Jurisdiction: civil
Date: 2016-11-29 00:00:00

Позивач звернулась до Ленінського районного суду м.\~Дніпропетровська з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів, в якому просила суд стягнути з відповідача на її користь аліменти на утримання сина в розмірі 1\~500,00 грн. до досягнення ним повноліття, а також стягнути з відповідача на її користь заборгованість зі сплати аліментів у розмірі 16\~500,00 грн., починаючи з листопада 2015 року. Позовна заява мотивована тим, що 02.12.2000р. між сторонами зареєстровано шлюб, від якого вони мають неповнолітнього сина, який знаходиться на утриманні позивача. Рішенням Ленінського районного суду м. Дніпропетровська від 06.02.2013р. шлюб між сторонами розірвано, відповідач матеріальну допомогу на дитину не надає. Позивач у судовому засіданні позовні вимоги підтримала та просила задовольнити. Відповідач у судовому засіданні позовні вимоги визнав частково, заперечував в частині заявленого розміру аліментів. Заслухавши пояснення сторін, розглянувши матеріали справи, всебічно і повно зясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позовна заява, обєктивно оцінивши докази які мають значення для розгляду справи по суті, суд встановив наступне. Судом встановлено, що сторони перебували у шлюбі, який 06.02.2013р. рішенням Ленінського районного суд м. Дніпропетровська, розірвано (а.с.10). Від шлюбу мають неповнолітнього сина [PERSON], 28.06.2001р.н. (а.с.9). Як встановлено у судовому засіданні, на даний час син проживає разом з позивачем, яка займається його вихованням та утриманням. Згідно з ст.180 СК України батьки зобовязані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно з ч.1 ст.184 СК України, якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, частину доходу одержує в натурі, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення, суд за заявою платника або одержувача може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Позивач у судовому засіданні в обґрунтування заявленого розміру аліментів, посилалась на те, що відповідач має можливість сплачувати аліменти на утримання сина у розмірі 1\~500,00 грн. Водночас, з трудової книжки, оглянутої у судовому засіданні, вбачається, що відповідач тривалий час не має постійного місця роботи. Згідно з ч.1 ст.60 ЦПК України кожна сторона зобовязана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків встановлених статтею 61 цього Кодексу. Враховуючи вищевказане, а також не надання позивачем інформації щодо матеріального стану відповідача, наявності у нього інших неповнолітніх дітей або непрацездатних батьків, а також щодо стягнення з нього коштів за іншими виконавчими документами, суд доходить висновку про часткове задоволення позовних вимог в частині розміру аліментів, які підлягають стягненню на утримання сина, а саме у розмірі 750,00 грн. щомісячно. Окрім того, стосовно стягнення аліментів з відповідача за попередній період суд зазначає наступне. Відповідно до ч.2 ст.192 СК України аліменти за минулий час можуть бути присуджені, якщо позивач подасть суду докази того, що він вживав заходів щодо одержання аліментів з відповідача, але не міг їх одержати у звязку з ухиленням останнього від їх сплати. У цьому разі суд може присудити аліменти за минулий час, але не більш як за три роки. Таким чином, враховуючи не надання позивачем суду доказів вжиття заходів щодо одержання аліментів з відповідача на утримання сина за попередній період та доказів ухилення останнього від сплати таких аліментів, суд доходить висновку про відсутність підстав для задоволення позову в цій частині. Згідно з ч.1 ст.191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня предявлення позову. На підставі п.7 ч.1 ст. 214 ЦПК України під час ухвалення рішення суд вирішує чи є підстави допустити негайне виконання судового рішення, а відповідно до п.1 ч.1 ст.367 ЦПК України суд допускає негайне виконання рішень у справах про стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць. Враховуючи вищевказане, суд доходить висновку про достатність правових підстав для часткового задоволення позову. Відповідно до ч.3 ст.88 ЦПК України якщо позивача, на користь якого ухвалено рішення, звільнено від сплати судового збору, він стягується з відповідача в дохід держави пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог.

Outcome: partial