Jurisdiction: civil
Date: 2018-11-08 00:00:00

Позивач звернувся із позовом до [PERSON] про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням. Позовні вимоги обґрунтовує тим, що на підставі договору дарування квартири від 01.02.2002 року він є власником квартири [ADDRESS]. У даній квартирі за його згодою зареєстрований відповідач, котрий більше 5 років не проживає у цьому помешканні, не сплачує житлово-комунальні послуги, не несе витрат по утриманню квартири. У даній квартирі відсутні особисті речі відповідача. Реєстрація відповідача у цьому житлі перешкоджає позивачу у здійсненні права власності та створює перешкоди у користуванні помешканням, зокрема у оформленні субсидії на житлово-комунальні послуги. Просить визнати [PERSON] таким, що втратив право користування житловим приміщенням, що знаходиться по [ADDRESS] Позивач в судовому засіданні позовні вимоги підтримав у повному обсязі, просив позов задовольнити повністю та надав пояснення аналогічні тим, що викладені у позовній заяві. Відповідачі в судове засідання не з'явився, хоча належним чином повідомлений про час та місце розгляду справи, не повідомив суд про причину неявки, тому судом винесено ухвалу про проведення заочного розгляду справи та ухвалення заочного рішення на підставі наявних у справі доказів, проти якого не заперечив позивач. В судовому засіданні свідки [PERSON] та [PERSON] пояснили, що відповідач [PERSON] більше 5 років не проживає у [ADDRESS] Протягом цього часу відповідач не навідується до спірного помешкання, також у квартирі відсутні особисті речі відповідача. Позивач не створює перешкод відповідачу у користуванні квартирою. Заслухавши пояснення позивача, свідків, дослідивши та оцінивши докази по справі в їх сукупності, суд прийшов до висновку, що позов підлягає до задоволення з наступних підстав. Відповідно до ст. 41 Конституції України кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю. Право приватної власності є непорушним. Згідно з ст. 317 ЦК України власникові належить права володіння, користування та розпорядження своїм майном. Відповідно до ч.1 ст. 319 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. За положеннями ст. 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном. Згідно з ч. 2 ст. 405 ЦК України член сім'ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім'ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом. Судом встановлено, що [PERSON] є власником [ADDRESS] Право власності набув 02.03.2002 р. на підставі договору дарування квартири від 01.02.2002 р. Дана обставина підтверджуються витягом про реєстрацію права власності на нерухоме майно та договором дарування квартири. Згідно з довідки КП «Інформаційно-розрахунковий центр» від 10.09.2018 року по [ADDRESS], за даною адресою зареєстрований [PERSON] В судовому засіданні свідки [PERSON] та [PERSON] підтвердили, що [PERSON] не проживає у [ADDRESS] більше п»яти років. Враховуючи те, що [PERSON], будучи членом сім'ї [PERSON] котрий є власником спірної житлової квартири, не проживає у цьому помешканні без поважних причин понад рік, тому згідно з ч.2 ст. 405 ЦК України він вважається таким, що втратив право на користування цим житлом. З урахуванням вищенаведеного, суд прийшов до висновку, що вимоги позивача є законними, доведеними, а тому підлягають до задоволення.

Outcome: approved