Jurisdiction: civil
Date: 2014-01-21 00:00:00

Позивач звернулась до суду з вказаним позовом до [PERSON], та уточнивши позовні вимоги, остаточно просила стягнути з відповідача на свою користь аліменти в розмірі 1000 гривень щомісячно, до досягнення нею двадцяти трьох років, на час навчання, мотивуючи тим, що вона є студентом денного факультету інноваційної економіки і кібернетики Східноукраїнського Національного університету ім. В.Даля, у зв'язку з чим потребує матеріальної допомоги; відповідач по справі є її батьком, проте в добровільному порядку матеріальної допомоги не надає, але може надавати таку допомогу, оскільки є працездатною особою, зареєстрований як фізична особа-підприємець та здійснює підприємницьку діяльність. У судовому засіданні представник позивача [PERSON] наполягав на задоволенні уточнених позовних вимог. Зазначив, що позивач [PERSON] навчається на денному відділенні вищого учбового закладу, мешкає за місцем навчання і у зв'язку з цим потребує матеріальної допомоги, яка складається з плати за проживання, харчування, придбання методичної літератури, тощо. Отримувана [PERSON] стипендія не забезпечує достатній рівень її життя. Відповідач зареєстрований в Горлівській ОДПІ як фізична особа-підприємець, займається підприємницькою діяльністю з організації перевезень та таксі, тобто має стабільний дохід та може надавати матеріальну допомогу на утримання [PERSON] на час її навчання . Відповідач [PERSON] уточнені позовні вимоги визнав частково, не заперечував щодо стягнення з нього аліментів на час навчання позивачки в розмірі 1/6 частини його доходів до досягнення [PERSON] двадцяти трьох років. Представник відповідача [PERSON] наполягав на тому, що представником позивача не надано жодних доказів на підтвердження того, що відповідач має можливість сплачувати аліменти на утримання повнолітньої [PERSON], що продовжує навчання, у розмірі 1000 грн., оскільки відповідач на даний час не працює, знаходиться на податковому обліку як фізична особа-підприємець, але оскільки відповідач визнає, що має можливість надавати допомогу у розмірі 1/6 частини його доходів, просив стягнути аліменти у зазначеному розмірі. Суд, вислухавши пояснення осіб, які беруть участь у справі, дослідивши письмові докази, встановив наступні обставини та відповідні ним правовідносини. Відповідач по справі [PERSON] відповідно до запису в свідоцтві про народження є батьком [PERSON], цей факт знайшов своє підтвердження у судовому засіданні /а.с. 4/. [INFO] [PERSON] досягла повноліття. Як вбачається з довідки за вих.№313 від 06.11.2013 року, [PERSON] навчається у Східноукраїнському Національному університеті ім. В.Даля у Інституті управління (за бюджетом), форма навчання - денна; кінцевий термін навчання за програмою освітньо-кваліфікаційного рівня бакалавр 30.06.2016 року, /а.с.55/. Відповідно до довідки №211 від 16.04.2013 року, /а.с. 5/, [PERSON] отримує стипендію в розмірі 730 гривень в місяць. Згідно зі ст. 61 ч.3 ЦПК України,обставини, встановлені судовим рішенням у цивільній, господарській або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини. Рішенням Калінінського районного суду м. Горлівки від 14.10.2013 року по цивільній справі за позовом [PERSON] до [PERSON] про стягнення неустойки за прострочення виплати аліментів, яке набрало законної сили 11.12.2013 року, встановлено що з 06.03.2012 року [PERSON] зареєстрований як фізична особа-підприємець та з квітня 2012 року займається підприємницькою діяльністю з організації перевезень та таксі, /а.с.74-80/. Як вбачається з витягу з книги обліку доходів 17/3411 платника єдиного податку [PERSON] з 01.04.2012 року по 01.04.2013 року, загальний середньомісячний чистий прибуток за вказаний час складає 1816, 84 гривень на місяць, /а.с.48/. Надані докази не викликають сумніву у їх достовірності. Відповідно до ч.1 ст.199 СК України, якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв'язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов'язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Право на звернення до суду з позовом про стягнення аліментів має той з батьків, з ким проживає дочка, син, а також самі дочка, син, які продовжують навчання (ч.3 ст.199 СК України). Як роз'яснив Пленум Верховного Суду України в п. 20 постанови від 15 травня 2006 року №3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів», обов'язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчатися після досягнення повноліття (незалежно від форми навчання), виникає за обов'язкової сукупності таких юридичних фактів: досягнення дочкою, сином віку, який перевищує 18, але є меншим 23 років; продовження ними навчання; потреба у зв'язку з цим у матеріальній допомозі; наявність у батьків можливості надавати таку допомогу. Відповідно до ч. 3 ст. 199 СК України право на звернення до суду з позовом про стягнення аліментів мають самі дочка, син, які продовжують навчатися, а також той із батьків, з яким вони проживають. Відповідно до ст. 200 СК України, суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у статті 182 цього Кодексу. При визначенні розміру аліментів з одного з батьків суд бере до уваги можливість надання утримання другим з батьків, своїми дружиною, чоловіком та повнолітніми дочкою, сином. У відповідності до ст.182 СК України, при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров'я та матеріальне становище дитини; стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. У зазначених нормах права законодавець пов'язує обов'язок батьків утримувати своїх повнолітніх дітей, які продовжують навчання і у зв'язку з цим потребують матеріальної допомоги, до досягнення ними двадцяти трьох років за умов, коли батьки можуть надавати таку матеріальну допомогу. Враховуючи, що форма навчання позивача [PERSON] є денною, що виключає можливість власного працевлаштування, позивач потребує матеріальних витрат на проїзд до місця навчання, на житлово-побутові потреби, їжу, одяг, придбання підручників та інших матеріалів для навчання, суд вважає доведеною обставину щодо її потреби в матеріальній допомозі відповідача. Відповідно до положень ст.ст. 10, 60 ЦПК України, передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Представником позивача не надано суду будь-яких належних та допустимих доказів, які б підтверджували можливості відповідача надавати повнолітній доньки матеріальну допомогу на час навчання у розмірі 1000 грн., тому, враховуючи той факт що позивачка отримує стипендію в розмірі 730 гривень на місяць, суд не вбачає наявність достатніх та законних правових підстави для задоволення позовних вимог у повному обсязі. Разом з тим, аліменти на час навчання позивачки в розмірі 1/6 частини доходів, на виплату яких згоден відповідач, на розсуд суду є замалим, оскільки прожитковий мінімум, необхідний для збереження здоров'я людини та забезпечення її життєдіяльності більший, ніж вважає відповідач. За таких обставин з урахуванням встановлених під час розгляду справи обставин, виходячи з положень ст. ст. 199, 200 СК України, суд приходить до висновку, що позовні вимоги [PERSON] підлягають частковому задоволенню та вважає за необхідне стягнути з відповідача щомісячно 450 грн. аліментів на утримання повнолітньої доньки - [PERSON], яка продовжує навчання, оскільки саме такий розмір визначений з урахування усіх фактичних обставин справи не порушує права будь-якої зі сторін та відповідає вимогам ст.7 Закону України «Про Державний бюджет України на 2013 рік». Судові витрати у справі підлягають розподілу відповідно до вимог ст. 88 ЦПК України.

Outcome: partial