Jurisdiction: civil
Date: 2018-02-05 00:00:00

Позивач звернувся з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю «Енергія ТМ», треті особи [PERSON], приватне акціонерне товариство страхова компанія «[PERSON] страхування», про відшкодування збитків, спричинених в результаті ДТП. В обґрунтування позовних вимог позивач у позовній заяві, з урахуванням уточнень від 12.09.2017 року,в яких послався на те, що, 16.05.2015 року о 22-40 год. сталася ДТП в районі перехрестя вул. Набережна Леніна та вул. Московської в м. Дніпропетровську за участю водія [PERSON], який керував автомобілем «Рено», д/н [NUMBER] та автомобіля [NUMBER], під керуванням водія [PERSON] В результаті ДТП було пошкоджено автомобіль позивача. Фактична вартість відновлювального ремонту автомобіля позивача склала 23908,95 грн. Вина [PERSON] у скоєні ДТП підтверджується постановою Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 10.06.2015 року. Автомобіль «Рено», д/н [NUMBER] належить ТОВ «Енергія ТМ», цивільна правова відповідальність якого була застрахована ПАТ СК «[PERSON] страхування». Позивач звернувся до СК з відповідною заявою про виплату страхового відшкодування та йому було виплачено грошову суму у розмірі 7438,80 грн. Таким чином, вартість матеріальної шкоди становить 16 470 грн.15 коп., яка не відшкодована. Також позивачу було спричинено моральну шкоду, яку він оцінює у 10000,00 грн. Тому позивач просить стягнути з відповідача на свою користь 26 470 грн.15 коп., витрати на правову допомогу та судовий збір. Представник позивача подав заяву про розгляд справи за правилами спрощеного провадження. Представник ТОВ «Енергія ТМ» у судове засідання 06.02.2018 року не зявився, про час і місце його проведення повідомлявся належним чином. У судовому засіданні 13.09.2017 року надав суду заперечення проти позову, 29.01.2018 року надав суду клопотання про приєднання доказів, а яких посилається на те, що на момент скоєння ДТП 16.05.2015 року [PERSON] не перебував з ТОВ «Енергія ТМ» у трудових відносинах. Крім цього, автомобіль, яким керував [PERSON] у день скоєння ДТП належить останньому на підставі договору оренди транспортного засобу №2015/23104 від 23.04.2015 року. У звязку з чим просив у задоволенні позову відмовити. Відповідач [PERSON] у судове засідання у судове засідання 06.02.2018 року не зявився, про час і місце його проведення повідомлявся належним чином, причину неявки суду не повідомив. Представник ПрАТ СК «[PERSON] страхування» у судове засідання 06.02.2018 року не зявився, про час і місце його проведення повідомлявся належним чином, причину неявки суду не повідомив. Відповідно до ч.5 ст.279 ЦПК України суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження за наявними у справі матеріалами та на підставі положень ст.280-283 ЦПК України розглядається в заочному порядку. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає частковому задоволенню. Відповідно до ст.1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується у повному обсязі особою, яка її завдала. Як передбачено ч.2 ст.1187 ЦК України шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі володіє транспортним засобом, механізмом, іншим обєктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку. Судом встановлено, що 16.05.2015 року о 22-40 год. сталася ДТП в районі перехрестя вул. Набережна Леніна та вул. Московської в м. Дніпропетровську за участю водія [PERSON], який керував автомобілем «Рено», д/н [NUMBER] та автомобіля [NUMBER], під керуванням водія [PERSON] Згідно постанови Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 10.06.2015 року, винним в скоєнні вказаної пригоди визнано [PERSON] Фактична вартість відновлювального ремонту автомобіля [NUMBER], який належить позивачу, становить 23908,95 грн., що підтверджується замовленням нарядом з АОЗТ СТО «Родон» від 21.07.2015 року; актом прийому-передачі робіт АОЗТ СТО «Родон» на суму 16660,20 грн.; нарядом замовленням СТО «Галак» №ГК-01882 від 02.06.2015 року та відповідним чеком №3902 на суму 3171,75 грн.; товарним чеком №23/1 від 02.06.2015 року ФОП [PERSON] на суму 4077 грн. Цивільна правова відповідальність автомобіля «Рено», д/н [NUMBER] була застрахована ПАТ СК «[PERSON] страхування». Відповідно до ст. 1194 ЦК України, Особа, яка застрахувала свою цивільну відповідальність, у разі недостатності страхової виплати (страхового відшкодування) для повного відшкодування завданої нею шкоди зобов'язана сплатити потерпілому різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням. Відповідно до п.14 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 01.03.2013 року №4 «Про деякі питання застосування судами законодавства при вирішення спорів про відшкодування шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки», при визначенні розміру та способу відшкодування шкоди, завданої майну потерпілого, судам слід враховувати положення статті 1192 ЦК. Наприклад, з урахуванням обставин справи суд за вибором потерпілого може зобов'язати особу, яка завдала шкоди майну, відшкодувати її в натурі (передати річ такого ж роду і такої ж якості, полагодити пошкоджену річ тощо) або відшкодувати завдані збитки у повному обсязі. Коли відшкодування шкоди в натурі неможливе, потерпілому відшкодовуються в повному обсязі збитки відповідно до реальної вартості втраченого майна на момент розгляду справи або виконання робіт, необхідних для відновлення пошкодженої речі. Як при відшкодуванні шкоди в натурі, так і при відшкодуванні реальних збитків потерпілий має право вимагати відшкодування упущеної вигоди. Отже, вартість відновлювального ремонту автомобіля позивача становить 23908,95 грн., ПАТ СК «[PERSON] страхування» виплатило страхове відшкодування у розмірі 7438,80 грн. З матеріалі справи вбачається, що автомобіль «Рено», д/н [NUMBER] належав [PERSON] на підставі договору оренди транспортного засобу №2015/23104 від 23.04.2015 року. Крім цього, відповідно до Листа ДПІ у Шевченківському районі м. Дніпра ГУ ДФМ у Дніпропетровській області від 13.07.2017 року №9028/04-69-13-02/20, станом на 16.05.2017 року [PERSON] перебував у трудових відносинах з ТОВ «[PERSON] Компані». Тому суд приходить до висновку що з відповідача [PERSON] слід стягнути матеріальну шкоду в розмірі 16470,15 грн. (23908,95 - 7438,80) на користь позивача. Відповідно до ч.1 ст. 23 ЦК України, особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. У відповідності до Постанови Пленуму Верховного суду України від 31.05.2005 року №4 «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової шкоди), моральна шкода може полягати у моральних переживаннях у звязку з порушенням права власності. Розмір відшкодування моральної шкоди суд визначає в межах заявлених вимог в залежності від характеру та обсягу заподіяних позивачу моральних та фізичних страждань. Так, судом встановлено, що позивачу було завдано моральну шкоду, яка виразилася у порушенні нормального життєвого звязку через неможливість користуватися своїм автомобілем, також позивачу знадобилися додаткові зусилля та кошти для нормалізації свого життя та здоровя, а тому вважає за можливе стягнути з відповідача [PERSON] на користь позивача моральну шкоду у розмірі 10000,00 грн. Відповідно до ст.ст. 133, 141 з відповідача [PERSON] необхідно стягнути на користь позивача судові витрати, які полягають у витратах на правову допомогу у розмірі 3000,00 грн., що підтверджується квитанцією до прибуткового касового ордеру №17/09 та судовий збір у розмірі 487,20 грн. На підстав вищевикладеного,

Outcome: partial