Jurisdiction: civil
Date: 2016-02-09 00:00:00

Позивач звернулась до суду з вищевказаним позовом, мотивуючи позовні вимоги тим, що [INFO] померла її мати [PERSON], після смерті якої відкрилась спадщина на спадкове майно, до складу якого входить право на земельну частку (пай) у землі, яка перебуває у колективній власності КСП «Батьківщина» розміром 2,51 в умовних кадастрових гектарах без визначення цієї частки в натурі (на місцевості), яке належало спадкодавиці на підставі сертифікату на право на земельну частку (пай) серії [NUMBER], виданого на підставі рішення Вінницької районної державної адміністрації від 30 липня 1997 року № 338. Позивач є спадкоємцем першої черги за законом. Інших спадкоємців, які мали б право на спадщину після смерті [PERSON], немає. В установлений законом шестимісячний термін позивач не звернулась до нотаріальної контори з заявою про прийняття спадщини після смерті матері, проте спадщину вона прийняла згідно діючого на той час законодавства, а саме: статті 549 ЦК України в редакції 1963 року, вступивши в оперативне управління спадковим майном, оскільки разом з дочкою [PERSON] доглядала матір до смерті, похоронила її, до шести місяців після смерті матері обробляла город, зробила поточний ремонт в будинку, зберігала після смерті матері сертифікат на право на земельну частку (пай) серії [NUMBER], виданий на підставі рішення Вінницької районної державної адміністрації від 30 липня 1997 року № 338, та отримала у спадкування після смерті матері частину спадкового майна, а саме: швейну машину та інші товари домашнього обіходу. Мати позивача хворіла, в зв'язку з чим з 1988 року з нею постійно проживала дочка позивача [PERSON], якій [PERSON] відповідно до договору дарування від 30 березня 1995 року подарувала житловий будинок [ADDRESS]. Позивач разом з чоловіком допомагали матері і дочці, періодично проживали разом з ними, а перед смертю [PERSON] позивач переселилась в будинок, оскільки мати потребувала постійної сторонньої допомоги та догляду. Право на земельну частку (пай) у землі, яка перебуває у колективній власності КСП «Батьківщина» розміром 2,51 в умовних кадастрових гектарах без визначення цієї частки в натурі (на місцевості), належало спадкодавиці [PERSON] і позивач має право на спадкове майно, яке залишилось після смерті матері, оскільки є спадкоємцем першої черги за законом і прийняла спадщину, вступивши в оперативне управління спадковим майном. Однак, отримати свідоцтво про право на спадщину за законом на право на земельну частку (пай) позивач не може, так як сертифікат на право на земельну частку (пай) серії [NUMBER], виданий на підставі рішення Вінницької районної державної адміністрації від 30 липня 1997 року № 338, було загублено, в зв'язку з чим нотаріусом була надана відмова у вчиненні нотаріальної дії. Тому, оскільки позивач не в змозі отримати у нотаріуса свідоцтво про право на спадщину за законом на право на земельну частку (пай), вона вимушена звернутися з даним позовом до суду. В судове засідання сторони не з'явились, попередньо подали через канцелярію суду письмові заяви про розгляд справи у їх відсутність, при цьому представник позивача [PERSON] за довіреністю [PERSON] заявлені позовні вимоги підтримує та просить задовольнити, а представник відповідача - селищний голова Стрижавської селищної ради Вінницького району Вінницької області в поданій заяві зазначив, що у вирішенні справи покладається на розсуд суду. Згідно ч. 2 ст. 158 ЦПК України особа, яка бере участь у справі, має право заявити клопотання про розгляд справи за її відсутності. Відповідно до ч. 2 ст. 197 ЦПК України суд вважає, що справу можливо розглянути без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу. Врахувавши думки та позиції сторін, викладені у поданих до суду письмових заявах, дослідивши письмові докази в справі в їх сукупності та надавши їм належну правову оцінку, суд дійшов такого висновку. Судом встановлено, що [INFO] смт. Стрижавка, Вінницького району Вінницької області померла [PERSON], що підтверджується копію свідоцтва про смерть серії [NUMBER], виданого 19.12.1997 року виконкомом Стрижавської селищної ради Вінницького району Вінницької області (а.с. 7). Після смерті [PERSON] відкрилась спадщина на спадкове майно, до складу якого входить право на земельну частку (пай) у землі, яка перебуває у колективній власності КСП «Батьківщина» розміром 2,51 в умовних кадастрових гектарах без визначення цієї частки в натурі (на місцевості), яке належало спадкодавиці на підставі сертифікату на право на земельну частку (пай) серії [NUMBER], виданого на підставі рішення Вінницької районної державної адміністрації від 30 липня 1997 року № 338 (а.с. 16). Відповідно до статті 1 Закону України «Про порядок виділення в натурі (на місцевості) земельних ділянок власникам земельних часток (паїв)» право на земельну частку (пай) мають громадяни - спадкоємці права на земельну частку (пай), посвідченого сертифікатом. Згідно ст. 524 ЦК УРСР (в редакції 1963 року) спадкоємство здійснюється за законом і за заповітом. Спадкоємство за законом має місце, коли і оскільки воно не змінено заповітом. Відповідно до ст. 529 ЦК УРСР (в редакції 1963 року) при спадкоємстві за законом спадкоємцями першої черги є, в рівних частках, діти (у тому числі усиновлені), дружина і батьки (усиновителі) померлого. До числа спадкоємців першої черги належить також дитина померлого, яка народилася після його смерті. Онуки і правнуки спадкодавця є спадкоємцями за законом, якщо на час відкриття спадщини немає в живих того з їх батьків, хто був би спадкоємцем; вони успадковують порівну в тій частці, яка належала б при спадкоємстві за законом їх померлому родителю. Позивач [PERSON] є спадкоємцем першої черги за законом після смерті матері [PERSON], що підтверджується копією свідоцтва про її народження серії [NUMBER], виданого повторно 23.10.2015 року Відділом державної реєстрації актів цивільного стану Вінницького районного управління юстиції у Вінницькій області (а.с. 9). Інших спадкоємців, які мали б право на спадщину після смерті спадкодавиці за заповітом та за законом, немає, що підтверджується копією домової книги для прописки громадян, проживаючих в [ADDRESS] (а.с. 27-30); листом Вінницької районної державної нотаріальної контори № 3475/01-16 від 31.12.2015 року, відповідно до якого за відомостями Спадкового реєстру спадкоємці померлої [INFO] року [PERSON] до нотаріальних контор та приватних нотаріусів по питанню відкриття спадщини не зверталися, спадкова справа не заводилась (а.с. 44); копіями погосподарських книг по с. Коло-Михайлівка, Стрижавської селищної ради Вінницького району Вінницької області (а.с. 47-56); копіями актових записів про смерть [PERSON], 1939 року народження, а/з № 2473 від 22.11.1990 року, [PERSON], 1934 року народження, а/з № 461 від 08.02.2002 року та [PERSON], 1945 року народження, а/з № 1844 від 23.06.2015 року (а.с. 68, 69, 70, 71); копіями актових записів про смерть [PERSON], 1932 року народження, а/з № 54 від 13.05.2008 року, [PERSON], 1930 року народження, а/з № 93 від 07.10.2013 року (а.с. 73, 74, 75). Цілий житловий будинок з господарськими будівлями, що розташований в [ADDRESS], [PERSON] при житті, а саме 30.03.1995 року, подарувала своїй онуці [PERSON] (копія свідоцтва про народження серії [NUMBER] від 06.08.1970 року (а.с. 21)), що підтверджується копією договору дарування (а.с. 24-26). Позивач [PERSON] спадщину після смерті матері [PERSON] прийняла, так як у відповідності до статті 549 ЦК УРСР (в редакції 1963 року) вступила в оперативне управління спадковим майном. Відповідно до письмових показів свідків [PERSON] та [PERSON], затверджених гербовою печаткою Стрижавської селищної ради Вінницького району Вінницької області, вони стверджують, що [PERSON] є єдиним спадкоємцем за законом, яка фактично прийняла спадщину після смерті матері [PERSON], оскільки доглядала матір до дня смерті, похоронила її, до шести місяців після смерті матері обробляла город, зробила поточний ремонт в будинку [ADDRESS], а перед смертю матері переселилась до неї в будинок, бо вона потребувала постійної сторонньої допомоги (а.с. 60, 61). Відповідно до ч. 2 ст. 548 ЦК УРСР (в редакції 1963 року) прийнята спадщина визнається належною спадкоємцеві з моменту відкриття спадщини. Однак, отримати свідоцтво про право на спадщину за законом на право на земельну частку (пай) позивач не може, так як сертифікат на право на земельну частку (пай) серії [NUMBER], виданий на підставі рішення Вінницьке районної державної адміністрації від 30 липня 1997 року № 338, було загублено, в зв'язку з чим нотаріусом листом від 12 листопада 2015 року за № 3052/02-17 було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на дане спадкове майно (а.с. 31). Відомості про втрату зазначеного сертифікату були опубліковані в газеті 33 канал за 04.11.2015 року № 45 (1253) (а.с. 20). Той факт, що право на земельну частку (пай) у землі, яка перебуває у колективній власності КСП «Батьківщина» розміром 2,51 в умовних кадастрових гектарах без визначення цієї частки в натурі (на місцевості), належало спадкодавиці [PERSON], підтверджується довідкою ПП «Агрофірма Батьківщина» від 11.11.2015 року № 301 про те, що [PERSON] була членом КСП «Батьківщина» і має право на земельну частку (пай) (а.с. 11); витягом з протоколу № 2 зборів уповноважених членів КСП «Батьківщина» смт. Стрижавка Вінницького району Вінницької області про затвердження списків членів КСП «Батьківщина» смт. Стрижавка, які мають право на отримання сертифікатів на земельну частку (пай) (а.с. 12-13), та списком членів КСП «Батьківщина» смт. Стрижавка, які мають право на отримання сертифікатів на земельну частку (пай), згідно з яким під номером 261 значиться [PERSON] (а.с. 14-15); ксерокопією сертифікату на право на земельну частку (пай) серії [NUMBER], виданого на підставі рішення Вінницької районної державної адміністрації від 30 липня 1997 року № 338 (а.с. 16). Відповідно до п. 17 Перехідних положень Земельного кодексу України від 25.10.2001 року сертифікати на право на земельну частку (пай), отримані громадянами, вважаються правовстановлюючими документами при реалізації ними права вимоги на відведення земельної частки (паю) в натурі (на місцевості) відповідно до законодавства. Сертифікати на право на земельну частку (пай) є дійсними до виділення власникам земельних часток (паїв) у натурі (на місцевості) земельних ділянок та видачі їм державних актів на право власності на землю. Відповідно до ст. 2 Закону України «Про порядок виділення в натурі (на місцевості) земельних ділянок власникам земельних часток (паїв)» основним документом, що посвідчує право на земельну частку (пай), є сертифікат на право на земельну частку (пай), виданий районною (міською) державною адміністрацією. Документом, що посвідчує право на земельну частку (пай), також є рішення суду про визнання права на земельну частку (пай). Згідно ст. 548 ЦК УРСР (в ред. 1963 року), чинного на час відкриття спадщини, для придбання спадщини необхідно, щоб спадкоємець її прийняв, прийнята спадщина визнається належною спадкоємцеві з моменту відкриття спадщини. Цією статтею визнається, що спадкоємець прийняв спадщину, якщо він фактично вступив в управління або володіння спадковим майном протягом шести місяців з дня відкриття спадщини. Позивачем доведено, що вона прийняла спадщину після смерті матері [PERSON] Встановлення факту прийняття спадщини має для [PERSON] юридичне значення, оскільки від нього залежить виникнення її спадкових прав. В зв'язку з цим вимога про встановлення факту прийняття спадщини підлягає задоволенню. Також судом встановлено, що за життя [PERSON] на законних підставах володіла та користувалася вищезазначеним спадковим майном, а [PERSON] у встановленому законом порядку прийняла спадщину після її смерті. Вищевикладене дає суду законні підстави для задоволення також позовної вимоги щодо визнання права на спадкове майно. Крім того, оскільки позивачем не заявлено вимоги про стягнення з відповідача судових витрат, пов'язаних зі сплатою судового збору, суд вважає залишити їх за позивачем. На підставі викладеного та

Outcome: approved