Jurisdiction: civil
Date: 2018-11-28 00:00:00

Позивач звернулась до суду з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини, в якому просить стягнути з відповідача на її користь аліменти на утримання неповнолітньої дитини [PERSON], [INFO], у розмірі ? частини з усіх видів доходів щомісячно, починаючи стягнення з дня пред'явлення позову до суду до досягнення дитиною повноліття. Позовні вимоги обґрунтовані тим, що з 23.10.2004 року позивач та відповідач по справі перебували в зареєстрованому шлюбі, від якого є неповнолітня дитина [PERSON], [INFO]. Шлюбні відносини між позивачем та відповідачем не складаються, та позивач вирішує питання щодо звернення до суду з позовом про розірвання шлюбу. Донька проживає з позивачем та перебуває на повному її утриманні, позивачу самостійно складно утримувати дитину, матеріальної забезпечувати, відповідач добровільно не надає коштів на утримання дитини, між тим, фізично здоровий, працює, на утриманні непрацездатних батьків не має, аліменти нікому не сплачує, інших неповнолітніх дітей, крім їх спільної дитини, не має, тобто, має можливість надавати кошти на утримання дитини. У судове засідання позивач не з'явилась, про час розгляду справи була повідомлена належним чином відповідно до ст.ст.128,129 ЦПК України, надала суду заяву, в якій підтримала позовні вимоги та просить справу розглянути у її відсутність, тому, суд вважає можливим розглянути справу у відсутність позивача. У судове засідання відповідач не з'явився, про час розгляду справи був повідомлений належним чином відповідно до ст.ст.128,129 ЦПК України, надав суду заяву, в якій позовні вимоги визнав та просить розглянути справу у його відсутність, тому, суд вважає можливим розглянути справу у відсутність відповідача. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позовні вимоги повинні бути задоволені з наступних підстав. Так, судом встановлено, що сторони знаходяться у зареєстрованому шлюбі з 23 жовтня 2004 р. (а.с.17), від шлюбу є неповнолітня дитина - [PERSON], [INFO] (а.с.16). Шлюбні відносини між сторонами припинені, відповідач проживає окремо, є повнолітньою працездатною особою, працює, інших утриманців чи аліментних зобов,язань не має, а отже має можливість надавати матеріальну допомогу на утримання своєї малолітньої дитини. Зазначені вище спірні правовідносини регулюються Сімейним кодексом України. Згідно ст. 180 СК України, батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Отже, закон покладає на батьків обов,язок щодо надання утримання своїм неповнолітнім дітям, тобто дітям, які не досягли 18 років. Обов,язок утримувати дитину є рівною мірою обов,язком як матері, так і батька, причому, обов,язком особистим, індивідуальним, а не солідарним. Згідно з ч. 3 ст. 181 СК України, за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Відповідно до ч. 2 ст. 182 Сімейного кодексу розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Згідно з ч. 1 ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров'я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення. Згідно з ч. 1 ст. 79 СК України аліменти присуджуються за рішенням суду від дня подання позовної заяви. В силу ст.ст. 12, 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Статтею 89 ЦПК України, передбачено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності. Таким чином, суд відповідно до ст.183 Сімейного Кодексу України, з урахуванням матеріального та сімейного стану сторін, а також того, що відповідач позов визнав, вважає необхідним присудити аліменти на утримання дитини у розмірі 1/4 частини заробітку (доходу) з відповідача, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. В силу ст. 141 ЦПК України з відповідача в дохід держави підлягає стягненню судовий збір в розмірі 704,80грн. На підставі викладеного та

Outcome: approved