Jurisdiction: civil
Date: 2017-07-02 00:00:00

\~ \~ Позивач звернулась до суду з позовом, в якому просила стягнути аліменти на утримання дитини [PERSON] в розмірі 1/3 частка від заробітку (доходу) відповідача, але не менше на 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи з дня предявлення позову і до досягнення дитиною повноліття. В обгрунтування позову пояснила, що відповідач ухиляється від обовязку утримувати дитину, забезпечити належний рівень життя дитини самостійно позивач не має змоги, а тому просить стягнути аліменти з відповідача. В судовому засіданні позивач позов підтримала, просила задовольнити. Предстаник відповідача [PERSON] в судовому засіданні визнав позов частково, не заперечував проти стягнення з відповідача в розмірі 1/4 частки від заробітку (доходу) відповідача. Заслухавши пояснення позивача, представника відповідача та дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного висновку. Судом встановлено, що сторони з 25.04.2010 року перебували в шлюбі, рішенням Богунського районного суду м. Житомира від 02.02.2017 року шлюб розірвано, неповнолітню дитину [PERSON] залишено на подальше проживання при матері. Зі змісту свідоцтва про народження вбачається, що сторони є батьками [PERSON], [INFO]. В ч. 2 ст. 51 Конституції України закріплено, що\~батьки зобовязані утримувати дітей до їх повноліття. Відповідно до статті 180 Сімейного кодексу України батьки зобовязані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Способи виконання батьками цього обовязку визначаються за домовленістю між батьками. Право на отримання аліментів на утримання неповнолітньої дитини має той з батьків, з ким дитина проживає. Мати та батько мають рівні обовязки щодо утримання дітей. Згідно з ч. 3 ст. 181 Сімейного кодексу України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Відповідно до ч. 1 ст. 183 СК України частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Відповідно до ст. 191 СК України аліменти на дитину присуджуються від дня предявлення позову. В п. 17 постанови Пленуму Верховного суду України №3 від 15.06.2006 року «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» розяснено, що за відсутності домовленості між батьками про сплату аліментів на дитину той із них, з ким вона проживає, вправі звернутися до суду з відповідним позовом. Згідно з ч. 3 ст. 181 СК України аліменти на дитину присуджуються в частці від заробітку (доходу) її матері, батька (ст. 183 цього Кодексу) або в твердій грошовій сумі (ст. 184 СК) і виплачуються щомісячно. Вирішуючи питання щодо розміру аліментів, суд повинен ураховувати: стан здоров'я, матеріальне становище дитини і платника аліментів; наявність в останнього інших неповнолітніх дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, повнолітніх дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж зазначений у ч. 2 ст. 182 СК України. При цьому необхідно мати на увазі, що зміна законодавства в частині визначення мінімального розміру аліментів на одну дитину не є підставою для перегляду постановлених раніше судових рішень про їх стягнення. При визначенні розміру аліментів суд керується положеннями ст. 182 СК України, бере до уваги, що відповідач як батько повинен брати участь у матеріальному забезпеченні дитини нарівні з матір'ю, а тому суд, стягує аліменти з відповідача на утримання неповнолітньої дитини, у розмірі 1/4 частини всіх видів його заробітку (доходу) щомісячно, але не менше ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно і до її повноліття. Відповідно до п.1 ч.1\~ст. 367 ЦПК України, суд допускає негайне виконання рішень у справах про стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць. Крім того, з відповідача на користь держави підлягає стягненню судовий збір в розмірі 640,00 грн.

Outcome: partial