Jurisdiction: civil
Date: 2021-01-25 00:00:00

Позивач звернулась до суду з позовом, в якому просить суд стягувати з відповідача на її користь аліменти на утримання дітей у розмірі 1/3 частини від усіх видів його заробітків та доходів щомісячно до повноліття дитини. В обґрунтування позовних вимог позивач зазначила, що між сторонами було укладено шлюб, який розірвано рішенням суду від 20.09.2018 р., від шлюбу мають двох неповнолітніх дітей [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] , які проживають разом із позивачем та повністю перебувають на її утриманні. Відповідач матеріальну допомогу надає нерегулярно та не у визначеному обсязі. Відповідач надав відзив до суду, в якому зазначив, що з позовом згоден, вказав що він офіційно працевлаштований, має стабільний заробіток, частину якого може віддавати своїм дітям в якості аліментів. Зазначив, що він ніколи не відмовлявся від матеріальної підтримки своїх дочок, і без рішення суду та виконавчого листа щомісяця направляв їм кошти в розмірі 50 % прожиткового мінімуму, на підтвердження чого надав копії квитанцій. Заяви, клопотання, інші процесуальні дії у справі (забезпечення доказів, вжиття заходів забезпечення позову, зупинення і поновлення провадження, тощо) не застосовувалися. Суд, вивчивши матеріали справи та дослідивши надані докази, встановив наступні факти та відповідні їм правовідносини. Судом встановлено, від шлюбу сторони мають двох неповнолітніх дітей - [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] , які на даний час знаходяться на утриманні позивача і разом з нею проживають. Вищезазначене підтверджується свідоцтвами про народження, довідками про реєстрацію місця проживання особи. Відповідно до вимог ст.ст. 12, 13, 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цих Кодексом, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках, судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Відповідно до п. 17 постанови пленуму Верховного Суду України від 15.05.2006 року №3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів», суд, вирішуючи питання щодо розміру аліментів, повинен ураховувати стан здоров`я, матеріальне становище дитини і платника аліментів; наявність в останнього інших неповнолітніх дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, повнолітніх дочки, сина, інші обставини, що мають істотне значення. Відповідно до ст. 180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до ст. 181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини присуджуються у частці від доходу матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Відповідно до ст. 191 СК України аліменти присуджуються від дня пред`явлення позову. За таких обставин суд задовольняє позовні вимоги позивача, викладені в позовній заяві, в повному обсязі. Враховуючи те, що позивач за подання позову, відповідно до ЗУ «Про судовий збір», звільнений від сплати судового збору, суд вважає за необхідне стягнути дані витрати з відповідача по справі на користь держави. На підставі викладеного,

Outcome: approved