Jurisdiction: civil
Date: 2015-06-09 00:00:00

Позивач звернулась до суду з позовом до відповідача, за участю третіх осіб про надання дозволу на виготовлення проїзного документу дитині, надання дозволу на тимчасовий виїзд дитини з України без згоди батька, в якому просила ухвалити рішення, яким надати дозвіл на тимчасові виїзди за межі території України у будь-яку країну світу малолітньому [PERSON], [INFO], без згоди батька [PERSON], у супроводі матері або у супроводі бабусі, до досягнення дитиною 16-ти річного віку та надати дозвіл на виготовлення проїзного документу дитини для виїзду за кордон її сина. Обґрунтовуючи позовні вимоги зазначила про те, що з 10.07.2004 року між нею та відповідачем було укладено шлюб. Від цього шлюбу у них народився син [PERSON], [INFO], який проживає з матір'ю. Шлюб з відповідачем було розірвано 18.10.2010 року. Оскільки на сьогоднішній день відповідач не підтримує контакт а ні з нею, а ні дитиною, тимчасовий виїзд сина за кордон в туристичні подорожі та на відпочинок є неможливим, оскільки для цього необхідно отримати дозвіл від відповідача. Під час розгляду справи в суді позивач позовні вимоги уточнила та просила надати дозвіл на виїзд за межі України малолітньої дитини в період з 25.06.2015 року по 16.03.2016 року. В судове засідання позивач не прибула, подала заяву про розгляд справи у її відсутність, уточнені позовні вимоги підтримала у повному обсязі, просила їх задовольнити з вищевказаних підстав. Відповідач в судове засідання не з`явився, про час і місце розгляду справи був повідомлений належним чином, направив до суду заяву, в якій вказав, що визнає позов у повному обсязі та не заперечує проти ухвалення судом рішення про задоволення позовних вимог в повному обсязі. Представник третьої особи Служби у справах дітей Дарницької РДА у м. Києві просив розглядати справу у його відсутність, позовні вимоги задовольнити. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню, виходячи з наступних підстав. Згідно з ч. 4 ст. 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. В судовому засіданні встановлено, що 10.07.2004 року укладено, а рішенням Дарницького районного суду м. Києва від 18.10.2010 року розірвано шлюбу між [PERSON] та [PERSON] (а. с. 7). Згідно свідоцтва про народження, виданого 23.03.2004 року ВРАЦС Дарницького РУЮ м. Києва, [INFO] народився [PERSON], батьками якого є позивач [PERSON] та відповідач [PERSON] (а. с. 6). Відповідно до ч. 4 ст. 29 ЦК України місцем проживання фізичної особи, яка не досягла десяти років, є місце проживання її батьків, або одного з них, з ким вона проживає. Після припинення фактичних шлюбних стосунків син проживає разом з позивачем за адресою: [ADDRESS]. В судовому засіданні встановлено, що позивач немає змоги звернутися до відповідача з метою отримання від останнього нотаріально посвідченого дозволу (згоди) на виїзд сина за кордон, оскільки відповідач на даний час перебуває у Слідчому ізоляторі № 3 м. Москви Російської Федерації. Відповідно до ч. 2 ст. 313 ЦК України фізична особа, яка не досягла шістнадцяти років, має право на виїзд за межі України лише за згодою батьків та у їхньому супроводі, або у супроводі осіб, які ними уповноважені. Згідно зі ст. 2 Закону України «Про порядок виїзду з України і в'їзду в Україну громадян України» документами, що дають право на виїзд з України та посвідчують особу громадянина України під час перебування за її межами, є паспорт громадянина України для виїзду за кордон, проїзний документ дитини. У відповідності до вимог ст. 4 Закону України «Про порядок виїзду з України і в'їзду в Україну громадян України» оформлення проїзного документа дитини провадиться на підставі нотаріально засвідченого клопотання батьків або законних представників батьків. За відсутності згоди одного з батьків виїзд неповнолітнього громадянина за кордон може бути дозволено на підставі рішення суду. Пунктом 18 Правил оформлення та видачі паспортів громадянину України для виїзду за кордон та проїздних документів дитини, їх тимчасового затримання та вилучення, затверджених Постановою Кабінету Міністрів України № 231 від 31.03.1995 року передбачено, що оформлення паспорта/проїзного документа здійснюється на підставі заяви батьків (законних представників батьків чи дітей), а у разі, коли батьки не перебувають у шлюбі між собою, - того з них, з ким проживає дитина, справжність підпису яких засвідчено нотаріально. За наявності заперечень одного з батьків документ може бути оформлено на підставі рішення суду. Відповідно до ч. 2 ст. 150 СК України батьки зобов'язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток. За таких обставин, суд приходить до висновку, що поскільки дитина має право виїзду за кордон, для чого потрібно оформити проїзний документ, тому суд приходить до висновку надати дозвіл [PERSON] на тимчасове вивезення за межі України , у період часу з 25.06.2015 року по 16.03.2016 року малолітнього [PERSON], [INFO], уродженця м. Києва, зареєстрованого за адресою: [ADDRESS], без згоди батька [PERSON], таким чином, суд задовольняє позовні вимоги у повному обсязі.

Outcome: approved