Jurisdiction: civil
Date: 2019-08-05 00:00:00

Позивач звернулась до суду з вказаним позовом, мотивуючи свої вимоги тим, що [INFO] померла її мати [PERSON] , яка за життя набула право на земельну частку (пай). Рішенням Яснозірської сільської ради Черкаського району Черкаської області від 20.06.2018 року №10-23/VII [PERSON] включено в списки осіб, які мають право на земельну частку (пай). 05.02.2019 року позивачем подана заява до Яснозірської сільської ради з проханням надати дозвіл на визначення земельної ділянки, право на отримання якої мала її мати та надати їй у власність у порядку спадкування, на що рішенням Яснозірської сільської ради Черкаського району Черкаської області від 28.02.2019 позивачу рекомендовано надати правовстановлюючі документи по спадщині від [PERSON] . З метою отримання свідоцтва про право на спадщину на земельну частку (пай) позивач звернулася до Черкаської районної державної нотаріальної контори. Листом №751/02-14 від 26.03.2019 року Черкаською районної державною нотаріальною конторою відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину, в зв`язку з відсутністю правовстановлюючого документу на земельну частку (пай). На підставі викладеного позивач змушена звернутись з вказаним позовом до суду та просить визнати за нею у порядку спадкування право на земельну частку (пай), яке належало [PERSON] , померлій [INFO] . У судове засідання позивач не з`явилась, проте її представник надіслав на адресу суду заяву про розгляд справи без їх участі, позовні вимоги підтримують та просять їх задовольнити, проти заочного розгляду справи не заперечують. Представник Яснозірської сільської ради Черкаського району Черкаської області у судове засідання не з`явився, хоча про час, дату та місце розгляду справи був повідомлений у встановленому законом порядку, а тому суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи відповідно до вимог ст.280 ЦПК України. Представник третьої особи - Черкаської районної державної адміністрації у судове засідання не з`явився, надіславши відзив на позовну заяву, згідно якого зазначають, що організація розподілу земель, що залишилися у колективній власності, здійснюється сільською, селищною, міською радою, на території якої такі землі розташовані. Вказує, що Черкаська районна державна адміністрація жодним чином не порушувала прав позивача, визнати або спростувати обставини, викладені у позові вони не можуть. Судом встановлено, що [INFO] померла [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про смерть від 20.11.2017 року Серія [NUMBER] . Згідно свідоцтва про народження [PERSON] від 16.08.1952 року, серія [NUMBER] , її матір`ю вказана - [PERSON] . Відповідно до свідоцтва про шлюб від 20.02.2018 року, серії [NUMBER] [PERSON] змінила прізвище на - « [PERSON] », а згідно свідоцтва про шлюб від 16.10.1982 року, серії [NUMBER] на - « [PERSON] ». Рішенням Черкаського окружного адміністративного суду від 21 травня 2018 року зобов`язано Яснозірську сільську раду Черкаського району Черкаської області включити [PERSON] в списки осіб, які мають право на земельну частку (пай). Рішенням Яснозірської сільської ради від 20 червня 2018 року №10-23/VII [PERSON] включено в списки осіб, які мають право на земельну ділянку (пай). Рішенням Яснозірської сільської ради від 28 лютого 2019 року №6-32/VII, розглянувши заяву [PERSON] про надання дозволу на виділення земельнох ділянки у власність по спадщині, рекомендовано [PERSON] надати правовстановлюючі документи по спадщині від [PERSON] для розгляду та прийняття рішення на встановлення у спадковій справі підтвердження права на земельну частку (пай). Відповідно до листа-відповіді Черкаської районної державної нотаріальної контори №751/02-14 від 26.03.2019 року позивачу відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину, в зв`язку з відсутністю необхідного правовстановлюючого документу на спадкове майно. Згідно з відомостями, які надійшли на запит суду з Черкаської районної державної нотаріальної контори, після смерті [PERSON] , померлої [INFO] , заведено спадкову справу №647/2018. Свідоцтва про право на спадщину не видавалось. З заявою про прийняття спадщини звернулась [PERSON] . Згідно зі ст.17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» суди застосовують при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини та основоположних свобод та практику Європейського суду з прав людини як джерело права». У відповідності з п. 1 ст. 6 Європейської Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, ратифікованою Україною, Законом України №475/97-ВР від 17.07.1997 року, яка відповідно до ст. 9 Конституції України є частиною національного законодавства України, кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення. Конвенція про захист прав людини і основоположних свобод (1950р.), ратифікована Законом України від 17 липня 1997 р. № 475/97-ВР, зокрема ст. 1 Протоколу № 1 (1952 р.) передбачає, що кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права. Проте попередні положення жодним чином не обмежують право держави вводити в дію такі закони, які вона вважає за необхідне, щоб здійснювати контроль за користуванням майном відповідно до загальних інтересів або для забезпечення сплати податків чи інших зборів або штрафів. Згідно ст.392 ЦК України власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Відповідно до ст. 1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Відповідно до ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Згідно ст.1222 ЦК України спадкоємцями за заповітом і за законом можуть бути фізичні особи, які є живими на час відкриття спадщини, а також особи, які були зачаті за життя спадкодавця і народжені живими після відкриття спадщини. Згідно ст.1261 ЦК України позивач відноситься до першої черги на спадкування за законом після смерті [PERSON] , померлої [INFO] . Після смерті [PERSON] залишилося спадкове майно у вигляді права власності на земельну частку (пай), що підтверджується даними матеріалів справи. В матеріалах справи відсутні дані, про наявність спору щодо спадкового майна померлої [INFO] [PERSON] . Враховуючи вказані обставини, суд вважає, що позовні вимоги [PERSON] про визнання за нею права власності у порядку спадкування за законом на земельну частку (пай), після смерті [PERSON] , яка померла [INFO] - є обґрунтованими, підтверджені належними доказами, а тому підлягають до задоволення. Питання щодо судових витрат судом вирішуються відповідно до положень ст.141 ЦПК України. Враховуючи той факт, що позивачем не ставиться вимога про стягнення із відповідача на її користь судових витрат, суд вважає за можливе віднести судові витрати за рахунок позивача. На підставі викладеного та

Outcome: approved