Jurisdiction: civil
Date: 2020-05-19 00:00:00

Позивач звернулась до суду з позовною заявою, в обґрунтування вимог якої зазначила, що вона має з відповідачем спільних дітей, які проживають разом з нею та перебувають на її утриманні. Посилаючись на те, що відповідач не надає в добровільному порядку кошти на утримання їх дітей, позивач просить стягнути з відповідача на свою користь аліменти на утримання дітей в сумі 889 гривень 50 копійок і 1 109 гривень 00 копійок щомісячно. Сторони в судове засідання не прибули. Позивач надала суду заяву у якій підтримала позовні вимоги, просила розглянути справу у її відсутності та не заперечила щодо заочного розгляду справи. Враховуючи, що відповідач, який був належним чином повідомлений про місце, день і час розгляду справи шляхом отримання судової повістки про виклик за адресою місця свого проживання, не прибув в судове засідання і не повідомив суд про причини свого неприбуття, суд вважає причини неприбуття відповідача в судове засідання неповажними. Оскільки, відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин, не подав відзив та представник позивача не заперечив проти вирішення справи в заочному порядку, на підставі статті 280 ЦПК України, суд ухвалив заочне рішення на підставі наявних у справі доказів. Представник позивача в судовому засіданні підтримав позов та просив задовольнити його вимоги з викладених у заяві підстав. Вислухавши вступне слово представника позивача та дослідивши письмові докази по справі у їх сукупності, суд приходить до наступних висновків. Сторони є батьками дітей - [PERSON] , [INFO] і [PERSON] , [INFO] , що підтверджується відповідними Свідоцтвами про народження серії [NUMBER] від 07 липня 2005 року і серії [NUMBER] від 30 грудня 2015 року (а.с. 12, 13). Діти проживають разом із матір`ю та перебувають на її утриманні, що підтверджується відповідним Актом-довідкою № 11-2 від 06.02.2020 року (а.с. 14). Відповідно до статті 180 СК України, батьки зобов`язанні утримувати своїх дітей до досягнення ними повноліття. Частиною третьою статті 181 СК України передбачено, що за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Згідно із частиною другою статті 182 СК України, розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Згідно із статтею 182 СК України, при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення. Із наданих позивачем письмових доказів, а саме: копії пенсійного посвідчення № [NUMBER] від 14.05.2019 серії [NUMBER] вбачається, що позивач отримує пенсію по інвалідності (а.с. 15). Будь-які обставини щодо матеріального становища дітей; стану здоров`я та матеріального становища платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення - судом не встановлено. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини; мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку; мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів (ч. 2 ст. 182 СК України). Таким чином, враховуючи встановлені під час розгляду обставини справи у їх сукупності, суд приходить до висновку про необхідність стягнення з відповідача на користь позивача аліментів на утримання молодшої дитини в сумі 889 гривень 50 копійок і на утримання старшої дитини - в сумі 1 109 гривень 00 копійок щомісячно до досягнення старшою дитиною повноліття. Одночасно, з урахуванням приписів частини другої статті 183 СК України, позов слід задовольнити частково та стягнути аліменти до досягнення найстаршою дитиною повноліття, а не «до повноліття дітей» як просить позивач. На підставі пункту 1 частини першої статті 430 ЦПК України, необхідно допустити негайне виконання рішення у межах суми платежу за один місяць. При цьому, згідно із вимогами пункту 1 частини другої статті 141 ЦПК України, у зв`язку із задоволенням позову, судовий збір слід покласти на відповідача. Враховуючи викладене,

Outcome: partial