Jurisdiction: civil
Date: 2015-04-14 00:00:00

Позивач звернулась до суду з позовною заявою про стягнення з відповідача суми в рахунок квартирної плати та комунальних послуг. Позов мотивовано тим, що сторони і третя особа зареєстровані у [ADDRESS] яка на праві приватної власності належить позивачеві та третій особі. Відповідач зареєстрований в квартирі 13 травня 2010 р. на правах члена сім'ї співвласника квартири, оскільки на той час позивач з ним співмешкала. Позивач стверджує, що протягом 2012-2015 р.р. вона вносила плату за утримання будинку і комунальні послуги, сплативши за це 16 518 грн. 51 коп. Відповідач нарівні з співвласниками квартири користувався наданими послугами, але відмовляється компенсувати 1/3 частину понесених витрат. З наведених підстав позивач просить суд стягнути з відповідача 5 506 грн. 17 коп. в рахунок сплачених комунальних послуг, а також витрати на сплату судового збору в сумі 243 грн. 60 коп., та витрати на правову допомогу в сумі 400 грн. Позивач в судовому засіданні позов підтримала, суду пояснила, що перебувала з відповідачем у фактично шлюбних відносинах, мешкала разом з ним в зазначеній квартирі, власником якої є вона, а також дочка [PERSON] Відповідач зареєстрований в квартирі 13 травня 2010 р. На той час вона постійно мешкала разом з відповідачем, мала з ним спільний бюджет, тому вважала його членом своєї сім'ї. У жовтні 2011 р. стосунки з відповідачем погіршились, вони припинили фактично шлюбні відносини. Відповідач залишився мешкати в квартирі, займаючи одну кімнату, а вона разом з дочкою - іншу. Позивач за свій кошт сплачує всі комунальні послуги, відповідач користується цими послугами, однак сплачувати свою частку відмовляється. Відповідач позов не визнав, в судовому засіданні пояснив, що перебував з позивачем у фактично шлюбних відносинах, мешкав разом із нею у зазначеній квартирі, яку вони придбали за його кошти, а договір оформили на ім'я позивача. У травні 2010 р. він зареєструвався у квартирі як член сім'ї власника. До жовтня 2011 р. вони з позивачем мешкали однією сім'єю, а потім припинили фактично шлюбні відносини. Він залишився мешкати в квартирі, оскільки вважає себе її співвласником. Позивач дійсно сплачує всі комунальні послуги, але він не бажає компенсувати їй частку цих витрат, оскільки квартиру куплено за його кошт. Третя особа [PERSON] в судовому засіданні підтримала позов та його обґрунтування. Позов підлягає задоволенню з наступних підстав. На підставі нотаріально посвідчених договору купівлі-продажу від 21 квітня 2010 р. та договору дарування від 18 травня 2011 р. власниками квартири [ADDRESS] є позивач [PERSON] та третя особа [PERSON]. (а.с. 5-14) Згідно довідки житлового органу в квартирі зареєстровані власники квартири, а також відповідач [PERSON] - з 13 травня 2010 р. (а.с. 4) В судовому засіданні встановлено та не оспорюються сторонами, що на той час позивач та відповідач перебували у фактично шлюбних відносинах, постійно проживали разом та вели спільне господарство, в зв'язку з чим відповідач згідно зі ст. 64 ЖК України був членом сім'ї співвласника квартири [PERSON] У відповідності зі ст. 405 ч.1 ЦК України члени сім'ї власника житла, які проживають разом з ним, мають право на користування цим житлом відповідно до закону. Таким чином, з травня 2010 р. у відповідача дійсно виникло право користування квартирою. В судовому засіданні також встановлено та не оспорюються сторонами, що у жовтні 2011 р. позивач та відповідач припинили фактично шлюбні відносини, разом не проживали, спільне господарство не вели, в зв'язку з чим відповідач втратив статус члена сім'ї власника квартири. При цьому суд приймає до уваги, що з цього часу, позивач разом з дочкою, будучи власниками квартири, займали одну житлову кімнату, а відповідач з дозволу власників квартири користувався іншою кімнатою відповідно до ст. 401 ч.1, 403 ЦК України. Згідно зі ст. 403 ч. 3 ЦК України особа, яка користується сервітутом, зобов'язана вносити плату за користування майном, якщо інше не встановлено договором, законом, заповітом або рішенням суду. Відповідно до ст. 162 ЖК України плата за користування жилим приміщенням в будинку (квартирі), що належить громадянинові на праві приватної власності, встановлюється угодою сторін, плата за комунальні послуги береться крім квартирної плати за затвердженими в установленому порядку тарифами. У відповідності зі ст. 20 ч.3 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» споживач, зокрема, зобов'язаний оплачувати житлово-комунальні послуги. Згідно зі ст. 1 того ж Закону споживач - це фізична чи юридична особа, яка отримує або має намір отримати житлово-комунальну послугу. В судовому засіданні вірогідно встановлено, що відповідач є споживачем наданих житлово-комунальних послуг, тому відповідно до ст. ч.3 Закону України «Про житлово-комунальні послуги», ст. 162 ч.2 ЖК України зобов'язаний сплачувати комунальні послуги. В судовому засіданні встановлено та не оспорюються сторонами, що за період з 1 лютого 2012 р. позивач самостійно сплачувала комунальні послуги, витративши на це 16 518 грн. 51 коп., що підтверджується наданими позивачем копіями догорів про надання відповідних послуг (а.с. 17-36), виписками з особистих рахунків, платіжних документів. (а.с. 37-112) Відповідач від виконання своїх обов'язків щодо оплати житлово-комунальних послуг відмовився, в зв'язку з чим суд, враховуючи, що у квартирі мешкають три особі, вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь позивача 1/3 частину понесених нею витрат на сплату комунальних послуг, що становить 5 506 грн. 17 коп. Заперечення відповідача про те, що він є співвласником зазначеної квартири й тому не сплачує комунальні послуги, суд не приймає до уваги, оскільки в судовому засіданні встановлено, що на підставі нотаріально посвідчених договору купівлі-продажу від 21 квітня 2010 р. та договору дарування від 18 травня 2011 р. власниками квартири є [PERSON] та [PERSON] У відповідності зі ст. 88 ЦПК України суд також стягує з відповідача на користь позивача витрати на сплату судового збору у сумі 243 грн. 60 коп., витрати на правову допомогу у сумі 400 грн. На підставі викладеного,

Outcome: approved