Jurisdiction: civil
Date: 2015-09-30 00:00:00

Позивач звернувся з цим позовом до суду до [PERSON], в якому просить стягнути з останнього на користь банку заборгованість за кредитним договором в загальній сумі 33986,20 грн., яка складається з заборгованості за кредитом 21104,47 грн., заборгованості по процентам за користування кредитом 10487,15 грн., заборгованості за пенею та комісією 300,00 грн., штрафу (фіксована ставка) 500,00 грн.; штрафу (процентна складова) 1594,58 грн. В обґрунтування вимог вказав, що між ПАТ КБ «Приватбанк» та [PERSON] був укладений 12 жовтня 2010 року кредитний договір, згідно якому\~ відповідач отримав кредит у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 30,00 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом, з зобовязанням в строки, визначені Правилами надання банківських послуг, здійснювати погашення частини суми заборгованості, процентів, пені. При цьому клієнт надав свою згоду на встановлення кредитного ліміту за рішенням Банку і дав право Банку в будь-який момент змінити кредитний ліміт. Відповідач свої зобов'язання по поверненню кредиту за вказаним кредитним договором належним чином не виконував, тому за ним утворилася заборгованість, яка станом на 31 березня 2015 року становить 33986,20 грн. В судове засіданні сторони не зявилися - від представника позивача надійшла заява про розгляд справи за її відсутності, в якій вона просить також стягнутим з відповідача витрати на сплату послуг за розміщення оголошення в газеті у розміри 50, 85 грн., була не проти розгляду справи в заочному порядку у випадку неявки до суду відповідача. - відповідач [PERSON] про час і місце розгляду справи був повідомлений належним чином: через оголошення в газеті « Урядовий курєр» від 26 серпня 2015 року № 178, також йому було спрямоване СМС повідомлення про виклик на судове засідання, але він не повідомив суд про причину своєї неявки, з заявою про розгляд справи у його відсутність до суду не звертався, у звязку з чим ухвалою суду від 01 жовтня 2015 року суд вирішив розглянути справу у заочному порядку. Згідно до ст.ст. 10,11,60 ЦПК України сторони та інші особи, які приймають участь у справі, мають рівні права щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Особа, яка бере участь у справі, розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. Суд розглядає справу в межах заявлених вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Дослідивши матеріали справи, суд вважає позов таким, що підлягає частковому задоволенню з наступних підстав. Відповідно до ст.ст. 526, 530, 610, 611 ЦК України зобовязання повинні виконуватись належним чином в строки встановлені договором або законом. У разі невиконання, або неналежного виконання зобовязань в односторонньому порядку, сторона винна в порушенні зобовязання повинна нести цивільну відповідальність відповідно умов договору або закону. Матеріалами справи встановлено, що між ПАТ КБ «Приватбанк» та [PERSON] був укладений кредитний договір, згідно якого 12 жовтня 2010 року відповідачу була відкрита кредитна лінія та на день укладання кредитного договору встановлений ліміт Кредитної лінії на рахунку з оформленням платіжної картки. Згідно п.2.1.1.12.6 Умов та Правил надання банківських послуг за користування кредитом банк нараховує проценти в розмірі, встановленому Тарифами Банка, виходячи з розрахунку 360 днів на рік. Відповідач надав згоду на встановлення банком кредитного ліміту та його зміну, що передбачено п.2.1.1.2.3, 2.1.1.2.4 Умов та Правил надання банківських послуг, підписавши заяву разом з Умовами та Правилами . п.2.1.1.12.11 Умов та правил надання банківських послуг передбачено право банку вимагати дострокового виконання боргових зобовязань в цілому або у встановленої банком часткою в разі невиконання боржником своїх боргових та інших зобовязань за цим договором. Згідно наданого банком розрахунку, відповідач отримав кредит шляхом зняття грошей з платіжної картки, але умови договору, укладеного між сторонами згідно ст.1055 ЦК України, відповідач не виконувала належним чином, з порушенням строків погашення заборгованості, у звязку із чим станом на 31 березня 2015 року виникла заборгованість за кредитним договором в загальній сумі 33986,20 грн., яка складається з заборгованості за кредитом 21104,47 грн., заборгованості по процентам за користування кредитом 10487,15 грн., заборгованості за пенею та комісією 300,00 грн., штрафу (фіксована ставка) 500,00 грн.; штрафу (процентна складова) 1594,58 грн. Відповідно до ч. 2 ст. 1050 ЦК України у разі порушення позичальником умов кредитного договору, де встановлений обовязок позичальника повернути позику частинами в разі прострочення повернення чергової частини боргу позикодавець вправі вимагати дострокового повернення позики, що залишилася зі сплатою процентів, а також вимагати розірвання цього договору. Застосовуючи наведену вище норму закону до спірних правовідносин, суд вважає обґрунтованими вимогу позивача щодо стягнення з відповідача заборгованості за кредитом в сумі 21104,47 грн., заборгованості по процентам за користування кредитом 10487,15 грн. Що стосується вимоги позивача щодо стягнення з відповідача заборгованості за пенею та комісією 300,00 грн., штрафу (фіксована ставка) 500,00 грн.; штрафу (процентна складова) 1594,58 грн., суд вважає необхідним зазначити таке. Положеннями ст. 2 Закону України «Про тимчасові заходи на період проведення антитерористичної операції» передбачено, що на час проведення антитерористичної операції забороняється нарахування пені та/або штрафів на основну суму заборгованості із зобовязань за кредитними договорами та договорами позики з 14 квітня 2014 року громадянам України, які зареєстровані та постійно проживають або переселилися у період з 14 квітня 2014 року з населених пунктів, визначених у затвердженому Кабінетом Міністрів України переліку, де проводилася антитерористична операція, а також юридичним особам та фізичним особам - підприємцям, що провадять (провадили) свою господарську діяльність на території населених пунктів, визначених у затвердженому Кабінетом Міністрів України переліку, де проводилася антитерористична операція. Банки та інші фінансові установи, а також кредитори зобовязані скасувати зазначеним у цій статті особам пеню та/або штрафи, нараховані на основну суму заборгованості із зобовязань за кредитними договорами і договорами позики у період проведення антитерористичної операції. Відповідач мешкає у населеному пункті, внесеному до переліку, на території якого проводиться антитерористична операція (див. розпорядження КМУ №1053 від 30 жовтня 2014 року) Як вбачається із розрахунку заборгованості за кредитним договором, станом на 31 березня 2015 року позивачем відповідачу не нараховувалась пеня за несвоєчасність виконання зобовязань за договором та штрафи, тому нарахування їх [PERSON] на суму 2394,58 грн. після зазначеної дати є незаконним. Зазначені штрафні санкції позивачем в порушення вимог Закону України «Про тимчасові заходи на період проведення антитерористичної операції» були нараховані відповідачу заборгованість за пеню та комісією 300,00 грн., штраф (фіксована ставка) 500,00 грн.; штраф (процентна складова) 1594,58 грн., отже в їх стягненні слід відмовити. Враховуючи вищевикладене, суд вважає, що позовна заява банку підлягає частковому задоволенню, оскільки сукупність добутих у суді доказів вірогідно підтверджує її законність і обґрунтованістьу частини стягнення з відповідача заборгованості за кредитом в сумі сумі 21104,47 грн., заборгованості по процентам за користування кредитом 10487,15 грн., таким чином, враховуючи наведене, суд вважає можливим задовольнити вимоги позивача на загальну суму 31591,62 грн. Відповідно до ч. 1 ст. 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Якщо позов задоволено частково, судові витрати присуджуються позивачеві пропорційно до розміру задоволених позовних вимог, а відповідачеві - пропорційно до тієї частини позовних вимог, у задоволенні яких позивачеві відмовлено. Отже, враховуючи, що позов банку задоволений частково, з відповідача на користь позивача слід стягнути понесені останнім судові витрати на сплату судового збору пропорційно розміру задоволених вимог 315,91 грн., та у повному обсязі витрати на розміщення оголошення в газеті про виклик відповідача в сумі 50,85 грн., усього 366,76 грн. На підставі викладеного та

Outcome: partial