Jurisdiction: civil
Date: 2021-06-07 00:00:00

Позивач звернулась до Комінтернівського районного суду м. Харкова з позовною заявою до [PERSON] , [PERSON] про встановлення факту проживання однією сім`єю та визнання права власності в порядку спадкування за законом на 1/4 частину квартири [ADDRESS] . В обґрунтування позову зазначила, що відповідно до рішення виконкому Комінтернівської районної ради народних депутатів № 25-21 від 02.02.1993 року було переоформлено особовий рахунок на двокімнатну квартиру [ADDRESS] на [PERSON] , як наймача та членів її сім`ї- [PERSON] -онуку, [PERSON] - правнучка, [PERSON] -правнучка. В 1993 році вказана квартира була приватизована та отримано свідоцтво про право власності на житлово, згідно якого квартира належить на праві спільної сумісної власності [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] . [INFO] [PERSON] померла. Питанням з її похованням займалась вона. Після смерті [PERSON] залишилось спадкове майно, яке складається з ј частини квартири [ADDRESS] . Вона звернулась до нотаріуса для оформлення спадкових прав після смерті [PERSON] як особа, яка постійно проживала та була зареєстрована разом зі спадкодавцем. Однак їй було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину, оскільки відсутні документи, які підтверджують родинні чи інші відносини зі спадкодавцем. З 11.03.1979 року вона постійно проживала та була зареєстрована за спірною адресою, брала участь у приватизації квартири. [PERSON] моїх дітей не мала, а тому вона була для неї як донька. [PERSON] часто хворіла, мала першу групу інвалідності, потребувала стороннього догляду. Ухвалою Комінтернівського районного суду м. Харкова від 29 січня 2020 року відкрито провадження по справі за правилами загального позовного провадження. Ухвалою Комінтернівського районного суду м. Харкова від 18 лютого 2020 року витребувані докази. Ухвалою Комінтернівського районного суду м. Харкова від 14 липня 2020 року залучено співвідповідача Харківську міську раду. 04.08.2020 року від Харківської міської ради надійшов відзив на позовну заяву в якому зазначено, що позивачем не надано вичерпних доказів щодо реєстрації та спільного сумісного проживання [PERSON] разом з [PERSON] на час відкриття спадщини [INFO] . Факт реєстрації та сумісного проживання потребує документального підтвердження. Позивач не надала доказів щодо місця реєстрації проживання [PERSON] . До спадкоємців четвертої черги не входить особа, яка хоча і проживала спільно зі спадкодавцем, але перебувала у зареєстрованому шлюбі з іншою особою. Позивачем не надано доказів чи не перевали [PERSON] та [PERSON] у зареєстрованому шлюбі в період з 1979 по 2004 роки з іншими особами. [PERSON] та [PERSON] були співвласниками спірної квартири, відтак мали можливість проживати разом, виключно як власними житлового приміщення. Відсутня інформація про те, чи не було у [PERSON] інших спадкоємців. Як вбачається з витягу про реєстрацію в Спадковій справі від 27.11.2019 після померлої [INFO] [PERSON] спадкова справа заведена 27.11.2019 тобто строк для подання заяви про прийняття спадщини прострочений майже на 14 років. Просили у задоволенні позову відмовити. Ухвалою Комінтернівського районного від суду м. Харкова від 05 серпня 2020 року закрито підготовче провадження, справу призначено до судового розгляду. Позивач в судовому засіданні позовні вимоги підтримала у повному обсязі та просила їх задовольнити. Пояснила, що у 1997 році вона переїхала до м. Харкова стала проживати у двоюрідної сестри своєї бабусі [PERSON] . У [PERSON] своїх дітей не було та вони проживали однією родиною. Відповідачі [PERSON] та [PERSON] надали суд заяви по розгляд справи за їх відсутності, позов визнали в повному обсязі. Суд дослідивши надані сторонами докази у їх сукупності, прийшов до наступного. Рішенням виконкому Комінтернівської районної ради народних депутатів № 25-21 від 02.02.1993 року було переоформлено особовий рахунок на двокімнатну квартиру [ADDRESS] на [PERSON] як наймача та членів її сім`ї, [PERSON] - онука, [PERSON] - правнучка, [PERSON] - правнучка. Згідно свідоцтва про право власності на житло виданого Харківським міським центром приватизації державного житлово фонду від 06.05.1993 року, вбачається, що квартира [ADDRESS] належить на праві власності [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] . Позивач з 11.03.1979 року зареєстрована за адресою [ADDRESS] . Відповідно до посвідчення серії [NUMBER] , виданого Комінтернівським УП та СЗН м. Харків від 19.01.2004 року, [PERSON] була інвалідом 1 групи . З довідки УСЗН Адміністрації Слобідського району ХМР від 17.11.2020 року вбачається, що [PERSON] з 07.05.1998 року по 31.10.2004 року було призначено допомогу як особі, яка здійснює догляд за особою похилого віку - [PERSON] , [INFO] , яка померла [INFO] . [PERSON] померла [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про смерть серії [NUMBER] . Відповідно до посвідчення № [NUMBER] [PERSON] захоронено до могили чоловіка [PERSON] . Судом була витребувана для огляду спадкова справа № 43/2009, яка заведена після смерті [PERSON] з якої вбачається, що після смерті останньої з заявою про прийняття спадщини звернулась [PERSON] . Приватним нотаріусом Залізко В.М. 09.12.2019 року, [PERSON] відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину, оскільки відсутні докази родинних та інших відносин спадкоємців з спадкодавцем. Відповідно до п. 5 ч. 2 ст. 293 ЦК України суд розглядає в порядку окремого провадження справи зокрема про встановлення фактів, що мають юридичне значення. Відповідно до ч. 1, 2 ст. 315 ЦК України суд розглядає справи про встановлення факту: 1) родинних відносин між фізичними особами; 2) перебування фізичної особи на утриманні; 3) каліцтва, якщо це потрібно для призначення пенсії або одержання допомоги по загальнообов`язковому державному соціальному страхуванню; 4) реєстрації шлюбу, розірвання шлюбу, усиновлення; 5) проживання однією сім`єю чоловіка та жінки без шлюбу; 6) належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім`я, по батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з прізвищем, ім`ям, по батькові, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або в паспорті; 7) народження особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту народження; 8) смерті особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту смерті; 9) смерті особи, яка пропала безвісти за обставин, що загрожували їй смертю або дають підстави вважати її загиблою від певного нещасного випадку внаслідок надзвичайних ситуацій техногенного та природного характеру. У судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення. Згідно з ч.1 ст.1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Відповідно до ст.1223 ЦК України право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. У разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняттям спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі не охоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261-1265 цього Кодексу. Право на спадкування виникає у день відкриття спадщини. Статтею 1258 ЦК України передбачено, що спадкоємці за законом одержують право на спадкування почергово. Кожна наступна черга спадкоємців за законом одержує право на спадкування у разі відсутності спадкоємців попередньої черги, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини або відмови від її прийняття, крім випадків, встановлених статтею 1259 цього Кодексу. Відповідно до ч. 2 ст. 1259 ЦК України фізична особа, яка є спадкоємцем за законом наступних черг, може за рішенням суду одержати право на спадкування разом із спадкоємцями тієї черги, яка має право на спадкування, за умови, що вона протягом тривалого часу опікувалася, матеріально забезпечувала, надавала іншу допомогу спадкодавцеві, який через похилий вік, тяжку хворобу або каліцтво був у безпорадному стані Відповідно до ст. 1264 ЦК України у четверту чергу право на спадкування за законом мають особи, які проживали зі спадкодавцем однією сім`єю не менш як п`ять років до часу відкриття спадщини. Як роз`яснено у п. 20 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 30 травня 2008 року за №7 «Про судову практику у справах про спадкування», справи про спадкування за законом мають вирішуватись на основі правил глави 86 ЦК. Спадкування за законом здійснюється позачергово. У четверту чергу право на спадкування за законом мають особи, які проживали зі спадкодавцем однією сім`єю не менш як п`ять років до часу відкриття спадщини. При вирішенні спору про право на спадщину осіб, які проживали зі спадкодавцем однією сім`єю не менш як п`ять років до часу відкриття спадщини (четверта черга спадкоємців за законом), судам необхідно враховувати правила частини другої статті 3 СК України про те, що сім`ю складають особи, які спільно проживають, пов`язані спільним побутом, мають взаємні права та обов`язки. Зазначений п`ятирічний строк повинен виповнитися на момент відкриття спадщини і його необхідно обчислювати з урахуванням часу спільного проживання зі спадкодавцем однією сім`єю. Обов`язковою умовою для визнання їх членами сім`ї, крім факту спільного проживання, є ведення з спадкодавцем спільних витрат, спільного бюджету, спільного харчування, купівлі майна для спільного користування, участі у витратах на утримання житла, його ремонт, надання взаємної допомоги, наявність усних чи письмових домовленостей про порядок користування житловим приміщенням, інших обставин, які засвідчують реальність сімейних відносин не менш як п`ять років до часу відкриття спадщини. Відповідно до вимог ч. 1 ст. 1297 ЦК України, спадкоємець, який прийняв спадщину, у складі якої є нерухоме майно, зобов`язаний звернутися до нотаріуса за видачею йому свідоцтва про право на спадщину за законом/заповітом. У разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження (Пленум ВСУ п. 23 Постанови №7 від 30.05.2008 р. «Про судову практику у справах про спадкування»). Відповідно до ст. 3 СК України сім'ю складають особи, які спільно проживають, пов`язані спільним побутом, мають взаємні права та обов`язки. Сім`я створюється на підставі шлюбу, кровного споріднення, усиновлення, а також на інших підставах, не заборонених законом і таких,що не суперечать моральним засадам суспільства. Згідно вимог ч. 4 СК України сім'я створюється на підставі шлюбу, кровного споріднення, усиновлення, а також на інших підставах, не заборонених законом і таких, що не суперечать моральним засадам суспільства. Пунктом 6 Рішення Конституційного Суду України від 03 червня 1999 року № 5-рп/99 встановлено, що до членів сім`ї належать особи, що постійно мешкають разом та ведуть спільне господарство. Ними можуть бути не тільки близькі родичі, але й інші особи, які не перебувають у безпосередніх родинних зв`язках. Обов`язковою умовою для визнання їх членами сім`ї є факт спільного проживання, ведення спільного господарства, наявність спільних витрат, купівлі майна для спільного користування, участі у витратах на утримання житла, його ремонт і т.д. Допитана в судовому засіданні в якості свідка [PERSON] пояснила, що вона була сусідкою [PERSON] та проживає у квартирні № [NUMBER] з 2000 року. З цього часу їй відомо, що [PERSON] доглядала за [PERSON] , вони проживали однією сім`єю, вона ліеувала її. Після смерті [PERSON] її похованням займалась [PERSON] . Допитана в судовому засіданні в якості свідка [PERSON] пояснила, що проживає у квартирі № 174 з 1984 року. позивач проживала разом з [PERSON] та її чоловіком. Потім він помер, [PERSON] хворіла та [PERSON] не працювала та допомагала їй, так як вона була прикута до ліжка. Після смерті [PERSON] займалась її похованням. Свідки були попереджені судом про кримінальну відповідальність за ст. 384, 385 КК України, їх показання узгоджуються з наявними в матеріалах справи письмовими доказами та не суперечать їм. Суд, оцінюючи належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, визнає їх належними, допустимими, достовірними, а позов таким, що підлягає задоволенню, оскільки достовірно встановлено, що позивач [PERSON] та покійна [PERSON] проживали разом однією сім`єю з 11.03.1979 року до дня відкриття спадщини, що відкрилась після смерті [PERSON] , яка померла [INFO] , тобто [PERSON] належить до спадкоємців четвертої черги за законом, спадщину прийняла, інші спадкоємці, які прийняли спадщину відсутні, до складу спадщини увійшла ј частина квартири за адресою: [ADDRESS] , щодо якої нотаріус відмовив у видачі свідоцтва про право на спадщину. Крім того суд бере до уваги, що відповідачами [PERSON] , [PERSON] позовні вимоги визнані в повному обсязі. Заперечення представника відповідача Харківської міської ради суд відхиляє, оскільки вони спростовуються наявними в матеріалах справи доказами та вищезазначеними підставами. На підставі викладеного та

Outcome: approved