Jurisdiction: civil
Date: 2020-01-20 00:00:00

позивач звернулась до суду з позовом, в якому просить стягувати з відповідача на її користь аліменти на утримання їхньої неповнолітньої доньки щомісячно, у розмірі 1/2 частини усіх видів його доходів, починаючи з часу звернення до суду та до досягнення дитиною повноліття. Позовні вимоги обґрунтовує тим, що з 2014 року перебувала з відповідачем у шлюбі. З 2019 року сімейне життя у них не склалось, і вони з чоловіком проживають окремо. За час шлюбу у них народилась донька - [PERSON] , [INFO] . Донька постійно проживає з нею та перебуває на її утриманні. Відповідач, у свою чергу, не приймає участі у вихованні доньки та не надає їй належної матеріальної допомоги. Позивач не в змозі самостійно у необхідній мірі забезпечити потреби дитини. Позивач подала до суду заяву про розгляд справи за її відсутності, згідно якої позов підтримала та просила задовольнити. Відповідач та його представник в судовому засіданні позов визнали частково в розмірі стягнення аліментів 1/4 частини усіх видів його доходів, вказуючи, що їх малолітня донька зростає здоровою та не потребує таких значних затрат, які затребувані позивачем. Вказали, що відповідач жодним чином не ухиляється від участі в утримання їхньої доньки та намагається здійснювати належний догляд за нею. Дослідивши матеріали справи, заслухавши пояснення відповідача та його представника, з`ясувавши фактичні обставини справи, оцінивши докази в їх сукупності, суд приходить до висновку про часткове задоволення позову виходячи з наступного. Судом встановлено, що [PERSON] , яка народилась [INFO] , є донькою [PERSON] та [PERSON] , що стверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] , виданим Галицьким районним у місті Львові відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Львівській області /а.с.14/. Рішенням Галицького районного суду м. Львова від 25.11.2019 року шлюб між позивачем та відповідачем розірвано. Неповнолітня [PERSON] проживає разом із матір`ю, а дохід позивача не може забезпечити належний рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Згідно ст.180 Сімейного кодексу України, батьки зобов`язані утримувати дітей до досягнення ними повноліття. Відповідно до ч. 2 ст. 141 СК України, розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини. Згідно ч.2 ст.182 СК України, розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Відповідно до роз`яснень, що містяться у пункті 17 постанови Пленуму Верховного Суду України №3 від 15 травня 2006 року «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківська, материнства та стягнення аліментів» за відсутності домовленості між батьками про сплату аліментів на дитину той із них, з ким вона проживає, вправі звернутися до суду з відповідним позовом. Згідно ч. ч. 1, 2 ст. 27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України № 789ХІІ (78912) від 27 лютого 1991 року та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Суд вважає, що обов`язок нести витрати на дитину є рівною мірою обов`язком як матері, так і батька, причому обов`язком особистим, індивідуальним. Проживання відповідача окремо, не звільняє його від виконання цього обов`язку. Батьки мають всебічно сприяти розвитку дитини. Забезпечення умов для такого розвитку та догляду за дитиною пов`язане з належним наданням матеріальної допомоги, що має бути достатньою. При цьому, суд враховує пояснення відповідача про те, що останній брав участь у вихованні неповнолітньої доньки та не ухилявся від свого батьківського обов`язку. При цьому, суд, враховуючи майновий стан відповідача, бере до уваги, що вказаний позивачем розмір аліментів в 1/2 усіх його доходів є занадто значним та буде мати надмірне матеріальне навантаження для відповідача. Беручи до уваги вищенаведені обставини, зокрема матеріальне становище відповідача, який в стані дозволити виплату аліментів у розмірі ј частини усіх видів його доходівщомісячно, а також те, що відповідач пред`явлений до нього позов в частині стягнення аліментів визнав частково, суд вважає, що позов підлягає до часткового задоволення, а тому слід стягнути з [PERSON] на користь позивача аліменти на утримання їхнього неповнолітньої доньки до досягнення нею повноліття в розмірі ј частини усіх видів його доходів, щомісячно, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Вирішуючи питання судових витрат, суд з урахуванням положень ч. 6 ст. 141 Цивільного процесуального кодексу України, вважає за необхідне стягнути з відповідача в користь держави судові витрати пропорційно до задоволених позовних вимог.

Outcome: partial