Jurisdiction: civil
Date: 2019-02-07 00:00:00

Позивач звернулась в суд з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання неповнолітної дитини, мотивуючи тим, що відповідач є біологічним батьком її доньки- [PERSON], [INFO].н. Вона самостійно матеріально забезпечує, доглядає та виховує дитину. Відповідач, будучи працездатною особою, не забезпечує дитину матеріально, тому позивач просила суд стягувати аліменти з відповідача на утримання неповнолітньої дитини по 3000 грн. щомісячно до досягнення повноліття. Позивач в судове засідання не прибула, попередньо подала до суду заяву в якій позовні вимоги підтримала в повному обсязі з мотивів викладених у позовній заяві просила позов задовольнити у повному обсязі. Відповідач в судове засідання не з'явився, хоча належним чином повідомлений про дату та час судового засідання, відзиву щодо вимог позову суду не подав. Відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України фіксування судового засідання технічним засобом здійснює секретар судового засідання. У разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. З урахуванням положень ст. 280 ЦПК України суд ухвалив провести заочний розгляд справи. Дослідивши матеріали справи, суд вважає наступне. [PERSON] та [PERSON] є батьками -[PERSON], , яка народилася [INFO] року, що підтверджується копією свідоцтва про народження від 19 лютого 2016 року, серії [NUMBER] Положеннями ст. 180 Сімейного кодексу України визначено, що батьки зобов'язані утримувати своїх неповнолітніх дітей до досягнення ними повноліття. Відповідно до ст. 1, 2 Закону України «Про охорону дитинства» батьки зобов'язані забезпечити дітям умови для достатнього фізичного, духовного та культурного розвитку. Позивач вказує, що вона мешкає разом із донькою, матеріальної відповідач допомоги на утримання дитини не надає. В силу дії ч. 3 ст. 181 Сімейного кодексу України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. За приписами ч. 2 ст. 182 цього кодексу мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, за винятком випадків, передбачених статтею 184 цього Кодексу. Відповідно до частин 1, 2 статті 27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована постановою Верховної Ради України № 789-ХІІ від 27 лютого 1991 року та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Статтею 182 СК України, встановлено, що при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров'я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. При цьому, розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини, а мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Відповідно до статті 7 Закону України «Про державний бюджет України на 2019 рік» прожитковий мінімум для дітей віком до 6 років становить: з 1 січня 2019 року - 1626 гривень, з 1 липня - 1699 гривень, з 1 грудня - 1779 гривень; дітей віком від 6 до 18 років становить: з 1 січня 2019 року - 2027 гривень, з 1 липня - 2118 гривень, з 1 грудня - 2218 гривень. В матеріалах справи міститься: довідка №201/30 видана Міською дитячою поліклінікою 22.01.2019р. про те, що дитина потребує домашнього догляду, довідка Департаменту соціальної політики №926 від 08.02.2019р. про те, що [PERSON] призначена соціальна допомога , як малозабезпеченій сім'ї з 01.12.2018р. по 31.05.2019р. в розмірі 1313 грн. 72 коп. , а також довідка Департаменту соціальної політики №924 від 08.02.2019р. про те, що позивачка отримувала станом на січень 2019р. по 860 грн. щомісячно одноразову допомогу при народженні дитини. При визначенні розміру аліментів суд відповідно до ст. 182 Сімейного кодексу України враховує, що відповідач є молодою, фізично здоровою особою, офіційно не працює (докази про його доходи відсутні), потреби дитини щодо належного утримання, наявність доходу у матері дитини, яка не працює, здійснює домашній догляд за дитиною. Враховуючи матеріальне становище сторін та те, що обов'язок утримувати дитину є рівною мірою обов'язком як матері, так і батька, інтереси дитини при визначенні розміру аліментів, виходячи з принципів розумності та справедливості, суд дійшов висновку, що позов слід задовольнити частково та стягувати з відповідача на користь позивача аліменти на утримання дитини- [PERSON], [INFO] в твердій грошовій сумі в розмірі по 1800 (одній тисячі вісімсот) гривень щомісячно до досягнення дитиною повноліття. Відповідно до вимог ст. 191 Сімейного кодексу України, аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову. Тому стягнення аліментів слід розпочати з дня коли позивач звернулась із позовом до суду - 28 листопада 2018 року. Згідно із ч. 6 ст. 141 ЦПК України якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, які їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог. Тому з відповідача слід стягнути 704 гривні 80 коп. судового збору на користь держави. На підставі ст. 180-182, 190, 191 СК України, ст. 1, 2 Закону України «Про охорону дитинства»

Outcome: partial