Jurisdiction: civil
Date: 2017-02-14 00:00:00

Позивач звернулась до суду з вищевказаним позовом в якому зазначила, що за заповітом, [PERSON], з яким вона проживала, заповів їй домоволодіння, але оскільки правовстановлюючий документ відстуній, нотаріусом їй було відмовлено, просила визнати право власності на 1/2 частку в порядку спадкування за заповітом на домоволодіння №22 по вул.Аварській в м.Кривому Розі та гаражу і літньої кухні. У судове засідання позивач не зявилась. Представник позивача - [PERSON] в судове засідання не з'явився, надав заяву, відповідно до якої позовні вимоги підтримує в повному обсязі, просив розглянути справу за його відсутності, проти заочного розгляду справи не заперечує. Відповідачі в судове засідання повторно не з'явились, були повідомлені належним чином, причини неявки суду не повідомили. Представник третьої особи - виконкому в судове засідання не з'явився, надав заяву, відповідно до якої проти позову не заперечує, просив розглянути справу за його відстуності. Відповідно до ст. 169 ЦПК України, суд вважає можливим розглянути справу у відсутності відповідача на підставі матеріалів справи. Зі згоди позивача, суд ухвалює рішення про заочний розгляд справи, що відповідає положенням ст.224 ЦПК України. Відповідно до ст.197 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши матеріали справи, суд дійшов наступного. Позивач [PERSON] проживала з [PERSON], який помер 06.10.2014 року (а.с.18,132). Померлий [PERSON] є колишнім чоловіком відповідача [PERSON] та батьком неповнолітньої [PERSON], 2002р.н. (а.с.130-131). 11.02.2014р. [PERSON] склав заповіт, яким заповів [PERSON] житловий будинок з господарчими спорудами, що знаходиться за адресою: Дніпропетровська область, місто Кривий Ріг, вулиця Аварська, будинок 22, що належав йому на праві приватної власності (а.с.35-37,45,85-88).Заповіт чинний. 23.09.2014 року [PERSON] склав заповіт, яким заповів [PERSON] земельну ділянку з цільовим призначенням - для ведення товарного сільськогосоподарського виробництва площею 6,00 га, кадастровий номер 3523480800:02:000:0457, яка розташована на території Вершино-Кам'янської сільської Ради Новгородківського району Кіровоградської області, що належала йому на підставі державного акту на право власності на земельну ділянку серії КР № 045127, виданого 30.04.2009 року відділом Держкомзему у Новгородківському районі, зареєстрованого у Книзі записів реєстрації державних актів на право власності на землю та на право постійного коритсування землею, договорів оренди землі за № 010937500014. У разі смерті названого ним спадкоємця до відкриття спадщини, або неприйняття ним спадщини, або відмови його від спадщини и усунення його від прва спадкування, спадкоємцем щодо зазначеної вище нерухомості та прав щодо неї призначив [PERSON] (а.с.136). Заповіт є чинним, але не стосується даного предмету спору. Після смерті [PERSON] залишилась спадщина у вигляді домоволодіння з господарчими спорудами, що знаходиться за адресою: Дніпропетровська область, місто Кривий Ріг, вулиця Аварська, будинок 22, ринкова вартість якого складає, згідно висновку судової оціночно-будівельної експертизи № 34/16 від 24.11.2016 року - 192 844 грн (а.с.101-107). Відповідно до копії спадкової справи після померлого [PERSON], за спадщиною зверталась позивач 26.11.2015р. на підставі заяви від 22.12.2014р., однак приватним нотаріусом Криворізького міського нотаріального округу [PERSON], їй було надано роз'яснення про відмову у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом після смерті [PERSON], оскільки не надано правовстановлюючого документу на будинок та оригінал заповіту (а.с.8,13,135). Іншим спадкоємцем померлого [PERSON] є його неповнолітня дочка [PERSON], 2002р.н., яка відповідно до заяви її законного представника - відповідача [PERSON], від 08.11.2014р., прийняла спадщину за законом після смерті батька [PERSON] (а.с.129,134). В судовому засіданні встановлено, що станом на час розгляду справи в суді, правовстановлюючі документи на житловий будинок по вул.Аварській,22, а також їх дублікати у позивача відсутні, надати їх суду позивач не має можливості. Викладеним обставинам відповідають спадкові правовідносини та відносини, що регулюються ст. 370 ЦК України. Відповідно до ст. 328 ЦК України, право власності набувається на підставах, не заборонених законом та вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Відповідно до ст. 355 ЦК України майно, що є у власності двох або більше осіб (співвласників), належить їм на праві спільної власності (спільне майно). Майно може належати особам на праві спільної часткової або на праві спільної сумісної власності. Відповідно до ст. 392 ЦК України власник майна може предявити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Відповідно до ст. 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Відповідно до ст. 1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Відповідно до ст.1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Відповідно до ст. 1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. Право на визначення частки померлого витікає з поняття спадкування, яким відповідно до ст. 1216 ЦК України, є перехід прав та обовязків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Відповідно до ст.1241 ЦК України малолітні, неповнолітні, повнолітні непрацездатні діти спадкодавця,... спадкують, незалежно від змісту заповіту, половину частки, яка належала б кожному з них у разі спадкування за законом (обов'язкова частка). Таким чином, оскільки оригінал правовстановлюючого документу на житло відсутній, можливість отримання дублікату відсутня, із заявою про прийняття спадщини окрім позивача ніхто не звертався, неповнолітньою дочкою померлого [PERSON] прийнято спадщину після смерті батька, позовні вимоги є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню. На підставі викладеного,

Outcome: approved