Jurisdiction: civil
Date: 2017-11-28 00:00:00

Позивач звернулась до суду з вказаним позовом, посилаючись на те, що з відповідачем вони перебувають в зареєстрованому шлюбі з 2001 р., від якого мають двох неповнолітніх дітей: доньку [PERSON], [INFO], та доньку [PERSON], [INFO] Подружнє життя з відповідачем не склалося через різні погляди на життя та сімю, постійно виникали непорозуміння, через що втратили почуття поваги та любові один до одного. Позивач вважає, що подальше збереження шлюбу є неможливим, сторони не проживають разом, спільного господарства не ведуть, їхній шлюб фактично розпався і в майбутньому поновленим бути не може, тому на примирення не погоджується і просить суд даний шлюб розірвати. Також позивач просить стягнути з відповідача на її користь витрати по сплаті судового збору. Позивач в судове засідання не зявилась, в позовній заяві просила суд проводити розгляд справи у її відсутності, позовні вимоги підтримує в повному обсязі, просить їх задовольнити. Відповідач в судове засідання не зявився, до суду подав заяву про розгляд справи у його відсутності, позовні вимоги визнає в повному обсязі, просить суд строк на примирення не надавати. За викладеного суд ухвалює рішення у відсутності сторін спору, що узгоджується із положеннями ст.169 ЦПК України. Дослідивши письмові матеріали справи, суд приходить до переконання, що позов підлягає до задоволення, виходячи з наступного. Судом достовірно встановлено, що сторони зареєстрували шлюб 27.01.2001 р. у Відділі реєстрації актів громадянського стану Васильківського міського управління юстиції Київської області, актовий запис №21 (а.с. 4). Від шлюбу сторони мають двох неповнолітніх дітей: доньку [PERSON], [INFO], та доньку [PERSON], [INFO], що підтверджується відповідно свідоцтвами про народження серії І-БК № 181117 виданим 06.06.2002 р. відділом реєстрації актів громадянського стану Деснянського районного управління юстиції у м. Києві, та серії І-БК № 082823 виданим 16.01.2007 р. відділом реєстрації актів цивільного стану Деснянського районного управління юстиції у м. Києві, (а.с. 5, 6). Відповідно до ч. 2 ст. 104, ст. 110 Сімейного кодексу України шлюб припиняється внаслідок його розірвання. Позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя. Згідно з ч. 2 ст. 112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Як роз'яснено у п. 10 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя» від 21.12.2007 р. № 11 передбачено, що охорона сім'ї державою полягає, зокрема, в тому, що шлюб може бути розірвано в судовому порядку лише за умови, якщо встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечитиме інтересам одного з них чи інтересам їх дітей. За таких обставин, враховуючи, що примирення подружжя та збереження шлюбу між ними неможливо і суперечить інтересам подружжя, суд дійшов висновку про те, що збереження сім'ї є неможливим, шлюб між сторонами існує формально і підлягає розірванню. Згідно зіст. 88 ЦПК України судові витрати покладаються на відповідача. На підставі наведеного,

Outcome: approved