Jurisdiction: civil
Date: 2021-02-10 00:00:00

Позивач звернулась до суду з позовом, в якому зазначила, що [INFO] помер її дядько [PERSON] , який проживав за адресою: [ADDRESS] , що підтверджується копією свідоцтва про смерть серії [NUMBER] виданого 03.12.2005 року виконкомом Васьковицької сільської ради Коростенського районну Житомирської області, актовий запис №23. Єдиним спадкоємцем був її батько [PERSON] , який помер [INFO] , що підтверджується копією свідоцтва про смерть серії [NUMBER] виданого 20.08.2010 року виконавчим комітетом Васьковицької сільської ради Коростенського району Житомирської області. Отже, вона є єдиною спадкоємицею [PERSON] . У серпні 2020 року при наведенні порядку в будинку, де проживав її дядько [PERSON] , в шафі під одягом, вона знайшла державний акт на право власності на земельну ділянку серії ЖТ №102224 виданий 11.06.2004 року. 20.08.2020 року вона звернулась до державного нотаріуса із заявою про прийняття спадщини, але листом від 20.08.2020 року за №826/01-16 їй було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину, з посиланням на те, що вона не прийняла спадщину у встановлений законом шестимісячний термін та не вступила в права спадкоємця фактично. Просить ухвалити рішення, яким визначити [PERSON] , [INFO] , додатковий строк для подання заяви про прийняття спадщини після смерті дядька [PERSON] . Сторони повідомили про розгляд справи у їх відсутності. У зв`язку з неявкою сторін фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши матеріали справи суд дійшов висновку про наступне. Судом встановлено, що [INFO] в с.Васьковичі Коростенського району, Житомирської області, помер [PERSON] , що стверджується свідоцтвом про смерть серії [NUMBER] виданим 03.12.2005 року. На підтвердження ступіня родинного зв`язку позивач подала свідоцтво про народження серії [NUMBER] видане повторно 28.08.2019 року, свідоцтво про укладення шлюбу серії [NUMBER] видане 08.02.1991 року, витяг з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про державну реєстрацію народження № 00027296903 від 05.08.2020 року, архівну довідку №Б-1099/02-і від 25.03.2019 року. Вивченням поданих документів встановлено наявність розбіжностей у написанні по батькові: [PERSON] і [PERSON] щодо яких наявний експертний висновок №056/1439-m-2 від 05.08.2020 року Українського бюро лінгвістичних експертиз Національної академії наук України, згідно якого імена по батькові [PERSON] і [PERSON] є ідентичними. З довідки про склад сім`ї №484, виданої 29.09.2020 року Васьковицькою сільською радою слідує, що [PERSON] , [INFO] , постійно проживав та був зареєстрований в [ADDRESS] і по день смерті, тобто до [INFO] , проживав один. З померлим зареєстрованих осіб не значиться. З листа Коростенської районної державної нотаріальної контори №1104/16/01-16 від 06.11.2020 року та Інформаційної довідки зі Спадкового реєстру слідує, що після смерті [PERSON] , померлого [INFO] , спадкова справа не заводилась, до нотаріальної контори із заявами про прийняття спадщини (відмову від спадщини) спадкоємці не звертались. Відповідно до положень статті 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Частиною 1268 ЦК України визначено, що спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Статтею 1269, частиною першою статті 1270 ЦК України встановлено, що спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати до нотаріальної контори заяву про прийняття спадщини. Заява про прийняття спадщини подається до нотаріальної контори за місцем відкриття спадщини особисто. Для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. Процедура подання заяви про прийняття спадщини визначена Порядком вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, відповідно до якого заяви про прийняття спадщини подаються спадкоємцем особисто нотаріусу за місцем відкриття спадщини у письмовій формі. Заява про прийняття спадщини підлягає реєстрації у Книзі обліку і реєстрації спадкових справ у день надходження. У разі надходження такого документа поштою він підлягає також реєстрації у Журналі реєстрації вхідних документів. Своєчасно надісланою вважається заява, справжність підпису особи на якій засвідчена (або не засвідчена) нотаріально, що направлена поштовим відправленням до закінчення шестимісячного строку для прийняття спадщини і яка надійшла нотаріусу після закінчення цього строку. Нотаріус приймає такі заяви, заводить спадкову справу та у випадку надходження заяви, справжність підпису на якій не засвідчено нотаріально, надсилає лист спадкоємцю, в якому пропонується надіслати заяву, оформлену належним чином, або особисто прибути до нотаріуса за місцем відкриття спадщини. У таких випадках конверт підшивається у спадкову справу. Зазначене свідчить про те, що заява про прийняття спадщини має бути виконана (написана) спадкоємцем особисто, однак подана може бути безпосередньо спадкоємцем до нотаріуса або направлена йому засобами поштового зв`язку, при цьому справжність підпису спадкоємця може бути посвідчена нотаріально або не посвідчена нотаріально. Відсутня і заборона того, що така заява не може бути доставлена до нотаріуса представником спадкоємця, оскільки заборона стосується лише написання такої заяви представником від імені спадкоємця. Якщо спадкоємець протягом шести місяців не подав до нотаріальної контори заяву про прийняття спадщини, він вважається таким, що не прийняв спадщину. Згідно ст.1272 ч.3 ЦК України, за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини. Вирішуючи питання про визначення особі додаткового строку, суд досліджує поважність причини пропуску строку для прийняття спадщини. При цьому необхідно виходити з того, що поважними є причини, пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій (абз.6 п.24 Постанови Пленуму Верховного Суду України №7 від 30.05.2008 року). Правила частини третьої статті 1272 ЦК України можуть бути застосовані, якщо: 1) у спадкоємця були перешкоди для подання такої заяви; 2) ці обставини визнані судом поважними. Поважність причин пропуску позивачем строку подання заяви про прийняття спадщини обґрунтовується тим, що позивач знайшла у серпні 2020 року в будинку, де проживав спадкодавець, правовстановлюючий документ на право власності на земельну ділянку - державний акт серії ЖТ №102224 виданий 11.06.2004 року на ім`я померлого. Інших причин позивачем не зазначено. Суд не може визнати поважними такі причини пропуску строку для подання заяви про прийняття спадщини, як юридична необізнаність позивача щодо строку та порядку прийняття спадщини, необізнаність особи про наявність спадкового майна та відкриття спадщини, похилий вік, непрацездатність, невизначеність між спадкоємцями, хто буде приймати спадщину, відсутність коштів для проїзду до місця відкриття спадщини, несприятливі погодні умови тощо. Таким чином, з огляду на час смерті спадкодавця, вказані причини пропуску для подання заяви про прийняття спадщини, які не є такими, що пов`язані з істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій, звернення до суду через 15 років після смерті спадкодавця, суд дійшов висновку про те, що позивачем не доведено, що пропуск строку для подачі заяви про прийняття спадщини після смерті дядька мав місце з поважних причин, тому підстави для задоволення позову відсутні. Такий висновок суду узгоджується з правовими висновками, викладеними у постановах Верховного Суду України від 26 вересня 2012 року у справі № 6-85цс12 та від 04 листопада 2015 року у справі № 6-1486цс15, від 13.03.2020 року у справі №314/2550/17.

Outcome: dismissed