Jurisdiction: civil
Date: 2017-01-12 00:00:00

Позивач звернувся Комінтернівського районного суду м. Харкова з вищевказаним позовом, в якому просить зобов'язати відповідача виключити із суми заборгованості [PERSON] заборгованість за надані послуги КП «Харківські теплові мережі», що виникла за адресою: [ADDRESS] за попереднім власником квартири за період часу до 14.03.2016 року. В обґрунтування своїх позовних вимог позивач посилався на те, що 14.03.2016 року на підставі договору про відступлення прав за іпотечним договором №46Ф-ІЛ-400/zl від 07.03.2008 року, він став власником квартири № 41, що розташована по пров. Вірменському, 1/3 у м. Харкові. Після реєстрації права власності на вищевказану квартиру, позивачу стало відомо про те, що іпотекодавець на квітень 2016 року мав заборгованість по сплаті комунальних послуг у розмірі 10686,36 грн. Таким чином, позивач вважає, що фактично він став споживачем комунальних послуг лише з 14.03.2016 року, а згідно договору про відступлення прав за іпотечним договором , позивач набув право власності виключно на предмет іпотеки, що не тягне за собою правонаступництво по правам та обов'язкам іпотекодавця. Представник позивача в судовому засіданні підтримала доводи позовної заяви, просила позов задовольнити, а також зазначила , що претензій та позову стосовно стягнення заборгованості до позивача від відповідача не надходило. Представник відповідача в судове засідання заперечувала проти позовних вимог, оскільки вважає пред'явлений [PERSON] позов передчасним, у зв'язку з тим, що повідомлень на адресу позивача щодо існування у нього заборгованості за надані КП «Харківські теплові мережі» послуги не надсилались та з позовом про стягнення заборгованості з [PERSON], що виникла за адресою : [ADDRESS], КП «Харківські теплові мережі» до суду не зверталось . Суд, заслухавши пояснення представників сторін по справі , дослідивши наявні в матеріалах справи докази в їх сукупності, приходить до висновку про задоволення позовних вимог з наступних підстав. Відповідно до ч.1 ст. 11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Згідно ч. 1 ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Згідно ст. 58 ЦПК України, належними є докази , які містять інформацію щодо предмета доказування. Сторони мають право обґрунтувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Суд не бере до розгляду докази , які не стосуються предмета доказування. В судовому засіданні встановлено, що встановлено судом, позивач 14.03.2016р. на підставі договору про відступлення прав за іпотечним договором №46Ф-ІЛ-400/zl від 07.03.2008 року, посвідченого ПН Харківського міського нотаріального округу Машковою С.Л., та зареєстрованим в реєстрі №807, став власником квартири , що розташована за адресою : [ADDRESS] . Після реєстрації права власності, позивачу стало відомо про те, що іпотекодавець на квітень 2016 року мав заборгованість по сплаті комунальних послуг в розмірі 10 686,36 грн. Із зазначених позивачем предмету та підстав позову вбачається, що предметом спору стала наявність заборгованості за теплопостачання, що виникла у попереднього власника квартири. Разом з тим, згідно ст.3 ЦПК України кожна особа, має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Захист цивільних прав - це передбачені законом способи охорони цивільних прав у разі ж порушення чи реальної небезпеки такого порушення. Під способами захисту суб'єктивних цивільних прав розуміють закріплені законом матеріально-правові заходи примусового характеру, за допомогою яких проводиться поновлення (визнання) порушених (оспорюваних) прав та вплив на правопорушника. Загальний перелік таких способів захисту цивільних прав та інтересів передбачений ст. 16 ЦК України. Як правило, власник порушеного права може скористатися не будь-яким, а конкретним способом захисту свого права. Спосіб захисту порушеного права частіше за все визначається спеціальним законом, який регламентує конкретні цивільні правовідносини. Оскарження дій КП «Харківські теплові мережі» щодо нарахування плати за надані послуги, які є різновидом претензії, не передбачено діючим законодавством в якості способу захисту прав. Таким чином, при пред'явленні позову до КП «Харківські теплові мережі»про зобов'язання відповідача здійснити перерахунок платежів з виключенням певних сум є неналежним способом захисту права, виходячи зі змісту ст..16 ЦК України. Також, суд вважає за необхідне зазначити, що посилання позивача на неправомірність нарахування відповідачем заборгованості може бути враховано судом у разі пред'явлення до нього позову про стягнення певної суми (збитків), однак такі позовні вимоги КП «Харківські теплові мережі» до [PERSON] у даному провадженні не розглядаються. На підставі викладеного та

Outcome: dismissed