Jurisdiction: civil
Date: 2017-06-07 00:00:00

Позивач звернулась до суду з вказаним вище позовом, обгрунтувавши його тим, що шлюб між сторонами було зареєстровано 22.02.05 р.. За час шлюбу у сторін народилась спільна дитина дочка [PERSON], 03.08.05 р. н.. Зазначає, що сторони шлюб розірвали у судовому порядку 12.10.15 р.. Їй самій тяжко утримувати спільну дитину сторін, відповідач утримання дитині добровільно не надає, проживає окремо. Відповідач інших утриманців не має. Просить позов задовольнити, стягувати з відповідача аліменти на її користь на утримання вказаної вище неповнолітньої дитини у розмірі 700 грн. щомісячно, починаючи з дня подання розглядуваного позову до суду, та продовжуючи до досягнення дитиною повноліття. Позивач в судове засідання не з»явилась, хоча належно оповіщена. Попередньо подала до суду заяву про розгляд справи у її відсутності, зазначивши, що позов підтримує повністю та просить його задовольнити . Відповідач в судовому засіданні позову не визнав, суду пояснив, що вказана вище дитина спільна дитина сторін. Дитина проживає разом з позивачем, а на канікулах з ним. Він після розірвання шлюбу з позивачем утримує спільну дитину сторін добровільно. Вважає позов передчасним, доводи надуманими та такими, що не відповідають дійсності. Між сторонами не досягнуто згоди про порядок утримання дитини, але він має намір утримувати останню. Позивач з 02.06.17 р. виїхала на заробітки за кордон. Попередньо відповідачем подано до суду письмове заперечення проти позову, обгрунтоване тим, що він після розірвання шлюбу з позивачем продовжує надавати матеріальну допомогу на утримання дитини добровільно. Дитина проводить з ним усі канікули. Дитина хворіє і за лікарськими рекомендаціями він оплачує щорічні поїздки дитини до моря. Позивач мешкає не у власному будинку, а у його власному будинку дитина має с вою кімнату. Він має можливості до покращення матеріального забезпечення дитини. На час укладення шлюбу між сторонами позивач мала дитину від свого першого шлюбу, стосунки з якою у нього склались хороші. Він за час шлюбу забезпечував сім»ю матеріально, працював та мав значний доход. Позивач працювала сезонно та не мала значного доходу. Причиною розірвання шлюбу стала неналежна поведінка позивача. Більшість часу позивач перебуває за кордоном. Він не має групи інвалідності чи тяжкого захворювання. інших утриманців; не працює, але має несталий доход. Просить у задоволенні позову відмовити. На думку суду, розгляд справи можливий у відсутності позивач. Суд, заслухавши пояснення відповідача, дослідивши докази, зібрані у справі, з приходить до висновку, що позов підставний та підлягає до часткового задоволення. Як вбачається з пояснень відповідача та стверджується копією виписки з рішення Ковельського міськрайсуду Волинської області від 12.10.15 р. у цивільній справі № 159/5 176 ц провадження № 2/159/1 503/2015 за позовом [PERSON] до [PERSON] про розірвання шлюбу, сторони одружились 22.02.05 р., що тоді ж зареєстровано відділом РАЦСу м. Ковеля Ковельського МРУЮ Волинської області; актовий запис № 62. Шлюб було розірвано. Відповідно до копії свідоцтва про народження, сторони мають вказану вище спільну неповнолітню дитину. У відповідності із ст. 180 СК України, батьки зобовязані утримувати своїх неповнолітніх дітей. Згідно із ст. 181 СК України, за рішенням суду кошти на утримання дитини можуть бути присуджені у частці від доходу матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. За змістом ст. 182 СК України, при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров'я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 4) інші обставини, що мають істотне значення. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, за винятком випадків, передбачених ст. 184 цього Кодексу. Як зазначено у ст. 183 СК України, частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Якщо стягуються аліменти на двох і більше дітей, суд визначає єдину частку від заробітку (доходу) матері, батька на їх утримання, яка буде стягуватися до досягнення найстаршою дитиною повноліття. У відповідності із ст. 184 СК України, якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, частину доходу отримує в натурі, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення, суд за заявою платника може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі. В судовому засіданні достовірно встановлено, що позивач має на утриманні вказану вище неповнолітню дитину сторін як спільну. Між сторонами не досягнуто згоди з приводу порядку утримання дитини. В даний час відповідач не працює, не має сталого доходу, інших утриманців, групи інвалідності, тяжкого захворювання; він є працездатного віку, а отже має можливість сплачувати аліменти на утримання дитини сторін. Відповідачем не надано суду доказів того, що він дитину утримує добровільно і між сторонами є така домовленість з приводу питання, пов»язаного з утримання дитини, що дало б суду зробити висновок про безпідставність позовних вимог позивача. Тому слід визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі, з врахуванням розміру прожиткового мінімуму для дітей відповідного віку, встановленого законодавчо. Обговорюючи питання розподілу судових витрат, суд вважає, що ці витрати мають бути покладені на відповідача у розмірі, передбаченому чинним законодавством. На підставі наведеного,

Outcome: partial