Jurisdiction: civil
Date: 2017-03-06 00:00:00

позивач звернулась до суду з позовом, в якому просить стягувати з відповідача в свою користь аліменти на утримання неповнолітніх дітей [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO] у твердій грошовій сумі по 3 300 грн. щомісячно на кожну дитину, починаючи з 28.05.2015 року і до досягнення дітьми повноліття. В обгрунтування позову покликається на те, що з 28.04.1996 року перебувала з відповідачем у зареєстрованому шлюбі, від якого у них народилося двоє дітей [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO], які проживають разом з нею та перебувають на її утриманні. Їй важко утримувати дітей, оскільки відповідач не надає допомоги на їхнє утримання, разом з тим, відповідач інших дітей та непрацездатних осіб на утриманні не має, а тому може утримувати їхніх спільних дітей. Просить позов задоволити. В судовому засіданні позивач позов підтримала, дала пояснення аналогічні змісту позовної заяви, не заперечує щодо заочного розгляду справи та просить позов задоволити в повному обсязі. Представник відповідача в судовому засіданні позов визнав частково, вказавши, що відповідач не заперечує свого обовязку по утриманню неповнолітнього сина [PERSON] Оскільки він працює в ТОВ «СКЛ ОІЛ» на посаді сервісного інженера та отримує заробітну плату в розмірі 3\~400 грн., просить стягувати аліменти в часті від доходу. Крім того, просить врахувати, що відповідач перебуває у фактичних шлюбних відносинах із [PERSON], яка на даний час перебуває на 3 місяці вагітності, має на утриманні ще одну неповнолітню дитину [PERSON], [INFO] та мати пенсіонерку, яка потребує догляду та стан його здоровя, який хворіє гепатитом С. Вважає за можливе сплачувати аліментів в розмірі 1/6 частини із всіх видів доходу щомісячно на утримання сина. Позов в частині стягнення аліментів на утримання повнолітньої [PERSON], [INFO] не визнав в повному обсязі та пояснив, що згідно ч.1 ст. 199 СК України, якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв'язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов'язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Однак, у відповідача відсутня можливість надавати матеріальну допомогу на утримання повнолітньої доньки. Заслухавши пояснення позивача, представника відповідача, зясувавши дійсні обставини справи та перевіривши їх доказами, суд приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення частково з наступних підстав Відповідно до ст.180 Сімейного кодексу України батьки зобовязані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. При цьому, вказаний обовязок утримання дитини покладений на обох батьків та є однаковим для них обох. Як вбачається із свідоцтв про народження, відповідач є батьком [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO], що підтверджується свідоцтвами про народження останніх серії І-СГ № 130181 та серії І-СГ № 308392 відповідно. Враховуючи відсутність домовленості сторін щодо виконання відповідачем обовязку утримання дітей, суд приходить до висновку, що з нього слід стягувати аліменти на утримання дітей. Відповідно до ст.ст.183, 184 Сімейного кодексу України частка заробітку, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. В твердій частці аліменти стягуються з відповідача у випадку коли він має нерегулярний, мінливий дохід чи одержує його в натурі. Судом встановлено, що відповідача працює сервісним інженером ТОВ «СКЛ ОІЛ» та отримує заробітну плану в розмірі 3 400 грн., суд приходить до висновку, що з відповідача слід стягувати аліменти в частці від доходу. При визначенні розміру аліментів, суд враховує вік дитини та потреби на його утримання, задовільний стан здоровя дитини, матеріальне становище дитини, якого утримує позивачка, матеріальне становище відповідача, який працює та отримує заробітну плату, має на утриманні неповнолітню [PERSON], [INFO] та непрацездатну матір, відсутність достовірних відомостей про наявність важких хронічних захворювань та приходить до висновку, що з відповідача в користь позивача на утримання неповнолітнього [PERSON] слід щомісячно стягувати аліменти в розмірі 1/4 частини із всіх видів доходу, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Аліменти слід стягувати, починаючи з часу подачі позову до суду, тобто з 04.02.2016 року до досягнення [PERSON] повноліття. Згідно ст.199 Сімейного Кодексу України, якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у звязку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобовязані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років. Із довідки Львівського торговельно-економічного університету № 194 від 03.03.2017 року вбачається, що [PERSON] навчається на ІІІ курсі денного відділення на факультеті товарознавства, управління та сфери обслуговування. Судом встановлено, що у звязку із навчанням [PERSON] потребує матеріальної допомоги, а відповідач, який працює має змогу надавати їй таку допомогу, а тому суд приходить до висновку, що з відповідача слід стягувати аліменти на утримання доньки [PERSON] до закінчення нею навчання, але не довше, ніж до досягнення нею 23 років. При визначенні розміру аліментів, суд враховує, матеріальне становище дитини, яка навчається на платній формі навчання, матеріальне становище позивачки, яка працює, матеріальне становище відповідача, який працює, має на утриманні неповнолітню [PERSON], [INFO] та непрацездатну матір, відсутність достовірних відомостей про наявність важких хронічних захворювань та приходить до висновку, що з відповідача в користь позивачки на утримання повнолітньої доньки слід щомісячно стягувати аліменти в розмірі 1/6 частини із всіх видів доходу, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 04.02.2016р. до закінчення навчання, але не довше ніж до досягнення нею 23 років. Суд не приймає до уваги покликання предстаника відповідача на важкий стан здоров»я останього, оскільки достовірні відомості про такий суду не надані, а дані результатів дослідження біологічних взірців в повній мірі про такий не свідчать. Відповідно до ч.2 ст.191 Сімейного кодексу України аліменти за минули час можуть бути присуджені, якщо позивач подасть суду докази того, що він вживав заходів щодо одержання аліментів з відповідача, але не міг їх одержати у звязку з ухиленням останнього від їх сплати. У цьому разі суд може присудити аліменти за минулий час, але не більше як за три роки. Однак, позивачкою, всупереч зазначених вимог, не подано суду жодних доказів в підтвердження обставин щодо вжиття нею заходів для одержання аліментів з відповідача та ухилення останнього від їх сплати, а відтак, у задоволенні вимоги про стягнення аліментів за минулий час слід відмовити.

Outcome: approved