Jurisdiction: civil
Date: 2016-03-14 00:00:00

Позивач звернулась до суду з позовом до [PERSON], треті особи: Управління державної міграційної служби України в Полтавській області, Центр по наданню адміністративних послуг Полтавської міської ради, про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням, посилаючись на те, що їй на підставі договору дарування посвідченого 04 грудня 1997 року належить на праві особистої приватної власності квартира №45 в будинку розташованому за адресою: м. Полтава, вул. Чураївни, буд. 9. За вказаною адресою зареєстрована вона, а також відповідач [PERSON] (до зміни прізвища-Корсун О.О.). Починаючи з липня 2004 року [PERSON] не проживає в належній позивачу квартирі, не сплачує комунальні платежі, в квартирі немає його особистих речей, перешкод для користування житловим приміщенням йому ніхто не чинить. Відповідач [PERSON] добровільно залишив квартиру в липні 2004 році і по теперішній час, тобто вже 11 років, не проживає в ній. Подальша реєстрація відповідача в житловому приміщенні порушує її права власника. З наведених підстав просила визнати [PERSON] таким, що втратив право користування житловим приміщенням. Позивач та представник позивача, будучи належним чином повідомленими про час і місце судового розгляду, в судове засідання не зявились. Представником позивача подана до суду заява, відповідно до якої він підтримує заявлені позовні вимоги та просить розглянути справу у його відсутність. Відповідач в судове засідання не зявився, за останньою відомою адресою місця проживання він відсутній, в звязку з чим відповідно до ч.5 ст.74 ЦПК України відповідач є належно повідомленим про час та місце розгляду справи. Представником позивача поданий до суду оригінал нотаріально завіреної заяви [PERSON] про те, що він визнає позов [PERSON] про визнання особи такою, що втратила право на користування житловим приміщенням та просить розглянути справу за його відсутності в судовому засіданні. Представники третіх осіб, будучи належним чином повідомленими про час та місце судового розгляду, в судове засідання не зявились. Представник третьої особи: Управління державної міграційної служби України в Полтавській області направив до суду заяву з проханням про розгляд справи без їх участі. Суд, заслухавши позивача, дослідивши письмові докази, що є в матеріалах справи, проаналізувавши надані докази, вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Суд встановив, що квартира, розташована за адресою: [ADDRESS], належить позивачу на праві приватної власності, що підтверджується копією договору дарування квартири, технічного паспорту (а.с. 10, 11-12). Згідно довідки Полтавського міського відділу реєстрації актів громадянського стану, 14.12.2001 року [PERSON] змінила прізвище на «Корсун» (а.с.9) Також судом встановлено, що відповідач вселився [ADDRESS] у встановленому законом порядку та проживав в ньому якості члена сімї власника, що крім змісту позовної заяви, підтверджується копією довідки житлово-експлуатаційної організації (а.с.13). Згідно свідоцтва про зміну прізвища 08.06.2004 року [PERSON] змінив прізвище на «Стеценко» (а.с. 14). Відповідно до ч.2 ст.405 ЦК України член сім'ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім'ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом. Суд встановив, що відповідач з власної ініціативи покинув спірне жиле приміщення і більше року в ньому не проживає без поважних причин, що окрім змісту позовної заяви, підтверджується змістом нотаріально засвідченої заяви відповідача про визнання предявленого позову в повному обсязі. Жодних доказів наявності поважних причин непроживання відповідача в цьому будинку, або наявності інших домовленостей між ним та власником житлового приміщення щодо умов його відсутності у спірному житловому приміщенні під час судового розгляду справи не встановлено. За таких обставин суд вважає, що відповідач, який був відсутній в спірному жилому приміщенні без поважних причин більше року, втратив право на жилу площу в житловому приміщенні - квартирі, та відсутні достовірні підстави для визнання поважними причини його відсутності в зазначеному житловому приміщенні. Суд встановив, що реєстрація відповідача в спірному будинку, порушує законні права позивача на житло, гарантовані чч.1, 3 ст.47 Конституції України. Тому суд вважає позовні вимоги про визнання відповідача [PERSON] таким, що втратив право на жилу площу, законними, обґрунтованими і такими, що підлягають задоволенню. На підставі викладеного, чч.1, 3 ст.47 Конституції України, ч.2 ст.405 ЦК України,

Outcome: approved