Jurisdiction: civil
Date: 2021-04-13 00:00:00

Позивач звернулась до суду з позовом до відповідача про визнання права власності на спадкове майно за законом. Позовні вимоги обґрунтовано тим, що [INFO] помер чоловік позивача - [PERSON] . Після смерті спадкодавця залишилось спадкове майно - житловий будинок (за адресою [ADDRESS] ) та гараж (за адресою [ADDRESS] ). Спадкове майно, а саме житловий будинок, позивачем - [PERSON] нотаріально оформлено належним чином, та отримано свідоцтво про право на спадщину за законом. З метою реалізації своїх спадкових справ позивач своєчасно звернулась з заявою до державного нотаріуса про отримання свідоцтва про право спадщину за законом на будівлю гаражу після померлого [PERSON] . Проте, Постановою № 55/02/31 від 17 лютого 2021 року позивачу було відмовлено у вчинені нотаріальної дії, оскільки не було надано документів на спадкове майно. У зв`язку з чим позивач просить визнати за нею право власності в порядку спадкування за законом, після смерті [INFO] [PERSON] на цілу будівлю гаражу, що розташований за адресою: [ADDRESS] . В судове засідання позивач не з`явилась. Надала суду заяву про розгляд справи за її відсутності, на задоволенні позовних вимог наполягає. Представник відповідача в судове засідання не з`явився, надав заяву про розгляд справи за його відсутності. Проти позовних вимог не заперечує. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Дослідивши матеріали справи, суд дійшов наступного. Відповідно до ст.15, 16 ЦК України, ст.4, 5 ЦПК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання, і має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законами України, в т.ч. шляхом визнання права власності. Згідно зі ст. 316 ЦК України правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб. Відповідно до ст. 321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Згідно зі ст. 328 ЦК України право власності набувається на підставах, не заборонених законом, зокрема з правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Відповідно до ст. 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця) до інших осіб (спадкоємців). В ст. 1218 ЦК України зазначено, що до складу спадщини входять усі права та обов`язки, які належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинились внаслідок його смерті, в т.ч. право власності на майно. Згідно зі ст. 1223 ЦК України право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. У разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі не охоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261-1265 цього Кодексу. Право на спадкування виникає у день відкриття спадщини. Спадкоємці за законом одержують право на спадкування почергово. Кожна наступна черга спадкоємців за законом одержує право на спадкування у разі відсутності спадкоємців попередньої черги, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини або відмови від її прийняття. (ст. 1258 ЦК України). Згідно ст. 1261 ЦК України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. Відповідно до ч. 1 та ч. 3 ст. 1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. З матеріалів справи вбачається, що [INFO] помер чоловік позивача [PERSON] (що підтверджується свідоцтвом про смерть Серії [NUMBER] , видане Михайлівським районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Запорізькій області 16 березня 2017 року, актовий запис № 79 (а.с.7) та свідоцтвом про одруження Серії [NUMBER] , видане 08.11.1969 р. Райбюро ЗАГС Запорізької області (а.с. 8)). На день смерті [PERSON] разом з ним за адресою [ADDRESS] проживала позивач (що підтверджується довідкою № 1729 від 31.10.2019 р. відділу «Центр надання адміністративних послуг» виконавчого комітету Михайлівської селищної ради Михайлівського району Запорізької області (а.с.25)). Таким чином позивач прийняла спадщину що залишилась після смерті свого чоловіка [PERSON] . До складу спадщини, що залишилася після померлого [PERSON] , входить гараж, який розташований за адресою: [ADDRESS] що підтверджується свідоцтвом про право власності на нерухоме майно від 08.08.2012 р. (а.с. 10)). Позивач 30.10.2019 р. звернулась до Михайлівської державної нотаріальної контори із заявою в якій зазначила, що прийняла спадщину після померлого чоловіка [PERSON] та просила зареєструвати спадкову справи після померлого чоловіка. 17.02.2021 р. позивач звернулась до Михайлівської державної нотаріальної контори із заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину за законом на гараж, яки розташований за адресою: [ADDRESS] . Постановою про відмову у вчиненні нотаріальної дії від 17 лютого 2021 року № 55/02-31 державний нотаріус Третьої запорізької державної нотаріальної контори, в порядку заміщення державного нотаріуса Михайлівської державної нотаріальної контори Запорізької області позивачу було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину на гараж, який розташований за адресою: [ADDRESS] . Підстава відмови - не надання документів, що підтверджують право власності на це спадкове майно. Як встановлено судом на день смерті [PERSON] був власником гаражу [ADDRESS] влади (нечинна назва)). Відсутність оригіналу правовстановлюючого документу на вказаний гараж позбавив позивача можливості оформити право на спадщину за законом на цей гараж. У зв`язку з цим, з метою захисту порушеного права позивача, суд вважає за можливе задовольнити заявлену позивачем вимогу про визнання за нею права власності в порядку спадкування за законом на вказаний гараж. Враховуючи викладене,

Outcome: approved