Jurisdiction: civil
Date: 2021-02-07 00:00:00

Позивач звернулась до Новопсковського районного суду Луганської області з позовом до відповідача, в якому просить стягувати з [PERSON] аліменти на утримання неповнолітньої доньки [PERSON] , [INFO] , у твердій грошовій сумі у розмірі 1500 грн., щомісячно, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з дня подання позову і до досягнення дитиною повноліття. В обґрунтування позовної заяви позивач зазначає, що перебувала у фактичних шлюбних відносинах з відповідачем, від яких мають неповнолітню доньку [PERSON] , [INFO] . Донька проживає разом з позивачем та знаходиться на повному її утриманні. Відповідач в добровільному порядку коштів на утримання та забезпечення доньки не надає. Позивач зазначає, що вона одна не може забезпечити належний рівень утримання доньки, який повинен бути не менше, ніж прожитковий мінімум для дитини відповідного віку. Відповідач є фізично здоровим та працездатним, а тому в змозі сплачувати аліменти на утримання доньки у розмірі 1500 грн. Ухвалою Новопсковського районного суду Луганської області від 18 грудня 2020 року відкрито позовне провадження, розгляд справи призначено в порядку спрощеного позовного провадження на 13 січня 2021 року. 13 січня 2021 року судове засідання було відкладено на 08 лютого 2021 року у зв`язку з неявкою відповідача. Позивач в судове засідання не з`явилася, про день, час та місце розгляду справи була повідомлена належним чином, в позовній заяві просила справу розглянути без її участі, не заперечує проти ухвалення заочного рішення по справі. Відповідач в судове засідання не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, заяв про розгляд справи без його участі та відзиву на позов до суду не надав. За таких обставин, суд вважає за можливе розглянути справу за відсутності учасників справи на підставі наявних у справі доказів та без фіксування судового засідання технічними засобами, що відповідає положенням ч. 2 ст. 247 ЦПК України. За згодою позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи на підставі наявних у справі доказів, що відповідає положенням ст. 280 ЦПК України. Дослідивши наявні у справі письмові докази, суд вважає, що позов підлягає задоволенню за таких підстав. Судом встановлено, що позивач та відповідач є батьками [PERSON] , [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про її народження, серія [NUMBER] , виданим Новопсковським районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Луганській області 23.10.2019, актовий запис №180. Крім того, зі свідоцтв про народження серії [NUMBER] від 19.05.2009 та серії [NUMBER] від 10.01.2012 вбачається, що позивач є матір`ю неповнолітніх [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , відповідно. Відповідно до довідки про реєстрацію місця проживання №520 від 05.11.2019, виданої виконавчим комітетом Рогівської сільської ради Новопсковського району Луганської області, [PERSON] , [INFO] , зареєстрована за адресою: [ADDRESS] . З довідки №459, виданої виконавчим комітетом Рогівської сільської ради Новопсковського району Луганської області 24.09.2020, вбачається, що [PERSON] проживає без реєстрації за адресою: [ADDRESS] , та має такий склад сім`ї: син - [PERSON] , [INFO] ; син- [PERSON] , [INFO] ; донька - [PERSON] , [INFO] . Відомостями з Реєстру застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування підтверджено отримання [PERSON] доходів за період з 2005-2013 рр. Згідно відомостей з Державного реєстру фізичних осіб - платників податків ДФС України №17793 від 25.09.2020, [PERSON] за 1 квартал 2020 року отримала соціальних виплат у сумі 7680,00 грн., за 2 квартал 2020 - 7680,00 грн. Довідкою УСЗН Новопсковської РДА №281 від 25.09.2020 підтверджено отримання [PERSON] за період з березня 2020 року по серпень 2020 року допомоги на дітей, які виховуються у багатодітних сім`ях у розмірі 10200,00 грн. Довідкою УСЗН Новопсковської РДА №281 від 25.09.2020 підтверджено отримання [PERSON] за період з березня 2020 року по серпень 2020 року щомісячної одноразової допомоги при народженні дитини у розмірі 5160,00 грн. Відповідно до вимог ст. 180 Сімейного кодексу України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно з ч. 1 ст. 182 Сімейного кодексу України при визначенні розміру аліментів суд враховує стан здоров`я та матеріальне становище дитини, стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів, наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина, наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів, інші обставини, що мають істотне значення. Частиною 2 цієї статті визначено, що розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Крім того, ст. 191 Сімейного кодексу України встановлено, що аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову. Позов пред`явлено до суду 30.09.2020. Одним із основних прав дитини є право на утримання, яке кореспондується з конституційним обов`язком батьків утримувати дітей до їх повноліття та знайшло своє закріплення у Сімейному кодексі України. Стягнення аліментів на утримання дитини є одним із способів захисту інтересів дитини, забезпечення одержання нею коштів, необхідних для її життєдіяльності. Відповідно ст.27 Конвенції про права дитини від 20 листопада 1989 року, яку ратифіковано Постановою ВР України №789-ХІІ від 27.02.1991, визначено, що держави-учасниці визнають право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Відповідно до ст.8 Закону України «Про охорону дитинства» від 26 квітня 2001 року №2402-ІІІ з відповідними змінами та доповненнями, кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України. Обов`язок батьків утримувати дитину до досягнення нею повноліття визначено ст.51 Конституції України та ст.180 Сімейного кодексу України. Обов`язок утримувати дитину є рівною мірою обов`язком як матері, так і батька. За змістом ст. 141 Сімейного кодексу України проживання батьків окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини. Згідно ч.1 ст. 181 Сімейного кодексу України способи виконання батьками обов`язку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними. Згідно ч. 3 цієї ж статті за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Відповідно до норм чинного законодавства за відсутності домовленості між батьками про сплату аліментів на дитину той із них, з ким вона проживає, вправі звернутись до суду з відповідним позовом. Відповідно до ч. 2 ст. 184 СК України розмір аліментів, визначений судом або домовленістю між батьками у твердій грошовій сумі, щорічно підлягає індексації відповідно до закону, якщо платник і одержувач аліментів не домовилися про інше. За заявою одержувача аліментів індексація може бути здійснена судом за інший період. Враховуючи вищевикладене, повно та всебічно з`ясувавши обставини справи, оцінивши зібрані у справі докази, їх належність, допустимість, достовірність, та те, що відповідач є особою працездатного віку і за законом зобов`язаний утримувати свою малолітню доньку, яка проживає окремо від нього, до досягнення нею повноліття, суд вважає позовні вимоги про стягнення аліментів підлягають задоволенню в повному обсязі, оскільки вони законні, обґрунтовані, доказово підтверджені матеріалами справи. Крім того, суд роз`яснює, що відповідно до ст.ст. 80, 192 Сімейного кодексу України розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них. Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 430 ЦПК України суд допускає негайне виконання рішення суду про стягнення аліментів у межах сплати платежу за один місяць. При вирішенні питання про розподіл судових витрат суд виходить з наступного. Згідно ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. При зверненні до суду позивач звільнена від сплати судового збору, тому судові витрати підлягають стягненню з відповідача на користь держави. Таким чином, з відповідача на користь держави підлягає стягненню судовий збір у розмірі 840,80 грн.

Outcome: approved