overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2019-01-14 00:00:00

Позивач звернулась до суду з позовом до відповідача про розірвання шлюбу. В позовній заяві зазначила, що сімейне життя не склалося. З чоловіком давно не мешкають разом. Сім'я перестала існувати вже дев'ять років тому. На примирення вона не згодна. Тому просила шлюб розірвати. В судове засідання позивач [PERSON] не з'явилась, звернувшись до суду з заявою про розгляд справи за її відсутності. Відповідач [PERSON] в судове засідання також не з'явився, будучи належним чином у порядку, передбаченому ч.11 ст.128 ЦПК України, повідомленим про час та місце розгляду справи. Про причини неявки суду не повідомив. Враховуючи наявність в справі достатніх матеріалів про права та правовідносини сторін, приймаючи до уваги відсутність підстав для відкладення розгляду справи, а також, зважаючи на клопотання позивача про розгляд справи за її відсутності, суд ухвалив розглядати справу за відсутності осіб, які в засідання не з'явились. Суд, дослідивши докази у справі, приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що сторони з 28 квітня 2001 року перебувають в зареєстрованому шлюбі, від шлюбу мають неповнолітню дитину - [PERSON], [INFO] (а.с.5,6). Відповідно до ч.1 ст.24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка, примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Позивач звернулась до суду з позовом про розірвання шлюбу. На час розгляду судом справи бажання позивача розірвати шлюб не змінилося. Позов про розірвання шлюбу вона підтримує та просить задовольнити. Таким чином судом встановлено відсутність вільної згоди позивача перебувати у шлюбі з відповідачем. На підставі викладеного суд приходить до висновку, що сім'я розпалась остаточно, а подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу неможливі. Збереження шлюбу суперечило б інтересам подружжя. Тому суд приходить до висновку про необхідність позов задовольнити, шлюб розірвати. Згідно ст.113 СК України особа, яка змінила своє прізвище у зв'язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Позивач просить залишити їй прізвище [PERSON]. Дані вимоги також підлягають до задоволення.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2019-01-14 00:00:00

Позивач звернулась до суду з позовом до відповідача про розірвання шлюбу. В позовній заяві зазначила, що сімейне життя не склалося. З чоловіком давно не мешкають разом. Сімя перестала існувати вже девять років тому. На примирення вона не згодна. Тому просила шлюб розірвати. В судове засідання позивач [PERSON] не зявилась, звернувшись до суду з заявою про розгляд справи за її відсутності. Відповідач [PERSON] в судове засідання також не зявився, будучи належним чином у порядку, передбаченому ч.11 ст.128 ЦПК України, повідомленим про час та місце розгляду справи. Про причини неявки суду не повідомив. Враховуючи наявність в справі достатніх матеріалів про права та правовідносини сторін, приймаючи до уваги відсутність підстав для відкладення розгляду справи, а також, зважаючи на клопотання позивача про розгляд справи за її відсутності, суд ухвалив розглядати справу за відсутності осіб, які в засідання не зявились. Суд, дослідивши докази у справі, приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що сторони з 28 квітня 2001 року перебувають в зареєстрованому шлюбі, від шлюбу мають неповнолітню дитину [PERSON], [INFO] (а.с.5,6). Відповідно до ч.1 ст.24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка, примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Позивач звернулась до суду з позовом про розірвання шлюбу. На час розгляду судом справи бажання позивача розірвати шлюб не змінилося. Позов про розірвання шлюбу вона підтримує та просить задовольнити. Таким чином судом встановлено відсутність вільної згоди позивача перебувати у шлюбі з відповідачем. На підставі викладеного суд приходить до висновку, що сім'я розпалась остаточно, а подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу неможливі. Збереження шлюбу суперечило б інтересам подружжя. Тому суд приходить до висновку про необхідність позов задовольнити, шлюб розірвати. Згідно ст.113 СК України особа, яка змінила своє прізвище у звязку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Позивач просить залишити їй прізвище Сердюк. Дані вимоги також підлягають до задоволення.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2019-01-14 00:00:00

Позивач звернулась до суду з позовом до відповідача про розірвання шлюбу. В позовній заяві зазначила, що сімейне життя не склалося через несумісність характерів, втрату поваги один до одного. Відповідач зловживає спиртними напоями, вчиняє сварки, що негативно впливає на виховання дитини. Тому з січня 2017 року вона була змушена залишити чоловіка. З цього часу проживає з сином. Протягом минулого часу вона намагалася відновити сімейні відносини, але це призвело до ще більших сварок. Сім'я перестала існувати. Тому просила шлюб розірвати. В судове засідання позивач [PERSON] не з'явилась, звернувшись до суду з заявою про розгляд справи за її відсутності. Відповідач [PERSON] в судове засідання також не з'явився, будучи належним чином у порядку, передбаченому ч.11 ст.128 ЦПК України, повідомленим про час та місце розгляду справи. Про причини неявки суду не повідомив. Враховуючи наявність в справі достатніх матеріалів про права та правовідносини сторін, приймаючи до уваги відсутність підстав для відкладення розгляду справи, а також, зважаючи на клопотання позивача про розгляд справи за її відсутності, суд ухвалив розглядати справу за відсутності осіб, які в засідання не з'явились. Суд, дослідивши докази у справі, приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що сторони з 21 квітня 2017 року перебувають в зареєстрованому шлюбі, від шлюбу мають малолітню дитину - [PERSON], [INFO] (а.с.5,6). Відповідно до ч.1 ст.24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка, примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Позивач звернулась до суду з позовом про розірвання шлюбу. На час розгляду судом справи бажання позивача розірвати шлюб не змінилося. Позов про розірвання шлюбу вона підтримує та просить задовольнити. Таким чином судом встановлено відсутність вільної згоди позивача перебувати у шлюбі з відповідачем. На підставі викладеного суд приходить до висновку, що сім'я розпалась остаточно, а подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу неможливі. Збереження шлюбу суперечило б інтересам подружжя. Тому суд приходить до висновку про необхідність позов задовольнити, шлюб розірвати. Згідно ст.113 СК України особа, яка змінила своє прізвище у зв'язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Позивач просить залишити їй прізвище [PERSON]. Дані вимоги також підлягають до задоволення. У зв'язку з задоволенням позову з відповідача на користь позивача підлягає до стягнення 704 грн. 80 коп. на відшкодування понесених нею судових витрат.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2019-08-05 00:00:00

Позивач звернулась до суду з позовом до відповідача про розірвання шлюбу. В позовній заяві зазначила, що сімейно-шлюбні відносини між ними з відповдіачем припинені дев`ять років тому через постійні сварки та непорозуміння на побутовому ґрунті. На даний час вони проживають окремо. Шлюб розпався, його збереження є неможливим. Тому просила суд шлюб розірвати. В день розгляду справи позивач [PERSON] звернулась до суду з заявою, у якій просила розглянути справу у підготовчому судовому засіданні по суті за її відсутності. У заяві крім того зазначила, що позов підтримує в повному обсязі та просить його задовольнити. Відповідач [PERSON] також звернувся до суду з заявою про розгляд справи по суті в підготовчому судовому засіданні за його відсутності. Враховуючи наявність в справі достатніх матеріалів про права та правовідносини сторін, приймаючи до уваги відсутність підстав для відкладення розгляду справи, зважаючи на визнання позову відповідачем та на клопотання сторін про розгляд справи по суті в підготовчому судовому засіданні, суд ухвалив розглянути справу по суті у підготовчому судовому засіданні за відсутності сторін. Суд, дослідивши докази у справі, приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення з наступних підстав. Судом встановлено, що [PERSON] та [PERSON] з 28 жовтня 2000 року перебувають в зареєстрованому шлюбі, від шлюбу мають дочку - [PERSON] , [INFO] , яка на час розгляду справи є повнолітньою (а.с. 5, 6). Відповідно до ч.1 ст.24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка, примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Позивач в позовній заяві просить шлюб розірвати, зазначає, що шлюб розпався та зберегти його неможливо. На час розгляду справи вона позов підтримує та просить задовольнити. Шлюб просить розірвати. Відповідач позов визнав, проти його задоволення не заперечував. Таким чином судом встановлено відсутність вільної згоди сторін перебувати в шлюбі один з одним. На підставі викладеного суд приходить до висновку, що сім`я розпалась остаточно, а подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу неможливі. Відповідно до ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Зважаючи на відносини, що винили між сторонами, бажання сторін шлюб розірвати, збереження шлюбу суперечитиме їхнім інтересам. Тому суд приходить до висновку про необхідність позов задовольнити, шлюб - розірвати. Згідно ст.113 СК України особа, яка змінила своє прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Позивач, яка у шлюбі змінювала прізвище, просила суд після розірвання шлюбу залишити їй прізвище [PERSON] . Вказана вимога також підлягає до задоволення.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-09-01 00:00:00

Позивач звернулась до суду з позовом до відповідача про розірвання шлюбу. В позовній заяві зазначила, що спільне життя з відповідачем не склалось через відсутність взаєморозуміння, втрату нею почуття любові до чоловіка. Збереження сім'ї позивач вважає неможливим і таким, що суперечить її інтересам. Тому просила шлюб розірвати. В день розгляду справи позивач [PERSON] звернулась до суду з заявою про розгляд справи за її відсутності. В заяві також зазначила, що позов підтримує. Відповідач [PERSON] також надав суду заяву з проханням справу розглянути за його відсутності. В заяві також зазначив, що позов визнає. Враховуючи наявність достатніх матеріалів про права та правовідносини сторін, суд вважає за можливе розглянути справу за відсутності сторін. Суд, дослідивши докази у справі, приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що сторони з 03 вересня 2010 року перебувають в зареєстрованому шлюбі, від шлюбу мають малолітню дитину - сина [PERSON], [INFO]. Відповідно до ч.1 ст.24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка, примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. В позовній заяві позивач просить шлюб розірвати, не бажає миритися з відповідачем, наполягає на розірванні шлюбу. Зазначена позиція позивача залишається незмінною з часу подання нею позову до суду та до часу розгляду справи. Відповідач позов визнає. Таким чином судом встановлено відсутність вільної згоди сторін перебувати в шлюбі один з одним. Зважаючи на вказану позицію сторін в даній справі, суд вважає, що надання сторонам терміну на примирення носило б формальний характер та лише призвело б до затягування розгляду справи. На підставі викладеного суд приходить до висновку, що сім'я розпалась остаточно, а подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу неможливі. Тому збереження шлюбу суперечило б інтересам подружжя. Таким чином позов необхідно задовольнити в повному обсязі.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-06-20 00:00:00

Позивач звернулась до суду з позовом до відповідача про розірвання шлюбу. В позовній заяві зазначила, що спільне життя з відповідачем не склалось через відсутність взаєморозуміння, розходження поглядів на сімейні відносини та сімейні обовязки з ведення спільного господарства та виховання дітей. На даний час спільне господарство сторонами не ведеться, фактичні шлюбні відносини припинені. Збереження сімї позивач вважає неможливим і таким, що суперечить її інтересам. Тому просила шлюб розірвати. В день розгляду справи позивач [PERSON] звернулась до суду з заявою про розгляд справи за її відсутності. В заяві також зазначила, що позов підтримує. Відповідач [PERSON] в судове засідання не зявився, будучи належним чином повідомленим судом про час та місце розгляду справи, про причини неявки не повідомив, клопотань про відкладення розгляду справи не подавав. Враховуючи наявність достатніх матеріалів про права та правовідносини сторін, суд вважає за можливе розглянути справу за відсутності сторін. Суд, дослідивши докази у справі, приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що сторони з 31 липня 2009 року перебувають в зареєстрованому шлюбі, від шлюбу мають малолітню дитину [PERSON], [INFO]. Відповідно до ч.1 ст.24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка, примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. В позовній заяві позивач просить шлюб розірвати, не бажає миритися з відповідачем, наполягає на розірванні шлюбу. Зазначена позиція позивача залишається незмінною з часу подання нею позову до суду та до часу розгляду справи. Таким чином судом встановлено відсутність вільної згоди позивача перебувати в шлюбі з відповідачем. Зважаючи на вказану позицію позивача в даній справі, суд вважає, що надання сторонам терміну на примирення носило б формальний характер та лише призвело б до затягування розгляду справи. На підставі викладеного суд приходить до висновку, що сім'я розпалась остаточно, а подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу неможливі. Тому збереження шлюбу суперечило б інтересам подружжя. Таким чином позов необхідно задовольнити в повному обсязі.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-09-01 00:00:00

Позивач звернулась до суду з позовом до відповідача про розірвання шлюбу. В позовній заяві зазначила, що спільне життя з відповідачем не склалось через наявність різних поглядів на життя. Тому просила шлюб розірвати. В судове засідання позивач [PERSON] не з'явилась, звернувшись до суду з заявою про розгляд справи за її відсутності. В заяві також зазначила, що позов підтримує. Відповідач [PERSON] в судове засідання також не з'явився, надав суду заяву з проханням справу розглянути за його відсутності. В заяві також зазначив, що позов визнає. Враховуючи наявність достатніх матеріалів про права та правовідносини сторін, суд вважає за можливе розглянути справу за відсутності сторін. Суд, дослідивши докази у справі, приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що сторони з 15 жовтня 1986 року перебувають в зареєстрованому шлюбі, від шлюбу неповнолітніх дітей не мають. Відповідно до ч.1 ст.24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка, примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. В позовній заяві позивач просить шлюб розірвати, не бажає миритися з відповідачем, наполягає на розірванні шлюбу. Зазначена позиція позивача залишається незмінною з часу подання нею позову до суду та до часу розгляду справи. Відповідач позов визнає. Таким чином судом встановлено відсутність вільної згоди сторін перебувати в шлюбі один з одним. Зважаючи на вказану позицію сторін в даній справі, суд вважає, що надання сторонам терміну на примирення носило б формальний характер та лише призвело б до затягування розгляду справи. На підставі викладеного суд приходить до висновку, що сім'я розпалась остаточно, а подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу неможливі. Тому збереження шлюбу суперечило б інтересам подружжя. Таким чином позов необхідно задовольнити в повному обсязі.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-06-23 00:00:00

Позивач звернулась до суду з позовом до відповідача про розірвання шлюбу. В позовній заяві зазначила, що спільне життя з відповідачем не склалось через несумісність характерів, втрату поваги один до одного. Збереження сімї позивач вважає неможливим і таким, що суперечить її інтересам. Тому просила шлюб розірвати. В судове засідання позивач [PERSON] не зявилась, звернувшись до суду з заявою про розгляд справи за її відсутності. В заяві також зазначила, що позов підтримує. Відповідач [PERSON] в судове засідання також не зявився, надав суду заяву з проханням справу розглянути за його відсутності. В заяві також зазначив, що позов визнає. Враховуючи наявність достатніх матеріалів про права та правовідносини сторін, суд вважає за можливе розглянути справу за відсутності сторін. Суд, дослідивши докази у справі, приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що сторони з 22 лютого 2008 року перебувають в зареєстрованому шлюбі, від шлюбу мають малолітніх дітей дочку [PERSON], [INFO], та сина [PERSON], [INFO]. Відповідно до ч.1 ст.24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка, примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. В позовній заяві позивач просить шлюб розірвати, не бажає миритися з відповідачем, наполягає на розірванні шлюбу. Зазначена позиція позивача залишається незмінною з часу подання нею позову до суду та до часу розгляду справи. Відповідач позов визнає. Таким чином судом встановлено відсутність вільної згоди сторін перебувати в шлюбі один з одним. Зважаючи на вказану позицію сторін в даній справі, суд вважає, що надання сторонам терміну на примирення носило б формальний характер та лише призвело б до затягування розгляду справи. На підставі викладеного суд приходить до висновку, що сім'я розпалась остаточно, а подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу неможливі. Тому збереження шлюбу суперечило б інтересам подружжя. Таким чином позов необхідно задовольнити в повному обсязі.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-09-06 00:00:00

Позивач звернулась до суду з позовом до відповідача про розірвання шлюбу. В позовній заяві зазначила, що спільне життя з відповідачем не склалось через несумісність характерів. Півтора роки вони проживають окремо, за цей час відновити сімейні стосунки не намагалися. Сімя перестала існувати. Тому просила шлюб розірвати. В день розгляду справи позивач [PERSON] звернулась до суду з заявою про розгляд справи за її відсутності. В заяві зазначила, що позов підтримує в повному обсязі. Відповідач [PERSON] в судове засідання також не зявився, надав суду заяву з проханням справу розглянути за його відсутності. В заяві також зазначив, що позов визнає. Враховуючи наявність достатніх матеріалів про права та правовідносини сторін, суд вважає за можливе розглянути справу за відсутності сторін. Суд, дослідивши докази у справі, приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що сторони з 07 грудня 2005 року перебувають в зареєстрованому шлюбі, від шлюбу мають малолітню дитину дочку [PERSON], [INFO] (а.с.3, 4). Відповідно до ч.1 ст.24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка, примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. В позовній заяві позивач просить шлюб розірвати, не бажає миритися з відповідачем, наполягає на розірванні шлюбу. Зазначена позиція позивача залишається незмінною з часу подання нею позову до суду та до часу розгляду справи. Відповідач позов визнає. Таким чином судом встановлено відсутність вільної згоди сторін перебувати в шлюбі один з одним. Зважаючи на вказану позицію сторін в даній справі, суд вважає, що надання сторонам терміну на примирення носило б формальний характер та лише призвело б до затягування розгляду справи. На підставі викладеного суд приходить до висновку, що сім'я розпалась остаточно, а подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу неможливі. Тому збереження шлюбу суперечило б інтересам подружжя. Таким чином позов необхідно задовольнити в повному обсязі.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-07-11 00:00:00

Позивач звернулась до суду з позовом до відповідача про розірвання шлюбу. В позовній заяві зазначила, що шлюбні відносини між ними припинені з 01 червня 2016 року, спільне господарство не ведеться. Подальше спільне життя та збереження шлюбу вважає неможливим. Тому просила шлюб розірвати. В судове засідання позивач [PERSON] не зявилась, звернувшись до суду з заявою про розгляд справи за її відсутності. В заяві також зазначила, що позов підтримує. Відповідач [PERSON] в судове засідання також не зявився, надав суду заяву з проханням справу розглянути за його відсутності. В заяві також зазначив, що позов визнає. Враховуючи наявність достатніх матеріалів про права та правовідносини сторін, суд вважає за можливе розглянути справу за відсутності сторін. Суд, дослідивши докази у справі, приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що сторони з 06 серпня 2013 року перебувають в зареєстрованому шлюбі, від шлюбу дітей не мають. Відповідно до ч.1 ст.24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка, примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. В позовній заяві позивач просить шлюб розірвати, не бажає миритися з відповідачем, наполягає на розірванні шлюбу. Зазначена позиція позивача залишається незмінною з часу подання нею позову до суду та до часу розгляду справи. Відповідач позов визнає. Таким чином судом встановлено відсутність вільної згоди сторін перебувати в шлюбі один з одним. Зважаючи на вказану позицію сторін в даній справі, суд вважає, що надання сторонам терміну на примирення носило б формальний характер та лише призвело б до затягування розгляду справи. На підставі викладеного суд приходить до висновку, що сім'я розпалась остаточно, а подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу неможливі. Тому збереження шлюбу суперечило б інтересам подружжя. Таким чином позов необхідно задовольнити в повному обсязі.

Outcome: approved