Jurisdiction: civil
Date: 2019-08-04 00:00:00

Позивач звернулась до суду з позовом до відповідача про розірвання шлюбу. В позовній заяві зазначила, що подружнє життя з відповідачем не склалося через несумісність характерів та втрату поваги один до одного. Сім`я перестала існувати, шлюб між ними необхідно розірвати. На примирення вона не згодна. Тому просила суд шлюб розірвати. В судове засідання позивач [PERSON] не з`явилась, звернулась до суду з заявою, у якій просила розглянути справу за її відсутності. У заяві крім того зазначила, що позов підтримує, проти терміну на примирення категорично заперечує. Відповідач [PERSON] в судовому засіданні проти позову заперечив. Зазначив, що бажає зберегти сім`ю, та вважає примирення з позивачем цілком можливим. Після оголошеної судом перерви відповідач, який належним чином повідомлений про дату, час та місце розгляду справи, в судове засідання не з`явився, про причини неявки не повідомив. Враховуючи наявність в справі достатніх матеріалів про права та правовідносини сторін, приймаючи до уваги відсутність підстав для відкладення розгляду справи, суд ухвалив розглянути справу за відсутності сторін. Суд, дослідивши докази у справі, приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення з наступних підстав. Судом встановлено, що [PERSON] та [PERSON] з 02 жовтня 2010 року перебувають в зареєстрованому шлюбі, від шлюбу мають малолітню дитину - [PERSON] , [INFO] (а.с. 4, 5). Відповідно до ч.1 ст.24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка, примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Позивач в позовній заяві просить шлюб розірвати, зазначає, що на примирення вона не згодна. На час розгляду справи вона позов підтримує та просить задовольнити. Шлюб просить розірвати. Таким чином судом встановлено відсутність вільної згоди позивача перебувати в шлюбі з відповідачем. Статтею 111 СК України передбачено, що суд вживає заходів щодо примирення подружжя, якщо це не суперечить моральним засадам суспільства. Позивач в позовній заяві зазначила, що на примирення вона не згодна. У заяві на адресу суду вона також зазначила, що категорично заперечує проти терміну на примирення. Тому надання подружжю терміну на примирення всупереч бажанню позивача суперечитиме моральним засадам суспільства та вимогам закону, оскільки примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. На підставі викладеного суд приходить до висновку, що сім`я розпалась остаточно, а подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу неможливі. Відповідно до ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Зважаючи на відносини, що винили між сторонами, відсутність згоди позивача на примирення з відповідачем, збереження шлюбу суперечитиме її інтересам. Тому суд приходить до висновку про необхідність позов задовольнити, шлюб - розірвати. Згідно ст.113 СК України особа, яка змінила своє прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Позивач, яка у шлюбі змінювала прізвище, просила суд після розірвання шлюбу залишити їй прізвище [PERSON] . Вказана вимога також підлягає до задоволення. Відповідно до ч.1 ст.141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Оскільки позов судом задоволено в повному обсязі, з відповідача на користь позивача необхідно стягнути 768 грн. 40 коп. на відшкодування понесених нею судових витрат.

Outcome: approved