Jurisdiction: civil
Date: 2017-08-20 00:00:00

Позивач звернулась до суду з позовом до [PERSON] про визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням. В обґрунтування позовних вимог позивач посилається на те, що 23.03.2005 року [PERSON] передав їй у власність належний йому будинок з надвірними будівлями, що розташований за адресою : [ADDRESS], на підставі заповіту, посвідченого секретарем виконавчого комітету Вільшанської селищної ради Дергачівського району Харківської області [PERSON] [INFO] року [PERSON] помер, що підтверджується свідоцтвом про його смерть серія [NUMBER]. Заяву на прийняття спадщини після смерті [PERSON] до нотаріальної контори вона не подавала, відповідно спадкова справа не заводилась. Спадщину після смерті свого батька вона прийняла шляхом вступу в управління та користування спадковим майном, оскільки на час його смерті проживала разом із ним в будинку [ADDRESS] де продовжує мешкати до теперішнього часу. З 27.08.1983 р. по 06.03.2012 р. вона перебувала у шлюбі з відповідачем [PERSON] Рішенням Дергачівського районного суду Харківської області від 06.03.2012 р. шлюб між нею та відповідачем було розірвано. 04.07.2014 року вона зареєструвала шлюб із [PERSON] Під час перебування у шлюбі з відповідачем вони проживали разом за адресою: [ADDRESS], де був зареєстрований [PERSON] Шлюбно-сімейні відносини з відповідачем були припинені з жовтня 2011 року та з цього часу [PERSON] жодного дня без поважних причин не проживав у зазначеному будинку. Вона не чинила відповідачу [PERSON] жодних перешкод у проживанні у житловому будинку. Комунальні послуги [PERSON] не сплачує, речей його у будинку немає, кореспонденцію за місцем реєстрації він не отримує. Факт непроживання відповідача у вказаному вище домоволодінні підтверджується актами депутата від 01.10.2012, 05.07.2017 Просить визнати відповідача таким, що втратив право користування жилим приміщенням. В судове засідання представник позивача [PERSON] не з'явилась, згідно заяви підтримала позовні вимоги, просить слухати справу у її відсутність, що суд вважає можливим, не заперечує проти винесення заочного рішення суду. Відповідач в судове засідання не з`явився, про розгляд справи повідомлявся належним чином, про що свідчить повідомлення про вручення поштового відправлення, у зв'язку з чим суд вважає за можливе розглядати справу за його відсутністю і провести заочний розгляд справи з винесенням заочного рішення, проти чого представник позивача не заперечує. Представник третьої особи - виконавчого комітету Вільшанської селищної ради Дергачівського району Харківської області, у судове засідання не з'явився, згідно заяви просить справу розглядати без його участі, що суд вважає за можливе. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку про обґрунтованість позову. Як встановлено судом, на підставі заповіту, посвідченого секретарем виконавчого комітету Вільшанської селищної ради Дергачівського району Харківської області [PERSON] позивачу належить житловий будинок, що розташований за адресою: [ADDRESS]. Судом встановлено, що відповідач у будинку не проживає, особистих речей його немає, кореспонденція та листи на його ім'я по вказаній адресі не надходять, права власності на будинок не має. Згідно акта депутата Вільшанської селищної ради Дергачівського району Харківської області від 05.07.2017 [PERSON] у житловому будинку за адресою: [ADDRESS], зареєстрований з 1986 року [PERSON], але з 2012 року за вказаною вище адресою не проживає. Згідно ст. 319 ЦК України власник майна володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. За положеннями ч.1 ст. 317 та ч.1 ст.319 ЦК України власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном і він реалізовує їх на власний розсуд. Згідно із ч.1 ст.316 ЦК України правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб. Частиною 1 ст.321 ЦК України передбачено, що право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Стаття 379 ЦК України вказує, що житлом фізичної особи є житловий будинок, квартира, інше приміщення, призначені та придатні для постійного проживання в них. Згідно ст.391 ЦК України, власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном. Пленум Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ у п.33 своєї Постанови №5 «Про судову практику в справах про захист права власності та інших речових прав» від 07 лютого 2014 року дав судам роз'яснення, що застосовуючи положення статті 391 ЦК України, відповідно до якої власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном, навіть якщо вони не пов'язані із позбавленням права володіння, суд має виходити із такого. Відповідно до положень статей 391, 396 ЦК позов про усунення порушень права, не пов'язаних із позбавленням володіння, підлягає задоволенню у разі, якщо позивач доведе, що він є власником або особою, яка володіє майном (має речове право) з підстави, передбаченої законом або договором, і що діями відповідача, не пов'язаними з позбавленням володіння, порушується його право власності чи законного володіння. Як слідує зі ст. 405 ч.2 ЦК України, яку суд застосовує до даних правовідносин, член сім'ї власників житла, втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім'ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним та власниками житла або законом. Встановлено, що відповідач без поважних причин не проживає за місцем реєстрації понад один рік. Згідно ч.3 ст.10 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Таким чином, позов підлягає задоволенню.

Outcome: approved