Jurisdiction: civil
Date: 2018-06-03 00:00:00

Позивач звернулась до суду з позовною заявою про визнання права власності на спадкове майно. Обґрунтовуючи позовні вимоги тим, що після смерті батька [PERSON], який помер 14.09.2015 року, залишилось спадкове майно, гараж №37 у гаражному кооперативі «Полісся», що розташований по вул. 40-річчя Перемоги, 2-Б в с. Гаврилівка Вишгородського району Київської області. За життя батько склав заповіт, яким заповів [PERSON] вищезазначений гараж. В установлений законом шестимісячний термін, [PERSON] звернулась до державного нотаріуса із заявою про прийняття спадщини, на частину спадкового майна, а саме на земельні ділянки, частину квартири та автомобіль позивач отримала свідоцтва про право власності на спадкове майна, проте у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом на гараж нотаріусом відмовлено, у звязку з відсутністю правовстановлюючих документів на гараж. За таких обставин позивач звернулась до суду за захистом своїх порушених прав, оскільки іншим шляхом захистити свої порушені права не може. Ухвалою суду від 02.02.2018 року відкрито провадження у справі та призначено підготовче судове засідання. 10.05.2018 року ухвалою суду закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду. Позивач в судове засідання не зявилась, про день та час розгляду справи повідомлена належним чином, через канцелярію суду подала заяву про розгляд справи у її відсутність, позовні вимоги підтримує та просить задовольнити. Представник відповідача в судове засідання не зявився, про день та час розгляду справи повідомлений належним чином, направивши на адресу суду клопотання про розгляд справи без участі представника за наявними матеріалами у справі, проти позову не заперечує. Представник третьої особи гаражного кооперативу «Полісся» в судове засідання не зявився, про день та час розгляду справи повідомлений належним чином, направивши на адресу суду заяву про розгляд справи у його відсутність, позов визнає та не заперечує. Третя особа [PERSON] в судове засідання не зявилась, про день та час розгляду справи повідомлена належним чином, через канцелярію суду подала заяву про розгляд справи у її відсутність, проти позовних вимог не заперечує. Третя особа [PERSON] в судове засідання не зявився, про день та час розгляд справи повідомлений належним чином, на адресу суду направив заяву про розгляд справи у його відсутність, проти позову не заперечує. Дослідивши письмові матеріали справи, всебічно і повно зясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, обєктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд прийшов до наступного. 14.09.2015 року помер [PERSON], що підтверджується копією свідоцтва про смерть серія І-ОК №339764 від 17.09.2015 року. [PERSON] є донькою померлого, що підтверджується копією свідоцтва про народження серія ІІ-БК №274736 виданого 25.03.1975 року, та являється спадкоємицею першої черги відповідно до ст.1261 ЦК України. 14.10.2011 року [PERSON] склав заповіт, який посвідчено секретарем виконкому Гаврилівської сільської ради та зареєстровано в реєстрі №27, відповідно до якого [PERSON] на випадок своєї смерті зробив таке розпорядження: частину квартири [ADDRESS], яка належить йому на підставі свідоцтва про право власності від 04.01.1995 року. Гараж №37 та земельну ділянку під гаражем, яка знаходиться в гаражному кооперативі «Полісся» с. Гаврилівка Вишгородського району Київської області, яка належить йому на підставі державного акта на право власності на земельну ділянку серія ЯЄ №424992 від 08.07.2009 року. Земельну ділянку в розмірі 0,2727 га. для ведення особистого селянського господарства, яка знаходиться за межами Димерської селищної ради Вишгородського району Київської області і належить йому на підставі державного акта на право власності на земельну ділянку серія ЯИ №922761 від 31.05.2010 року. Земельні ділянки, які знаходяться в с. Гаврилівка по вул. Михайленка, 47 Вишгородського району Київської області і належать йому на підставі свідоцтва про право на спадщину за законом ВМВ №072734 від 12.11.2008 року виданого Вишгородською державною нотаріальною конторою. Автомобіль марки ВАЗ 210700-20 2006 року випуску, який належить йому на підставі технічного паспорта РСА №625251 від 14.11.2006 року, заповів [PERSON] Згідно свідоцтва про право на спадщину за заповітом, виданого державним нотаріусом Вишгородської районної державної нотаріальної контори, 30.07.2017 року зареєстрованого в реєстрі за №2013, [PERSON] видано дане свідоцтво на спадщину, яка складається із земельної ділянки площею 0,0031 га., у тому числі за земельними угіддями: забудовані землі 0,0031 га., розташовані за адресою: Київська область, Вишгородський район, с. Гаврилівка, ГБК «Полісся», цільове призначення: 02.06 для колективного гаражного будівництва, що належала спадкодавцю [PERSON] на підставі державного акта на право власності на земельну ділянку серії ЯЖ №424992, виданого управлінням земельних ресурсів у Вишгородському районі Київської області, та зареєстрованого 08.07.2009 року в Книзі записів реєстрації державних актів на право власності на землю, договорів оренди землі за №010990802794, кадастровий номер: 3221882000:06:040:0021. Як вбачається з довідки виданої гаражним кооперативом «Полісся» №5 від 24.11.2017 року, [PERSON] являється членом гаражного кооперативу «Полісся» з 13.07.2017 року на підставі поданої заяви. Створення гаражного кооперативу затверджено рішенням виконкому Вишгородської районної ради №44 від 18.02.1985 року. Гараж розташований Київська область, Вишгородський район с. Гаврилівка, вул. 40-річчя Перемоги, 2-Б. Рік забудови гаража 1987 рік і має №37. Повний внесок сплачено повністю. З копії спадкової справи №583/2015 до майна померлого 14.09.2015 року [PERSON] вбачається, що 09.12.2015 року [PERSON] звернулась до нотаріальної контори із заявою зареєстрованою під №1609 про прийняття спадщини після померлого батька [PERSON] Постановою про відмову у вчиненні нотаріальних дій від 11.05.2017 року державним нотаріусом Вишгородської районної державної нотаріальної контори відмовлено [PERSON] у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом на гараж №37 та земельну ділянку, що знаходяться в ГБК «Полісся» за адресою: Київська область, Вишгородський район, с. Гаврилівка, вул. 40-річчя Перемоги, 2-Б, після смерті [PERSON], оскільки відсутні оригінали документів на право власності. Відповідно до п.2 ч.2 ст.331 ЦК України, якщо право власності на нерухоме майно відповідно до закону підлягає державній реєстрації, право власності виникає з моменту державної реєстрації. Згідно ч. 3 ст.3\~Закону України\~від 01\~липня 2004\~року «Про\~державну реєстрацію\~речових прав\~на нерухоме\~майно та\~їх обтяжень» права на нерухоме майно, які підлягають державній реєстрації відповідно до цього Закону, виникають з моменту такої реєстрації. Відповідно до ч.4 ст.3\~зазначеного Закону права на нерухоме майно, що виникли до набрання чинності цим законом, визнаються дійсними у разі відсутності їх державної реєстрації, передбаченої цим Законом, за таких умов: якщо реєстрація прав була проведена відповідно до законодавства, що діяло на момент їх виникнення, або якщо на момент виникнення прав діяло законодавство, що не передбачало обовязкової реєстрації таких прав. Як вбачається з технічного паспорта гараж гаражний кооператив «Полісся» вул. 40-річчя Перемоги, 2-Б, №37, с. Гаврилівка, виготовленого 12.12..2017 року КП «Вишгородське бюро технічної інвентаризації» вказаний гараж побудовано у 1987 році. Державна реєстрація права власності на житлові будинки, споруди на час закінчення будівництва спірного житлового будинку (1950 рік) регулювалася підзаконними нормативними актами, зокрема, Інструкцією про порядок реєстрації будинків та домоволодінь у містах і селищах міського типу Української РСР, затвердженою 31 січня 1966 року, яка втратила чинність на підставі наказу Держжитлокомунгоспу від 13 грудня 1995 року №56. Підстави набуття права власності на житловий будинок, споруди та належність цього майна особі визначаються законодавством, чинним на час набуття права власності. Законодавством, яке діє на час відкриття спадщини, врегульовано питання спадкування цього майна, а не його належність спадкодавцю. Отже, при вирішенні спору про визнання права власності на спадкове майно суду керується законодавством, яке регулювало виникнення права власності у самого спадкодавця на момент набуття ним права власності, а також положеннями ЦК Української\~РСР 1963 року, Законом України «Про власність», Законом України «Про місцеві Ради народних депутатів та місцеве і регіональне самоврядування в Україні», постановою Кабінету Міністрів Української РСР від 11 березня 1985 року № 105 «Про порядок обліку житлового фонду в Українській РСР». Статті 1216, 1218 ЦК України передбачають, що спадкуванням є перехід прав та обовязків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавці), до інших осіб (спадкоємців). До складу спадщини входять усі права та обовязки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Частиною 1 статті 1297 ЦК України встановлено обовязок спадкоємця звернутися до нотаріуса за видачею свідоцтва про право на спадщину на нерухоме майно. Оскільки [PERSON] являється спадкоємцем за заповітом померлого [PERSON] 14.09.2015 року, спадкове майно належало спадкодавцю, яке він заповів [PERSON], за таких обставин та враховуючі вище викладене, суд приходить до висновку, що позовні вимоги позивача підлягають задоволенню, оскільки існують всі правові підстави визнання права власності за позивачем на спадкове майно за заповітом після смерті [PERSON] На підставі викладеного,

Outcome: approved