Jurisdiction: civil
Date: 2019-03-14 00:00:00

Позивач звернулась до Новопсковського районного суду Луганської області з позовною заявою, в якій просить визнати за нею право власності на майновий пай СТОВ імені Енгельса у розмірі 49886,00 грн. у порядку спадкування за заповітом після смерті матері [PERSON], померлої 24.06.2017, який належав померлій на підставі свідоцтва про права власності на майновий пай серії ЛУ №031990. В обґрунтування позовних вимог позивач зазначила, що 24.06.2017 померла її матір [PERSON], після смерті якої відкрилася спадщина у вигляді трьох земельних ділянок та майнового паю СТОВ ім. Енгельса у розмірі 49886,00 грн, який належав їй на підставі свідоцтва про право власності на майновий пай серії ЛУ № 031990. Зазначене свідоцтво про право власності на майновий пай було втрачене спадкодавцем. За життя спадкодавцем [PERSON] складено два заповіти. Відповідно до заповіту від 22.03.2016, реєстровий № 460, [PERSON] заповіла їй все своє майно, з чого б воно не складалося і де б воно не знаходилося. Згідно заповіту від 26.12.2016, реєстровий № 2528, [PERSON] на випадок своєї смерті заповіла їй земельну ділянку № 438/1 площею 3,1028 га та відповідачам у рівних частках земельну ділянку № 438/2 площею 5,2576 га та земельну ділянку №1586 площею 1,2761 га. Спадщину після смерті вони прийняли та отримали відповідні свідоцтва про право на спадщину за заповітом. Постановою про відмову у вчиненні нотаріальної дії від 27.06.2018 приватним нотаріусом [PERSON] їй було відмовлено у вчиненні нотаріальної дії - видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом на право власності на майновий пай, що залишився після смерті матері, оскільки нотаріусу не подано документів, які б підтверджували право власності померлої на майновий пай. При таких обставинах у зв'язку з відсутністю оригіналу свідоцтва про право власності на майновий пай, позивач позбавлена можливості оформити спадщину в нотаріальному порядку, у звязку з чим вимушена звернутися до суду за захистом своїх прав. Ухвалою Новопсковського районного суду Луганської області від 10.01.2019 відкрито загальне позовне провадження у справі, розпочато підготовче провадження у справі, призначено підготовче судове засідання на 06.02.2019 та залучено до участі у справі третю особу, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору. 06.02.2019 в підготовчому судовому засіданні оголошено перерву до 19.02.2019 у звязку з витребуванням доказів. 19 лютого 2019 року ухвалою Новопсковського районного суду Луганської області підготовче провадження закрито та призначено справу до судового розгляду на 15.03.2019. Учасники справи в судове засідання не зявилися, про дату, час та місце судового засідання повідомлені належним чином. Від позивача надійшла заява про розгляд справи без її участі. Відповідач [PERSON] надала заяву про розгляд справи без її участі, з позовом згодна. Від відповідача законного представника малолітньої [PERSON] - [PERSON] надійшла заява про розгляд справи без її участі, з вимогами згодна. За таких підстав, суд вважає за можливе розглянути справу за відсутності учасників справи на підставі наявних матеріалів справи та без фіксування судового засідання технічним засобами, що відповідає положенням ч. 2 ст. 247 ЦПК України. Згідно з ч.4 ст.206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Дослідивши наявні у справі письмові докази, зважаючи на те, що визнання відповідачами позову ґрунтується на законних підставах, не суперечить закону та не порушує прав, свобод чи інтересів інших осіб, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що 24 червня 2017 року в смт. Новопсков Новопсковського району Луганської області померла [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про смерть серії І-ЕД № 505223, виданим 27.06.2017 Новопсковським районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Луганській області. З дослідженої в судовому засіданні спадкової справи №162/2017 до майна померлої 24.06.2017 [PERSON], яка була заведена 16.08.2017 приватним нотаріусом Новопсковського районного нотаріального округу Луганської області [PERSON] за заявою відповідача [PERSON], яка діє в інтересах малолітньої [PERSON], від 16.08.2017, встановлено, що за життя [PERSON] склала заповіти від 22.03.2016 та 26.12.2016. Так, згідно заповіту від 22.03.2016, посвідченого приватним нотаріусом Новопсковського районного нотаріального округу [PERSON], зареєстрованого в реєстрі за № 460, [PERSON] все своє майно, яке буде належати їй на день її смерті, з чого б воно не складалося і де б воно не знаходилося, і взагалі все те, на що вона матиме право, заповіла позивачу [PERSON]. Заповітом від 26.12.2016, посвідченим приватним нотаріусом Новопсковського районного нотаріального округу [PERSON], зареєстрованим в реєстрі під №2528, [PERSON] на випадок своєї смерті зробила наступне розпорядження: земельну ділянку для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, розташовану на території Камянської сільської ради Новопсковського району Луганської області, № 438/1 площею 3,1028 га заповіла позивачу [PERSON]; земельні ділянки для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, розташовані на території Камянської сільської ради Новопсковського району Луганської області: № 438/2 площею 5,2576 га, №1586 площею 1,2761 га заповіла в рівних частках відповідачу [PERSON] та малолітній [PERSON]. Відповідно до ст.1233 ЦК України заповітом є особисте розпорядження фізичної особи на випадок своєї смерті. Згідно ч. 1 ст. 1235 ЦК України заповідач може призначити своїми спадкоємцями одну або кілька фізичних осіб, незалежно від наявності у нього з цими особами сімейних, родинних відносин, а також інших учасників цивільних відносин. Відповідно до положень ст. 1236 ЦК України заповідач має право охопити заповітом права та обов'язки, які йому належать на момент складення заповіту, а також ті права та обов'язки, які можуть йому належати у майбутньому. Заповідач має право скласти заповіт щодо усієї спадщини або її частини. Згідно ч. 2 ст. 1254 ЦК України заповідач має право у будь-який час скласти новий заповіт. Заповіт, який було складено пізніше, скасовує попередній заповіт повністю або у тій частині, в якій він йому суперечить. Таким чином, за наявності двох заповітів, складених у різний час, один з яких змінює другий у певній частині та не містить указівки про скасування попереднього заповіту в повному обсязі, виконуватися повинні обидва заповіти: перший - у частині, що не суперечить другому, та другий - у повному обсязі. Згідно Інформаційної довідки зі Спадкового реєстру (заповіти/спадкові договори) №48785781 від 16.08.2017, зазначені вище заповіти є чинними. Згідно вимог ст. 1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Відповідно до ч.1 ст. 1269 ЦК України спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу або в сільських населених пунктах - уповноваженій на це посадовій особі відповідного органу місцевого самоврядування заяву про прийняття спадщини. Для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини (ч. 1 ст. 1270 ЦК України). Судом встановлено, що позивач, як спадкоємець за заповітом, спадщину після смерті [PERSON] прийняла, звернувшись у встановлений законом шестимісячний строк до приватного нотаріуса Новопсковського районного нотаріального округу [PERSON] із заявою про прийняття спадщини. Судом також\~встановлено,\~що як\~спадкоємець за\~заповітом \~від 26.12.2016,\~позивач [PERSON]\~29.01.2018\~отримала свідоцтво\~про право\~на спадщину\~за заповітом\~на земельну\~ділянку для\~ведення товарного\~сільськогосподарського виробництва площею 3,1028 га, розташовану на території Камянської сільської ради Новопсковського району Луганської області. Дослідженням спадкової\~ справи\~щодо майна\~померлої [PERSON]\~№ 162/2017\~також встановлено,\~що у\~визначений законом\~строк із\~заявами про\~прийняття спадщини\~після смерті\~[PERSON]\~ звернулись\~також і\~ спадкоємці\~ за\~заповітом від\~26.12.2016\~ [PERSON]\~та [PERSON],\~від імені\~якої діяла\~її законний\~представник [PERSON],\~ та\~04.06.2018\~отримали свідоцтва\~про право\~на спадщину\~за заповітом,\~а саме:\~по Ѕ\~частці в\~спадщині,\~яка складається\~з земельної\~ділянки для\~ведення товарного\~сільськогосподарського виробництва\~площею 5,2576\~га,\~яка розташована\~на території\~Камянської сільської\~ради Новопсковського\~району Луганської\~області,\~кадастровий номер\~4423382500:16:005:0026,\~ділянка №\~438/2,\~та \~земельної ділянки\~для ведення\~товарного сільськогосподарського\~виробництва площею\~1,2761\~га,\~яка розташована\~на території\~Камянської сільської\~ради Новопсковського\~району Луганської\~області, кадастровий номер 4423382500:16:005:0051, ділянка № 1586. Вказані обставини підтверджуються свідоцтвом про право на спадщину за заповітом, посвідченим приватним нотаріусом Новопсковського районного нотаріального округу [PERSON] 29.01.2018, зареєстрованим в реєстрі за № 187; свідоцтвом про право на спадщину за заповітом, посвідченим приватним нотаріусом Новопсковського районного нотаріального округу [PERSON] 04.06.2018, зареєстрованим в реєстрі за № 1169; свідоцтвом про право на спадщину за заповітом, посвідченим приватним нотаріусом Новопсковського районного нотаріального округу [PERSON] 04.06.2018, зареєстрованим в реєстрі за № 1170. Як спадкоємець за заповітом від 22.03.2016 після смерті [PERSON], 27.06.2018 позивач звернулася до приватного нотаріуса Новопсковського нотаріального округу Луганської області із заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину за заповітом, а саме: на майновий пай СТОВ іме. Енгельса, який належав померлій на підставі сертифікату серії ЛУ №031990. Однак, постановою нотаріуса від 27.06.2018 про відмову у вчиненні нотаріальної дії позивачу було відмовлено у вчиненні нотаріальних дій по оформленню спадкових прав після померлої [PERSON], а саме видачі на її імя свідоцтва про право на спадщину за заповітом на майновий пай, на підставі того, що нею не було надано нотаріусу необхідних для вчинення нотаріальних дій документів. В даний час позивач бажає реалізувати своє право на спадщину за заповітом після смерті [PERSON], однак не може цього зробити, оскільки оригінал свідоцтва про право власності на майновий пай члена СТОВ ім. Енгельса серії ЛУ № 031990, втрачений. Перевіряючи обставини справи щодо входження до складу спадкового майна після смерті [PERSON], померлої 24.06.2017, майнового паю СТОВ ім. Енгельса у розмірі 49886,00 грн., суд виходить з наступного. За змістом ст. ст. 5, 79 Закону України «Про колективне сільськогосподарське підприємство» майно колективного підприємства належить його членам на праві спільної часткової власності і його пайовий фонд майна складається з балансової вартості як основних виробничих та оборотних фондів, створених за рахунок діяльності підприємства, цінних паперів, акцій, так і грошових коштів; а майновий пай є грошовим еквівалентом трудового внеску кожного працівника у колективне майно, визначеним на дату паювання (та скоригований на день вибуття працівника з господарства). Право розпоряджатися своїм паєм на власний розсуд член КСП набуває лише після припинення членства у підприємстві. Пай є власністю члена підприємства. Пай може успадковуватися відповідно до цивільного законодавства України та статуту підприємства. Зі змісту Постанови Кабінету Міністрів України від 28.0.2001 № 177 «Про врегулювання питань забезпечення захисту майнових прав селян у процесі реформування аграрного сектору економіки» та наказу Міністерства аграрної політики України від 14.03.2001 за № 62 «Про затвердження Порядку розподілу та використання майна реорганізованих колективних сільськогосподарських підприємств», який був чинним на момент виникнення спірних правовідносин, вбачається, що майновий пай документально підтверджується засвідченим гербовою печаткою та підписом голови відповідної ради свідоцтвом про право власності на майновий пай члена колективного сільськогосподарського підприємства, виданим сільською радою згідно з затвердженими зборами членів КСП (зборами всіх членів співвласників майнових паїв колишнього КСП ім. Леніна) списком та доданими до нього актом розрахунку уточненого пайового фонду, уточненою структурою пайового фонду та уточненим переліком майна пайового фонду. З довідки, виданої виконавчим комітетом Камянської сільської ради Новопсковського району Луганської області 17.04.2018 за вих № 267, вбачається, що згідно Книги обліку виданих свідоцтв про право власності на майновий пай члену колгоспу [PERSON] за порядковим номером 598 видане свідоцтво про право власності на майновий пай серії ЛУ № 031990, майновий пай зазначений у розмірі 49886 грн., що становить 027 відсотків від загальної вартості пайового фонду СТОВ імені Енгельса. Вказані обставини також підтверджуються копією Книги обліку виданих свідоцтв про право власності на майновий пай. Таким чином, наведені факти свідчать про належність [PERSON] свідоцтва про право власності на майновий пай члена СТОВ ім. Енгельса серії ЛУ № 031990 в розмірі 49886,00 грн. Відповідно до положень ст. ст. 1216-1218 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Спадкування здійснюється за заповітом або за законом. До складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Відповідно до ч. 1 ст. 1223 ЦК України право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. Частиною 5 ст. 1268 ЦК України визначено, що незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. Відповідно до ст.41 Конституції України право приватної власності набувається в порядку, визначеному законом. Статтею 1 Протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, яка є частиною національного законодавства передбачено, що кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права. Згідно з п. 3.1. листа Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних кримінальних справ від 16.05.2013 № 24-753/0/4-13 «Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування», право власності спадкоємця на спадкове майно підлягає захисту в судовому порядку шляхом його визнання у разі, якщо таке право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності (ст. 392 ЦК України). Відповідно до ст. 392 ЦК України власник майна може пред'явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Оскільки позивач є спадкоємцем за заповітом після померлої [PERSON], спадкоємці, які мають обовязкову частку у спадщині, відсутні, позивач має право отримати у спадщину зазначений вище майновий пай. Таким чином, є всі достатні правові підстави для визнання права власності на спадкове майно у вигляді майнового паю за позивачем. За таких обставин, враховуючи інтереси позивача, а також те, що іншого шляху для захисту спадкових прав позивач не має, суд приходить до висновку про задоволення позовних вимог, оскільки вони законні, обґрунтовані та доказово підтверджені матеріалами справи, а також визнані відповідачами. Щодо вирішення питання про розподіл судових витрат суд зазначає наступне. Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Відповідно до ч.1 ст. 142 ЦПК України у разі визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті суд у відповідній ухвалі чи рішенні у порядку, встановленому законом, вирішує питання про повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову. Оскільки позовні вимоги визнані відповідачами до початку розгляду справи по суті, позовні вимоги задоволено в повному обсязі, то позивачу з державного бюджету підлягає поверненню 50 відсотків суми сплаченого судового збору у розмірі 352,40 грн. та з відповідачів на користь позивача підлягає стягненню судовий збір у розмірі по 176,20 грн. з кожного.

Outcome: approved