Jurisdiction: civil
Date: 2014-05-15 00:00:00

Позивач, звернулась до суду з позовом до [PERSON], третя особа: Управління державної міграційної служби України в Кіровоградській області, про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням та зняття особи з реєстраційного обліку, а саме квартирою [ADDRESS], та зняття її з реєстрації. Мотивуючи свої вимоги тим, що є власником зазначеної квартири на підставі договору дарування. 21.06.2005 року отримала витяг про державну реєстрацію прав №7567104. Отримавши документи на право власності на своє ім'я, переоформила особові рахунки на оплату комунальних послуг, водопостачання та водовідведення, електропостачання, газопостачання. Під час переоформлення рахунків випадково дізналася що в належній їй квартирі зареєстровано [PERSON] Ні домовленості з нею ні договору оренди вона не має, комунальні послуги остання не сплачує, членом сім'ї чи не являється. На її прохання про добровільне зняття з реєстрації відповідач не реагує, в квартирі не проживає. Зазначила, що реєстрація відповідача в належній їй квартирі створює перешкоди в користуванні майном, а тому порушує її права. Просить суд визнати [PERSON] такою, що втратила право користування житловим приміщенням та зняти з реєстраційного обліку. Представник позивача в судовому засіданні позовні вимоги підтримав, просив суд позов задовольнити. Відповідач в судове засідання не з'явилась, про час та місце розгляду справи повідомлена належним чином. Причини неявки не відомі. Проте, в судовому засіданні яке відбулося за часом раніше, позовні вимоги позивача не визнала та пояснила, що проживає у цій квартирі. Представник третьої особи: Управління державної міграційної служби України в Кіровоградській області, в судове засідання не з'явився, про дату та місце розгляду справи повідомлений належним чином. Причини неявки суду не відомі. Заслухавши пояснення сторін та покази свідків, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги є частково обґрунтованими, а тому такими, що підлягають частковому задоволенню за наступних підстав. Відповідно до ст.10 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідно до ст.60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Судом встановлено, що згідно витягу із свідоцтва про право власності на нерухоме майно від 21.06.2005 року позивач, є власником квартири розташованої за адресою: [ADDRESS]. Згідно з довідкою ЖЕК №1 №1701 від 25.09.2013 року, в квартирі [ADDRESS] що належить [PERSON], зареєстрована її тітка [PERSON]. Згідно з актом складеним комісією мешканців будинку від 25.09.2013 року, [PERSON] не проживає в [ADDRESS] з 01.03.2013 року, та чинить перешкоди власниці квартири не впускаючи її та не віддає ключі. Відповідно до статей 386, 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном. Відповідно до ст.41 Конституції України та ст.321 ЦК України правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб. Згідно ч.1 і 2 ст.317 цього Кодексу власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном. Відповідно до ч.1 ст.319 цього Кодексу власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Згідно ч. 2 цієї статті власник має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону. Судом встановлено, що позивач, є власником квартири розташованої за адресою: [ADDRESS], а тому мала право на звернення до суду з даним позовом. Відповідно до ч.1 ст.383 ЦК України власник житлового будинку, квартири має право використовувати помешкання для власного проживання, проживання членів своєї сім'ї, інших осіб. За правилом ч.4 ст.156 ЖК України до членів сім'ї власника жилого будинку, квартири, належать особи, зазначені в частині другій ст.64 цього Кодексу, за змістом якої членами сім'ї є подружжя, їх діти і батьки. Членами сім'ї можуть бути визнані й інші особи, якщо вони постійно проживають разом з власником і ведуть з ним спільне господарства. Як встановлено судом, відповідач [PERSON] у відповідності до ст.64 ЖК України не належать до членів сім'ї власника житла. Згідно ст. 157 ЖК України членів сім'ї власника жилого будинку (квартири) може бути виселено у випадках, передбачених частиною першою статті 116 цього Кодексу, а саме, якщо наймач, члени його сім'ї або інші особи, які проживають разом з ним, систематично руйнують чи псують жиле приміщення, або використовують його не за призначенням, або систематичним порушенням правил соціалістичного співжиття роблять неможливим для інших проживання з ними в одній квартирі чи в одному будинку, а заходи запобігання і громадського впливу виявились безрезультатними, виселення винних на вимогу наймодавця або інших заінтересованих осіб провадиться без надання іншого жилого приміщення. Виселення провадиться у судовому порядку без надання іншого жилого приміщення. В судовому засіданні встановлено, що відповідач не проживає в квартирі позивача 01.03.2013 року і дана обставина підтверджена матеріалами справи. За таких обставин суд вважає, що є підстави для визнання відповідача такою, що втратила право на користування житловим приміщенням, а саме [ADDRESS]. Що стосується вимоги про зняття з реєстрації відповідача, то вона задоволенню не підлягає, оскільки стаття 7 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» передбачає, що зняття з реєстрації місця проживання здійснюється протягом семи днів на підставі заяви особи, запиту органу реєстрації за новим місцем проживання особи, остаточного рішення суду, свідоцтва про смерть. Тобто рішення суду про визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням, є підставою для зняття цієї особи з реєстрації місця проживання і додаткового підтвердження рішенням суду цієї обставини не потребує. Згідно ст.88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Тому, з відповідача підлягає стягненню судовий збір. На підставі ст.7 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні», ст.ст.317, 319, 321, 383, 386, 391 ЦК України, ст.ст.64, 71, 72, 156 ч.4, ЖК України та

Outcome: partial