Jurisdiction: civil
Date: 2021-11-29 00:00:00

Позивач звернулась до Баришівського районного суду Київської області з позовом до відповідача, в якому, просить стягнути з [PERSON] неустойку (пеню) за прострочення сплати аліментів на утримання дітей в розмірі 12 546,09 грн. Позов мотивований тим, що рішенням Баришівського районного суду Київської області від 17.07.2019 було задоволено позов [PERSON] до [PERSON] про розірвання шлюбу. Від даного шлюбу сторони мають двох дітей: [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] . На підставі рішення Баришівського районного суду Київської область з відповідача на користь позивача стягуються аліменти на утримання дітей у розмірі 1/3 частини всіх видів доходу, але не менше 50% прожиткового мінімуму на утримання дитини відповідного віку, починаючи з 08.06.2018 і до досягнення дітьми повноліття. На підставі вказаного рішення суду було видано виконавчий лист № 2/355/486/18. На даний час виконавче провадження перебуває на виконанні у Баришівському районному відділі державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції в Київській області. Станом на дату подання позовної заяви - 11.12.2019 відповідач (боржник) ухиляється від виконання рішення суду, у зв`язку з чим час наявна заборгованість по сплаті аліментів у розмірі 31 627, 08 грн., отже, загальний розмір суми пені за несвоєчасну виплату аліментів становить 12 546,09 грн. В зв`язку із несплатою відповідачем аліментів на утримання дітей та відповідно до ч.1 ст. 196 СК України, одержувач аліментів має право на стягнення неустойки (пені) у розмірі одного відсотка суми несплачених аліментів за кожен день прострочення від дня прострочення сплати аліментів до дня їх повного погашення або до дня ухвалення судом рішення про стягнення пені, але не більше 100 відсотків заборгованості. Тому на підставі вищевикладеного, позивач змушена звернутися із даним позовом до суду, надавши суду розрахунок заборгованості, просила стягнути з відповідача пеню за прострочення сплати аліментів у сумі 12 546,09 грн. Ухвалою суду від 15.01.2020 провадження у справі відкрито та її розгляд відповідно до ч. 5 ст. 279 ЦПК України призначений у порядку загального позовного провадження. Відповідно до повідомлення Вищої ради правосуддя від 12.05.2021 суддю Коваленка К.В. тимчасово відсторонено від здійснення правосуддя. Згідно розпорядження керівника апарату Баришівського районного суду Київської області №505 від 05.07.2021 проведено повторний автоматизований розподіл судових справ і дану справу розподілено судді Червонопиському В.С. Ухвалою суду від 09.08.2021 прийнято справу до провадження судді Червонописького В.С., розгляд відповідно до ч. 5 ст. 279 ЦПК України призначений у порядку загального позовного провадження. Ухвалою Баришівського районного суду Київської області від 13.09.2021 закрито підготовче провадження по справі та призначено справу до судового розгляду. В судове засідання позивачка не з`явилась, однак до початку слухання справи, подала через канцелярію суду заяву про розгляд справи за її відсутності, а також просила суд задовольнити позовні вимоги у повному обсязі. В разі неявки відповідача в судове засідання щодо ухвалення заочного рішення не заперечувала. Відповідач в судове засідання не з`явився, про час та місце розгляду справи повідомлений судом належним чином, про причини неявки суд не повідомив. Відзиву на позовну заяву від відповідача до суду не надходило. Фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу у відповідності до вимог частини другої статті 247 вказаного Кодексу не здійснюється. Враховуючи викладене та вимоги ст. ст. 279, 280 ЦПК України, суд вважає за можливе проводити заочний розгляд справи, у відсутності учасників судового процесу та за наявними у справі матеріалами, з ухваленням у справі заочного рішення. Дослідивши наявні письмові матеріали справи, суд дійшов до висновку про задоволення вимог позивача з наступних підстав. Судом встановлено, що сторони у справі є батьками [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] , що підтверджується копією свідоцтва про народження серії [NUMBER] від 04.10.2006 та копією свідоцтва про народження серії [NUMBER] (а.с.7,8). Відповідно до ст. 180 Сімейного Кодексу України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Рішенням Баришівського районного суду Київської області від 17.07.2019 шлюб між [PERSON] та [PERSON] розірвано (а.с.5,6). Встановлено, що у Баришівському районному відділі державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції в Київській області Міністерства юстиції України перебуває на виконанні виконавчий лист №2/355/486/18, виданий Баришівським районним судом Київської області про стягнення аліментів з [PERSON] на користь [PERSON] на утримання неповнолітніх дітей [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] у розмірі 1/3 частини всіх видів заробітку, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 08.06.2018 і до повноліття. Відповідно до Розрахунку заборгованості по аліментам від 29.12.2019, виданого Головним державним виконавцем Баришівського районного суду Київської області, станом на 01.12.2019 борг [PERSON] по сплаті аліментів становить 31627,08 грн. Судом встановлено, відповідач свої зобов`язання за сплатою аліментів у повному обсязі не виконував, у зв`язку з чим виникла заборгованість. Виконавче провадження щодо примусового виконання перебуває на виконанні у Баришівському районному відділі державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції в Київській області Міністерства юстиції України. Відповідно до ст. 196 СК України при виникненні заборгованості з вини особи, яка зобов`язана сплачувати аліменти за рішенням суду, одержувач аліментів має право на стягнення неустойки (пені) у розмірі одного відсотка від суми несплачених аліментів за кожен день прострочення. Між тим, відповідно до ст.196 ч.1 СК України (в редакції Закону № 2037-VІІ від 17.05.2017 р.), що є чинною з 05.07.2017 р., розмір неустойки (пені) по сплаті аліментів не може бути більшим 100 відсотків самої заборгованості по сплаті аліментів. Проте, у даному випадку обмеження щодо стягненні пені у розмірі , який не перевищує розмір заборгованості застосовуються лише з часу внесення змін до СК України, а саме 17.05.2017 року №2037-VIII, котрі набрали чинності з 08.07.2017 року, а до внесення таких змін пеня стягується в повному обсязі, навіть якщо її розмір перевищує розмір заборгованості. Під ухиленням від сплати аліментів закон розуміє як пряму відмову від надання утримання, так і різні дії (бездіяльність) зобов`язаної особи, спрямовані на повне або часткове ухилення від сплати аліментів; приховання особою дійсного розміру свого заробітку (доходу); зміну роботи або місця проживання з метою запобігання сплати аліментів; приховання свого місцезнаходження; інші дії, що свідчать про намір особи ухилитися від виконання обов`язків щодо утримання. Разом з тим, відповідач в судове засідання не з`явився, доказів в порядку ст.ст. 76 - 81 ЦПК України про те, що заборгованість по аліментах утворилась з незалежних від нього причин, суду не надав, доводів позивачки та наданого розрахунку заборгованості та розрахунку по пені не спростував. А відтак, суд дійшов висновку про те, що позивач має право на стягнення пені за прострочення сплати відповідачем аліментів. Розраховуючи розмір пені, суд виходить з такого. Постановою Великої Палати Верховного Суду від 25 квітня 2018р. у справі № 572/1762/15ц (провадження № 14-37цс18), роз`яснено, що неустойка (пеня) - це спосіб забезпечення виконання зобов`язання. ЇЇ завдання - сприяти належному виконанню зобов`язання, стимулювати боржника до належної поведінки. Однак таку функцію неустойка виконує до моменту порушення зобов`язання боржником. Після порушення боржником свого обов`язку неустойка починає виконувати функцію майнової відповідальності. Це додаткові втрати неналежного боржника, майнове покарання його за невиконання або невчасне виконання обов`язку сплатити аліменти. Правило про стягнення неустойки (пені) у розмірі одного відсотка від суми несплачених аліментів за кожен день прострочення означає, що при обчисленні загальної суми пені за прострочення сплати аліментів ураховується сума несплачених аліментів та кількість днів прострочення. Оскільки аліменти нараховуються щомісячно, строк виконання цього обов`язку буде різним, отже і кількість днів прострочення також буде різною залежно від кількості днів у місяці. Тобто, пеня за прострочення сплати аліментів повинна нараховуватися на всю суму несплачених аліментів за кожен день прострочення її сплати, а її нарахування не обмежується тільки тим місяцем, у якому не проводилося стягнення. При розгляді спорів про стягнення на підставі частини першої статті 196 СК України пені від суми несплачених аліментів суд повинен з`ясувати розмір несплачених аліментів за кожним із цих періодичних платежів, установити строк, до якого кожне із цих зобов`язань мало бути виконане, та з урахуванням установленого - обчислити розмір пені виходячи із суми несплачених аліментів за кожен місяць окремо від дня порушення платником аліментів свого обов`язку щодо їх сплати до дня ухвалення судом рішення про стягнення пені, підсумувавши розміри нарахованої пені за кожен із прострочених платежів та визначивши її загальну суму. Отже, з урахуванням правої природи пені, яка є дієвим стимулом належного виконання обов`язку та виходячи з того, що аліменти призначаються та виплачуються (стягуються) щомісячно, за змістом статті 196 СК України пеня нараховується на суму заборгованості за той місяць, в якому не проводилось стягнення аліментів. При цьому сума заборгованості за аліментами за попередні місяці не додається до заборгованості за наступні місяці, а кількість днів прострочення обчислюється виходячи з того місяця, в якому аліменти не сплачувались. Правило про стягнення неустойки (пені) в розмірі одного відсотка від суми несплачених аліментів за кожен день прострочення означає, що при обчисленні загальної суми пені за прострочення сплати аліментів враховується сума несплачених аліментів та кількість днів прострочення в кожному місяці. Тобто неустойка (пеня) за один місяць рахується так: заборгованість за аліментами за місяць помножена на 1 % пені і помножена на кількість днів місяця, в якому виникла заборгованість. Загальна сума неустойки (пені) визначається шляхом додавання нарахованої пені за кожен із прострочених платежів (за кожен місяць). Отже, загальна сума пені за несплату або несвоєчасну сплату аліментів має розраховуватися за формулою: p=(A1х1%хQ1)+(A2х1%хQ2)+……….(Anх1%хQn), де: p - загальна сума пені за несплату або прострочення сплати аліментів, обраховується позивачем на момент подачі позову; A1 - нарахована сума аліментів за перший місяць; Q1 - кількість днів прострочення сплати суми аліментів за перший місяць; A2 - нарахована сума аліментів за другий місяць; Q2- кількість днів прострочення сплати аліментів за другий місяць; An- нарахована сума аліментів за останній місяць перед подачею позову; Qn- кількість днів прострочення сплати аліментів за останній місяць. Відповідно до ч. 4 ст. 263 ЦПК України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду. З огляду на викладене сума неустойки (пені) за прострочення сплати аліментів на дитину становить: За період з червня 2018 по грудень 2018 - 4 332,49 грн. За період з січня 2019 по листопад 2019 - 8 213,60 грн. Таким чином, загалом стягненню підлягає пеня за період з червня 2018 по листопад 2019 становить 4 332,49 грн. + 8 213,60 грн. = 12 546,09 грн. Суд, здійснивши розрахунок пені, дійшов висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню, а саме: з відповідача на користь позивача підлягає стягненню неустойка від суми несплачених аліментів за період з червня 2018 по листопад 2019 в сумі 12 546,09 грн. Згідно ч. 1 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Статтею 89 ЦПК України передбачено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів). Крім того, відповідно до ст. 141 ЦПК України з відповідача на користь держави підлягає стягненню судовий збір в розмірі 768,40 грн.

Outcome: approved