Jurisdiction: civil
Date: 2015-07-05 00:00:00

Позивач звернулась до суду з позовом до відповідача [PERSON] про визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням, в якому просила визнати [PERSON], [INFO], таким, що втратив право користування квартирою [ADDRESS] Позовні вимоги обґрунтовувала тим, що вона є власником квартири [ADDRESS]. В спірній квартирі зареєстровано троє людей, а саме [PERSON], [PERSON] (син позивача) та відповідач [PERSON] Рішенням Дарницького районного суду м. Києва від 28.05.2012 року шлюб між позивачем та відповідачем розірвано. З того часу відповідач проживає окремо, його особистих речей в квартирі немає, даним житлом він не цікавиться і не сплачує свою частку витрат на утримання зазначеної квартири. В судовому засіданні позивач [PERSON] позовні вимоги підтримала в повному обсязі, просила їх задовольнити, проти винесення заочного рішення не заперечувала. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з'явився, про розгляд справи був повідомлений належним чином, з заявами до суду про неможливість розгляду справи у його відсутність не звертався (а.с.23-24). Відповідно до ч.1 ст.224 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений, і від якого не надходило повідомлення про причини неявки, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Враховуючи викладене, суд вважає за можливе провести заочний порядок розгляду справи. Заслухавши пояснення позивача, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги необхідно задовольнити з наступних підстав. Як зазначає ч.1, ст.317 ЦК України власникові належать права володіння, користування та розпорядження своїм майном. Частина 1, ст.319 ЦК України зазначає, що власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Суд, в межах заявлених позовних вимог та наданих сторонами доказів по справі, встановив наступні обставини та правовідносини. Згідно ст.150 ЖК України громадяни, які мають у приватній власності будинок (частину будинку), квартиру, користуються ним (нею) для особистого проживання і проживання членів їх сімей і мають право розпоряджатися цією власністю на свій розсуд: продавати, дарувати, заповідати, здавати в оренду, обмінювати, закладати, укладати інші не заборонені законом угоди. Як установлено у судовому засіданні, власником квартири [ADDRESS] є позивач [PERSON], що підтверджується копією договору дарування квартири серії [NUMBER] від 11.09.2009 року, посвідченого приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Бєльшевою Т.О. та зареєстрованого в реєстровій книзі Київського міського бюро технічної інвентаризації за номером 308-244 за реєстровим №41892 (а.с.4-5). Спірна квартира є приватизованою, ізольованою, 2-х кімнатною квартирою жилою площею 33,2 м2, розташованою на 2 поверсі. На день розгляду справи в спірній квартирі зареєстровані позивач [PERSON], [PERSON] (син позивача) та відповідач [PERSON], вказані обставини підтверджуються довідкою Ф-3 (а.с.9). Рішенням Дарницького районного суду м. Києва від 28.05.2012 року шлюб між позивачем та відповідачем розірвано (а.с.7-8). Як зазначає позивач, відповідач [PERSON] з травня 2012 року та по день звернення до суду в зазначеній квартирі не проживає, що підтверджується актом від 19.03.2015 року, підписаного майстром ЖЕД-206 [PERSON] та сусідами [PERSON], [PERSON] (а.с.11). У відповідності до ч.1, ст.361 ЦК України співвласник має право самостійно розпорядитися своєю часткою у праві спільної часткової власності. Згідно ч.2, ст. 405 ЦК України член сім'ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім'ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом. Аналізуючи докази в їх сукупності, суд приходить до висновку, що поскільки відповідач [PERSON] не є співвласником або власником спірної квартири, з 2012 року не проживає в даній квартирі, не сплачує витрати за житлово-комунальні послуги, не цікавиться нею, за весь час не ставив питання та не намагався вселитись, будь-хто із проживаючих відповідачу не чинили перешкод у користуванні житлом, тому відповідач був відсутній в спірній квартирі понад 1 рік без поважних підстав і його необхідно визнати таким, що втратив право користування жилим приміщенням - квартирою [ADDRESS] задовольнивши вказаний позов.

Outcome: approved