Jurisdiction: civil
Date: 2019-04-21 00:00:00

Позивач звернулась до суду з позовом до відповідача про стягнення аліментів на утримання повнолітньої дочки, посилаючись на те, що вона перебуває на її утриманні і продовжує навчатися у Національного педагогічному університеті ім. М.П. Драгоманова, термін навчання з 01.09.2017 р. до [INFO] р., денної форми навчання. Вартість навчання - 14400 грн. Позивач має незначний заробіток, і їй самій тяжко утримувати дочку та сплачувати за її навчання, тому вона просить суд стягнути з відповідача аліменти на навчання дочки в розмірі не менше ніж 920 грн. 50 коп. та 600 грн. вартості навчання щомісячно, починаючи з дня пред`явлення позову і до закінчення навчання. Відповідачем подано відзив на позовну заяву, в якій він заперечує проти вимог позивача і зазначає, що на його утриманні перебуває син [PERSON] , [INFO] , який часто хворіє, має хронічні захворювання, навчається за програмою «На крилах успіху» відвідує спортивні секції, а також дочка його дружини від попереднього шлюбу, оскільки її батько ухиляється від сплати аліментів. Зазначає, що дочка навчається заочно, працює в магазині « Червоний маркет», тому не потребує матеріальної допомоги. Крім того, вважає, що позивач є неналежним позивачем у справі. Позивачем подано відгук на відзив, в якому вона зазначає, що її дочка [PERSON] проживає з нею і перебуває на її утриманні, тому вона має право звернутися до суду з вказаним позовом. Щодо наявності у відповідача інших утриманців зазначає - що відповідач добровільно взяв на себе обов`язок по утриманню чужої дитини - дочки його дружини, всі кошти витрачає на свого сина, при цьому байдуже ставиться до старшої доки. Спростовує твердження позивача щодо постійного доходу їх дочки, оскільки багато часу витрачає на проїзд, навчання, тому не має змоги працювати. Звертає увагу суду на обов`язок батька утримувати повнолітню дитину, що продовжує навчатися - незалежно від форми навчання. Просить позов задовольнити в повному обсязі. Від позивача до суду надійшла заява, в якій остання просить проводити розгляд справи без її участі, вимоги позову підтримує в повному обсязі та просить їх задовольнити. Від відповідач також надійшла заява, в якій він просить проводити розгляд справи без його участі, позовні вимоги визнає частково, згоден сплачувати одну тисячу гривень аліментів. Дослідивши письмові матеріали, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом достовірно встановлено, що [PERSON] народилась [INFO] , батьками її є сторони у справі: [PERSON] та [PERSON] (а.с.6). Відповідно до довідки депутата Гребінківської селищної ради від 29.01.2019 р., а також виконкому Гребінківської селищної ради №296 від 14.09.2018 р., [PERSON] проживає з матір`ю [PERSON] з 2006 р. у без реєстрації за адресою: [ADDRESS] (а.с.12). Як вбачається з довідки №5189 від 06.09.2017 р., виданої Національним педагогічним університетом імені М.П. Драгоманова, [PERSON] дійсно є студентом вказаного закладу першого курсу (денна форма навчання) факультету іноземної філології. Термін навчання: з 01.09.2017 р. по [INFO] р. (а.с.8). Відповідно до договору від 01.09.2018 р., укладеного між Національним педагогічним університетом імені М.П. Драгоманова та [PERSON] , вартість навчання на заочній формі за 2018-2021 р.р. складає 43200 грн. ; вартість першого року навчання - 14400 грн. (а.с.14). Таким чином, в судовому засіданні достовірноо встановлено, що [PERSON] , дочка сторін у справі, яка проживає з позивачем і перебуває на її утриманні, продовжує навчання, і у зв`язку з цим потребує матеріальної допомоги. Відповідно до ч. 1 ст. 199 СК України якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов`язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Згідно ст.199 Сімейного кодексу України батьки повинні утримувати повнолітню дитину, яка продовжує навчання та потребує матеріальної допомоги до досягнення двадцяти трьох років за умови, що мають можливість надавати матеріальну допомогу. Частиною 3 ст. 199 Сімейного кодексу України визначено, що право на звернення до суду з позовом про стягнення аліментів має той з батьків, з ким проживає дочка, син, а також самі дочка, син, які продовжують навчання. Згідно ст. 200 Сімейного кодексу України суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у статті 182 цього Кодексу. При визначенні розміру аліментів з одного з батьків суд бере до уваги можливість надання утримання другим з батьків, своїми дружиною, чоловіком та повнолітніми дочкою, сином. Частиною 1 статті 182 Сімейного кодексу України передбачено, що при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення. Частиною 1 ст. 3 Конвенції про права дитини від 20.11.1959 року, підписаною Україною 21.02.1990 р., ратифікованою Україною 27.02.1991 року, встановлено, що в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Відповідно до ст. 18 Конвенції про права дитини, держави-учасниці докладають всіх можливих зусиль до того, щоб забезпечити визнання принципу загальної й однакової відповідальності обох батьків за виховання і розвиток дитини. Батьки або у відповідних випадках законні опікуни несуть основну відповідальність за виховання і розвиток дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування. Відповідно до роз`яснень п.17 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 15.05.2006 року №3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів», вирішуючи питання щодо розміру аліментів, суд повинен урахувати: стан здоров`я та матеріальне становище дитини і платника аліментів; наявність в останнього інших неповнолітніх дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, повнолітніх дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж зазначений у ч.2 ст. 182 СК України. Визначаючи розмір аліментів на утримання повнолітньої [PERSON] , суд враховує вартість її навчання за рік, яка становить суму 14400 грн., відповідно до договору про надання освітніх послуг, її стан здоров`я (дискинезія жовчовивідних шляхів ВСД по змішаному типу). При цьому, суд приймає до уваги роз`яснення, викладені в 20. Постанови Пленуму Верховного суду України від 15.05.2006 р. N3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів», яким передбачено обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчатися після досягнення повноліття (незалежно від форми навчання), виникає за обов`язкової сукупності таких юридичних фактів: досягнення дочкою, сином віку, який перевищує 18, але є меншим 23 років; продовження ними навчання; потреба у зв`язку з цим у матеріальній допомозі; наявність у батьків можливості надавати таку допомогу. Тобто, заочна форма навчання не є підставою для відмови в стягненні аліментів на навчання дитини, яка потребує матеріальної допомоги. Щодо матеріального становища відповідача, судом встановлено, що він є працездатним, працює у ФОП [PERSON] на посаді водія-механіка з посадовим окладом 4000 грн. Також встановлено наявність у нього малолітнього сина [PERSON] , [INFO] , відносно якого надано докази щодо стану здоров`я та витрат на навчання, однак відповідачем не надано належним і допустимих доказів перебування сина саме на його утриманні. Також судом не приймаються до уваги обставини утримання відповідачем дочки його дружини - [PERSON] , оскільки вони не ґрунтуються на вимогах закону та не доведені належними і допустимими доказами. Так само суду не надано доказів та підтвердження тих обставин, що повнолітня [PERSON] працює та отримує дохід, а надані відповідачем роздруківки із сторінки в соц. мережі «Facebook», яка створена під іменем [PERSON] не є допустимими доказами, оскільки їх дійсність неможливо перевірити. У зазначених соц. мережах будь-яка особа може створити сторінку під будь-яким іменем, відповідачем не надано жодних доказів того, що вказана інформація опублікована саме [PERSON] Відповідно до ст. 263 ЦПК України, судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні. Згідно зі статтями 12, 13 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін, при цьому суд розглядає цивільні справи не інакше як в межах заявлених вимог і на підставі наданих учасниками справи доказів. Згідно зі статтями 76-79 ЦПК України, доказуванню підлягають обставини (факти), які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у учасників справи, виникає спір. Згідно з ч.1,2 ст. 77 ЦПК України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Відповідно до ст. 79 ЦПК України достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи. Відповідно до ч.1, 6 ст.81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Відтак, відповідачем не доведено обставин, на які він посилався в обґрунтування своїх заперечень щодо позову. При вирішенні питання розміру аліментів враховується також потреби особи даного віку. Так, згідно Закону України «Про Державний бюджет на 2019 рік» прожитковий мінімум для працездатних осіб на момент подачі позову складав - 1921 грн. Суд вважає, що з урахуванням принципу співмірності, повнолітньої дочки на час її навчання, дісної участі батьків в її утриманні, стягненню підлягають аліменти у розмірі 1500 грн. Згідно ст.430 ч.1 п.1 ЦПК України рішення про стягнення аліментів в межах суми платежу за один місяць підлягає негайному виконанню. На підставі п.3 ст.5 Закону України «Про судовий збір» від сплати судового збору звільняються позивачі за подання позовів про стягнення аліментів. Відповідно до ст.ст. 133, 141 ЦПК України з відповідача підлягає стягненню судовий збір на користь держави в сумі 704 грн. 80 коп.

Outcome: approved