Jurisdiction: civil
Date: 2016-12-06 00:00:00

Позивач звернулась до суду з позовною заявою про зміну розміру аліментів та позбавлення батьківських прав. Позивач обґрунтував позовні вимоги тим, що перебуваючи у шлюбі з [PERSON] у них народилась дочка - [PERSON], [INFO] та дочка - [PERSON], [INFO]. Шлюб між позивачем та відповідачем розірвано 02 лютого 2009 року. Рішенням Краматорського міського суду Донецької області від 02 лютого 2009 року з [PERSON] на користь позивача стягнуто аліменти на утримання доньок, у розмірі 1/3 частки усіх видів прибутків щомісяця, але не менше ніж 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 29 грудня 2008 року і до повноліття дітей. З травня 2014 року відповідач життям дітей не цікавиться, не спілкується, не приймає участь у її вихованні, не цікавиться їх здоров'ям, аліменти сплачує не регулярно. На підставі викладеного, позивач просить позбавити [PERSON] батьківських прав щодо його малолітніх дітей [PERSON]., [INFO] та [PERSON], [INFO] та змінити розмір аліментів, які стягуються з [PERSON] на користь позивача на утримання дочок з 1/3 частини усіх видів прибутків щомісячно на тверду грошову суму у розмірі по 1000,00 грн., щомісячно на кожну дитину до досягнення ними повноліття. В судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримала з викладених у позовній заяві підстав та просила задовольнити. Відповідач в судове засідання не з'явився про слухання справи повідомлявся належним чином, також шляхом подачі оголошення в газеті «Урядовий кур'єр». Представник третьої особи у судове засідання не з'явився, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, надав суду заяву в якій просить розглянути справу без його участі, проти задоволення позовних вимог не заперечував, вважає за доцільне позбавити батьківських прав [PERSON] Заслухавши пояснення позивача, дослідивши письмові матеріали справи, всебічно і повно з'ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об'єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд дійшов наступного. [PERSON] та [PERSON] з 2003 року перебували у цивільному шлюбі. Від спільного проживання у шлюбі сторони по справі мають доньку [PERSON], [INFO], що підтверджується копією свідоцтва про народження серії [NUMBER], виданого відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Краматорського міського управління юстиції у Донецькій області, актовий запис № 1483 та доньку [PERSON], [INFO], що підтверджується копією свідоцтва про народження серії [NUMBER], виданого відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Краматорського міського управління юстиції у Донецькій області, актовий запис № 1520. Рішенням Краматорського міського суду Донецької області від 02 лютого 2009 року з [PERSON] на користь [PERSON] стягнуто аліменти на утримання доньок [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO], у розмірі 1/3 частки усіх видів прибутків щомісяця, але не менше ніж 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 29 грудня 2008 року і до повноліття дітей. Як вбачається з розрахунку заборгованості по аліментах № 12103/20-30 виданої 10 червня 2016 року Ленінським відділом державної виконавчої служби м. Харкова головного територіального управління юстиції у Харківській області, заборгованість з виплати аліментів станом на 01 червня 2016 року за [PERSON] становить 16 839,45 грн. Частиною 1 статті 192 СК України визначено, що розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров'я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Згідно ч.1 ст.60 ЦПК України, кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. Однак позивачем не надано належних доказів щодо зміни матеріального стану відповідача, а тому суд приходить до висновку про відмову в задоволенні позовної вимоги, щодо збільшення розміру аліментів. Разом з тим, у 2014 року [PERSON] разом з дітьми [PERSON] та [PERSON], виїхали з тимчасово окупованої території України та районів проведення антитерористичної операції і проживають в [ADDRESS], що підтверджується довідкою № 3240000191 від 31 жовтня 2014 року, виданої Управлінням праці та соціального захисту населення Вишгородської районної державної адміністрації. Відповідно до акту обстеження умов проживання та виховання дітей в сім»ї, складеного 15 лютого 2016 року в.о. начальника служби у справах дітей та сім»ї Грищенко К.А., у складі директора центру опіки дитини Щупіної С.П., спеціаліста служби у справах дітей та сім»ї Буцької Є.О., встановлено, що [PERSON] проживає разом з дітьми [PERSON] та [PERSON] в [ADDRESS]. [PERSON] належно виконує батьківські обов'язки. Батько дітей [PERSON] не бере участі в утриманні і вихованні дітей, не цікавиться життям і здоров'ям дітей, матеріальної не допомагає, з дітьми не проживає. Рішенням виконавчого комітету Вишгородської міської ради від 16 червня 2016 року № 147 про доцільність позбавлення батьківських прав вирішено, клопотати перед Вишгородським районним судом про доцільність позбавлення батьківських прав [PERSON] щодо його малолітніх дітей [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO], як такого, що ухиляється від виконання своїх батьківських обов'язків по вихованню та утриманню дитини. Відповідно до ст.150 СК України батьки зобов'язані виховувати дитину в дусі поваги до прав та свобод інших людей, любові до своєї сім'ї та родини, свого народу, своєї Батьківщини. Батьки зобов'язані піклуватися про здоров'я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток. Батьки зобов'язані забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя. Статтею 164 СК України визначено, що мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вони ухиляються від виконання своїх обов'язків по вихованню дитини. З роз'яснень, наданих в п.п.15 та 16 Постанови Пленуму Верховного суду України № 3 від 30.03.2007р. «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» (Із змінами, внесеними згідно з Постановою Верховного Суду N 20 від 19.12.2008р.) вбачається, що позбавлення батьківських прав (тобто прав на виховання дитини, захист її інтересів, на відібрання дитини в інших осіб, які незаконно її утримують, та ін.), що надані батькам до досягнення дитиною повноліття і ґрунтуються на факті спорідненості з нею, є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківських обов'язків, а тому питання про його застосування слід вирішувати лише після повного, всебічного, об'єктивного з'ясування обставин справи, зокрема ставлення батьків до дітей. Ухилення батьків від виконання своїх обов'язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов'язками. Як вбачається із пояснень представника позивача, відповідач, який являється батьком малолітніх [PERSON] та [PERSON], не виконує покладених на нього законом обов'язків щодо виховання та належного утримання дітей, він не займається її вихованням та не проявляє інтересу до їх життя, навчання, відпочинку та оздоровлення. Крім того відповідач не піклується про фізичний та духовний розвиток дітей. Таким чином, аналізуючи досліджені докази, суд вважає доведеним, що [PERSON] ухиляється від виконання своїх обов'язків щодо виховання та належного утримання своїх дітей, він не піклується про фізичний і духовний розвиток дітей, їх підготовку до самостійного життя, зокрема, не забезпечує необхідного харчування, медичного догляду, лікування дітей, що розцінюється судом як ухилення від виховання дітей та свідомого нехтування своїми обов'язками, тому з огляду на наведене, суд приходить до висновку, що позов про позбавлення батьківських прав відповідача обґрунтований і підлягає задоволенню. Згідно частиною 1 статті 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Тому з відповідача на користь позивача підлягає стягненню 551,20 грн. сплаченого нею при подачі позовної заяви судового збору.

Outcome: partial