Jurisdiction: civil
Date: 2015-06-18 00:00:00

Позивач звернулась до суду з позовом до відповідача про стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини. Свої вимоги мотивувала тим, що з відповідачем перебувала в зареєстрованому шлюбі. 04. 12. 2001 року шлюб між ними було розірвано. Після розірвання шлюбу вони продовжували проживати разом. Під час спільного проживання у них народився син [PERSON], 03. 11. [INFO], який мешкає з нею та перебуває на її утриманні та повному забезпеченні, відповідач матеріальної допомоги на утримання дитини не надає. Позивач вважає, що відповідач зможе щомісячно сплачувати аліменти на утримання сина, оскільки на даний час працює начальником відділу логістики у ТОВ « Астерс Груп » і отримує постійний дохід, інших аліментних стягнень не має. Тому просить стягнути з відповідача на її користь на утримання дитини аліменти в розмірі ? частини від його заробітку ( доходу ), але не менше 30 % прожиткового мінімуму, встановленого законом для дитини відповідного віку до досягнення дитиною повноліття. Сторони в судове засідання не з»явилися. В заявах до суду, кожний окремо, просять справу розглянути за їх відсутності, позивач просить позов задовольнити, відповідач не заперечує проти задоволення позовних вимог. Враховуючи заяви сторін, суд вважає за можливе розгляд справи провести відповідно до вимог ст. 197 ч. 2 ЦПК України без проведення фіксування судового засідання технічними засобами. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що сторони перебували в зареєстрованому шлюбі. 04. 12. 2001 року шлюб між ними було розірвано ( а. с. 6 ). Після розірвання шлюбу сторони продовжували проживати разом. Під час спільного проживання у них народився син [PERSON], 03. 11. [INFO] , батьками якого відповідно до свідоцтва про народження є позивач та відповідач ( а. с. 4 ), син проживає з позивачем та перебуває на її утриманні , відповідач матеріальної допомоги на утримання дитини не надає. Відповідач на даний час працює начальником відділу логістики у ТОВ « Астерс Груп » і отримує постійний дохід ( а. с. 7 ). Інших аліментних стягнень відповідач не має. Відповідно до вимог ст. 180 СК України батьки зобовязані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. При визначенні розміру аліментів, у відповідності до ст. 182 СК України, суд враховує стан здоровя та матеріальний стан того з батьків, з якого вони будуть стягуватися, а також враховує наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних членів сімї, яких він зобовязаний утримувати відповідно до Сімейного Кодексу України, та інші обставин, що мають істотне значення. Отже, враховуючи всі обставини, що мають значення для справи, суд приходить до висновку, що відповідач може та повинен сплачувати аліменти на утримання дитини, крім того обовязок по утриманню дитини покладений на нього законом. Відповідно до вимог ст. 183 СК України суд вважає достатнім стягнути з відповідача на користь позивачки, на утримання сина [PERSON], 03. 11. 206 року народження аліменти в розмірі ? частини всіх видів заробітку ( доходу ), але не менше 30 % прожиткового мінімуму, встановленого законом для дитини відповідного віку до досягнення дитиною повноліття. Відповідач не заперечує щодо даного розміру. Враховуючи вищевикладене та

Outcome: approved