Jurisdiction: civil
Date: 2019-09-23 00:00:00

Позивач звернулась до суду з вказаним позовом, в якому просила стягнути з відповідача на її користь аліменти на утримання неповнолітньої дитини [PERSON] , [INFO] ,\~в розмірі 1/4 частини всіх видів заробітку \~щомісячно, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з дня подачі позовної заяви і до досягнення нею повноліття. В обґрунтування позову,\~ [PERSON] зазначила, що з 20.06.2009 перебуває у шлюбі з відповідачем [PERSON] . Від шлюбу у них з Відповідачем народилася донька, [PERSON] , [INFO] . Відповідач не утримує доньку, матеріально відмовляється допомагати. Дитина зареєстрована та проживає разом з нею та є на її утриманні, просила суд стягнути з відповідача аліменти на утримання дитини в розмірі 1/4 частини доходу відповідача щомісячно, але не менше ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, з дня подачі позовної заяви і до досягнення нею повноліття. Ухвалою судді\~Жовтневого районного\~суду м.\~Запоріжжя від\~02.09.2019\~року по\~справі відкрито\~спрощене позовнепровадження з викликом сторін. Позивач в судове засідання не з`явилася, подала до суду заяву, в якій просила розглянути справу без її участі, позов підтримала повністю . Відповідач в судове засідання не з`явився, подав суду заяву в якій визнав позовні вимоги. З урахуванням наведеного, на підставі ч.2 ст.247\~та ст.279 ЦПК України\~розгляд справи проведено в спрощеному позовному провадженні з повідомленням сторін, без застосування фіксування судового засідання технічними засобами та на підставі представлених суду доказів і письмових пояснень, викладених у заявах по суті справи. Дослідивши подані сторонами документи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтуються позовні вимоги та заперечення сторін, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд вважає, що позов підлягає задоволенню, виходячи з наступних підстав. Відповідно до вимог\~ст. 4 ЦПК України\~кожна особа має право в\~порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних\~або оспорюваних\~прав, свобод чи законних інтересів. Відповідно до положень, викладених у ст.ст.13,81 ЦПК України\~суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього\~Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. При цьому, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог або заперечень. Як визначено\~ст.155 Сімейного кодексу України, здійснення батьками своїх прав та виконання обов`язків мають ґрунтуватися на повазі до прав дитини та її людської гідності і не можуть здійснюватися всупереч інтересам дитини. Згідно\~зі ст.180 Сімейного кодексу України, обов`язок надавати утримання неповнолітнім дітям, тобто дітям, які не досягли 18 років, покладається на батьків. Судом встановлено, що шлюб між [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] зареєстрований 20 червня 2009 року Жовтневим відділом реєстрації актів цивільного стану Запорізького міського управління юстиції, актовий запис №108, свідоцтво [NUMBER] . За час перебування в шлюбі в них народилася донька [PERSON] , [INFO] (свідоцтво про народження серії [NUMBER] , видане 10 грудня 2009 Жовтневим відділом реєстрації актів цивільного стану Запорізького міського управління юстиції, актовий запис №553). Донька проживає разом із позивачкою, що підтверджується довідкою про реєстрацію місця проживання Департаменту реєстраційних послуг Запорізької міської ради від 25.07.2019 №04-26/1-6383. На даний час подружні відносини сторін погіршились і відповідач не надає достатньої матеріальної допомоги на утримання дитини, яка проживає з матір`ю. Вказані обставини визнаються відповідачем, у зв`язку з чим в силу вимог ч.1 ст.82 ЦПК України, такі обставини не підлягають доказуванню іншими належними та допустимими доказами. Виходячи з норм вказаної статті, приймаючи до уваги, що малолітня донька проживає разом із позивачем та перебуває на повному матеріальному утриманні позивача і домовленості між нею та відповідачем про способи виконання обов`язку утримувати дитину не досягнуто, суд вважає вимоги позивачки про стягнення із відповідача аліментів на утримання малолітньої доньки є правомірними. Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України № 789ХІІ (78912) від 27 лютого 1991 року та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі (ч. 3 ст. 181 СК України). За змістом\~ст. 182 СК України\~при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення. Згідно з ч.2\~ст.182 СК України\~розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.\~Мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів. Відповідно до\~Закону України «Про Державний бюджет на 2019 рік», встановлено розмір прожиткового мінімуму, а саме для дітей віком до 6 років: з 1 січня 2019 року - 1626 гривень, з 1 липня - 1699 гривень, з 1 грудня - 1779 гривень;для дітей віком від 6 до 18 років з 1 січня 2019 року - 2027 гривень, з 1 липня - 2118 гривень, з 1 грудня - 2218 гривень. Ухвалюючи розмір аліментів, що підлягають стягненню з відповідача на утримання малолітньої дитини, суд виходить з вимог\~ст. 182 СК України\~і враховує стан здоров`я та матеріальне становище дитини, матеріальне становище позивачки, матеріальне становище відповідача, відсутність у [PERSON] інших утриманців, приходить до висновку, що позовну заяву слід задовольнити, визначивши розмір аліментів на утримання малолітньої дитини в розмірі 1/4 частини заробітку (доходу) щомісячно,\~\~але не менше 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Також, слід зазначити, що визначений судом розмір аліментів забезпечить належне утримання малолітньої дитини та відповідає можливостям відповідача надавати матеріальну допомогу. Крім того, відповідно до ст.141 ЦПК України, враховуючи, що позивачка була звільнена від сплати судового збору за подання до суду позову про стягнення аліментів, суд вважає необхідним стягнути з відповідача на користь держави судовий збір в сумі 768 грн. 40 коп. Згідно зі ст.430\~ЦПК України суд вважає можливим допустити негайне виконання рішення суду в частині стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць.

Outcome: approved