Jurisdiction: civil
Date: 2016-06-28 00:00:00

Позивач звернулась до суду з позовом до [PERSON], третя особа Лозівський районний відділ Головного управління Державної міграційної служби в Харківській області про визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням будинком, розташованим за адресою: пров. Шевченка, буд. 3 м. Лозова Харківської області, посилаючись на те, що вона є власницею вищезазначеного будинку на підставі договору дарування. З 2009 року відповідач [PERSON] не проживає в зазначеному будинку, не оплачує комунальні послуги та не несе інших витрат по утриманню зазначеного будинку. [PERSON] просить визнати відповідача таким, що втратив право користування житловим приміщенням будинком № 3 по пров. Жовтневий в м. Лозова та зобовязати Лозівський районний відділ Головного управління державної міграційної служби України в Харківській області зняти з реєстраційного обліку [PERSON].\~ Позивач та представник позивача у судове засідання не зявилисяся, але надали суду заяву, у якій просять справу розглядати у їх відсутності, на задоволенні позовних вимог наполягають. Відповідач у судове засідання не з'явився, про день, час та місце розгляду справи повідомлявся своєчасно та належним чином, в тому числі шляхом розміщення оголошення в засобах масової інформації, а саме в газеті Слобідський край за № 73 від 18 червня 2016 року, у зв'язку із чим зі згоди представника позивача та на підставі ст.ст. 169 ч. 4, 224, 225 ЦПК України, суд вважає можливим розглянути справу за відсутності відповідача та постановити заочне рішення на підставі наявних доказів. Представник третьої особи Лозівського районного відділу Головного управління Державної міграційної служби України в Харківській області у судове засідання не зявився, про час та місце розгляду справи повідомлявся своєчасно та належним чином, причини неявки суду не повідомив. Перевіривши матеріали справи, суд знаходить позов таким, що підлягає частковому задоволенню з наступних підстав. Згідно вимог ч. 3 ст. 10 Цивільного процесуального кодексу України (далі ЦПК України), кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідно до ст. 16 Цивільного кодексу України, кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу, у способи визначені ч. 2 даної статті, серед яких є відновлення становища, яке існувало до порушення та припинення правовідношення. Статтею 405 Кодексу встановлено, що член сімї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сімї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом. Матеріалами справи встановлено, що відповідно до договору дарування житлового будинку від 12 липня 2005 року, витягу про реєстрацію права власності на нерухоме майно за № 8439828 від 23.09.2005 року, витягу з реєстру прав власності на нерухоме майно за № 35401636 від 05.09.2012 року (а.с. 6-8), [PERSON] є власником будинку, який розташований за адресою: пров. Шевченка, буд. 3 м. Лозова Харківської області. Згідно довідки виконавчого комітету Лозівської міської ради Харківської області від 28.01.2016 року (а.с. 9), [PERSON] не проживає в житловому будинку, розташованому за адресою: пров. Шевченка, буд. 3 м. Лозова Харківської області, з 2009 року. Зібрані у справі докази та їх оцінка, дають підстави для задоволення позовних вимог [PERSON] в частині визнання [PERSON] таким, що втратив право користування жилим приміщенням за адресою: пров. Шевченка, буд. 3, м. Лозова Харківської області, оскільки відповідач відсутній понад один рік і не користується житловим приміщенням..\~ Вирішуючи позовну вимогу щодо зняття [PERSON] з реєстраційного обліку суд виходить з того, що відповідно до ст. 7 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання» зняття з реєстрації місця проживання особи здійснюється на підставі судового рішення, яке набрало законної сили, про позбавлення права власності на житлове приміщення або права користування житловим приміщенням. Таким чином, рішення про зняття з реєстрації приймається уповноваженими посадовими особами органів реєстрації на підставі рішення суду, яке набрало законної сили. Оскільки позивач не звертався до органів реєстрації, а також орган реєстрації не є відповідачем у цій справі, суд вважає вимоги про зняття відповідача з реєстрації передчасними та такими що не підлягають задоволенню. На підставі ст.ст. 10, 16, 405 ЦК України,

Outcome: partial