Jurisdiction: civil
Date: 2020-12-20 00:00:00

Позивач звернулась до суду з позовом до [PERSON] , [PERSON] про визнання права власності на спадкове майно. У своїй позовній заяві посилається на те, що [INFO] помер її чоловік [PERSON] . На випадок смерті чоловік заповіту не залишив. Після його смерті відкрилася спадщина за законом на належне йому майно, а саме на житловий будинок [ADDRESS] . Вона, як дружина покійного, належить до спадкоємців першої черги за законом і вважає себе такою, що прийняла спадщину, оскільки вступила у фактичне володіння та управління майном, що залишилося після смерті чоловіка. Окрім неї, право на спадщину мають їхні діти - [PERSON] та [PERSON] , однак вони відмовляються від оформлення своїх часток у спадщині. У даний час виникла необхідність оформити право власності на спадщину, однак у зв`язку з відсутністю оригіналів правовстановлюючих документів на спадкове майно, позивачка не може оформити у встановленому законом порядку своє право на спадщину. Просить визнати за нею право власності на житловий будинок [ADDRESS] у порядку спадкування за законом після смерті чоловіка [PERSON] , який помер [INFO] . Ухвалою судді від 02 грудня 2020 прийнято до розгляду позовну заяву та відкрито провадження у справі. Підготовче судове засідання призначено на 21 грудня 2020 року. У підготовче судове засідання позивач не з`явилась, подала до суду заяву, згідно якої заявлені позовні вимоги підтримала у повному обсязі, просила суд їх задовольнити з підстав, викладених у позовній заяві та розгляд справи проводити у її відсутності. Відповідачі [PERSON] та [PERSON] в підготовче судове засідання не з`явилися, подали заяви, згідно яких заявлені позовні вимоги визнали у повному обсязі, просили суд розгляд справи проводити у їх відсутності. У зв`язку з неявкою сторін в судове засідання, фіксація судового процесу за допомогою технічного засобу не здійснювалась, що відповідає положенням ч. 2 ст.247 ЦПК України. Відповідно до ч.ч. 3, 4 ст. 200 ЦПК України за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем з дотримання порядку, встановленого ст. 206 цього Кодексу. Згідно ч.ч. 1,4 ст. 206 ЦПК України позивач може відмовитися від позову, а відповідач - визнати позов на будь-якій стадії провадження у справі, зазначивши про це в заяві по суті справи або в окремій письмовій заяві. У разі визнання відповідачем позову суд за заявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Враховуючи, що визнання відповідачами позову не суперечить закону, не порушує їхнього права, а також свободи чи інтереси інших осіб, суд ухвалює рішення про задоволення позову. На момент відкриття спадщини діяв Цивільний Кодекс України в редакції 1963 року, оскільки часом відкриття спадщини визнається день смерті спадкодавця, тому при вирішенні даного позову слід застосовувати норми даного Кодексу. Статтею 549 ЦК України (в редакції 1963 року) визначено, що спадкоємець, який фактично вступив в управління або володіння спадковим майном, визнається таким, що прийняв спадщину. Відповідно до ст. 527 ЦК України (в редакції 1963 року) спадкоємцями можуть бути особи, що були живими на момент смерті спадкодавця, а також діти померлого, зачаті при його житті і народженні після його смерті. Згідно ч. ч. 1, 2 ст. 524 ЦК України (в редакції 1963 року), спадкоємство здійснюється за законом і за заповітом. Спадкоємство за законом має місце, коли і оскільки воно не змінено заповітом. В силу ч. 1 ст. 529 ЦК України (в редакції 1963 року), при спадкоємстві за законом спадкоємцями першої черги є, в рівних частках, діти (у тому числі усиновлені), дружина і батьки (усиновителі) померлого. До числа спадкоємців першої черги належить також дитина померлого, яка народилася після його смерті. Онуки і правнуки спадкодавця є спадкоємцями за законом, якщо на час відкриття спадщини немає в живих того з їх батьків, хто був би спадкоємцем; вони успадковують порівну в тій частці, яка належала б при спадкоємстві за законом їх померлому родителю. Як стверджується свідоцтвом про смерть серії [NUMBER] , [INFO] помер [PERSON] . З рішення виконкому Володимир-Волинської міської ради від 11.05.1990 року вбачається, що [PERSON] виділено в безстрокове користування під будівництво індивідуального житлового будинку земельну ділянку площею 600 кв.м. у [ADDRESS] . Забудовника зобов`язано завершити будівництво будинку у трьохрічний строк і здати в експлуатацію до 05.07.1993 року. Також у матеріалах справи наявні Генеральний план забудови земельної ділянки по [ADDRESS] та акт про винос в натуру меж земельної ділянки під будівництво індивідуального житлового будинку. Згідно технічного паспорта на будинок садибного типу з надвірними будівлями та спорудами, будинок [ADDRESS] побудований у 1991 році. Відповідно до ст. 1218 ЦК України, до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинялись внаслідок його смерті. Згідно ст. 1262 ЦК України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. До спадкоємців першої черги за законом після смерті [PERSON] належить його дружина [PERSON] , позивач по справі, та діти [PERSON] і [PERSON] , відповідачі по справі, однак останні не бажають оформляти спадщини після смерті батька. Факт того, що позивачка [PERSON] та покійний [PERSON] були подружжям, стверджується копією свідоцтва про укладення шлюбу серії [NUMBER] від 04.11.1989 року. Із постанови про відмову у вчиненні нотаріальної дії вбачається, що [PERSON] відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом після смерті чоловіка [PERSON] , оскільки нею не надано оригіналів правовстановлюючих документів на спадкове майно. Відповідно до ст.1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Відповідно до ст. 328 ЦК України, особи вправі набути право власності на підставах, що не заборонені законом і згідно зі ст. 392 ЦК України, можуть звертатись до суду з позовом про визнання права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати документа, який засвідчує його право власності. Таким чином, вимоги позивача про визнання права власності на спадкове майно в порядку спадкування за законом ґрунтуються на законі та підлягають до задоволення. Судові витрати по справі суд покладає на позивача. На підставі наведеного,

Outcome: approved