Jurisdiction: civil
Date: 2018-03-19 00:00:00

Позивач звернулась до суду з позовом, в якому просить розірвати між нею та відповідачем шлюб, який було зареєстровано 24 червня 2016 року у Лозівському міському відділі державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Харківській області, оскільки подружні відносини вони не підтримують, відновити їх стосунки не можливо. Також просить стягнути з [PERSON], [INFO], реєстраційний номер облікової картки платника податків [NUMBER], на користь [PERSON], [INFO], реєстраційний номер облікової картки платника податків [NUMBER], аліменти на утримання неповнолітнього сина [PERSON], [INFO], щомісячно у розмірі 1/4 частці від заробітку (доходу), але не менше ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з дня пред'явлення позову до суду і до досягнення сином повноліття; стягнути з відповідача\~ аліменти на її утримання щомісячно у розмірі 1/4 частці від заробітку (доходу), починаючи з дня пред'явлення позову до суду і до досягнення дитиною трирічного віку. Позивач у судове засідання не з'явилася, надала заяву про розгляд справи за її відсутності, позовні вимоги підтримала, після розірвання шлюбу просила залишити їй прізвище Азарченко. Відповідач у судове засідання не з'явився, надав заяву про розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги визнає. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Згідно ч.ч. 3, 4 ст. 200 ЦПК України за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Ухвалення в підготовчому засіданні судового рішення у разі визнання позову проводиться в порядку, встановленому ст. 206 цього Кодексу. Відповідно до ч.4 ст. 206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Судом встановлені такі факти та відповідні правовідносини. Матеріалами справи встановлено, що сторони знаходяться у шлюбі, зареєстрованому 24 червня 2016 року Лозівським міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Харківській області,актовий запис № 116. Від даного шлюбу\~сторони мають дитину - [PERSON], [INFO], яка проживає та залишиться проживати з матірю - позивачем по справі.\~ Подружні відносини між сторонами не підтримуються, спільне господарство не ведеться, примирення між ними не можливе. Позивач не працює, знаходиться на обліку в УПСЗН м. Лозова, отримує щомісячну одноразову допомогу при народженні дитини в розмірі 860,00 грн., інших джерел доходів не має, тому потребує матеріальної допомоги з боку батька дитини. Відповідач працює у філії «Панютинський вагоноремонтний завод» ПАТ «Українська залізниця», загальна сума доходу за останні шість місяців складає 96633,61 грн., матеріальної допомоги на утримання дружини та дитини не надає. Угоди про добровільну сплату аліментів між сторонами не досягнуто. Відповідно до ч. 2 ст. 112 Сімейного Кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Таким чином, оцінивши зібрані по справі докази в їх сукупності, суд вважає, що шлюб між сторонами слід розірвати, оскільки зберегти їх сім'ю на майбутнє неможливо, а подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу буде суперечити їхнім інтересам. Так як відповідач скористалася своїм правом на вибір прізвища після розірвання шлюбу в порядку статті 113 Сімейного Кодексу України, то суд вважає необхідним після розірвання шлюбу позивачу відновити дошлюбне прізвище «Азарченко». Суд зазначає, що згідно ст.ст. 180, 181 Сімейного Кодексу України батьки зобовязані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. На підставі ст. 182 Сімейного кодексу України розмір аліментів, які стягуються на утримання дитини, встановлюється судом з урахуванням: стану здоровя та матеріального становища дитини; стану здоровя та матеріального становища платника аліментів; наявності у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявності рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; доведених стягувачем аліментів витрат платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інших обставин, що мають істотне значення. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Відповідно до ст. 183 Сімейного кодексу України частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. З огляду на правові позиції п. 17 Постанови Пленуму Верховного суду України від 15.05.2006 року № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів», вирішуючи питання щодо розміру аліментів, суд повинен ураховувати: стан здоров'я, матеріальне становище дитини і платника аліментів; наявність в останнього інших неповнолітніх дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, повнолітніх дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. Відповідно до ст. 84 Сімейного Кодексу України, дружина, з якою проживає дитина, має право на утримання від чоловіка батька дитини до досягнення дитиною трьох років. На підставі ст.80 Сімейного кодексу України аліменти присуджуються одному з подружжя у частці від заробітку (доходу) другого з подружжя і (або) у твердій грошовій сумі. Розмір аліментів одному з подружжя суд визначає з урахуванням обставин, що мають істотне значення. Таким чином, оцінивши зібрані по справі докази в їх сукупності, суд вважає, що позовні вимоги позивача підлягають задоволенню. Рішення про стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць допустити до негайного виконання. На підставі ст. 141 ЦПК України, суд стягує з відповідача судовий збір за позовні вимоги про стягнення аліментів на дитину та дружину у розмірі 1409,60 грн. (704,80+404,80) на користь держави, а також судовий збір за позовну вимогу про розірвання шлюбу у розмірі 0,80 грн. на користь держави та у розмірі 704,00 грн. на користь позивача.

Outcome: approved