Jurisdiction: civil
Date: 2021-04-19 00:00:00

Позивач звернулась до суду з позовом, в якому просить визнати за нею право власності в порядку спадкування після батька [PERSON] , який помер [INFO] , на земельну ділянку площею 0,0653 га, кадастровий номер 1810136300:07:011:0013, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] . В обгрунтування позовних вимог вказано, що [INFO] помер батько позивача - [PERSON] , [INFO] та відповідно до ст. 1261 ЦК України позивач є єдиною спадкоємицею майна [PERSON] та прийняла спадщину. Спадкове майно, яке залишилося після померлого [PERSON] складається із 25/100 частин будинку [ADDRESS] та земельної ділянки площею 350 кв.м. (503/860 часток земельної ділянки площею 0,0653 га ). За домоволодінням [ADDRESS] закріплена земельна ділянка площею 0,0888 га , включаючи 0,0653 га , яка належала на праві приватної власності спадкодавцю. Оформити право власності на земельну ділянку [PERSON] не встиг у зв`язку зі смертю. Постановою нотаріуса Силіна С.В. відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на 503/860 часток земельну ділянки, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] у зв`язку із розбіжностями в документах, які були надані, а саме у витязі Державного земельного кадастру площа спірної земельної ділянки за кадастровим номером 1810136300:07:011:0013 зазначена 0,0888 га , що не співпадає з даними зазначеними в розділі Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Державного акту на право власності на землю серії ЯБ № 238801, виданого Виконавчим комітетом Житомирської міської ради 04.10.2005 року, кадастровий номер 1810136300:07:011:0013, площею 0,0653 га при домоволодінні [ADDRESS] на ім`я [PERSON] . Позивач посилається на те, що оскільки діюче законодавство не передбачає оформлення права власності на земельну ділянку на померлого, є наявною перешкода в отриманні правостановлюючих документів на визначені вище об`єкти нерухомості, а тому вона змушена звернутись до суду. Від представника позивача - адвоката Крижова М.О. надійшла заява про розгляд справи без його участі поовні вимоги підтримав просив задовольнити Представник Виконавчого комітету Житомирської міської ради в судове засідання не з`явився, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином. Згідно ч. 1 ст. 280 ЦПК України у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання, без поважних причин або неповідомлення ним про причини неявки, не подав відзив, позивач не заперечує проти заочного вирішення справи, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів. З урахуванням наведеного, на підставі положень статей 211, 280 ЦПК України, суд вважає за можливе провести розгляд справи за відсутності сторін та ухвалити заочне рішення. Дослідивши та оцінивши зібрані в матеріалах справи докази, суд приходить до наступного висновку. На підставі свідоцтва про народження серії [NUMBER] та свідоцтва про шлюбі серії [NUMBER] встановлено, що [PERSON] є дочкою [PERSON] (а.с. 7, 8). [PERSON] помер [INFO] (а.с. 14). З матеріалів спадкової справи №17/2017, заведеної до майна померлого [INFO] [PERSON] , встановлено, що [PERSON] видано свідоцтво про право на спадщину, яка складається з нерухомого майна у виді частки квартири, що знаходиться за адресою: [ADDRESS], та частки житлового будинку, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] . Постановою приватного нотаріуса Силіна С.В. відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на 503/860 часток, площею 0,086 га, що розташована за адресою: [ADDRESS] . Підставою для відмови у видачі свідоцтва стали наявність розбіжностей в документах , які були надані для видачі свідоцтва про право на спадщину, а саме у витязі Державного земельного кадастру площа земельної ділянки за кадастровим номером 1810136300:07:011:0013 зазначена 0,0888 га, що не співпадає з даними зазначеними в розділі Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Державного акту, в якому площа ділянки вказана - 0,0860 га (а.с. 158). Відповідно до ст. 1218 ЦК України, до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Статтею 1216 ЦК України передбачено, що спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб -спадкоємців. Спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу або в сільських населених пунктах уповноваженій на це посадовій особі відповідного органу місцевого самоврядування, заяву про прийняття спадщини (ч. 1 ст. 1269 ЦК України). Відповідно до п. 23 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 30.05.2008 року №7 «Про судову практику у справах про спадкування»: у разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження. Відповідно до статті 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права. Згідно ст. 328 ЦК України громадянин набуває права власності на майно на підставах, що не заборонені законом. Згідно ст. 392 ЦК України власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності , якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Визнання права власності на спадкове майно в судовому порядку є винятковим способом захисту, що має застосовуватися, якщо існують перешкоди для оформлення спадкових прав у нотаріальному порядку. Відповідно до ч. 1 ст. 1278 ЦК України частки кожного спадкоємця у спадщині є рівними, якщо спадкодавець у заповіті сам не розподілив спадщину між ними. Визначаючи фактичний розмір земельної ділянки, що належав [PERSON] на день відкриття спадщини, суд встановив таке. Згідно свідоцтва про право на спадщину за заповітом [PERSON] успадкувала земельну ділянку, площею 653 кв.м., що розташована за адресою: [ADDRESS] (а.с. 94). На підставі Державного акту серії ЯБ №238801 від 04.10.2005 року, [PERSON] належала на праві власності що земельна ділянка, площею 0653 га, з кадастровим номером 1810136300:07:0013, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] . Зі змісту вказаного акту встановлено, що частина вказаної земельної ділянки, у розмірі 0,0207 га належить Житомирській міській раді. Загальний розмір земельної ділянки становить 0,0860 га (а.с. 12). Згідно договору дарування від 31.01.2006 року [PERSON] на праві власності належало 25/100 ідеальних частин житлового будинку, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] , а також частина земельної ділянки площею 353 кв.м. за цією ж адресою (а.с. 9, 11). Згідно інформаційної довідки 197135730 від 22.01.2020 року, частка власності [PERSON] в дробах становить 353/860. Як вбачається з інформаційної довідки 197135730 від 22.01.2020 року, на підставі договору дарування від 31.01.2006 року право власності на 150/860 частин земельної ділянки набула [PERSON] . Станом на 22.01.2020 року права власності на земельну ділянку з кадастровим номером №1810136300:07:011:0013, що розташована за адресою: [ADDRESS] , площею 0,086 га зареєстровано за [PERSON] в розмірі 150/860 частин, [PERSON] в розмірі 353/860, що встановлено з інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно (а.с. 55-57). Згідно державного земельного кадастру від 15.12.2017 року, за [PERSON] та [PERSON] зареєстроване право власності на земельну ділянку з кадастровим номером №1810136300:07:011:0013, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] , площею 0,0888 га (а.с. 17-19). [PERSON] померла [INFO] (а.с. 13). Враховуючи, що на підставі чинного правовстановлюючого документа [PERSON] належала частина земельної ділянки, площею 0,0653 га (653/860), в подальшому [PERSON] 150 кв.м. (0,0150 га, 150/860) подарувала [PERSON] , 353 кв.м. (0,0353 га, 353/860) подаровано [PERSON] ; на момент відкриття спадщини [PERSON] до складу спадщини виходило 150 кв.м. (0,0150 га) вказаної земельної ділянки. Згідно заяви від 20.10.2012 року [PERSON] відмовилась від прийняття спадщини після смерті [PERSON] на користь [PERSON] (а.с. 101). У свідоцтві про право на спадщину за законом від 20.02.2019 року зазначено, що спадкоємцем [PERSON] був [PERSON] (а.с. 153). Таким чином, на момент відкриття спадщини [PERSON] , до складу спадщини увійшли 503 кв.м. або 0,0503 га (503/860) спірної земельної ділянки, що і підлягає визнанню за позивачем.

Outcome: partial