Jurisdiction: civil
Date: 2017-01-30 00:00:00

Позивач звернулась до суду з вказаним позовом, який доповнила в ході судового засідання та просить суд визнати за нею право власності на 1/2 частину квартири № 1 в житловому будинку № 25 по вул. Торговій (колишня вул. Петровського) в м. Покров Дніпропетровської області загальною площею 67,3 кв. м. та жилою площею 42,6 кв. м. в порядку спадкування за заповітом після смерті [PERSON], яка померла 25.01.2016 року; визнати за нею право власності на 1/2 частину земельної ділянки, що розташована в м. Покров Дніпропетровської області по вул. Торгова (вул. Петровського)[ADDRESS], кадастровий номер 1212100000:01:009:0003, яка належала на праві власності на підставі Державного Акту серії ДП №091189 від 28.08.2003 року [PERSON] в порядку спадкування за заповітом. Представник позивачки адвокат [PERSON] в судовому засіданні підтримала позовні вимоги позивачки та просить їх задовольнити, проти зустрічних позовних вимог [PERSON] не заперечує. Відповідач [PERSON] в судовому засіданні підтримав свою зустрічну позовну заяву та просив її задовольнити. Проти позовних вимог позивача та її представника не заперечував та просив їх задовольнити. Надав суду зустрічну позовну заяву, в якій просить визнати за ним право власності на 1/2 частину житлової квартири № 1 в житловому будинку № 25 по вул. Торговій (колишня вул. Петровського) в м. Покров Дніпропетровської області загальною площею 67,3 квадратних метрів та жилою площею 42,6 кв. м., а також визнати за ним право власності на 1/2 частину земельної ділянки, яка розташована по вул. Торговій (вул. Петровського)[ADDRESS] в м. Покров Дніпропетровської області на підставі Державного Акту на право власності на земельну ділянку серії ДП №091189 від 28.08.2003 року, в порядку спадкування за заповітом після смерті [PERSON], яка померла 25.01.2016 року. Пояснив, що 26.11.1993 року його батьки - [PERSON] та [PERSON] шляхом приватизації стали власниками квартири № 1 по вул. Торгова (колишня вул. Петровськото), 25 в м. Покров (колишнє м. Орджонікідзе), що підтверджується свідоцтвом на право власності на житло, виданого відділом комунальної власності міськвиконкому м. Орджоиікідзе на підставі розпорядження № 2523 від 26.11.1993 року та було зареєстровано в Нікопольському міжміському БТІ в реєстраційній книзі №19 за реєстраційним № 2523. 26.12.1994 року помер його батько - [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про його смерть. Після смерті батька мати - [PERSON] отримала право власності на 1/2 частину квартири №1 по вул. Торгова (Петровського) в м. Покров (Орджонікідзе) на підставі свідоцтва про право на спадщину за законом, яке завірено державним нотаріусом Орджонікідзевської державної нотаріальної контори [PERSON] та зареєстровано в реєстрі за № 2-1538. 11 липня 1995 року його мати склала заповіт, яким заповідала йому та його сестрі [PERSON] обом порівну все своє майно. Цей заповіт було посвідчено державним нотаріусом Орджонікідзевської державної нотаріальної контори [PERSON] та зареєстровано в реєстрі за № 2-1690. При житті його матері [PERSON] була передана у власність земельна ділянка площею 0.0986 га, яка розташована по вул. Торговій (Петровського), 25/1 в м. Покров (Орджонікідзе) на підставі державного акту на право власності на земельну ділянку серія ДП № 091189 від 28.08.2003 року. 25 січня 2016 року померла його мати [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про її смерть. Він та його сестра [PERSON], згідно ст. 1261 ЦК України, є спадкоємцем першої черги та спадкоємцями по заповіту на підставі ст. 1217 ЦК України. Інших спадкоємців за законом немає. Після смерті його матері відкрилася спадщина: - на житлову квартиру [ADDRESS] (Петровського) в м. Покров (Орджонікідзе) Дніпропетровської області загальною площею 67.3 кв.м. та житловою площею 42,6 кв.м. вартістю 103 185 грн.; - земельну ділянку площею 0.0986 га, яка розташована по вул. Торговій (Петровського), 25/1 в м. Покров (Орджонікідзе) на підставі державного акту на право власності на земельну ділянку серія ДП № 091189 від 28.08.2003 року вартістю 164582,46 грн. З метою оформлення спадщини він та відповідач своєчасно звернулись до приватного нотаріусу Орджонікідзевського нотаріального округу [PERSON], в зв'язку з чим була заведена спадкова справа № 10/2016 від 11.02.2016 року. Після розгляду їхніх заяв нотаріус відмовив їм в оформленні спадщини, так як були відсутні правовстановлюючі документи, які не оформлені належним чином. Відповідно до ч. 2 ст. 16 ЦК України способами захисту цивільних прав та інтересів можуть бути - визнання нрава. Так як згідно заповіту його сестра також має право на 1/2 частину цього майна та подала до суду відповідну позовну заяву, то він вважає, що також має право звернутись до суду з цією зустрічною позовною заявою для визнання свого права на частину спадщини, яка залишилась після смерті матері [PERSON] Суд, вислухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи і оцінивши їх в сукупності, прийшов до висновку, що заявлені позивачем та її представником вимоги, а також зустрічні позовні вимоги [PERSON] обґрунтовані, знайшли своє підтвердження в судовому засіданні та підлягають задоволенню в повному обсязі, за наступних підстав. В судовому засіданні встановлено, що 25.01.2016 року померла рідна матір позивача з відповідачем - [PERSON]. Після її смерті відкрилася спадщина на чотирьохкімнатну квартиру № 1 в житловому будинку № 25 по вул. Торгова (колишня вул. Петровського) в м. Покров (колишній м. Орджонікідзе) Дніпропетровської області вартістю 156650 грн. за оцінкою фахівця. Квартира № 1 знаходиться у двохквартирному котеджі і має земельну ділянку площею 981 кв. м., яка знаходилася у постійному користуванні [PERSON] на підставі рішення виконкому Орджонікідзевської міської ради Дніпропетровської області № 389 від 31.07.2004 року. Відповідно до змісту вказаного рішення, виконком міської ради вирішив: «Передати у постійне користування для обслуговування житлового будинку та господарських споруд гр. [PERSON] земельну ділянку площею 981 кв. м. по вул. Петровського, буд. 5/1.» Вказана квартира загальною площею 67,3 кв. м. та жилою площею 42,6 кв. м. належала [PERSON] 1/2 частка на підставі свідоцтва про право власності від 26.11.1993 року, державну реєстрацію права власності здійснено КП «Нікопольське МБТІ» іще 1/2 частина належала їй на підставі свідоцтва про право на спадщину від 27.06.1995 року, видане державним нотаріусом Орджонікідзевської державної нотаріальної контори [PERSON], зареєстровано КП «МБТІ» в м. Нікополь 21.07.1995 року, що підтверджується Реєстраційним посвідченням. На випадок своєї смерті вона залишила заповіт від 11.07.1995 року, відповідно до якого вона все своє майно, де б воно не було та з чого б воно не складалося, у тому числі і належну їй на праві особистої власності квартиру № 1 по вул. Торгова (колишня вул. Петровського), буд. 25 в м. Орджонікідзе (зараз м. Покров) Дніпропетровської області вона залишила позивачці та її брату, відповідачу по справі, у рівних частках. Кожен з них прийняв спадщину, що відкрилася після смерті їх матері шляхом подання заяви про прийняття спадщини у приватного нотаріуса Орджонікідзевського міського нотаріального округу Дніпропетровської області [PERSON] На підставі їхньої заяви про прийняття спадщини вказаним нотаріусом 11.02.2016 року була заведена спадкова справа за № 10/2016. Таким чином, позивачка придбала право на 1/2 частину всього спадкове майно, що залишилося після смерті їхньої матері [PERSON] у тому числі і на 1/2 частину вказаної квартири. По закінченні строку для прийняття спадщини позивачка звернулася до приватного нотаріуса [PERSON] для отримання свідоцтва про право на спадщину за заповітом після смерті матері. Однак у позивачки немає правовстановлюючих документів на вказану квартиру. Їх забрав брат позивачки, відповідач по справі і він не має наміру надавати їх їй для оформлення нею своїх спадкових справ на спадщину, на яку вона має право за заповітом після смерті своєї матері. Як зрозуміла позивачка з його слів, він таким чином намагається позбавити її можливості отримати свідоцтво про право на спадщину на свою частку, і таким чином намагається перешкоджати їй розпорядитися своєю часткою на свій розсуд. Відповідно до п. 4.15 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого Наказом Міністерства юстиції України від 22.02.2012 року № 296/5, видача свідоцтва про право на спадщину на майно, яке підлягає реєстрації, проводиться нотаріусом після подання правовстановлюючих документів щодо належності цього майна спадкодавцеві та перевірки відсутності заборони або арешту цього майна. Відповідно до Глави 13 вказаного Порядку, нотаріус відмовляє у вчиненні нотаріальної дії, якщо не подано відомості (інформацію) та документи, необхідні для вчинення нотаріальної дії. Таким чином, для отримання свідоцтва про право на спадщину [PERSON] повинна надати нотаріусу оригінали зазначених вище правовстановлюючих документів на квартиру або їх дублікатів з відміткою про здійснення державної реєстрації права власності на ім'я померлої матері [PERSON] Однак внаслідок смерті власника житла вказані дії здійснити вже неможливо. Нотаріус надав позивачці лист - відмову від 29.07.2016 року у здійсненні нотаріальної дії, видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом внаслідок відсутності правовстановлюючих документів на квартиру, відповідно до якого їй необхідно звернутися з вказаним позовом до суду. В зв'язку з тим, що позивачка з вказаних причин не має можливості отримати свідоцтво про право на спадщину на вказану квартиру у порядку спадкування за заповітом після смерті своєї матері [PERSON], вона змушена звернутися до суду з цим позовом. Викладені позивачкою обставини підтверджуються письмовими доказами, а саме: копією свідоцтва про смерть [PERSON], копією заповіту, довідкою КП «МБТІ», листом нотаріуса на адресу позивачки, копією технічного паспорту на квартиру. Відповідно до ст. 1269 ЦК України, спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини. Позивачка таку заяву подала. Відповідно до ч. 5 ст. 1268 ЦК України, незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщин. Крім цього, на випадок своєї смерті [PERSON] залишила заповіт від 11.07.1995 року, відповідно до якого вона усе своє майно, де б воно не було та з чого б воно не складалося, у тому числі і належну їй на праві особистої власності квартиру № 1 по вул. Торгова (колишня вул. Петровського), будинок № 25 в м. Покров (Орджонікідзе) Дніпропетровської області вона залишила [PERSON] та її брату, відповідачу по справі, у рівних частках. Виконком Орджонікідзевської міської ради Дніпропетровської області прийняв рішенням № 389 від 31.07.2004 року., відповідно до якого вирішив: «Передати у постійне користування для обслуговування житлового будинку та господарських споруд [PERSON] земельну ділянку площею 981 кв. м по вул. Петровського, буд. 25/1». На час звернення позивачки до суду з позовом про визнання права власності на 1/2 частину квартири № 1 в двоквартирному котеджі № 25 по вул. Торгова в м. Покров Дніпропетровської області, що залишилася після смерті матері, [PERSON] не було відомо, що земельна ділянка площею 986 кв. м., кадастровий номер 1212100000:01:009:0003, на якій розташована вказана квартира (частина котеджу), була приватизована матір'ю позивачки і належала їй на час її смерті на підставі Державного Акту серії ДП № 0911189 від 28.08.2003 року. Відповідно до [PERSON] з технічної документації про нормативну грошову оцінку земельної ділянки від 19.09.2016 року частина вказаної земельної ділянки знаходиться під забудовами, у тому числі і під котеджем, в якому знаходиться вказана квартира, а інша її частина - під багаторічними насадженнями. Вартість усій цій земельної ділянки з урахуванням індексу інфляції станом на 19.09.2016 року складає 164582,46 грн.. Сторони придбали право на 1/2 частину всього спадкового майна, що залишилося після смерті їхньої матері [PERSON], у тому числі і на 1/2 частину вказаної земельної ділянки. Таким чином, для отримання свідоцтва про право на спадщину позивачка повинна надати нотаріусу оригінали зазначених вище правовстановлюючих документів на квартиру і на земельну ділянку. Нотаріус надав [PERSON] лист - відмову від 29.07.2016 року у здійсненні нотаріальної дії, видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом, внаслідок відсутності правовстановлюючих документів на спадкове майно, відповідно до якого позивачу необхідно звернутися з вказаним позовом до суду. В зв'язку з тим, що позивач та відповідач з вказаних причин не мають можливості отримати свідоцтво про право на спадщину на вказане спадкове майно у порядку спадкування за заповітом після смерті своєї матері [PERSON], вони змушені звернутися до суду з цим позовом. Викладені сторонами обставини підтверджуються письмовими доказами: копією свідоцтва про смерть [PERSON], копією заповіту, довідкою КП «МБТІ», листом нотаріуса, копіює [PERSON] з технічної документації про нормативну грошову оцінку земельної ділянки від 19.09.2016 року. Відповідно до ст. 1216 ЦК України, спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Відповідно до ст. 1217 ЦК України, спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Відповідно до ст. 1218 ЦК України, до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Відповідно до ст. 1225 ЦК України, право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців на загальних підставах, із збереженням її цільового призначення. 2. До спадкоємців житлового будинку, інших будівель та споруд переходить право власності або право користування земельною ділянкою, на якій вони розміщені. Відповідно до ст. 1269 ЦК України, спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини. Сторони таку заяву подали у встановлений законом строк. Відповідно до ч. 5 ст. 1268 ЦК України, незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. Відповідно до ст. 16 ЦК України, кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Відповідно до ч. 2 ст. 16 ЦК України, способами захисту цивільних прав та інтересів можуть бути: 1) визнання права. Таким чином, суд вважає необхідним позовні вимоги [PERSON] та зустрічні позовні вимог [PERSON] задовольнити в повному обсязі.

Outcome: approved