Jurisdiction: civil
Date: 2020-11-01 00:00:00

Позивач звернулась до суду з вищевказаним позовом, в обґрунтування заявлених вимог вказала, що з квітня 2011 року перебувала в зареєстрованому шлюбу з відповідачем. Рішенням Черкаського районного суду Черкаської області від 10.05.2018 року шлюб було розірвано. Від даного шлюбу сторони мають спільного сина - [PERSON] , [INFO] , який наразі проживає з позивачем та перебуває на її утриманні. На даний час сторони разом не проживають, відповідач матеріальної допомоги на утримання дитини не надає, хоча за законом зобов`язаний її утримувати, що змушує позивача звернутись з даним позовом до суду, у зв`язку з чим, просить суд стягнути з відповідача аліменти на утримання неповнолітньої дитини, в розмірі 1/4 частини всіх видів заробітку (доходу) щомісячно, але не менше 50 % прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, починаючи з дня подання заяви до суду і до досягнення нею повноліття. Ухвалою суду від 10.09.2020 року відкрито спрощене позовне провадження у даній справі. Відповідачу визначено п`ятнадцятиденний строк з дня вручення ухвали про відкриття провадження у справі для подання відзиву на позовну заяву. Позивач в судове засідання не з`явилась, проте надала суду заяву про розгляд справи без її участі, в якій також зазначила, що підтримує позовні вимоги в повному обсязі. Відповідач в судове засідання не з`явився, будучи повідомленим про дату, час і місце судового розгляду належним чином, але на адресу суду надійшла заява, в якій відповідач позовні вимоги визнав в повному обсязі та просить суд слухати справу без його участі. Суд, дослідивши наявні у справі матеріали та оцінивши докази в їх сукупності, дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню, враховуючи наступне. Сторони по справі перебували в зареєстрованому шлюбі з 07 квітня 2011 року, який було розірвано рішенням Черкаського районного суду Черкаської області від 10 травня 2018 року. Від вказаного шлюбу у сторін народився син - [PERSON] , [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] від 18 листопада 2011 року, актовий запис № 73. Згідно довідки виконавчого комітету Руськополянської сільської ради Черкаського району Черкаської області № 414 від 16.17.2020 року, [PERSON] , [INFO] проживає разом з [PERSON] за адресою [ADDRESS] . Відповідно до вимог ст.180 СК України, батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Статтею 8 Закону України «Про охорону дитинства» передбачено, що кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх заміняють, несуть відповідальність за створення необхідних умов для всебічного розвитку дитини відповідно до законів України. Відповідно до ч.ч. 1,2 ст.27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України № 789ХІІ (78912) від 27 лютого 1991 року та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Відповідно до ч. 3 ст. 181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, за винятком випадків, передбачених статтею 184 цього Кодексу. Відповідно до вимог ч. 1 ст. 183 СК України частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися у якості аліментів на дитину, визначається судом. Відповідно до вимог ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення. З огляду на викладене суд, враховує те, що відповідач є особою працездатного віку та може надавати матеріальну допомогу, обов`язок обох батьків утримувати дитину, те, що відповідач визнав позов повністю, суд вважає доцільним стягнути аліменти з відповідача на користь позивача на утримання дитини в розмірі 1/4 частини всіх видів його заробітку (доходу), але не менше 50 % прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, щомісячно, починаючи з 11.07.2020 року і до досягнення нею повноліття. З огляду на те, що позивач звільнена від сплати судового збору, у відповідності зі ст.141 ЦПК України з відповідача на користь держави підлягає стягненню судовий збір в розмірі 840,80 грн. Згідно ст.430 ЦПК України суд допускає негайне виконання рішень у справах про стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць. На підставі ст. 141, 263-268, 280 ЦПК України, суд, -

Outcome: approved