Jurisdiction: civil
Date: 2017-08-27 00:00:00

Позивач звернулась до суду з позовом до [PERSON] про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням посилаючись на те, що вона є власником [ADDRESS]. Відповідач з 12 березня 2014 року у вищевказаній квартирі не проживає. В зв'язку з реєстрацією відповідача у зазначеній квартирі, позивач змушена сплачувати за нього комунальні послуги. В добровільному порядку відповідач знятись з реєстраційного обліку не бажає. Тому просить суд визнати відповідача таким, що втратив право користування спірною квартирою. Позивач в судовому засіданні позов просить задовольнити, проти винесення заочного рішення не заперечує. Відповідач в судове засідання не з'явився, хоча про день, час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, а тому по справі необхідно постановити заочне рішення, відповідно до ст. 224 ЦПК України через неявку відповідача в судове засідання. Представника третьої особи в судове засідання не з'явився, надіслав на адресу суду клопотання в якому просить слухати справу у їх відсутність. Суд, вислухавши пояснення позивача, покази свідків, дослідивши матеріали справи, приходить до наступного висновку. Як вбачається з пояснень та матеріалів справи, [PERSON] на праві власності належить квартира [ADDRESS]. (а.с.6, 6 зворот.) Довідкою Форма № 3 виданою Комунальним концерном «Центр комунального сервісу» від 09.06.2017 року № 1439 підтверджується той факт, що на даний час в квартирі зареєстровано чотири особи: [PERSON], [PERSON], [PERSON] та [PERSON].(а.с.7) З листа ГУ НП в м. Києві Дніпровського УП вбачається, що відповідач [PERSON] з 17.05.2015 року по теперішній час перебуває у розшуку. (а.с.11) Актами про не проживання, показами свідків [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON] також підтверджується факт не проживання [PERSON] за адресою: [ADDRESS] з 2014 року. (а.с.8-10) Також, свідки зазначили, що [PERSON] у спірну квартиру вселитись не намагався, до державних органів зі скаргами не звертався. Відповідно до вимог ст. 383 ЦК України передбачено, що власник житлового будинку, квартири має право використовувати помешкання для власного проживання, проживання членів своєї сім`ї, інших осіб і не має права використовувати його для промислового виробництва. Відповідно до вимог ч.1 ст. 391 ЦК України, власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном. Також у статті 41 Конституції України вказано, що кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності. Відповідно до ст.405 ЦК України член сім'ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім'ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ними і власником житла або законом. Таким чином, суд приходить до висновку, що реєстрація відповідача у спірній квартирі, дійсно перешкоджає позивачам здійснювати їх право власності, а позивачі мають право вимагати усунути перешкоди в користуванні та розпорядженні своїм майном, у зв'язку з чим, суд, вважає за необхідне визнати відповідача таким, що втратив право користування квартирою [ADDRESS]. Статтею 88 ЦК України передбачено, що стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Якщо позивача, на користь якого ухвалено рішення, звільнено від сплати судового збору, він стягується з відповідача в дохід держави пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог. Отже, підлягає стягненню з відповідача на користь позивача 640 грн. 00 коп. судового збору. На підставі викладеного,

Outcome: approved