Jurisdiction: civil
Date: 2018-09-19 00:00:00

Позивач звернулась до суду з позовом до відповідача про скасування заборони на відчуження. У підтвердження своїх позовних вимог посилається на те, що у 2008 році в провадженні Амур-Нижньодніпровського районного суду м. Дніпропетровська знаходилась цивільна справа за позовом [PERSON] до [PERSON] про визнання недійсною передачу в користуванні земельної ділянки. 24 червня 2008 року Амур-Нижньодніпровським районним судом м. Дніпропетровська було задоволено клопотання [PERSON] про забезпечення позову та вжито заходи забезпечення позову шляхом накладення заборони на відчуження або надання права користування земельною ділянкою за адресою: [ADDRESS]. Зазначена ухвала була направлена до виконання у Відділ примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області, державний виконавець якого 04.07.2008 р. виніс постанову № В8-231/08 про відкриття виконавчого провадження, наклав заборону та направив до виконання до державного нотаріусу. 11.07.2008 року Четвертою дніпровською державною нотаріальною конторою виконано постанову Відділу примусового виконання рішень та накладено заборону на відчуження або надання права користування вказаною земельною ділянкою. 03 листопада 2008 року Апеляційним судом Дніпропетровської області скасовано ухвалу Амур-Нижньодніпровського районного суду м. Дніпропетровська від 24.06.2008 року про забезпечення позову. 14 листопада 2008 року представником позивача було подано до Амур-Нижньодніпровського районного суду м. Дніпропетровська заява про направлення зазначеної ухвали Апеляційного суду до виконання у відповідний державні органи, зокрема, і до Відділу примусового виконання судових рішень ДВС Дніпропетровського обласного управління юстиції. Проте, відповідачем заборону на відчуження або надання права користування земельною ділянкою за адресою: [ADDRESS] не знято. Крім того, згідно повідомлення відповідача № 02147/11904, останній зазначає, що у нього відсутня будь-яка інформація щодо накладення заборони на земельну ділянку по вище зазначеній адресі, на якій розміщене належне позивачу майно. Позивач зазначає, що на момент звернення до суду заборона, яка була скасована судом апеляційної інстанції 03.11.2008 року, але не зареєстрована у Єдиному реєстрі заборон відчуження об'єктів нерухомого майна, позбавляє її права продовжити дію Договору оренди земельної ділянки, укладеного між позивачем та Дніпропетровською міською радою, що в свою чергу безпідставно порушує її право на володіння та користування у встановленому порядку земельною ділянкою по фактичному розміщенню належного позивачу майна. В зв'язку з наведеним позивач просить скасувати заборону на нерухоме майно, зареєстровану 11.07.2008 року 15:44:11 за № 7553074 реєстратором: Четверта дніпровська державна нотаріальна контора; підстава обтяження: постанова № В8-231/08 про відкриття виконавчого провадження, б/н 04.07.2008 р. Головного управління юстиції у Дніпропетровській області Відділу державної виконавчої служби підрозділу примусового виконання рішення, державний виконавець Макарова Ю.В.; об'єкт обтяження: земельна ділянка, за адресою: [ADDRESS]. Представник позивача в судове засідання не з'явилась. Надала суду письмову заяву, в якій просить суд розглядати без її присутності. Позовні вимоги підтримує та просить їх задовольнити в повному обсязі. Представник відповідача у судове засідання не з'явився. Про час та місце судового засідання повідомлявся у встановленому законом порядку. Представник третьої особи в судове засідання не з'явився. Про час та місце судового засідання повідомлявся у встановленому законом порядку. Просив суд розглядати справу без представника третьої особи та винести рішення на свій розсуд. Дослідивши докази в їх сукупності, суд вважає, що заявлені вимоги позивача підлягають задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що 30.09.1997 року на підставі договору купівлі-продажу нерухомого майна [PERSON] набуто право власності на нерухоме майно розташоване на земельній ділянці, яка розташована за адресою: [ADDRESS]. 07 липня 2008 року на підставі Рішення міської ради від 26.12.2007 року № 120/26 та від 21.05.2008 року № 227/32 між позивачем та Дніпропетровською міською радою було укладено договір оренди земельної ділянки, яка знаходиться за адресою: [ADDRESS]. Проте, 24 червня 2008 року ухвалою Амур-Нижньодніпровського районного суду м. Дніпропетровська накладено заборону на відчуження або надання права користування земельною ділянкою за адресою: [ADDRESS], що належить державі особі Територіальної громади м. Дніпропетровська, та заборонено нотаріусам Дніпропетровського нотаріального округу, Державному земельному кадастру м. Дніпропетровська оформляти та видавати документи, необхідні для відчуження або надання права користування земельною ділянкою по [ADDRESS]. Ухвалою Апеляційного суду Дніпропетровської області від 03 листопада 2008 року скасовано ухвалу Амур-Нижньодніпровського районного суду м. Дніпропетровська від 24 червня 2008 року. Оскільки ухвала суду про забезпечення позову підлягала негайному виконанню, запис про обтяження було внесено до реєстру заборон відчуження об'єктів нерухомого майна. Відповідно відомостей з єдиного реєстру заборон відчуження об'єктів нерухомого майна 11.07.2008 року 15.44.11 за № 7553074 реєстратором: Четверта дніпровська державна нотаріальна контора об'єктом обтяження є земельна ділянка, адреса: Дніпропетровська області, [ADDRESS] на підставі Постанови № В8-231/08 про відкриття виконавчого провадження, б/н, 04.07.2008 року Головного управління юстиції у Дніпропетровській області відділу державної виконавчої служби підрозділу примусового виконання рішень. Відділом примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області 27 липня 2017 року надано відповідь [PERSON] за № 02147/11904, в якому значиться, що перевіркою автоматизованої системи виконавчих проваджень встановлення , що на виконанні Відділу примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного територіального управління у Дніпропетровській області виконавчих проваджень де стороною є [PERSON] не виявлено, строк зберігання виконавчих проваджень складає три роки. Конвенцією про захист прав людини і основоположних свобод (1950 р.), ратифікованою Законом від 17 липня 1997 р. № 475/97-ВР, зокрема ст. 1 Першого протоколу до неї передбачено право кожної фізичної чи юридичної особи безперешкодно користуватись своїм майном. Згідно з ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України. Відповідно до пункту 24 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ «Про практику розгляду судами скарг на рішення, дії або бездіяльність державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби під час виконання судових рішень у цивільних справах» № 6 від 07.02.2014 року у справах за скаргами стягувача чи боржника на дії державного виконавця, пов'язані з арештом і вилученням майна та визначенням вартості й оцінки цього майна, суд перевіряє відповідність цих дій положенням статей 57, 58 Закону про виконавче провадження. ч.2 ст. 59 Закону України «Про виконавче провадження» (в редакції від 07.10.2008 р.) встановлено, що у разі прийняття судом рішення про звільнення майна з-під арешту або сплати боржником повної суми боргу за виконавчим документом до реалізації арештованого майна боржника, майно звільняється з-під арешту за постановою державного виконавця не пізніше наступного дня, коли йому стало відомо про такі обставини. Копія постанови про звільнення майна з-під арешту надсилається боржнику та до органу (установи), якому була надіслана постанова про накладення арешту на майно боржника виконавця. Відповідно ч. 5 статті 13 Закону України «Про виконавче провадження» постанова про зняття арешту виноситься виконавцем не пізніше наступного робочого дня після надходження до нього документів, що підтверджують наявність підстав, передбачених частиною четвертою статті 59 цього Закону, та надсилається в той самий день органу (установі), якому була надіслана для виконання постанова про накладення арешту на майно боржника. Згідно ч. 2 ст. 59 Закону України «Про виконавче провадження» у разі набрання законної сили судовим рішенням про зняття арешту з майна боржника арешт з такого майна знімається згідно з постановою виконавця не пізніше наступного дня, коли йому стало відомо про такі обставини. п. 6 ч. 4 ст. 59 Закону України «Про виконавче провадження» встановлено, що підставами для зняття виконавцем арешту з усього майна (коштів) боржника або його частини є: отримання виконавцем судового рішення про скасування заходів забезпечення позову. Таким чином суд вважає, що при скасуванні ухвали суду про забезпечення позову, державний виконавець у межах своїх повноважень мав би скасувати заборону на відчуження або передачу в користування майна, а саме: земельної ділянки за адресою [ADDRESS]. З урахуванням результату розгляду справи та відповідно до ст. 141 ЦПК України судові витрати позивача у вигляді судового збору необхідно необхідно стягнути з відповідача. На підставі викладеного,

Outcome: approved