Jurisdiction: civil
Date: 2014-08-13 00:00:00

Позивач звернулась до суду з позовом, в якому просить суд визнати за нею право власності на 1/2 частину житлового будинку [ADDRESS] та визнати за нею право власності на 1/2 частини земельної ділянки площею 0,2500 га з цільовим призначенням - для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд та на 1/2 частини земельної ділянки площею 0,2500 га з цільовим призначенням - для ведення особистого селянського господарства, посилаючись на те, що під час спільного проживання у шлюбі з [PERSON] за спільні кошти було придбано житловий будинок [ADDRESS] та дві земельні ділянки біля зазначеного будинку. Після трагічної смерті чоловіка [INFO] відкрилася спадщина на 1/2 частину вказаного спільного майна подружжя, а оскільки частки у спільному майні не були визначені, то вона змушена звернутися з відповідним позовом до суду. Позивач [PERSON] в попереднє судове засідання не з'явилась, але письмово повідомила суд про розгляд справи без її участі, свої позовні вимоги підтримала та просила їх задовольнити. Відповідач [PERSON] в попереднє судове засідання не з'явилась, але письмово повідомила суд про розгляд справи без її участі, позовні вимоги [PERSON] визнала та не заперечувала проти їх задоволення. Представник третьої особи - відділу Держземагентства у Богуславському районі в попереднє судове засідання не з'явився, але письмово повідомив суд про розгляд справи без його участі та не заперечував проти задоволення заявленого позову. Виходячи з наведеного, суд вважає, що рішення у справі можливо постановити при проведенні попереднього судового засідання. Відповідно до ч.4 ст.130 ЦПК України при визнанні позову ухвалюється судове рішення в порядку, встановленому ст.174 цього ж Кодексу. Згідно з ч.4 ст.174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Матеріалами справи встановлено, що 09 лютого 2012 року [PERSON] придбала у [PERSON] житловий будинок з господарськими спорудами, що знаходяться на адресою: [ADDRESS], інвентаризаційною вартістю 50351 грн., що підтверджується копією зазначеного договору купівлі-продажу будинку. Із копії витягу про реєстрацію права власності на нерухоме майно за №33411600 від 06.03.2012 року видно, що за [PERSON] зареєстроване право власності на житловий будинок [ADDRESS] Київської області на підставі договору купівлі-продажу від 09.02.2012 року. Із копії свідоцтва про шлюб серії [NUMBER] вбачається, що [PERSON] та [PERSON] зареєстрували шлюб 01 лютого 2007 року в виконавчому комітеті Тереблянської сільської ради Тячівського району Закарпатської області, про що зроблено актовий запис за №7. Із копії витягу з Державного земельного кадастру про земельну ділянку від 12 березня 2014 року видно, що земельна ділянка у розмірі 0,2500 га, що знаходяться на адресою: [ADDRESS], цільове призначення якої: для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд ( форма власності - приватна, дата державної реєстрації - 06.03.2013 року). Із свідоцтва про право власності на нерухоме майно за №3182188 від 03 травня 2013 року вбачається, що [PERSON] являється власником земельної ділянки площею 0,06 га, розташованої в [ADDRESS], цільове призначення якої: для ведення особистого селянського господарства. Суд приходить до висновку, що до спільного майна подружжя слід віднести: житловий будинок з господарськими спорудами та дві земельні ділянки, які розташовані в [ADDRESS]. Відповідно до ч.1 ст.70 СК України вбачається, що у разі поділу майна, що є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя, частки дружини та чоловіка є рівними, якщо інше не визначено домовленістю між ними або шлюбним договором. З урахуванням цього, суд вважає за необхідне визнати за позивачем право власності на 1/2 частину житлового будинку з господарськими спорудами та по 1/2 частинах земельних ділянок, які розташовані в [ADDRESS]. На підставі ст.ст.60, 69, 70, 71, 72 Сімейного Кодексу України,

Outcome: approved