Jurisdiction: civil
Date: 2020-01-13 00:00:00

Позивач звернулась до суду з позовом до [PERSON] про усунення перешкод у користуванні правом власності шляхом визнання такою, що втратила право користування житломпосилаючись на те, що позивач є співвласником квартири [ADDRESS] . З червня 2018 року відповідач не проживає за адресою реєстрації: [ADDRESS] та не приймає участі в утриманні житла за вказаною адресою. Акт не проживання також посвідчується актом про відсутність. Позивач в судове засідання не з`явився, подав заяву про слухання справи у його відсутність. На задоволені позовних вимог наполягав в повному обсязі. Відповідач до суду не з`явилась, про день та час розгляду справи повідомлялася належним чином, причини неявки суд не повідомила. Суд, дослідивши матеріали справи, оцінивши наявні у справі докази у їх сукупності, приходить до наступного висновку. Відповідно до п. 11 Постанови Пленуму Верховного суду України від 18.12.2009р. № 14 «про судове рішення у цивільній справі» правом на звернення до суду за захистом наділена особа в разі порушення, невизнання або оспорювання саме її прав, свобод чи інтересів, а також у разі звернення до суду органів та осіб, яким надано право захищати права, свободи та інтереси інших осіб або державні та суспільні інтереси, то суд повинен встановити, чи були порушені, невизнані або оспорені права, свободи чи інтереси цих осіб. Відповідно до ч. 1 ст. 19 Цивільного процесуального кодексу України суди розглядають у порядку цивільного судочинства справи, що виникають з цивільних, земельних, трудових, сімейних, житлових та інших правовідносин, крім справ, розгляд яких здійснюється порядку іншого судочинства. Відповідно до копії свідоцтва про право власності на житло від 28 грудня 1999 року виданого Дніпровською районною в м. Києві державної адміністрації, вбачається, що квартира, яка знаходиться за адресою: [ADDRESS] дійсно належить на праві приватної спільної сумісної власності [PERSON] та членам його сім`ї [PERSON] в рівних долях. З наданого акту про обстеження умов проживання складеного головним спеціалістом Служби у справах дітей та сім`ї Дніпровської РДА в м. Києві [PERSON] вбачається, що за даною адресою проживають і мають постійне місце реєстрації: [PERSON] та [PERSON] . Відповідно до вимог ст. 383 ЦК України передбачено, що власник житлового будинку, квартири має право використовувати помешкання для власного проживання, проживання членів своєї сім`ї, інших осіб і не має права використовувати його для промислового виробництва. Відповідно до вимог ч. 1 ст. 391 ЦК України, власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном. Також у статті 41 Конституції України вказано, що кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності. Відповідно до ст. 405 ЦК України член сім`ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім`ї без поважних причин понад одинрік, якщо інше не встановлено домовленістю між ними і власником житла або законом. Як визначено в статті 76 Цивільного процесуального кодексу України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Письмовими доказами є документи (крім електронних документів), які містять дані про обставини, що мають значення для правильного вирішення спору. (ч. 1 ст. 95 Цивільного процесуального кодексу України). Позивачем до позовної заяви було долучено витяг рішення про розірвання шлюбу з Єдиного державного реєстру судових рішень, однак з даного рішення не можливо встановити, що сторонами по справі, а саме позивач є [PERSON] , а відповідач - [PERSON] , тому судом не може бути прийнятий до уваги даний доказ. Відповідно до вимог ст. 12 Цивільного процесуального кодексу України, Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Відповідно до частини третьої ст. 89 Цивільного процесуального кодексу України, жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Таким чином, суд приходить до висновку, що реєстрація відповідача у спірній квартирі, дійсно перешкоджає позивачу здійснювати йому право власності, а позивач має право вимагати усунути перешкоди в користуванні та розпорядженні своїм майном, у зв`язку з чим, суд, вважає за необхідне визнати відповідача такою, що втратила право користування квартирою [ADDRESS] . Відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 141 ЦПК України, у разі задоволення позову судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються на відповідача. З врахуванням вищевикладеного, суд вважає, що позовні вимоги є обґрунтованими та підлягають задоволенню. На підставі викладеного,

Outcome: approved