Jurisdiction: civil
Date: 2019-02-28 00:00:00

Позивач звернувся із позовом до суду про визнання протиправним та скасування наказу начальника Будинкоуправління №1 м. Стрий КЕВ м. Львова №6 від 31.01.2018р., «Про встановлення доплат працівникам» в частині виплати [PERSON], доплати в розмірі 50%. Позовні вимоги обґрунтовує тим, що відповідно до постанови Стрийського міськрайонного суду Львівської області від 29.09.2018р., [PERSON], визнано винним у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 172 - 7 та ч. 2 ст. 172-7 КУпАП та накладено на нього адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 3400 грн. У ході судового розгляду встановлено, що [PERSON], будучи начальником Будинкоуправління №1 м. Стрий КЕВ м. Львова, згідно наказу тимчасово виконуючого обовязки начальника квартирно-експлуатаційного відділу м. Львова № 180 від 01.11.2013, відповідно до підпункту «А» пункту 2 частини 1 статті 3 Закону України «Про запобігання корупції», є субєктом на якого поширюється дія Закону України «Про запобігання корупції», всупереч інтересам держави, не вживши заходів щодо запобігання та врегулювання конфлікту інтересів, при наявності суперечності між приватним інтересом та службовими повноваженнями, вчиняв дії в умовах реального конфлікту інтересів, чим вчинив адміністративне правопорушення, повязане з корупцією, передбачене частиною 2 статті 172-7 Кодексу України про адміністративні правопорушення. Однак, останній 31.01.2018р., перебуваючи в адміністративній будівлі зазначеного будинкоуправління (Львівська область, м. Стрий, вул. Підзамче, будинок №1Б) не вживши заходів щодо запобігання та врегулювання конфлікту інтересів, при наявності суперечності між приватним інтересом та службовими повноваженнями, підписав та видав наказ №6 від 31.01.2018 «Про встановлення доплат працівникам», зокрема [PERSON] в розмірі 50%, яка є його донькою, чим порушив вимоги статті 28 Закону України «Про запобігання корупції». Оскільки, вищезазначений наказ прийнято внаслідок вчинення [PERSON], корупційного адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 та ч. 2 ст. 172-7 КУпАП у звязку із невиконанням останнім покладеного ст.ст. 28, 35 Закону України «Про запобігання корупції» зобовязання щодо врегулювання конфлікту інтересів під час видачі вищевказаного наказу, що встановлено постановою Стрийського міськрайонного суду Львівської області від 28.09.2018, він підлягає скасуванню у судовому порядку в частині виплати [PERSON] доплати в розмірі 50%. Позивач в судове засідання не з?явився, однак подав до суду заяву, згідно якої просив справу слухати за його відсутності, позовні вимоги задоволити. Відповідач [PERSON], в судове засідання не зявився, однак подав до суду заяву, згідно якої просив справу слухати за його відсутності, позовні вимоги визнає. Відповідно до вимог ч.2 ст.247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Відповідно до вимог ч. 3 ст. 200 ЦПК України за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Відповідно до ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Судове рішення має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом. Суд дослідивши матеріали справи вважає, що позов підлягає до задоволення, з наступних підстав. Відповідно до постанови Стрийського міськрайонного суду Львівської області від 29.09.2018 року, [PERSON] визнано винним у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 172 - 7 та ч. 2 ст. 172-7 КУпАП та накладено на нього адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 3400 грн. В ході судового розгляду встановлено, що [PERSON], будучи начальником Будинкоуправління №1 м. Стрий КЕВ м. Львова, згідно наказу тимчасово виконуючого обовязки начальника квартирно-експлуатаційного відділу м. Львова № 180 від 01.11.2013, відповідно до підпункту «А» пункту 2 частини 1 статті 3 Закону України «Про запобігання корупції», є субєктом на якого поширюється дія Закону України «Про запобігання корупції», всупереч інтересам держави, не вживши заходів щодо запобігання та врегулювання конфлікту інтересів, при наявності суперечності між приватним інтересом та службовими повноваженнями, вчиняв дії в умовах реального конфлікту інтересів, чим вчинив адміністративне правопорушення, повязане з корупцією, передбачене частиною 2 статті 172-7 Кодексу України про адміністративні правопорушення. Пунктом 11 ч. 1 ст. 1 Закону України «Про запобігання корупції», реальний конфлікт інтересів - це суперечність між приватним інтересом особи та її службовими чи представницькими повноваженнями, що впливає на обєктивність або неупередженість прийняття рішень, або на вчинення чи не вчинення дій під час виконання зазначених повноважень. Відповідно до частини 1 статті 28 Закону України «Про запобігання корупції», особи, зазначені у пунктах 1, 2 частини 1 статті 3 цього Закону, зобовязані: вживати заходів щодо недопущення виникнення реального, потенційного конфлікту інтересів; повідомляти не пізніше наступного робочого дня з моменту, коли особа дізналася чи повинна була дізнатися про наявність у неї реального чи потенційного конфлікту інтересів безпосереднього керівника, а у випадку перебування особи на посаді, яка не передбачає наявності у неї безпосереднього керівника, або у колегіальному органі - Національне агентство чи інший визначений законом орган або колегіальний орган, під час виконання повноважень у якому виник конфлікт інтересів; не вчиняти дій та не приймати рішень в умовах реального конфлікту інтересів; вжити заходів щодо врегулювання реального чи потенційного конфлікту інтересів. Всупереч наведеному, [PERSON], 31.01.2018, не вживши заходів щодо запобігання та врегулювання конфлікту інтересів, при наявності суперечності між приватним інтересом та службовими повноваженнями, підписав та видав наказ №6 від 31.01.2018 «Про встановлення доплат працівникам», зокрема [PERSON] в розмірі 50%, яка є його донькою. Статтею 67 Закону України «Про запобігання корупції» визначено, що нормативно-правові акти, рішення, видані (прийняті) з порушенням вимог цього Закону, підлягають скасуванню органом або посадовою особою, уповноваженою на прийняття чи скасування відповідних актів, рішень, або можуть бути визнані незаконними в судовому порядку за заявою заінтересованої фізичної особи, обєднання громадян, юридичної особи, прокурора, органу державної влади, зокрема Національного агентства, органу місцевого самоврядування. Згідно ч. 6 ст. 82 ЦПК України встановлено, що постанова суду у справі про адміністративне правопорушення, яка набрали законної сили, є обовязковими для суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалений вирок, ухвала або постанова суду, лише в питанні, чи мали місце ці дії (бездіяльність) та чи вчинені вони цією особою. Оскільки, вищезазначений наказ прийнято внаслідок вчинення [PERSON], корупційного адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 та ч. 2 ст. 172-7 КУпАП у звязку із невиконанням останнім покладеного ст.ст. 28, 35 Закону України «Про запобігання корупції» зобовязання щодо врегулювання конфлікту інтересів під час видачі вищевказаного наказу, що встановлено постановою Стрийського міськрайонного суду Львівської області від 28.09.2018, він підлягає скасуванню у судовому порядку в частині виплати [PERSON], доплати в розмірі 50%. Крім того, відповідно до ст. 141 ЦПК України з відповідача в користь позивача слід стягнути понесенні судові витрати.

Outcome: approved