 ЦК України щодо порядку укладення заповіту, визначення заповідачем обсягу майна та спадкоємців тощо. Оскільки відповідач позов визнав, суд вважає, що це визнання не суперечить закону,не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, підстав для відмови у прийнятті цього визнання не вбачає, а тому, відповідно до ч.4 ст. 174 ЦПК України, позов є таким, що підлягає задоволенню. Відповідно до п.24 Постанови №2 Пленуму Верховного Суду України від 12.06.2009 року, у разі визнання відповідачем позову, суд ухвалює рішення про його задоволення, обмежившись у рішенні посиланням на визнання позову, без зясування і дослідження інших обставин справи. Згідно із заявою позивача, підстав для розподілу судових витрат не знайдено.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-11-01 00:00:00

Позивач звернувся із позовом про визнання права власності в порядку спадкування за заповітом на земельну ділянку площею 4,65 га для ведення товарного сільськогосподарського виробництва на території Власівської сільської ради Харківської області, що належала її бабі [PERSON], яка проживала і померла 13.05.2014 року в с. Власівка Кегичівського району Харківської області, на підставі державного акту серії Р2 № 775395 від 27.12.2002 року. Особи, які беруть участь у справі, у судове засідання не зявились, подали заяви про розгляд справи без їх участі, та повідомили: позивач - про підтримання позову, залишення судових витрат за ним, відповідачі - про його визнання. Згідно з викладеними у позовній заяві обставинами, позивач, яка є єдиною спадкоємицею баби, звернулась до нотаріальної контори за оформленням спадщини за заповітом, до складу якої входить зазначена земельна ділянка, але отримала відмову, в звязку з тим, що кадастровий номер земельної ділянки, що його зазначено на державному акті, не відповідає кадастровому номеру, що внесений до автоматизованої системи Державного земельного кадастру, тобто його було змінено органами ведення ДЗК при уточненні площ і розташування земельних ділянок, що і обумовило звернення позивача до суду. Суд виходить із того, що правовідносини сторін у справі регулюються ст.ст.1233 - 1236 ЦК України щодо порядку укладення заповіту, визначення заповідачем обсягу майна та спадкоємців тощо. Оскільки відповідачі позов визнали, суд виходить з того, що таке визнання не суперечить закону і не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, підстав для відмови у прийнятті цього визнання не вбачає, а тому, відповідно до ч.4 ст. 174 ЦПК України, вважає позов таким, що підлягає задоволенню. Відповідно до п.24 Постанови №2 Пленуму Верховного Суду України від 12.06.2009 року, у разі визнання відповідачем позову, суд ухвалює рішення про його задоволення, обмежившись у мотивувальній частині рішення посиланням на визнання позову, без зясування і дослідження інших обставин справи. Згідно із заявою позивача, підстав для розподілу судових витрат не знайдено.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-02-16 00:00:00

Позивач звернувся із позовом про визнання права власності в порядку спадкування за заповітом на земельну ділянку площею 5,43 га для ведення товарного с/г виробництва на території Андріївської сільської ради цього району, що належала [PERSON], яка проживала і померла 21.12.2013 року в с. Олександрівка Кегичівського району Харківської області. Сторони у судове засідання не зявились, подали заяви про розгляд позову без їх участі, та повідомили: позивач - його підтримує, судові витрати залишає за собою, відповідач його визнає, в звязку з чим, фіксування судового процесу звукозаписувальними засобами не здійснюється. Згідно з викладеними у позовній заяві обставинами, позивач звернувся до нотаріальної контори за оформленням спадщини за заповітом [PERSON], до складу якої входить зазначена земельна ділянка, але отримав відмову, в звязку з тим, що спадкодавець за життя не виготовила правовстано влюючого документу на отриману у спадщину землю, оскільки, померла. Інші спадкоємці відсутні. На підтвердження викладених обставин додано докази про спадкове майно, його належність та вартість, про особи учасників тощо, витребувано копію спадкової справи. Право власності на зазначене майно обгрунтоване і ніким не оспорене, докази не спростовані. Суд виходить із того, що правовідносини у справі регулюються ст.ст.1233-1236 ЦК України щодо порядку укладення заповіту, визначення заповідачем обсягу майна та спадкоємців тощо. Оскільки відповідач позов визнав, суд вважає, що це визнання не суперечить закону,не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, підстав для відмови у прийнятті цього визнання не вбачає, а тому, відповідно до ч.4 ст. 174 ЦПК України, позов є таким, що підлягає задоволенню. Відповідно до п.24 Постанови №2 Пленуму Верховного Суду України від 12.06.2009 року, у разі визнання відповідачем позову, суд ухвалює рішення про його задоволення, обмежившись у рішенні посиланням на визнання позову, без зясування і дослідження інших обставин справи. Згідно із заявою позивача, підстав для розподілу судових витрат не знайдено.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-09-21 00:00:00

Позивач звернувся із позовом про визнання права власності в порядку спадкування за заповітом на земельну ділянку площею 5,9866 га для ведення товарного сільськогосподарського виробництва на території Красненської сільської ради Харківської області, що належала [PERSON], який проживав і помер [INFO] в с. Карабущине Кегичівського району Харківської області. Особи, які беруть участь у справі, у судове засідання не з'явились, подали заяви про розгляд справи без їх участі, та повідомили: позивач - про підтримання позову, залишення судових витрат за ним, відповідач - про його визнання. Згідно з викладеними у позовній заяві обставинами, [PERSON] був дідом позивача, який за життя уклав заповіт на користь позивача про спадкування ним земельної ділянки площею 5,9866 га для ведення товарного сільськогосподарського виробництва на території Красненської сільської ради Харківської області, що належала спадкодавцеві на підставі державного акту на право приватної власності серії [NUMBER] від 25.06.2004р. При зверненні до нотаріальної контори для прийняття спадщини позивач отримав відмову нотаріуса, в зв'язку з тим, що кадастровий номер земельної ділянки, що його зазначено на державному акті, не відповідає кадастровому номеру, що внесений до автоматизованої системи Державного земельного кадастру, тобто його було змінено органами ведення ДЗК при уточненні площ і розташування земельних ділянок, що і обумовило звернення позивача до суду. Суд виходить із того, що правовідносини сторін у справі регулюються ст.ст.1233 - 1236 ЦК України щодо порядку укладення заповіту, визначення заповідачем обсягу майна та спадкоємців тощо. Оскільки відповідач позов визнав, суд виходить з того, що таке визнання не суперечить закону і не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, підстав для відмови у прийнятті цього визнання не вбачає, а тому, відповідно до ч.4 ст. 174 ЦПК України, вважає позов таким, що підлягає задоволенню. Відповідно до п.24 Постанови №2 Пленуму Верховного Суду України від 12.06.2009 року, у разі визнання відповідачем позову, суд ухвалює рішення про його задоволення, обмежившись у мотивувальній частині рішення посиланням на визнання позову, без з'ясування і дослідження інших обставин справи. Згідно із заявою позивача, підстав для розподілу судових витрат не знайдено.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-08-18 00:00:00

Позивач звернувся із позовом про визнання права власності в порядку спадкування за заповітом на земельну ділянку площею 7,1947 га для ведення товарного сільськогосподарського виробництва на території Павлівської сільської ради Кегичівського району Харківської області, що належала [PERSON], який проживав і помер 01.06.2013 року в с. Комунарка Кегичівського району Харківської області. Сторони у засідання не зявились, подали заяви про розгляд справи без їх участі, повідомили: позивач - про підтримання позову, залишення витрат за ним, відповідач - про його визнання. Згідно з викладеними у позовній заяві обставинами, [PERSON], який проживав і помер 01.06.2013 року в с. Комунарка Кегичівського району Харківської області, за життя у нотаріуса уклав заповіт про спадкування позивачем його майна, до складу якого входить земельна ділянка площею 7,1947 га для ведення товарного сільськогосподарського виробництва на території Павлівської сільської ради Кегичівського району Харківської області, право на яку посвідчене державним актом серії Р2 № 761503 від 02.08.2002 року. При зверненні до нотаріальної контори із заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину позивач отримав відмову, в звязку з тим, що, згідно витягів з ДЗК та повідомлення про виправлення помилки від 04.08.2015 року, кадастровий номер земельної ділянки було змінено. Суд виходить із того, що правовідносини у справі регулюються ст.ст.1220, 1258, 1261-1265 ЦК України щодо порядку відкриття спадщини, почерговості та права спадкоємців на спадкування. Оскільки відповідач позов визнав, суд виходить з того, що визнання не суперечить закону і не порушує права, свободи, інтереси інших осіб, підстав для відмови у прийнятті визнання не вбачає, а тому, відповідно до ч.4 ст. 174 ЦПК України, вважає позов таким, що підлягає задоволенню. Відповідно до п.24 Постанови №2 Пленуму Верховного Суду України від 12.06.2009р., у разі визнання позову, суд ухвалює рішення про його задоволення, обмежившись у мотивувальній частині рішення посиланням на визнання позову, без зясування і дослідження інших обставин справи. Згідно із заявою позивача, підстав для розподілу судових витрат не знайдено.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-04-06 00:00:00

Позивач звернувся із позовом про визнання права власності в порядку спадкування на будівлю по [ADDRESS] Харківської області, присадибну земельну ділянку під нею площею 0,15 га та земельну ділянку площею 0,0332 га для ведення особистого селянського господарства за цією ж адресою, що належали батькові позивача [PERSON], який проживав і помер [INFO] року в смт Кегичівка Харківської області. Особи, які беруть участь у справі, у судове засідання не з'явились, подали заяви про розгляд справи без їх участі, та повідомили: позивач - про підтримання позову, залишення судових витрат за ним, відповідач та треті особи - про його визнання. У зв'язку з цим, відповідно до ч.2 ст. 197 ЦПК України, технічне фіксування судового процесу не здійснюється. Згідно з викладеними у позовній заяві обставинами, [PERSON], який проживав і помер [INFO] року в смт Кегичівка Харківської області, був батьком позивача, який мав у власності будівлю [ADDRESS] Харківської області, земельну ділянку під зазначеною будівлею площею 0,15 га для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарчих будівель та споруд кадастровий номер [NUMBER] на підставі державного акту на право приватної власності на землю серії [NUMBER] від 15.03.2005 року, земельну ділянку площею 0,0332 га для ведення особистого селянського господарства кадастровий номер [NUMBER] на підставі державного акту на право приватної власності на землю серії [NUMBER] від 15.03.2005 року за цією ж адресою. Інших спадкоємців першої черги або за заповітом немає, оскільки дружина спадкодавця [PERSON] та його дочка [PERSON] від прийняття спадщини відмовились на користь позивача. При зверненні до нотаріальної контори для оформлення зазначеної спадщини позивач отримала відмову, в зв'язку з тим, що на зазначену будівлю відсутній правовстановлюючий документ, що і стало причиною звернення до суду. Суд виходить із того, що правовідносини сторін у справі регулюються ст.ст.1220, 1258, 1261-1265 ЦК України щодо порядку відкриття спадщини, почерговості та права спадкоємців на спадкування. Оскільки відповідач позов визнав, суд виходить з того, що таке визнання не суперечить закону і не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, підстав для відмови у прийнятті цього визнання не вбачає, а тому, відповідно до ч.4 ст. 174 ЦПК України, вважає позов таким, що підлягає задоволенню. Відповідно до п.24 Постанови №2 Пленуму Верховного Суду України від 12.06.2009 року, у разі визнання відповідачем позову, суд ухвалює рішення про його задоволення, обмежившись у мотивувальній частині рішення посиланням на визнання позову, без з'ясування і дослідження інших обставин справи. Згідно із заявою позивача, підстав для розподілу судових витрат не знайдено.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-04-29 00:00:00

Позивач звернувся із позовом про визнання права власності в порядку спадкування на земельні ділянки для ведення товарного сільськогосподарського виробництва на території Вовківської сільської ради Кегичівського району Харківської області, що належали його батькам: [PERSON] та [PERSON]. Особи, які беруть участь у справі, у судове засідання не зявились, подали заяви про розгляд справи без їх участі, та повідомили: позивач - про підтримання позову, залишення судових витрат за ним, відповідач - про його визнання. У звязку з цим, відповідно до ч.2 ст. 197 ЦПК України, технічне фіксування судового процесу не здійснюється. Згідно з викладеними у позовній заяві обставинами, батьками позивача були [PERSON], який проживав і помер 21.02.2005 року в с. Вовківка Кегичівського району Харківської області та [PERSON], яка проживала і померла 09.03.2013 року у цьому ж селі. За життя, 17.07.2003 року, батьки уклали заповіти, відповідно до яких все належне їм майно заповіли позивачеві. Спадщиною батька є земельна ділянка площею 4,53 га на території Вовківської сільської ради Кегичівського району Харківської області, право на яку посвідчене державним актом серії ХР №004612, спадщиною матері така ж земельна ділянка на території тієї ж самої сільської ради, право на яку посвідчене державним актом серії ХР №004613. Інших спадкоємців першої черги або за заповітом немає. При зверненні до нотаріальної контори для оформлення зазначеної спадщини позивач отримав відмову, в звязку з тим, що кадастрові номери земельних ділянок були змінені вже після смерті спадкодавців, що і стало причиною звернення до суду. Суд виходить із того, що правовідносини сторін у справі регулюються ст.ст.1220, 1258, 1261-1265 ЦК України щодо порядку відкриття спадщини, почерговості та права спадкоємців на спадкування. Оскільки відповідач позов визнав, суд виходить з того, що таке визнання не суперечить закону і не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, підстав для відмови у прийнятті цього визнання не вбачає, а тому, відповідно до ч.4 ст. 174 ЦПК України, вважає позов таким, що підлягає задоволенню. Відповідно до п.24 Постанови №2 Пленуму Верховного Суду України від 12.06.2009 року, у разі визнання відповідачем позову, суд ухвалює рішення про його задоволення, обмежившись у мотивувальній частині рішення посиланням на визнання позову, без зясування і дослідження інших обставин справи. Згідно із заявою позивача, підстав для розподілу судових витрат не знайдено.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-03-18 00:00:00

Позивач звернувся із позовом про визнання права власності в порядку спадкування на земельні ділянки загальною площею 9,54 га для ведення товарного сільськогосподарського виробництва на території Андріївської сільської ради Кегичівського району Харківської області, що належали його батькам: [PERSON], який проживав і помер [INFO] року в с. Землянки Кегичівського району Харківської області, та [PERSON], яка проживала і померла [INFO] року у цьому ж селі. Особи, які беруть участь у справі, у судове засідання не з'явились, подали заяви про розгляд справи без їх участі, та повідомили: позивач - про підтримання позову, залишення судових витрат за ним, відповідач - про його визнання. У зв'язку з цим, відповідно до ч.2 ст. 197 ЦПК України, технічне фіксування судового процесу не здійснюється. Згідно з викладеними у позовній заяві обставинами, [PERSON], який проживав і помер [INFO] року в с. Землянки Кегичівського району Харківської області, та [PERSON], яка проживала і померла [INFO] року у цьому ж селі, були батьками позивача, які, за життя, уклали заповіт про спадкування їх майна позивачем. Інших спадкоємців першої черги або за заповітом немає. До складу їх спадщини входять земельні ділянки загальною площею 9,54 га (по 4,77 га кожна) для ведення товарного сільськогосподарського виробництва на території Андріївської сільської ради Кегичівського району Харківської області, право на які посвідчене державними актами серії ХР № 058712 та ХР № 061474. При зверненні до нотаріальної контори для оформлення зазначеної спадщини позивач отримав відмову, в зв'язку з тим, що кадастрові номери земельних ділянок були змінені вже після смерті спадкодавців, що і стало причиною звернення до суду. Суд виходить із того, що правовідносини сторін у справі регулюються ст.ст.1220, 1258, 1261-1265 ЦК України щодо порядку відкриття спадщини, почерговості та права спадкоємців на спадкування. Оскільки відповідач позов визнав, суд виходить з того, що таке визнання не суперечить закону і не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, підстав для відмови у прийнятті цього визнання не вбачає, а тому, відповідно до ч.4 ст. 174 ЦПК України, вважає позов таким, що підлягає задоволенню. Відповідно до п.24 Постанови №2 Пленуму Верховного Суду України від 12.06.2009 року, у разі визнання відповідачем позову, суд ухвалює рішення про його задоволення, обмежившись у мотивувальній частині рішення посиланням на визнання позову, без з'ясування і дослідження інших обставин справи. Згідно із заявою позивача, підстав для розподілу судових витрат не знайдено.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-03-05 00:00:00

Позивач звернувся із позовом про визнання права власності в порядку спадкування на земельну ділянку (пай) площею 5,23 га для ведення товарного сільськогосподарського виробництва на території Власівської сільської ради Кегичівського району Харківської області, що належала його батькові [PERSON], який проживав і помер [INFO] року в с. Власівка Кегичівського району Харківської області. Особи, які беруть участь у справі, у судове засідання не з'явились, подали заяви про розгляд справи без їх участі, та повідомили: позивач - про підтримання позову, залишення судових витрат за ним, відповідачі - про його визнання. У зв'язку з цим, відповідно до ч.2 ст. 197 ЦПК України, технічне фіксування судового процесу не здійснюється. Згідно з викладеними у позовній заяві обставинами, [PERSON], який проживав і помер [INFO] року в с. Власівка Кегичівського району Харківської області, був батьком позивача, що підтверджується свідоцтвом про народження. За життя, відповідно до державного акту на право приватної власності на землю серії Р2 № 761732 від 27.12.2002 року, виданого Кегичівською РДА, йому належала земельна ділянка площею 5,23 га для ведення товарного сільськогосподарського виробництва на території Власівської сільської ради Кегичівського району Харківської області. Позивач є єдиним спадкоємцем після його смерті, інших дітей не було. При зверненні до нотаріальної контори для оформлення зазначеної спадщини позивач отримав відмову, в зв'язку з тим, що кадастровий номер земельної ділянки було змінено вже після смерті спадкодавця, що і стало причиною звернення до суду. Суд виходить із того, що правовідносини сторін у справі регулюються ст.ст.1220, 1258, 1261-1265 ЦК України щодо порядку відкриття спадщини, почерговості та права спадкоємців на спадкування. Оскільки відповідачі позов визнали, суд виходить з того, що таке визнання не суперечить закону і не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, підстав для відмови у прийнятті цього визнання не вбачає, а тому, відповідно до ч.4 ст. 174 ЦПК України, вважає позов таким, що підлягає задоволенню. Відповідно до п.24 Постанови №2 Пленуму Верховного Суду України від 12.06.2009 року, у разі визнання відповідачем позову, суд ухвалює рішення про його задоволення, обмежившись у мотивувальній частині рішення посиланням на визнання позову, без з'ясування і дослідження інших обставин справи. Згідно із заявою позивача, підстав для розподілу судових витрат не знайдено.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-06-03 00:00:00

Позивач звернувся із позовом про визнання права власності в порядку спадкування на земельну ділянку площею 1,4286 га для ведення товарного сільськогосподарського виробництва на території Шляхівської сільської ради Кегичівського району Харківської області, що належала її сину [PERSON]. Особи, які беруть участь у справі, у судове засідання не з'явились, подали заяви про розгляд справи без їх участі, та повідомили: позивач - про підтримання позову, залишення судових витрат за ним, відповідачі - про його визнання. Згідно з викладеними у позовній заяві обставинами, [PERSON], який проживав і помер [INFO] року в с. Артемівка Кегичівського району Харківської області, був сином позивача, якому належала земельна ділянка площею 1,4286 га для ведення товарного сільськогосподарського виробництва на території Шляхівської сільської ради Кегичівського району Харківської області, на підставі державного акту серії [NUMBER] від 18.08.2004 року. Позивач є спадкоємцем сина за законом, інших спадкоємців немає, оскільки він не був одружений, дітей не мав, його батько, чоловік позивача, помер ще [INFO] року. При зверненні до нотаріальної контори для оформлення зазначеної спадщини позивач отримала відмову, в зв'язку з тим, що кадастровий номер земельної ділянки був змінений вже після смерті спадкодавця, що і стало причиною звернення до суду. Суд виходить із того, що правовідносини сторін у справі регулюються ст.ст.1220, 1258, 1261-1265 ЦК України щодо порядку відкриття спадщини, почерговості та права спадкоємців на спадкування. Оскільки відповідачі позов визнали, суд виходить з того, що таке визнання не суперечить закону і не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, підстав для відмови у прийнятті цього визнання не вбачає, а тому, відповідно до ч.4 ст. 174 ЦПК України, вважає позов таким, що підлягає задоволенню. Відповідно до п.24 Постанови №2 Пленуму Верховного Суду України від 12.06.2009 року, у разі визнання відповідачем позову, суд ухвалює рішення про його задоволення, обмежившись у мотивувальній частині рішення посиланням на визнання позову, без з'ясування і дослідження інших обставин справи. Згідно із заявою позивача, підстав для розподілу судових витрат не знайдено.

Outcome: approved