Jurisdiction: civil
Date: 2020-11-29 00:00:00

Позивач звернулась до суду з позовною заявою до Мереф`янської міської ради Харківського району Харківської області, в якій просить: -встановити факт проживання [PERSON] , [INFO] , однією сім`єю з [PERSON] , померлим [INFO] , за адресою: [ADDRESS] з 2004 року по день смерті; -визнати за [PERSON] право власності на 1/3 частку житлового будинку загальною площею 63,60 кв.м., житловою 40.70 кв.м. з відповідною часткою надвірних будівель за адресою: за адресою: [ADDRESS] у порядку спадкування за законом після смерті [PERSON] , померлого [INFO] ; -визначити додатковий строк на прийняття спадщини після смерті [PERSON] , померлого [INFO] , терміном два місяці з дня набрання рішенням законної сили. В обґрунтування\~позовних вимог\~зазначає,\~що житловий\~будинок по\~ [ADDRESS] збудовано\~батьками позивача\~-\~ [PERSON] та\~ [PERSON] \~під час\~шлюбу.\~ [INFO] батько\~позивача помер,\~після його\~смерті відкрилася\~спадщина,\~що складається\~з \~Ѕ частки\~вказаного житлового\~будинку.\~Спадщину у\~рівних частках\~прийняли дружина\~померлого -\~ [PERSON] та\~неповнолітні діти\~померлого -\~ [PERSON] та\~її брат\~-\~ [PERSON] .\~З 28\~червня 1977\~року мати\~позивача перебувала\~у повторному\~шлюбі з\~ [PERSON] ,\~під час\~державної реєстрації\~шлюбу змінила\~прізвище « [PERSON] »\~на « [PERSON] ».\~Позивач була\~зареєстрована та\~проживала разом\~однією сім`єю\~з матір`ю,\~вітчимом та\~братом у\~спірному будинку.\~ [INFO] мати\~позивача померла.\~Після смерті\~матері відкрилася\~спадщина,\~що складається\~з 4/6\~часток житлового\~будинку по\~ [ADDRESS] .\~Спадкоємцями за\~законом першої\~черги,\~які прийняли\~спадщину є\~вітчим позивача\~-\~ [PERSON] та\~позивач.\~Позивач прийняла\~спадщину в\~обсязі 2/6\~(1/3)\~часток спірного\~житлового будинку,\~оскільки звернулась\~до нотаріальної\~контори із\~заявою про\~прийняття спадщини.\~Вітчим позивача\~прийняв спадщину,\~оскільки проживав\~та був\~постійно зареєстрованим\~разом з\~дружиною та\~у встановлений\~строк не\~відмовився від\~спадщини.\~ [PERSON] спадщину\~після смерті\~матері не\~приймав,\~оскільки не\~проживав з\~нею на\~час її\~смерті та\~не звертався\~до нотаріальної\~контори із\~відповідною заявою.\~ [INFO] помер\~вітчим позивача\~ [PERSON] .\~Після смерті\~вітчима відкрилася\~спадщина -\~1/3\~частка житлового\~будинку по\~ [ADDRESS] ,\~яку померлий\~успадкував після\~смерті дружини,\~проте спадкові\~права не\~оформив. Позивач в судове засідання не з`явилась, повідомлялась своєчасно і належним чином, надала суду заяву, в якій розгляд справи просила проводити без її участі. Представник відповідача в судове засідання не з`явився, повідомлявся своєчасно і належним чином, від Мереф`янського міського голови надійшов відзив, в якому останній не заперечував проти задоволення позову, розгляд справи просив проводити без участі представника. Враховуючи, що в судове засідання не з`явились всі учасники справи, відповідно до частини другої статті 247\~ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Ухвалою Харківського районного суду Харківської області від 29.07.2020 провадження у справі відкрито. Суд вирішив проводити розгляд справи за правилами загального позовного провадження. Ухвалою Харківського районного суду Харківської області від 09.09.2020 витребувано докази. Ухвалою Харківського районного суду Харківської області від 30.11.2020 закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду. Суд, дослідивши надані сторонами докази у їх сукупності, прийшов до висновку про часткове задоволення позовних вимог, виходячи з наступних підстав. Житловий будинок по [ADDRESS] збудовано [PERSON] та [PERSON] під час шлюбу, а тому відповідно до ст. 22 Кодексу про шлюб та сім`ю України, він вважається набутим під час шлюбу. [PERSON] та [PERSON] є батьками [PERSON] та [PERSON] . [INFO] помер [PERSON] , після його смерті відкрилася спадщина, що складається з Ѕ частки спірного житлового будинку. Після смерті [PERSON] спадщину у рівних частках прийняли його дружина [PERSON] та неповнолітні діти померлого - [PERSON] та [PERSON] . Спадкоємцям видано свідоцтво про право на спадщину, право власності на спадкове майно зареєстровано в КП «Харківське районне бюро технічної інвентаризації». На 1/2 частку спірного будинку [PERSON] видано свідоцтво про право власності на житловий будинок від 29.12.1982 року. Таким чином, [PERSON] належала 4/6 (2/3) часток житлового будинку по [ADDRESS] , [PERSON] 1/6 частка та [PERSON] - 1/6 частка цього будинку. З 28 червня 1977 року [PERSON] перебувала у повторному шлюбі з [PERSON] , під час державної реєстрації шлюбу змінила прізвище « [PERSON] » на « [PERSON] була зареєстрована та проживала разом однією сім`єю з матір`ю, вітчимом та братом у спірному будинку, що підтверджується будинковою книгою. [INFO] померла мати позивача [PERSON] , про що Мереф`янської міською радою Харківського району Харківської області зроблено актовий запис № 461 та 27 листопада 2007 року видано свідоцтво про смерть серії [NUMBER] . Після смерті [PERSON] відкрилась спадщина, що складається з 4/6 часток житлового будинку по [ADDRESS] . Спадкоємцями за законом першої черги, які прийняли спадщину є [PERSON] та [PERSON] . \~ \~ \~ \~ [PERSON] прийняла спадщину та 23 березня 2010 року отримала свідоцтво про право на спадщину на 2/6 (1/3) часток спірного житлового будинку. Відповідно до ч.3 ст.1268 ЦК України спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого\~статтею 1270\~цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. [PERSON] прийняв спадщину, оскільки проживав та був постійно зареєстрованим разом з дружиною та у встановлений строк не відмовився від спадщини, що відповідає вимогам ч.3 ст.1268 ЦК України. [PERSON] спадщину після смерті матері [PERSON] не приймав, оскільки не проживав з нею на час її смерті та не звертався до нотаріальної контори із відповідною заявою. [INFO] помер [PERSON] та Мереф`янська міська рада Харківського району Харківської області зробила актовий запис про смерть № 332 та видала свідоцтво про смерть серії [NUMBER] . Після смерті [PERSON] відкрилася спадщина на 1/3 частка спірного житлового будинку по [ADDRESS] , яку померлий успадкував після смерті дружини, проте спадкові права не оформив. Відповідно до ч.1 ст.1270 ЦК України для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. Звернувшись до нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини після смерті вітчима, за заявою [PERSON] відкрито спадкову справу, але Державним нотаріусом Харківської районної державної нотаріальної контори Харківської області Ольховською Л.М. листом від 23.03.2010 вих.№02-14/815 запропоновано [PERSON] звернутись до суду для встановлення факту проживання зі спадкодавцем однією сім`єю не менше п`яти років до часу відкриття спадщини. Відповідно до\~ч.1\~ст.1268\~ЦК України\~у четверту чергу право на спадкування за законом мають особи, які проживали зі спадкодавцем однією сім`єю не менш як п`ять років до часу відкриття спадщини. Відповідно до листа Харківської районної державної нотаріальної контори Харківської області від 24.10.2020 вих.№3318/02-14 з заявою про прийняття спадщини після смерті [PERSON] звернулась [PERSON] . Інші заяви про прийняття або відмову від спадщини в шестимісячний строк до нотаріальної контори не надходили. Згідно з ч.ч.1,2 ст.1258 ЦК України спадкоємці за\~законом одержують\~право на\~спадкування почергово. Кожна наступна черга спадкоємців за законом одержує право на спадкування у разі відсутності спадкоємців попередньої черги, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини або відмови від її прийняття, крім випадків, встановлених\~статтею 1259\~цього Кодексу. Згідно п. 21 постанови Пленуму Верховного Суду України від 30.05.2008 №7 «Про судову практику у справах про спадкування» при вирішенні спору про право на спадщину осіб, які проживали зі спадкодавцем однією сім`єю не менш як п`ять років до часу відкриття спадщини (четверта черга спадкоємців за законом), судам необхідно враховувати правила частини другої статті 3 СК ( 2947-14 \~)\~ про\~те,\~ що\~ сім`ю\~ складають\~ особи,\~ які\~ спільно\~ проживають,\~ пов`язані\~спільним побутом,\~ мають\~взаємні \~права \~та обов`язки.\~ Зазначений\~ п`ятирічний\~ строк\~ повинен\~виповнитися на\~момент \~відкриття \~спадщини \~і \~його \~ необхідно\~ \~обчислювати \~ з\~урахуванням \~часу \~спільного \~проживання \~зі \~спадкодавцем \~однією сім`єю\~до набрання\~чинності цим\~Кодексом. До спадкоємців четвертої черги належать не лише жінка (чоловік), які проживали однією сім`єю зі спадкодавцем без шлюбу, таке право можуть мати також інші особи, якщо вони спільно проживали зі спадкодавцем, були пов`язані спільним побутом, мали взаємні права та обов`язки, зокрема, вітчим, мачуха, пасинки, падчерки, інші особи, які взяли до себе дитину як члена сім`ї, тощо. Суду надано акт обстеження житлово-побутових умов від 19.07.2020, складений депутатом Мереф`янської міської ради, відповідно до якого [PERSON] з 2004 р. по день смерті її вітчима [PERSON] , померлого [INFO] , постійно опікувалась ним, доглядала, вела його господарство, приймала участь у його лікуванні, підтримувала його житло у належному стані. Викладені обставини дають підстави суду вважати, що матеріалами справи підтверджується факт проживання [PERSON] , [INFO] , однією сім`єю з [PERSON] , померлим [INFO] , за адресою: [ADDRESS] з 2004 року по день смерті останнього. У той же час право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом, власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, зокрема, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою (ч.2 ст.382, ст.392 ЦК України). Відповідно до\~інформації з\~Державного реєстру\~речових прав\~на нерухоме\~майно та\~Реєстру прав\~власності на\~нерухоме майно,\~Державного реєстру\~Іпотек,\~Єдиного реєстру\~заборон відчуження\~об`єктів нерухомого\~майна щодо\~об`єкта нерухомого\~майна від\~29.10.2020\~довідка №230208956\~за адресою:\~ [ADDRESS] ,\~домоволодіння \~має самочинно\~збудовані об`єкти: л.душ «Л», навіси «Р», «С», «О», «Н», сарай «В», «М», «Т», вбиральню «У», самочинно переобладнану кімнату (1-6) площею 11.10 кв.м. в кухню. Визнання судом права власності на самочинне будівництво можливе у тому разі, якщо в прийнятті такого об`єкта в експлуатацію було незаконно відмовлено та за умови дотримання визначених законом вимог, які необхідні для прийняття в експлуатацію закінченого будівництвом об`єкта. Суд не може підміняти собою органи державної влади, які відповідно до законодавства України уповноважені здійснювати реєстрацію права власності на нерухоме майно та введення його в експлуатацію. Відповідно до ч.1\~ст.376 ЦК України\~житловий будинок, будівля, споруда, інше нерухоме майно вважаються самочинним будівництвом, якщо вони збудовані або будуються на земельній ділянці, що не була відведена для цієї мети, або без належного дозволу чи належно затвердженого проекту, або з істотними порушеннями будівельних норм і правил. Згідно п. 4 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 30 березня 2012 року № 6 «Про практику застосування судами статті 376 Цивільного кодексу України (про правовий режим самочинного будівництва)» при розгляді справ зазначеної категорії судам слід мати на увазі, що самочинним вважається будівництво житлового будинку, будівлі, споруди, іншого нерухомого майна, якщо вони збудовані (будуються) на земельній ділянці, що не була відведена особі, яка здійснює будівництво; або відведена не для цієї мети; або без відповідного документа, який дає право виконувати будівельні роботи, чи належно затвердженого проекту; або з істотним порушенням будівельних норм і правил. Під наданням земельної ділянки слід розуміти рішення компетентного органу влади чи органу місцевого самоврядування про передачу земельної ділянки у власність або надання у користування, або передачу права користування земельною ділянкою на підставі цивільно-правових договорів із фізичною чи юридичною особою. Відповідно до ч. 2\~ст. 376 ЦК України\~особа, яка здійснила або здійснює самочинне будівництво нерухомого майна, не набуває права власності на нього. Частиною 3 цієї статті встановлено, що право власності на самочинно збудоване нерухоме майно може бути за рішенням суду визнане за особою, яка здійснила самочинне будівництво на земельній ділянці, що не була їй відведена для цієї мети, за умови надання земельної ділянки у встановленому порядку особі під уже збудоване нерухоме майно. Таким чином,\~ст. 376 ЦК України\~передбачено загальне правило про те, що особа, яка здійснила або здійснює самочинне будівництво нерухомого майна, не набуває права власності на нього (ч. 2 цієї статті), і встановлено випадки, коли право власності на самочинне будівництво може бути визнане за рішенням суду за особою, що здійснила самочинне будівництво, або за власником земельної ділянки. Право власності на самочинно збудоване нерухоме майно може бути за рішенням суду визнане за особою, яка здійснила самочинне будівництво, лише у випадках, передбачених\~ст. 376 ЦК України, а саме: за особою, яка здійснила самочинне будівництво на земельній ділянці, що не була їй відведена для цієї мети, за умови надання земельної ділянки у встановленому порядку особі під уже збудоване нерухоме майно (ч. 3\~ст. 376 ЦК України); за особою - власником (користувачем) земельної ділянки, яка здійснила самочинне будівництво на цій ділянці, якщо це не порушує права інших осіб (ч. 5\~ст. 376 ЦК України). Суду не надано доказів здійснення самочинного будівництва окремих об`єктів на земельній ділянці, яка була надана у встановленому порядку особі під уже збудоване нерухоме майно. Таким чином позивачем не було надано належних та допустимих доказів отримання дозвільних документів на самочинне будівництво та введення окремих об`єктів нерухомого майна в експлуатацію у встановленому порядку і набуття цим майном статусу об`єкта нерухомого майна як об`єкта цивільного права. Приймаючи до уваги вищенаведене, позиції з цього приводу, викладені у\~постанові Пленуму Верховного Суду України №7 від 30.05.2008 року «Про судову практику у справах про спадкування», враховуючи те, що позивач фактично прийняла спадщину, звернувшись із заявою про її прийняття до нотаріальної контори, але їй було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину, при цьому спадкове майно було набуте спадкодавцем правомірно, а сам факт не отримання правовстановлюючого документу не може вважатись відсутністю права на нерухоме майно, суд приходить до висновку про необхідність визнання за [PERSON] право власності на 1/3 (одну третю) частку житлового будинку загальною площею 63,60 кв.м., житловою 40.70 кв.м. з відповідною часткою надвірних будівель за адресою: за адресою: [ADDRESS] , окрім самочинно збудованих об`єктів: л.душ «Л», навісів «Р», «С», «О», «Н», сараю «В», «М», «Т», вбиральні «У», самочинно переобладнаної кімнати (1-6) площею 11.10 кв.м. в кухню, у порядку спадкування за законом після смерті [PERSON] , померлого [INFO] . [INFO] помер [PERSON] про що Харківським міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції зроблено актовий запис № 17168 та видано свідоцтво про смерть серії [NUMBER] . Після його смерті відкрилася спадщина, що складається з 1/6 частки спірного житлового будинку по [ADDRESS] , що успадкована [PERSON] після смерті батька. Позивач звернувшись 05.06.2020 до Приватного нотаріуса Харківського районного нотаріального округу Харківської області Костіної І.Г. з заявою про прийняття спадщини після смерті [PERSON] отримала листом від 05.06.2020 за вих.№88/02-14 відмову, оскільки звернулась до нотаріальних органів з заявою про прийняття спадщини після смерті [PERSON] після спливу встановленого шестимісячного строку. Відповідно до витягу зі Спадкового реєстру від 05.06.2020 у реєстрі відсутня інформація щодо [PERSON] . Відповідно до п. 24\~Постанови Пленуму Верховного Суду України від 30.05.2008 року № 7 «Про судову практику у справах про спадкування», особа,\~\~яка\~\~не\~\~прийняла спадщину в установлений законом строк,\~\~може звернутися до суду з позовною заявою\~\~про\~\~визначення додаткового\~\~строку\~\~для\~\~прийняття спадщини відповідно до частини третьої\~\~статті\~\~1272\~\~ЦК. Зазначене положення застосовується до спадкоємців, в яких право на спадкування виникло з набранням чинності зазначеним Кодексом.\~\~Суди відкривають\~\~ провадження\~\~ в\~\~ такій\~\~ справі\~\~ у\~\~разі відсутності письмової згоди\~\~спадкоємців,\~\~які\~\~прийняли\~\~спадщину, а також за відсутності інших спадкоємців, які могли б дати письмову згоду на\~\~подання заяви\~\~\~\~до нотаріальної контори про прийняття спадщини. Відповідачами у такій справі є спадкоємці,\~\~які прийняли спадщину. При\~\~відсутності\~\~інших\~\~спадкоємців\~\~за\~\~заповітом\~\~і за законом, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини, а також\~\~відмови\~\~від\~\~її\~\~прийняття\~\~відповідачами\~\~є територіальні громади в особі відповідних органів\~\~місцевого\~\~самоврядування\~\~за місцем відкриття спадщини.\~Вирішуючи питання про визначення особі додаткового строку, суд досліджує поважність причини пропуску строку для прийняття спадщини. При цьому необхідно виходити з того, що поважними є причини, пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій. Спадкоємці, які прийняли спадщину після смерті [PERSON] відсутні, а тому позов пред`явлено до належного відповідача. Постановами Кабінету Міністрів України від 11.03.2020 року № 211 «Про запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2»; від 20.05.2020 року № 392 «Про встановлення карантину з метою запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2»; та від 22.07.2020 року № 641 «Про встановлення карантину та запровадження посилених протиепідемічних заходів на території із значним поширенням гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2» з 12.03.2020 року до 31.12.2020 року в Україні запроваджено карантин. Внаслідок карантинних обмежень зупинився рух громадського транспорту, обмежувалось пересування громадян та вводилось ряд інших обмежень. Із викладеного позивачем у позовній заяві відомо, що необхідність дотримання карантинних обмежень і запобігання поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19) унеможливило своєчасне подання ним заяви про вступ у спадщину. Згідно з частиною третьою\~статті 1272 ЦК України\~за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини. Із врахуванням наведеного, суд дійшов висновку, що позивачем пропущено строк для прийняття спадщини з поважної причини, інші спадкоємці, які звернулись у встановлений законом строк з заявою про прийняття спадщини відсутні, а тому суд вважає необхідним визначити [PERSON] додатковий строк на прийняття спадщини після смерті [PERSON] , померлого [INFO] , терміном два місяці з дня набрання рішенням законної сили. На підставі викладеного і

Outcome: partial