Jurisdiction: civil
Date: 2019-07-10 00:00:00

Позивач звернулась в суд з позовом в якому просить змінити розмір та спосіб стягнення аліментів, які стягуються на підставі рішення Ленінського районного суду м. Кіровограда від 26.04.2010 року з відповідача на її користь на утримання сина [PERSON] , [INFO] , в розмірі 800 грн. щомісячно, але не менше 30% прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку на ј частину всіх видів заробітку (доходу) щомісячно, але не менше прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку з дня набрання рішенням законної сили і до повноліття дитини. Позов мотивує тим, що перебувала в зареєстрованому шлюбі з відповідачем з 25.09.2004 року, який розірвано 06.07.2010 року. Від шлюбу вони мають сина [PERSON] , [INFO] . Відповідно до рішенням Ленінського районного суду м. Кіровограда від 26.04.2010 року з відповідача на утримання дитини стягнуто аліменти в розмірі 800 грн. щомісячно, але не менше 30% прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку з 01.02.2010 року до досягнення сином повноліття, тобто до [INFO] . На даний час син проживає з нею, знаходиться на її утриманні, хворіє, навчається в 7-ому класі та є учасником молодшої групи Народного ансамблю бального танцю «Конвалія» і потребує на утримання значно більше коштів для утримання. Відповідач працює, має мале підприємство, а тому, посилаючись на норми діючого законодавства, просить задовольнити позов. Позивач та її представник в судовому засіданні позов підтримали, посилаючись на викладені в позовній заяві обставини та просили позов задовольнити. Представник відповідача в судовому засіданні позов не визнала, надала суду відзив на позов, зазначила, що обставини, викладені позивачем, не є підставою для зміни розміру аліментів, які сплачуються відповідачем у визначеному судом розмірі, а тому просила в задоволенні позову відмовити. Суд, заслухавши пояснення позивача, представників сторін, дослідивши матеріали справи, встановив такі факти та відповідні їм правовідносини. Судом встановлено, що сторони перебували в зареєстрованому шлюбі з 25.09.2004 року, який розірвано 06.07.2010 року рішенням Ленінського районного суду м. Кіровограда. Від шлюбу сторони мають сина [PERSON] , [INFO] . Рішенням Ленінського суду м. Кіровограда від 26.04.2010 року з відповідача на користь позивача на утримання сина стягнуті аліменти в розмірі 800 грн. щомісячно, але не менше 30% прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку з 01.02.2010 року до досягнення сином повноліття, тобто до [INFO] . Як встановлено в судовому засіданні на виконання вказаного рішення Ленінським районним судом м. Кіровограда був виданий виконавчий лист, який пред`явлено до виконання та відповідачем сплачуються аліменти на утримання дитини у визначеному судом розмірі, заборгованість по сплаті аліментів відсутня. Згідно з вимогами ст. 192 Сімейного кодексу України розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось з них. Вказане кореспондується положеннями правової позиції Верховного Суду України у справі за № 143цс13 від 05.02.2014 року, яка враховується судом, якою визначено, що з огляду на відсутність імперативної заборони змінювати розмір аліментів шляхом зміни способу їх присудження, за положеннями ст. 192 СК України зміна розміру аліментів може мати під собою й зміну способу їх присудження (зміна розміру аліментів, стягнутих за рішенням суду у частці від заробітку (доходу) матері, батька дитини на розмір аліментів у певній твердій грошовій сумі та навпаки). У відповідності до ст. вимог ст. 182 Сімейного кодексу України, розмір аліментів, який стягується на дитину не може бути менший ніж 50% прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку. Статтею 8 Закону України «Про охорону дитинства» визначено, що кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного та соціального розвитку, а статтями 11, 12 вказаного Закону передбачено, що батько і мати мають рівні права та обов`язки щодо своїх дітей. Предметом основної турботи та основним обов`язком батьків є забезпечення інтересів своєї дитини, на кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки або особи, які їх замінюють, мають право і зобов`язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров`я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці. Позбавлення батьківських прав або відібрання дитини у батьків без позбавлення їх цих прав не звільняє батьків від обов`язку утримувати дітей. Якщо платник аліментів не має доходу взагалі, розмір аліментів обчислюється виходячи із середньої заробітної плати працівника відповідної кваліфікації або некваліфікованого працівника для даної місцевості. За змістом ст. 180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі (ч. 3 ст. 181 СК України). Відповідно до ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини, її вік; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів: те, що відповідач працює приватним підприємцем, має сталий дохід та має на утримання дітей від іншого шлюбу. Враховуючи викладене, суд приходить до висновку про можливість задоволення позовних вимог [PERSON] у відповідності до норм діючого законодавства. Відповідно до п. 23 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 3 від 15.05.2006 року «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» у новому розмірі аліменти сплачуються з дня набрання рішення законної сили. Відповідно до вимог статті 141 ЦПК України у разі задоволення позову судові витрати покладаються на відповідача, а тому стягненню на користь держави з відповідача підлягають судові витрати в сумі 768,40 грн.

Outcome: approved