Jurisdiction: civil
Date: 2014-10-21 00:00:00

Позивач звернулась до суду з позовом до відповідача про стягнення аліментів, вказуючи, що вони мають малолітнього сина [PERSON], [INFO]. Син проживає з нею і знаходиться на її утриманні. Відповідач добровільно матеріальної допомоги на утримання дитини не надає. Просила суд стягнути з відповідача аліменти на утримання дитини у розмірі 1/6 частини заробітку щомісяця, але не менше 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. В ході розгляду справи [PERSON] було подано зустрічний позов про оспорювання батьківства. В його обґрунтування [PERSON] зазначив, що 14.02.2013 року він уклав шлюб з [PERSON] Сімейне життя не склалося, та 12.12.2013 року шлюб між ними було розірвано. При цьому, інтимні стосунки між ними припинено ще влітку 2013 року, тому вважає, що він не є батьком [PERSON], [INFO]. Позивач та відповідач в судове засідання не з'явилися, про час та місце розгляду справи були повідомлені належним чином, просили суд про розгляд справи за їх відсутності. За таких обставин суд вважає можливим ухвалити рішення у відсутність сторін, на підставі наявних у справі доказів, без фіксації судового засідання за допомогою звукозаписувального пристрою. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає необхідним задовольнити первісні позовні вимоги про стягнення аліментів, а в задоволенні зустрічного позову про оспорювання батьківства відмовити з наступних підстав. Згідно свідоцтва про народження серії [NUMBER] батьком неповнолітнього [PERSON], [INFO], є відповідач за первісним позовом - [PERSON] (а.с.5). Той факт, що [PERSON] є батьком [PERSON] також підтверджується висновком судово-генетичної експертизи № 297 від 19.09.2014 року, згідно якого [PERSON], [INFO], може бути біологічним батьком дитини [PERSON], [INFO], народженого [PERSON], [INFO]. Вірогідність того, що [PERSON] дійсно є біологічним батьком [PERSON], [INFO], і це не є наслідком випадкового збігу генетичних ознак у осіб, що не мають родинних зв'язків, за результатами даної експертизи складає не менше 99,9999%. Дитина проживає з матір'ю [PERSON] - позивачем за первісним позовом у справі (а.с. 6), знаходиться на її утриманні та не має самостійного доходу, який забезпечує потреби неповнолітнього. Відповідач добровільно матеріальної допомоги на утримання дитини не надає. Згідно ст. 180 СК України, батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Враховуючи обставини, викладені в ст. 182 СК України, які мають суттєве значення для вирішення справи, суд вважає необхідним первісні позовні вимоги задовольнити, стягнути з відповідача на користь позивача аліменти на утримання сина [PERSON], у розмірі 1/6 частини заробітку (доходу) щомісячно, але не менше 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з дня подання позову до суду і до досягнення ним повноліття. Рішення суду в частині стягнення аліментів в межах суми платежів за один місяць підлягає негайному виконанню. Питання про розподіл судових витрат судом вирішується відповідно до вимог ст. 88 ЦПК України, а саме з відповідача на користь позивача стягуються витрати на правову допомогу в сумі 180,00 грн., а на користь держави - судовий збір в сумі 243,60 грн.

Outcome: approved