Jurisdiction: civil
Date: 2021-11-24 00:00:00

Позивач звернувся із позовом до відповідача про стягнення грошових коштів, в якому зазначив, що [PERSON] перебуває на обліку в Головному управлінні Пенсійного фонду України та отримує пенсію по інвалідності відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб». Вказав, що з 01.01.2018 відповідачу було проведено перерахунок пенсії на підставі відомостей, наданих [INFO] ,в результаті чого підсумок пенсії (з надбавками) склав 15 051,60 грн. та мав би обмежуватись максимальним розміром пенсії, який станом на 01.01.2018 становив 13 730,00 грн. Однак, програмним комплексом ПВП ДКГ було визначено невірний загальний розмір пенсії відповідача, з якої має проводитись розрахунок підвищення. Після приведення матеріалів пенсійної справи у відповідність до норм чинного законодавства позивачем було визначено вірний розмір пенсії [PERSON] та з`ясовано, що останньому виплачено грошові кошти понад розмір, визначений законодавством у розмірі 1 982,40 грн. за період 3 01.01.2018 по 31.03.2018. Відповідач добровільно вказані кошти не повертає. Враховуючи викладене, просив стягнути з відповідача безпідставно отримані кошти у розмірі 1 982,40 грн. Ухвалою Оболонського районного суду м. Києва від 27.09.2021 у вказаній справі відкрито спрощене позовне провадження. В судове засідання представник позивача не з`явився, про день, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином. Надав до суду заяву про розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги підтримав в повному обсязі та просив їх задовольнити. Відповідач в судове засідання не з`явився, про час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином шляхом направлення поштової кореспонденції. Відзиву на позов не надав, явку представника не забезпечив. Дослідивши матеріали справи, суд вважає встановленими наступні обставини та відповідні їм правовідносини. Згідно зі ст. 1 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» пенсія - це щомісячна пенсійна виплата в солідарній системі загальнообов`язкового державного пенсійного страхування, яку отримує застрахована особа в разі досягнення нею передбаченого цим Законом пенсійного віку чи визнання її особою з інвалідністю, або отримують члени її сім`ї у випадках, визначених цим Законом. Закон України «Про пенсійне забезпечення військовослужбовців та осіб начальницького і рядового складу органів внутрішніх справ» в редакції, чинній на момент призначення пенсії відповідачу, визначав умови, норми і порядок пенсійного забезпечення громадян України - військовослужбовців Збройних Сил України, Прикордонних військ України, Управління державної охорони, інших військових формувань, що створюються Верховною Радою України, Служби безпеки України, осіб начальницького і рядового складу органів внутрішніх справ України, осіб начальницького складу податкової міліції, осіб начальницького і рядового складу кримінально-виконавчої системи та членів їх сімей, а також військовослужбовців колишніх Збройних Сил СРСР, органів державної безпеки і внутрішніх справ СРСР, військовослужбовців, які в період Великої Вітчизняної війни проходили службу у складі 1-го Чехословацького армійського корпусу під командуванням Л. Свободи та членів їх сімей. Відповідно до ст. 18 Закону України «Про пенсійне забезпечення військовослужбовців та осіб начальницького і рядового складу органів внутрішніх справ» в редакції, чинній на момент призначення пенсії відповідачу, пенсії по інвалідності призначаються військовослужбовцям, особам начальницького і рядового складу органів внутрішніх справ, які стали інвалідами, якщо інвалідність настала в період проходження ними служби чи не пізніше 3 місяців після звільнення зі служби, або якщо інвалідність настала пізніше цього строку, але внаслідок поранення, контузії, каліцтва чи захворювання, одержаних у період проходження служби. Статтею 21 Закону України «Про пенсійне забезпечення військовослужбовців та осіб начальницького і рядового складу органів внутрішніх справ» в редакції, чинній на момент призначення пенсії відповідачу,пенсії по інвалідності військовослужбовцям, особам начальницького і рядового складу органів внутрішніх справ призначаються в таких розмірах:а) інвалідам війни I групи - 100 процентів, II групи - 80 процентів, III групи 60 процентів відповідних сум грошового забезпечення (заробітку); б) іншим інвалідам I групи - 70 процентів, II групи - 60 процентів, III групи - 40 процентів відповідних сум грошового забезпечення (заробітку). Із матеріалів справи убачається, що 13.03.2018 [PERSON] було видано Довідку про розмір грошового забезпечення, що враховується для перерахунку пенсій, у порядку, визначеному рішенням КМУ, у відповідності до якої посадовий оклад становить 5 360,00 грн.; оклад за військовим званням (підполковник) 1 410,00 грн.; надбавка за вислугу років (45%) 3 046,50 грн., а разом 9 816,50 грн. (а.с. 13). З 01.04.2018 на виконання постанови КМУ «Про перерахунок пенсій особам, які звільнені з військової служби, та деяким іншим категоріям осіб» від 21.02.2018 за №103 Головним управлінням Пенсійного фонду в м. Києві проведено перерахунок пенсії по інвалідності [PERSON] (пенсійна справа №ФА131208), в результаті чого підсумок пенсії (з надбавками) склав 15 051,60 грн. з урахуванням попередньої суми пенсії 8 707,15 грн. та підвищення 3 172,23 грн. (50% від 6 344,45 грн. ) (а.с. 11). У відповідності до Розрахунку на доплату (виплату, утримання) пенсії за пенсійною справою №ФА 131208 від 22.03.2018 за період з січня по березень 2018 року виплаті щомісячно підлягало 11 879,38 грн.; фактично виплачено щомісяця 8 707,15 грн., сума до виплати відповідачу становила 3 172,23 грн. щомісячно (разом - 9 516,69 грн.) (а.с. 12). За поясненнями позивача, Програмним комплексом ПВП ДКГ (Реліз ПАТЧАВ 213_1 213_2 від 27.03.2018) було визначено невірний (завищений) загальний розмір пенсії, з якої має проводитись розрахунок підвищення. Після доопрацювання програмного комплексу та приведення матеріалів пенсійної справи відповідача у відповідність до норм чинного законодавства було визначено вірний розмір пенсії та розраховано суму пенсії, виплачену відповідачу понад розмір. Так, згідно перерахунку пенсії по інвалідності [PERSON] (пенсійна справа №ФА131208) від 30.03.2018 підсумок пенсії (з надбавками) склав 15 051,60 грн. з урахуванням максимального розміру пенсії 13 730,00 грн.; попередньої суми пенсії 8 707,15 грн. та підвищення 2 511,43 грн. (50% від 5022,85 грн.) (а.с. 14). У відповідності до Розрахунку на доплату (виплату, утримання) пенсії за пенсійною справою №ФА 131208 від 02.07.2018 за період з січня по березень 2018 року виплаті щомісячно підлягало 11 218,58 грн.; фактично виплачено щомісяця 11 879,38 грн., сума утримання (переплати) щомісячно становить 660,80 грн. (разом 1 982,40 грн.) (а.с. 15). 08.08.2018 позивачем на адресу відповідача було направлено лист із пропозицією добровільного внесення надміру виплачених коштів. Однак, на адресу Головного управління Пенсійного фонду України у місті Києві повернувся конверт із відміткою «за закінченням терміну зберігання (а.с. 16-23). Станом на день звернення до суду відповідач кошти у добровільному порядку не повернув. За приписами ст. 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Статтею 1212 ЦК України визначено, що особа, яка набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи (потерпілого) без достатньої правової підстави (безпідставно набуте майно), зобов`язана повернути потерпілому це майно. Особа зобов`язана повернути майно і тоді, коли підстава, на якій воно було набуте, згодом відпала. Не підлягає поверненню безпідставно набуті: 1) заробітна плата і платежі, що прирівнюються до неї, пенсії, допомоги, стипендії, відшкодування шкоди, завданої каліцтвом, іншим ушкодженням здоров`я або смертю, аліменти та інші грошові суми, надані фізичній особі як засіб до існування, якщо їх виплата проведена фізичною або юридичною особою добровільно, за відсутності рахункової помилки з її боку і недобросовісності\~з боку\~набувача (ст. 1215 ЦК України). При цьому правильність виконаних розрахунків, за якими була проведена виплата, а також добросовісність набувача презюмується. Відповідно до ст. 50 Закону України «Про загальнообов`язкове пенсійне страхування» суми пенсій, виплачені надміру внаслідок зловживань з боку пенсіонера або подання страхувальником недостовірних даних, можуть бути повернуті пенсіонером добровільно або стягуються на підставі рішень територіальних органів Пенсійного фонду чи в судовому порядку. Тобто, механізм повернення надмірно сплачених сум пенсій передбачає стягнення зазначених сум лише у випадку, якщо така надмірна сплата відбулась з вини пенсіонера, а саме через його зловживання. За таких обставин, оцінивши наявні у матеріалах справи докази, встановивши характер спірних правовідносин, суд приходить до висновку, що позовні вимоги є необґрунтованим та не підлягають задоволенню з підстав того, що позивачем не доведено факту недобросовісного набуття відповідачем коштів. Крім того, не встановлено наявність рахункової помилки зі сторони позивача, натомість, посилання позивача що Програмним комплексом ПВП ДКГ було визначено невірний загальний розмір пенсії, що призвело до завищеного розміру грошового утримання до виплати не доводить факту недобросовісного набуття відповідачем коштів. У відповідності до ст. 12 ЦПК України учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Статтею 89 ЦПК України визначено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів). З огляду на викладене, суд приходить до висновку про відмову у задоволенні позовних вимог. Інших доводів, які б спростували висновки суду, матеріали справи не місять. На підставі викладеного,

Outcome: dismissed