Jurisdiction: civil
Date: 2015-12-27 00:00:00

Позивач звернулась до суду з позовом до [PERSON] про виділ частки майна, що є спільною сумісною власністю подружжя, в натурі. Неодноразово змінюючи позовні вимоги позивач остаточно просила суд поділити спільне майно подружжя, визнавши за нею та за [PERSON] право власності за кожним на ? частину земельної ділянки, площею 0,1800 га, що знаходиться в Київській області, Обухівському районі, смт.Козин, д/т «Нафтовий» №22Б, кадастровий номер 3223155400:04:005:0016 для дачного будівництва та на ? частину майнових прав на дачний та гостьовий будинки №22Б в смт.Козин, д/т «Нафтовий», Обухівського району Київської області. Крім того, [PERSON] просила виділити їй у особисту приватну власність гостьовий будинок з господарськими будівлями та спорудами загальною площею 173,7 кв.м. вартістю 6846239 грн. та ? частину земельної ділянки, площею 0,1800 га, кадастровий номер 3223155400:04:005:0016 вартістю 624250 грн. на якій він розташований, а відповідачу просила виділити в натурі дачний будинок з господарськими будівлями та спорудами загальною площею 321,3 кв.м. вартістю 11033961 грн. та ? частину земельної ділянки, площею 0,1800 га, кадастровий номер 3223155400:04:005:0016 вартістю 624250 грн. на якій він розташований. Просила стягнути з відповідача компенсацію за відступлення від ідеальних часток в розмірі 2093861 грн В обґрунтування позовних вимог зазначила, що з відповідачем вона перебувала у зареєстрованому шлюбі з червня 1985 року по 25 грудня 2010 року. За період шлюбу подружжя придбало земельну ділянку №22Б в д/т «Нафтовий» в смт.Козин Обухівського району Київської області. На вказаній ділянці сторони збудували дачний та гостьовий будинки, які закінчені будівництвом, однак право власності на них не зареєстровано. Рішенням суду вказане майно визнано спільною сумісною власністю подружжя [PERSON] та [PERSON]. Фактично ж відповідач проживає у спірних будинках, користується земельною ділянкою, вона ж такого права позбавлена. Висновком проведеної у справі судової експертизи визначено варіант поділу дачного та гостьового будинків та земельної ділянки на якій вони розташовані. Просить задовольнити її позовні вимоги, з врахуванням зазначеного висновку. В судовому засіданні представник позивача зменшені позовні вимоги підтримав та пояснив, що за час шлюбу сторони придбали земельну ділянку в д/т «Нафтовий» площею 0,1800 га на якій побудували дачний та гостьовий будинки, які введені в експлуатацію. Рішенням суду спірне майно визнано спільною сумісною власністю подружжя. Після розірвання шлюбу відповідач фактично проживає на вказаній земельній ділянці, користується нерухомим майном, однак право власності на нього не реєструє. Вказані обставини порушують права позивача, яка не може як користуватись так і розпорядитись своєю часткою у спірному майні. Просить визнати за кожним з подружжя право власності на ? частину земельної ділянки, площею 0,1800 га, що знаходиться в Київській області, Обухівському районі, смт.Козин, д/т «Нафтовий» №22Б, кадастровий номер 3223155400:04:005:0016 для дачного будівництва та на ? частину майнових прав на дачний та гостьовий будинки, які розташовані на вказаній земельній ділянці. Представники відповідача [PERSON] та [PERSON] просили відмовити у задоволенні позовних вимог через їх безпідставність. Пояснили, що земельна ділянка №22Б в д/т «Нафтовий» в смт.Козин Обухівського району дійсно була придбана подружжям [PERSON] у період шлюбу. Разом з тим, побудовані на вказаній земельній ділянці будинки не введені в експлуатацію та право власності на них не зареєстровано, а тому вони не є майном, яке підлягає поділу та з нього не може бути виділена частка. При цьому зазначили, що нерухоме майно, яке розташовано на спірній земельній ділянці може бути цілісним майновим комплексом, на нього не поширюється статус житлового будинків. Вважали, що права позивача жодним чином відповідачем не порушені, а тому не підлягають судовому захистові. Позовні вимоги є суперечливими та взаємовиключними. Представник третьої особи КП КОР «Обухівське БТІ» в судове засідання не зявився, в поданій суду заяві просив розглядати справу у його відсутності. Суд, вислухавши представників сторін, дослідивши матеріали справи приходить до висновку, що позовні вимоги [PERSON] підлягають задоволенню виходячи з наступного. Судом встановлено, що [PERSON] та [PERSON] перебували у зареєстрованому шлюбі з 07 червня 1985 року по 25 грудня 2010 року. На підставі нотаріально посвідченого договору купівлі-продажу від 30 червня 2006 року сторони придбали земельну ділянку площею 0,18 га, розташовану в д/т «Нафтовий» у смт.Козин Обухівського району Київської області. 22 березня 2007 року [PERSON] отримав державний акт серії ЯЕ №575890 на право власності на вказану земельну ділянку, кадастровий номер 3223155400:04:005:0016, з цільовим призначенням для дачного будівництва. На вказаній земельній ділянці сторонами було збудовано дачний та гостьовий будинки. Як вбачається з затвердженого акту готовності обєкта до експлуатації від 06.10.2010 року №1161, сертифікату відповідності від 07 жовтня 2010 року №00001161, висновку експерта №1-27/05 від 27 травня 2013 року, технічного паспорту від 30.06.2009 року дачний будинок та гостьовий будинок, що розташований в д/т «Нафтовий» №22Б в смт.Козин Обухівського району завершені будівництвом та введені в експлуатацію. З матеріалів технічної документації вбачається, що на земельній ділянці знаходяться дачний будинок «А» загальною площею 321,3 кв.м., який складається з 1-1 тамбуру площею 3,4 кв.м., 1-2 комори площею 2,1 кв.м., 1-3 гаражу площею 36 кв.м., 1-4 комори площею 2 кв.м., 1-5 топочної площею 7,4 кв.м., 1-6 пральні площею 2,6 кв.м., 1-7 кухня-столова площею 26,3 кв.м., 1-8 вітальня площею 35, 7 кв.м., 1-9 прихожої площею 13,4 кв.м., 1-10 гардеробної площею 4,2 кв.м., 1-11 санвузла площею 4,1 кв.м., 1-12 кабінету площею 20,6 кв.м., 1-13 сходів площею 5,3 кв.м., 1-14 кінотеатру площею 35,5 кв.м., 1-15 санвузла площею 10,2 кв.м., 1-16 гардеробу площею 2,5 кв.м., 1-17 коридору площею 2,8 кв.м., 1-18 житлової кімнати площею 24,9 кв.м., 1-19 житлової кімнати площею 16,8 кв.м., 1-20 житлової кімнати площею 17,2 кв.м., 1-21 холу площею 17,1 кв.м., 1-22 санвузла площею 8,5 кв.м., 1-23 гостьової площею 19,8 кв.м., лоджії площею 2,8 кв.м., балкону площею 0,1 кв.м.; гостьовий будинок «Б» загальною площею 173,7 кв.м., який складається з 1-1 кімнати відпочинку площею 26 кв.м., 1-2 дизельної площею 11,7 кв.м., 1-3 комори площею 7,1 кв.м., 1-4 душової площею 13,3 кв.м., 1-5 сауни площею 5,8 кв.м., 1-6 санвузла площею 2,2 кв.м., 1-7 топочної площею 6,4 кв.м., 1-8 кімнати відпочинку площею 11,9 кв.м., 1-9 сходів площею 0,8 кв.м., 1-10 комори площею 19,3 кв.м., 1-11 кімнати площею 50,1 кв.м., 1-12 комори площею 19,1 кв.м., господарські будівлі і споруди а,б тераси, К, К1,К2 колодязі каналізаційні, К3 колонка питна, N-1 огорожа, N1 ворота, N2 хвіртка, N3-1 огорожа, N4-1 доріжки та площадки В ході розгляду справи судом встановлено, сторонами визнається та не підлягає доказування та обставина, що право власності на будинки не зареєстровано. Рішенням Апеляційного суду Київської області від 13 березня 2014 року визнано спільною сумісною власністю [PERSON] та [PERSON] земельну ділянку площею 0,18 га., розташовану в д/т «Нафтовий» №22Б у смт.Козин Обухівського району Київської області та будинки не введені в експлуатацію, розташовані на ній. Відповідно до ч.3 ст.61 ЦПК України обставини, встановлені судовим рішенням у цивільній, господарській або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини. Таким чином, суд вважає встановленим належність сторонам спірного майна на праві спільної сумісної власності. Відповідно до ч.1 ст.3 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Згідно з ч.1 ст.1 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Відповідно до ст.70 СК України, у разі поділу майна, що є обєктом права спільної сумісної власності подружжя, частки майна дружини та чоловіка є рівними, якщо інше не визначено домовленістю між ними або шлюбним договором. З аналізу положень ст.60, 69, 70 СК України, ч.3 ст.368 ЦК України незавершений будівництвом будинок, зведений за час шлюбу може бути визнаний обєктом права спільної сумісної власності подружжя із визначенням часток. Такий висновок викладений в постанові Верховного Суду України від 15 травня 2013 року в справі №6-37цс13, яка відповідно до ст.360-7 ЦПК України є обовязковою для всіх субєктів владних повноважень, які застосовують у своїй діяльності нормативно-правовий акт, що містить зазначену норму права, та для всіх судів України. Відповідно до ч.2 ст.331 ЦК України право власності на новостворене нерухоме майно (житлові будинки, будівлі, споруди тощо) виникає з моменту завершення будівництва (створення майна). Якщо законом передбачено прийняття нерухомого майна до експлуатації, право власності виникає з моменту його прийняття до експлуатації. Якщо право власності відповідно до закону підлягає державній реєстрації, право власності виникає з моменту державної реєстрації. Отже, новостворене нерухоме майно набуває юридичного статусу житлового будинку після прийняття його до експлуатації і з моменту державної реєстрації права власності на нього. Однак до цього, не будучи житловим будинку з юридичної точки зору, обєкт незавершеного будівництва є сукупністю будівельних матеріалів, тобто речей як предметів матеріального світу, щодо яких можуть виникати цивільні права та обовязки, відтак є майном, яке за умов, передбачених законом, може належати на праві спільної сумісної власності подружжю і з дотриманням будівельних норм і правил підлягати поділу між ними. Такий висновок викладений в Постанові Верховного Суду України від 16 грудня 2015 року в справі №6-2710цс15. Враховуючи вищенаведене та ту обставину, що частки майна дружини та чоловіка є рівними, суд вважає, що позовні вимоги в частині визнання за кожним із подружжя права власності на ? частку земельної ділянки, площею 0,1800 га, що знаходиться в Київській області, Обухівському районі, смт.Козин, д/т «Нафтовий» №22Б, кадастровий номер 3223155400:04:005:0016 для дачного будівництва та на ? частку майнових прав на дачний та гостьовий будинки, які розташовані на вказаній земельній ділянці підлягають задоволенню. Згідно ч.1 ст.71 СК України майно, що є обєктом права спільної сумісної власності подружжя ділиться між ними в натурі. Як вбачається з висновку експерта Агенції Судових Експертиз №0707 за результатами проведення судової будівельно-технічної та земельно-технічної експертизи від 12 листопада 2015 року дійсна ринкова вартість будинковолодіння в цілому, що розташоване в д/т «Нафтовий» №22Б, смт.Козин Обухівського району Київської області в цінах станом на дату проведення дослідження становить 19128700 грн.. Тобто вартість частки кожної сторони у вказаному домоволодінні, включаючи вартість земельної ділянки, становить 9564350 грн. Згідно того ж висновку експерта технічно можливий варіант виділу часток співвласників будинковолодіння з незначним відступом від ідеальних часток. Можливий варіант розподілу і земельної ділянки з врахування земельних поліпшень. За зазначеним експертом варіантом поділу співвласнику №1 виділяється дачний будинок, загальною площею 321,3 кв.м., господарські будівлі та споруди у вигляді тераси, колодязь каналізаційний К, колодязь каналізаційний К1, колодязь каналізаційний К2, колонка питна КЗ, ? частина огорожі N-1, ворота N1, хвіртка N2, ? частину огорожі N3-1, ? частину доріжок та площадок N 4-1, що становить 62/100 домоволодіння №22Б, яке розташовано в д/т «Нафтовий» смт.Козин Обухівського району Київської області, вартістю 11033961 грн., а співвласнику №2 виділяється гостьовий будинок, загальною площею 173,7 кв.м., господарські будівлі та споруди у вигляді тераси-б, ? частини огорожі N-2, ? частину огорожі N 3-2, ? частину доріжок та площадок N 4-2, що становить 38/100 домоволодіння №22Б, яке розташовано в д/т «Нафтовий» смт.Козин Обухівського району Київської області вартістю 6846239 грн. Таким чином відступ від ідеальних часток по будівлям та спорудам становить в одиницях площі 73,8 кв.м., в одиницях ринкової вартості житлового будинку 2093861 грн. Згідно додатку 2 до висновку експерта щодо розподілу земельної ділянки кадастровий номер 3223155400:04:005:0016 загальною площею 0,1800, що розташована за адресою смт.Козин Обухівського району, д/н «Нафтовий» №22Б для забезпечення доступу співвласника №1 до відповідної частини дачного будинку та споруд пропонується надати земельну ділянку площею 900 кв.м. (що на схемі зображена під №1), яка обмежена лініями: від точки 3 (кут сполучення головної та лівої межі земельної ділянки) лінія розподілу проходить по головній межі земельної ділянки до точки 2, довжина лінії 3-2 25,35 м; від точки 2 лінія розподілу проходить паралельно стіни правого фасаду дачного будинку «А» до точки 8, довжина лінії 2-8 26,29 м.; від точки 8 лінія розподілу проходить паралельно стіни тильного фасаду дачного будинку «А» до точки 9, довжина лінії 8-9 6,89 м; від точки 9 лінія розподілу проходить перпендикулярно тильній межі земельної ділянки (відрізок 4-6) до точки 5, яка розташована на тильній межі земельної ділянки, довжина лінії 9-5 10,89 м; від точки 5 лінія розподілу проходить по тильній межі земельної ділянки до точки 4 (кут сполучення тильної та лівої межі земельної ділянки), довжина лінії 5-4 21,73 м; від точки 4 ( кут сполучення тильної та лівої межі земельної ділянки) лінія розподілу проходить по лівій межі земельної ділянки до точки 3 (кут сполучення головної та лівої межі земельної ділянки), довжина лінії 4-3 31, 63 м., для доступу співвласника №2 до відповідної частини гостьового будинку та споруд пропонується надати земельну ділянку площею 900 кв.м. (що на схемі зображена під №2), яка обмежена лініями: від точки 1 (кут сполучення головної та правої межі земельної ділянки) лінія розподілу проходить по головній межі земельної ділянки до точки 2, довжина лінії 1-2 19,76 м.; від точки 2 лінія розподілу проходить паралельно стіни правого фасаду дачного будинку «А» до точки 8, довжина лінії 2-8 26,29 м.; від точки 8 лінія розподілу проходить паралельно стіни тильного фасаду дачного будинку «А» до точки 9, довжина лінії 8-9 6,89 м.; від точки 9 лінія розподілу проходить перпендикулярно тильній межі земельної ділянки (відрізок 4-6) до точки 5, яка розташована на тильній межі земельної ділянки, довжина лінії 9-5 10,89 м.; від точки 5 лінія розподілу проходить по тильній межі земельної ділянки до точки 6, довжина лінії 5-6 7,59 м.; від точки 6 лінія розподілу проходить по тильній межі земельної ділянки до точки 7 (кут сполучення тильної та правої межі земельної ділянки) довжина лінії 6-7 24,3 м.; від точки 7 (кут сполучення тильної та правої межі земельної ділянки) лінія розподілу проходить по правій межі земельної ділянки до точки 1 (кут сполучення головної та правої межі земельної ділянки), довжина лінії 7-1 38,36. Дійсна (ринкова) вартість земельної ділянки визначена 1248500 грн., а відповідно вартість кожної ? частина становить 624250 грн. Враховуючи вищевикладене та інші встановлені в судовому засіданні обставини, суд вважає за можливе провести реальний поділ майна між подружжям у спосіб, як про це просила позивач у позовній заяві, стягнувши з відповідача на користь позивача компенсацію вартості різниці ідеальних часток 2093861 грн. Посилання представників відповідача, що висновок вказаної експертизи є суперечливим і суперечить, зокрема, висновкам раніше проведених у справі експертиз то суд з такими доводами погодитись не може, оскільки проведеними у справі експертизами вирішувались інші питання, зокрема, щодо періоду будівництва, вартості будівельних матеріалів та обладнання можливість виділу їх в натурі. Доводи тих же представників щодо неможливості поділу дачного та гостьового будинків, комунікацій газопостачання, електропостачання, то з висновку №0707 вбачається, що запропонований варіант не потребує проведення ремонтно-будівельних робіт для забезпечення ізольованого користування приміщеннями будинків. Крім того з нього вбачається, що при розробці варіантів розподілу, експерт враховував ідеальну частку співвласників, обємно-планувальне рішення будівель, розташування будівель та споруд на території земельної ділянки, конфігурації земельної ділянки, розміщення земель загального користування відносно досліджуваної ділянки, варіант розподілу земельних поліпшень, вимоги нормативних документів чинних на дату дослідження. Суд не погоджується з твердженням представників відповідача, що позивач не довела суду порушення прав, які б підлягали судовому захистові, оскільки при розгляді справи судом встановлено порушення прав позивача як співвласника майна, нажитого подружжям за час шлюбу. Крім того, виходячи з принципу доцільності, оскільки відповідач займає спірне нерухоме майно, користується ним, суд вважає, що відхилення від рівності часток та виділення йому 68/100 частки дачного та гостьового будинків не порушує права позивача, яка погодилась на виділ їй 38/100 частки тих же будинків, за варіантом, запропонованим експертом та погодилась на стягнення на її користь компенсації за різницю вартості часток. Доводи представників відповідача, що виділ часток можливий у разі внесення стороною на депозит суду коштів в даній справі не ґрунтується на вимогах закону. Відповідно до ст.88 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягають стягненню документально підтверджені витрати за проведення судової будівельно-технічної та земельно-технічної експертизи в розмірі 3500 грн.

Outcome: approved