Jurisdiction: civil
Date: 2017-07-02 00:00:00

Позивач звернувшись в суд з позовом про визнання особи такою, що втратила право на користування житлом, посилаються на те, що згідно витягу з Державного реєстру прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності від 07 лютого 2017 року [PERSON] являється власником будинку в [ADDRESS]. Рішенням Коломийського міськрайонного суду від 05 січня 2017 року підтверджено, що [PERSON] в житловому будинку за вище вказаною адресою не проживав, а був тільки зареєстрований. Оскільки відповідач у вказаному будинку не проживає з моменту реєстрації, то він може бути визнаний таким, що втратив право на користування житлом. Просить суд визнати [PERSON] таким, що втратив право на користування будинком по [ADDRESS] Позивач в судове засідання не з'явилась, однак представник позивача подав до суду заяву про розгляд справи без участі позивача та представника, позовні вимоги підтримує, просить їх задоволити, проти заочного розгляду справи не заперечує. Відповідач в судове засідання повторно не з'явився, хоча був повідомлений належним чином про час та місце розгляду справи. Відповідно до ст. 224 ЦПК України суд ухвалив провести заочний розгляд справи. Відповідно до ст. 197 ч.2 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Дослідивши матеріали справи, інші докази, суд вважає, що позов слід задовольнити, з наступних підстав. Судом встановлено, що позивачу [PERSON] належить на праві власності житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами по [ADDRESS] на підставі рішення Коломийського міськрайонного суду від 05 січня 2017 року (а.с.5-6). Право власності на вказане будинковолодіння зареєстроване державним реєстратором за [PERSON], що стверджується копією витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності від 07.02.2017 року за № 79735752 (а.с.3). Відповідно до виписки з погосподарської книги, виданої виконкомом Нижньовербізької сільської ради об'єднаної територіальної громади Коломийського району від 30 березня 2017 року № 378 у даному будинковолодінні зареєстрований також і племінник власника - [PERSON] (а.с.4). Свідок [PERSON] в судовому засіданні 06.06.2017 року пояснила, що відповідач [PERSON] по [ADDRESS] не проживає з 1997 року. Свідок [PERSON] в судовому засіданні 06.06.2017 року пояснила, що відповідач [PERSON] більше десяти років не проживає за адресою: [ADDRESS]. Згідно із ст. 321 ЦК України право власності є непорушним, ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні, а статтею 391 ЦК України передбачено, що власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном. Відповідно до ст. 405 ЦК України, член сім'ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім'ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла. Відповідач [PERSON] більше року по місцю реєстрації: [ADDRESS], не проживає. Таким чином, суд вважає, що відповідач добровільно покинув будинок, у якому зареєстрований, ніяких перешкод в проживанні у ньому йому ніхто не чинив, а оскільки він не проживає без поважних причин більше року, то в силу цього втратив право на користування вказаним житлом. Отже, суд прийшов до висновку про належну обгрунтованість позовних вимог та вважає, що вони підлягають задоволенню. На підставі викладеного, відповідно до ст. ст. 321, 391, 405 ЦК України,

Outcome: approved