Jurisdiction: civil
Date: 2017-01-15 00:00:00

Позивач звернулась до Куп'янського міськрайонного суду Харківської області з позовною заявою, у якій просить суд стягнути з відповідача, [PERSON], аліменти на утримання неповнолітньої дитини: доньки [PERSON], [INFO], у розмірі 1/4 частини від усіх видів його доходів, щомісячно, починаючи з дня подачі позову до суду і до повноліття дитини, посилаючись на те, що відповідач на дитину добровільно не надає матеріальної допомоги, чим ставить в скрутне матеріальне становище, що і змусило її звернутися до суду з даним позовом. Позивач надала суду заяву про розгляд справи без її участі, позов підтримала і просила суд задовольнити у повному обсязі. Відповідач у судовп засідання 16 січня 2017 року не з'явився по невідомими причинам, хоча належно був сповіщений про час і місце розгляду справи. Зяви про перенесення слухання справи чи можливих заппречень проти позову [PERSON] до суду не надав. Раніше у ході судового розгляду у судовому засіданні [PERSON] поясняв, що від сплати аліментів на утримання доньки він не відмовляється, але зараз має скрутне матеріальне становище, так як не працює і в центрі зайнятості на обліку не перебуває. Згідно вимог ч. 2 ст. 197 ЦПК України фіксація судового процесу технічними засобами не проводилася. З'ясувавши позиції сторін та перевіривши матеріали справи, судом установлені такі факти та відповідні їм правовідносини. Встановлено, що сторони перебували у зареєстрованому шьлюбі, який за рішенням Куп'янського міськрайонного сувду Харківської області від 09 червня 2016 року був розірваний. Дане рішення 22 червня 2016 року набрало законної сили ( а.с 5). Від цього шлюбу сторони мають неповнолітню доньку [PERSON], [INFO] ( а.с.3), яка у відповідності до довідки уповноваженого иконкому Куп'янської міської ради по квартальному комітету № 10 від 20 вересня 2016 року за № 4574 мешкає з позивачкою за адресою: [ADDRESS] ( а.с.8). Між сторонами в встановленому законом порядку нема домовленості щодо утримання неповнолітньої дитини Тобто, відповідачем не виконуються зобов'язання по утриманню дитини до досягнення нею повнолітня, відповідно до ст.180 Сімейного Кодексу України. Відносно особи відповідача судом було встановлено, що він на даний час не працює, в центрі зайнятості як безробітний на обліку не перебуває, інших стягнень по виконавчим листам не має. Згідно ст.15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення. За таких обставинах порушуються права, свободи, та інтереси неповнолітньої дитини та позивача, у зв'язку з чим, на підставі ст.ст. 182, 183 Сімейного Кодексу України, які передбачають, що батьки зобов'язані утримувати своїх дітей до досягнення ними повноліття, з відповідача слід стягнути аліменти на утримання неповнолітньої [PERSON]. У порядку до вимог ст. ст. 180,182,183 Сімейного кодексу України мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Зважаючи на те, що позивачем наданими суду письмовими доказами було доведена необхідність стягнення аліментів на її користь на утримання неповнолітньої дитина та ці обставини не були спростовані відповідачем, а також беручи до уваги встановлений діючим законодавством обов'язок батьків утримувати своїх неповнолітніх дітей, суд вважає даний позов таким, що підлягає задоволенню. Рішення в частині стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць, допускається до негайного виконання на підставі ст. 367 ч.1 ЦПК України. Оскільки позов обґрунтований, судові витрати на підставі ст. 88 ЦПК України підлягають стягненню з відповідача у дохід держави.

Outcome: approved