Jurisdiction: civil
Date: 2016-01-28 00:00:00

Позивач звернулась до суду з позовною заявою до відповідача про визнання права власності на житловий будинок, посилаючись на те, що її померла бабуся мала у власності житловий будинок, однак правовстановлюючий документ не був належно зареєстрований, тому вона не може оформити право на спадщину на це спадкове майно. В судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримав повністю, посилаючись на те, що відсутність державної реєстрації будинку унеможливлює видачу свідоцтва про право на спадщину нотаріусом, інших спадкоємців немає. Представник відповідача в судове засідання повторно не з'явився, хоч про час і місце судового розгляду належно повідомлений, причин неявки не повідомив. Відповідно до ч.1 ст.224 ЦПК України у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло повідомлення про причини неявки, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів. Враховуючи повторну неявку відповідача, суд вважав можливим вирішити спір на підставі наявних у справі доказів. Вислухавши представника позивача, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. [PERSON] належало право на домогосподарство - житловий будинок та прибудинкові будівлі і споруди за адресою: [ADDRESS], що підтверджується технічним паспортом, державним актом про право власності на землю, витягами із погосподарської книги, довідками. Вказаний вище будинок з усіма надвірними спорудами [PERSON] заповідала позивачеві [PERSON], що підтверджується заповітом, матеріалами спадкової справи. [INFO] [PERSON] померла, що підтверджується свідоцтвом про смерть, витягом із державного реєстру актів цивільного стану. Позивач [PERSON] є онукою [PERSON], що підтверджується свідоцтвами про народження, шлюб, витягом із державного реєстру актів цивільного стану. Позивач після смерті своєї бабусі прийняла спадщину як спадкоємець за заповітом, що підтверджується довідками, матеріалами спадкової справи. У видачі свідоцтва про право на спадщину відносно спірного майна позивачеві було відмовлено по причині відсутності належно оформлених правовстановлюючих документів на ім'я спадкодавця, що підтверджується листом держнотконтори, матеріалами спадкової справи. У встановленому чинним законодавством порядку оформлення правовстановлюючого документу на будинок на ім'я померлої не було завершено, що перешкоджає позивачеві реалізувати свої передбачені законодавством права спадкоємця, тому справа щодо невизнаних прав позивача як спадкоємця підлягає судовому розгляду на підставі ст.ст. 1, 3, 15 ЦПК України, ст.ст.15,16 ЦК України. Згідно ч.1 ст.328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом. Згідно ст.392 ЦК України власник майна може пред'явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Згідно ст.1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Право власності померлої на спірне нерухоме майно виникло на законних правових підставах, підтверджено витягами із погосподарської книги, іншими належними і допустимими доказами, до цього часу це право не припинялось і не оспорювалось, неоформлення правовстановлюючого документа не позбавляє прав. До складу спадщини згідно чинного законодавства входять усі права та обов'язки спадкодавця, в тому числі і щодо власності на спірне майно. При цьому позивач довела у судовому засіданні належними і допустимими доказами своє право на спадщину відносно майна померлої бабусі. Згідно ч.1 ст.10 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Згідно ч.1 ст. 11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Згідно ч. 1 ст.60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. Вивчивши і проаналізувавши всі матеріали справи у їх сукупності, встановивши місце і час відкриття спадщини, коло спадкоємців, законодавство, яке підлягає застосуванню щодо правового режиму спадкового майна, суд вважає доведеними під час розгляду спору посилання позову про порушення законних прав та інтересів позивача, правових і фактичних підстав для відмови у задоволенні позову суд не вбачає, тому суд приходить до висновку про можливість судового захисту прав позивача у обраний позовом спосіб. За таких обставин, позов слід задовольнити в повному обсязі.

Outcome: approved