Jurisdiction: civil
Date: 2020-03-23 00:00:00

Позивач звернулась до суду з позовом до відповідача, зазначивши, що є власником квартири [ADDRESS] , яка перебуває на балансі третьої особи. Відповідач проживає поверхом вище, є власником квартири №42 . 01.10.2019 року сталось залиття квартири, причиною якого є халатне відношення відповідача до сантехнічного обладнання, а саме: не закриття кранів у ванній кімнаті, що підтверджено актом про залиття, складеним комісією КВЖРЕП 31 02.10.2019 року. Через залиття квартира потребує поточного ремонту, вартість робіт та матеріалів для якого становить 27000 грн.. В порядку досудового врегулювання спору відповідачеві 27.10.2019 року було направлено лист-вимогу, який залишено без задоволення. Відповідач, як власник квартири, повинна нести відповідальність за шкоду, завдану залиттям. Просила стягнути з відповідача на її користь 27000 грн. матеріальної шкоди, понесені судові витрати. Справу розглянуто за правилами спрощеного позовного провадження. Відповідач подала відзив на позовну заяву, в якій вказала, що позовні вимоги не визнає з тих підстав, що акт обстеження не є належним доказом, оскільки за змістом та формою не відповідає Правилам утримання жилих будинків та прибудинкових територій, звіт №406/19 не відповідає вимогам ст.106 ЦПК України, дата його складання передує даті події, оцінка зроблена станом на 21.10.2019 року. Оскільки позивачем не надано доказів неправомірності її дій, причинного зв`язку зі шкодою, яка завдана, вимоги задоволенню не підлягають як безпідставні. Дослідивши матеріали справи, проаналізувавши їх в сукупності, суд дійшов висновку про наступне : Судом встановлено, що між сторонами виник спір про відшкодування шкоди, завданої в результаті пошкодження майна, який регулюється положеннями глави 82 книги п`ятої ЦК України, Відповідно до положень ст.10,ч.3 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Відповідно до ст.1166 ЦК України майнова шкода, завдана майну фізичної особи відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Особа, яка завдала шкоди, звільняється від її відшкодування, якщо вона доведе, що шкоди завдано не з її вини. Порядок фіксування факту залиття квартири врегульовано Правилами утримання жилих будинків та прибудинкових територій, затв. наказом Державного комітету України з питань житлово-комунального господарства від 17 травня 2005 року №?76, за реєстр. в МЮУ 25 серпня 2005 року №?927/11207 (далі: Правила), пунктом 2.3.6 яких передбачено, що в разі залиття квартири складається відповідний акт. У додатку №?4 до цих Правил зазначено, що факт залиття квартири та його наслідки фіксується актом комісійного обстеження квартири за участю представників організації (підприємства), яка відповідно до укладеної угоди є виконавцем послуг з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій, представників організації (підприємства), яка згідно з укладеною угодою обслуговує внутрішньобудинкові системи опалення та водопостачання, представника власника будинку, будинкового комітету та затверджується начальником організації (підприємства), яка відповідно до укладеної угоди надає послуги з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій. Присутність зацікавлених осіб від потерпілої сторони та з боку винної є обов`язковою. Зміст акту визначено додатком №4 до Правил. Статтею 319 ч.4 ЦК України передбачено, що власність зобов`язує. Пунктом 4 частини 2 статті 20 Закону «Про житлово-комунальні послуги» передбачено, що власник зобов`язаний власним коштом ремонтувати та міняти санітарно-технічні прилади і пристрої, обладнання, що вийшли з ладу з його вини. Отже, позивач має довести факт залиття належної йому квартири, а відповідач, враховуючи делікатність правовідносин, повинен довести, що шкоди завдано не з його вини, оскільки законодавцем встановлена презумпція вини заподіювача шкоди. Позивач є власником квартири [ADDRESS] . Відповідач є власником квартири №42 того ж будинку, яка знаходиться поверхом вище над квартирою позивача, що відповідачем не оспорюється. 02.10.2019 року комісією третьої особи, як балансоутримувача будинку, було складено Акт про залиття, аварію, що трапилась на системі центрального опалення, гарячого водопостачання (або холодного водопостачання) про те, що 01.10.2019 року в будинку [ADDRESS] трапилось залиття. Внаслідок залиття пошкоджено: кухня - мокрі плями від затікання на стелі по швах, на стіні, коридор - мокрі плями на стелі по шву та частково по стіні (шпалери), в кімнаті затікання на стіні над дверима, ванна кімната і туалет - мокрі плями на стелі і на стіні, намокла підлога в коридорі, набух лінолеум. Залиття трапилось по вині мешканців вище розміщеної квартири №42 із-за халатного відношення до сантехобладнання (не закрили кран у ванній кімнаті). В акті зазначено, що мешканці квартири №42 від підпису в ньому відмовились. Вказаний Акт за змістом відповідає Додатку №4 до Правил. Розмір завданої залиттям шкоди визначено Звітом №406/19 про незалежну оцінку майна, зробленим оцінювачем Селюком М.О. (Сертифікат №1042/16 від 23.12.2016 р. (строк дії до 23.12.2019 р.), який, враховуючи правову позицію Верховного Суду, висловлену в постанові від 25.04.2018 в справі №?522/8363/13-ц, постанові від 02.05.2018 в справі №?401/2142/16-ц, є належним та допустимим доказом. Зауваження відповідача про те, що звіт було складено до настання випадку, не приймаються з тих підстав, що договір про проведення оцінки було укладено 30.10.2019 року, а зазначення у висновку дати складання звіту може бути опискою. Відповідач в своєму відзиві не заперечує факту залиття квартири позивача, а посилається лише на недопустимість представлених доказів. В той же час, оскільки обов`язок доведення відсутності вини у спричиненні шкоди покладається на відповідача, враховуючи, що в спірних правовідносинах діє презумпція вини особи, що заподіяла шкоду, відповідачем не спростовано належними та допустимими доказами свою вину в затопленні квартири позивача та розмір спричиненої шкоди. Так, відповідних клопотань про проведення відповідних судових експертиз на предмет визначення як причин залиття квартири позивача, так і визначення розміру спричинених майнових збитків, заявлено не було. За таких обставин, враховуючи, що позивачем доведено факт залиття її квартири з квартири відповідача та розмір завданої шкоди, а відповідачем вказані обставини не спростовано та не доведено відсутність її вини, вимога про відшкодування матеріальної шкоди є обґрунтованою та підлягає задоволенню. Понесені судові витрати підлягають стягненню з відповідача. На підставі викладеного,

Outcome: partial