Jurisdiction: civil
Date: 2017-09-14 00:00:00

Позивач звернулась до суду з позовом до відповідача про розірвання шлюбу, який був зареєстрований 20.12.2011 року Відділом державної реєстрації актів цивільного стану Іллінецького районного управління юстиції Вінницької області, актовий запис № 109, мотивуючи тим, що у шлюбі вони мають двох неповнолітніх дітей - дочок: [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO]. Причиною розпаду сім'ї позивач називає те, що останнім часом їх шлюбні відносини не складались, постійно виникали непорозуміння та сварки, через несумісність характерів та погляди на сімейне життя, ведення побуту, в результаті чого вони припинили спільне проживання, шлюбних стосунків не підтримують, дітей разом не виховують, господарства не ведуть. Позивач вважає, що сім'я розпалась, отож її існування суперечить її інтересам, тому просить суд шлюб розірвати, вирішити питання про відновлення їй дошлюбного прізвища, а також вирішити питання про судові витрати. Позивач в судове засідання не з'явилась, надала суду заяву про розгляд справи без її участі, позовні вимоги підтримує, просить суд їх задовольнити. Після розірвання шлюбу просить відновити дошлюбне прізвище «[PERSON]» та стягнути з відповідача понесені нею судові витрати. В судове засідання відповідач не з'явився, будучи оповіщеним про день та час розгляду справи за зареєстрованою адресою місця проживання в установленому законом порядку. Заяви про відкладення розгляду справи за наявності поважних причин чи розгляду у його відсутність до суду не направив. Зважаючи на те, що позивач скористалась наданим їй ч.2 ст.158 ЦПК України правом заявляти клопотання про розгляд справи у її відсутність, а неявку відповідача суд визнає неповажною, отож суд не вбачає підстав для відкладення розгляду справи, тому проводить його у даному судовому засіданні на підставі зібраних у справі доказів в загальному порядку, при цьому не здійснюючи фіксування судового процесу технічними засобами. Суд, вивчивши та дослідивши матеріали цивільної справи, повно з'ясувавши обставини справи та перевіривши їх зібраним у справі доказами, встановив, що сторони перебувають в зареєстрованому шлюбі з 20.12.2011 року, що підтверджується свідоцтвом про одруження серії [NUMBER]. Мають у шлюбі двох дітей - дочок: [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO]. Позивач не бажає миритись, має стійке волевиявлення, спрямоване на припинення сімейних відносин і розірвання шлюбу. Відповідач не надав жодних заперечень проти позову на пропозицію суду висловлену в ухвалі від 03.07.2017 року. Відповідно до ст.ст. 105,110,112 СК України, шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного із подружжя на підставі рішення суду, відповідно до статті 110 цього Кодексу. Позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя (ч.1 ст.110 СК України). Згідно зі ст.112 СК України, суд з'ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність дитини та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них. Зважаючи на те, що сторони не бажають миритись, виявили стійке волевиявлення до розірвання шлюбу, суд вважає, що збереження шлюбу та подальше спільне проживання подружжя буде суперечити інтересам сторін та їх неповнолітнім дітей, тому приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню. Згідно ст. 113 СК України, суд відновлює позивачці, за її проханням, дошлюбне прізвище - «[PERSON]». У відповідності до положень ч.1 ст. 88 ЦПК України, суд присуджує з відповідача на користь позивача понесені нею і документально підтверджені судові витрати. На підставі ст.ст. 105, 110, 112, 113 СК України,

Outcome: approved