Jurisdiction: civil
Date: 2020-07-01 00:00:00

Позивач звернулась до суду з позовом до відповідача про позбавлення батьківських прав. Свої вимоги обґрунтовує тим, що ц 2016 році вона познайомилась та почала зустрічатись з відповідачем, а [INFO] позивач народила доньку [PERSON] . Зазначила, що починаючи з народження дитини та до цього часу відповідач не цікавився життям дитини, не приймав участь у її житті, матеріально не допомагав, не забезпечував всім необхідним для повноцінного розвитку. Відповідач проживає окремо. Отже, відповідач самоусунувся від виховання та утримання доньки, будь-якої участі у її вихованні не приймає. Фактично, відповідач припинив виконувати свої батьківські обов`язки по вихованню та утриманню малолітньої доньки. З огляду на викладене, позивач вважає, що відповідач повинен бути позбавлений батьківських прав відносно [PERSON] , [INFO] . На підставі викладеного просила позов задовольнити. Представник позивача надав заяву в якій позовні вимоги підтримав у повному обсязі та просив справу розглядати без його участі, проти ухвалення рішення не заперечував. Відповідач в судове засідання не з`явився, в матеріалах справи міститься нотаріально посвідчена заява відповідача про розгляд справи без його участі, проти задоволення вимог не заперечував. Служба у справах дітей та сім`ї Печерської районної у м. Києві державної адміністрації в судове засідання свого представника не направила, про дату та час розгляду справи повідомлена належним чином Служба у справах дітей та сім`ї Печерської районної у м. Києві державної адміністрації надала висновок про доцільність позбавлення батьківських прав [PERSON] по відношенню до малолітньої доньки [PERSON] , [INFO] . Врахувавши заяву представника позивача, висновок наданий Службою у справах дітей та сім`ї Печерської районної у м. Києві державної адміністрації від 04.06.2020 року, дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню, виходячи з наступного. Судом встановлено, що сторони мають малолітню доньку [PERSON] , [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] , виданим Солом`янським районним у м. Києві відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у м. Києві 28.11.2005 року. Позивач просила позбавити [PERSON] батьківських прав відносно малолітньої доньки [PERSON] , [INFO] , на що слід зазначити наступне. Встановлено, що позивач з відповідачем перебували у стосунках з 2016 року до народження дитини, а саме до [INFO] . Після фактичного припинення спільного проживання, відповідач жодним чином не приймає участі у вихованні та матеріальному утриманні дитини. Дитина відвідує приватний дитячий садок «МОНТЕСОРІ», займається малюванням, ліпкою, відвідувала басейн до початку карантину та вивчає англійську мову. Всі фінансові витрати мати сплачує самостійно. За місцем проживання позивача та дитини Службою у справах дітей та сім`ї Печерської районної у м. Києві державної адміністрації проведено обстеження умов проживання та з`ясовано, що для малолітньої [PERSON] створено гарні умови для проживання, навчання та повноцінного розвитку. Дитина весела та активна, відкрита до спілкування, легко йде на контакт. Також, матір`ю подано до Служби нотаріально посвідчені заяви від [PERSON] (няня) та [PERSON] (домашня робітниця), про те, що ніколи не бачили [PERSON] та що за послуги сплачує лише мати дитини - позивач [PERSON] . В матеріалах справи міститься нотаріально посвідчена заява відповідача [PERSON] , про те, що він не заперечує проти позбавлення його батьківських прав відносно малолітньої доньки [PERSON] , [INFO] . Також, вказаною заявою [PERSON] підтвердив той факт, що участі у вихованні дитини він з самого народження не приймав, матеріально не забезпечував та життям доньки не цікавився. Служба у справах дітей та сім`ї Печерської районної у м. Києві державної адміністрації вважає за доцільне позбавити батьківських прав [PERSON] , [INFO] , відносно малолітньої дитини [PERSON] , [INFO] . Згідно з пунктами 1,2 статті 157 Сімейного кодексу України, статтями 11, 12 Закону України «Про охорону дитинства» питання виховання дитини вирішується батьками спільно; той із батьків, хто проживає окремо від дитини, зобов`язаний брати участь у її вихованні і має право на особисте спілкування з нею. Предметом основної турботи та основним обов`язком батьків є забезпечення інтересів своєї дитини. На кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дітей. Відповідно до пункту 2 статті 141 Сімейного кодексу України, розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини. Відповідно до частин 2, 3, 4 статті 150, статті 180 Сімейного кодексу України, батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток; батьки зобов`язані забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя; батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття; батьки зобов`язані поважати дитину Таким чином, в судовому засіданні достовірно встановлено, що всі питання щодо виховання [PERSON] , [INFO] , вирішуються позивачем самостійно без участі та підтримки з боку відповідача. Дитина знаходиться на повному її вихованні та утриманні. Відповідач не піклується про свою неповнолітню доньку, не проявляє заінтересованості в її подальшій долі, не цікавиться її станом здоров`я, не піклується про фізичний і духовний розвиток дитини, підготовкою до самостійного життя, зокрема - не забезпечує необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкується з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надає дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяє засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляє інтересу до її внутрішнього світу. Згідно п.2 ч.1 ст. 164 Сімейного кодексу України мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він, ухиляються від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини. Згідно ч. 3 ст. 164 Сімейного кодексу України мати, батько можуть бути позбавлені батьківських прав щодо усіх своїх дітей або когось із них. Як встановлено вище, відповідач по справі [PERSON] не займається вихованням доньки, повністю усунувся та ухиляється від виконання батьківських обов`язків, не виявляє до неї будь-якої батьківської уваги та турботи. Відповідно до ст. 165 Сімейного кодексу України право на звернення до суду з позовом про позбавлення батьківських прав мають один з батьків, опікун, піклувальник, особа, в сім`ї якої проживає дитина, заклад охорони здоров`я, навчальний або інший дитячий заклад, в якому вона перебуває, орган опіки та піклування, прокурор, а також сама дитина, яка досягла чотирнадцяти років. Згідно з ч. 1 ст. 166 Сімейного кодексу України особа, позбавлена батьківських прав: втрачає особисті немайнові права щодо дитини та звільняється від обов`язків щодо її виховання; перестає бути законним представником дитини; втрачає права на пільги та державну допомогу, що надаються сім`ям з дітьми; не може бути усиновлювачем, опікуном та піклувальником; не може одержати в майбутньому тих майнових прав, пов`язаних із батьківством, які вона могла б мати у разі своєї непрацездатності (право на утримання від дитини, право на пенсію та відшкодування шкоди у разі втрати годувальника, право на спадкування); втрачає інші права, засновані на спорідненості з дитиною. Відповідно до ч. 2 ст. 166 Сімейного кодексу України особа, позбавлена батьківських прав, не звільняється від обов`язку щодо утримання дитини. Відповідно до п. 16 постанови Пленуму Верховного суду України №3 від 30.03.2007 року «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками. Згідно вимог ст. ст. 76, 77, 79, 80 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків. Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання. Згідно ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків встановлених цим Кодексом. Враховуючи вищенаведене, суд приходить до висновку, що позивач довела ті обставини, на які посилалась як на підставу своїх позовних вимог. За таких обставин, суд приходить до висновку, що відповідач [PERSON] ухиляється від виконання своїх батьківських обов`язків відносно своєї доньки [PERSON] , [INFO] , а тому він повинен бути позбавлений батьківських прав відносно неї. Відповідно до ст. 141 ЦПК України з відповідача на користь держави підлягає стягненню судовий збір в сумі 840,80 грн.

Outcome: approved