Jurisdiction: civil
Date: 2016-06-06 00:00:00

Позивач звернулась до суду з позовом до [PERSON] про стягнення на свою користь аліментів на утримання двох неповнолітніх дітей у розмірі по 1500 грн. на кожну дитину щомісячно, починаючи з дня подачі позову і до їх повноліття. В обґрунтування позовних вимог позивач зазначила, що 01.04.2003р. сторонами було зареєстровано шлюб. За час перебування у шлюбі в них народилося двоє дітей - [PERSON], [INFO]., [PERSON], [INFO]. З серпня 2015 року сторони спільне господарство не ведуть, сімейно-шлюбні відносини припинилися. Добровільно матеріальну допомогу на утримання дітей відповідач не надає, а позивач не має можливості належним чином, без участі батька, утримувати дітей. У судовому засіданні позивач та представник позивача позов підтримали. Відповідач в судове засідання не з'явився, у відповідності до ч. 5 ст. 74 ЦПК України належним чином повідомлявся про час і місце розгляду справи. Відповідно до ч. 4 ст. 169 ЦПК України у разі повторної неявки в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення). Враховуючи те, що у справі є достатньо матеріалів про права та взаємовідносини сторін, зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи у відсутності відповідача, що відповідає вимогам ст. 224 та ч. 2 ст. 158 ЦПК України. Суд, дослідивши матеріали справи, оцінюючи в сукупності зібрані по справі докази, вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Встановлено, що сторони перебувають у шлюбі з 01.04.2003 року, який був зареєстрований міським відділом реєстрації актів цивільного стану Житомирського обласного управління юстиції, актовий запис 398 (а.с.5). Сторони по справі мають двох дітей: [PERSON], [INFO]., [PERSON], [INFO]., що підтверджується копіями свідоцтв про народження серії [NUMBER], [NUMBER] (а.с.3, 4). Позивачка вказує, що діти проживають разом з нею та перебувають на її утриманні оскільки чоловік покинув сім'ю та зараз працює в м.Києві, коштів на дітей не надає. Згідно ст. 180 Сімейного кодексу України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до положень статей 18, 27 Конвенції про права дитини визнається принцип загальної та однакової відповідальності обох батьків за виховання і розвиток дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування. Кожна дитина має право на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку. Батько (-ки) або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення умов життя, необхідних для розвитку дитини. Статтею 51 Конституції України встановлений обов'язок батьків утримувати дітей до їх повноліття. Частиною третьою ст. 181 Сімейного кодексу України передбачено, що за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Згідно зі ст. 182 Сімейного кодексу України при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров'я та матеріальне становище дитини; стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, за винятком випадків передбачених ст. 184 цього Кодексу. Згідно ст. 184 Сімейного кодексу України аліменти у твердій грошовій сумі призначаються судом, якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, частку доходу одержує в натурі. Позивач та її представник в судовому зазначили, що діти постійно хворіють, їх лікування потребує значних коштів, на підтвердження чого надали виписки з медичних карток. Позивач пояснила, що відповідач працює неофіційно та має дохід приблизно 10тис. грн. в місяць, а тому може сплачувати вказану суму аліментів. Оскільки, відповідач щодо позову не заперечив, тому, при вирішенні спору суд виходить з доводів позивача щодо можливості відповідачем сплачувати аліменти та вважає за можливе стягнути з відповідача аліменти на користь позивача на утримання дітей у розмірі по 1500 грн. на кожну дитину щомісячно, починаючи з дня подачі позову і до їх повноліття. Відповідно до ч.1 ст. 191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову. Відповідно п. 1 ч. 1 ст. 367 ЦПК України, суд допускає негайне виконання рішень у справах про стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць. Відповідно до ст. 88 ЦПК України, з відповідача підлягають стягненню судові витрати в дохід держави, що складаються з судового збору, оскільки позивач відповідно до Закону України «Про судовий збір» звільнена від їх сплати.

Outcome: approved