Jurisdiction: civil
Date: 2017-06-29 00:00:00

Позивач звернулась до суду з позовною заявою в якій, посилаючись на ст199 СК України, просить стягнути з відповідача аліменти на утримання повнолітнього сина [PERSON], [INFO], в період навчання в Маріупольському електромеханічному технікуму в розмірі 500 гривень до закінчення [PERSON] навчання, тому що відповідач є його рідним батьком, який зобовязаний його утримувати в період навчання, так як син навчається на денному відділенні, власного доходу не має, а вона самотужки не може забезпечити його потреби на проїзд до місця навчання, проживіання, одяг, харчування,придбання підручників, тощо. Позивач в судовому засіданні позовні вимоги підтримала в повному обсязі та зазначила, що [PERSON], [INFO] є її сином та сином відповідача. До досягнення [PERSON] повноліття відповідач виплачував аліменти на його утримання в розмірі 1/6 частини з усіх видів доходу (заробітку) щомісячно, але не менш ніж 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. 09.03.2017 року [PERSON] досяг повноліття, однак він сам себе утримувати не може, так як є студентом 1 курсу денної форми навчання в Маріупольському електромеханічному технікумі контрактної форми навчання, стипендію не отримує, іншого доходу не має. При тому, що навчальний заклад знаходиться за межами району, він вимушений їздити до м. Маріуполя до навчального закладу, оплачувати проживання в гуртожитку 500 грн щомісяця, потребує коштів на проїзд в громадському транспорті, на харчування, придбання одягу, тощо. Просить суд позов задовольнити та стягнути з відповідача кошти на утримання повнолітнього сина в період навчання в сумі 500 гривень щомісяця. Вважає, що батько дитини має можливість надавати таку допомогу, тому що є приватним підприємцем, працює таксистом. Він працездатний, його стан здоров»я дозволяє працювати та збільшити свій доход та забезпечити сплату аліментів сину в період навчання. Відповідач в судове засідання не зявився, однак надав суду заяву , в якій проти позову заперечував, мотивуючи тим, що виплата аліментів на утримання повнолітнього сина [PERSON], В.В. поставить його у скрутне матеріальне становище, так як він від роботи доходів не має і, крім того, зобовязаний сплачувати аліменти ще чотирьом неповнолітнім дітям. Просить розглядати справу у його відсутність. Третя особа [PERSON] в судове засідання не зявилася, однак надала суду заяву в якій зазначила, що позовні вимоги визнає та просить суд розглядати справу у її відсутність. Третя особа [PERSON] в судовому засіданні заперечувала проти задоволення позовних вимог. Суду пояснила, що разом з [PERSON] має трьох неповнолітніх дітей, яким він зобовязаний, за рішеннями суду, виплачувати аліменти. Підтвердила, що [PERSON] не є інвалідом, працездатний, є приватним підприємцем, працює таксистом, однак доходу для забезпечення сім»ї не отримує. Виплата аліментів на утримання повнолітнього сина [PERSON] не відповідає інтересам її дітей, може поставити її родину у скрутне матеріальне становище. Просить суд відмовити у задоволенні позовних вимог в повному обсязі. Вислухавши осіб, що приймали участь в розгляді справи, дослідивши надані суду докази, суд прийшов до висновку, що вимоги позивача підлягають задоволенню в повному обсязі із наступних підстав. Згідно ст.199 СК України, якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв'язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов'язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Право на утримання припиняється у разі припинення навчання. Право на звернення до суду з позовом про стягнення аліментів має той з батьків, з ким проживає дочка, син, а також самі дочка, син, які продовжують навчання. Згідно ст.200 СК України, суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у статті 182 СК України. При визначенні розміру аліментів з одного з батьків суд бере до уваги можливість надання утримання другим з батьків, своїми дружиною, чоловіком та повнолітніми дочкою, сином. Копією свідоцтва про народження серії І-НО № 225290, виданого повторно 25.06.2001 року, відділом реєстрації актів цивільного стану Володарського районного управління юстиції, на імя [PERSON], [INFO], встановлено, що позивач є його матірю, а відповідач є його батьком. Згідно копії рішення Апеляційного суду Донецької області від 06.12.2011 року та копії виконавчого листа з [PERSON] на користь [PERSON] стягувались аліменти на утримання сина [PERSON], [INFO] в розмірі 1/6 частини з усіх видів доходу (заробітку) щомісячно, але не менш ніж 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку до повноліття дитини. Відповідно до копі свідоцтва про розірвання шлюбу серії І-НО № 132466, виданого 28.08.2008 року відділом реєстрації актів цивільного стану Володарського районного управління юстиції Донецької області [PERSON] та [PERSON] розлучились. Згідно копії свідоцтва про шлюб серії І-Но № 347325, виданого 25.04.2014 року, [PERSON] 25.04.2014 року уклала шлюб з [PERSON] та прийняла прізвище чоловіка «Смотрелкіна». Шлюб зареєстровано відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Володарського районного управління юстиції у Донецькій області Відповідно до довідки Маріупольського електромеханічного технікуму [PERSON] дійсно навчається на 1 курсі денного відділення зазначеного навчального закладу, термін навчання з 01.09.2016 року по 30.06.2020 року. Згідно копії паспорту [PERSON] встановлено, що його місце проживання зареєстроване за адресою смт. Володарське (нині Нікольське) Донецької області (а.с.11) Згідно копій свідоцтв про народження серії І-НО № 416077, виданого 07.12.2011 року відділом державної реєстрації актів цивільного стану Володарського районного управління юстиції у Донецькій області на імя [PERSON], [INFO], серії І-НО № 572249, виданого 05.02.2014 року відділом державної реєстрації актів цивільного стану Володарського районного управління юстиції у Донецькій області на імя [PERSON], [INFO] та серії І-НО № 685929, виданого 06.07.2015 року відділом державної реєстрації актів цивільного стану Володарського районного управління юстиції у Донецькій області на імя [PERSON], [INFO], [PERSON] є батьком цих дітей. Таким чином, судом встановлено, що [PERSON]В є повнолітнім сином [PERSON]., навчається на 1 курсі денного відділення Маріупольського електромеханічного технікуму, який знаходиться за межами населеного пункту де він зареєстрований (с.Нікольске Донецької області), що потребує коштів на проїзд із смт. Нікольське до м. Маріуполя, а також на проїзд громадським транспортом по м. Маріуполю до навчального закладу, несе витрати на проживання в гуртожитку . Крім того, дитина щоденно потребує коштів на харчування, на придбання одягу, предметів для навчання. Таким чином судом встановлено, що повнолітній син [PERSON] на період навчання, не маючи свого доходу, потребує матеріальної допомоги, яка б забезпечувала йому нормальне функціонування організму людини, та задоволення основних соціальних потреб в період навчання. Згідно із ст.1 Закону України « Про прожитковий мінімум» вартісна величина достатнього для забезпечення нормального функціонування організму людини, збереження його здоров'я набору продуктів харчування (далі - набір продуктів харчування), а також мінімального набору непродовольчих товарів (далі - набір непродовольчих товарів) та мінімального набору послуг (далі - набір послуг), необхідних для задоволення основних соціальних і культурних потреб особистості визначається прожитковим мінімумом. Прожитковий мінімум визначається нормативним методом у розрахунку на місяць на одну особу, а також окремо для тих, хто відноситься до основних соціальних і демографічних груп населення. Прожитковий мінімум на одну особу Законом України «Про Державний бюджет на 2017 рік» від 21.12.2016 року № 1801-VІІІ з 01.05.2017 року становить 1684 грн. В ч. 1 ст. 199 СК України міститься відсильна норма, згідно з якою суд визначає розмір аліментів з урахуванням обставин, зазначених у ст. 182 СК України. В ч. 2 коментованої статті вказано, що суд також бере до уваги можливість надання утримання другим з батьків, своїми дружиною, чоловіком та повнолітніми дочкою, сином. Таким чином, при визначенні розміру аліментів на повнолітніх дочку, сина суд враховує такі обставини: - стан здоров'я та матеріальне становище повнолітніх дочки, сина; - стан здоров'я й матеріальне становище платника аліментів; - наявність у платника аліментів дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, інших дочки, сина; - можливість надання утримання другим з батьків, своїми дружиною, чоловіком та повнолітніми дочкою, сином; - інші обставини, що мають істотне значення. Враховуючи, що відповідач є працездатним, є приватним підприємцем, працює таксистом, має не постійний доход, наявність у відповідача ще 4 неповнолітніх дітей, яких він зобовязаний утримувати, приймаючи до уваги мінімальний розмір заробітної плати встановлений в Україні 3200 грн., та прожитковий мінімуму 1684 грн, суд вважає, що вимоги позивача про стягнення аліментів в твердій сумі в розмірі 500 гривень є обґрунтованими. Суд не приймає доводи 3-ї особи [PERSON] про те, що виплата аліментів на навчання повнолітнього сина [PERSON] погіршить матеріальний стан її малолітніх дітей на утримання яких відповідач також зобовязаний сплачувати аліменти, тому що на відміну від повнолітнього сина [PERSON], неповнолітні діти мають додаткові гарантії та захищені державою. А саме, згідно Постанови КМУ від 22.02.2006 року № 189 затверджений Порядок надання тимчасової державної допомоги дітям, батьки яких ухиляються від сплати аліментів, не мають можливості утримувати дитину або місце проживання (перебування) їх невідоме, яким держава гарантує виплату тимчасової державної допомоги за рахунок Державного бюджету України в розмірі не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Суд не приймає як доказ неможливості виконання відповідачем зобовязань по утриманню повнолітньої дитини на період навчання довідку про відсутність в його декларації про майновий стан будь-якого доходу на 03.01.2017 року, тому що по-перше, відомості не відображають його доход на день звернення позивача з позовом (05.05.2017 року), по-друге, в судовому засіданні встановлено, що він є приватним підприємцем, працює таксистом, протягом року сам забезпечує свої основні потреби. Окрім того відповідач не надав суду доказів на підтвердження того, що його стан здоровя перешкоджає сплаті аліментів на утримання повнолітнього сина, а тому суд вважає, що відповідач є здоровим,працездатним чоловіком, за віком відноситься до соціально-активної групи населення, а тому, працюючи, має змогу збільшити свій доход до рівня достатнього для забезпечення своїх власних потреб та утримання всіх своїх дітей, враховуючи повнолітню дитину в період навчання. Відповідно до ст.201,191 СК України аліменти на утримання повнолітнього сина необхідно стягувати починаючи з 05.05.2017 року, з моменту звернення з позовом, до закінчення [PERSON] навчання, але не більше ніж до 23 років. Право на утримання припиняється у разі припинення навчання. Крім того, на підставі ст. 88 ЦПК України, суд вважає, що судовий збір в розмірі 640 грн. підлягає стягненню з відповідача.

Outcome: approved