Jurisdiction: civil
Date: 2017-09-04 00:00:00

Позивач звернулась до суду з вказаним позовом, посилаючись на те, що 08.08.2002 між нею та відповідачем було укладено шлюб, який зареєстрований у відділі актів громадянського стану Дрогобицького міського управління юстиції у Львівській області, актовий запис № 293. Від даного шлюбу у них 07.08.2003 народилася дочка [PERSON] та 07.12.2007 син [PERSON]. Зазначає, що шлюбне життя з відповідачем не склалося, вони проживають окремо, відповідач свідомо ухиляється від обовязку утримувати дитину, не надає кошти на її утримання, чим ставить сімю у важке матеріальне становище. А тому, з уточненням позовних вимог, просить суд ухвалити рішення, яким стягувати з відповідача в її користь аліменти на утримання дітей у твердій грошовій сумі в розмірі 1 300 грн на обох дітей щомісячно. Позивач подала заяву про розгляд справи у її відсутності, просить стягувати аліменти з відповідача на її користь на утримання дітей в розмірі 1 300 грн на обох дітей. Відповідач в судове засідання не зявився, подавши заяву, в якій зазначив що зобовязується сплачувати аліменти на утримання дітей в розмірі 1 300 грн щомісячно. Відповідно до вимог ч. 2 ст. 197 ЦПК України фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Перевіривши матеріали справи, суд вважає, що позов є підставним та підлягає до задоволення, виходячи з наступного. Частинами 7, 8 ст. 7 Сімейного кодексу України передбачено, що кожна дитина має бути забезпечена можливістю здійснення її прав, установлених Конституцією України, Конвенцією про права дитини, іншими міжнародними договорами України, згода на обовязковість яких надана Верховною Радою України. Регулювання сімейних відносин має здійснюватися з максимально можливим урахуванням інтересів дитини, непрацездатних членів сімї. Одним із основних прав дитини є право на утримання, яке кореспондується з конституційним обовязком батьків утримувати дітей до їх повноліття. Стягнення аліментів на утримання дитини є одним із способів захисту інтересів дитини, забезпечення одержання нею коштів, необхідних для її життєдіяльності. Відповідно до ч. 2 ст. 51 Конституції України батьки зобовязані утримувати дітей до їх повноліття. Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 27 Конвенції ООН про права дитини від 20.11.1989, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України від 27.02.1991 № 789-ХІІ та набула чинності для України 27.09.1991, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. За змістом статті 180 СК України батьки зобовязані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. За домовленістю між батьками дитини той із них, хто проживає окремо від дитини, може брати участь у її утриманні в грошовій і (або) натуральній формі. Відповідно до розяснень, наданих у п. 17 постанови Пленуму Верховного Суду України „Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів від 15.05.2006 № 3, за відсутності домовленості між батьками про сплату аліментів на дитину той із них, з ким вона проживає, вправі звернутися до суду з відповідним позовом. З матеріалів справи вбачається, що [PERSON] народилася 07.08.2003 (копія свідоцтва про народження, виданого Відділом реєстрації актів громадянського стану Дрогобицького міського управління юстиції Львівської області від 03.09.2003), [PERSON] народився 07.12.2007 року (копія свідоцтва про народження серія 1-СГ № 128827 від 21.12.2007), батьками яких значаться [PERSON] та [PERSON]. Рішенням Дрогобицького міськрайонного суду Львівської області від 27.02.2017 шлюб між [PERSON] та [PERSON] було розірвано. Крім того, встановлено, що діти проживають з позивачем та перебувають на її утриманні, що підтверджується довідкою № 1877 від 03.05.2017, виданою Комунальним підприємством „Житлово-експлуатаційне обєднання Дрогобицької міської ради. Згідно з ч. 3 ст. 181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі та виплачуються щомісячно. Відповідно до ст. 182 СК України при визначені розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоровя та матеріальне становище дитини; 2) стан здоровя та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 4) інші обставини, які мають істотне значення. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, за винятком випадків передбачених статтею 184 СК України. Згідно з ч.ч. 1, 2 ст. 184 СК України якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, частину доходу одержує в натурі, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення, суд за заявою платника або одержувача може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Розмір аліментів, визначений судом у твердій грошовій сумі, підлягає індексації відповідно до закону. Стаття 191 СК України передбачає, що аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня предявлення позову. Таким чином, в даний час між позивачем та відповідачем виник спір з приводу утримання неповнолітніх дітей, а тому суд переконаний, що позивач потребує допомоги на утримання дітей, а відповідач зобовязаний надавати таку допомогу. Разом з тим, вирішуючи питання щодо розміру аліментів на неповнолітніх дітей, суд враховує стан здоровя позивача та відповідача платника аліментів, їхнє матеріальне становище, рівність прав та обовязків обох батьків щодо дітей, розмір прожиткового мінімуму для дітей відповідного віку, вимоги розумності та справедливості і визначає в твердій грошовій сумі в розмірі 1 300 грн щомісячно, починаючи з дня предявлення позову і до досягнення дітьми повноліття. На думку суду, саме такий розмір аліментів відповідатиме інтересам їх дітей, враховуючи їх вік та матеріальні потреби. Відповідно до ч. 2 ст. 184 СК України розмір аліментів, визначений судом у твердій грошовій сумі, підлягає індексації відповідно до закону. У разі зміни матеріального або сімейного стану платника або одержувача аліментів, погіршення або поліпшення здоровя когось із них, сторони не позбавлені можливості звернутися до суду із позовом про зменшення або збільшення розміру аліментів, визначеного за рішенням суду. Рішення суду в частині стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць слід допустити до негайного виконання. Відповідно до п. 6 ст. 214 ЦПК України під час ухвалення рішення суд вирішує питання як слід розподілити між сторонами судові витрати, а тому згідно з вимогами ст. 88 ЦПК України та ст. 4 Закону України „Про судовий збір з відповідача слід стягнути судовий збір в дохід спеціального фонду Державного фонду України в сумі 640 грн. Враховуючи наведене,

Outcome: approved