Jurisdiction: civil
Date: 2015-10-07 00:00:00

Позивач звернулась до суду з позовною заявою про стягнення з відповідача моральної шкоди та нанесених їй збитків за період з 01.11.2006р. по момент винесення рішення внаслідок несплати відповідачем [PERSON] підприємством «Світловодський завод «Калькулятор» страхових внесків до Пенсійного фонду України щодо заробітної плати позивачки. Позовні вимоги обґрунтовує тим, що за час її роботи на підприємстві, при звільнені та після звільнення і по теперішній час відповідач не сплатив страхові внески до Пенсійного фонду України. За час роботи на підприємстві з її заробітної плати згідно вимог чинного законодавства щомісячно проводились відрахування страхових внесків до Пенсійного фонду. Коли позивачка, як працююча пенсіонерка, зверталась до Управління Пенсійного фонду для проведення перерахунку розміру пенсії в звязку з відпрацьованими роками, їй декілька разів було відмовлено на підставі того, що ДП Світловодський завод «Калькулятор» не сплатило за своїх працівників страхові внески до Пенсійного фонду України. Позивачка звернулась до суду та просила суд зобовязати відповідача перерахувати страхові внески до пенсійного Фонду України за період роботи [PERSON] з 25.10.2004р.по 26.10.2009р.для подальшого зарахування їй пенсійного стажу. Рішенням Світловодського міськрайонного суду Кіровоградської області від 14.07.2010р. позовні вимоги [PERSON] було задоволено, але рішення відповідачем не було виконане. Позивачка звернулась до Європейського суду з прав людини за захистом своїх прав і 13.02.2014р. Європейський суд з прав людини встановив порушення прав позивачки [PERSON] та зобовязав державу Україну виконати рішення національного суду, а саме рішення Світловодського міськрайонного суду від 14.07.2010р. В результаті порушення прав позивачки відповідачем їй щомісячно наносяться збитки. На судове засідання не зявився представник позивача, надавши заяву про розгляд справи без її участі, проти заочного порядку розгляду справи не заперечує, позовні вимоги підтримує в повному обсязі, надавши розрахунок нанесених збитків [PERSON] за період з 01.11.2006р. по 08.10.2015р. в наслідок несплати страхових внесків до Пенсійного фонду України та просить суд їх задовольнити. Представник відповідача в судове засідання не зявився, про час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином, що підтверджується повідомленням про вручення поштового відправлення. Відповідно до\~ст. 224 ЦПК України\~у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності або якщо повідомлені ним причини неявки визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. \~\~\~\~\~\~\~Відповідно до\~ст.197 ЦПК України\~у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі якщо відповідно до положень цього\~Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного висновку. Позивачка працювала на Державному підприємстві Світловодський завод «Калькулятор» з 25.10.2004р. по 26.10.2009р., про що свідчить запис в її трудовій книжці (а.с.15). Позивачка зверталась до Пенсійного фонду України щодо перерахунку їй пенсії, як працюючому пенсіонеру, та отримала відмови в звязку з тим, що [PERSON] підприємство Світловодський завод «Калькулятор» не сплатило за своїх працівників страхові внески до Пенсійного фонду України, що підтверджується листами Управлінням Пенсійного фонду України в м. Світловодську (а.с. 17,19). Рішенням Світловодського міськрайонного суду Кіровоградської області від 14.07.2010р. було зобовязано [PERSON] підприємство Світловодський завод «Калькулятор» здійснити сплату страхових внесків до Пенсійного фонду України за період роботи [PERSON] з 25.10.2004р. по 26.10.2009р. (а.с. 16). Рішенням Європейського суду з прав людини від 13.02.2014р. було встановлено порушення прав позивачки [PERSON] та зобовязано державу Україну виконати рішення національного суду, а саме рішення Світловодського міськрайонного суду від 14.07.2010р. про здійснення сплати страхових внесків до Пенсійного фонду України за період роботи [PERSON] з 25.10.2004р. по 26.10.2009р. (а.с.31-43). Постановою про відкриття виконавчого провадження від 19.03.2014р. та Вимогою державного виконавця від 28.08.2015р. підтверджений факт того, що рішення Світловодського міськрайонного суду Кіровоградської області від 14.07.2010р. та рішення Європейського суду з прав людини від 13.02.2014р. на момент розгляду справи не виконані (а.с.44,69). Інформаційний центр системи персоніфікованого обліку Пенсійного Фонду України надав позивачці розгорнуту виписку з облікової картки застрахованої особи за період її роботи на Державному підприємстві «Світловодський завод «Калькулятор»» з 25.10.2004р. по 26.10.2009р., де зазначено, що за період роботи [PERSON] на підприємстві проводились нарахування заробітної плати та відрахування з заробітної плати до Пенсійного фонду України. [PERSON] підприємство Світловодський завод «Калькулятор» нараховані та утримані страхові внески працівників до Пенсійного фонду України не сплатило ( а.с.22-29). Відповідно ст.253 КЗпП України особи, які працюють за трудовим договором (контрактом) на підприємствах, в установах, організаціях незалежно від форми власності, виду діяльності та господарювання або у фізичної особи, підлягають загальнообов'язковому державному соціальному страхуванню. Відповідно ст.254 КЗпП України основними джерелами коштів загальнообов'язкового державного соціального страхування є внески власників підприємств, установ, організацій або уповноважених ними органів чи фізичної особи, працівників. Відповідно ст.256 КЗпП України працівники та члени їх сімей мають право на державне пенсійне забезпечення за віком, по інвалідності, у зв'язку із втратою годувальника, а також за вислугу років відповідно до закону. Відповідно п.1 ст.14 ЗУ« Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» страхувальниками є роботодавці: підприємства, установи і організації, створені відповідно до законодавства України, незалежно від форми власності, виду діяльності та господарювання, об'єднання громадян, профспілки, політичні партії, фізичні особи - підприємці та інші особи, які використовують працю фізичних осіб на умовах трудового договору або на інших умовах, передбачених законодавством, або за договорами цивільно-правового характеру. Відповідно п.2 ст. 20 ЗУ «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» обчислення страхових внесків застрахованих осіб здійснюється страхувальниками на підставі бухгалтерських та інших документів, відповідно до яких провадиться нарахування або які підтверджують нарахування (обчислення) заробітної плати (доходу), грошового забезпечення, на які відповідно до цього Закону нараховуються страхові внески. Відповідно п.4 ст. 42 ЗУ «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» у разі якщо застрахована особа після призначення пенсії продовжувала працювати, перерахунок пенсії проводиться з урахуванням не менш як 24 місяців страхового стажу після призначення (попереднього перерахунку) пенсії. Перерахунок пенсії проводиться із заробітної плати (доходу), з якої обчислена пенсія. Відповідно п.1 ст. 22 Цивільного кодексу України особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Відповідно п.2ч.2ст.22Цивільного кодексу України збитками є:доходи,які особа могла б реально одержати за звичайних обставин,якби її право не було порушене(упущена вигода). Позивачем було надано суду розрахунок нанесених збитків [PERSON] за період з 01.11.2006р. по 08.10.2015р. в наслідок несплати страхових внесків до Пенсійного фонду України на суму 39468 грн. 71 коп. (а.с. 67,68). Перевіривши правильність розрахунку суд погоджується з вказаною сумою. На підставі викладеного, суд приходить до висновку, що [PERSON] підприємством «Світловодський завод «Калькулятор»» нараховані та утримані страхові внески щодо заробітної плати [PERSON] до Пенсійного фонду України не сплатило, що призвело до відмови Пенсійного фонду України їй в перерахунку пенсії, як працюючому пенсіонеру, а тому нанесені збитки [PERSON] за період з 01.11.2006р. по 08.10.2015р. в сумі 39468 грн. 71 коп. підлягають стягненню з відповідача в судовому порядку. Представник відповідача та арбітражний керуючий проти позову не заперечували, доказів на спростування позовних вимог не надали. Відповідно до ст.237-1 КЗпП України передбачено, що відшкодування власником або уповноваженим ним органом моральної шкоди працівнику провадиться у разі, якщо порушення його законних прав призвели до моральних страждань, втрати нормальних життєвих зв'язкiв i вимагають вiд нього додаткових зусиль для організації свого життя. В судовому зсіданні було встановлено, що позивачку було звільнено 26.10.2009р. за скороченням штатів та нараховані і утримані страхові внески з її заробітної плати відповідачем не були сплачені до Пенсійного фонду України, що призвело до відмови в перерахунку її пенсії. Зазначені обставини обумовлюють настання моральних страждань, що вимагає від звільненого працівника додаткових зусиль для організації свого життя, а тому суд вважає, що позовні вимоги в цій частині підлягають задоволенню у повному обсязі в сумі 4500,0 грн. Згідно ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобовязана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків встановлених ст. 61 ЦПК України. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторони виникає спір. Судові витрати у справі суд розподіляє у відповідності до ст.88 ЦПК України. Враховуючи вищенаведене

Outcome: approved