Jurisdiction: civil
Date: 2016-09-13 00:00:00

Позивач звернулась до суду з позовом до відповідача про поділ спільного майна подружжя. На підтвердження своїх позовних вимог позивачка посилається на наступне. Вона перебуває в шлюбі з [PERSON], який укладений 09 червня 1990 року в відділі реєстрації актів громадського стану м.Нікополь, актовий запис № 590. В шлюбі у них народилось двоє дітей: донька [PERSON], [INFO], та син [PERSON], [INFO]. Приблизно 3 роки вони не ведуть спільне господарства та не проживають разом як одна родина. Вона мешкає з донькою за адресою: м.Нікополь, вул.Котельникова, буд.8, а відповідач за адресою: [ADDRESS]. В період шлюбу, до моменту припинення ведення спільного господарства, нею та відповідачем придбано наступне майно: - квартира в [ADDRESS]; - 3/35 частини домоволодіння в м.Нікополі по вул.Котельникова, буд.8, згідно договору купівлі-продажу від 14 лютого 2004 року, посвідченого приватним нотаріусом Нікопольського міського нотаріального округу [PERSON], реєстраційний номер 283; - 17/35 частини домоволодіння в м.Нікополі по вул.Котельникова, буд.8, згідно договору дарування від 03 серпня 1995 року, посвідченого державним нотаріусом Другої Нікопольської державної нотаріальної контори, реєстраційний номер 2-2530. Відповідно до частини 1 статті 69 Сімейного кодексу України, дружина і чоловік мають право на поділ майна, що належить їм на праві спільної сумісної власності, незалежно від розірвання шлюбу. Відповідно до ст.60 СК України, майно,\~\~набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові\~\~на\~\~праві\~\~спільної\~\~сумісної\~\~власності незалежно від того,\~\~що один з них не мав з поважної причини (навчання,\~\~ведення домашнього\~\~ господарства,\~\~ догляд\~\~ за\~\~ дітьми,\~\~хвороба\~\~тощо) самостійного заробітку (доходу). Вважається,\~\~що кожна річ, набута за час шлюбу, крім речей індивідуального\~\~користування,\~\~є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя. Згідно частини 1 статті 70 Сімейного кодексу України, у разі поділу майна, що є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя, частки майна дружини та чоловіка є рівними, якщо інше не визначено домовленістю між ними або шлюбним договором. Відповідно до п.30 постанови Пленуму Верховного Суду України „Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя від 21.12.2007 року № 11, згідно з якими при вирішенні спору про поділ майна, що є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя, суд, згідно з частинами 2, 3 ст.70 СК України, в окремих випадках може відступити від засади рівності часток подружжя, враховуючи обставини, що мають істотне значення для справи, а також інтереси неповнолітніх дітей, непрацездатних повнолітніх дітей (за умови, що розмір аліментів, які вони одержують, недостатній для забезпечення їхнього фізичного, духовного розвитку та лікування). Розділ VII „Прикінцеві положення СК України передбачає, що цей Кодекс набирає чинності одночасно з набранням чинності ЦК України, тобто з 31.01.2004 року. Отже, у зв'язку з тим, що 17/35 частини домоволодіння за адресою: м.Нікополь, вул.Котельникова, буд.8 було придбане подружжям до 2004 року, а закон не має зворотної дії та не поширюється на правовідносини, які виникли до набрання чинності СК України 01.01.2004 року, при вирішенні спору слід керуватися Кодексом про шлюб та сімю України. За правилами ч.1ст.28 КпШС, в разі поділу майна, яке є спільною сумісною власністю подружжя, їх частки визнаються рівними. В окремих випадках суд може відступити від начала рівності часток подружжя, враховуючи інтереси неповнолітніх дітей або інтереси одного з подружжя, що заслуговують на увагу. Як передбачено ч.2,3ст.29 КпШС, поділ спільного майна подружжя може бути проведений як під час перебування в шлюбі, так і після розірвання шлюбу. Таким чином, враховуючи викладене, вважає, що набута нерухомість за час перебування її у шлюбі з відповідачем повинна бути розподілена наступним чином: їй - 20/35 частини домоволодіння за адресою: м.Нікополь, вул.Котельникова, буд.8, де вона мешкає разом з дітьми, а відповідачеві - квартиру, в якій він мешкає, за адресою: [ADDRESS]. У звязку з відсутністю можливості домовитись з відповідачем з питання поділу майна, придбаного в період перебування у шлюбі, вимушена звернутись до суду. В судове засідання позивачка не прибула, надала заяву про розгляд справи у її відсутність, підтримала позовні вимоги, наполягаючи на задоволенні їх в повному обсязі. Відповідач в судове засідання не прибув. Про день та час розгляду справи був повідомлений належним чином. Надав до суду заяву про розгляд справи у свою відсутність, проти задоволення позовних вимог не заперечував. Вивчивши матеріали справи, суд приходить до наступного. Згідно зі ст.6 Конвенції „Про захист прав людини і основоположних свобод, кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обовязків цивільного характеру. Відповідно до ст.60 СК України, майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві сумісної власності незалежно від того, що один з них не мав з поважної причини (навчання, ведення домашнього господарства, догляд за дітьми, хвороба тощо) самостійного заробітку (доходу). Вважається, що кожна річ, набута за час шлюбу, крім речей індивідуального користування, є обєктом права спільної сумісної власності подружжя. Згідно зі ст.61 СК України, обєктами права спільної сумісної власності подружжя можуть бути будь-які речі, за винятком тих, які виключені з цивільного обороту. Відповідно до ст.63 CK України, дружина та чоловік мають рівні права на володіння, користування і розпоряджання майном, що належить їм на праві спільної сумісної власності, якщо інше не встановлено домовленістю між ними. Ст.69 СК України гарантує дружині і чоловіку право на поділ майна, що належить їм на праві спільної сумісної власності, незалежно від розірвання шлюбу. Відповідно до ст.70 CK України, у разі поділу майна, що є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя, частки майна дружини та чоловіка є рівними, якщо інше не визначено домовленістю між ними або шлюбним договором Згідно зі ст.71 СК України, майно, що є обєктом права спільної сумісної власності подружжя, ділиться між ними в натурі. Як встановлено в судовому засіданні, сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі з 09.06.1990 року (а.с.5). В шлюбі у сторін по справі народилось двоє дітей: донька [PERSON], [INFO] (а.с.7), та син [PERSON], [INFO] (а.с.6). Приблизно 3 роки сторони по справі не ведуть спільне господарство та не проживають разом як одна родина. Позивачка мешкає з дітьми за адресою: м.Нікополь, вул.Котельникова, буд.8 (а.с.8), а відповідач за адресою: [ADDRESS] (а.с.37). В період шлюбу, до моменту припинення ведення спільного господарства, сторонами по справі придбано наступне майно: - квартира в [ADDRESS]; - 3/35 частини домоволодіння в м.Нікополі по вул.Котельникова, буд.8 (а.с.9-13); - 17/35 частини домоволодіння в м.Нікополі по вул.Котельникова, буд.8 (а.с.14-17). Таким чином, враховуючи викладене, суд вважає за можливе позовні вимоги задовольнити в повному обсязі. З огляду на вищевикладене,

Outcome: approved