Jurisdiction: civil
Date: 2021-01-27 00:00:00

Позивач звернулась до суду 22.10.2020 р. звищевказаним позовом, в якому зазначає, що з 2013 р. проживала з відповідачем без реєстрації шлюбу. [INFO] народився спільний син - [PERSON] . Однак, з липня 2019 р. вона припинила відносини та ведення спільного господарства з відповідачем. За позовом, посилаючись на ст.ст.84, 80, 84, 180-183 СК України, [PERSON] просить стягнути з відповідача кошти на її утримання в розмірі ј частини від заробітку (доходу) відповідача щомісячно до досягнення сином трирічного віку, а також стягнути аліменти на утримання дитини в розмірі ј частини від заробітку (доходу) щомісячно, але не менше, ніж 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з дати подачі позову і до повноліття дитини. Ухвалою від 26.10.2020 р. відкрито провадження та призначено судове засідання на 11.12.2020 р. 11.12.2020 р. розгляд справи було відкладено на 28.01.2021 р. за заявою позивача на підставі п.2 ч.2 ст.223 ЦПК України. Позивач та її представник в судовому засданні позов підтримали, просили його задовольнити з підстав, викладених в позовній заяві. Відповідач в судовому засіданні частково визнав позовні вимоги, не заперечував проти стягнення аліментів на утримання дитини у розмірі, який заявлений позиваем, та просив відмовити в задоволенні позовних вимог в частині стягнення аліментів на утримання матері дитини, оскільки через скрутне матеріальне становище, він не має змоги надавати таку допомогу. Перевіривши матеріали справи, заслухавши пояснення позивача та її представника, відповідача, суд вважає, що заявлений позов підлягає частковому задоволенню, виходячи з наступного. Згідно свідоцтва про народження позивач і відповідач мають спільну дитину - [PERSON] , [INFO] , який проживає разом з позивачем (а.с.7). Відповідно до ст. 180 Сімейного кодексу України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Ч.3 ст.181 СК України передбачено, що за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Згідно ст.182 СК України при призначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. Ч.3 ст.182 СК України передбачено, що мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову (ч.1 ст.191 СК України). На підставі викладеного, суд вважає позовні вимоги [PERSON] про стягнення аліментів на утримання дитини законними, обґрунтованими та задовольняє позов в повному обсязі. Вирішуючи позов в частині стягнення аліментів на утримання позивача, суд виходив з наступного. Відповідно до ч.2 ст.91 СК України жінка та чоловік, які не перебувають у шлюбі між собою, мають право на утримання в разі проживання з нею, ним їхньої дитини, відповідно до частин другої - четвертої статті 84 та статей 86 і 88 цього Кодексу. Статтею 84 Сімейного Кодексу України передбачено що дружина, з якою проживає дитина, має право на утримання від чоловіка батька дитини до досягнення дитиною трьох років. Таке право дружина має незалежно від того, чи вона працює, та не залежно від її матеріального становища, за умови, що чоловік може надавати матеріальну допомогу. Враховуючи викладене, суд дійшов висновку, що позивач, в силу перелічених вище положень діючого законодавства, має право на утримання від батька дитини, оскільки разом з нею проживає син, якому не виповнилось трьох років. Визначаючи розмір аліментів на утримання [PERSON] , суд виходить з того, що відповідач є працездатною особою, тому спроможний платити аліменти на утримання матері, з якою проживає спільна дитина, і враховуючи відсутність в неї самостійного доходу, батько має їй компенсувати втрату можливості повноцінно себе реалізувати у громадському житті. З вказаних міркувань, виходячи з принципу справедливості та розумності та з урахуванням потреб матері дитини, а також з врахуванням тих обставин, про які [PERSON] зазначив в судовому засіданні з урахуванням положень ст.12, 81 ЦПК України, суд дійшов висновку, що необхідним є стягнення коштів на утримання позивача у розмірі 1/6 частини від заробітку (доходу) відповідача. Позивач, як одержувач аліментів, від сплати судового збору за подання позовної заяви до суду першої інстанції звільнена (п.3 ч.1 ст.5 Закону України «Про судовий збір»), відтак, відповідно до положень статті 142 ЦПК України судовий збір в сумі 840,80 грн. за подання позовної заяви підлягає стягненню з відповідача до спеціального фонду Державного бюджету України. На підставі викладеного,

Outcome: partial