Jurisdiction: civil
Date: 2020-02-27 00:00:00

позивач звернулась в суд із позовною заявою до відповідача про розірвання шлюбу. В обґрунтування заявленого позову покликається на те, що 27.12.2017 року у відділі Львівського міського відділу державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Львівській області, актовий запис №3960, було зареєстровано шлюб між нею та відповідачем. Проте, з відповідачем проживає окремо, спільного господарства не ведуть, подальше подружнє життя не можливе оскільки відповідач проживає за кордоном і єдиним виходом із ситуації є розірванню шлюбу. Спільних дітей не має. Просить позов задоволити. Позивач в судове засідання не з`явилася, однак подала до суду заяву з клопотанням про слухання справи у її відсутності, позов підтримала повністю, просить такий задовольнити. Представник відповідача подала до суду заяву, в якій просить суд розглядати справу за відсутності відповідача, позов підтримує в повному обсязі. У відповідності до положень ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у зв`язку з неявкою в судове засідання всіх учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Судом встановлено, що сторони зареєстрували шлюб 27.12.2017 року у Львівському міському відділі державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Львівській області, актовий запис №3960, що стверджується свідоцтвом про шлюб від 27.12.2017 року серії [NUMBER] . Ухвалою Франківського районного суду м.Львова від 30.05.2019 року відкрито провадження у даній справі та ухвалено розгляд справи проводити в порядку загального позовного провадження. Згідно з ч. 2 ст.140 Сімейного кодексу України, шлюб припиняється внаслідок його розірвання. Відповідно до ст.112 Сімейного кодексу України, суд з`ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Відповідно до статті 51 Конституції України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки і чоловіка. Згідно статті 24 Сімейного Кодексу України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Таке положення національного законодавства України відповідає ст.16 Загальної декларації прав людини, прийнятої Генеральною Асамблеєю ООН 10 грудня 1948 року, згідно з якою чоловіки і жінки, які досягли повноліття, мають право без будь-яких обмежень за ознакою раси, національності або релігії одружуватися і засновувати сім`ю. Вони користуються однаковими правами щодо одруження під час шлюбу та під час його розірвання. Відповідно до частин 3 та 4 статті 56 Сімейного кодексу України кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування подружжя до припинення шлюбних стосунків чи їх збереження є неприпустимим і є порушенням права на свободу та особисту недоторканість. Відповідно до частини 2 статті 104 Сімейного кодексу України шлюб припиняється внаслідок його розірвання. Згідно з приписами частини 3 статті 105 Сімейного кодексу України встановлено, що шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до статті 110 Сімейного кодексу України. Судом встановлено, що сторони втратили взаємні подружні почуття, між ними склались відносини, які не сприяють подальшому збереженню їх сім`ї, примирюватись сторони не бажають, таким чином, подальше спільне життя сторін не можливе, збереження шлюбу суперечить інтересам сторін та їх дитини, тому шлюб з відповідачем слід розірвати. Судові витрати згідно ст. 141 ЦПК України стягнути з [PERSON] на користь [PERSON] у розмірі 768,40 грн.

Outcome: approved