Jurisdiction: civil
Date: 2015-03-24 00:00:00

Позивач звернулась в суд із позовом до відповідачів про солідарне стягнення з них відшкодування завданої, внаслідок залиття належної їй квартири, матеріальної шкоди в розмірі визначеному судовою будівельно-технічною експертизою, що становить 2928,78 грн. та моральної шкоди в розмірі 5000 грн. Позивач в судовому засіданні позовні вимоги підтримала з підстав наведених в позовній заяві. По суті позовних вимог пояснила, що їй на праві приватної власності належить квартира [ADDRESS]. 13 жовтня 2011 р. та 10 квітня 2013 р. внаслідок проникнення води з квартири [ADDRESS] вказаного будинку, яка знаходиться поверхом вище та належить відповідачам, було затоплено належне їй помешкання. Вважає, що обов'язок відшкодування завданої внаслідок затоплення квартири матеріальної та моральної шкоди лежить саме на відповідачах, оскільки вони являються власниками квартири з якої відбулось залиття. Факт затоплення з вини відповідачів підтверджується наданими суду актами ЛКП «№ 500» та довідкою МП «Стихія». Відшкодування матеріальної шкоди просить стягнути в розмірі визначеному висновком будівельно-технічної експертизи, що становить 2928,78 грн. Крім матеріальних збитків просить також стягнути з відповідачів заподіяну їй моральну шкоду, яка полягає в душевних стражданнях та нервових стресах викликаних пошкодженням квартири, що спричинили погіршення стану її здоров'я. Відшкодування завданої моральної шкоди оцінює в сумі 5000 грн. Також зазначила, що з приводу затоплень неодноразово спілкувалась з відповідачкою [PERSON], яка не заперечувала своє вини та обіцяла відшкодувати завдані збитки. Саме в зв'язку з сподіваннями на мирне врегулювання спору, тривалий час не зверталась із позовом до суду. Враховуючи наведене просить позовні вимоги задоволити. Представник відповідача [PERSON] в судовому засіданні позовні вимоги заперечив, оскільки вважає, що вина відповідачів у спричиненні затоплення квартири позивачки в судовому засіданні не доведена. Наявний в матеріалах справи висновок будівельно-технічної експертизи є сумнівним, оскільки таким визначена вартість відновлювальних робіт не зважаючи на сплив тривалого часу з моменту затоплення квартири. Крім цього пояснив, що на даний момент квартира продана відповідачами третій особі. Одночасно зазначив, що фактів затоплення квартири [PERSON] не заперечує, погоджується, що мала місце розмова між позивачкою та [PERSON] з приводу добровільного відшкодування завданих залиттям збитків. Просить відмовити в задоволенні позову. Відповідачі в судове засідання не з'явились з невідомих суду причин про час та місце судового розгляду були повідомленні належним чином. Заслухавши пояснення сторін, дослідивши та перевіривши зібрані по справі докази, суд вважає, що позов підлягає до задоволення частково з наступних мотивів. Згідно ст. 1167 ЦК України моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини. За нормою частини другої ст.383 Цивільного кодексу України власник квартири може на свій розсуд здійснювати ремонт і зміни у квартирі, наданій йому для використання як єдиного цілого, - за умови, що ці зміни не призведуть до порушень прав власників інших квартир у багатоквартирному житловому будинку та не порушать санітарно-технічних вимог і правил експлуатації будинку. Пунктом 7 Правил користування приміщеннями житлових будинків і гуртожитків, затверджених постановою Кабінету Міністрів України № 572 від 08.10.1992 р., передбачено, що власники квартир і наймачі зобов'язані забезпечувати збереження житлових і підсобних приміщень та технічного обладнання, не допускати виконання робіт та інших дій, що викликають псування приміщень, приладів та обладнання будинку, гуртожитку, порушують умови проживання громадян. В судовому засіданні встановлено, що в період затоплень квартири позивачки 13 жовтня 2011 р. та 10 квітня 2013 р. квартира [ADDRESS] належала на праві приватної власності [PERSON] та [PERSON]. Наведена обставина підтверджується листом ОКП «БТІ та ЕО» від 17.03.2015 р. (а.с. 170) згідно з яким відповідачі набули право власності на вказану квартиру 28.04.2010 р. та договором купівлі-продажу квартири від 03.07.2013 р. (а.с. 26) на підставі якого відповідачі продали помешкання [PERSON] Згідно вимог ч. 4 ст. 319 ЦК України власність зобов'язує. У відповідності до вимог ч. 1, 2 ст. 1166 ЦК України Майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Особа, яка завдала шкоди, звільняється від її відшкодування, якщо вона доведе, що шкоди завдано не з її вини. Таким чином, цивільне законодавство в деліктних зобов'язаннях передбачає презумпцію вини; якщо в процесі розгляду справи зазначена презумпція не спростована, вона є юридичною підставою для висновку про наявність вини заподіювана шкоди. З огляду на наведене та з урахуванням визначених цивільним процесуальним законом принципів змагальності й диспозитивності цивільного процесу, саме на відповідача покладено обов'язок доведення відсутності його вини в завданні шкоди позивачу. Законом не покладається на позивача обов'язок доказування вини відповідача в заподіянні шкоди, він лише повинен доказати факт заподіяння такої шкоди відповідачем та її розмір. За змістом п. 2.3.6 Правил утримання будинків та прибудинкових територій, затверджених наказом Держжитлокомунгоспу від 17 травня 2005 року (далі - Правила), у разі залиття, аварії квартир складається відповідний акт. Актом «ЛКП № 500» від 19.10.2011 р. (а.с. 3) встановлено, що при обстеженні квартири [ADDRESS] виявлено сліди залиття у кухні на стінах та стелі. Залиття сталось в наслідок халатного відношення до автомотичного розповітрювача в батареї квартири [ADDRESS]. Відповідно до акту «ЛКП № 500» від 17.05.2013 р. (а.с. 4) в наслідок обстеження квартири [ADDRESS] виявлені сліди залиття на кухні. Залиття відбулось в наслідок халатного відношення до запірної арматури квартири [ADDRESS] вказаного будинку. Згідно довідки МП «Стихія» від 20.06.2012 р., № 31 (а.с. 5) [PERSON], яка проживає за адресою [ADDRESS], 13.10.2011 р. о 22:00 год. здійснила виклик аварійної служби Личаківського району в зв'язку з її залиттям сусідами з квартири [ADDRESS], які в помешканні відсутні. Крім цього з пояснень представника відповідача та його письмових заперечень (а.с. 23-25) вбачається, що факт залиття квартири позивача, в зв'язку з витоком води з сантехнічних приладів квартири відповідачів, не заперечується. Допитана в судовому засіданні, в якості свідка, [PERSON] підтвердила надані нею пояснення та додатково зазначила, що через декілька днів, після залиття 13.10.2011 р., відповідач [PERSON] пропонувала відшкодувати завдані збитки. Також відповідач пояснила, що залиття відбулось оскільки її донька [PERSON] пошкодила кран розповітрювання системи опалення. Через деякий час відповідач скерувала до неї майстра з метою усунення наслідків залиття, однак вона відмовилась від його послуг, оскільки запропонований ним варіант ремонту її не влаштовував. Згідно висновку судової інженерно-технічної експертизи, від 31.12.2014 р., № 2281 (а.с. 56-60) пошкодження приміщень квартири [ADDRESS] спричиненні багаторазовим залиттям. Вартість відновлювальних робіт, які слід провести у квартирі [ADDRESS], для усунення слідів залиття та відновлення помешкання позивача становить 2156,00 грн., вартість необхідних будівельних матеріалів 772,78 грн. Таким чином, в судовому засіданні повністю доведено факт заподіяння відповідачами, як власниками квартири [ADDRESS], позивачу матеріальної шкоди в розмірі 2928,78 грн., внаслідок залиття належної їй квартири. Згідно ч.3 ст.10 та ч.1 ст.60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. В ході судового розглдяу відповідачі не представили суду жодного доказу в підтвердження відсутності їхньої вини у завдані шкоди позивачу. Згідно ст.1167 ЦК України моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини. Оцінивши в сукупності викладені обставини, з врахуванням вимог розумності та справедливості, суд дійшов висновку, що позовні вимоги в частині відшкодування моральної шкоди слід задоволити частково в розмірі 3000 грн. Оскільки в судовому засіданні встановлено, факт залиття квартири позивачки, що завдавало їй багато незручностей та моральних страждань. Отже беручи до уваги наведене та враховуючи вимоги ст. 541 ЦК України відшкодування завданої позивачу матеріальної та моральної шкоди слід солідарно стягнути з відповідачів. Крім цього з відповідачів на користь позивачки слід стягнути понесені та документально підтверджені судові витрати, які полягали в оплаті послуг експерта в розмірі 1552,88 грн. (а.с. 93) Також необхідно зазначити, що з наявних в матеріалах справи документів, а саме договору купівлі-продажу квартири (а.с. 26) та довідки адресно-довідкового підрозділу ГУДМС УДМС України (а.с. 7) вбачається, що відповідач [PERSON] змінила прізвище на - [PERSON].

Outcome: approved