Jurisdiction: civil
Date: 2019-11-13 00:00:00

Позивач звернулась до суду з позовом, в якому просить стягнути з відповідача на її користь аліменти у твердій грошовій сумі у розмірі 1500 грн. на утримання доньки [PERSON] , [INFO] , яка продовжує навчання, щомісячно. В обґрунтування своїх вимог позивач у позовній заяві зазначила, що 29 серпня 2007 року між нею та відповідачем був розірваний шлюб. Від шлюбу вони мають дитину - [PERSON] , [INFO] . У 2017 році дитина склала іспити та стала студентом Тернопільського національного медичного університету денної форми навчання. Самостійного доходу донька не має, перебуває на її утриманні. Для ефективного навчання доньці потрібні додаткові кошти. Відповідач офіційно не працює, має мінливий дохід, аліментів він не сплачує, допомогу на навчання доньці він взмозі надати, тому просить стягнути з нього аліменти у твердій грошовій сумі на період навчання доньки. 18 липня 2019 року було відкрито провадження у вказаній цивільній справі і призначено її до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження. 13 серпня 2019 року відповідач подав до суду відзив на позовну заяву, в якому позов не визнав. На обґрунтування відзиву зазначив, що донька не потребує матеріальної допомоги, оскільки навчається за кошти державного бюджету. [PERSON] коштів за навчання не сплачує та щомісячно отримує стипендіальне забезпечення у розмірі 1300 грн., чого їй повинно вистачати для потреб навчання. Зазначає, що посилання позивача щодо придбання додаткової літератури, відвідування лекцій та семінарів донькою не відповідає дійсності, оскільки відсутні чеки на підтвердження їх придбання. Крім того, [PERSON] під час навчання на першому курсі університету набула у власність квартиру [ADDRESS] . [PERSON] забезпечена власним житлом за місцем навчання, вона не сплачує орендної плати за найм кімнати в гуртожитку або квартири. За потреби, вона навіть може здавати в оренду власну квартиру та жити в гуртожитку. Він не має можливості надавати [PERSON] матеріальну допомогу. З початку січня 2019 року він перебуває у скрутному становищі, доходів не отримує. 12 квітня 2019 року він зареєструвався як фізична особа-підприємець, але доходів за перше півріччя 2019 року ним отримано не було. Він зареєстрований та проживає зі своєю матір`ю в будинку, який їй належить, за адресою: [ADDRESS] . Вважає, що наведене свідчить про відсутність підстав для стягнення з нього аліментів на утримання повнолітньої доньки, а в позові слід відмовити. 20 серпня 2019 року позивач надала відповідь на відзив, в якій зазначила, що за весь час навчання відповідач жодного разу не сплатив витрати на навчання, відмовляється здійснювати витрати на харчування, відпочинок, лікування, проїзд та забезпечення одягом доньки. Відповідач вважає, що доказом великого матеріального статку є придбання квартири [PERSON] , але однокімнатну квартиру, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] була подарована їй бабусею. Сплачувати комунальні послуги донька не в змозі, тому їх оплачує її дідусь [PERSON] . Стосовно відсутності прибутків як особи-підприємця зазначає, що відповідач сплачує відповідні податки за право займатись підприємницькою діяльністю, що є підтвердженням факту надання ним підприємницьких послуг, а за достовірність даних у звітах він несе відповідальність. Просить задовольнити позов. Позивач у судове засідання не з`явилась, надала суду заяву, згідно якої просить розглядати справу за її відсутності, просила задовольнити позов. Відповідач у судове засідання не з`явився, про час та місце проведення судового розгляду сповіщений, згідно вимог ст. 128 ЦПК України. З`ясувавши позицію сторін та дослідивши наявні в матеріалах справи письмові докази, суд вважає, що наявні законні підстави ухвалення рішення про задоволення позову. Судом встановлено, що батьками [PERSON] , [INFO] , є [PERSON] та [PERSON] , що підтверджується копією свідоцтва про народження (а.с. 7). 29 серпня 2007 року шлюб між сторонами був розірваний, що підтверджується копією свідоцтва про розірвання шлюбу (а.с.8). [PERSON] є студентом другого курсу медичного факультету спеціальності «Медицини» денної форми навчання на державній основі «Тернопільського національного медичного університету імені І.Я. Горбачевського Міністерства охорони здоров`я України», термін навчання до червня 2023 року, що підтверджується копією довідки № 05/1-18/823 від 21 червня 2019 року (а.с. 9). Відповідач працездатний, здоровий, зареєстрований як фізична особа-підприємець, доходів не отримує, що підтверджується копіями податкових звітів (а.с. 26-29, 30), та має можливість сплачувати аліменти. Згідно ст. 182 Сімейного Кодексу України, при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення. Згідно ст. 183 Сімейного кодексу України частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Відповідно до ч. 1 ст. 184 СК України, суд за заявою одержувача визначає розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Частиною 1 ст. 191 Сімейного кодексу України передбачено, що аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову, а в разі подання заяви про видачу судового наказу - із дня подання такої заяви. Згідно ст. 199 Сімейного кодексу України, якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов`язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Згідно з п. 20 Постанови Пленуму Верховного суду України від 15 травня 2006 року №3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчатися після досягнення повноліття (незалежно від форми навчання), виникає за обов`язкової сукупності таких юридичних фактів: досягнення дочкою, сином віку, який перевищує 18, але є меншим 23 років; продовження ними навчання; потреба у зв`язку з цим у матеріальній допомозі; наявність у батьків можливості надавати таку допомогу. Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 430 ЦПК України, рішення суду в частині стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць підлягає негайному виконанню. Згідно з ч. 1 ст. 76 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Враховуючи вищевикладене, суд прийшов до висновку про задоволення позову [PERSON] до [PERSON] , третя особа - [PERSON] про стягнення аліментів на утримання повнолітньої доньки до закінчення нею навчання. На підставі ст. ст. 180, 182, 183, 191, 199 СК України,

Outcome: approved