Jurisdiction: civil
Date: 2016-10-24 00:00:00

Позивач звернувся з позовом про усунення перешкод в користуванні ліфтом та стягнення моральної шкоди. Свої вимоги мотивує тим, що він є власником квартири [ADDRESS]. 01.05.2014 року між ним та відповідачем було укладено договір відносин власників житлових і нежитлових приміщень та управителя житлового комплексу ОСББ «Комфортний дім». У жовтні 2014 року голова правління ОСББ «Комфортний дім» Собірайський С.В. встановив електронну систему доступу до ліфтів та почав вимагати сплати добровільних внесків, а в разі несплати обіцяв відключити його квартиру від електронної системи доступу до ліфтів. 05.12.2014 року його квартиру було відключено від електронної системи доступу до ліфтів, що призвело до неможливості користуватись ліфтами та обмеження у користуванні власною квартирою, яка розташована на 18 поверсі. На його звернення до голови правління з приводу надання роз'яснень щодо причин відключення відповідь надано не було. Він також неодноразово звертався до відповідача з приводу надання розрахунку тарифів на оплату послуг, що надаються ОСББ, але відповіді так і не отримав. Вважає, що своїми діями відповідач порушив його права власності та житлові права щодо користування спільною власністю - ліфтом. Протиправно відключивши його квартиру від електронної системи доступу до ліфтів, відповідач завдав йому моральної шкоди, позбавивши його можливості користуватись квартирою у зручний для нього спосіб, так як його квартира знаходиться на 18 поверсі, і тепер його життя перенасичене негативними емоціями та психічними переживаннями. Просить зобов'язати відповідача усунути перешкоди в користуванні ліфтом в будинку №35/34 по вул.Ямській в м.Києві шляхом підключення квартири №115 до електронної системи доступу до ліфтів та стягнути з відповідача на його користь моральну шкоду в розмірі 49608 грн згідно висновку соціально-психологічного дослідження №11-11-15 від 11.11.2015 року. Також просить стягнути з відповідача судовий збір в сумі 243 грн 60 коп та 1378 грн, витрати за проведення соціально-психологічного дослідження в розмірі 1000 грн та витрати на правову допомогу в розмірі 6000 грн. В судовому засіданні позивач та його представник підтримали позовні вимоги та просять їх задовольнити. Представник позивача зазначив, що 08.04.2016 року позивачу було відновлено користування ліфтом в будинку. Представник відповідача проти позову заперечує і пояснив, що відповідачем ніяких дій щодо обмеження позивачу права користування власною квартирою не вчинялося. Вважає вимоги позивача про усунення перешкод в користуванні квартирою та відшкодування моральної шкоди безпідставними та просить відмовити в їх задоволенні. Суд, заслухавши позивача, його представника, представника відповідача та дослідивши матеріали справи, приходить до висновку, що позов підлягає частковому задоволенню з наступних підстав. Матеріалами справи встановлено, що позивач є власником квартири [ADDRESS]. 01.05.2014 року між сторонами було укладено договір відносин власників житлових і нежитлових приміщень та управителя житлового комплексу ОСББ «Комфортний дім». За дорученням прокуратури Голосіївського району м.Києва від 11.03.2015 року №68-р (820а)15 щодо скарги [PERSON] про прийняття мір за самоуправство голови правління ОСББ «Комфортний дім» Голосіївською районною в місті Києві державною адміністрацією 10.04.2015 року направлено відповідачу заяву позивача для опрацювання та вжиття необхідних заходів щодо належного обслуговування та комфортного проживання мешканців в даному будинку та надання відповіді автору звернення. 20.04.2015 року відповідач своїм листом повідомив позивача про те, що згідно із рішенням загальних зборів власники приміщень, які не здійснюють своєчасно внески на утримання будинку, та сума нездійснених внесків сягнула 2500 грн, втрачають право користування ліфтом. Також цим рішенням доручено правлінню ОСББ «Комфортний дім» припиняти електропостачання до цих квартир до моменту повного розрахунку. Для відновлення роботи електронних ключів від ліфта запропоновано сплатити заборгованість по внескам. В судовому встановлено, що 08.04.2016 року позивачу було відновлено користування ліфтом в будинку. Відповідно до ст.319 ч.1 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Згідно ст.321ч.1 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Відповідно до ст.23 ч.1 ЦК України особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Згідно ст.23.ч 2 п.2 ЦК України моральна шкода полягає у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім`ї чи близьких родичів. Відповідно до ст.23 ч.3 ЦК України розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вона є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості. Згідно ст.23 ч.4 ЦК України моральна шкода відшкодовується незалежно від майнової шкоди, яка підлягає відшкодуванню, та не пов'язана з розміром цього відшкодування. Статтею 1167 ч.1 ЦК України передбачено, що моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовуються особою, яка її завдала, за наявності її вини, крім випадків, встановлених частиною другою цієї статті. Судом встановлено, що відповідачем, як управителем будинку, в грудні 2014 року було відключено квартиру [ADDRESS] від електронної системи доступу до ліфтів, внаслідок чого позивач та члени його сім`ї були позбавлені можливості користування спільною власністю -ліфтом та обмежені у безперешкодному користуванні особистою власністю -квартирою. Жодних доказів правомірності вчинених дій відповідачем не надано. З огляду на те, що квартира позивача знаходиться на 18 поверсі будинку, чого не заперечував представник відповідача, відключення від системи доступу порушило звичний спосіб життя позивача та завдало йому душевних страждань через приниження, яке йому довелося терпіти. Незручності, створені відповідачем, призвели до того, що позивачу в період з грудня 2014 року по квітень 2016 року щоденно доводилося пішки долати певну відстань до 18 поверху, щоб дістатися власного житла, внаслідок чого він зазнав як фізичних втрат, так і втрат морального характеру, оскільки дана процедура не є нормальною. Крім того, з метою захисту порушених прав позивачу довелося звертатись до контролюючих органів та суду, що змусило його витрачати час та спричинило додаткове психічне навантаження. Враховуючи характер вчинених відповідачем протиправних дій, глибину та тривалість душевних страждань позивача, суд визначає розмір завданої позивачеві моральної шкоди в 5000 грн. При цьому суд не бере до уваги висновок соціально-психологічного дослідження №11-11-15 від 11.11.2015 року, так як він виготовлений на замовлення позивача та на підставі методики, яка не враховує соціологічні складові та суддівську практику регіону. За таких обставин суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь позивача моральну шкоду в розмірі 5000 грн. Щодо вимог позивача про усунення перешкод в користуванні ліфтом, то вони задоволенню не підлягають, так як на день розгляду справи відповідачем відновлено підключення квартири позивача до електронної системи доступу до ліфтів, і спір з цього приводу відсутній. На підставі ст.88 ЦПК України суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь позивача сплачений останнім судовий збір в сумі 1621 грн 60 коп. Суд не вбачає підстав для стягнення з відповідача витрат за проведення соціально-психологічного дослідження та витрат на правову допомогу, оскільки висновок спеціаліста не брався судом до уваги, а витрати на правову допомогу документально не підтверджені. Враховуючи наведене та

Outcome: partial