Jurisdiction: civil
Date: 2015-03-04 00:00:00

Позивач звернулась до суду з даним позовом, посилаючись на те, що перебувала з відповідачем у зареєстрованому шлюбі, від якого в них народились троє синів: [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO]. Позивач стверджує, що вони з відповідачем проживають окремо, однак відповідач не надає їй матеріальної допомоги на утримання дітей, хоч має таку можливість, та що його щомісячний дохід становить 20000 гривень. Після уточнення позовних вимог в судовому засіданні 05.03.2015 року позивач просить суд стягнути на її користь з відповідача аліменти на утримання дітей в твердій сумі 10000 гривень щомісячно до досягнення дітьми повноліття. В судовому засіданні позивач повністю підтримала заявлені позовні вимоги, просила суд їх задовольнити, додатково пояснила, що з 7 грудня 2014 року вона з дітьми проживає у своєї мами, та що рішенням Бориспільського міськрайонного суду від 22 січня 2015 року їх шлюб був розірваний. Їй відомо, що щомісячний дохід чоловіка на протязі тривалого часу становив 20000 гривень, з яких він їй надавав щомісячно спочатку по 10000 гривень, потім по 6000 та 5000 гривень. Їх діти талановиті, відвідують танці, малювання, басейн, займаються додатково англійською, відвідують групу продовженого дня, що потребує додаткових витрат. Восени вона придбала куртки та взуття дітям, що коштувало від 600 до 800 гривень, тому по її розрахункам щомісячно для забезпечення належного харчування, освіти дітей їй потрібна саме зазначена в позові сума, яка ну її думку відповідач спроможний сплачувати. Підтвердити розмір доходу чоловіка вона не може. Відповідач в судовому засіданні відповідач позов визнав частково, пояснив, що в серпні 2014 року закінчився контракт, за яким він працював, останні кошти в сумі 2000 доларів США, які він надавав дітям в 2014 року, були його заощадженням. В даний час він шукає роботу та спроможний сплачувати по 500 гривень на кожну дитину, які збирається, при необхідності позичати у знайомих. Заслухавши пояснення сторін, дослідивши письмові матеріали справи, суд вважає, що уточнені позовні вимоги підлягають частковому задоволенню з наступних підстав. В судовому засіданні встановлено, що сторони з 23 грудня 2001 року перебували у зареєстрованому шлюбі, який був розірваний рішення Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 22 січня 2015 року, що підтверджується копією свідоцтва про шлюб серії [NUMBER], та копією зазначеного рішення суду (а.с.10,13). Від шлюбу сторони мають трьох дітей: сина [PERSON], [INFO], сина [PERSON], [INFO], та сина [PERSON], [INFO], що підтверджується відповідними свідоцтвами про народження (а.с.8,9,3). Згідно з довідкою Гірської сільської ради Бориспільського району Київської області від 29.01.2015 №52 діти проживають з позивачем [PERSON] за адресою: [ADDRESS] (а.с.11). Крім того, ця обставина визнана в судовому засіданні відповідачем. Згідно з вимогами ст.141 Сімейного кодексу України мати, батько мають рівні права та обов'язки щодо дитини, розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов'язків щодо дитини. Відповідно до ст.ст.180 Сімейного кодексу України батьки повинні утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно з ч.1 ст.181 Сімейного кодексу України способи виконання батьками обов'язку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними. Як передбачено ч.2 та 3 вказаної статті за домовленістю між батьками дитини той із них, хто проживає окремо від дитини, може брати участь у її утриманні в грошовій і (або) натуральній формі. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Відповідно до ч.1, 2 ст.182 Сімейного кодексу України при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров'я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 4) інші обставини, що мають істотне значення. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, за винятком випадків, передбачених статтею 184 цього Кодексу. Згідно з поясненнями сторін, відповідач [PERSON] є працездатним, інших неповнолітніх дітей чи непрацездатних осіб на своєму утриманні не має, а також не отримує постійного доходу, з моменту звернення позивача до суду 05.02.2015 року, коштів на утримання дітей не надавав. Відповідно до вимог ч.1 ст.61 ЦПК України обставини визнані сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі, не підлягають доказуванню. Крім того, сторонам було роз'яснено, що відповідно до вимог ст..ст.10,11 ЦПК України суд розглядає цивільній справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть учать у справі, а також, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Так, за змістом ч.1 ст.184 Сімейного кодексу України, якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, частину доходу одержує в натурі, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення, суд за заявою платника або одержувача може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Оскільки, відповідно до пояснень сторін, відповідач постійного та регулярного доходу не має, суд вважає обґрунтованими вимоги позивача щодо визначення розміру аліментів в твердій грошовій сумі. При цьому суд бере до уваги, що за змістом ч 2 ст.184 Сімейного кодексу України розмір аліментів, визначений судом у твердій грошовій сумі, підлягає індексації відповідно до закону. Враховуючи, що будь-яких належних та допустимих доказів щодо розміру доходів відповідача сторонами не надано, суд виходить з наступного. Відповідно до ст.7 Закону України «Про державний бюджет України на 2015 рік» встановлено прожитковий мінімум для дитини віком 6 до 18 років: з 1 січня 2015 року - 1286 гривень, а з 1 грудня - 1455 гривень. Відповідно до ст.1 Закону України «Про прожитковий мінімум», це вартісна величина достатнього для забезпечення нормального функціонування організму людини, збереження його здоров'я набору продуктів харчування (далі - набір продуктів харчування), а також мінімального набору непродовольчих товарів (далі - набір непродовольчих товарів) та мінімального набору послуг (далі - набір послуг), необхідних для задоволення основних соціальних і культурних потреб особистості. Прожитковий мінімум визначається нормативним методом у розрахунку на місяць на одну особу, а також окремо для тих, хто відноситься до основних соціальних і демографічних груп населення. Проте, обмежувати розмір аліментів лише розміром прожиткового мінімуму доходів суд вважає не достатнім. З урахуванням викладеного, а також, враховуючи рівний обов'язок позивача та відповідача брати участь у матеріальному забезпеченні дитини, та відсутність будь-яких інших належних і допустимих доказів на обґрунтування розміру аліментів та щодо матеріального стану відповідача, враховуючи вищенаведений розмір прожиткового мінімуму, визначений законом, суд прийшов до висновку, що зазначений позивачем розмір аліментів є необґрунтовано завищеним, і розмір аліментів слід визначити в твердій сумі в розмірі 2100, з розрахунку по 700 гривень на кожну дитину. При цьому суд також враховує, що вимоги щодо стягнення з відповідача додаткових витрат, пов'язаних з особливими обставинами, пов'язаними з розвитком здібностей дітей, позивачем не заявлялось та будь-яких належних і допустимих доказів на підтвердження цих витрат суду надано не було. Судові витрати по даній справі складає судовий збір в сумі 243 гривні 60 копійок, від сплати якого позивач звільнена при зверненні з позовом до суду. В зв'язку з тим, що позивач звільнена від сплати судового збору за позовом про стягнення аліментів, судові витрати відповідно до вимог ст.88 ЦПК України підлягають стягненню з відповідача на користь держави. Відповідно до вимог пункту 1 частини 1 статті 367 ЦПК України суд зобов'язаний допустити негайне виконання рішення про стягнення аліментів в межах суми платежу за один місяць. На підставі викладеного,

Outcome: partial