Jurisdiction: civil
Date: 2020-02-10 00:00:00

Позивач звернулась до суду з позовом до відповідача про визнання права власності на майно в порядку спадкування. В обґрунтування позову зазначає, що [INFO] померла її мати [PERSON] . [INFO] помер її брат [PERSON] . Рішенням Прилуцького міськрайонного суду від 21 січня 2019 року встановлено факт родинних відносин між позивачем [PERSON] та померлим [PERSON] , а саме те, що вони є рідними братом і сестрою. 22 серпня 2019 року рішенням Талалаївського раойнного суду [PERSON] продовжено строк для прийняття спадщини після смерті [PERSON] в три місяці. Після смерті матері і брата позивач прийняла спадщину, але отримати свідоцтво про право на спадщину за законом позивач не може, нотаріус відмовив їй, оскільки відсутні оригінали правовстановлюючих документів на спадкове майно. Після смерті матері залишилось спадкове майно - земельна частка (пай) згідно сертифікату серії ЧН № 0261435 від 19.08.1996 року на території Української сільської ради Талалаївського району. Після смерті брата залишилась спадщина у вигляді земельної частки (паю) згідно сертифікату серії ЧН № 0261436 від 19.08.1996 року на території Української сільської ради Талалаївського району. Оригінали сертифікатів були втрачені з невідомих причин, і тому позивач по цій причині не може оформити спадщину після смерті матері і брата. Тому позивач [PERSON] просить суд визнати за нею право на земельну частку (пай) згідно сертифікату серії ЧН № 0261435 від 19.08.1996 року, що належала [PERSON] , померлій [INFO] , спадкоємцем якого був [PERSON] , який своєчасно прийняв спадщину, але не оформив; та право на земельну частку (пай) згідно сертифікату серії ЧН № 0261436 від 19.08.1996 року, що належала [PERSON] , померлому [INFO] . В судове засідання по справі позивач [PERSON] не з`явилась, надала до суду заяву про розгляд справи без її участі, позовні вимоги підтримує і просить задовольнити. Представник відповідача - Української сільської ради Талалаївського району - в судове засідання не з`явився, надали до суду заяву про розгляд справи без участі представника сільської ради, позовні вимоги [PERSON] визнають і не заперечують проти їх задоволення. Суд, розглянувши заяви учасників справи, приходить до наступного висновку. Згідно ч.3 ст. 211 ЦПК України учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності. Якщо таке клопотання заявили всі учасники справи, судовий розгляд здійснюється на підставі наявних у суду матеріалів. Оскільки всі учасники справи в судове засідання не з`явились, то відповідно до вимог ч.2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Позивач [PERSON] подавала клопотання разом з позовною заявою та стосувались витребування доказів у порядку ст. 84 ЦПК України, а саме - із відділу в Талалаївському районі ГГУ Держгеокадастру в Чернігівській області відомості про нормативно-грошову оцінку земельної частки на день смерті спадкодавця, та із Талалаївської районної державної нотаріальної контори про коло спадкоємців. Зазначені клопотання були розглянуті на підготовчому судовому засіданні та задоволені в повному обсязі. Більше ніяких заяв чи клопотань від учасників справи не надходило. Інших процесуальних дій - забезпечення доказів, вжиття заходів забезпечення позову, зупинення чи поновлення провадження - в ході розгляду справи не було. Судом встановлені наступні обставини справи та зміст спірних правовідносин. Судом встановлено, що спадкодавець [PERSON] померла [INFO] у віці 80 років, що підтверджується копією свідоцтва про смерть серії [NUMBER] (а.с. 10). Спадкодавець [PERSON] помер [INFO] у віці 44 роки, що підтверджується копією свідоцтва про смерть серії [NUMBER] (а.с.11). Рішенням Прилуцького міськрайонного суду від 21 січня 2019 року, яке набрало законної сили 26 лютого 2019 року, встановлено факт, що [PERSON] , [INFO] , є рідною сестрою [PERSON] , який помер [INFO] (а.с.17-18). Рішенням Талалаївського районного суду від 22 серпня 2019 року [PERSON] продовжено строк для прийняття спадщини після смерті [PERSON] , який помер [INFO] , в три місяці з дня набрання рішенням суду законної сили (а.с.15-16). Факт наявності у спадкодавців спадкового майна у вигляді земельної частки (паю) підтверджується повідомленням відділу у Талалаївському районі ГУ Держгеокадастру в Чернігівській області від 07.02.2019 року, згідно з яким [PERSON] видавався сертифікат на право на земельну частку (пай) серії ЧН № 0261435 від 19.08.1996 року розміром 5, 0 в умовних кадастрових гектарах на території Української сільської ради; [PERSON] видавався сертифікат на право на земельну частку (пай) серії ЧН № 0261436 від 19.08.1996 року розміром 5,0 в умовних кадастрових гектарах на території Української сільської ради (а.с.12). Постановою в.о. державного нотаріуса Талалаївської районної ДНК від 13.11.2019 року [PERSON] відмовлено у видачі свідоцтв про право на спадщину за законом на земельну3 частку (пай) згідно сертифікат у серії ЧН [NUMBER] , що належала [PERSON] , який помер [INFO] , а також на право на земельну частку (пай) згідно сертифікату серії ЧН № 0261435, що належала мат ері [PERSON] , яка померла [INFO] , спадщину після якої прийняв її син [PERSON] , оскільки не було надано необхідних документів, які встановлюють право на земельну частку (пай) (а.с.14). Згідно інформаційної довідки відділу у Талалаївському районі ГУ Держгеокадастру в Чернігівській області від 23.01.2020 року вартість земельної частки (паю) згідно сертифікату серії ЧН № 0261435 від 19.08.1996 року, що належала [PERSON] станом на 23.03.2002 року становила 47 574, 50 грн.; вартість земельної частки (паю) згідно сертифікату серії ЧН № 0261436 від 19.08.1996 року, що належала [PERSON] станом на 23.03.2002 року становила 47 574, 50 грн. (а.с.68). У районній газеті «Трибуна хлібороба» за 05 грудня 2019 року поміщено оголошення про те, що втрачені сертифікати на право на земельну частку (пай) серії ЧН № 0261435 та серії ЧН № 0261436 на ім`я [PERSON] та [PERSON] вважати недійсними (а.с. 19). Після смерті [PERSON] заведена спадкова справа і спадкоємцем є [PERSON] , що підтверджується повідомленням Талалаївської районної ДНК від 22.01.2020 року та копією спадкової справи (а.с. 48-66). Норми права, які підлягають застосуванню та мотиви суду, щодо оцінки аргументів наведених учасниками справи. Спадкодавець [PERSON] померла у 1999 році, спадкодавець [PERSON] помер у 2002 році, тобто під час дії ЦК УРСР, положення якого необхідно застосовувати до даних правовідносин. Статтею 549 УК УРСР передбачено визнається, що спадкоємець прийняв спадщину, якщо він фактично вступив в управління або володіння спадковим майном протягом шести місяців з дня відкриття спадщини. В судовому засіданні встановлено, що [PERSON] , як син спадкодавця [PERSON] , на час відкриття спадщини проживав разом із спадкодавцем, тому являється особою, яка прийняла спадщину у встановленому законом порядку, який діяв на момент її відкриття. Крім того, при вирішенні позову судом застосовуються положення Цивільного Кодексу УРСР 1963 року. Системний аналіз положень Розділ V11 «Спадкове право» ЦК УРСР в редакції 1963 року свідчить, що до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Згідно ст. 524 ЦК УРСР (чинного на час виникнення спірних правовідносин) передбачено, що спадкування здійснюється за законом і за заповітом. Отже, спадкоємством вважається перехід майна померлого (спадкодавця) до інших осіб (спадкоємців) у порядку, передбаченому статтями 529-535 ЦК УРСР. Згідно положень ст. 530 ЦК УРСР позивач [PERSON] є спадкоємицею другої черги після смерті свого брата, який за життя прийняв спадщину після смерті матері і тому являвся особою, яка прийняла спадщину у встановлений законом порядку, який діяв на момент її відкриття. Також судом застосовується положення п. 24 Постанови Пленуму Верховного Суду № 7 від 16.04.2004 року «Про практику застосування судами земельного законодавства при розгляді цивільних справ», яка передбачає, що член колективного сільськогосподарського підприємства (далі - КСП), включений до списку, що додається до державного акта на право колективної власності на землю, набуває права на земельну частку (пай) з дня видачі цього акта, і в разі його смерті успадкування права на земельний пай здійснюється за нормами ЦК, у тому числі й у випадку, коли з різних причин ця особа не отримала сертифікат на право на земельну частку (пай). Згідно п. 10 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 30.05.2008 року «Про судову практику у справах про спадкування», відповідно до ст. 1225 ЦК України право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців за загальними правилами спадкування (зі збереженням її цільового призначення) при підтвердженні цього права спадкодавця державним актом на право власності на землю або іншим правоустановчим документом. Статтею 3 Указу Президента України «Про невідкладні заходи щодо прискорення земельної реформи у сфері сільськогосподарського виробництва» встановлено, що право на земельну частку (пай) може бути об`єктом купівлі-продажу, дарування, міни, успадкування, застави. Документами, що підтверджують право особи-спадкоємця на земельну частку (пай), є сертифікат на право на земельну частку (пай) спадкодавця, який є правовстановлюючим документом, що засвідчує наявність у її власника лише однієї правомочності - права розпорядження земельною часткою (паєм), а не право власності, яке виражається у володінні, користуванні і розпорядженні. Тому, коли спадкодавець був наділений лише правом на земельну частку (пай), а не правом власності, то і до спадкоємця переходить лише право на земельну частку (пай), а не право власності. Так як спадкодавці [PERSON] та [PERSON] за життя набули право на земельну частку (пай), дане право ними було оформлене належним чином, на даний час залишається неуспадкованим спадкоємцем за законом позивачем [PERSON] , то до позивача, як спадкоємця за законом після смерті брата переходить право на прийняття спадщини, зокрема і на земельні частки (пай), які належали брату за життя, та яку він успадкував після смерті своєї матері, але не оформив спадщину, так як сам помер, згідно сертифікатів серії [NUMBER] від 19.08.1996 року та сертифікат у серії [NUMBER] від 19.08.1996 року. Таким чином, суд приходить до висновку, що позовні вимоги [PERSON] законні і належним чином обґрунтовані, тому підлягають задоволенню. На підставі викладеного,

Outcome: approved