Jurisdiction: civil
Date: 2016-08-29 00:00:00

Позивач звернулась до суду з позовом до [PERSON] та просить стягнути з відповідача аліменти на утримання дочки-студентки до досягнення нею 23 річного віку на термін навчання у розмірі 1/4 частини всіх видів доходів, але не менше ніж 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісяця. В обґрунтування позовних вимог зазначила, що вона перебувала у зареєстрованому шлюбі з відповідачем. Від спільного шлюбу мають дитину (доньку) [PERSON], [INFO]. Сторони проживають окремо, дитина проживає разом з матірю та знаходиться на її утриманні. На даний час донька навчається та потрібні кошти на її навчання. Оскільки угоди про добровільну сплату аліментів сторони не досягли, позивач звернулась з даним позовом до суду. В судовому засіданні позивач підтримала позовні вимоги та просила їх задовольнити з підстав викладених в позовній заяві. Відповідач в судовому засіданні заперечував проти задоволення позову, однак в судових дебатах позов визнав повністю. Суд, заслухавши думку позивача, відповідача, дослідивши матеріали справи, оцінюючи в сукупності зібрані по справі докази, вважає, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню з наступних підстав. Зі змісту свідоцтва про народження вбачається, що позивач та відповідач є батьками [PERSON], [INFO] (а.с.5). Відповідно до довідки №121 від 27.04.2016 року [PERSON] навчається на 1-му курсі на денній формі навчання, соціально-правового факультету в Національному університеті «Одеська юридична академія» (а.с.6). Згідно з ст. 51 Конституцією України, ст.180 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Частиною 1 ст.183 СК України передбачено, що частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Згідно зі ст. 198 СК України батьки зобов'язані утримувати своїх повнолітніх непрацездатних дочку, сина, які потребують матеріальної допомоги, якщо вони можуть таку матеріальну допомогу надавати. Відповідно до ст.199 Сімейного кодексу України, якщо повнолітня дочка, син продовжують навчання і у зв'язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов'язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Право на утримання припиняється у разі припинення навчання. Підставою виникнення обовязку батьків щодо утримання повнолітньої дитини є такий склад юридичних фактів: 1) повноліття дитини (досягнення нею 18 років); 2) родинний зв'язок батьків та дітей; 3) продовження повнолітньою дитиною навчання; 4) потреба повнолітньої дитини в матеріальній допомозі у звязку з продовженням навчання; 5) здатність батьків надавати таку допомогу. Сукупність цих факторів утворює юридичний склад необхідний і достатній для виникнення вищезазначеної матеріальної допомоги. У разі відсутності хоча б однієї з наведених вище обставин, аліментне зобовязання, повязане з утриманням батьками своїх повнолітніх дітей, які продовжують навчання, не виникає. Відповідно до ст. 200 Сімейного кодексу України, суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у статті 182 Сімейного кодексу України. Частиною 1 ст. 182 СК України передбачено, що при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров'я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 4) інші обставини, що мають істотне значення. Як вказувалося вище, відповідач не заперечує сплачувати аліменти на навчання дитини. Відповідно до ч.1 ст. 191 Сімейного кодексу України, аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову. Відповідно п. 1 ч. 1 ст. 367 ЦПК України, суд допускає негайне виконання рішень у справах про стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць.

Outcome: approved