Jurisdiction: civil
Date: 2014-12-23 00:00:00

Позивач звернулась в суд з позовом до відповідача Публічного акціонерного товариства «Банк «Фінанси та кредит» про захист прав споживача, стягнення банківського строкового вкладу, посилаючись на те, що в 2013 році вона уклала з відповідачем - Публічним акціонерним товариством «Банк «Фінанси та кредит» ряд договорів про банківський строковий вклад. Відповідно до умов даних договорів позивачка внесла на депозитні рахунки відповідача кошти на загальну суму 73590 євро, а саме: 10000 євро, на вкладний рахунок [NUMBER] на строк з 4 липня 2013р. по 9 липня 2014р., з процентною ставкою за депозитом 9,0 % річних, за договором №5154/370-13 від 04.07.2013р.; 18550 євро, на вкладний рахунок [NUMBER], на строк з 22 серпня 2013р. по 27 серпня 2014р., з процентною ставкою за депозитом 9,0 % річних, за договором №6268/370-13 від 22.08.2013р.; 16540 євро, на вкладний рахунок [NUMBER], на строк з 29 серпня 2013р. по 3 вересня 2014р., з процентною ставкою за депозитом 9,0 % річних, за договором №6421/370-13 від 29.08.2013р.; 28500 євро, на вкладний рахунок [NUMBER], на строк з 4 вересня 2013р. по 9 вересня 2014р., з процентною ставкою за депозитом 9,5 % річних, за договором №6528/370-13 від 04.09.2013р. Позивачка неодноразово зверталась до відповідача щодо повернення банківських вкладів та відсотків за ними. Однак, відповідач не виконав вимоги позивачки та фактично відмовив у поверненні таких вкладів та відсотків за ними. Позивачка вважає, що банк порушив вимоги п.2.3.2. вказаних договорів та ч. 2 ст. 1060 Цивільного кодексу України, якою передбачено, що банк зобов'язаний видати вклад або його частину на першу вимогу вкладника. На основі викладеного, позивачка просить стягнути з Публічного акціонерного товариства «Банк «Фінанси та кредит» суму вкладів та нараховані на вклади відсотки за вказаними договорами в розмірі 81110 євро. Представник позивачки в судовому засіданні позовні вимоги підтримав в повному обсязі та просив їх задовольнити. Представник відповідача в судовому засіданні пояснила, що у відділі їх банку ведеться електронна система обліку договорів. Договори зазначені в позові в їх системі числяться, але на інші суми. На даний час працівник їх банку [PERSON] викрала договори і оригінали касових операцій, а також жорсткий диск комп'ютера, По даному факту ведеться кримінальне провадження. Просила призначити по справі почеркознавчу експертизу. В подальшому представники відповідача неодноразово в судовому засіданні у призначені судом дні та час не з'являлися, будучи належним чином повідомленими про день і час слухання справи, у зв'язку з чим суд вважає за можливе завершити розгляд справи у відсутності відповідача. Суд, дослідивши письмові докази та матеріали справи, вважає, що позов є обґрунтований та підлягає задоволенню. Судом встановлено, що позивачка уклала ряд договорів про банківський строковий вклад (депозит) «Класік» на 370 днів в іноземній валюті із Публічним акціонерним товариством «Банк «Фінанси та кредит», а саме: №5154/370-13 від 04.07.2013р., відповідно до умов даного договору відповідач відкрив позивачці вкладний рахунок [NUMBER], а позивачка, як вкладник, внесла на даний рахунок грошові кошти в сумі 10000,00 євро, на строк з 4 липня 2013р. по 9 липня 2014р., з процентною ставкою за депозитом 9,0 % річних; №6268/370-13 від 22.08.2013р., відповідно до умов даного договору відповідач відкрив позивачці вкладний рахунок [NUMBER], а позивачка, як вкладник, внесла на даний рахунок грошові кошти в сумі 18550,00 євро, на строк з 22 серпня 2013р. по 27 серпня 2014р., з процентною ставкою за депозитом 9,0 % річних; №6421/370-13 від 29.08.2013р., відповідно до умов даного договору відповідач відкрив позивачці вкладний рахунок [NUMBER], а позивачка, як вкладник, внесла на даний рахунок грошові кошти в сумі 16540,00 євро, на строк з 29 серпня 2013р. по 3 вересня 2014р., з процентною ставкою за депозитом 9,0 % річних; №6528/370-13 від 04.09.2013р., відповідно до умов даного договору відповідач відкрив позивачці вкладний рахунок [NUMBER], а позивачка, як вкладник, внесла на даний рахунок грошові кошти в сумі 28500 євро, на строк з 4 вересня 2013р. по 9 вересня 2014р., з процентною ставкою за депозитом 9,5 % річних. Відповідно до умов вказаних договорів, Банк зобов'язується, при припиненні дії Договору, здійснити розрахунок, повернути Клієнту суму вкладу та закрити рахунок (п. 2.3.2.), виплатити проценти, нараховані на Вклад, у день закінчення строку вкладу одночасно з поверненням суми вкладу (п. 3.2). 28.08.2014 року позивачка надіслала відповідачу письмове звернення про повернення вкладів та відсотків за ними по вказаним договорам. Листом директора Західного регіонального департаменту АТ «Банк «Фінанси та кредит» Плютницької Н.Б. за №9-322400/727/1 від 03 жовтня 2014 року, звернення позивачки про виплату вкладів залишено без задоволення, позивачці запропоновано додатково уточнити розмір коштів, належних до виплати за депозитними договорами. Разом з тим, як вбачається зі змісту вищевказаних договорів про банківський строковий вклад, укладених між позивачкою та ПАТ «Банк «Фінанси та кредит», їх умовами не передбачено пред'явлення Банком будь-яких додаткових вимог при поверненні депозитів, відтак зміст листа банку від 03.10.2014 року не може вважатися підставою для неповернення вкладу, оскільки згідно вимог ст.1074 Цивільного кодексу України обмеження прав клієнта щодо розпоряджання грошовими коштами, що знаходяться на його рахунку, не допускається, крім випадків обмеження права розпоряджання рахунком за рішенням суду або в інших випадках, встановлених законом, а також у разі зупинення фінансових операцій, які можуть бути пов'язані з легалізацією (відмиванням) доходів, одержаних злочинним шляхом, або фінансуванням тероризму, передбачених законом. Тому, суд вважає, що в даному випадку відповідач порушив умови договорів про банківський строковий вклад №5154/370-13 від 04.07.2013р., №6268/370-13 від 22.08.2013р., №6421/370-13 від 29.08.2013р., №6528/370-13 від 04.09.2013р., які передбачають, у випадку припинення дії Договору, обов'язок банку щодо повернення суми вкладу та виплати процентів, нарахованих на вклад. Відповідно до вимог ч. 2 ст. 1060 Цивільного кодексу України банк зобов'язаний видати вклад або його частину на першу вимогу вкладника. Частиною 5 ст. 1061 Цивільного кодексу України передбачено обов'язок Банку щодо виплати вкладникові процентів на суму вкладу в розмірі, встановленому договором банківського вкладу. Таким чином, відповідач - ПАТ «Банк «Фінанси та кредит» своєю відмовою у поверненні банківських вкладів та виплаті відсотків за ними порушив вимоги ст.ст. 1058, 1060, 1061, 1074 Цивільного кодексу України, які не допускають обмежень прав клієнта щодо розпорядження грошовими коштами, які знаходяться на його рахунку, крім випадків обмеження права розпорядження рахунком за рішенням суду або в інших випадках, встановлених законом. Стосовно тверджень відповідача про дострокове отримання позивачкою, в період з 01.10.2013р. по 25.12.2013р., суми вкладів за депозитними договорами, то позивачкою надано докази її перебування у період з 11.09.2013р. по 11.01.2014р. за межами України, про що свідчать відмітки про перетин кордону в її закордонному паспорті громадянина України, що спростовує доводи відповідача про дострокове отримання нею у цей час вкладів за депозитними договорами. Крім того, Відповідач не надав доказів (копій видаткових касових документів), які б підтверджували, що суми вкладів за депозитними договорами були достроково отримані позивачкою. Також відповідачем не надано доказів, що позивачка надавала будь-якій іншій особі довіреність на отримання вкладів за депозитними договорами. Окрім того, відповідач не заперечує перебування в договірних правовідносинах з позивачкою та отримання ним банківських вкладів внесених позивачкою, проте, надає суду інформацію про наявність відмінності між даними, якими володіє відповідач щодо суми договору та внесеного вкладу і даними, які містяться в досліджених судом договорах банківського вкладу та платіжними документами, що складені на підставі цих договорів і підтверджують передачу визначених договорами грошових сум у касу відділення банку. Відповідач при цьому не навів суду жодного доказу в підтвердження наведеної ним інформації, а також не надав жодного доказу, яким би спростував доводи позивачки, відтак його доводи відхиляються судом як недоведені. Відповідно до ч. 1 ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень За наведених обставин, суд вважає, що позовні вимоги є обґрунтованими, ґрунтуються на вимогах діючого законодавства, а тому підлягають задоволенню. Таким чином, з відповідача - ПАТ «Банк «Фінанси та кредит» слід стягнути на користь позивачки - [PERSON] суму банківських вкладів та відсотків за ними у розмірі 81110 євро за договорами про банківський строковий вклад №5154/370-13 від 04.07.2013р., №6268/370-13 від 22.08.2013р., №6421/370-13 від 29.08.2013р., №6528/370-13 від 04.09.2013р. Відповідно до умов депозитних договорів, а також п. п. 3, 19 ст. 1 Закону України «Про захист прав споживачів», відповідач є виконавцем обумовлених ним послуг, а позивач споживачем, тому захист прав позивача, як споживача, регламентовано Законом України «Про захист прав споживачів», та відповідними нормами ЦК України. Згідно п.7 ч.1 ст.5 Закону України «Про судовий збір», а також ч.3 ст.22 Закону України «Про захист прав споживачів» споживачі за позовами до суду щодо захисту їх прав звільняється від сплати судового збору. Відповідно до ч.3 ст.88 ЦПК України якщо позивача, на користь якого ухвалено рішення, звільнено від сплати судового збору, він стягується з відповідача в дохід держави пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог. Оскільки позивачка, при подачі позову до суду, звільнена від сплати судового збору, рішення прийнято на її користь, тому судовий збір, у відповідності до ч.3 ст.88 ЦПК України, слід стягнути з відповідача. На підставі вищенаведеного та

Outcome: approved