overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2017-09-05 00:00:00

Позивач звернулась до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. В обґрунтування позовних вимог зазначає, що з 09.06.2012 року перебуває в зареєстрованому шлюбі з відповідачем. Від проживання у шлюбі сторони мають спільну дитину [PERSON], [INFO]. Зазначає, що спільне життя з відповідачем не склалось у звязку з різними характерами та поглядами на сімейне життя, виховання дитини. На теперішній час проживають окремо. Тому просить суд розірвати шлюб. Позивач до початку судового засідання надала до суду заяву про можливість розгляду справи за її відсутності, на позовних вимогах наполягає. Час на примирення не потрібен. Відповідач до початку судового засідання надав до суду заяву про можливість розгляду справи за його відсутності, позов визнає. Враховуючи викладене, суд вважає, що судове засідання можливо провести без участі сторін, на підставі наявних у справі доказів, без фіксування судового засідання технічними засобами, що буде відповідати вимогам ст.197 ЦПК України. Вивчивши матеріали цивільної справи суд вважає за можливе задовольнити позовні вимоги позивача з урахуванням наступного. Судом встановлено, що 09.06.2012 року між сторонами по справі, Довгинцівським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Криворізького міського управління юстиції у Дніпропетровській області, було укладено шлюб, про що зроблено відповідний актовий запис № 197 (а.с. 8). Крім цтого, судом встановлено, що сторони мають спільну дитину [PERSON], [INFO] (а.с. 9). У відповідності до положень ч.1 ст. 110 Сімейного Кодексу України позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя. З урахуванням вимог статті 112 Сімейного Кодексу України судом з'ясовано фактичні взаємини подружжя, дійсні причини про розірвання шлюбу, взято до уваги ті обставини, що Відповідач спільно з позивачем тривалий час не проживає, спору щодо місця проживання дитини не має, а також інші обставини життя подружжя. Судом встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечитиме інтересам сторін, що має істотне значення, тому суд приходить до висновку про задоволення позовних вимог та розірвання шлюбу. Відповідно до ст. 113 Сімейного Кодексу України, особа, яка змінила своє прізвище у зв'язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Позивач після розірвання шлюбу бажає залишити дошлюбне прізвище Єганян. Згідно ч.2 ст.114 Сімейного Кодексу України у разі розірвання шлюбу судом, шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу. На підставі викладеного та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2018-04-11 00:00:00

Позивач звернулась до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. В обґрунтування позовних вимог зазначає, що з 10.12.2005 року перебуває в зареєстрованому шлюбі з відповідачем. В їх шлюбу народилася донька [PERSON]. Під час спільного проживання з чоловіком, в останній рік між ними постійно виникали сварки, внаслідок того, що в кожного з них різні погляди на сімейне життя та ведення спільного господарства. Втрачено почуття любові та взаємоповаги один до одного. Шлюбні відносини фактично припинено з червня 2016 року. Збереження сімї не можливо, оскільки суперечить інтересам подружжя. Тому просить розірвати шлюб. Позивач до початку судового засідання подала до суду заяву, в якій просить розглянути справу без її участі. Позовні вимоги підтримує в повному обсязі та просить їх задовольнити, щодо винесення заочного рішення не заперечує. Відповідач в судове засідання не зявився, про час та дату розгляду справи повідомлявся належним чином, що підтверджується матеріалами справи, про причини неявки суду не повідомив, заяв про розгляд справи без його участі, про відкладення не подавав. На підставі ст. 280 ЦПК України, суд ухвалив провести заочний розгляд справи. Враховуючи викладене, суд вважає, що судове засідання можливо провести без участі сторін, на підставі наявних у справі доказів, без фіксування судового засідання технічними засобами, що буде відповідати вимогам ст. 247 ЦПК України. Вивчивши матеріали цивільної справи суд вважає за можливе задовольнити позовні вимоги позивача з урахуванням наступного. Судом встановлено, що 10 грудня 2005 року між сторонами по справі, Дзержинським відділом реєстрації актів цивільного стану Криворізького міського управління юстиції у Дніпропетровській області, було укладено шлюб, про що зроблено відповідний актовий запис №735 (а.с. 3). Під час шлюбу у сторін народилась донька [PERSON], [INFO] (а.с. 4). У відповідності до положень ч.1 ст. 110 Сімейного Кодексу України позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя. З урахуванням вимог статті 112 Сімейного Кодексу України судом з'ясовано фактичні взаємини подружжя, дійсні причини про розірвання шлюбу, взято до уваги ті обставини, що відповідач спільно з позивачем тривалий час не проживає, а також інші обставини життя подружжя. Судом встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечитиме інтересам сторін, що має істотне значення, тому суд приходить до висновку про задоволення позовних вимог та розірвання шлюбу. Відповідно до ст. 113 Сімейного Кодексу України, особа, яка змінила своє прізвище у зв'язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Позивач просить залишити їй прізвище, взяте під час шлюбу [PERSON]. Згідно ч.2 ст.114 Сімейного Кодексу України у разі розірвання шлюбу судом, шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу. На підставі викладеного та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2019-02-13 00:00:00

Позивач звернулась до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. В обґрунтування позовних вимог зазначає, що з 11.03.2016 року перебуває в зареєстрованому шлюбі з відповідачем. Від спільного шлюбу мають доньку [PERSON], [INFO]. Спільне життя з відповідачем не склалося, з квітня 2018 року шлюбні відносини між ними фактично припинено, спільне господарство не ведуть. Тому, просить суд розірвати шлюб, та змінити прізвище дошлюбне. Позивач до початку судового засідання надала до суду заяву, в якій просить розглянути справу без її участі. Позовні вимоги підтримує в повному обсязі та просить їх задовольнити, щодо винесення заочного рішення не заперечує. Відповідач в судове засідання не зявився, про час та дату розгляду справи повідомлявся належним чином, що підтверджується матеріалами справи, про причини неявки суду не повідомив. Правом на відзив не скористався. На підставі ст. 280 ЦПК України, суд ухвалив провести заочний розгляд справи. Враховуючи викладене, суд вважає, що судове засідання можливо провести без участі сторін, на підставі наявних у справі доказів, без фіксування судового засідання технічними засобами, що буде відповідати вимогам ст. 247 ЦПК України. Вивчивши матеріали цивільної справи суд вважає за можливе задовольнити позовні вимоги позивача з урахуванням наступного. Судом встановлено, що 11 березня 2016 року між сторонами по справі, Дзержинським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Криворізького міського управління юстиції у Дніпропетровській області, було укладено шлюб, про що зроблено відповідний актовий запис №60 (а.с. 5). Сторони мають спільну доньку [PERSON], [INFO] (а.с. 6). З урахуванням вимог статті 112\~Сімейного Кодексу\~України судом з'ясовано фактичні взаємини подружжя, дійсні причини про розірвання шлюбу, взято до уваги ті обставини, що відповідач спільно з позивачем як сімя тривалий час не проживає, а також інші обставини життя подружжя. Судом встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечитиме інтересам сторін, що має істотне значення, тому суд приходить до висновку про задоволення позовних вимог та розірвання шлюбу. Відповідно до ст. 113 Сімейного Кодексу України, особа, яка змінила своє прізвище у зв'язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Позивач після розірвання шлюбу просила змінити їй прізвище на дошлюбне Алієва. Згідно ч.2 ст.114\~Сімейного Кодексу\~України у разі розірвання шлюбу судом, шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу. На підставі викладеного та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-03-12 00:00:00

Позивач звернулась до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. В обґрунтування позовних вимог зазначає, що з 11.08.2012 року перебуває з відповідачем у зареєстрованому відділом реєстрації актів цивільного стану Миколаївської селищної ради Широківського району Дніпропетровської області шлюбі, актовий запис №19. Зазначає, що з квітня 2016 року шлюбні відносини припинені, у звязку з розбіжністю у поглядах на сімейне життя, його планування. Від шлюбу мають дитину [PERSON], [INFO]. Спору про місце проживання дитини та про поділ спільного майна подружжя не існує. Тому просить суд розірвати шлюб. Позивач до початку судового засідання надала до суду заяву про можливість розгляду справи за її відсутності без фіксації технічними засобами, на позовних вимогах наполягає. Відповідач до початку судового засідання надав до суду заяву про можливість розгляду справи за його відсутності без фіксації технічними засобами, позов визнає. Враховуючи викладене, суд вважає, що судове засідання можливо провести без участі сторін, на підставі наявних у справі доказів, без фіксування судового засідання технічними засобами, що буде відповідати вимогам\~ст.197 ЦПК України. Вивчивши матеріали цивільної справи суд вважає за можливе задовольнити позовні вимоги позивача з урахуванням наступного. Судом встановлено, що 11.08.2012 року між сторонами по справі, виконавчим комітетом Миколаївської селищної ради Широківського району Дніпропетровської області було укладено шлюб, про що зроблено відповідний актовий запис № 19 (а.с. 5). Також під час судового розгляду справи встановлено, що від спільного шлюбу у сторін народились діти [PERSON], [INFO] (а.с. 7), [PERSON], [INFO] (а.с. 4). Також судом встановлено, що від шлюбу сторони мають дитину [PERSON], [INFO] (а.с. 7). У відповідності до положень ч.1 ст. 110 Сімейного Кодексу України позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя. З урахуванням вимог статті 112 Сімейного Кодексу України судом з'ясовано фактичні взаємини подружжя, дійсні причини про розірвання шлюбу, взято до уваги наявність малолітньої дитини, ті обставини, що сторони разом тривалий час не проживають, спору щодо проживання дитини не має, а також інші обставини життя подружжя. Судом встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечитиме інтересам сторін, що має істотне значення, тому суд приходить до висновку про задоволення позовних вимог та розірвання шлюбу. Відповідно до ст. 113 Сімейного Кодексу України, особа, яка змінила своє прізвище у зв'язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Позивач після розірвання шлюбу бажає залишити прізвище, взяте під час шлюбу [PERSON]. Згідно ч.2 ст.114 Сімейного Кодексу України у разі розірвання шлюбу судом, шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу. На підставі викладеного та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-10-17 00:00:00

Позивач звернулась до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. В обґрунтування позовних вимог зазначає, що з 11.12.2015 року перебуває в зареєстрованому шлюбі з відповідачем. Від проживання у шлюбі сторони мають спільну дитину [PERSON], [INFO]. Зазначає, що спільне життя з відповідачем не склалось через відсутність взаємопорозуміння, розходження поглядів на сімейні відносини та сімейні обовязки. Фактичні шлюбні відносини припинені з 2016 року. Позивач до початку судового засідання надала до суду заяву про можливість розгляду справи за її відсутності, позовні вимоги підтримує в повному обсязі, просить задовольнити. Відповідач до початку судового засідання надав до суду заяву, в якій зазначає, що на судові засідання по цивільній справі №21/4196/17 зявлятись не зможе, проти позову не заперечує та просить суд розглянути справу без його участі та ухвалити рішення, яким позовні вимоги задовольнити, а шлюб розірвати. Враховуючи викладене, суд вважає, що судове засідання можливо провести без участі сторін, на підставі наявних у справі доказів, без фіксування судового засідання технічними засобами, що буде відповідати вимогам ст.197 ЦПК України. Вивчивши матеріали цивільної справи суд вважає за можливе задовольнити позовні вимоги позивача з урахуванням наступного. Судом встановлено, що 11.12.2015 року між сторонами по справі, Дзержинським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Криворізького міського управління юстиції у Дніпропетровській області, було укладено шлюб, про що зроблено відповідний актовий запис № 690 (а.с. 4). Крім цього, судом встановлено, що сторони мають спільну дитину [PERSON], [INFO] (а.с. 5). У відповідності до положень ч.1 ст. 110 Сімейного Кодексу України позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя. З урахуванням вимог статті 112 Сімейного Кодексу України судом з'ясовано фактичні взаємини подружжя, дійсні причини про розірвання шлюбу, взято до уваги ті обставини, що Відповідач спільно з позивачем тривалий час не проживає, спору щодо місця проживання дитини не має, а також інші обставини життя подружжя. Судом встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечитиме інтересам сторін, що має істотне значення, тому суд приходить до висновку про задоволення позовних вимог та розірвання шлюбу. Відповідно до ст. 113 Сімейного Кодексу України, особа, яка змінила своє прізвище у зв'язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Позивач після розірвання шлюбу бажає залишити прізвище, взяте під час шлюбу [PERSON]. Згідно ч.2 ст.114 Сімейного Кодексу України у разі розірвання шлюбу судом, шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу. Крім того, на підставі ст. 88 ЦПК України враховуючи, що позов задоволено, суд вважає, що з відповідача слід стягнути на користь позивача понесені нею при зверненні до суду судові витрати, а саме: судовий збір у розмірі 640,00 грн.. На підставі викладеного та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-05-30 00:00:00

Позивач звернулась до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. В обґрунтування позовних вимог зазначає, що з 12.10.2001 року перебуває з відповідачем у зареєстрованому Дзержинським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Криворізького міського управління юстиції у Дніпропетровській області шлюбі, актовий запис №439. Від шлюбу сторони мають неповнолітніх дітей: [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO]. Зазначає, що спільне життя з відповідачем не склалося у зв'язку з різницею характеру та поглядів на сімейне життя. Віповідач є людиною неврівноваженою та агресивною, тому просить суд розірвати шлюб. В судовому засіданні позивач позов підтримала та просила його задоволити. Суду пояснила, шо примирення з відповідачем не відбулось, оскільки відповідач раніше неодноразово її бив, веде себе по відношенню до неї та дітей безвідповідально. Відповідач в судовому засіданні позов не визнав, суду пояснив, що дійсно раніше він міг вдарити позивачку, але на даний час він змінився., тому просив суд, не розривати шлюб укладений між ним та позивачкою. Суд, заслухавши сторін, вивчивши матеріали цивільної справи, вважає за можливе задовольнити позовні вимоги позивача з урахуванням наступного. Судом встановлено, 12.10.2001 року між сторонами по справі, Дзержинським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Криворізького міського управління юстиції у Дніпропетровській області, було укладено шлюб, про що зроблено відповідний актовий запис № 439 (а.с. 5). Також під час судового розгляду справи встановлено, що від спільного шлюбу у сторін народились діти - [PERSON], [INFO] (а.с. 7) та [PERSON], [INFO]. У відповідності до положень ч.1 ст. 110 Сімейного Кодексу України позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя. З урахуванням вимог статті 112 Сімейного Кодексу України судом з'ясовано фактичні взаємини подружжя, дійсні причини про розірвання шлюбу, взято до уваги наявність неповнолітніх дітей, ті обставини, що відповідач спільно з позивачем тривалий час не проживає, спору щодо проживання дітей не має, а також інші обставини життя подружжя. Сторонам надавався строк для примирення, але, як було встановлено в судовому засіданні, примирення не відбулось. Судом встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечитиме інтересам сторін, що має істотне значення, тому суд приходить до висновку про задоволення позовних вимог та розірвання шлюбу. Відповідно до ст. 113 Сімейного Кодексу України, особа, яка змінила своє прізвище у зв'язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Позивач після розірвання шлюбу бажає залишити прізвище, взяте під час шлюбу «[PERSON]». Згідно ч.2 ст.114 Сімейного Кодексу України у разі розірвання шлюбу судом, шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу. Крім того, на підставі ст. 88 ЦПК України враховуючи, що позов задоволено, суд вважає, що з відповідача слід стягнути на користь держави судовий збір у розмірі 640,00 грн.. На підставі викладеного та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2018-04-25 00:00:00

Позивач звернулась до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. В обґрунтування позовних вимог зазначає, що з 12.10.2013 року перебуває в зареєстрованому шлюбі з відповідачем. Від шлюбу мають неповнолітню дитину [PERSON], [INFO]. Сумісне життя з відповідачем не склалось, фактично не проживають з січня 2016 року, спільного господарства не ведуть, спільних інтересів не мають. Тому просить розірвати шлюб. В судове засідання позивач не з'явилась, подала до суду заяву, в якій просить розглянути справу без її участі. Позовні вимоги підтримує в повному обсязі та просить їх задовольнити. Представник позивача [PERSON] зазначила, що проти заочного розгляду справи не заперечують. Відповідач повідомлений про час та місце судового засідання, шляхом оголошення на офіційному веб-порталі судової влади України. На підставі ст. 280 ЦПК України, суд ухвалив провести заочний розгляд справи. Враховуючи викладене, суд вважає, що судове засідання можливо провести без участі сторін, на підставі наявних у справі доказів, без фіксування судового засідання технічними засобами, що буде відповідати вимогам ст. 247 ЦПК України. Вивчивши матеріали цивільної справи суд вважає за можливе задовольнити позовні вимоги позивача з урахуванням наступного. Судом встановлено, що 12 жовтня 2013 року Дзержинським відділом державної реєстрації актів цивільного стан реєстраційної служби Криворізького міського управління юстиції у Дніпропетровській області, було укладено шлюб, про що зроблено відповідний актовий запис №526 (а.с. 8). Під час шлюбу у сторін народилась донька [PERSON], [INFO] (а.с. 7). У відповідності до положень ч.1 ст. 110 Сімейного Кодексу України позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя. З урахуванням вимог статті 112 Сімейного Кодексу України судом з'ясовано фактичні взаємини подружжя, дійсні причини про розірвання шлюбу, взято до уваги ті обставини, що відповідач спільно з позивачем тривалий час не проживає, а також інші обставини життя подружжя. Судом встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечитиме інтересам сторін, що має істотне значення, тому суд приходить до висновку про задоволення позовних вимог та розірвання шлюбу. Відповідно до ст. 113 Сімейного Кодексу України, особа, яка змінила своє прізвище у зв'язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Позивач під час шлюбу прізвище не змінювала, а відтак, після розірвання шлюбу їй необхідно залишити прізвище [PERSON]. Згідно ч.2 ст.114 Сімейного Кодексу України у разі розірвання шлюбу судом, шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу. На підставі викладеного та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-11-06 00:00:00

Позивач звернулась до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. В обґрунтування позовних вимог зазначає, що з 14.06.2003 року перебуває в зареєстрованому шлюбі з відповідачем. Від проживання у шлюбі сторони мають спільних дітей [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO]. Зазначає, що фактичні шлюбні відносини між сторонами припинені у жовтні 2016 року в звязку з різними поглядами на життя. Сумісного господарства не ведуть, не мають взаємних прав та обовязків подружжя. Спору щодо поділу майна та місце проживання дітей не має. Позивач до початку судового засідання надала до суду заяву про можливість розгляду справи за її відсутності, позовні вимоги підтримує в повному обсязі, просить позов задовольнити. Час на примирення просить не надавати. Відповідач до початку судового засідання надав до суду заяву, в якій просить розглядати справу за його відсутності, без застосування технічних засобів, проти позову не заперечує, час на примирення не потрібен. Враховуючи викладене, суд вважає, що судове засідання можливо провести без участі сторін, на підставі наявних у справі доказів, без фіксування судового засідання технічними засобами, що буде відповідати вимогам ст.197 ЦПК України. Вивчивши матеріали цивільної справи суд вважає за можливе задовольнити позовні вимоги позивача з урахуванням наступного. Судом встановлено, що 14.06.2003 року між сторонами по справі, Відділом реєстрації актів громадянського стану Дзержинського районного управління юстиції міста Кривого Рогу Дніпропетровської області, про що зроблено відповідний актовий запис № 210 (а.с. 7). Крім цього, судом встановлено, що сторони мають дітей [PERSON], [INFO] (а.с. 8), [PERSON], [INFO] (а.с. 9). У відповідності до положень ч.1 ст. 110 Сімейного Кодексу України позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя. З урахуванням вимог статті 112 Сімейного Кодексу України судом з'ясовано фактичні взаємини подружжя, дійсні причини про розірвання шлюбу, взято до уваги ті обставини, що Відповідач спільно з позивачем тривалий час не проживає, спору щодо місця проживання дітей не має, а також інші обставини життя подружжя. Судом встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечитиме інтересам сторін, що має істотне значення, тому суд приходить до висновку про задоволення позовних вимог та розірвання шлюбу. Відповідно до ст. 113 Сімейного Кодексу України, особа, яка змінила своє прізвище у зв'язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Позивач під час укладання шлюбу прізвище не змінювала, тому просить суд після розірвання шлюбу залишити їй прізвище [PERSON]. Згідно ч.2 ст.114 Сімейного Кодексу України у разі розірвання шлюбу судом, шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу. На підставі викладеного та

Outcome: approved