Jurisdiction: civil
Date: 2018-12-27 00:00:00

Позивач звернулась 10.07.2017 року до Ширяївського районного суду Одеської області з позовом до відповідача про стягнення пені за прострочення сплати аліментів. 11 жовтня 2018 року вказана справа була прийнята до провадження Любашівським районним судом Одеської області в порядку ст. 31 ЦПК України. В обгрунтування своїх вимог, позивач вказує, що відповідно до рішення Ширяївського районного суду Одеської області з відповідача на її користь стягуються аліменти на утримання трьох неповнолітніх дітей: [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO], у розмірі ? частини всіх видів заробітку (доходу), але не менше ніж 30% прожиткового мінімуму відповідного віку. Позивач своєчасно не сплачує аліменти, а тому станом на 01.12.2017 року становить 53766 грн. 89 коп. Відповідач і далі не сплачує аліменти, а тому просила стягнути з відповідача пеню за несвоєчасну сплату аліментів за період з 01 вересня 2015 ро по 31 січня 2018 року в розмірі 21961 грн. 49 коп. Згідно наданого розрахунку. Позивач надала суду заяву про розгляд справи за її відсутності, вимоги підтримує повністю та просила їх задовольнити, а саме стягнути пеню за несвоєчасну сплату аліментів, а також судові витрати в сумі 1900 - витрати на правову допомогу. Відповідач в судове засідання не з'явився, відгуку на позов не надав, про причини своєї неявки не повідомив. Згідно довідки Ширяївської селищної ради Одеської області відповідач зареєстрований [ADDRESS]. На вказану адресу судом направлялись виклики до суду, однак згідно поштових повідомлень відповідач за місцем проживання відсутній. 20.11.2018 року відповідач був особисто повідомлений під розпис про судове засідання 04.12. 2018 року, однак в судове засідання не з'явився, про причини неявки не повідомив. Дослідивши письмові матеріали справи в їх сукупності, суд приходить до наступного. Судом встановлено, що відповідно до рішення Ширяївського районного суду Одеської області з відповідача на її користь стягуються аліменти на утримання трьох неповнолітніх дітей: [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO], у розмірі 1/2 частини всіх видів заробітку (доходу), але не менше ніж 30% прожиткового мінімуму відповідного віку. Виконавчий лист позивач звернула до примусового виконання. Згідно наявної у справі довідки-розрахунку державного виконавця за відповідачем рахується заборгованість по аліментам по виконавчому листу № 518/1757/13-ц в розмірі 53766 гривень 89 коп. (а.с. 24). У справі №6-149 цс-14 Верховний Суд України у постанові від 01 жовтня 2014 року висловив наступну правову позицію: «оскільки зобов'язання зі сплати аліментів носять періодичний характер і повинно виконуватися щомісяця, то при розгляді спорів про стягнення на підставі ч.1 ст.196 СК України пені від суми несплачених аліментів суд повинен з'ясувати розмір несплачених аліментів по кожному з цих періодичних платежів, встановити строк, до якого кожне з цих зобов'язань мало бути виконано, та з урахуванням встановленого обчислити розмір пені, виходячи із суми несплачених аліментів за кожен місяць окремо від дня порушення платником аліментів свого обов'язку щодо їх сплати до дня ухвалення судом рішення про стягнення пені, підсумувавши розміри нарахованої пені за кожен із прострочених платежів та визначивши її загальну суму». Позивач на підставі вказаної довідки здійснила розрахунок пені за прострочення сплати аліментів за період з 01 вересня 2015 року по 31 січня 2018 року, розмір якої склав 21961 грн. 49 коп. Сплата аліментів за рішенням суду є одним зі способів виконання обов'язку утримувати дитину тим з батьків, хто проживає окремо від дитини. Статтею 196 Сімейного кодексу України передбачена, зокрема, відповідальність за прострочення сплати аліментів. Частиною першою зазначеної статті зі змінами внесеними Законом України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо посилення захисту права дитини на належне утримання шляхом вдосконалення порядку стягнення аліментів» від 17 травня 2017 року, які набрали чинності 08 липня 2017 року, передбачено, що у разі виникнення заборгованості з вини особи, яка зобов'язана сплачувати аліменти за рішенням суду або за домовленістю між батьками, одержувач аліментів має право на стягнення неустойки (пені) у розмірі одного відсотка суми несплачених аліментів за кожен день прострочення від дня прострочення сплати аліментів до дня їх повного погашення або до дня ухвалення судом рішення про стягнення пені, але не більше 100 відсотків заборгованості. Правило про стягнення неустойки (пені) в розмірі одного відсотка від суми несплачених аліментів за кожен день прострочення полягає в тому, що при обчисленні загальної суми пені за прострочення сплати від дня прострочення сплати аліментів до дня ухвалення судом рішення про стягнення пені, але не більше 100 відсотків заборгованості, враховується сума несплачених аліментів та кількість днів прострочення. Оскільки аліменти нараховуються щомісячно, то строк виконання цього обов'язку буде різним, а тому кількість днів прострочення сплати аліментів за кожен місяць також буде різною. Зважаючи на те, що стягнення аліментів визначено періодичними щомісячними платежами, то прострочення їх сплати настає з моменту настання строку погашення кожного чергового платежу, тобто першого числа місяця наступного за місяцем, у якому мали бути сплачені аліменти. Отже, неустойку (пеню) за кожен місяць необхідно рахувати таким чином: заборгованість за аліментами за місяць помножена на 1% пені і на кількість днів прострочення (від дня виникнення прострочення до дня ухвалення судом рішення про стягнення пені). Загальна сума неустойки (пені) визначається шляхом додавання нарахованої пені за кожен із прострочених платежів (за кожен місяць). Факт наявності у відповідача заборгованостіза аліментами та її розмір сторонами не оспорений. Позивачем розраховано неустойку (пеню) за несвоєчасну сплату аліментів, даний розрахунок наведений позивачем не спростований відповідачем. Відповідно до ст. 141 СК України, розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов'язків щодо дитини. Враховуючи, що судом встановлено, що відповідач зобов'язаний сплачувати аліменти на корить позивача, з його вини виникла заборгованість зі сплати аліментів, оскільки доказів що несплата аліментів була зумовлена незалежною від нього обставиною суду подано не було, тому позов підлягає задоволенню. Щодо періоду та розміру пені, суд вважає, що пістав для стягнення пені за прострочення сплати аліментв за грудень 2017 року та січень 2018 року не має, так як позивач не надала суду доказів наявності заборгованості по сплаті аліментів за вказані місяці. Таким чином, з відповідача належить стягнути пеню за прострочення сплати аліментів за період з 01 вересня 2015 року по 01 грудня 2017 року в сумі 19736 грн. 43 коп. Відповідно до ст. 141 ЦПК України з відповідача належить стягнути судовий збір на користь держави в сумі 708 грн. 40 коп. Вимога позивача про стягнення з відповідача на її користь судових витрат в сумі 1900 грн. за отримання правової допомоги не підлгає задоволенню, оскільки позивачем не надано суду доказів про сплату вказаної суми, а саме квитанції про оплату грошових коштів. На підставі викладеного,

Outcome: partial