Jurisdiction: civil
Date: 2017-03-02 00:00:00

Позивач звернувся з позовом про звернення стягнення на предмет іпотеки шляхом набуття іпотекодержателем права власності на предмет іпотеки в судовому порядку. Свої вимоги мотивує тим, що 03.08.2011 року між позивачем та відповідачем було укладено договір про надання споживчого кредиту №00012-ML-000000001848, відповідно до умов якого позивач надав відповідачу на умовах забезпеченості, повернення, строковості, платності та цільового характеру споживчий кредит в розмірі 1600000 грн строком користування 120 місяців із сплатою 16,9% річних, а відповідач зобов'язався своєчасно та у повному обсязі повернути позивачу одержану суму та сплатити відсотки за користування кредитом. З метою виконання зобов'язань за кредитним договором 03.08.2011 року між позивачем та відповідачем було укладено договір іпотеки №00012-ML-000000001848/1, відповідно до якого відповідач передав в іпотеку позивачу квартиру, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] загальною площею 135,9 кв.м. Внаслідок неналежного виконання відповідачем зобов'язань за кредитним договором утворилась заборгованість, яка станом на 28.08.2015 року становить 2401661 грн 12 коп, в тому числі: непогашений кредит -1538916 грн 07 коп, несплачені відсотки - 735129 грн 74 коп, несплачена пеня - 126615 грн 31 коп. 12.04.2013 року позивачем було вручено відповідачу вимогу про сплату суми заборгованості, але відповідачем жодних дій на виконання вимоги позивача вчинено не було. Відповідно до п.5.4 Умов надання споживчих кредитів, затверджених рішенням Правління банку, які є невід`ємною частиною кредитного договору, за кожен день прострочення грошових зобов'язань боржник сплачує пеню в розмірі 0,2% від простроченої суми. Нараховані відповідачу штрафні санкції за останні 12 місяців становлять 127615 грн 31 коп. Також позивачем проведено розрахунок інфляції з 12.05.2012 року та нараховано 3% річних. Так, індекс інфляції за період з 12.05.2012 року по 31.07.2015 року включно становить 1124389 грн 02 коп, а 3% річних складають 154404 грн 58 коп. Загальна сума заборгованості за кредитним договором з урахуванням тіла кредиту, відсотків, пені, індексу інфляції та 3% річних становить 3680454 грн 72 коп. Просить в рахунок погашення заборгованості відповідача за договором про надання споживчого кредиту в сумі 3680454 грн 72 коп звернути стягнення на предмет іпотеки, а саме: квартиру [ADDRESS], що складається з трьох кімнат загальною площею 135,9 кв.м, що належить на праві власності відповідачу, шляхом визнання права власності на квартиру за позивачем. Представник відповідача позовні вимоги визнав частково і пояснив, що відповідач дійсно має заборгованість перед позивачем, яка виникла внаслідок порушення строків розрахунку, проте остаточна сума заборгованості позивачем визначена з урахуванням суми 3% річних, яка становить 154404 грн 58 коп. При цьому позивачем взято для розрахунку 360 днів у році. Фактично ж сума 3% річних, виходячи з кількості 365 днів у році, становить 138502 грн 45 коп. Таким чином, відповідач вважає, що сума заборгованості за кредитним договором становить 3664552 грн 59 коп, а не 3680454 грн 72 коп. Відповідач також не заперечує проти звернення стягнення на предмет іпотеки шляхом визнання за позивачем права власності на квартиру[ADDRESS], проте вважає, що вартість квартири значно перевищує загальну суму заборгованості, в зв`язку з чим позивач у відповідності до вимог ч.3 ст.37 Закону України «Про іпотеку» має відшкодувати відповідачу перевищення 90% вартості предмета іпотеки над розміром забезпечених іпотекою вимог іпотеко держателя. Суд, заслухавши представників сторін та дослідивши матеріали справи, приходить до висновку, що позов підлягає частковому задоволенню з наступних підстав. Матеріалами справи встановлено, що 03.08.2011 року між сторонами було укладено договір про надання споживчого кредиту №00012-ML-000000001848, відповідно до умов якого позивач надав відповідачу на умовах забезпеченості, повернення, строковості, платності та цільового характеру споживчий кредит в розмірі 1600000 грн строком користування 120 місяців із сплатою 16,9% річних, а відповідач зобов'язався своєчасно та у повному обсязі повернути позивачу одержану суму та сплатити відсотки за користування кредитом. З метою виконання зобов'язань за кредитним договором 03.08.2011 року між сторонами було укладено договір іпотеки №00012-ML-000000001848/1, відповідно до якого відповідач передав в іпотеку позивачу квартиру, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] загальною площею 135,9 кв.м, що належить йому на праві власності. Згідно розрахунку заборгованості, наданого позивачем, сума основного боргу відповідача станом на 28.08.2015 року становить 1538916 грн 07 коп, сума відсотків за кредитом - 735129 грн 74 коп, сума пені за прострочені платежі - 127615 грн 31 коп. Загальна сума заборгованості по тілу кредиту, відсоткам та пені становить 2401661 грн 12 коп. Відповідно до п.5.4 Умов надання споживчих кредитів, затверджених рішенням Правління банку, які є невід`ємною частиною кредитного договору, за кожен день прострочення грошових зобов'язань боржник сплачує пеню в розмірі 0,2% від простроченої суми. Згідно висновку судової оціночно-будівельної експертизи №6337/16-42 від 23.09.2016 року ринкова вартість (без ПДВ) квартири за адресою: [ADDRESS], загальною площею 135,9 кв. м становить 4401667 грн. Згідно зі ст.526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до ст.625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Згідно ст.589 ЦК України у разі невиконання зобов'язання, забезпеченого заставою, заставодержатель набуває право звернення стягнення на предмет застави. Відповідно до ч.ч.1,2 ст.590 ЦК України звернення стягнення на предмет застави здійснюється за рішенням суду, якщо інше не встановлено договором або законом. Заставодержатель набуває право звернення стягнення на предмет застави в разі, коли зобов'язання не буде виконано у встановлений строк (термін), якщо інше не встановлено договором або законом. Відповідно до ст. 37 Закону України «Про іпотеку» іпотекодержатель може задовольнити забезпечену іпотекою вимогу шляхом набуття права власності на предмет іпотеки. Згідно п.39 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ №5 від 30.03.2012 року «Про практику застосування судами законодавства при вирішенні спорів, що виникають із кредитних правовідносин» з урахуванням положень частини третьої статті 33, статі 36, частини першої статті 37 Закону України «Про іпотеку» іпотекодержатель може задовольнити забезпечену іпотекою вимогу шляхом набуття права власності на предмет іпотеки. Правовою підставою для реєстрації права власності іпотекодержателя на нерухоме майно, яке є предметом іпотеки, є договір про задоволення вимог іпотекодержателя або відповідне застереження в іпотечному договорі, яке прирівнюється до такого договору за своїми правовими наслідками та передбачає передачу іпотекодержателю права власності на предмет іпотеки в рахунок виконання основного зобов'язання. У зв'язку з наведеним суди мають виходити з того, що з урахуванням цих норм права не виключається можливість звернення стягнення на предмет іпотеки в такий спосіб і набуття іпотекодержателем права власності на нього за рішенням суду, оскільки цими нормами передбачено задоволення вимог іпотекодержателя шляхом набуття права власності на предмет іпотеки, яке ототожнюється зі способом звернення стягнення, якщо його передбачено договором. Тому в разі встановлення такого способу звернення стягнення на предмет іпотеки в договорі іпотекодержатель на підставі частини другої статті 16 ЦК має право вимагати застосування його судом. П.5.3 договору іпотеки передбачено, що при настанні випадків, передбачених у п.5.1 цього договору, іпотекодержатель має право на свій розсуд задовольнити свої вимоги як шляхом позасудового врегулювання, так і на підставі виконавчого напису нотаріуса згідно параграфу 2 та параграфу 3 цього розділу або на підставі рішення суду. Як зазначено у п.п.2 п.5.4 договору іпотеки, у разі набуття іпотеко держателем права на здійснення звернення стягнення на майно на підставах, передбачених у п.5.1 цього договору, іпотекодержатель може здійснити звернення стягнення шляхом набуття права власності на предмет іпотеки іпотекодержателем в рахунок виконання зобов'язань за кредитним договором шляхом реєстрації права власності іпотекодержателя на майно на підставі цього договору. Даний пункт вважається застереженням про передачу іпотеко держателю права власності на предмет іпотеки та за своїми правовими наслідками прирівнюється до договору про задоволення вимог іпотеко держателя відповідно до ст.37 Закону України «Про іпотеку». Іпотекодержатель набуває предмет іпотеки у власність за вартістю, визначеною на момент такого набуття на підставі оцінки майна, здійсненої суб'єктом оціночної діяльності. У разі набуття права власності на майно іпотекодержатель зобов'язаний відшкодувати іпотекодавцю 90 % вартості предмета іпотеки над розміром забезпечених цим договором вимог іпотекодержателя. Судом встановлено, що внаслідок неналежного виконання відповідачем зобов'язань за договором про надання споживчого кредиту виникла заборгованість, яка станом на 28.08.2015 року становить 2401661 грн 12 коп і скадається з тіла кредиту в сумі 1538916 грн 07 коп, відсотків за користування кредитом в сумі 735129 грн 74 коп, пені за прострочення платежів в сумі 127615 грн 31 коп. Інфляційна складова боргу за період з 12.05.2012 року по 31.07.2015 року відповідно до встановленого індексу інфляції становить 1124389 грн 02 коп. Суму трьох відсотків річних суд розраховує в межах строку позовної давності, що становить 3 роки або 1095 днів, наступним чином: 1538916 грн 07 коп (тіло кредиту) х 0,03 (3% річних) х 1095 днів (період прострочення) : 365 днів (кількість днів у році для розрахунку) = 138502 грн 45 коп. Таким чином загальна сума заборгованості відповідача за кредитним договором становить 3664552 грн 59 коп (1538916 грн 07 коп + 735129 грн 74 коп + 127615 грн 31 коп + 1124389 грн 02 коп + 138502 грн 45 коп). За таких обставин, враховуючи право вибору способу судового захисту, наданого позивачу, суд вважає за необхідне в рахунок погашення зазначеної заборгованості звернути стягнення на предмет іпотеки, а саме квартиру [ADDRESS], що належить на праві власності відповідачу, ринкова вартість якої без ПДВ становить 4401667 грн, шляхом визнання за позивачем права власності на зазначену квартиру. При цьому заперечення представника відповідача в частині стягнення з позивача на користь відповідача перевищення 90 % вартості предмета іпотеки суд до уваги не бере, так як вказане питання може бути вирішене лише щляхом пред'явлення відповідного позову. На підставі ст.88 ЦПК України з відповідача слід стягнути на користь позивача сплачений останнім судовий збір в розмірі 3654 грн. Враховуючи наведене та

Outcome: partial