Jurisdiction: civil
Date: 2016-12-04 00:00:00

позивач звернулась до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу В обґрунтування внесеного позову покликається на те, що 20.01.2007 року між ним та відповідачем зареєстровано шлюб Галицьким відділом реєстрації актів цивільного стану Львівського міського управління юстиції, актовий запис №13. Спільне життя з відповідачем не склалося через відсутність взаєморозуміння між ними, різні погляди на сімейні відносини, зокрема щодо ведення спільного господарства та виховання дітей. Позивач не підтримує шлюбних відносин, не веде спільного господарства та проживає окремо з відповідачем з грудня 2014 року. Позивач зазначає, що на даний час, з відповідачем втрачені фізичні та духовні звязки, примирення між ними неможливе. Відповідач за первісним позовом [PERSON] звернулася в суд зі зустрічним позовом до [PERSON] про стягнення аліментів, мотивуючи свої зустрічні позовні вимоги тим, що від шлюбу з відповідачем у них народилося двоє дітей: [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO] На даний час діти проживають та повністю перебувають на утриманні відповідача. З моменту фактичного припинення шлюбних відносин, позивач матеріально взагалі не допомагає, участі у їх вихованні не приймає. 01.12.2016 року відповідач за первісним позовом подала до суду заяву про уточнення позовних вимог за зустрічною позовною заявою, згідно якої просить стягнути з [PERSON] аліменти на утримання неповнолітніх дітей [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO] в твердій грошовій сумі розмірі 1\~500 грн. на кожну дитину щомісячно з дня предявлення позову і до досягнення дітьми повноліття. Представник позивача в судове засідання не зявилась, подала заяву, в якій просить слухати справу у її відсутності та відсутності позивача, позов підтримує та просить задовольнити, уточнені позовні вимоги за зустрічною позовною заявою визнає. Відповідач в судове засідання не зявилася, подала заяву, в якій просить слухати справу у її відсутності, уточнені позовні вимоги за зустрічним позовом підтримує та просить задовольнити, первісний позов визнає. Відповідно до ч.2 ст.197 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши матеріали справи, оцінивши докази в їх сукупності, суд вважає, що позов підлягає до задоволення з наступних підстав. Згідно ст.110 СК України, позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя. Як вбачається з матеріалів справи сторони перебувають в зареєстрованому шлюбі з 20.01.2007 року, що підтверджується свідоцтвом про одруження /а.с.4/. Відповідно до ст. 112 СК України, суд з'ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя. Судом встановлено, що сторони не ведуть спільного господарства, не підтримують подружніх відносин з грудня 2014 року. Беручи до уваги вищенаведене, суд вважає, що примирення між сторонами є неможливим, сімейний розлад носить тривалий, постійний характер і сім'ю поновити не можливо, а тому є підстави для розірвання шлюбу. Також, судом встановлено, що в шлюбі у сторін народилося двоє дітей [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO], що стверджується копією свідоцтва про народження /а.с. 31,32/. Частиною 2 ст. 84 Сімейного кодексу України передбачено, що дружина, з якою проживає дитина, має право на утримання від чоловіка - батька дитини до досягнення дитиною трьох років. Судом встановлено, що діти зареєстровані та проживають з матірю. Згідно ст.180 Сімейного кодексу України батьки зобовязані утримувати дітей до досягнення ними повноліття. Відповідно до ч.3 ст. 181 СМ України, за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Згідно до ч.2 ст.182 СК України, мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, за винятком випадків, передбачених статтею 184 цього Кодексу. Згідно ст.191 СК України, аліменти присуджуються за рішенням суду від дня предявлення позову. Таким чином, в судовому засіданні встановлено, що позивач за первісним позовом не надає в повній мірі необхідної матеріальної допомоги на утримання дітей, а отже з позивача слід стягнути в користь відповідача аліменти на утримання дітей за зустрічною позовною заявою. Враховуючи вищенаведене, суд приходить до висновку, що первісний та зустрічний позови підлягають до задоволення.

Outcome: approved