Jurisdiction: civil
Date: 2019-12-12 00:00:00

Позивач звернулась до Синельниківського міськрайонного суду з вище зазначеною позовною заявою, обґрунтовуючи позовні вимоги тим, що вона звернулась до Другої синельниківської державної нотаріальної контори з заявою про видачу їй свідоцтва про право на спадщину за заповітом на житловий будинок, що розташований за адресою : [ADDRESS] , після смерті [INFO] [PERSON] , який мешкав на момент смерті за вищевказаною адресою. Розглянувши заяву [PERSON] та надані документи, нотаріусом зроблено висновок, що свідоцтво про право на спадщину за заповітом на житловий будинок, що розташований за адресою: [ADDRESS] , не може бути видане в зв`язку з тим, що [PERSON] , документів підтверджуючих право власності за померли [PERSON] , на житловий будинок не надала. Державним нотаріусом видано постанову про відмову у вчиненні нотаріальної дії, щодо видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом на житловий будинок. Відповідно інформаційної довідки КП Синельниківського МБТІ Дніпропетровської області від 23.05.2016 року №430 житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами, розташований за адресою: [ADDRESS] за інвентаризовано за [PERSON] станом на 1975 рік. Право власності на нерухоме майно в КП Синельниківське МБТІ не зареєстровано. Житловий будинок А-1 загальною площею 57,7 кв.м., житловою площею 39,2 кв.м., сарай Б-1,Літня кухня В-1, Погріб Г-1, Гараж Д-1, вбиральня Е-1, огорожа №1,3, колодязь №2 розташовані на земельній ділянці загальною площею 0,11 га (у томі числі за земельними угіддями -35-0,1100 га), що розташована на території [ADDRESS] , наданої для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка), належної померлому на підставі державного акту на право власності на земельну ділянку серії ЯИ №030781, виданого Синельниківською районною державною адміністрацією Дніпропетровської області 04 грудня 2009 року, на підставі рішення сесії Раївської сільської ради, Синельниківського району, Дніпропетровської області від 23 грудня 1993 року №17/1. Акт зареєстровано в Книзі записів реєстрації державних актів на право власності на землю та на право постійного користування землею, договір оренди землі за № 010913101161, кадастровий номер земельної ділянки : 1224887100:04:002:0070, свідоцтво про право на спадщину за заповітом видано [PERSON] , зареєстровано в реєстрі №2-465 від 16 лютого 2017р. Так як за життя [PERSON] не встиг зареєструвати право власності на житловий будинок, позивач вважає, що права та обов`язки, як спадкодавця, а саме зареєструвати право власності на спадщину перейшло до [PERSON] , як спадкоємця. У зв`язку з вищенаведеним просить визнати за, [PERSON] (РНОКПП : [NUMBER] ), права та обов`язки спадкодавця на житловий будинок, що розташований за адресою: [ADDRESS] , в порядку спадкування за заповітом після смерті [PERSON] , яка настала [INFO] з правом реєстрації права власності зазначеного майна в органах державної реєстрації. Представник позивач у судове засідання не з`явилась, але надала суду заяву в якій просить справу розглядати без її участі та участі позивача, позовні вимоги підтримує у повному обсязі та просить їх задовольнити. Представник відповідача у судове засідання не з`явилась, однак надала суду заяву про розгляд справи за її відсутності. Проти задоволення позовних вимог не заперечує. Відповідно до ч.2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового засідання технічним засобом здійснює секретар судового засідання. У разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. У відповідності до вимог ч.4 ст.200 ЦПК України ухвалення в підготовчому засіданні судового рішення у разі відмови від позову, визнання позову, укладення мирової угоди проводиться в порядку, встановленому статтями 206, 207 цього Кодексу. З`ясувавши позицію сторін та оглянувши докази в межах заявлених вимог суд вважає, що в наявності вбачаються законні підстави ухвалити рішення для задоволення позову, оскільки відповідно ч. 4 ст. 206 ЦПК України у разі визнання позову відповідачем суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. У цій справі суд приходить до висновку про те, що визнання позову відповідачем не суперечить закону та не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, що є підставою для ухвалення рішення про задоволення позову в підготовчому судовому засіданні. Суд дослідив документи, які надані позивачем і судом встановлено наступне: [INFO] помер [PERSON] , вказана обставина підтверджується свідоцтвом про смерть серії [NUMBER] , яке було видано 21.09.2015 року Виконавчим комітетом Раївської сільської ради Синельниківського району Дніпропетровської області, актовий запис № 35. Відповідно до заповіту від 17.07.2015 року посвідченого секретарем виконавчого комітету Раївської сільської ради Синельниківського району Дніпропетровської області Іщенко В.В. спадкодавець [PERSON] все своє майно, де б воно не було, та з чого б не складалося заповів [PERSON] . З копією спадкової справи №440/2015 до майна померлого [INFO] [PERSON] вбачається, що [PERSON] зверталась до держнотконтори з заявою про прийняття спадщини та з заявою про видачу спадщини. З свідоцтва про право на спадщину за заповітом від 16.02.2017 року вбачається, що [PERSON] отримала спадщину яка складається з: земельної ділянки загальною площею 0,11 га (у томі числі за земельними угіддями -35-0,1100 га), що розташована на території [ADDRESS] , наданої для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка), належної померлому на підставі державного акту на право власності на земельну ділянку серії ЯИ №030781, виданого Синельниківською районною державною адміністрацією Дніпропетровської області 04 грудня 2009 року, на підставі рішення сесії Раївської сільської ради, Синельниківського району, Дніпропетровської області від 23 грудня 1993 року №17/1. Акт зареєстровано в Книзі записів реєстрації державних актів на право власності на землю та на право постійного користування землею, договір оренди землі за № 010913101161, кадастровий номер земельної ділянки : 1224887100:04:002:0070. Постановою нотаріуса Другої синельниківської держав\-ної нотаріальної контори про відмову у вчиненні нотаріальної дії від 04.06.2016 року [PERSON] було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом, так як право власності на житловий будинок що розташований за адресою: [ADDRESS] , в зв`язку з тим, що [PERSON] , документів підтверджуючих право власності за померли [PERSON] , на житловий будинок не надала. Згідно довідки КП «СМБТІ» №430 від 23.05.2016 року житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами, розташований за адресою: [ADDRESS] за інвентаризовано за [PERSON] станом на 1975 рік. Право власності станом до 31.12.2012 р. на нерухоме майно в КП Синельниківське МБТІ не зареєстровано. В довідки наданої 03.06.2016 р. №671 головою виконавчого комітету Раївської сільської ради Бойко Л.П, зазначено, що померлий [PERSON] , був зареєстрований за адресою: [ADDRESS] . Разом з ним на момент смерті, за даною адресою ніхто не був зареєстрований. Відповідно до вимог п.1 ч. 2 ст. 16 ЦК України способом захисту цивільних прав та інтересів може бути визнання права. Відповідно до ст. ст. 1216, 1217 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців) та спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Згідно ст.1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Частиною 1 статті 1220 ЦК України передбачено відкриття спадщини внаслідок смерті особи та часом відкриття спадщини є день смерті особи. Останнє місце проживання спадкодавця є місцем відкриття спадщини, що передбачено ч.1 ст.1221 ЦК України. Згідно зі ст. 1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Відповідно до ч. 1 ст. 1233 ЦК України заповітом є особисте розпорядження фізичної особи на випадок своєї смерті. Таким чином, надані позивачем та досліджені в судовому засіданні докази дають підставу встановити, що житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами, який знаходиться за адресою: [ADDRESS] дійсно належав на відповідній правовій підставі померлому [PERSON] . Позивач [PERSON] є спадкоємцем майна померлого як спадкоємець за заповітом. Відповідно до ч. 5 ст. 1268 ЦК України незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. Згідно п. 1 ч. 1 ст. 4 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» від 01 липня 2004 року зазначено, що обов`язковій державній реєстрації підлягають речові права на нерухоме майно, що знаходиться на території України, фізичних та юридичних осіб, держави, територіальних громад, іноземців та осіб без громадянства, іноземних юридичних осіб, міжнародних організацій, іноземних держав, а саме: 1) право власності на нерухоме майно. З урахуванням встановлених під час судового розгляду фактів суд приходить до висновку, що позовні вимоги позивача є обґрунтованими і документально підтвердженими, тому позовні вимоги підлягають задоволенню в повному обсязі. На підставі викладеного,

Outcome: approved