Jurisdiction: civil
Date: 2014-07-29 00:00:00

Позивач звернувся з позовом про стягнення середнього заробітку за час затримки виплати заробітної плати. Свої вимоги мотивує тим, що працював у відповідача на посаді провідного інженера будівельної лабораторії ПАТ «Мостобуд» і був звільнений з роботи відповідно до ст.38 КЗпП України за власним бажанням. Рішенням Голосіївського районного суду м.Києва від 15.08.2013 року з відповідача стягнуто на його користь заборгованість із заробітної плати в сумі 17329 грн 16 коп, середній заробіток за час фактичного розрахунку в сумі 16869 грн 93 коп та моральну шкоду в сумі 2000 грн. Лише 07.02.2014 року на виконання рішення суду відповідачем було перераховано заборгованість із заробітної плати в сумі 17329 грн 16 коп. Період затримки виплати даної суми становить 176 днів. Таким чином, виходячи із встановленого судом розміру середньоденної заробітної плати, а саме 154 грн 77 коп, сума середнього заробітку за час затримки розрахунку за період з дня винесення рішення, тобто з 15.08.2013 року і по день фактичного розрахунку становить 27239 грн 52 коп ( 176 днів х 154 грн 77 коп). Крім того, в рішенні суду не було враховано період затримки заробітної плати з дня складання позовної заяви і до дня постановлення судом рішення, який становить 99 днів ( з 08.05.2013 року по 15.08.2013 року). За вказаний період сума середнього заробітку становить 15322 грн 23 коп ( 99 днів х 154 грн 77 коп). Просить стягнути з відповідача на його користь середній заробіток за час затримки розрахунку при звільненні за період невиконання судового рішення в сумі 27239 грн 52 коп та середній заробіток за час розрахунку при звільненні за період, не врахований в судовому рішенні в розмірі 15322 грн 23 коп. В судове засідання позивач та представник відповідача не з`явились, про день розгляду справи повідомлені належним чином, подали до суду клопотання про розгляд справи без їх участі. З письмових заперечень представника відповідача вбачається, що відповідач визнає позовні вимоги частково. Так, на його думку, позивачем помилково розраховано суму середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні, виходячи із кількості календарних днів, тоді як відповідно до Порядку обчислення середньої заробітної плати, затвердженого постановою КМ України від 08.02.1995 року №100, для розрахунку береться кількість робочих днів, і в даному випадку це 192 дні за період з 08.05.2013 року до 07.02.2014 року. Таким чином, середній заробіток за час затримки розрахунку становить 29715 грн 84 коп ( 192 дні х 154 грн 77 коп). Зазначну суму відповідач згідний виплатити позивачу. В задоволенні іншої частини позовних вимог просить відмовити. Суд, дослідивши матеріали справи, приходить до висновку, що позов підлягає частковому задоволенню з наступних підстав. Матеріалами справи встановлено, що позивач працював у відповідача на посаді провідного інженера будівельної лабораторії ПАТ «Мостобуд». Рішенням Голосіївського районного суду м.Києва від 15.08.2013 року з відповідача стягнуто на користь позивача не виплачену при звільненні заробітну плату в розмірі 17329 грн 16 коп, середній заробіток за час затримки розрахунку в сумі 16869 грн 93 коп, моральну шкоду в сумі 2000 грн та судовий збір в сумі 456 грн 69 коп. Із змісту рішення вбачається, що середній заробіток за затримку розрахунку при звільненні стягнуто за період з 18.01.2013 року ( з моменту звільнення) по 07.05.2013 року (день пред'явлення позову). Фактичний розрахунок з позивачем було проведено 07.02.2014 року шляхом перерахування на його картковий рахунок 33857 грн, що підтверджується випискою з карткового рахунку позивача. Згідно ст.116 КЗпП України при звільненні працівника виплата всіх сум, що належать йому від підприємства, установи, організації, провадиться в день звільнення. Якщо працівник в день звільнення не працював, то зазначені суми мають бути виплачені не пізніше наступного дня після пред'явлення звільненим працівником вимоги про розрахунок. Про нараховані суми, належні працівникові при звільненні, власник або уповноважений ним орган повинен письмово повідомити працівника перед виплатою зазначених сум. В разі спору про розмір сум, належних працівникові при звільненні, власник або уповноважений ним орган в усякому випадку повинен в зазначений у цій статті строк виплатити не оспорювану ним суму. Відповідно до ст.117 ч.1 КЗпП України в разі невиплати з вини власника або уповноваженого ним органу належних звільненому працівникові сум у строки, зазначені в статті 116 цього Кодексу, при відсутності спору про їх розмір підприємство, установа, організація повинні виплатити працівникові його середній заробіток за весь час затримки по день фактичного розрахунку. Відповідно до п. 8 постанови КМ України від 08.02.1995 року №100 «Про затвердження Порядку обчислення середньої заробітної плати» нарахування виплат, що обчислюються із середньої заробітної плати за останні два місяці роботи провадяться шляхом множення середньоденного (годинного) заробітку на число робочих днів ( годин) , які мають бути оплачені за середнім заробітком. Таким чином, період прострочення розрахунку з дня звернення позивача до суду ( 07.05.2013 року) до дати фактичного розрахунку (07.02.2014 року) становить 192 робочих дні. Отже сума середнього заробітку за вказаний період становить 29715 грн 84 коп, виходячи із встановленого рішенням суду розміру середньоденного заробітку 154 грн 77 коп ( 192 дні х 154 грн 77 коп). Зазначена сума середнього заробітку підлягає стягненню з відповідача на користь позивача на підставі ст.117 ч.1 КЗпП України. Відповідно до ст.88 ЦПК України з відповідача слід стягнути на користь держави судовий збір в розмірі 297 грн 16 коп, так як позивач від його сплати звільнений. Враховуючи наведене, та

Outcome: approved