Jurisdiction: civil
Date: 2020-02-16 00:00:00

Позивач звернулась до суду з вказаним позовом, в якому зазначила, що 24 листопада 2015 року між нею та Приватною фірмою «МИС» був укладений в простій письмовій формі договір купівлі-продажу нерухомого майна, а саме: склад літ. «Д», загальною площею 547,2 кв.м.; диспетчерську літ. «Б», загальною площею 138,7 кв.м.; майстерню літ. «Є», загальною площею 16,3 кв.м.; майстерню літ. «Ж», загальною площею 10,9 кв.м.; склади ГЗМ літери «Л», «М», «Н», «О»; мийку літ. «К»; навіси літ. «С», «Т»; збірник мазуту №1; естокаду №11; огорожу №№ 1, 2, 4, які розташовані за адресою: [ADDRESS] . Відповідно до умов зазначеного договору сторонами були визначені всі істотні умови, а саме предмет договору, ціна та порядок розрахунку, порядок передачі предмета договору та подальше нотаріальне посвідчення договору купівлі-продажу нерухомого майна. Позивач виконала всі умови договору, сплатила до підписання договору гроші у сумі 385\~000,00 грн. і цей факт продавець підтвердив, прийняла за актом приймання-передачі будівлі і споруди із 24 листопада 2015 року володіє та користується придбаним майном. Разом з тим, зазначає позивач, відповідач ухиляється від виконання своїх зобов`язань щодо нотаріального посвідчення договору, на її неодноразові звернення з пропозиціями з,явитись до нотаріуса для оформлення договору, відповідач надсилає листи, в яких зазначає, що ним всі умови договору виконані. Позивач зазначає, що у неї виникла необхідність укласти договір оренди земельної ділянки під будівлями і спорудами, а без нотаріального посвідчення договору купівлі-продажу нерухомого майна та реєстрації права власності оформити оренду не можливо. Позивач вважає, що належним способом захисту її прав буде визнання дійсним договору купівлі-продажу та визнання за нею права власності на нерухоме майно. Ухвалою Херсонського міського суду Херсонської області від 04.11.2019 року відкрито провадження у цивільній справі за позовом [PERSON] до Приватної фірми «МИС» та призначено підготовче засідання. 20.11.2019 року від представника відповідача надійшов відзив на позовну заяву, в якому відповідач вимоги позивача визнав та просив їх задовольнити, підтвердив фактичні обставини щодо виконання сторонами умов вказаного договору купівлі-продажу та ухилення відповідача від його нотаріального посвідчення. 10.01.2010 року від позивача надійшла відповідь на відзив, в якій позивач просить задовольнити вимоги у повному обсязі. Ухвалою Херсонського міського суду Херсонської області від 21.01.2020 року задоволено клопотання представника позивача про залучення до матеріалів цивільної справи письмових доказів та виклик свідка, та підготовче судове провадження у цивільній справі закрито, справу призначено досудового розгляду. Представник позивача в судовому засіданні позовні вимоги підтримав та просив їх задовольнити з підстав, зазначених у позовній заяві. Відповідач в призначений час в судове засідання не з`явився, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, надав відзив на позовну заяву в якому вимоги позивача визнав та просив розглянути справу у його відсутність. Заслухавши представника позивача, покази свідка [PERSON] , дослідивши письмові докази, перевіривши наведені сторонами обставини, суд вважає, що заявлений позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Статтею 15 ЦК України визначено, що кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства. Судом встановлено, що 24 листопада 2015 року в простій письмовій формі був укладений договір купівлі-продажу будівель і споруд між Приватною фірмою «МИС», як продавцем, та [PERSON] , як покупцем. Згідно п. 1.1 зазначеного договору продавець передає у власність покупця, а покупець приймає у власність та зобов`язується оплатити оговорену грошову суму на будівлі та споруди, а саме: склад літ. «Д», загальною площею 547,2 кв.м.; диспетчерську літ. «Б», загальною площею 138,7 кв.м.; майстерню літ. «Є», загальною площею 16,3 кв.м.; майстерню літ. «Ж», загальною площею 10,9 кв.м.; склади ГЗМ літери «Л», «М», «Н», «О»; мийку літ. «К»; навіси літ. «С», «Т»; збірник мазуту №1; естокаду №11; огорожу №№ 1, 2, 4, які розташовані за адресою: [ADDRESS] та сторони зобов`язуються посвідчити нотаріально договір купівлі-продажу до 24 листопада 2016 року. Право власності продавця, відповідача по справі, на предмет договору підтверджено нотаріально посвідченим договором купівлі-продажу від 06 листопада 2003р. укладеним між відкритим акціонерним товариством «Автоспецводстрой» та Приватною фірмою «МИС», право власності зареєстровано в Херсонському державному бюро технічної інвентаризації 03 грудня 2003 року, запис №1328 в книзі №4, реєстраційний номер 1963160 (пункт 1.2. Договору). Ціна та порядок розрахунків за предмет договору визначені пунктами 2.1., 2.2., 2.3 Договору, з яких вбачається, що ціна продажу складає 385\~000,00 грн., вартість предмета договору сплачена покупцем до підписання цього договору і цей факт визнається відчужувачем майна. Права і обов`язки сторін за договором передбачені пунктами 3.1, 3.2, згідно яких продавець зобов`язується передати предмет договору, технічну документацію на нерухоме майно покупцю за актом приймання передачі. Позивач надала до суду Акт приймання-передачі від 24 листопада 2015 року. У пункті 4.5. Договору зазначено, що сторони свідчать, що у тексті цього договору зафіксовані усі істотні умови, що стосуються купівлі-продажу нерухомого майна, та що до них сторонами договору досягнуто згоди. Таким чином, судом встановлено, що між сторонами за договором купівлі-продажу були узгоджені всі істотні умови договору, що підтверджується договором купівлі-продажу виконаним у простій письмовій формі, що покупцем, позивачем по справі, виконані всі умови за договором купівлі-продажу. \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ Факт ухилення відповідача від нотаріального посвідчення договору купівлі-продажу нерухомого майна підтверджується листами позивача від 15.06.2017р., 01.08.2018р. до відповідача з вимогами з,явитись до нотаріуса для нотаріального посвідчення договору, та відповідями Приватної фірми «МИС» від 22.06.2017 року, 22.10.2019 року на пропозиції позивача, з яких вбачається відсутність будь-яких претензій до покупця і ухилення від виконання зобов`язання нотаріального посвідчення договору. Згідно державного акту на право постійного користування землею серії І-ХС №001419 від 31 серпня 1999 року земельна ділянка, на якій розташовані спірні будівлі та споруди, площею 1,2379 га була надана у постійне користування під розміщення виробничої бази за адресою: [ADDRESS] , [ADDRESS] Відкритому акціонерному товариству «Автоспецводсервіс» на підставі рішення виконавчого комітету Херсонської міської ради від 20 липня 1999 року за №282. Зазначений державний акт зареєстровано в Книзі записів державних актів на право постійного користування земельною ділянкою за №473. Положення п. 6 розділу Х Перехідні положення Земельного Кодексу України Рішенням Конституційного Суду України від 22.09.2005р. по справі №5-рп/2005 визнані неконституційними «в частині зобов`язання переоформити право постійного користування земельною ділянкою на право власності або право оренди без відповідного законодавчого, організаційного та фінансового забезпечення». Таким чином, наступні власники будівель і споруд користувались земельною ділянкою на законних підставах і це також не було перешкодою для нотаріального посвідчення договору купівлі-продажу. Відсутність кадастрового номеру земельної ділянки також не було перешкодою для нотаріального посвідчення договору купівлі-продажу, оскільки відчужувався не об`єкт в цілому, а його частина. Статтями 377 ЦК України та 120 ЗК України, в редакції Закону №1702-VІ від 05.11.2009р., визначено перелік об`єктів нерухомого майна, у випадку відчуження яких істотною умовою договору є розмір та кадастровий номер земельної ділянки. До зазначеного переліку не віднесено такий об`єкт, як частка у праві спільної часткової власності. З аналізу наведених норм права суд дійшов висновку, що договір купівлі-продажу будівель і споруд, що знаходяться в [ADDRESS] , 42 підлягав нотаріальному посвідченню. Відповідно до частини 2 статті 220 ЦК України, якщо сторони домовились щодо усіх істотних умов договору, що підтверджується письмовими доказами, і відбулось повне або часткове виконання договору, але одна із сторін ухилилась від його нотаріального посвідчення, суд може визнати такий договір дійсним. У цьому разі наступне нотаріальне посвідчення договору не вимагається. Згідно до частини 3 статті 334 ЦК України вбачається, що право власності на майно за договором, який підлягає нотаріальному посвідченню, виникає у набувача з моменту такого посвідчення або з моменту набрання законної сили рішенням суду про визнання договору, не посвідченого нотаріально, дійсним. Вищим спеціалізованим судом України в листі від 28.01.2013 року №24-150\\0\\4-13 у пункті 2 надані наступні роз`яснення: слід звернути увагу на те, що з 1 січня 2013 року набрав чинності Закон України «Про внесення змін до Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень та інших законодавчих актів», яким частину 3 статті 640 ЦК України викладено в новій редакції, згідно з якою договір, що підлягає нотаріальному посвідченню, є укладеним із дня такого посвідчення, а з частини 2 статті 657 ЦК України виключено слова «та державної реєстрації». З цього часу не передбачено державної реєстрації правочину, якщо в договорі не передбачено інше, а право на нерухоме майно та його обтяження, які підлягають державній реєстрації, виникають з моменту такої реєстрації. Згідно листа Верховного Суду України від 01.07.2013 року «Аналіз деяких питань застосування судами законодавства про право власності при розгляді цивільних справ» вбачається: «Державна реєстрація правочинів щодо нерухомості з 1 січня 2013 року зазначеним законом скасована. У разі недодержання сторонами вимоги закону про нотаріальне посвідчення договору такий договір є нікчемним. Якщо сторони домовились щодо усіх істотних умов договору, що підтверджується письмовими доказами, і відбулось повне або часткове виконання договору, але одна із сторін ухилилась від його нотаріального посвідчення, суд може визнати такий договір дійсним (ст. 220 ЦК України)». Аналіз наведених норм права дозволяє сформулювати суду висновок про те, що укладений в простій письмовій формі 24 листопада 2015 року договір купівлі-продажу будівель і споруд між Приватною фірмою «МИС» та [PERSON] , з повним виконанням умов договору позивачем може бути визнаний судом дійсним. Також суд враховує, що на час укладання договору купівлі-продажу не було будь-яких перешкод для нотаріального посвідчення договору та те, що відповідач є недобросовісним учасником цивільних відносин. Згідно статті 27 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» підставою для державної реєстрації права власності є рішення суду, що набрало законної сили, щодо права власності та інших речових прав на нерухоме майно. За таких обставин, оцінивши досліджені в судовому засіданні докази з точки зору їх належності, допустимості, достатності і достовірності в їх сукупності, суд прийшов до висновку, що вимоги позивача [PERSON] підлягають задоволенню в повному обсязі.

Outcome: approved