Jurisdiction: civil
Date: 2019-10-03 00:00:00

Позивач звернулась до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, зазначивши, що 28 травня 1988 року між ними був зареєстрований шлюб у Сезьківській сільській раді Ічнянського району Чернігівської області. Від подружнього сторони неповнолітніх дітей не мають. Позивач мотивує свої вимоги тим, що подружнє життя з відповідачем не склалося через несумісність характерів та різні погляди на життя. Спільне подружнє життя припинено з січня 2012 року і на примирення позивач не згодна. Позивач в судове засідання не з`явилася, проте згідно з адресованою до суду письмовою заявою заявлені позовні вимоги підтримала в повному обсязі, на примирення позивач не згодна, категорично наполягає на розлученні. Просила суд розглянути справу за її відсутності. Проти заочного вирішення справи не заперечує. Відповідач в судові засідання не з`являється з невідомих для суду причин, хоча про дату, час і місце судових засідань був повідомлений належним чином, про що свідчать повідомлення Укрпошти про вручення рекомендованих поштових відправлень, а також не подав відзиву на позовну заяву і не повідомив про поважні причини неявки в судове засідання. У зв`язку з цим суд на підставі ст. 280 ЦПК України вважає за можливе ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд, дослідивши наявні у справі докази, приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав: з Свідоцтва про укладення шлюбу серії [NUMBER] від 28 травня 1988 року вбачається, що шлюб між [PERSON] та [PERSON] дошлюбне прізвище Геєць) зареєстрований 28 травня 1988 року у Сезьківській сільській раді Ічнянського району Чернігівської області, про що складено відповідний актовий запис за №3. З наведених у позові позивачем обставин вбачається, що сторони проживають окремо, шлюбних стосунків не підтримують з лютого 2012 року, спільного господарства не ведуть. Також відповідно до ст. 113 СК України особа, яка змінила своє прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Відповідно до ч. 8 ст.294 ЦПК України у рішенні суду про розірвання шлюбу зазначається про вибір прізвища тим з подружжя, який змінив прізвище під час державної реєстрації шлюбу, що розривається. Тому, суд вважає за можливе після розірвання шлюбу прізвище позивачу залишити « [PERSON] ». За таких обставин, з`ясувавши фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу та зважаючи на те, що згідно з письмовою заявою позивач наполягає на розлученні, а відповідач в судові засідання не з`являється, та від нього не надійшли письмові заперечення, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню, а шлюб - розірванню, оскільки подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить інтересам позивача. На підставі ст.ст. 110, 112, 113, ч.2 ст.114 Сімейного кодексу України та

Outcome: approved