Jurisdiction: civil
Date: 2016-03-02 00:00:00

Позивач звернулась до суду з позовом до [PERSON], в якому просить стягнути на її користь аліменти на утримання неповнолітніх дітей [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO], у твердій грошовій сумі - 4000 грн. на місяць до досягнення дітьми повноліття. В обґрунтування позову посилається на те, що шлюб між ними розірвано 22 жовтня 2015 року. Від даного шлюбу вони мають дітей: [PERSON] [INFO] та [PERSON], [INFO]. Діти проживають разом з нею, з відповідачем домовитись, щодо участі у батька в утриманні дітей їй не вдалось, відповідач періодично надає їм матеріальну допомогу, хоча має достатньо коштів на утримання сім'ї. В судовому засіданні позивачка позовні вимоги підтримала та просила їх задовольнити. Відповідач позов визнав частково на суму 2000 грн. та пояснив, що офіційно ніде не працює, має мінливий дохід, дітям матеріально допомогає, купує речі. Суд, вислухавши пояснення сторін, дослідивши і оцінивши в сукупності надані докази, дійшов висновку, що позов підлягає частковому задоволенню з таких підстав. Відповідно до ч. 2 ст. 51 Конституції України, ст. 180 СК України, батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Судом встановлено, що рішенням Шевченківського районного суду м. Києва від 22 жовтня 2015 року шлюб між сторонами розірвано. Від даного шлюбу сторони мають дітей: [PERSON] [INFO] та [PERSON], [INFO].. В судовому засіданні встановлено, що діти проживають разом з позивачкою. Як пояснив в судовому засіданні відповідач, він добровільно допомагає утримувати дітей позивачці в середньому кожний місяць надає допомогу в розмірі 2800 грн., що було визнано позивачкою в судовому засіданні, а тому відповідно до ч. 1 ст. 61 ЦПК України, не підлягає доказуванню. Відповідно до п. 1, 2 ст. 3 Конвенції про права дитини ООН від 20.11.1989р. (далі Конвенція), яку було ратифіковано Постановою Верховної Ради України №789-XII від 27.02.1991р. та яка набула чинності для України 27.09.1991р., в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Держави-учасниці зобов'язуються забезпечити дитині такий захист і піклування, які необхідні для її благополуччя, беручи до уваги права й обов'язки її батьків, опікунів чи інших осіб, які відповідають за неї за законом, і з цією метою вживають всіх відповідних законодавчих і адміністративних заходів. Згідно зі ст. 18 Конвенції держави-учасниці докладають всіх можливих зусиль до того, щоб забезпечити визнання принципу загальної та однакової відповідальності обох батьків за виховання і розвиток дитини. Батьки або у відповідних випадках законні опікуни несуть основну відповідальність за виховання і розвиток дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування. Згідно з ст.182 СК України, при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров'я та матеріальне становище дитини; стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, за винятком випадків, передбачених статтею 184 цього Кодексу. Згідно ст.184 Сімейного кодексу України, якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, частину доходу одержує в натурі, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення, суд за заявою платника або одержувача може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Розмір аліментів, визначений судом у твердій грошовій сумі, підлягає індексації відповідно до закону. Відповідно до ст.200 СК України суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів, зазначених у статті 182 цього Кодексу. При визначенні розміру аліментів з одного з батьків суд бере до уваги можливість надання утримання другим з батьків, своїми дружиною, чоловіком та повнолітніми дочкою, сином. Відповідно до ст.7 Закону України «Про Державний бюджет України на 2016 рік» прожитковий мінімум на дітей віком від 6 до 18 років з 1 січня 2016 року становить 1455 гривень. Таким чином з 1 січня 2016 року мінімальний розмір аліментів на одну дитину віком від 6 до 18 років не може бути меншим ніж 436,50 грн. Враховуючи вищевикладене, виходячи з прожиткового мінімуму на дитину віком від 6 до 18 років, встановленого з 1 січня 2016 року Законом України «Про Державний бюжет України на 2016 рік», приймаючи до уваги всі обставини та оцінивши відповідні докази, вважає, що в інтересах дітей позовні вимоги підлягають частковому задоволенню шляхом стягнення з відповідача аліментів на користь позивачки на утримання [PERSON] [INFO] та [PERSON], [INFO] в щомісячному розмірі 2 000,00 грн. Згідно з ч. 1 ст. 60 ЦПК України, кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Відповідно до ч. 3 ст. 88 ЦПК України, з відповідача підлягає стягненню в дохід держави судовий збір в розмірі 551,20 грн.

Outcome: partial