Jurisdiction: civil
Date: 2016-05-30 00:00:00

Позивач звернулась до суду з зазначеним позовом та просила визнати [PERSON] таким, що втратив право користування жилим приміщенням - у житловому будинку [ADDRESS] що належить їй на праві власності, оскільки відповідач, який зареєстрований за вказаною адресою як чоловік дочки, з 08.12.2012 р. не проживає у вказаному будинку і своєю реєстрацією у вказаному будинку перешкоджає у здійсненні в повній мірі прав позивача, як власника будинку. Позивач в судове засідання не з'явилась, в позовній заяві зазначила про розгляд справи у її відсутності, позов підтримує, просить його задовольнити, не заперечує проти ухвалення у справі заочного рішення. Відповідач в судове засідання не з'явився, про день, час та місце розгляду справи судом повідомлявся належним чином, в порядку, передбаченому ч.5 ст. 74 ЦПК України. У зв'язку з зазначеним, суд вважає за можливе ухвалити заочне рішення, враховуючи, що позивача проти цього не заперечує. Дослідивши заяви позивачів та зібрані у справі докази в їх сукупності, суд приходить до висновку про задоволення позову виходячи з наступного. Судом достовірно встановлено, що позивач [PERSON] є власником житлового будинку з господарськими та побутовими надвірними будівлями та спорудами, що знаходяться в [ADDRESS] що стверджується свідоцтвом про право на спадщину 1-3689 від 15.12.2010 р., виданого Васильківською райдержнотконторою та зареєстрованого за [NUMBER] (а.с.9-1). Як вбачається з довідки Кодаківської сільської ради Васильківського району №127 від 17.03.2016 р., зять власника [PERSON] - [PERSON] зареєстрований в будинку, розташованому в [ADDRESS] (а.с.12). Відповідно до акту обстеження житлових умов від 25.12.2015 р., складеного сільським головою Кодаківської сільської ради Васильківського району Київської області №65 від 18.03.2016. на підставі наданих документів та опиту жителів с. Кодаки, за результатами обстеження будинку [ADDRESS] встановлено, що з грудня 2012 р. [PERSON] в зазначеному будинку не проживає. Як вбачається з свідоцтва про розірвання шлюбу серії [NUMBER], виданого 29.01.2013 р. відділом державної реєстрації актів цивільного стану Васильківського міськрайонного управління юстиції, шлюб між [PERSON] та [PERSON] розірвано. За таких обставин, з січня 2013 р. відповідач [PERSON] перестав бути членом сім'ї позивача, в сенсі ст. 5 СК України. Згідно ч.1 ст. 319 ЦК України, власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Згідно із ч. 1 ст. 321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. При цьому власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном (ст.391 ЦК України). За змістом ч. 1 ст. 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. До спірних правовідносин підлягають застосуванню норми статей 71,72 ЖК УРСР, оскільки відповідач перестав бути членом сімї власника житла. З системного аналізу зазначених статей ЖК Української РСР в сукупності із ст. 29 ЦК України та нормами ЗУ «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» можна зробити висновок, що право на зайняття наймачем та членами його сімї житлового приміщення наявне у них до тих пір доки воно (житлове приміщення) є їх місцем постійного і реального проживання, яке зареєстроване у встановленому порядку. Пленум Верховного суду України в своїй Постанові «Про деякі питання, що виникли в практиці застосування судами Житлового кодексу України» № 2 від 12.04.1985 року, роз'яснив, що судовому розгляду підлягають спори пов'язанні з договором найму житлового приміщення, і зокрема, про визнання і втрату права на жиле приміщення… У справах про визнання наймача або члена його сім'ї таким, що втратив право користування жилим приміщенням (ст. 71 Житлового кодексу України), необхідно з'ясовувати причини відсутності відповідача понад встановлені строки. В разі їх поважності (перебування у відрядженні, у осіб, які потребують догляду, внаслідок неправомірної поведінки інших членів сім'ї тощо) суд може продовжити пропущений строк. Аналізуючи встановлені по справі обставини в їх сукупності, суд приходить до висновку, що відповідач не проживає на спірній житловій площі більш як шість місяців без поважних причин, ним не цікавиться, залишив його добровільно, перешкод в користуванні йому ніхто не чинив, а тому втратив право користування зазначеним житловим приміщенням. Відповідно до ст. 7 ЗУ «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні», рішення суду про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням є підставою для зняття її з реєстрації місця проживання. Відповідно до положень ст. 88 ЦПК України, з відповідача на користь позивача підлягають стягненню понесені позивачем судові витрати - а саме судовий збір у розмірі 551,20 грн. На підставі викладеного,

Outcome: approved