Jurisdiction: civil
Date: 2018-12-04 00:00:00

Позивач звернулась до суду з позовом до\~[PERSON], яким просить стягнути з\~відповідача на його користь\~суму боргу у розмірі 18000 грн., суму втрат від інфляції 792,00 грн., 3 відсотки річних від простроченої суми 289,15, пеню в сумі 3277,03 грн. та судовий збір у розмірі 704,80 грн. Позов обґрунтовано тим, що 30 грудня 2017 року та 2 січня 2018 року між [PERSON] та [PERSON] було укладено договори підряду № 1 та № 2 про разове виконання робіт з фізичною особою, відповідно до умов якого відповідач зобовязався надати послуги з закупівлі матеріалу та подальшої установки виробу за зазначеними розмірами та установку банера на фасаді будівлі по пр.Гагріна, б. 20, та монтажу. Позивачем було надано відповідачеві аванс у розмірі 18000,00 грн. за двома договорами. В той же час, вказані роботи відповідачем виконані не були та сплачений аванс не повернуто. Ухвалою Червонозаводського районного суду м. Харкова від 17.08.2018 провадження у вищевказаній цивільній справі відкрито та справа призначена до розгляду в порядку спрощеного позовного провадження. Відповідач у встановлені судом строки відповідно до вимог ст. 178 ЦПК України відзив на позов не надав, у звязку з чим, суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням\~ст.280 ЦПК України. Суд, дослідивши матеріали справи, приходить до наступного. Судом встановлено, що\~30.12.2017 між [PERSON] та [PERSON] було укладено договір підряду про разове виконання робіт з фізичною особою, відповідно до умов якого відповідач зобовязався надати послуги із закупівлі матеріалу з подальшим встановленням виробу - навісу та встановлення банеру на фасаді будівлі, монтаж водостоку на фасаді будівлі, зі строком виконання до 9 січня 2018 року. Відповідно до п. 3 зазначеного договору вартість виконаних робіт складає 7000 гривень. Згідно із п. 4 зазначеного договору, що передбачає оплату виконаних робіт, аванс сплачується під час укладення договору на придбання необхідних матеріалів та інструментів у розмірі 7000 гривень. На виконання умов договору, [PERSON] отримав за розпискою від 30.12.2017 аванс у сумі 7000 гривень, що підтверджується розпискою за договором. Також, 02.01.2018 між [PERSON] та [PERSON] було укладено договір підряду про разове виконання робіт з фізичною особою, відповідно до умов якого відповідач зобовязався надати послуги із закупівлі матеріалу для монтажних робіт з подальшим монтажем композитних касет на стіну фасаду будівлі за адресою: пр.Гагріна, б. 20, м. Харків, та монтаж стійових під ролету у кількості 2-х штук, зі строком виконання до 23 січня 2018 року. Відповідно до п. 3 зазначеного договору вартість виконаних робіт складає 17700 гривень. Згідно із п. 4 зазначеного договору, що передбачає оплату виконаних робіт, аванс сплачується під час укладення договору на придбання необхідних матеріалів та інструментів у розмірі 11000 гривень. На виконання умов договору, [PERSON] отримав за розпискою від 02.01.2018 аванс у сумі 11000 гривень, що підтверджується розпискою за договором. Згідно ст. 509 ЦК України зобовязанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобовязана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обовязку. Зобовязання виникають з підстав, встановлених статтею 11 цього Кодексу. Зобовязання має ґрунтуватися на засадах добросовісності, розумності та справедливості. Відповідно до ст. 526 ЦК України зобовязання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Зі змісту ч. 1 ст. 527 ЦК України вбачається, що боржник зобовязаний виконати свій обовязок. Частиною 1 ст. 530 ЦК України передбачено, що якщо у зобовязанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Згідно ч.ч. 1, 2 ст. 837 ЦК України за договором підряду одна сторона (підрядник) зобовязується на свій ризик виконати певну роботу за завданням другої сторони (замовника), а замовник зобовязується прийняти та оплатити виконану роботу. Договір підряду може укладатися на виготовлення, обробку, переробку, ремонт речі або на виконання іншої роботи з переданням її результату замовникові. Відповідно до ч. 2 ст. 849 ЦК України якщо підрядник своєчасно не розпочав роботу або виконує її настільки повільно, що закінчення її у строк стає явно неможливим, замовник має право відмовитися від договору підряду та вимагати відшкодування збитків. Відомостей про виконання умов вказаного договору матеріали справи не містять. Відповідно до ст. 570 ЦК України завдатком є грошова сума або рухоме майно, що видається кредиторові боржником у рахунок належних з нього за договором платежів, на підтвердження зобовязання і на забезпечення його виконання. Якщо не буде встановлено, що сума, сплачена в рахунок належних з боржника платежів, є завдатком, вона вважається авансом. Отже, правила ст. 570 ЦК України поширюються на випадки, коли договір було укладено, але одна із сторін ухиляється від його виконання. Згідно ч. 1 ст. 571 ЦК України, якщо порушення зобовязання сталося з вини кредитора, він зобовязаний повернути боржникові завдаток. Отже суд приходить до висновку про наявність підстав для задоволення позову. З огляду на наведене, з відповідача на користь позивача підлягає стягненню сума сплаченого авансу у розмірі 26000,00 грн. Крім того, позивачем заявлені вимоги про стягнення з відповідача суму втрат від інфляції 792,00 грн., 3 % річних від простроченої суми 289,15 гривень, пеню в сумі 3277,03 грн. та судового збору у розмірі 704,80 грн. В обґрунтування зазначених вимог позивач посилається на ст. 625 ЦК України, яка передбачає відповідальність за порушення грошового зобов'язання , відповідно до якої боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання . Боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Як вбачається із умов договорів підряду № 1, № 2 на разове виконання робіт з фізичною особою, виконані роботи сплачуються у зазначені строки у наступному порядку: аванс під час укладення договору на придбання необхідних будівельних матеріалів та інструменту; аванс за вимогою підрядника на сплату вивозу сміття; сплата за виконані роботи за п. 1 договору здійснюються протягом одного дня після приймання виконаних робіт. На підставі зазначених положень договорів підрядником, який є відповідачем у справі, за договором підряду № 1 на разове виконання робіт з фізичною особою отримано аванс у розмірі 7000 гривень та за договором підряду № 2 на разове виконання робіт з фізичною особою отримано аванс у розмірі 11000 гривень. Стягнення авансу з відповідача за договором підряду не є наслідком порушення ним грошового зобовязання, оскільки відповідні дії були ним вчинені не на виконання взятих на себе грошових зобовязань, а з підстав отримання авансу за невиконані роботи за договором підряду. З викладеного виходить, що за своєю природою обовязок щодо повернення грошових коштів , отриманих у якості авансу за договором підряду, не може бути розцінений як грошове зобовязання у розумінні ст. 625 ЦК України. Відповідно, на суму грошових коштів, які сплачені у якості авансу за договором підряду, та які повинні бути повернуті замовнику через невиконання умов договору підряду, не підлягає індексації та нарахуванню 3 відсотків річних. Також, з урахуванням того, що положення договорів підряду № 1, № 2 на разове виконання робіт з фізичною особою, сторонами в якому є позивач та відповідач, не містить положень про застосування штрафних санкцій за неповернення або несвоєчасне повернення завдатку, штрафні санкції до підрядника не застосовуються. Відповідно до ст.4 Закону України «Про судовий збір» за подання позовної заяви майнового характеру фізична особа сплачує судовий збір у розмірі\~1 відсоток ціни позову, але не менше 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб та не більше 5 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, тобто, за подання вказаної позовної заяви, з урахуванням ціни позову, у розмірі 704,80 грн. Отже, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача судовий витрати збір у розмірі 704,80 грн. На підставі викладеного,

Outcome: partial