Jurisdiction: civil
Date: 2017-02-26 00:00:00

Позивач звернулась до суду з позовом,в якому зазначила, що 20 квітня 2016 року вона уклала договір купівлі-продажу вікон на загальну суму 24 000 гривень 00 коп. з відповідачем ФОП [PERSON] При цьому відповідач в усній розмові запевнив, що в зазначену вартість входить: обшивка балкона зовні і зсередини, підлога, покрівля та встановлення металопластикових вікон, хоча в договорі про це не вказано. Щоб переконати позивача в тому, що буде виконано весь обсяг зазначених робіт, відповідач вдалася до залучення до підставних осіб і разом з ними чинила шалений тиск на позивача. В пункті 9 договору зазначено, що відповідач отримала аванс у розмірі 2 000 гривень. Відповідно до квитанції від 19.05.2016 року позивач сплатила відповідачу 5 200 гривень. Всього позивачем було сплачено 7 200 гривень (2 000 гривень авансу та 5 200 гривень на сконання умов договору). Умовами п. 1.1 договору передбачено, що Замовник поручає, а Виконавець зобов'язується лише доставити (замовлення по індивідуальним розмірам і індивідуальної конфігурації) металопластикові конструкції (вікна, балкони, лоджії, двері) згідно з розцінками Виконавця. У п. 3.4 договору зазначено, що після виконання п. 3.3 Виконавець зобов'язується доставити готові вироби протягом 25 робочих днів. На сьогоднішній день ніяких виробів або товару позивачу не доставлено, грошові кошти не повернуті. Позивач вважає, що відповідач ввела її в оману. Позивач як літня особа не володіє юридичними тонкощами укладеного договору. Відповідач зазначала, що у вартість договору входить вартість облаштування балкона «під ключ» (обшивка зовні і зсередини, підлога, покрівля та нарешті встановлення метало пластикових вікон), хоча текстом договору це не передбачено. Відповідач всіма можливими засобами намагалась отримати якомога більшу суму грошових коштів шляхом вмовляння та інших маніпуляцій. На сьогоднішній день відповідач не перебуває в офісі по проспекту Соборний, 110-А. Позивач просить суд визнати недійсним договір від 20.04.2016 року, укладений між [PERSON] та Фізичною особою-підприємцем [PERSON]; стягнути з відповідача на свою користь сплачені кошти за договором від 20.04.2016 року у сумі 7 200 (сім тисяч двісті) гривень. У судовому засіданні сторони відсутні. Позивач у своїй заяві просить суд розглядати справу у її відсутності, позов підтримує, не заперечує ухвалити заочне рішення. Відповідачу судове засідання не з»явилась, хоча належним чином була сповіщена про судове засідання, про що свідчить поштове повідомлення, причину неявки суду не повідомила, з заявами, які б перешкоджали розгляду справи, до суду не звернулась, заперечень на позов не надала. Виходячи з наведеного, матеріалів справи, з письмової згоди позивача і на підставі ст.224 ЦПК України, суд ухвалює заочне рішення. Дослідивши матеріали справи, суд вважає позов таким, що підлягає задоволенню, з наступних підстав: судом встановлено, що 20 квітня 2016 року позивач [PERSON] уклала договір купівлі-продажу вікон на загальну суму 24 000 гривень 00 коп. з відповідачем ФОП [PERSON] Відповідач в усній розмові запевнив, що в зазначену вартість входить: обшивка балкона зовні і зсередини, підлога, покрівля та встановлення металопластикових вікон. Однак, в договорі про це не вказано. В пункті 9 договору зазначено, що відповідач отримала аванс у розмірі 2 000 гривень. Відповідно до квитанції від 19.05.2016 року позивач сплатила відповідачу 5 200 гривень. Всього позивачем було сплачено 7 200 гривень (2 000 гривень авансу та 5 200 гривень на сконання умов договору). Умовами п. 1.1 договору передбачено, що Замовник поручає, а Виконавець зобов'язується лише доставити (замовлення по індивідуальним розмірам і індивідуальної конфігурації) металопластикові конструкції (вікна, балкони, лоджії, двері), згідно з розцінками Виконавця. У п. 3.4 договору зазначено, що після виконання п. 3.3 Виконавець зобов'язується доставити готові вироби протягом 25 робочих днів. На день розгляду справи ніяких виробів або товару позивачу не доставлено, грошові кошти не повернуті. Сторонами даного спору є споживач послуги, та фізична особа-підприємець, що надає публічні послуги з продажу та монтажу вікон та меблів ПВХ. Тобто, на дані правовідносини розповсюджується дія Закону України «Про захист прав споживачів». Відповідно до ч. 1 ст. 19 Закону України «Про захист прав споживачів» нечесна підприємницька практика забороняється. Нечесна підприємницька практика включає: 1.вчинення дій, що кваліфікуються законодавством як прояв недобросовісної конкуренції; 2.будь-яку діяльність (дії або бездіяльність), що вводить споживача в оману або є агресивною. Згідно з п. 3 ч. 3 ст. 19 цього ж закону: «Забороняються як такі, що вводять в оману: 3) відмова від пред'явлення споживачу товару, що пропонується, та прийняття замовлення або ненадання товару протягом розумного строку чи демонстрування дефектного зразка товару. Відповідно до ч. 4, 6 ст. 19 закону: «Агресивною вважається підприємницька практика, яка фактично містить елементи примусу, докучання або неналежного впливу та істотно впливає чи може вплинути на свободу вибору або поведінку споживача стосовно придбання продукції. При встановленні того, чи містить підприємницька практика елементи примусу, докучання або неналежного впливу, до уваги береться: час, характер та повторюваність пропозицій щодо придбання продукції; вживання образливих або загрозливих висловів; 3)використання тяжкої для споживача обставини, про яку продавцю або виконавцю було відомо, для впливу на рішення споживача; встановлення обтяжливих або непропорційних позадоговірних перешкод для здійснення споживачем своїх прав за договором, включаючи положення про право споживача розірвати договір або замінити продукцію чи укласти договір з іншим оуб'єктом господарювання; загроза здійснити незаконні або неправомірні дії. Правочини, здійснені з використанням нечесної підприємницької практики, є недійсними». Укладений між позивачем та відповідачем договір містить в собі елементи договору послуг, оскільки договором передбачено не тільки обов'язок Виконавця продати товар, але і доставити його до помешкання позивача, що випливає із предмета договору (п. 1.1 договору). Також, сторони договору є Замовник і Виконавець, що також відповідає договору про надання послуг. За таких обставин, до правовідносин сторін застосовується стаття 10 Закону України «Про захист прав споживачів» - Права споживача у разі порушення умов договору про виконання робіт (надання послуг). Відповідно до ч. 1 зазначеної статті: «Споживач має право відмовитися від договору про виконання робіт (надання послуг) і вимагати відшкодування збитків, якщо виконавець своєчасно не приступив до виконання зобов'язань за договором або виконує роботу так повільно, що закінчити її у визначений строк стає неможливим». Договір укладений ще 20 квітня 2016 року, до цього часу відповідач не надав жодної послуги. Хоча умовами договору передбачено надати їх протягом 25 робочих днів. Оскільки відповідач не надав послуг до початку опалювального сезону, це є підставою для відмови від договору та повернення грошових коштів. Згідно зі ст. 350 ЦК України, якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Зобов'язання, строк (термін) виконання якого визначений вказівкою на подію, яка неминуче має настати, підлягає виконанню з настанням цієї події. Статтею 526 ЦК України передбачено, що зобов'язання повинно виконуватись належним чином у відповідності до умов договору та вимог діючого законодавства. Згідно з ч. 1, 2 ст. 22 Закону України «Про захист прав споживачів», захист прав споживачів, передбачених законодавством, здійснюється судом. Відповідно до ч. 1 ст. 216 ЦК України, недійсний правочин не створює юридичних наслідків, крім тих, що пов'язані з його недійсністю. У разі недійсності правочину кожна із сторін зобов'язана повернути другій стороні у натурі все, що вона одержала на виконання цього правочину, а в разі неможливості такого повернення, зокрема тоді, коли одержане полягає у користуванні майном, виконаній роботі, наданій послузі, - відшкодувати вартість того, що одержано, за цінами, які існують на момент відшкодування. Позов доказано копією Договору від 20.04.2016 р., товарним чеком від 19.05.2016 р. Позов обґрунтований,доказаний, вимоги законні, тому суд позов задовольняє. На підставі ст.88 ЦПК України суд стягує з відповідача на користь позивача судовий збір.

Outcome: approved