Jurisdiction: civil
Date: 2017-09-26 00:00:00

Позивач звернулась до суду з позовом до [PERSON], в якому просить стягнути з останнього аліменти на утримання неповнолітньої дитини: [PERSON], [INFO] в розмірі 1/3 частин від всіх видів заробітку (доходу) відповідача, але не менше ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно з дня пред'явлення позову і до досягнення дитиною повноліття, мотивуючи свої вимоги тим, що дитина знаходяться на її утриманні, відповідач являється батьком дитини, проте матеріальної допомоги на її утримання не надає. Позивачка в судове засідання не з'явилась, в поданій суду заяві просила розглядати справу у її відсутність, позов підтримує. Відповідач в судове засідання не з'явився, в поданій суду заяві просив розглядати справу у його відсутність, позовні вимоги визнає. Дослідивши наявні матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає частковому задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що позивачка [PERSON] та відповідач [PERSON]: - перебували у шлюбі, зареєстрованому 16.11.2013 р. ВРАЦСу Ріпкинського РУЮ у Чернігівській області (актовий запис № 34), який був розірваний рішенням Ріпкинського районного суду Чернігівської області від 05.05.2016 року; - від шлюбу мають неповнолітню дитину: [PERSON], [INFO], що підтверджується Свідоцтвом про народження Серії [NUMBER]; - [PERSON] проживає з матір'ю [PERSON] та знаходяться на її утриманні, що вбачається з довідки виданої КП Ріпкинська ЖЕД від 14.09.2017 року № 2742. Згідно частини другої статті 51 Конституції України та статті 180 СК України батьки зобов'язані утримувати дітей до їх повноліття, а згідно ч. 1 статті 27 Конвенції про права дитини , прийнятої 44-ю сесією Генеральної Асамблеї ООН 20 листопада 1989 р. (набрала чинності для України 27 вересня 1991 р.), та ст.. 8 Закону України «Про охорону дитинства» кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку. Вказане свідчить про обов'язок [PERSON] сплачувати аліменти на утримання своєї дитини. Згідно зі статтею 182 Сімейного кодексу України при призначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. Зважаючи на матеріали справи, з огляду на межі позовних вимог, враховуючи відсутність доказів про матеріальне становище відповідача, враховуючи матеріальне становище позивача, приймаючи до уваги вік дитини, суд приходить до висновку, що позов підлягає частковому задоволенню, а з відповідача підлягають стягненню аліменти на користь позивачки на утримання дитини: [PERSON], [INFO], в розмірі 1/3 частин від всіх видів заробітку (доходу) відповідача, але не менше ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно, з дня пред'явлення позову і до досягнення дитиною повноліття, тобто до [INFO] року. Згідно ст. 88 ЦПК України з відповідача слід стягнути в дохід держави 640 грн. судового збору, у зв'язку зі звільненням позивачки від такої оплати при зверненні до суду. Відповідно до ст. 367 ЦПК України слід допустити негайне виконання рішення суду в частині стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць.

Outcome: partial