Jurisdiction: civil
Date: 2018-05-31 00:00:00

Позивач звернулась в суд з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів, мотивуючи тим, що 03.11.2009 року зареєструвала шлюб з відповідачем. У шлюбі у сторін народилася донька [PERSON], [INFO]. Позивач зазначила, що відповідач на даний час не цікавиться дитиною, не приймає участі у вихованні, дитина хворіє, перебуває на обліку в алерголога, потребує значних коштів на лікування та оздоровлення. Крім цього, дитина відвідує дошкільний заклад, потрібно купувати іграшки, книги, одяг. Позивач працює лікарем, зарплата мінімальна, має на утриманні маму пенсійного віку. Відповідач не працює офіційно, має мінливий дохід, займається пасажирськими перевезеннями, однак не має інших утриманців, нічим не хворіє, та має можливість заробляти. Тому позивач просила суд стягувати з відповідача в її користь аліменти на утримання\~ неповнолітньої доньки в твердій грошовій сумі в розмірі 2000 гривень щомісячно, до досягнення дитиною повноліття. Позивач в судовому засіданні позовні вимоги підтримала в повному обсязі,\~ просила позов задовольнити. Зазначила, що працює в центральній міській лікарні, її заробітна плата складає 3500грн. на місяць. На утримання дитини позивач витрачає в місяць близько 2000грн.-3000грн. Відповідач раз на місяць приходить до дитини, приносить подарунки та продукти. Представник відповідача в судовому засіданні позовні вимоги визнав частково, оскільки\~ на сьогоднішній день відповідач не працює та не отримує постійного доходу.\~ Просив позов задовольнити частково та стягувати з відповідача аліменти на утримання дитини в розмірі 1000грн. щомісяця. Дослідивши матеріали справи, судом встановлені такі факти та відповідні їм правовідносини. Згідно ч.1 ст.4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Статтею ч.1 ст.5 ЦПК України визначено, що здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом. Відповідно до ч.1 ст.13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Відповідно до ст.ст. 12, 81, 82 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Обставини, визнанні сторонами, не підлягають доказуванню. Судом встановлено, що сторони перебувають в зареєстрованому шлюбі з 03 листопада 2009 року. Від шлюбу у сторін народилася дитина [PERSON], [INFO], що підтверджується копією свідоцтва про народження дитини серія І-НМ № 232287 (а.с.8). Як вбачається з довідки № 02-02/00510 виданої 13.04.2018 року КП «МІУК» (а.с.17) [PERSON], [INFO] на даний час проживає з матірю, Згідно довідки № 68.8/123-к від 17.04.2018 року Івано-Франківської ЦМКЛ [PERSON] працює в Івано-Франківській ЦМКЛ на посаді лікаря отоларинголога відділення мікрохірургії ЛОР органів з 08.08.2011 року (а.с.9). Відповідно до довідки міської дитячої клінічної лікарні від 13.04.2018 року дитина [PERSON] перебуває на обліку в алерголога (а.с.10). Як вбачається з довідки № 51 від 17.04.2018 року ДНЗ № 22 [PERSON], [INFO] відвідує дошкільну групу № 5 ДНЗ № 22 «Світанок» (а.с.16). Положеннями ст. 180 Сімейного кодексу України визначено, що батьки зобов'язані утримувати своїх неповнолітніх дітей до досягнення ними повноліття. Відповідно до ст. 1, 2 Закону України «Про охорону дитинства» батьки зобов'язані забезпечити дітям умови для достатнього фізичного, духовного та культурного розвитку. В силу дії ч. 3 ст. 181 Сімейного кодексу України\~ за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. За приписами ч. 2 ст. 182 цього кодексу мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, за винятком випадків, передбачених статтею 184 цього Кодексу. Відповідно до частин 1, 2 статті 27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована постановою Верховної Ради України № 789-ХІІ від 27 лютого 1991 року та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Статтею 182 СК України, встановлено, що при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров'я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Відповідно до ст. 7 Закону України «Про державний бюджет на 2017 рік» прожитковий мінімум дітей віком до 6 років: з 1 січня 2018 року - 1492 гривні, з 1 липня - 1559 гривень, з 1 грудня - 1626 гривень. Відповідно до вимог ст. 191 Сімейного кодексу України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову. Враховуючи матеріальне становище сторін та те, що обов'язок утримувати дитину є рівною мірою обов'язком як матері, так і батька,\~ інтереси дитини при визначенні розміру аліментів, розмір витрат на утримання дитини, виходячи з принципів розумності та справедливості, потреби дитини у розвитку, суд дійшов висновку, що позов слід задовольнити частково та стягувати з відповідача на користь позивача аліменти на утримання неповнолітньої доньки [PERSON], [INFO] у твердій грошовій сумі у розмірі 1000 гривень щомісячно, починаючи з 27 квітня\~ 2018 року до досягнення нею повноліття. На підставі п. 1 ч. 1 ст. 430 ЦПК України, рішення суду підлягає негайному виконанню по справам про стягнення аліментів в межах суми платежу за один місяць. З ч. 6 ст. 141 ЦПК України вбачається, що якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, які їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог, а інша частина компенсується за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. Якщо обидві сторони звільнені від оплати судових витрат, вони компенсуються за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. З п. 3 ч. 1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір» вбачається, що від сплати судового збору звільняються позивачі - за подання позовів про стягнення аліментів. Враховуючи те, що позивач звільнена від сплати судового збору за подання позовної заяви, в якій містяться вимоги щодо стягнення аліментів, тому суд констатує про необхідність стягнення судового збору у розмірі 704 грн. 80 коп. з відповідача в дохід держави. На підставі вищенаведеного, відповідно до ст.ст. 180, 181, 182, 184, 191 Сімейного кодексу України, ст. 1, 2 Закону України «Про охорону дитинства», ст. 7 Закону України «Про державний бюджет України на 2017 рік», п. 17 постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ відносно батьківства, материнства і стягнення аліментів», ст. 11, 88 Цивільного процесуального кодексу України,

Outcome: partial