Jurisdiction: civil
Date: 2017-06-28 00:00:00

Позивач звернулась до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу та стягнення аліментів. Даний позов мотивований тим, що сторони мають різні погляди на життя, ведення домашнього господарства та виховання спільної дитини. На разі сторони проживають окремо. Крім того, дитина проживає разом з позивачем, відповідач жодним чином не допомагає її утримувати, у звязку із чим [PERSON] просить стягувати з [PERSON] на утримання малолітнього сина аліменти в розмірі 1000 гривень щомісячно, починаючи з дня предявлення позову і до досягнення дитиною повноліття. Крім того, позивач по справі знаходиться у відпустці по догляду за дитиною, регулярного доходу немає, відповідач в свою чергу має належне матеріальне становище аби сплачувати аліменти і на утримання дружини, тому просить стягувати з [PERSON] аліменти на її утримання в розмірі 500 грн. щомісячно до досягнення сином 3-річного віку. Позивач подала до суду заяву, в якій просила суд слухати справу без її участі, зазначивши, що позовні вимоги підтримує та просить суд їх задоволити. Відповідач також подав до суду заяву про розгляд справи у його відсутність, зазначивши, що не заперечує проти задоволення позовних вимог. Дослідивши матеріали справи, в їх сукупності та співставленні, суд дійшов наступного висновку. З наданих суду матеріалів встановлено, що шлюб між сторонами зареєстровано 14 січня 2015 року відділом державної реєстрації актів цивільного стану Чернівецького районного управління юстиції Вінницької області, актовий запис №3 /а.с. 5/. Від шлюбу у сторін є малолітня дитина [PERSON], [INFO] /а.с. 6/, що на даний час проживає із позивачем та перебуває на її утриманні, свідченням чого слугує наявна в матеріалах справи довідка, видана виконкомом Чернівецької селищної Вінницької області 29 травня 2017 року №239/а.с. 7/. Причинами розпаду сімї є те, в подружжя різні погляди на життя та на ведення домашнього господарства, виховання спільної дитини. Сторони вже тривалий час проживають нарізно та жодних намірів для збереження сімї не мають. Згідно з ч. 3 ст. 105 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду. Відповідно до ч. 2 ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Враховуючи, фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову, суд вважає, що подальше спільне життя подружжя суперечило б їх інтересам та інтересам їхньої дитини, що є підставами для розірвання шлюбу. Також судом встановлено, що після припинення шлюбних відносин відповідач матеріальну допомогу для утримання дитини не надає. Стаття 180 СК України\~ передбачає, що батьки зобов'язані утримувати\~ \~\~дитину\~ \~\~до\~ \~\~досягнення\~ \~\~нею\~ \~\~повноліття. Відповідно до\~ ст.181 СК України\~ способи виконання батьками обов`язку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними і той із батьків\~ \~\~хто проживає окремо від дитини може брати участь у її утриманні в грошовій і (або) натуральній формі. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або)\~ \~\~у твердій грошовій сумі. Згідно\~ ст. 182 СК України\~ при визначенні розміру аліментів суд враховує стан здоров'я та матеріальне становище дитини, стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів, наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка дружини, батьків, дітей та інші обставини, що мають істотне значення. Згідно\~ \~\~із ст. 27 Конвенції про права дитини, прийнятої 44-ю сесією Генеральної Асамблеї ООН 20.11.1989 року, батько або (і) інші\~ \~\~особи, що виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здатностей і фінансових\~ \~\~можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Батьки зобов'язані утримувати своїх дітей незалежно від того, перебувають вони в шлюбі чи шлюб між ними розірвано. Відповідно до\~ ст. 191 СК України\~ аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову. Разом з тим,\~ постановою Пленуму Верховного суду України від 15.05.2006\~ \~\~№3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів»\~роз'яснено,що вирішуючи питання\~ \~\~щодо\~ \~\~розміру\~ \~\~\~аліментів,\~ суд\~ \~повинен\~\~ураховувати: стан здоровя, матеріальне становище дитини та платника аліментів; наявність у останнього інших неповнолітніх дітей, непрацездатної дружини, батьків, повнолітніх дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. Враховуючи, що відповідач є здоровою та працездатною людиною, інших утриманців немає, не надає належної матеріальної допомоги на утримання малолітнього сина, дитина знаходяться на повному забезпеченні матері, суд приходить до висновку про стягнення з відповідача на користь позивачки аліментів на утримання малолітнього сина [PERSON], [INFO] \~в розмірі 1000 /одна тисяча/ гривень щомісячно, починаючи з 01 червня 2017 року, - дня пред'явлення позову і до досягнення дитиною повноліття. Вирішуючи спір про стягнення з відповідача на користь позивача аліментів на утримання дружини, що перебуває у відпустці по догляду за дитиною до досягнення нею 3-річного віку суд виходить із наступного. Відповідно до\~ст.84 СК України дружина, з якою проживає дитина, має право на утримання від чоловіка - батька дитини до досягнення дитиною трьох років.\~ Окрім того, право на утримання має дружина, з якою проживає дитина, незалежно від того, чи вона працює та незалежно від її матеріального становища, за умови, що чоловік може надавати матеріальну допомогу. Згідно наказу №30-к від 07.10.2015, виданого відділом освіти Чернівецької районної державної адміністрації [PERSON] надано відпустку по догляду за дитиною до досягнення нею 3-річного віку з 09 жовтня 2015 року по 23 червня 2018 року /а.с. 8/. Як слідує із поданої до суду заяви, [PERSON] погоджується сплачувати аліменти на утримання дружини у заявленому останньою розмірі звязку із чим суд приходить до висновку про задоволення даної позовної вимоги. Відповідно до ч.1 ст.367 ЦПК України допустити рішення щодо стягнення аліментів до негайного виконання в частині стягнення суми платежу за один місяць. Відповідно до статті 88 ЦПК України, стороні на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Статтею 79 ЦПК України передбачено, що судові витрати складаються з судового збору та витрат, повязаних з розглядом справи, зокрема, витрат на правову допомогу. В матеріалах цивільної справи наявна квитанція №34 від 01 червня 2017 року про сплату позивачем судового збору у розмірі 640,00 грн. за предявлення до суду позову про розірвання шлюбу, а також витрат на правову допомогу у розмірі 500,00 грн., що були надані позивачу згідно квитанції №137 від 01 червня 2017 року за надання консультацій та складення позовної заяви. А тому, у відповідності до вимог статті 88 ЦПК України ці витрати підлягають стягненню з відповідача на користь позивача. Відповідно до положень п.3 ч.1 статті 5 Закону України «Про судовий збір» позивача звільнено від сплати судового збору за предявлення позову про стягнення аліментів, з чого слідує, що у відповідності до вимог ч. 2 ст. 88 ЦПК України, витрати, повязані зі сплатою судового збору за звернення позивача до суду з позовом про стягнення аліментів підлягають стягненню з відповідача на користь держави. На підставі ст., ст. 105, 112, 180, 182, 184, 235 ч.8 СК України,

Outcome: approved