Jurisdiction: civil
Date: 2019-04-09 00:00:00

Позивач звернулась до суду з вищевказаним позовом, у якому просить визнати спадковий договір від 27 травня 2009 року, укладений між нею і [PERSON] та [PERSON], посвідчений приватним нотаріусом Купянського міського нотаріального округу Харківської області [PERSON] визнати розірваним частково, а саме, з [PERSON]. В обгрнутування заявлених вимог позивач вказує, що згідно п. 8 цього Договору [PERSON] та [PERSON] зобовязалися виконувати особисті немайнові розпорядження, в тому числі забезпечувати її продуктами харчування, сплачувати комунальні послуги, виконувати ремонт вказаної квартири та інше. Після підписання Договору вона неодноразово зверталася до [PERSON] за допомогою у сплаті комунальних послуг та принести продукти, однак, вона відмовляла і казала, що зайнята. Фактично за позивачем доглядає [PERSON] У п. 10 Договору передбачено, що в разі невиконання набувача майна розпоряджень відчуджувача, спадковий договір може бути розірвано судом на вимогу відчужувача. Враховуючи це, на думку позивача, [PERSON], невиконанням її немайнових розпоряджень, порушила умови спадкового договору, тому позивач змушена звернутися до суду з даним позовом. Відомостей про звернення позивача до суду з аналогічним позовом немає. 10.08.2018, 12.09.2018 року, 04.10.2018 року, 09.10.2018 року суддею направлялися запити щодо підтвердження місця реєстрації відповідача. Отримавши відповідь 22.10.2018 року, ухвалою судді від 23.10.2018 року провадження по справі було відкрито та призначено у підготовче засідання у порядку загального позовного провадження, які відкладалися через неявку відповідача та для її належного повідомлення про слухання справи, а також за заявою представника позивача для надання додаткових доказів. Ухвалою суду від 28.03.2019 року було закрито підготовче провадження та справу призначено до розгляду по суті у відкритому судовому засіданні на 10.04.2019 року. 15.11.2018 року приватним нотаріусом Купянського міського нотаріального округу Харківської області [PERSON] до суду була надала заява про розгляд справи у її відсутності, у вирішенні справи покладалася на розсуд суду ( а.с. 31,32). 08.01.2019 року до суду по пошті надійшла заява [PERSON] про визнання позовних вимог у повному обсязі та розгляд справи без її участі ( а.с. 56,57). Третя особа- Прищепа С.А. у заяві від 05.02.2019 року вказав, що з позовом згоден та просить розглянути справу без його участі ( а.с. 68). Позивач [PERSON] у заяві від 05.02.2019 року позов підтримала, просила розглядати у її відсутності та за участю представника [PERSON] (а.с.69), який також 02.04.2019 року надав заяву про розгляд справи без нього та наполягав на задоволенні позову. Відповідно до ч.1 ст. 206 ЦПК України відповідач може визнати позов на будь-якій стадії провадження у справі, зазначивши про це в заяві по суті справи або в окремій письмовій заяві. Враховуючи надані сторонами заяви, згідно вимог ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксація судового процесу технічними засобами не проводилася. Суд, дослідивши докази і оцінивши їх у сукупності та зясувавши позиції учасників процесу, встановив фактичні обставини та відповідні правовідносини, які виникли між сторонами. 27.05.2009 року між [PERSON], як відчужувачем, та [PERSON] і [PERSON], як набувачами, був укладений спадковий договір, за яким позивач передає після своєї смерті у власність відповідачів в рівних частинах кожному, належну їй на праві приватної власності квартиру за № 47 в будинку № 25, смт. Ківшарівка, м. Купянська, Харківської області, а відповідачі зобовязуються виконувати особисті розпорядження відчужувача, передбачені п.8 зазначеного Договору, а саме, зобовязуються забезпечувати відчужувача продуктами харчування за їх кошти, сплачувати комунальні послуги за квартиру, виконувати ремонт вказаної квартири, щомісяця прати білизну, забезпечувати ремонт побутової техніки тощо, забезпечувати відчужувача необхідними лікувальними засобами, у тому числі на підставі виданих лікарями, у разі смерті поховати. Згідно з п.10 зазначеного Спадкового договору, у разі невиконання набувачами розпоряджень відчужувача, спадковий договір може бути розірвано у судовому порядку та вимогу відчужувача, а також на вимогу набувачів у разі неможливості виконання ними розпоряджень відчужувача ( а.с. 5,8-10). Відомості про укладення даного Спадкового договору були внесені до Спадкового реєстру, що підтверджується Витягом про реєстрацію в Спадковому реєстрі за № 19957285 від 27.05.2009 року, номер у Спадковому реєстрі : 47046092 ( а.с.6). Крім того, в Єдиному реєстрі заборон відчуження обєктів нерухомого майна за адресою: смт. Ківшарівка, 25/47, м. Купянська, Харківської області, нотаріусом були внесені відомості про заборону на нерухоме майно згідно Спадкового договору, що вбачається з копії Витяуг № 23602033 від 27.05.2009 року ( а.с.7). Надані позивачем копії квитанцій про сплату житлово-комунальних послуг та чеків про купівлю медичних препаратів, в якості доказів невиконання відповідачем [PERSON] договірних зобовязань, суд не приймає до уваги, оскільки вони не містять таких відомостей. У цих документах відсутні дані про платника, а отже зробити висновок про те, що [PERSON] здійснювала чи не здійснювала платежі неможливо та неможливо встановити для кого саме призначались зазначені в чеках ліки. Відповідно до ч. 1 статті 1302 ЦК України за спадковим договором одна сторона (набувач) зобов'язується виконувати розпорядження другої сторони (відчужувача) і в разі його смерті набуває право власності на майно відчужувача. Згідно з ч. 2 ст. 1303 ЦК України, набувачем у спадковому договорі може бути фізична або юридична особа. Відповідно до ст. 1304 ЦК України, спадковий договір укладається у письмовій формі і підлягає нотаріальному посвідченню, а також державній реєстрації у Спадковому реєстрі в порядку, затвердженому Кабінетом Міністрів України. Ст. 1308 ЦК України встановлено, що спадковий договір може бути розірвано судом на вимогу відчужувача у разі невиконання набувачем його розпоряджень. Спадковий договір може бути розірвано судом на вимогу набувача у разі неможливості виконання ним розпоряджень відчужувача. Згідно ч. 1 ст. 626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків. Відповідно до ч. 3 ст. 203 ЦК України волевиявлення учасникаправочину маєбути вільнимі відповідатийого внутрішнійволі. Ст. 214 ЦК України передбачено, що особи, які вчинили дво- або багатосторонній правочин, мають право за взаємною згодою сторін, а також у випадках, передбачених законом, відмовитися від нього, навіть у тому разі, якщо його умови повністю ними виконані. Відповідно до ст. 526 ЦК України, зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Згідно статей 1302,1305 ЦК України та умовами укладеного між сторонами Спадкового договору, обов'язки з вчинення певних дій, передбачених договором, покладено на набувача, а відчужувач у спадковому договорі не має обов'язків, він наділяється лише правом вимоги, тому набувач повинен довести належне виконання ним зобов'язань за договором. Відповідачем [PERSON] не надано суду будь-яких належних та допустимих доказів на підтвердження виконання нею розпоряджень позивача, зазначених у Спадковому договорі. Сторонами вказаного спадкового договору є позивач та [PERSON] і [PERSON] Позивач вказує на невиконання [PERSON] своїх зобовязань по договору, у свою чергу, відповідачем не надано суду будь-яких належних та допустимих доказів на підтвердження виконання нею розпоряджень позивача, зазначених у Спадковому договорі. Подальше існування правочину без згоди позивача на це та волевиявлення відповідача на його виконання, є порушенням принципу свободи укладення і розірвання договорів та порушує право позивача і іншого набувача [PERSON], а тому підлягає захисту у судовому порядку. За таких обставин, враховуючи заяву відповідача про визнання позову, суд дійшов висновку про необхідність задоволення уточнених позовних вимог [PERSON] У відповідності з вимогами ст.141 ЦПК України, враховуючи те, що позивачем був сплачений судовий збір за подання даного позову до суду, тому позовні вимоги [PERSON] про стягнення з відповідача цієї суми судового збору підлягають задоволенню.

Outcome: approved