Jurisdiction: civil
Date: 2017-08-17 00:00:00

Позивач звернулась до суду з даним позовом 12.05.2017 року мотивуючи тим, що 05.07.2016 року уклала договір позики, який був нотаріально посвідчений, з [PERSON], відповідно до якого передала їй кошти в розмірі 82500 грн. зі строком повернення до 05.05.2017 року. Відповідач не виконала умови договору і не повертає кошти, тому позивач просила стягнути з відповідача на свою користь суму коштів за договором позики та сплачений судовий збір в розмірі 825,00 грн. Позивач [PERSON] в судовому засіданні позов підтримала, проти винесення заочного рішення суду не заперечувала та просила стягнути з відповідача на її користь кошти за договором позики в розмірі 82500 грн., штраф згідно п. 5.2. договору та судові витрати у справі. Відповідач [PERSON] в судове засідання не зявилась, про дату, час та місце розгляду справи повідомлена належним чином, причини неявки суд не повідомила, заперечень на позов до суду не надала. На підставі ст.224-226 ЦПК України, враховуючи думку позивача, суд ухвалив провести заочний розгляд даної справи. Суд, заслухавши позивача, дослідивши матеріали справи, встановив наступні факти та відповідні їм правовідносини. Відповідно до ст. 626 ЦК України, договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обовязків. Сторони є вільними в укладанні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості ( ст. 627 ЦК України). За своєю правовою природою договір є правочином. Водночас , договір є й основною підставою виникнення цивільних прав та обовязків ( ст.11 ЦК України). Згідно ст.526 ЦК України зобов'язання повинно виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства. Відповідно до ст.1046 ЦК України за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник забовязується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики)... Договір позики є укладеним з моменту передання грошей... Згідно ст.1047 ЦК України договір позики укладається у письмовій формі... На підтвердження укладення договору позики та його умов може бути представлена розписка позичальника або інший документ, який посвідчує передання йому позикодавцем визначеної грошової суми або визначеної кількості речей. На підставі ст.1049 ЦК України позичальник зобовязаний повернути позикодавцеві позику... у такій самій кількості..., що були передані йому позикодавцем у строк та в порядку, що встановлені договором. Судом встановлено, що 05.07.2017 року між [PERSON] та [PERSON] було укладено договір позики, посвідчений приватним нотаріусом Білоцерківського нотаріального округу Київської області [PERSON]В, зареєстрований в реєстрі за № 1432 ( а.с. 3-4), відповідно до якого позивач передала, а відповідач отримала, кошти в розмірі 82 500 грн. зі строком повернення до 05.05.2017 року. Згідно п. 5.2 вказаного договору, при неповернені вчасно всієї суми позики ( тобто 05.05.2017 року) Позикодавець вправі буде предявити цей договір до стягнення в строки та у порядку, передбачені чинним законодавством України та вимагати при цьому повернення йому позики, з урахуванням індексу інфляції за весь час прострочення, а також сплатити двадцять відсотків штрафу від суми договору. Відповідач [PERSON] у визначений строк (05.05.2017 року) кошти в розмірі 82 500 грн. позивачу не повернула, тому [PERSON] звернулась до суду з даним позовом. Відповідно до ст.610 ЦК України: невиконання зобов'язання є порушенням зобов'язання. Боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов'язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом (ст..612 ЦК України). Отже, суд приходить до висновку про стягнення з відповідача на користь позивача суми коштів за договором позики від 05.07.2016 року, посвідченого приватним нотаріусом Білоцерківського нотаріального округу Київської області [PERSON]В, зареєстрованого в реєстрі за № 1432, в розмірі 99 000 грн. ( 82500,00 грн. сума позики + 16500,00 грн. 20% штрафу від суми договору). Ст. 10 ЦПК України передбачено, що сторони та інші особи, які беруть участь у справі, мають рівні права щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості. Згідно ст. 57 ЦПК України доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Згідно вимог ст. 60 ЦПК України, кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Позивачем доведено факт укладення договору позики, факт отримання відповідачем коштів та порушення зобовязання, а відповідач, в свою чергу, в судове засідання не зявилась та заперечення проти позову з доказами в їх підтвердження до суду не надала. Даючи оцінку встановленим обставинам та наданим доказам, суд приходить до висновку, що позов обґрунтований і підлягає до задоволення. Згідно ст.88 ЦПК України на відповідача покладено обовязок відшкодувати позивачу понесені судові витрати, тому суд стягує з відповідача на користь позивача судові витрати в розмірі 825,00 грн., які складаються з судового збору сплаченого позивачем при подачі позову до суду ( а.с.1).

Outcome: approved