Jurisdiction: civil
Date: 2019-11-07 00:00:00

Позивач звернулась до суду з позовом, в якому просить збільшити та стягнути з відповідача на її користь аліменти на утримання дитини, [PERSON] , [INFO] , у твердій грошовій сумі у розмірі 4200 грн. щомісячно, але не менше ніж 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з дня подання позовної заяви, з подальшою індексацією відповідно до змін грошових сум. Допустити негайне виконання судового рішення про стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць. Судові витрати покласти на відповідача. В обґрунтування\~заявлених вимог\~зазначає,\~що рішенням\~Київського районного\~суду м.\~Харкова суддя\~Губська Я.В.\~від 20.07.2015\~року позовну\~заяву було\~розглянуто та\~задоволено по\~справі №\~№ 640/10776/15-ц,\~н/п\~640/2587/15\~за позовом\~ [PERSON] до\~ [PERSON] про\~стягнення аліментів.\~З часу\~ухвалення рішення\~про стягнення\~аліментів розмір\~витрат на\~утримання доньки\~значно зросли.\~На даний\~час розмір\~раніше стягнутих\~аліментів є\~недостатнім,\~оскільки в\~силу свого\~віку дитина,\~потребує більших\~витрат на\~матеріальне забезпечення,\~розвиток,\~освіту та\~інше,\~що тягне\~і відповідну\~зміну матеріального\~становища матері.\~Крім того,\~з часу\~присудження аліментів\~істотно зріс\~і прожитковий\~мінімум для\~дитини відповідного\~віку.\~Відповідач добровільно\~допомоги на\~утримання дитини\~не надає,\~хоча є\~здоровим,\~працездатним чоловіком,\~інших аліментних\~зобов`язань чи\~осіб,\~які перебували\~б на\~його утриманні\~не має,\~що ставить\~її у\~важке матеріальне\~становище.\~Позивач тимчасово\~не працює,\~дитина знаходиться\~на її\~утриманні,\~грошей не\~вистачає,\~тому дитині\~потрібна матеріальна\~допомога з\~боку батька.\~Витрати на\~утримання доньки,\~не враховуючи\~додаткових витрат,\~складають понад\~5000\~грн.\~щомісячно,\~про що\~відповідач знає,\~тому що\~з моменту\~народження дитини\~до моменту\~припинення їх\~сімейних відносин\~вони з\~відповідачем вели\~спільний бюджет.\~Витрати включають\~постійний медичний\~нагляд,\~відвідування школи,\~харчування,\~одяг,\~придбання особистих\~предметів,\~розвиваючі заняття,\~розважальні дитячі\~заходи та\~свята та\~інші заходи\~необхідні для\~нормального виховання\~та розвитку\~дитини.\~Дитина мешкає\~з позивачем,\~та знаходиться\~на її\~утриманні.\~Позивач неодноразово\~зверталася до\~відповідача для\~того,\~щоб домовитись\~з приводу\~розподілу обов`язків\~по утриманню\~дитини,\~однак такої\~домовленості досягнуто\~не було. Дитина постійно\~хворіє,\~потребує постійного\~лікування та\~допомоги з\~боку батька.\~Відповідно до\~довідок із\~історії хвороби\~дитина перенесла\~страшні хвороби:\~Дитина має\~сколіоз першого\~ступеню та\~потребує постійного\~масажу.\~Дитина має\~порушення зору,\~діагноз який\~засвідчив лікар\~окуліст міотичне\~порушення акомодації.\~Дитина потребує\~постійного нагляду\~лікаря окуліста,\~та діагностику\~лікування. Разом з тим, стан здоров`я Дитини значно погіршився, наявний діагноз - кіста лівого яєчника. Лікування потребує багато коштів, тому позовну заяву про збільшення аліментів на утримання неповнолітньої дитини у твердій грошовій сумі вважає обґрунтованою та такою, що підлягає задоволенню. Відповідач офіційно не працевлаштований, заробляє на життя непостійними та сезонними заробітками. Заробітна плата колишнього чоловіка складає приблизно від 13000 до 15000 тисячі гривень. У зв`язку з тим, що відповідач має нерегулярний, мінливий дохід вважає необхідним визначити розмір аліментів в твердій грошовій сумі у розмірі 4200 грн. щомісячно. Ухвалою Київського районного суду м. Харкова від 30.09.2019 року відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження. Через канцелярію суду позивачем надано заяву про розгляд справи за її відсутності, позовні вимоги підтримує в повному обсязі та просить задовольнити. Відповідач через канцелярію суду надав заяву про розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги визнає частково, у сумі 2500 грн. Суд, перевіривши доводи, викладені позивачем в обґрунтування заявлених позовних вимог, дослідивши матеріали справи в їх системному взаємозв`язку приходить до наступного. Частиною 1 ст. 2 ЦПК України передбачено, що завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Відповідно до ч.1 ст.13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Статтею 15 Цивільного кодексу України визначено право кожної особи та захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного судочинства. Отже, об`єктом захисту є порушене, невизнане або оспорюване право чи цивільний інтерес і саме воно є підставою для звернення особи за захистом свого права із застосуванням відповідного способу захисту. Такі способи захисту передбачені статтею 16 ЦК України. Судом встановлено,\~що рішенням\~Київського районного\~суду м.\~Харкова від\~20.07.2015\~року по\~справі №\~№ 640/10776/15-ц,\~н/п\~640/2587/15\~за позовом\~ [PERSON] до\~ [PERSON] про\~стягнення аліментів,\~позовні вимоги\~ [PERSON] задоволено. Стягнуто з [PERSON] , [INFO] , на користь [PERSON] , [INFO] , аліменти на утримання доньки - [PERSON] , [INFO] , в розмірі 1000 гривень щомісячно, але не менш ніж 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи з 15 червня 2015 року до її повноліття. Згідно з матеріалів справи вбачається, що позивач [PERSON] зверталась до закладів охорони здоров`я з приводу стану здоров`я доньки [PERSON] . Відповідно до ч. 1, ч. 2 ст. 27 Конвенції ООН про права дитини від 20.11.1989 року, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України №789ХІІ (78912) від 27.02.1991 року та набула чинності для України 27.09.1991 року - держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Частина 1 статті 192 Сімейного кодексу України передбачає, що розмір аліментів, визначений за рішенням суду або за домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Згідно з п. 23 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 15.05.2006 року № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справи щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» розмір аліментів, визначений судовим рішенням або за домовленістю між батьками, суд може змінити за позовом платника або одержувача аліментів у зв`язку зі зміною матеріального чи сімейного стану, погіршення чи поліпшення здоров`я когось із них. Згідно із ч. 1 ст. 182 Сімейного кодексу України, при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини, стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів, наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних дружини, батьків, дітей та інші обставини, що мають істотне значення. Відповідно до п. 17 Постанови Пленуму Верховного Суду України №3 від 15.05.2006 року «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів», вирішуючи питання щодо розміру аліментів, суд повинен ураховувати: стан здоров`я, матеріальне становище дитини і платника аліментів; наявність в останнього інших неповнолітніх дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, повнолітніх дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. Відповідно до вимог ст. ст. 11, 60 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненнями фізичних чи юридичних осіб, поданих відповідно до вимог цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб які беруть участь у справі. При цьому, кожна із сторін зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Якщо суд встановить, що матеріальне становище платника аліментів, дозволяє йому утримувати дитину, він може збільшити розмір аліментів (частку заробітку (доходу), яка буде стягуватися як аліменти на дитину), що підлягає стягненню з платника аліментів. Отже, в Законі закріплено можливість зменшення чи збільшення розміру сплачуваних аліментів та вичерпний перелік обставин, які можуть бути підставою для зміни розміру аліментів за рішенням суду: зміна матеріального стану, зміна сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я, інші випадки, прямо передбачені Сімейного кодексу України. Позивач як на підставу своїх позовних вимог посилається на погіршення свого матеріального становища та збільшення витрат на утримання дітей. Вказує, що витрати на утримання доньки, не враховуючи додаткових витрат, складають понад 5000 грн. При визначенні розміру аліментів суд враховує стан здоров`я та матеріальне становище дитини, часткове визнання відповідачем позовних вимог. Позивач посилається на зміну прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, зміну віку дитини, зростання потреб у забезпеченні дитини необхідним для проживання, харчування. Відповідно до Постанови Пленуму Верховного Суду України від 15.05.2006 року № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» - розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, чим зазначений у ч. 2 ст. 182 СК України. Відповідно до ч. 2 Сімейного кодексу України, мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Суд враховує, що відповідно до вимог Закону України «Про Державний бюджет України на 2019 рік» - з 01 липня 2019 року встановлений прожитковий мінімум для дитини віком від 6 до 18 років у розмірі 2118,00 грн. [PERSON] відповідальність по утриманні дитини повинні обидва батьки. При цьому, судом враховується той факт, що відповідач працездатний, доказів того, що він має на утриманні інших осіб або з нього стягуються аліменти суду не надав, тому він разом з позивачем повинен у рівних частках нести матеріальну відповідальність, а тому, відповідно до конституційного принципу верховенства права, з урахуванням потреб дитини та можливостей батька, суд вважає за необхідне збільшити розмір аліментів, які він сплачує на користь позивача на утримання неповнолітньої дитини. Зі змісту вищенаведеного та аналізу зазначених статей слідує, що обов`язок утримувати дитину є рівною мірою обов`язком як матері, так і батька. Розмір аліментів у разі спору у всіх випадках встановлюється судом, при цьому статтею 182 Сімейного кодексу України передбачений перелік найбільш вагомих обставин, які мають братися до уваги при визначенні розміру аліментів на дитину. Суд при розгляді вимог позивачки про збільшення розміру аліментів враховує те, що після ухвалення попереднього рішення суду про стягнення аліментів змінився визначений положеннями Сімейного кодексу України мінімальний розмір аліментів, відтак попередньо визначений судом розмір аліментів цим вимогам, вочевидь, не відповідає, а тому з вказаних підстав аліменти підлягають збільшенню. При розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів, у випадку зміни розміру аліментів у новому розмірі аліменти сплачуються з дня набрання рішенням законної сили. Отже, виходячи з встановлених дійсних обставин справи, враховуючи матеріальне становище позивача та дитини, часткове визнання відповідачем позовних вимог, суд вважає можливим стягнути з відповідача аліменти на утримання доньки [PERSON] у розмірі 2500 грн. щомісяця до досягнення дитиною повноліття, виходячи з принципу рівності участі батьків у вихованні та утриманні дітей, оскільки прожитковий мінімум, згідно з визначенням, наведеним в ст. 1 Закону України «Про прожитковий мінімум», це вартісна величина достатнього для забезпечення нормального функціонування організму людини, збереження його здоров`я набору продуктів харчування, а також мінімального набору непродовольчих товарів та мінімального набору послуг, необхідних для задоволення основних соціальних і культурних потреб особистості. Відповідно до ст. 141 ЦПК України, судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються на сторони пропорційно задоволених позовних вимог. Якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, які їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог, а інша частина компенсується за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. Позивач звільнений від сплати судового збору відповідно до вимог ст. 5 Закону України «Про судовий збір», а тому судовий збір необхідно стягнути з відповідача в дохід держави пропорційно задоволеним вимогам. На підставі викладеного і

Outcome: partial