Jurisdiction: civil
Date: 2017-10-19 00:00:00

Позивач звернулась до суду з позовною заявою до [PERSON], в якій просить: стягнути з відповідача на її користь аліменти в розмірі 1/4 частини всіх видів його заробітку щомісячно до моменту досягнення дитиною сином [PERSON], [INFO], трьох років, тобто до 28 серпня 2018 року; стягнути з відповідача на її користь на утримання неповнолітньої дитини [PERSON], [INFO], аліменти в розмірі 1/4 частини всіх видів його заробітку щомісячно, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи стягнення з дня предявлення позову до досягнення дитиною повноліття. Ухвалою Артемівського міськрайонного суду Донецької області від 26 вересня 2017 року позовні вимоги розєднано, у звязку з чим позовні вимоги [PERSON] до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини виділено в окреме провадження. В обґрунтування позовних вимог позивачем зазначено, що вони з відповідачем з серпня 2014 року по грудень 2016 року проживали однією сімєю без реєстрації шлюбу в місті Світлодарськ Бахмутського району Донецької області. Під час проживання однією сімєю позивач народила сина [PERSON], [INFO], батьком якого є відповідач. Враховуючи, що з грудня 2016 року сторони припинили спільне проживання однією сімєю, дитина проживає разом з відповідачем та повністю знаходиться на її утриманні, а відповідач всі зароблені кошти витрачає на власні потреби, не надаючи в добровільному порядку матеріальну допомогу на утримання дитини та позивача, яка знаходиться у відпустці по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку, у звязку з чим позивач звернулась до суду з вказаною позовною заявою. У судове засідання сторони не зявились, про день та час розгляду справи повідомлялись належним чином, позивач звернулась на адресу суду з письмовою заявою, у якій зазначила, що позовні вимоги підтримує в повному обсязі, просить суд їх задовольнити та розглянути справу за її відсутності. Відповідач також звернувся до суду із заявою, у якій просив розглянути справу за його відсутності, зазначивши, що позовні вимоги визнає в повному обсязі, проти їх задоволення не заперечує. При таких обставинах суд вважає за можливе розглянути дану справу під час відсутності сторін на підставі наявних у справі доказів. У звязку з неявкою сторін та у відповідності до ст. 197 ЦПК України, фіксування судового засідання технічними засобами не здійснювалося. Згідно з ч. 4 ст. 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд, за наявності для того законних підстав, ухвалює рішення про задоволення позову. Дослідивши надані суду докази та проаналізувавши встановлені обставини у їх сукупності, суд вважає, що позовні вимоги підлягають повному задоволенню з наступних підстав. Відповідно до положень ст. 11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи в межах заявлених вимог і на підставі наданих сторонами доказів. Відповідно до ч. 2 ст. 91 СК України жінка та чоловік, які не перебувають у шлюбі між собою, мають право на утримання у разі проживання з нею, ним їхньої дитини, відповідно до частини другої четвертої статті 84 та статей 86 і 88 цього Кодексу. Статтею 75 СК України передбачено, що дружина, чоловік повинні матеріально підтримувати один одного. Право на утримання (аліменти) має той із подружжя, який є непрацездатним, потребує матеріальної допомоги, за умови, що другий із подружжя може надавати матеріальну допомогу. Частиною 2 ст. 84 СК України передбачено, що дружина, з якою проживає дитина, має право на утримання від чоловіка батька дитини до досягнення дитиною трьох років. Право на утримання дружина, з якою проживає дитина, має незалежно від того, чи вона працює та незалежно від її матеріального становища, за умови, що чоловік може надавати матеріальну допомогу (ч. 4 ст. 84 СК України). Як було встановлено судом і що не оспорювалось сторонами, а тому в порядку ст. 61 ЦПК України додаткового доведення не потребує, сторони з серпня 2014 року проживали однією сімєю без реєстрації шлюбу. Відповідно до свідоцтва про народження серії І-НО № 690775, виданого Відділом державної реєстрації актів цивільного стану по місту Артемівську реєстраційної служби Артемівського міськрайонного управління юстиції 11 вересня 2015 року, [PERSON] народився 28 серпня 2017 року в місті Артемівськ (нині Бахмут) Донецької області України, про що 11 вересня 2015 року складено відповідний актовий запис за № 685, в графі «Батьки» батьком зазначений [PERSON], а матірю [PERSON] (а.с. 6). Дитина проживає разом зі своєю матірю позивачем [PERSON], що також не опрощалось сторонами, і знаходиться на її утриманні. Позивач перебуває у відпустці по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку, що надає їй право на утримання від чоловіка батька дитини матеріальної допомоги до досягнення дитиною трирічного віку. Відповідач, який є батьком дитини, мешкає від неї окремо і добровільно допомогу на утримання дитини та позивача не надає. При цьому, він має змогу таку матеріальну допомогу надавати, оскільки є працездатним, здоровим, а тому позивач доказала своє право на стягнення аліментів з відповідача на її утримання. Ці обставини сторонами у справі не оспорювались, а тому в порядку ст. 61 ЦПК України додаткового доведення не потребують і приймаються судом до уваги. Проаналізувавши надані суду докази та встановлені обставини у їх сукупності, суд дістається висновку, що з відповідача [PERSON] підлягають стягненню в примусовому порядку у вигляді аліментів і кошти на утримання дружини до досягнення дитиною, яка проживає разом з матірю, трирічного віку. При визначенні розміру аліментів, суд враховує всі обставини, передбачені ст. 182 Сімейного Кодексу України, у тому числі й стан здоровя дитини та відповідача, їх матеріальне становище, можливість відповідача надавати допомогу дружині, тому вважає, що позивач обґрунтовано ставить питання про стягнення з відповідача аліментів саме у частці від заробітку (доходу) і таке не суперечить положенням ч. 1 ст. 183 СК України. Приймаючи до уваги вищенаведене, а також факт визнання позову відповідачем, суд погоджується з визначеним позивачем розміром аліментів на її утримання в розмірі 1/4 частини всіх видів заробітку відповідача щомісячно, до моменту досягнення дитиною трьох років. За таких обставин, суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню повністю. Інших обставин, які б мали істотне значення у справі, судом встановлено не було. Згідно ч. 1 ст. 79 Сімейного Кодексу України аліменти одному із подружжя присуджуються за рішенням суду від дня подання позовної заяви. З відповідача, згідно статті 88 ЦПК України, підлягає стягненню на користь держави судовий збір в розмірі 640 гривень. Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 367 ЦПК України суд допускає негайне виконання рішення про стягнення аліментів в межах суми платежу за один місяць. На підставі викладеного,

Outcome: approved