Jurisdiction: civil
Date: 2018-04-02 00:00:00

Позивач звернулась до суду з вказаною вище позовною заявою, яку обґрунтувала тим, що вона перебуває у зареєстрованому шлюбі з [PERSON] до 30.04.2013 року. Від даного шлюбу вони мають неповнолітніх дітей - [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO], які проживають разом з позивачем на підставі рішення суду та знаходяться на повному її утриманні. Позивач має намір забезпечити повноцінний відпочинок своїм дітям в країнах ближнього і далекого зарубіжжя, для підвищення рівня світогляду дітей, поліпшення стану здоров'я, фізичного, духовного і морального розвитку, є забезпеченням інтересів дітей в рамках здійснення батьківських прав та обов'язків. Однак відповідач безпідставно не надає згоди на виїзд дітей за межі України, тому просила суд надати їй дозвіл на тимчасовий виїзд неповнолітніх дітей - [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO] за межі України, а саме до Туреччини з 01 квітня 2018 року по 31 серпня 2018 року без дозволу та супроводу батька [PERSON] Позивач в судовому засіданні підтримала позовні вимоги з урахуванням уточнень щодо дати виїзду дітей з 01.06.2018 року по 31.08.2018 року (на час літніх канікул) та просила їх задовольнити. Представник відповідача в судовому засіданні не заперечував проти надання дозволу. Представник третьої особи в судовому засіданні вважала позовні вимоги такими, що підлягають задоволенню. Відповідач в судове засідання не з'явився, про розгляд спави повідомлявся у встановленому законом порядку. Заслушавши осіб, що приймали участь у справі, дослідивши матеріали справи, суд встановив наступні обставини та відповідні їм правовідносини. Судом встановлено, що [PERSON] та [PERSON] перебували у зареєстрованому шлюбі до 30.04.2013 року, згідно рішення Комсомольського районного суду м.Херсона. 17.08.2007 року від даного шлюбу в них народилися діти - [PERSON], [INFO], знідно актового запису про народження №533, зробленого 04.09.2007 року Комсомольським відділом реєстрації актів цивільного стану Херсонського міського управління юстиції, та [PERSON], [INFO], знідно актового запису про народження №247, зробленого 04.05.2010 року Відділом реєстрації актів цивільного стану Комсомольського районного управління юстиції у місті Херсоні. З квитанції №18112017/1 від 18.11.2017 року вбачається, що позивач проплатила 3000,00 гривень за тур послуги - поїздки до Туреччини. Згідно висновку Виконавчого комітету Корабельної районної у м.Херсоні ради від 30.03.2018 року №02-14-64-25, орган опіки та піклування Корабельного району не заперечує проти виїзду малолітніх дітей: [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO], у супроводі матері, [PERSON], до Туреччини на період літніх канікул без згоди батька, [PERSON]. Статтею 33 Конституції України від 28 червня 1996 рокупередбачено, що кожному, хто на законних підставах перебуває на території України, гарантується свобода пересування, вільний вибір місця проживання, право вільно залишати територію України, за винятком обмежень, які установлюються законом. Статтею 313 Цивільного Кодексу Українивизначено, що фізична особа, яка не досягла шістнадцяти років, має право на виїзд за межі України лише за згодою батьків (усиновлювачів), піклувальників та в їхньому супроводі або в супроводі осіб, які уповноважені ними. Водночас фізична особа, яка досягла шістнадцяти років, має право на вільний самостійний виїзд за межі України. Порядок виїзду за кордон дітей громадян України визначено Законом України «Про порядок виїзду з України і вїзду в Україну громадянина України» від 21січня 1994 року № 3857-ХІІ, постановою КМУ від 27 січня 1995 року № 57 «Про затвердження Правил перетинання державного кордону громадянами України», Правилами оформлення і видачі паспорта громадянина України для виїзду за кордон і проїзного документа дитини, їх тимчасового затримання та вилучення, затверджених постановою КМУ від 31 березня 1995 року № 231(із змінами). Правила перетинання державного кордону громадянами України, затверджені Постановою Кабінету Міністрів України від 27.01.1995 № 57 із змінами і доповненнями, передбачають, що перетинання державного кордону для виїзду за межі України громадянами, які не досягли 16-річного віку, здійснюються лише за згодою обох батьків (усиновлювачів) та в їх супроводі або в супроводі осіб, уповноважених ними, які на момент виїзду з України досягли 18-річного віку. Виїзд за межі України громадян, які не досягли 16-річного віку, в супроводі одного з батьків або інших осіб, уповноважених одним з батьків за нотаріально посвідченою згодою, згода другого з батьків не вимагається у разі пред`явлення рішення суду про надання дозволу на виїзд з України громадянину, який не досяг 16-річного віку, без згоди та супроводу другого з батьків. Виїзд за межі України громадян, які не досягли 16-річного віку, у супроводі одного з батьків або у супроводі осіб, які уповноважені одним з батьків за нотаріально посвідченою згодою, здійснюється: за нотаріально посвідченою згодою другого з батьків із зазначенням держави прямування та відповідного часового проміжку перебування у цій державі, якщо другий з батьків не перебуває у пункті пропуску через державний кордон; без нотаріально посвідченої згоди другого з батьків: коли другий з батьків є іноземцем або особою без громадянства, що підтверджує запис про батька у свідоцтві про народження дитини, і він відсутній у пункті пропуску; коли у паспорті громадянина України для виїзду за кордон, з яким прямує громадянин, який не досяг 16-річного віку, або проїзному документі є відповідний запис про вибуття на постійне місце проживання за межі України чи відмітка про взяття на консульський облік в дипломатичному представництві України за кордоном; у разі пред'явлення оригіналів документів або їх нотаріально посвідчених копій: свідоцтва про смерть другого з батьків; рішення суду про позбавлення батьківських прав другого з батьків; рішення суду про визнання другого з батьків безвісно відсутнім; рішення суду про визнання другого з батьків недієздатним;рішення суду про надання дозволу на виїзд за межі України громадянина, який не досяг 16-річного віку, без згоди та супроводу другого з батьків; довідки про народження дитини, виданої відділом реєстрації актів цивільного стану, із зазначенням підстав внесення відомостей про батька відповідно до частини першої статті 135 Сімейного кодексу України(під час виїзду дитини за кордон у супроводі одинокої матері). Таким чином, діючим законодавством не встановлено обмеження щодо виїзду неповнолітньої дитини за кордон, а лише встановлено певний порядок її виїзду за кордон за згодою батьків або дозволу суду при відсутності згоди одного з батьків. Сімейне законодавство виходить із принципу повної рівноправності обох батьків - батька і матері - у всіх правах і обов'язках відносно своїх дітей. Зокрема, ст. 155 СК України визначає, що здійснення батьками своїх прав по виконанню обов`язків мають ґрунтуватися на повній повазі до прав дитини та її людської гідності. Батьківські права не можуть здійснюватися всупереч інтересам дитини. Законодавством визначено права та обов'язки батьків щодо виховання дитини, при цьому пріоритетним та принциповим визначенням є інтереси дитини, що вони повинні бути непорушними в незалежності від стосунків батьків між собою. Відповідно до ч. 2 ст. 4 Закону України «Про порядок виїзду з України і в`їзду в Україну громадян України» за відсутності згоди одного з батьків виїзд неповнолітнього громадянина України за кордон може бути дозволено на підставі рішення суду. Враховуючи викладене вище, суд вважає, що позовні вимоги є обґрунтованими та підлягають задоволенню. В даному випадку виїзд дитини за кордон не пов'язаний із виїздом на постійне місце проживання або довгострокове перебування за межами України з інших причин, а право батька на піклування, спілкування чи виховання дитини ніяким чином не порушується і не обмежується, тому позовні вимоги підлягають задоволенню.

Outcome: approved