Jurisdiction: civil
Date: 2014-09-28 00:00:00

Позивач звернулась до суду з позовом до відповідача [PERSON] про розірвання шлюбу, мотивуючи свої вимоги тим, що її сімейні відносини з відповідачем зіпсувались та припинилися, сімейне життя не склалося через постійні конфлікти, які виникали через образи та інше,внаслідок, чого між ними припинилися шлюбні стосунки та перестали вести спільне господарство, та на даний час мешкають окремо. Від шлюбу мають неповнолітню дитину: доньку - [PERSON], [INFO], яка проживає та знаходиться на утриманні позивача. Данні обставини стали причиною того, що позивач вирішила звернутися до суду з позовом про розірвання шлюбу, так як не бажає більше зберігати шлюб з відповідачем, в зв'язку з чим просить позов задовольнити. Позивач в судове засідання не з'явилася, про місце, дату та час розгляду справи повідомлена належним чином. Суду надала заяву, в якій вказала, що свої позовні вимоги підтримує в повному обсязі та просить справу розглянути за її відсутністю.(а.с.17). Відповідач до суду не з'явився, про місце, дату та час розгляду справи сповіщений належним чином, про що в справі є відповідні докази. На адресу суду надійшла заява, в якій він вказав, що позовні вимоги [PERSON], визнає, згоден на розірвання шлюбу, строку на примирення не бажає, просить справу розглянути за його відсутністю.(а.с.18). Розглянувши подані заяви, дослідивши письмові матеріали справи, оцінивши зібрані у справі докази у їх сукупності, суд дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню. Суд вважає, що між сторонами виникли правовідносини, що випливають із сімейного законодавства, пов'язані з розірванням шлюбу. Відповідно до частини 3 статті 105 Сімейного Кодексу України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до статті 110 цього Кодексу. За правилами, встановленими ч.2 ст. 112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Судом встановлено, що сторони по справі зареєстрували шлюб 17.12.2010 року у відділі державної реєстрації актів цивільного стану Роздільнянського районного управління юстиції Одеської області, на підставі актового запису №222, що підтверджується свідоцтвом про укладення шлюбу серії [NUMBER] від 22.07.2011 року.(а.с.4). Від указаного шлюбу мають неповнолітню дитину: доньку - [PERSON], [INFO], (що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] зареєстрованого виконавчим комітетом Старостинської сільської ради Роздільнянського району Одеської області на підставі актового запису №23, від 23.06.2011 року(а.с.5). Батьками являються сторони по справі. Неповнолітня донька [PERSON], на даний час проживає з матір'ю, позивачем по справі. Відповідно наданим до суду заявам сторони миритися не бажають, наполягають на розірванні шлюбу. Враховуючи, що регулювання шлюбно-сімейних правовідносин здійснюється на принципах добровільності, взаємоповаги, взаєморозуміння, а держава забезпечує принцип свободи шлюбу та принцип свободи розірвання шлюбу. Суд вважає встановленим, що між сторонами втрачено взаєморозуміння, збереження сім'ї та поновлення шлюбних відносин неможливо, заява про розірвання шлюбу відповідає дійсній волі чоловіка та дружини, після розірвання шлюбу не будуть порушені особисті права подружжя. Враховуючи вищеназвані обставини, суд приходить до висновку, що шлюб між сторонами існує формально, а тому підлягає розірванню. Суд при вирішенні питання про розірвання шлюбу вважає за необхідне врахувати заяву позивача про залишення їй прізвища, яке вона отримала під час реєстрації шлюбу «[PERSON]». Відповідно до ст. 113 СК України, відповідачу залишити прізвище, яке вона отримала під час державної реєстрації шлюбу, що розривається - «[PERSON]». На підставі вищенаведеного та

Outcome: approved