Jurisdiction: civil
Date: 2015-12-09 00:00:00

Позивач звернувся із позовом до відповідача у якому просить суд стягнути з останнього на його користь суму заборгованості у розмірі 1\~786,86 грн. свої вимоги мотивує тим, що 18.05.2011 року між сторонами було укладено договір про надання послуг мобільного звязку, відповідно до умов якого позивач зобовязався надавати відповідачу відповідні послуги, а відповідач здійснювати оплату за отримані ним послуги. 12.11.2013 року вказаний договір між сторонами було припинено. Оскільки після припинення договору у відповідача перед позивачем була наявна заборгованість, то 25.11.2013 року ПАТ «МТС Україна» направив [PERSON] претензію про погашення такої. Однак відповідач перед позивачем своєї заборгованості не погасив, тому позивач був змушений звернутись в суд із заявою про видачу судового наказу, проте у видачі судового наказу ПАТ «МТС Україна» було відмовлено. У звязку із наведеним позивач змушений звернутись в суд у порядку позовного провадження. Представник позивача у судове засідання зявився, позовні вимоги підтримав, позов просив задовольнити із підстав викладений у позовній заяві та матеріалах долучених до цивільної справи. Відповідач у судове засідання зявився, позовні вимоги заперечив, оскільки вважає надані відповідачем розрахунки такими, що не відповідають дійсності, оскільки не отримував послуг за користування яким позивач просить стягнути з нього плату. Розглянувши матеріали справи та докази в їх сукупності, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що 18.05.2011 року між сторонами укладено договір №5424073/1.12281442 про надання послуг мобільного звязку. Відповідно до п. 2.4.2 цього договору відповідач був зобовязаний своєчасно сплачувати рахунки за отримані ним послуги. Згідно до п.2.3.4 договору абонент має право відмовитись від послуг та припинити дію договору шляхом його розірвання. У такому разі кінцевий розрахунок здійснюється після закінчення останнього розрахункового періоду, на який припадає дата розірвання договору. 07.11.2013 року [PERSON] подав у ПАТ «МТС Україна» заяву про припинення вказаного вище договору, а 12.11.2013 року договір було припинено. Станом на дату розірвання договору у відповідача перед позивачем була наявна заборгованість за надані йому телекомунікаційні послуги у розмірі 1\~786,86 грн., що стверджується детальним розрахунком позовних вимог від 09.11.2015 року. Крім того, наявність заборгованості відповідача перед позивачем стверджується додатковою інформацією про надані послуги по особовому рахунку № 1.12281442, номер контракту 5424073 за період з 01.10.2013 по 31.10.2013 року та за період з 01.11.2013 року по 30.11.2013 року, яка була витребувана в позивача ухвалою суду від 16.11.2015 року. Встановлено, що для погашення в позасудовому порядку зазначеної заборгованості позивачем відповідачу 25.12.2013 року було направлено претензію, однак відповідач таку не задовольнив та наявну заборгованість не погасив. На підставі наведеного ПАТ «МТС Україна» звернувся в суд до [PERSON] з заявою про видачу судового наказу про стягнення заборгованості, однак ухвалою Пустомитівського районного суду Львівської області від 22.10.2014 року, справа №450/2953/14-ц, у прийнятті такої заяви було відмовлено, оскільки частина заявлених вимог є спірною. Відповідно до п. 5 ст. 33 ЗУ „Про телекомунікації, споживачі повинні виконувати умови договору про надання телекомунікаційних послуг, у тому числі своєчасно оплачувати отримані ними телекомунікаційні послуги. Аналогічне за змістом положення міститься у п. 36 Правил надання та отримання телекомунікаційних послуг, затверджених постановою КМУ від 11 квітня 2012 р. № 295. Згідно ст. 526 ЦК України, зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Частиною 1 статті 530 ЦК України встановлено, що якщо у зобовязанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк. Боржник вважається таким, що прострочив зобовязання, якщо він не приступив до його виконання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Згідно ст. 611 ЦК України порушенням зобовязання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобовязання (неналежне виконання). На підставі наведеного та беручи до уваги те, що хоч між сторонами було розірвано договір про надання послуг мобільного звязку, однак у відповідача наявна заборгованість перед позивачем за невиконання умов такого, а тому позовні вимоги підставні та підлягають до задоволення.

Outcome: approved