Jurisdiction: civil
Date: 2014-07-20 00:00:00

Позивач звернулась до суду з позовом до відповідача про розірвання шлюб який був зареєстрований 24 квітня 2004 року у відділі державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Липовецького районного управління юстиції у Вінницькій області, актовий запис № 12. Від даного шлюбу вони мають син - [PERSON], [INFO] Свої позовні вимоги позивач обґрунтовує тим, що останнім часом шлюбні відносини з відповідачем у них не складаються із-за різних характерів між ними виникають постійні сварки, що негативно впливає на її здоров'я та виховання і емоційний стан їх дитини, в зв'язку з чим вони за взаємною згодою проживають роздільно, шлюбних відносин не підтримують, господарства не ведуть. Неодноразові спроби налагодити відносини позитивного результату не дали. На думку позивача, сім'я існує лише формально, будь-яких спільних прав та обов'язків вони не мають, наміру зберігати сім'ю не має, а тому збереження сім'ї суперечить її інтересам та інтересам сім'ї в цілому, що є підставою для припинення шлюбу. Позивачка в судове засідання не з'явилась, суду надала заяву про розгляд справи за її відсутності, просила позов задовольнити в обсязі заявлених нею вимог, після розірвання шлюбу залишити їй набуте у шлюбі прізвище - «[PERSON]» та стягнути з відповідача понесені нею судові витрати. Відповідач в судове засідання не з'явився, хоча про день та час розгляду справи по суті був оповіщений за адресою зареєстрованого місця проживання, що була надана за відомостями адресно - довідкового сектору, а тому у розумінні положень ч.5 ст.74 ЦПК України, вважається таким що повідомлений належним чином про день та час розгляду справи. Клопотання про відкладення розгляду справи за наявності поважних причин чи розгляду справи у його відсутності до суду не направив. Ураховуючи те, що позивач скористалась правами наданими їй ч.2 ст.158 ЦПК України, а неявку відповідача в судове засідання суд визнає неповажною, тому не вбачає підстав для відкладення розгляду справи, тому проводить його в даному судовому засіданні на підставі зібраних у справі доказів. Відповідно до ст.ст. 110, 112 СК України, позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам будь-кого з них. Судом встановлено, що шлюб між сторонами був зареєстрований 24 квітня 2004 року у відділі державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Липовецького районного управління юстиції у Вінницькій області, актовий запис № 12 (свідоцтво про одруження [NUMBER]). Від даного шлюбу народився син - [PERSON], [INFO] (свідоцтво про народження [NUMBER]). Судом з'ясовано, що сторони спільно не проживають, дитину не виховують, шлюбних відносин не підтримують, господарства не ведуть. Наміру зберегти сім'ю не мають, оскільки на пропозицію суду надати свої заперечення стосовно пред'явленого позову, відповідач будь-яких заперечень не надав. При таких обставинах суд приходить до висновку, що сім'я розпалась повністю та остаточно, зберегти її неможливо, а тому збереження шлюбу суперечить як інтересам позивачки, відповідача, їх дитини, а також сім'ї в цілому, у зв'язку з чим позов про розірвання шлюбу підлягає задоволенню. Згідно ст. 113 СК України, особа, яка змінила своє прізвище у зв'язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Тому, суд залишає позивачці, за її проханням, для подальшого іменування її прізвище набути у шлюбі - «[PERSON]». В силу ст. 88 ЦПК України позивачці, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею та документально підтверджені судові витрати. На підставі ст.ст. 110,112 СК України,

Outcome: approved