Jurisdiction: civil
Date: 2018-12-09 00:00:00

Позивач звернулась до суду з позовом до відповідача про збільшення розміру аліментів та зміну способу їх стягнення, на обґрунтування вказавши, що рішенням Луцького міськрайонного суду Волинської області від 30.05.2016 року, з відповідача на її користь стягуються аліменти на утримання неповнолітніх дітей доньок Крістіни, [INFO] та [PERSON], [INFO], а також сина [PERSON], [INFO], в розмірі 2400 грн. щомісячно, але не менше ніж 30 % прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, щомісячно. Однак, стягувана сума аліментів на утримання дітей на даний час є недостатньою, оскільки суттєво збільшився розмір витрат на їх утримання, зокрема, на продукти харчування, одяг, взуття, предметів побуту, лікування. Одноосібно вона немає можливості забезпечити дітей в повній мірі. Наразі діти навчаються у КЗ «Луцький НВК ЗОШ І-ІІ ступенів № 10», витрати на їх утримання значно зросли. Крім того, їх спільний син протягом року проходить періодичне амбулаторне та стаціонарне лікування у медичному закладі. Вважає, що відповідач зобовязаний та в змозі сплачувати аліменти у збільшеному розмірі. В свою чергу, відповідач на даний час проходить службу в Збройних силах України, отримує офіційний заробіток, а тому виникає необхідність зміни способу стягнення аліментів в частці від його заробітку (доходу). На підставі викладеного, просить суд витребувати довідку про доходи [PERSON]; змінити спосіб стягнення та збільшити розмір аліментів які стягуються з відповідача на її користь на утримання неповнолітніх дітей [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO] до 1/2 частини від заробітку, але не менше 50% прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, щомісячно та до досягнення дітьми повноліття. 23.10.2018 року представником позивача було подано до суду заяву про залишення без розгляду позовних вимог в частині витребування в Збройних силах України довідку про доходи [PERSON] (а.с. 31). До початку судового засідання представником позивача було подано до суду заяву з проханням розгляд справи проводити у його відсутності. Зменшені позовні вимоги підтримав у повному обсязі, щодо ухвалення заочного рішення не заперечує (а.с. 38). \~ \~ \~ \~Відповідач в судове засідання не зявився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, про що свідчать поштові повідомлення про вручення поштового відправлення (а.с. 22, 30, 37). Будь-яких заяв, клопотань, відзив на позовну заяву від нього на адресу суду не надходило. За таких обставин суд, зі згоди позивача, вважає можливим розглядати справу у заочному розгляді справи відповідно до положень ст. 280 ЦПК України. Відповідно до вимог ч. 2\~ст. 247 ЦПК України\~у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши письмові докази по справі, суд приходить до наступного. Щодо залишення позовної вимоги про витребування в Збройних силах України довідки про доходи [PERSON], суд зазначає наступне. Відповідно до п. 5 ч. 1 ст. 257 ЦПК України суд постановляє ухвалу про залишення позову без розгляду, якщо позивач до початку розгляду справи по суті подав заяву про залишення позову без розгляду. Оскільки залишення позову без розгляду є правом позивача, визначеним цивільно-процесуальним законодавством України, суд вважає за необхідне позовні [PERSON] до [PERSON] про збільшення розміру аліментів на дитину та зміну способу їх стягнення в частині витребування із Збройних сил України довідки про доходи відповідача залишити без розгляду, підстав для відмови у задоволення заяви про залишення частини позовних вимог без розгляду суд не вбачає. Судом встановлено, що сторони перебувають у шлюбі з 16.11.2007 року, що підтверджується копією свідоцтва про шлюбу, виданого 16.11.2007 року Відділом реєстрації актів цивільного стану Луцького МУЮ Волинської області, серії І-ЕГ № 030919 (а.с. 6). Від шлюбу сторони мають трьох неповнолітніх дітей доньок [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO] та сина [PERSON], [INFO] (а.с. 7-9). Судом також встановлено, що неповнолітні діти проживають разом з матірю позивачкою [PERSON] З матеріалів справи вбачається, що заочним рішенням Луцького міськрайонного суду Волинської області від 30.05.2016 року, з [PERSON] на користь [PERSON] стягуються аліменти на утримання трьох неповнолітніх дітей: [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO], в розмірі 2400 гривень щомісячно, але не менше ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з дня подання позовної заяви до суду, з 03.03.2016 року, і до досягнення старшою дитиною повноліття (а.с. 10). Згідно вимог ст. 180 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно ч. 3 ст. 181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини аліменти присуджуються у частці від доходу її матері, батька і ( або ) у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Відповідно до п. 23 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справи щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» розмір аліментів, визначений судовим рішенням або за домовленістю між батьками, суд може змінити за позовом платника або одержувача аліментів у зв'язку зі зміною матеріального чи сімейного стану, погіршення чи поліпшення здоров'я когось із них. Відповідно до ч. 1 ст. 192 Сімейного кодексу України розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров'я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Аналіз вищевказаних норм законодавства свідчить про те, що за позовом одержувача аліментів суд може збільшити їх розмір лише за наявності поважних причин, а саме: зміни його матеріального чи сімейного стану; погіршення його здоров'я та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Даний перелік обставин, які можуть слугувати підставою для зменшення розміру аліментів є вичерпним і розширеному тлумаченню не підлягає. Обов'язок доказування наявності наведених обставин покладається на позивача. Відповідно до ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Суд вважає доведеним, що у звязку з підвищенням цін на продовольчі та непродовольчі товари, підвищенням рівня прожиткового мінімуму на дітей відповідного віку, матеріальний стан позивача погіршився, розмір аліментів, що стягуються з відповідача не відповідає звичайним потребам неповнолітньої дитини. Діти мають потребу в соціальному розвитку та навчанні, на що необхідні матеріальні витрати, якими позивач не може забезпечити дитину в повній мірі. Як вбачається з довідок № 176, № 177 та № 178 від 18.07.2018 року, [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO] навчаються в КЗ «Луцький НВК ЗОШ І-ІІ ступенів № 10» (а.с. 11-13). З моменту присудження аліментів, розмір яких було встановлено заочним рішенням Луцького міськрайонного суду Волинської області від 30.05.2016 року, [PERSON] та [PERSON], на момент подачі даного позову, почали відвідувати навчальний заклад, а тому суд погоджується з тією обставиною, що витрати на їх утримання збільшились. Неповнолітній [PERSON] хворіє, має діагноз: складний гіперметропічний астигматизм обох очей; амбліопія слабкого ступеню обох очей; непостійна збіжна співдружня акомодаційна рефракційна косина правого ока (а.с. 14-15), а тому на його лікування також необхідні кошти. За вищевказаних обставин слід зробити висновок, що з часу присудження первісної суми аліментів рішенням суду від 30.05.2016 року, матеріальне становище позивачки погіршилось. В свою чергу, відповідач є здоровим, працездатним, на обліку у лікарів не перебуває, інших утриманців за собою не має. Доказів іншого відповідачем суду надано не було. Як слідує з ч. 2 ст. 182 СК України мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Згідно ЗУ «Про державний бюджет України на 2018 рік» від 07.12.2017 р. № 2246-VIII, установлено розміри основних мінімальних соціальних стандартів у 2018 році, зокрема: прожитковий мінімум для дітей віком від 6 до 18 років з 1 грудня становить 2027 грн. Тому, оскільки мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, суд приходить до висновку, що сума стягуваних аліментів на утримання [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO] не є достатньою, а тому заявлені вимоги [PERSON]\~до [PERSON]\~про збільшення\~розміру аліментівпідлягають задоволенню. Вирішуючи питання зміни розміру та способу стягнення аліментів, суд враховує правову позицію Верховного суду України, яка викладена у постанові № 6-143цс13 від 05.02.2014 року де вказано, що право вимагати заміни розміру аліментів шляхом зміни способу присудження аліментів не може заперечуватися, адже можливість вибору способу присудження аліментів з огляду на мінливість життєвих обставин, зазначених ст. ст. 182-184 СК України, не може обмежуватися разовим її здійсненням. З огляду на відсутність імперативної заборони змінювати розмір аліментів шляхом зміни способу їх присудження, за положеннями ст. 192 СК України зміна розміру аліментів може мати під собою зміну способу їх присудження (зміна розміру аліментів, стягнутих за рішенням суду у частці від заробітку (доходу) матері, батька дитини на розмір аліментів, визначений у певній твердій грошовій сумі та навпаки). Отже, у спірних правовідносинах підлягає застосуванню не тільки ст. 192 СК України, але й низка інших норм, присвячених обов'язку батьків утримувати своїх дітей (ст. 182 «Обставини, які враховуються судом при визначенні розміру аліментів», ст. 183 «Визначення розміру аліментів у частці від заробітку (доходу) матері, батька дитини», ст. 184 «Визначення розміру аліментів у твердій грошовій сумі»). Відповідно до розяснень Пленуму Верховного суду України 15.05.2006 року № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів (п. 23) відповідно до ст. 192 СК розмір аліментів, визначений судовим рішенням або за домовленістю між батьками, суд може змінити за позовом платника або одержувача аліментів у зв'язку зі зміною матеріального чи сімейного стану, погіршення чи поліпшення здоров'я когось із них. У новому розмірі аліменти сплачуються з дня набрання рішенням законної сили. Таким чином, аліменти у зміненому розмірі на користь позивача підлягають стягненню з моменту набранням даним рішенням законної сили. Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 5 ЗУ «Про судовий збір» від сплати судового збору звільняються позивачі у справах про стягнення аліментів, оплату додаткових витрат на дитину, стягнення неустойки (пені) за прострочення аліментів, індексацію аліментів чи зміну способу їх стягнення. Оскільки позивач за даною категорією справ звільнена від сплати судового збору, відповідно до ч. 6 ст. 141 ЦПК України, з відповідача на користь держави необхідно стягнути судовий збір в сумі 704 грн. 80 коп. На підставі ст. ст. 180, 181, 182, 191 СК України,

Outcome: approved