Jurisdiction: civil
Date: 2021-12-07 00:00:00

Позивач звернулась до Київського районного суду м. Одеси з вказаним позовом. Вимоги обґрунтовує тим, що 28 вересня 2012 року між ними з відповідачем було укладено шлюб, в якому народилася неповнолітня дитина - донька [PERSON] , 2013 р.н. 29 квітня 2015 року шлюб було розірвано. З моменту народження дитини і до теперішнього часу не піклується про неї, не приймає участі у вихованні та утримані дитини, зовсім не цікавиться долею доньки, вона повністю перебуває на утриманні та вихованні матері. Крім того, відповідач не виконує рішення Суворівського районного суду м. Одеси від 29.04.2015 року про стягнення аліментів на утримання дитини. Враховуючи вищевикладене позивач звернулась до суду для вирішення питання щодо позбавлення відповідача батьківських прав відносно його дітей. Позивач у судовому засіданні наполягала на задоволенні позовних вимог, не заперечувала проти заочного рішення суду у зв`язку з неявкою відповідача у судові засідання. Представник третьої особи - Київської районної адміністрації Одеської міської ради до суду не з`явився, надіслав до суду заяву про розгляд справи без нього, зазначив, що на засіданні комісії з питань захисту прав дітей одноголосно прийнято рішення стосовно доцільності позбавлення батьківських прав (а.с. 51, 104). Згідно із ч. 3 ст. 211 ЦПК України учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності. Відповідач у судові засідання не з`явився, про дату, час та місце судового засідання повідомлявся, шляхом надіслання ухвал та судових повісток на останнє відоме місце реєстрації, про що свідчить повернуте на адресу суду почтове повідомлення з відміткою про невручення відправлення. Судом також здійснювався виклик відповідача до суду, шляхом створення оголошення на офіційному сайті Судової влади. (а.с. 44, 47,49, 91, 94, 99, 109) В установлений ч. 7 ст. 178 ЦПК України строки відповідач не подав до суду відзив на позовну заяву. Відповідно до ч. 1 ст. 223 ЦПК України - неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею. Згідно ч. 1 ст. 280 ЦПК України, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; відповідач не подав відзив; позивач не заперечує проти такого вирішення справи. У зв`язку з тим, що відповідач повідомлений належним чином про час та місце слухання справи, відповідач не з`явився в судове засідання без повідомлення причин, відповідач не подав відзив та враховуючи згоду позивача на заочний розгляд справи, суд вважає за необхідне ухвалити рішення про заочний розгляд справи. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що сторони по справі мають спільну дітину - доньку [PERSON] , [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] , зареєстрованого відділом державної реєстрації актів цивільного стану у місті Одесі реєстраційної служби Одеського міського управління юстиції, актовий запис № 2958 (а.с. 9). Відповідно до рішення Суворівського районного суду м. Одеси від 29.04.2015 року, було розірвано шлюб між [PERSON] та [PERSON] , зареєстрований 28.09.2012 року відділом реєстрації актів цивільного стану у Київському районі Одеського міського управління юстиції, актовий запис №1387 (а.с. 8). До матеріалів позовної заяви додано постанову про відкриття виконавчого провадження ВП№52170726 від 09.09.2016 року на підставі виконавчого листа №523/3555/15-ц виданого 05.09.2016 року про стягнення з [PERSON] на користь [PERSON] аліментів на утримання доньки [PERSON] , [INFO] у розмірі 1/3 частини усіх доходів, щомісячно, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку (а.с. 12). Станом на 10.06.2020 року, відповідно до розрахунку заборгованості по аліментах, встановлено розмір заборгованості [PERSON] по аліментам у сумі - 121 340, 92 грн. (а.с. 11). Згідно характеристики виданої Одеською ЗОШ №61 І-ІІІ ступенів Одеської міської ради Одеської області, №02-08/211 від 26.02.2021 року, дитина [PERSON] мешкає з матірю - [PERSON] . Мати приділяє належну увагу вихованню доньки. Батько - [PERSON] не бере участь у вихованні дитини (а.с. 79). Згідно висновку Київської районної адміністрації Одеської міської ради вбачається за доцільне позбавити батьківських прав [PERSON] відносно доньки [PERSON] , [INFO] (а.с. 61-65). Відповідно до ч. 8 ст. 7 СК України регулювання сімейних відносин має здійснюватися з максимально важливим урахуванням інтересів дитини. Згідно статей 9, 18 Конвенції «Про права дитини», ратифікованої Постановою Верховної Ради України 27.02.1991 р., № 780-Х11 батьки несуть основну відповідальність за виховання дітей. Найважливіший обов`язок матері і батька це обов`язок виховувати, ростити дитину; батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дітей, їх фізичний, духовний та моральний розвиток, готувати до самостійного життя, забезпечити здобуття повної загальної освіти, держави-учасниці поважають право дитини, яка розлучається з одним чи обома батьками, підтримувати на регулярній основі особисті відносини і прямі контакти з обома батьками, за винятком випадків, коли це суперечить найкращим інтересам дитини. Відповідно до ст. 150 СК України батьки зобов`язані виховувати дітей в дусі поваги до прав та свобод інших людей, любові до своєї сім`ї та родини, свого народу, своєї Батьківщини. Батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дітей, їхній фізичний, духовний та моральний розвиток, забезпечити здобуття дітьми повної загальної середньої освіти, готувати їх до самостійного життя. Батьки зобов`язані поважати дітей. Приписами вказаної Конвенції, Закону України «Про охорону дитинства», Європейської Конвенції «Про здійснення прав дітей», ратифікованої Україною 03.08.2006 р., Конвенції «Про юрисдикцію, право, яке признається, виконується та співробітництво стосовно батьківської відповідальності та міру захисту дітей», ратифікованої Україною 14.09.2006 р., гарантовано та забезпечено право дитини з боку усіх державних та приватних структур, а також з боку батьків на належне батьківське виховання та піклування, забезпечення дитини сімейним затишком, розвиток індивідуальності та захисту всіх прав дитини навіть від самих батьків, що не суперечить вимогам ст. 150 СК України. Згідно зі ст. 157 СК України питання виховання дітей вирішується батьками спільно. Той із батьків, хто проживає окремо від дітей, зобов`язаний брати участь у їхньому вихованні і має право на особисте спілкування з нею. Згідно ст. 164 Сімейного Кодексу України, батьки, які ухиляються від своїх обов`язків по вихованню дітей, можуть бути позбавлені судом батьківських прав. Позбавлення батьківських прав - це захист інтересів дітей і санкція за протиправну поведінку батьків. У постанові Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківський прав» від 30 березня 2007 року зазначено, що ухилення батьків від виконання своїх батьківських обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема, не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Статтею 12 Закону України «Про охорону дитинства» передбачено, що на кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки, або особи, які їх замінюють, мають право і зобов`язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров`я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці. Вищевикладені обставини свідчать, про байдуже ставлення відповідача до виховання своїх дітей, так як жодного з обов`язків які передбачені національним та міжнародним законодавством, а також моральним сімейними цінностями відповідач не виконує, зухвало нехтує та проявляє батьківську бездіяльність. За таких обставин, суд вважає за необхідне задовольнити позов про позбавлення батьківських прав [PERSON] . Крім того, ст. 169 СК України передбачено право батьків на поновлення у батьківських правах, тому відповідач не позбавлений цієї можливості, якщо змінить своє відношення до дитини, проявить турботу та піклування щодо доньки. Судові витрати розподіляються відповідно до ст. 141 ЦПК України.

Outcome: approved