Jurisdiction: civil
Date: 2016-04-03 00:00:00

Позивач звернулась до Ленінського районного суду м. Дніпропетровська з позовом до [PERSON], в якому просила суд стягнути з відповідача на її користь аліменти на утримання доньки в розмірі 1/4 частки з усіх видів його заробітку (доходу) щомісячно, але не менш ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, до досягнення донькою повноліття. Позовна заява мотивована тим, що 16.02.2010р. між сторонами зареєстровано шлюб, від якого вони мають неповнолітню доньку, яка проживає разом з позивачем та знаходиться на її утриманні. Шлюбні відносини фактично припинено з 11.12.2015р., спільне господарство не ведеться, відповідач матеріальну допомогу на дитину не надає. Відповідач надав суду заперечення, в яких вказав, що вказані вимоги до нього є передчасними, оскільки він матеріальну допомогу на дитину надає шляхом переведення грошових коштів на картковий рахунок, з якого позивачкою у період з 05.12.2015р. по 05.03.2016р. знято 5 000,00 грн., окрім того ним 07.12.2015р. витрачені грошові кошти у розмірі 12 450,00 грн. на укладання договору медичного страхування доньки. Позивач та її представник у судовому засіданні позовні вимоги підтримали та просили задовольнити позов у повному обсязі, починаючи стягнення аліментів саме з дня подання позову, посилаючись на те, що позивач раніше не отримувала жодних грошових коштів від відповідача. Відповідач та його представник у судовому засіданні позовні вимоги визнали частково, просили стягувати аліменти з березня 2016 року, посилаючись на те, що відповідач раніше перераховував грошові кошти на свою банківську карту, яка знаходиться у позивача та яка знімала грошові кошти з неї 18.01.2016р. та 21.01.2016р., а також на те, що близько 2 000,00 грн. були надані особисто позивачу у грудні 2015 року, та 2 500,00 грн. 02.03.2016р. були переведені поштовим переказом позивачу. Розглянувши матеріали справи, всебічно і повно з'ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позовна заява, об'єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи по суті, суд встановив наступне. Сторони перебувають у шлюбі, який 16.02.2010р. зареєстровано Індустріальним відділом реєстрації актів цивільного стану Дніпропетровського міського управління юстиції, актовий запис № 73. Від шлюбу мають неповнолітню доньку - [PERSON], [INFO] Позивач, починаючи з 11.12.2015р., що не заперечувалось відповідачем, проживає окремо від відповідача разом зі своєю малолітньою донькою, займається її вихованням та утриманням. Достатніх доказів участі відповідача в утриманні його неповнолітньої доньки суду не надано. Суд не бере до уваги посилання відповідача на те, що він надавав особисто позивачу у грудні 2015 року 2 000,00 грн., а також у березні 2016 року перерахував 2 500,00 грн. поштовим переказом на утримання доньки, оскільки він всупереч ст.60 ЦПК України не надав суду доказів які б підтвердили факт отримання позивачем даних коштів, а представник позивача у судовому засіданні факт отримання позивачем будь-яких коштів від відповідача заперечувала. Також, суд не бере до уваги посилання відповідача на те, що ним укладено договір медичного страхування доньки, як на підставу того, що він не уникав матеріального утримання доньки в період роздільного проживання з позивачем та донькою, оскільки спільне проживання сторони припинили 11.12.2015р., а вказаний договір укладено ще 07.12.2015р. Суд критично ставиться до тверджень відповідача про зняття позивачем з належного відповідачу карткового рахунку 18.01.2016р. та 21.01.2016р. грошових коштів у загальному розмірі 5 000,00 грн., оскільки суду не надано доказів, які б достовірно підтверджували, що такі кошти були зняті саме позивачем, тоді як її представник у судовому засіданні заперечувала проти даного факту. Згідно з ст.180 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до ч.1 ст.183 СК України частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. З огляду на те, що неповнолітня дитина сторін знаходяться на утриманні позивача, який потребує матеріальної допомоги з боку відповідача, суд приходить до висновку про наявність підстав для стягнення аліментів. Згідно з ч.1 ст.191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову. На підставі п.7 ч.1 ст. 214 ЦПК України під час ухвалення рішення суд вирішує чи є підстави допустити негайне виконання судового рішення, а відповідно до п.1 ч.1 ст.367 ЦПК України суд допускає негайне виконання рішень у справах про стягнення аліментів - у межах суми платежу за один місяць. Відповідно до ч.3 ст.88 ЦПК України якщо позивача, на користь якого ухвалено рішення, звільнено від сплати судового збору, він стягується з відповідача в дохід держави пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог.

Outcome: approved