Jurisdiction: civil
Date: 2017-02-28 00:00:00

Позивач звернулась до суду з даним позовом в якому вказує, що вона з відповідачем перебувають у шлюбі з 13.09.2008 року. Від даного шлюбу в них народилася син - [PERSON] [INFO]. Зазначає, що спільне життя з відповідачем не склалося, оскільки між ними почали виникати непорозуміння, стосунки почали погіршуватися, в сім»ї почали виникати сварки, конфлікти, спільне господарство не ведеться, між ними відсутня взаємна повага , дитина проживає разом з матір»ю , відповідач добровільно матеріальної допомоги на утримання дитини не надає. Позивач просить розірвати шлюб між нею та відповідачем, після розірвання шлюбу залишити їй дошлюбне прізвище « [PERSON]», стягувати з відповідача на її користь аліменти на утримання сина [PERSON] [INFO] в розмірі ? частини з усіх видів заробітку ( доходу) відповідача щомісячно, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку та стягнути судові витрати з відповідача. Позивач в судовому засіданні позов підтримала та пояснила, що з серпня 2015 року спільно не проживають. Вона проживає з іншим чоловіком та вагітна від нього. Відповідач матеріальної допомоги на утримання дитини не надає, примирення неможливе. Відповідач в судовому засіданні позов визнав та пояснив, що дійсно з серпня 2015 року спільно не проживають, дружина вагітна від іншого чоловіка, допомогу на утримання дитини не надає, згоден сплачувати аліменти в розмірі ? частини його доходів. Заслухавши сторін, допитавши свідка, дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Відповідно до ст. 112 ч.2 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них. Відповідно до ст. 110 ч.2 СК України позов про розірвання шлюбу не може бути пред»явлений протягом вагітності дружини та протягом одного року після народження дитини, крім випадків, коли один із подружжя вчинив протиправну поведінку, яка містить ознаки злочину, щодо другого з подружжя або дитини. Згідно ст. 180 СК України батьки зобов'язані утримувати своїх дітей до досягнення ними повноліття. Із досліджених в судовому засіданні свідоцтва про шлюб серії [NUMBER] від 13.09.2008 року та копії свідоцтва про народження серії [NUMBER] від 18.09.2012 року слідує, що [PERSON] та [PERSON] зареєстрували шлюб 13.09.2008 року у виконкомі Іршанської селищної ради Володарсько-Волинського району Житомирської області, актовий запис № 32 і вони є батьками - [PERSON] [INFO]. -2- Допитаний в судовому засіданні свідок [PERSON] показав, що він з 2015 року проживає в цивільному шлюбі з позивачем, шлюб не зареєстрований ,так як позивач не розірвала шлюб з попереднім чоловіком. На даний час позивач вагітна і він є батьком майбутньої дитини та після народження дитини батьком дитини запише себе. В судовому засіданні встановлено, що сторони спільно не проживають з серпня 2015 року позивач вагітна від іншого чоловіка , відповідач батьківства не визнає , свідок [PERSON] підтвердив, що [PERSON] вагітна та в них буде дитина, примирення неможливе, подальше збереження шлюбу суперечить інтересам позивача, що дає підстави суду розірвати шлюб. На даний час малолітній син [PERSON] проживає з матір»ю, відповідач не надає матеріальну допомогу на утримання своєї неповнолітньої дитини, що дає підстави суд стягненню з відповідача аліментів в розмірі 1/4 частини заробітної плати щомісячно, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 16.11.2016 року і до досягнення повноліття сином [PERSON]. Згідно ст. 88 ЦПК України підлягає стягненню з відповідача судові витрати у виді судового збору на користь держави в сумі 551 грн. 20 коп. за вимогу майнового характеру та на користь позивача в сумі 551 грн. 20 коп. за вимогу немайнового характеру.

Outcome: approved