Jurisdiction: civil
Date: 2014-05-11 00:00:00

Позивач звернулась до суду з позовом до [PERSON], вказуючи, що сторони є батьками повнолітньої дитини [PERSON], [INFO], що проживає спільно з нею. Оскільки відповідач матеріальної допомоги на утримання дитини добровільно не надає, а дитина здійснює навчання, позивачка просить стягнути з відповідача на свою користь аліменти на утримання дитини в розмірі 400 грн., а також стягнути з відповідача вартість навчання дитини у 2013 році в сумі 2 880 грн. Позивач в судовому засіданні вимоги позову підтримала та просила їх задовольнити в повному обсязі, посилаючись на викладені в позовній заяві обставини. Відповідач заперечував проти задоволення позову, посилаючись на те, що здійснив відчуження нерухомого майна на користь дитини, а тому звільнений від сплати аліментів. Суд, вислухавши пояснення сторін, дослідивши надані докази та вивчивши матеріали справи встановив, що сторони є батьками [PERSON], [INFO]., що проживає разом з позивачем. [PERSON] навчається в Одеському технічному коледжі ОНАХТ, строки надання освітньої послуги - по 30.06.2015р. (а.с. 14-18). Вартість навчання складає 12 160 грн., та позивачем було сплачено у 2013 році 5 760 грн. (а.с. 19). Згідно ст.180 СК України відповідач зобов'язаний утримувати неповнолітніх дітей до досягнення ними повноліття. Розмір прожиткового мінімуму у 2014 році визначений Законом України ст. 7 Законом України «Про Державний бюджет України на 2014 рік» на одну особу в розрахунку на місяць у сумі 1 176 гривень. Згідно статті 199 СК України відповідач зобов'язаний утримувати повнолітніх дітей до досягнення двадцяти трьох років, якщо вони продовжують навчання і у зв'язку з цим потребують матеріальної допомоги. Право на утримання припиняється у разі припинення навчання. Якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, частину доходу одержує в натурі, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення, суд за заявою платника або одержувача може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі - ст. 184 СК України. Відповідно до статті 182 Сімейного кодексу України, при визначенні розміру аліментів суд враховує стан здоров'я та матеріальний стан дитини, ті ж обставини відносно платника аліментів та їх стягувача. Судом встановлено, що дитина виховується позивачкою і потребує матеріальної допомоги, відповідач працездатний, у зв'язку з чим може надавати матеріальну допомогу на утримання дитини. Беручи до уваги необхідність врегулювання аліментних правовідносин, що виникли між сторонами, на принципах справедливості, сумлінності і розумності, суд вважає, що заявлений позов [PERSON] з урахуванням матеріального положення обох сторін, стану здоров'я дитини, її батьків, тієї обставини, що утримання дитини є обов'язком обох батьків та дитина проживає з матір'ю, підлягає задоволенню в частині стягнення з [PERSON] на користь позивача на утримання неповнолітньої дитини [PERSON], [INFO] в розмірі 400 грн. щомісячно, починаючи з 21.03.2014р. до припинення нею навчання, але не більше, ніж до досягнення двадцяти трьох років. Не можуть бути задоволені вимоги [PERSON] про стягнення з відповідача додаткових витрат відповідно до положень ст.. 185 СК України - плати за навчання, так як ця норма за положеннями ст.. 201 СК України до відносин між батьками і дочкою, сином щодо надання їм утримання - не застосується. В силу статті 88 ЦПК України з відповідача підлягають стягненню на користь держави судовий збір в сумі 243,60 грн.

Outcome: partial