Jurisdiction: civil
Date: 2016-10-05 00:00:00

Позивач звернулась\~ до\~ суду\~ з\~ позовом,\~ в якому просила\~ усунути перешкоди з боку відповідача, у здійсненні нею права власності на будинок № 12 по вул. Козачій в м. Ніжині шляхом виселення [PERSON] з її будинку, оскільки він проживає протиправно.\~ В обґрунтування позовних вимог\~ послалася на те, що вона є власницею 5/36 частин вказаного будинку. Відповідач поживає в будинку без договору найму з співвласниками та дозволу на поселення. [PERSON] порушує правила проживання, псує майно, приводить сумнівних друзів, на зауваження не реагує, ображає її, погрожує розправою, влаштовує сварки. Договору найму з відповідачем вона не укладала, дозволу на поселення не давала, отже відповідач підлягає виселенню. У судовому\~ засіданні\~\~ позивач [PERSON] та її представник [PERSON] позов підтримали, представник позивача пояснив, що відповідач вселився в будинок № 12 по вул. Козачій в м. Ніжині без згоди позивачки, як власника частини будинку. [PERSON] проживає в будинку чотири роки, так як перебував в зареєстрованому шлюбі з дочкою позивачки. На даний час шлюб між ними розірвано. [PERSON] постійно вчиняє сварки, попередження працівників міліції, які викликаються власником будинку, на відповідача не діють. Відповідач має зареєстроване місце проживання в [INFO], за вказаною адресою живе його мати. Добровільно виселитись з будинку [PERSON] не бажає. Поведінка відповідача робить нестерпним проживання власників будинку, оскільки [PERSON] веде антигромадський спосіб життя, утворює в їх будинку «притон». Просить суд позов задовольнити. Відповідач [PERSON] в судовому засіданні позовні вимоги заперечив та пояснив, що живе в будинку, частина якого належить позивачці. Він вважає, що має право на проживання в будинку, оскільки сплачує комунальні платежі за воду, бо в позивачки ніколи не має грошей. Позивачка ж в свою чергу витрачає кошти на спиртне, ходить в церкву, комунальні платежі не сплачує, в неї ніколи не має чого їсти. Так як він був одружений з дочкою позивачки, то має право на проживання в її житлі. Представник третьої особи Ніжинської міської ради [PERSON] в судовому засіданні пояснила, що не заперечує задоволення позову зважаючи на те, що відповідач веде антигромадський спосіб життя, що стало причиною викликів міліції. Заслухавши пояснення позивача та її представника, відповідача, представника третьої особи, дослідивши письмові докази, які є в матеріалах справи, суд приходить до наступних висновків. З витягу про реєстрацію права власності на нерухоме майно від 20.10.2005 року вбачається, що [PERSON] є власником 5/36 частин житлового будинку № 12 розташованого по вул. Червонокозача, 12 в м. Ніжині на підставі свідоцтва про право на спадщину виданого Ніжинською міською державною нотаріальною конторою 22.09.2005 року (а.с. 6). Права власника житлового будинку, квартири визначені ст.383 ЦК України та ст.150 ЖК України, які передбачають право власника використовувати житло для власного проживання, проживання членів сім'ї, інших осіб і розпоряджатися своїм житлом на власний розсуд. Обмеження чи втручання в права власника можливе лише з підстав, передбачених законом. Відповідно до положень ч.1 ст. 358 ЦК України право спільної часткової власності здійснюється співвласниками за їхньою згодою. Згідно ст.391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном. Постановою Ніжинського міськрайонного суду від 25.01.2016 року підтверджується притягнення [PERSON] до адміністративної відповідальності за вчинення сварок за місцем проживання в [INFO] (а.с. 7). З довідки виконавчого комітету Ніжинської міської ради від 23.08.2016 року вбачається, що відповідач зареєстрованим в [INFO] не значиться. Місце його реєстрації є [ADDRESS], відповідно до даних міськвиконкому. Суду не надано доказів на існування згоди співвласників на проживання відповідача і, враховуючи, що [PERSON] вселився до будинку без згоди співвласників та проживає в ньому не будучи членом сім'ї позивачки, він підлягає виселенню. Відповідно до ч. 1 ст. 319 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Згідно ч. 1 ст. 321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. За змістом ч. 1 ст. 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Аналіз вказаних норм цивільного законодавства України дає підстави дійти висновку про те, що у разі будь-яких обмежень у здійсненні права користування та розпорядження своїм майном власник має право вимагати усунення відповідних перешкод, у тому числі шляхом звернення до суду за захистом свого майнового права, зокрема, із позовом про усунення перешкод у користуванні власністю. З огляду на вищевикладене, суд вважає, що позовні вимоги [PERSON] про усунення перешкод у здійсненні права власності шляхом виселення необхідно задовольнити. Відповідно до ст. 88 ЦПК України з відповідача на користь позивача слід стягнути судовий збір в розмірі 551,20 гривень.

Outcome: approved