Jurisdiction: civil
Date: 2021-10-19 00:00:00

Позивач звернулась до суду з позовом до відповідача про розірвання шлюбу зареєстрованого 16 жовтня 2018 року Виконавчим комітетом Слобожанської селищної ради Кегичівського району Харківської області. Позивач 19.10.2021 подала до суду уточнену позовну заяву. Позовна заява обґрунтована тим, що з відповідачем позивач перебуває у зареєстрованому шлюбі з 16.10.2018. Шлюб зареєстровано виконавчим комітетом Слобожанської селищної ради Кегичівського району Харківської області, актовий запис № 5. Від шлюбу дітей не мають. Сімейне життя з відповідачем не склалося, не зійшлись характерами. На цей час проживають окремо, подружні стосунки не підтримують, подальше спільне життя та збереження шлюбу неможливе, оскільки суперечить інтересам позивача. Позивач проживає у фактичних шлюбних відносинах з [PERSON] , який є батьком її ненародженої дитини. Строк на примирення позивач просить не надавати. Спільного майна немає. Прізвище на дошлюбне змінювати не бажає. Судові витрати залишити за нею. Позивач [PERSON] в судове засідання не з`явилась, але надала суду заяву, в якій просила розглянути справу у її відсутність, на задоволенні позовних вимог наполягає. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явився, але надіслав суду заяву в якій повідомив, що позовні вимоги визнає повністю і просить шлюб розірвати, строк на примирення не надавати, справу розглянути без його участі. Третя особа [PERSON] надіслав заяву в якій повідомив, що проживає у фактичних шлюбних відносинах з [PERSON] , яка на теперішній час вагітна, визнає себе батьком дитини, справу просить розглянути без його участі. Відповідно до вимог ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши матеріали справи, суд прийшов до висновку про необхідність задоволення позову з наступних підстав. Так, матеріалами справи встановлено, що сім`я розпалася повністю, не може бути збережена і позовні вимоги підлягають задоволенню. Встановлено, що сторони зареєстрували шлюб 16 жовтня 2018 року у виконавчому комітеті Слобожанської селищної ради Кегичівського району Харківської області, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER] , виданим 16 жовтня 2018 року Виконавчим комітетом Слобожанської селищної ради Кегичівського району Харківської області, актовий запис № 05. Від даного шлюбу сторони дітей не мають. Сумісне життя сторін не склалося через різний склад характерів, подружні стосунки вони не підтримують, проживають окремо, подальше спільне життя та збереження шлюбу суперечить їх інтересам. Позивач фактично створила сім`ю з іншим чоловіком та на даний час вагітна. Батьківство зачатої дитини визнане третьою особою. Відповідно до ч. 1 ст. 24 СК України, шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушення жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Згідно зі змістом ст. 55 СК України, дружина та чоловік зобов`язані спільно піклуватися про побудову сімейних відносин між собою та іншими членами сім`ї на почуттях взаємної любові, поваги, дружби, взаємодопомоги. Чоловік зобов`язаний утверджувати в сім`ї повагу до матері. Дружина зобов`язана утверджувати в сім`ї повагу до батька. Дружина та чоловік відповідальні один перед одним, перед іншими членами сім`ї за свою поведінку в ній. Як вбачається зі змісту ч. 3 ст. 56 СК України, кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження, є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканість і може мати наслідки, встановлені законом. Судом достовірно встановлено, що сторони створити міцної сім`ї за час спільного проживання не змогли, внаслідок чого шлюб фактично розпався, подружні стосунки припинилися. Згідно ч.3 ст. 110 СК України, чоловік, дружина мають право пред`явити позов про розірвання шлюбу протягом вагітності дружини, якщо батьківство зачатої дитини визнане іншою особою. У відповідності до ч. 2 ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам сторін, що має істотне значення. Пунктом 24 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя» № 11 від 21.12.2007 року встановлено, що шлюб може бути розірвано в судовому порядку лише за умови, якщо встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечитиме інтересам одного з них чи інтересам їх дітей». Як вбачається з матеріалів справи сторони на даний час шлюбні відносини не підтримують та відновлювати не збираються, проживають окремо, а тому подальше спільне життя та збереження шлюбу суперечить інтересам сторін, батьківство зачатої дитини визнане іншою особою, в зв`язку з чим позовні вимоги підлягають задоволенню. Таким чином, оцінивши зібрані по справі докази в їх сукупності, суд вважає, що шлюб між сторонами слід розірвати, оскільки зберегти їх сім`ю на майбутнє неможливо, а подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу буде суперечити їхнім інтересам. Спору про розподіл майна, що є спільною власністю на даний час немає. Статтею 113 Сімейного кодексу передбачено, що особа має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. За клопотанням позивача суд після розірвання шлюбу залишає їй прізвище отримане при реєстрації шлюбу. Про розподіл судових витрат не заявлено, позивач бажає їх залишити за собою.

Outcome: approved