Jurisdiction: civil
Date: 2016-03-30 00:00:00

Позивач звернулась до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, обґрунтовуючи позов таким. 02 березня 2010 року вони з відповідачем уклали шлюб, який зареєстровано відділом реєстрації актів цивільного стану Вінницького міського управління юстиції Вінницької області, актовий запис № 290. Вони мають спільну дитину - сина [PERSON], [INFO]. Позивач в позовній заяві вказує, що шлюбні стосунки з відповідачем в останній час їх спільного проживання погіршувались. Неодноразово в сім'ї виникали сварки та скандали, що призвели до неможливості спільного проживання та на протязі чотирьох років вони проживають окремо. Неодноразові спроби налагодити відносини в сім'ї позитивних результатів не дали, примирення не відбулось, отож позивач вважає, що сім'я розпалась остаточно, шлюб існує лише формально та збереження сім'ї буде суперечити її інтересам та інтересам сімї в цілому, що мають істотне значення. Ураховуючи наведене позивач просить суд шлюб розірвати стягнути з відповідача на її користь понесені нею судові витрати, вирішити питання про зміну її прізвища. Позивач в судове засідання не з'явилась, однак надала суду заяву, в якій позовні вимоги підтримала, просила суд їх задовольнити, а розгляд справи проводити за її відсутності. Відповідач в судове засідання не з'явився, однак в адресованій суду заяві вказав, що позовні вимоги визнає, не заперечує проти їх задоволення, просив суд розгляд справи проводити за його відсутності. Ураховуючи те, що сторони скористались наданими їм ч.2 ст.158 ЦПК України правами, а неявку відповідача суд визнає неповажною, відтак суд не вбачає підстав для відкладення розгляду справи, тому проводить його в даному судовому засіданні на підставі зібраних у справі доказів, в загальному порядку, не здійснюючи фіксування судового процесу технічними засобами. Суд, вивчивши матеріали справи, повно з'ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об'єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, прийшов до наступного висновку. Судом встановлено наступні обставини та визначено відповідно до них правовідносини. Із приписів ст. 3 СК України вбачається, що сім'я є первинним та основним осередком суспільства та створюється на підставі шлюбу. Сім'ю складають особи, які спільно проживають, пов'язані спільним побутом, мають взаємні права та обов'язки. Відповідно до ст. 24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Дружина та чоловік зобов'язані спільно піклуватися про побудову сімейних відносин між собою та іншими членами сім'ї на почуттях взаємної любові, поваги, дружби, взаємодопомоги. Дружина та чоловік відповідальні один перед одним, перед іншими членами сім'ї за свою поведінку в ній (ч.ч.1, 3 ст.55 СК України). Згідно з ч. ч. 3, 4 ст. 56 СК України кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження, в тому числі примушування до статевого зв'язку за допомогою фізичного або психічного насильства, є порушенням права дружини, чоловіка на особисту свободу і може мати наслідки, встановлені законом. Відповідно до ст. 112 СК України суд з'ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Судом встановлено та підтверджено матеріалами справи, що сторони перебувають у шлюбі, який зареєстровано 02 березня 2010 року відділом реєстрації актів цивільного стану Вінницького міського управління юстиції, Вінницької області, про що в Книзі реєстрації шлюбів зроблено відповідний актовий запис № 290 та видано свідоцтво про шлюб серія І-АМ № 083165 ( а. с. 5). Подружжя має спільну дитину - сина [PERSON], [INFO], на що вказує свідоцтво про народження серія І-АМ №314821, видане 31 липня 2015 року відділом державної реєстрації актів цивільного стану Вінницького міського управління юстиції у Вінницькій області (а.с. 6). Суд враховує, що сім'я є добровільним союзом двох людей, примушування подружжя до збереження шлюбу є неприпустимим. Судом встановлено, що сторони разом не проживають біля чотирьох років, шлюбних стосунків не підтримують, дитину спільно не виховують, господарства не ведуть, наміру зберегти сімю не мають. Наведене свідчить, що між подружжям втрачено почуття любові, поваги та взаємопідтримки, тобто відсутні ознаки сім'ї. За таких обставин, суд прийшов до висновку про те, що сім'я розпалась, шлюб існує формально, відтак збереження шлюбу буде суперечити інтересам сторін та їх дитини, що мають істотне значення. Крім того, відповідач позов визнав. На підставі ст.174 ч.4 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову, суд, за наявності для того законних підстав, ухвалює рішення про задоволення позову. Таким чином, враховуючи, що визнання відповідачем позовних вимог - не суперечить закону та не порушує права, свободи чи інтереси третіх осіб, суд приймає визнання відповідачем позову та виносить рішення про задоволення позову. Також підлягає до задоволення вимога позивача про залишення її прізвища відповідача для подальшого іменування, оскільки це відповідає положенням ст.113 СК України. Відповідно до ст. 88 ч. 1 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягають стягненню понесені нею та документально підтверджені судові витрати. На підставі ст.3, 24, 56, 104, 105, 110, 112, 113 СК України,

Outcome: approved