Jurisdiction: civil
Date: 2020-03-09 00:00:00

Позивач звернулась в суд із позовом, в якому зазначила, що з відповідачем [PERSON] , шлюб із яким розірвано 11.12.2018 року, вони продовжили проживати у фактичних сімейних стосунках, під час яких [INFO] народилась донька [PERSON] . Відповідач є батьком дитини, проте, у зв`язку з відмовою подати заяву про реєстрацію батьківства, запис про батька у книзі реєстрації народжень проведений в порядку ст. 135 СК України. Посилаючись на вказані обставин, а також на ухилення відповідача від обов`язку надавати матеріальну допомогу на утримання дитини, позивач просить визнати батьківство відповідача, стягувати аліменти на утримання доньки в розмірі 1/12 частини заробітку щомісячно, що, з урахуванням визначеного розміру аліментів на утримання іншої дитини на рівні ј частини доходів, не перевищуватиме 1/3 частини доходів відповідача. Крім того, вказуючи на те, що не має самостійного заробітку, позивач просить стягувати з відповідача аліменти на своє утримання до досягнення дитиною трьох років в сумі 1/6 частини доходів. Відповідачем надано відзив на позовну заяву, де вказано на визнання позову в частині визнання батьківства та стягнення аліментів на утримання дитини, при цьому, висловлене заперечення з приводу розміру аліментів на утримання дружини. Відповідач вказує, що заявлений розмір аліментів призведе до тяжкого матеріального становища. Також на адресу суду надійшла заява про можливість слухання справи у відсутності відповідача. У судовому засіданні позивач позовні вимоги підтримала, уточнивши, просила стягувати аліменти на її утримання в розмірі 1/8 частини доходів. Судом встановлено наступні обставини. Позивач [PERSON] є матір`ю [PERSON] , яка народилась [INFO] , про що Житомирським міськрайонним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Житомирській області 07.12.2019 року складено відповідний актовий запис № 3156. Витягом з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про народження підтверджено зазначення відомостей про батька відповідно до ч.1 ст. 135 СК України. Відповідно до ч.ч 1, 2 статті\~128\~СК України за відсутності заяви, право на подання якої встановлено\~статтею 126\~цього Кодексу,\~батьківство щодо\~дитини може\~бути визнане\~за рішенням\~суду. Підставою для визнання батьківства є будь-які відомості, що засвідчують походження дитини від певної особи, зібрані відповідно до\~Цивільного процесуального кодексу України. У відповідності до ч.4 ст. 128 СК України позов про визнання батьківства приймається судом, якщо запис про батька дитини у Книзі реєстрації народжень вчинено відповідно до\~частини першої статті 135\~цього Кодексу. За положеннями ч.1 ст. 82 ЦПК України обставини, які визнаються учасниками справи, не підлягають доказуванню, якщо суд не має обґрунтованого сумніву щодо достовірності цих обставин або добровільності їх визнання. Обставини, які визнаються учасниками справи, зазначаються в заявах по суті справи, поясненнях учасників справи, їхніх представників. Приймаючи до уваги, що відповідач визнає вказані позивачем обставини в доведення вимог про визнання батьківства, зокрема щодо походження дитини від нього, обґрунтований сумнів щодо достовірності таких відомостей у суду відсутній, вимоги у вказаній частині підлягають до задоволення. Судом встановлено, що відповідач ухиляється від виконання обов`язку щодо утримання своєї неповнолітньої доньки, не здійснює матеріальне забезпечення побутових потреб дитини. \~ \~ \~ \~У відповідності до ст. 180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. З урахуванням викладеного, а також положень ст. 182 СК України, яка встановлює питання, які повинен врахувати суд при визначенні розміру аліментів, суд вважає необхідним стягувати аліменти на користь позивача на утримання неповнолітньої дитини в розмірі 1/12 частини доходів щомісячно. Згідно з\~ч.ч.\~2,\~4,\~6\~ст.\~84\~СК України\~дружина,\~з якою\~проживає дитина,\~має право\~на утримання\~від чоловіка\~-\~батька дитини\~до досягнення\~дитиною трьох\~років.\~Право на\~утримання вагітна\~дружина,\~а також\~дружина,\~з якою\~проживає дитина,\~має незалежно\~від того,\~чи вона\~працює,\~та незалежно\~від її\~матеріального становища,\~за умови,\~що чоловік\~може надавати\~матеріальну допомогу. Право на утримання вагітна дружина, а також дружина, з якою проживає дитина, має і в разі розірвання шлюбу. Відповідач повідомив, що отримує постійний заробіток. При цьому, доказів на фактичне утримання інших осіб непрацездатних батьків, баби суду не надав. Суд приймає до уваги встановлені обставини про сплату відповідачем аліментів на утримання дітей, що в загальному розмірі не перевищує 1/3 частини його доходів, пов`язану із цим наявність матеріальної можливості сплачувати аліменти на утримання дружини, з якою проживає дитина, та вважає необхідним стягувати аліменти в розмірі 1/8 частини доходів відповідача. У відповідності до ст. 141 ч.1 ЦПК України підлягають стягненню з відповідача на користь позивача понесені нею судові витрати, а також на користь держави в частині звільнення позивача від сплати судового збору при зверненні до суду. \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~

Outcome: approved