Jurisdiction: civil
Date: 2017-03-05 00:00:00

Позивач звернулась до Мелітопольського міськрайонного суду Запорізької області з позовом про стягнення аліментів на утримання доньки [PERSON], [INFO], в розмірі 1/4 частини з усіх видів заробітку (доходів), але не менше ніж 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи з дня звернення до суду з позовною заявою і до досягнення повноліття доньки. Позовні вимоги обґрунтовані тим, що 29 квітня 2006 року позивач уклала шлюб з відповідачем. Шлюб між сторонами 24 грудня 2015 року було розірвано. Від шлюбу сторони мають неповнолітню дитину дочку [PERSON] Дитина проживає разом з позивачкою. Відповідач матеріальної допомоги на утримання дитини не надає, у звязку з чим позивач вимушена звернутись до суду з відповідним позовом. В судове засідання позивач не зявилась, від неї надійшла заява, в якій вона просить розглядати справу за її відсутності, наполягає на задоволенні позовних вимог. Відповідач у судове засідання не зявився, хоча був належним чином повідомлений про час та місце його проведення, шляхом опублікування оголошення про його виклик на офіційній веб - сторінці Мелітопольського міськрайонного суду Запорізької області в розділі новини. Відповідно до ч.1 ст. 224 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином і від якого не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності або якщо повідомлені ним причини неявки визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. При цьому згідно інформаційного листа Верховного Суду України від 27.09.2010 року, направленого на імя голів Апеляційного суду АРК, областей міст Києва та Севастополя, якщо відповідач належним чином повідомлений про дату судового засідання не зявився до суду та від нього не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності або повідомлені ним причини визнані неповажними, незалежно від того це його перша чи повторна неявка, суд має право на ухвалення заочного рішення, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Відповідно до ч.2 ст. 197 ЦПК України, з урахуванням заяви позивача про розгляд справи за її відсутності та в звязку з неявкою відповідача, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд, вивчивши матеріали справи, оцінивши зібрані у справі докази, вважає, що позов підлягає повному задоволенню по наступним підставам. Сторони перебували у шлюбі з 29 квітня 2006 року, що підтверджується копією свідоцтва про шлюб серії І-ЕД номер 189675 (а.с.8). Від даного шлюбу у сторін 08 червня 2011 народилась донька [PERSON], що підтверджується копією свідоцтва про народження серії 1-ЕД номер 210801 (а.с.7). 24 грудня 2015 року шлюб між сторонами було розірвано (а.с.9). Згідно копії довідки про взяття на облік внутрішньо переміщеної особи [PERSON] фактично проживає за адресою: [INFO] разом зі своєю неповнолітньою дитиною [PERSON] (а.с.10). Судом встановлено, що малолітня дитина проживає разом з матірю та знаходиться на її утриманні. Відповідач матеріальну допомогу на утримання доньки не надає, хоча є працездатним, а, отже, має можливість надавати допомогу на утримання дитини. Відповідно до ст. 180 Сімейного Кодексу України батьки зобовязані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно ст. 182 Сімейного Кодексу України при визначення розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоровя та матеріальне становище дитини; 2) стан здоровя та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 4) інші обставини, що мають істотне значення. Згідно ст. 191 Сімейного Кодексу України аліменти присуджуються за рішенням суду від дня предявлення позову. За таких обставин, суд вважає можливим стягнути з відповідача на користь позивача аліменти на утримання неповнолітньої доньки в розмірі 1/4 частини усіх видів заробітку (доходів) щомісячно, але не менше 30% прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, щомісячно, починаючи з дня подання позовної заяви і до досягнення донькою повноліття. Крім того, відповідно до вимог ст.88 ЦПК України з відповідача підлягає стягненню на користь держави судовий збір. Відповідно до ч.1 ст.4 Закону України «Про судовий збір» від 08.07.2011 року, до позовної заяви майнового характеру, яка подана фізичною особою, ставка судового збору буде становити 1 відсоток ціни позову, але не менше 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб. Законом України «Про державний бюджет України на 2017 рік» прожитковий мінімум для працездатних осіб складає 1600 (одна тисяча шістсот) гривень 00 копійок. Оскільки, позивач при звернені до суду, звільнена від сплати судового збору на підставі п.3 ч.1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір», з відповідача підлягає стягненню на користь держави судовий збір у розмірі не менше 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, тобто 640 (шістсот сорок) гривень 00 копійок.

Outcome: approved