Jurisdiction: civil
Date: 2020-08-09 00:00:00

Позивач звернулась до суду з позовом, в якому просить розірвати шлюб між сторонами та в обгрунтування вимог вказує, що сім`я розпалась остаточно і примирення між сторонами не можливе. Конфлікт в сім`ї має тривалий характер, викликаний серйозними причинами та надання строку на примирення є недоцільним. Ухвалою Богунського районного суду м. Житомира від 10.03.2020 року у справі відкрито спрощене позовне провадження, без повідомлення сторін. Законом України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо перебігу процесуальних строків під час дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19)» від 18.06.2020 року за № 731-ІХ, визначено, що під час дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19), суд може поновити відповідний строк як до, так і після його закінчення. Суд за заявою особи продовжує процесуальний строк, встановлений судом, якщо неможливість вчинення відповідної процесуальної дії у визначений строк зумовлена обмеженнями, впровадженими у зв`язку з карантином (п. 3 Розділу XII ЦПК України). Від відповідача відзиву на позовну заяву не надходило, клопотань про продовження/поновлення строку для надання відзиву не надходило. Копію ухвали про відкриття провадження, копії позовної заяви з додатками було направлено відповідачу в порядку, визначеному ЦПК України. З урахуванням викладеного, відсутності клопотань сторін про призначення розгляду справи в судовому засіданні, суд вважає за можливе розглянути справу за наявними у справі матеріалами. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного висновку. Судом встановлено, що сторони перебувають в шлюбі, зареєстрованому зареєстрований 05.10.1995 року Житомирським міськвідділом реєстрації актів громадянського стану, про що в книзі реєстрації актів про одруження зроблено запис №2107 (а.с. 3). Від шлюбу сторони мають трьох неповнолітніх дітей - [PERSON] , 2009 року народження, [PERSON] , 2011 року народження, [PERSON] , 2016 року народження. Згідно статті 51 Конституції України та статті 24 Сімейного Кодексу України шлюб ґрунтується на вільній згоді дружини і чоловіка, примус до шлюбу не допускається. Відповідно до ст. 55 СК України дружина та чоловік зобов`язані спільно піклуватись про побудову сімейних відносин між собою та іншими членами сім`ї на почуттях взаємної любові, поваги, дружби, взаємодопомоги. Чоловік зобов`язаний утверджувати в сім`ї повагу до матері. Дружина зобов`язана утверджувати в сім`ї повагу до батька. Дружина та чоловік відповідальні один перед одним, перед іншими членами сім`ї за свою поведінку в ній. Відповідно до ч. 3 ст. 56 СК України кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до збереження шлюбних відносин є порушенням права чоловіка, дружини на свободу та особисту недоторканість. Згідно ч. 3 ст. 105 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до ст. 110 цього Кодексу. Беручи до уваги викладене, те, що добровільність шлюбу - одна з основних його засад, оскільки позивач скористалсь своїм правом та звернулась до суду з даним позовом, вважає, що примирення між сторонами не можливе, зважаючи на те, що позивач наполягає на розірванні шлюбу, суд вважає за можливе задовольнити позовні вимоги. Вирішуючи питання про розподіл судових витрат судом враховано, що ухвалою суду від 17.02.2020 року позивачу відстрочено сплату судового збору до ухвалення рішення про справі. Беручи до уваги викладене та те, що суд дійшов висновку про задоволення позовних вимог, на підставі ст. 141 ЦПК України суд стягує з відповідача на користь держави судовий збір у розмірі 840,80 грн.

Outcome: approved