Jurisdiction: civil
Date: 2018-03-11 00:00:00

Позивач звернулась до суду з позовом, в якому зазначила, що їй на праві власності належить квартира [ADDRESS], де на даний час зареєстровані позивач, її чоловік та донька [PERSON] відповідач у справі. Відповідач не є власником квартири, в квартирі не мешкає з березня 2010 року, залишила житло, забрала всі свої речі, жодних платежів по квартирі не здійснює, квартирою не цікавиться. На підставі викладеного позивач просить позов задовольнити, визнати відповідача такою, що втратила право користування жилим приміщенням. Позивач надала суду письмову заяву, в якій позов підтримала в повному обсязі, просила задовольнити, не заперечувала проти ухвалення заочного рішення. Відповідач про час та місце судового розгляду повідомлений належним чином, причину неявки в судове засідання не повідомив. Зі згоди позивача суд ухвалює заочне рішення, що відповідає положенням ст. 280 ЦПК України. Третя особа надав суду письмову заяву, в якій просив розглянути справу за його відсутністю, позов підтримав в повному обсязі. Суд, дослідивши надані докази в їх сукупності, встановив наступні факти та відповідні їм правовідносини: згідно договору купівлі-продажу від 11.12.2001, [PERSON] є власником квартири [ADDRESS] (нова назва [PERSON]) в м. Харкові (а.с. 7). Відповідач [PERSON] є донькою позивача [PERSON] (а.с. 6). За довідкою з місця проживання про склад сімї та прописку, в квартирі [ADDRESS] зареєстровані [PERSON] власник, [PERSON] чоловік власника, [PERSON] донька власника (а.с. 12). Згідно відповідей з КП «Жилкомсервіс» від 01.12.2017, Московського ВП ГУНП В Харківській області від 27.11.2017, [PERSON] за фактами перешкоджання у здійсненні права на мешкання за адресою [ADDRESS] не зверталась (а.с. 8, 9). Відповідно до актів про непроживання від 03.09.2017, 10.12.2017, що [PERSON] не мешкає за місцем реєстрації з 2010 року, її речей в квартирі немає (а.с. 10,11). Згідно ч. 1 ст. 317 ЦК України власникові належать права володіння, користування та розпорядження своїм майном. Частиною 1 ст. 319 ЦК України передбачено, що власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Відповідно до ст. 391 ЦК України, власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном. З ч. 2 ст. 405 ЦК України вбачається, що член сім'ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім'ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом. На підставі наданих доказів, суд вважає доведеним, що відповідач втратила право користування жилою площею за адресою реєстрації, тому що добровільно її залишила, не проживає в квартирі понад 1 рік без поважних причин. Даних, що позивач порушив права відповідача на проживання, суду не надано, в звязку з чим суд задовольняє позов в повному обсязі. Згідно ст. 7 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в України», зняття з реєстрації місця проживання особи здійснюється на підставі: судового рішення, яке набрало законної сили, про позбавлення права власності на житлове приміщення або права користування житловим приміщенням, про виселення, про визнання особи безвісно відсутньою або оголошення її померлою.

Outcome: approved