Jurisdiction: civil
Date: 2019-02-05 00:00:00

Позивач звернулась до суду з даним позовом посилаючись на те, що до комісії з питань захисту прав дитини надійшло подання від Халчанської сільської ради про позбавлення відповідачів батьківських прав в зв'язку з тим, що сім'я протягом тривалого часу перебувала на обліку як сім'я, що опинилася в складних життєвих обставинах. Батько дітей за місцем проживання характеризується негативно, ніде не працює, вживає спиртні напої. Мати за час проживання в селі Халча також зарекомендувала себе з негативної сторони. Діти з січня по червень 2018 року були влаштовані до Благодійного соціально-реабілітаційного центру «Сонечко» в с.Бурти. З червня 2018 року діти були повернуті батьку, мати із села зникла. Відповідач на засіданні комісії з питань захисту прав дитини при Кагарлицькій РДА обіцяв, що він буде доглядати дітей, однак обіцянку свою не виконав. А тому просять позбавити їх батьківських прав та стягнути аліменти на утримання дітей. Крім того просять суд стягнути з відповідачів аліменти в сумі не менше 50% прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку на користь дітей: [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO] В судовому засіданні представник Кагарлицької РДА позов підтримав та просив позбавити [PERSON] та [PERSON] батьківських праві відносно їхніх неповнолітніх дітей та стягнути аліменти на утримання дітей. Відповідач [PERSON] позов визнав. Відповідачка [PERSON] в судове засідання не з'явилася, а тому на сайті Кагарлицького районного суду Київської області було розміщено оголошення про виклик відповідачки в судове засідання, що відповідає вимогам ст. 128 ч.11 ЦПК України. А тому, суд вважає за можливе, зі згоди позивача, ухвалити заочне рішення. Представник Халчанської сільської ради як орган опіки та піклування позов підтримав. Заслухавши пояснення сторін, свідків, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов слід задоволити з слідуючих підстав. Відповідно до ст. 150 Сімейного кодексу України батьки зобов'язані виховувати дитину, піклуватися про здоров'я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток, забезпечувати здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя. В судовому засіданні встановлено, що до комісії з питань захисту прав дитини надійшло подання від Халчанської сільської ради про позбавлення батьківських прав [PERSON] та [PERSON] щодо шести їх дітей. При розгляді подання встановлено, що дана сім'я протягом тривалого часу перебувала на обліку як сім'я, що опинилася у складних життєвих обставинах. Нею постійно опікувалися працівники виконавчого комітету Халчанської сільської ради, особисто голова та секретар сільської ради. Поведінку батьків та умови проживання дітей розглядали на засіданнях виконкому, комісії з питань захисту прав дитини та жіночої ради сільської ради. Змін у поведінці батьків профілактичні бесіди не принесли, тому з січня по червень 2017 року 6 неповнолітніх дітей були влаштовані до Благодійного соціально - реабілітаційного центру «Сонечко» с.Бурти. У зв'язку із сімейною кризою термін перебування дітей у закладі був продовжений. Із червня 2018 року діти повернуті батьку, мати із села зникла. Батько [PERSON] на засіданні комісії з питань захисту прав дитини при Кагарлицькій районній державній адміністрації обіцяв, що він буде доглядати дітей сумлінно, однак не дотримав свого слова і на повторне засідання комісії з питань захисту прав дитини при Кагарлицькій райдержадміністрації не з'явився. Члени комісії одноголосно прийняли рішення про клопотання перед районним судом про позбавлення батьківських прав родини [PERSON]. За місцем проживання [PERSON] характеризується негативно. Ніде не працює, вживає спиртні напої. Часто влаштовував сварки у сім'ї. До дітей відносився грубо. Життя своє організовує за рахунок коштів, які отримувала сім'я на дітей. Мати, [PERSON], за час проживання у селі Халча також зарекомендувала себе з негативного боку. Вона погана матір та погана господиня. У будинку було завжди брудно, продуктами харчування не забезпечувала. Діти завжди були брудні, не нагодовані, дитячий садок не відвідували. З квітня 2018 року долею дітей не цікавиться, про них не турбується. Із сім'єю [PERSON] з 2007 року працюють працівники районного центру соціальних служб для сім'ї, дітей та молоді. За їх сприяння неодноразово надавалася гуманітарна допомога у вигляді продуктів харчування, одягу, новорічних подарунків та солодощів, закуплялися та завозилися продукти харчування, придбані за кошти, що виплачувалися на дітей. Фахівець із соціальної роботи Центру неодноразово особисто прибирав у будинку та робив косметичний ремонт приміщення. На даний час умов для повернення дітей в сім'ю не створено, батьки не співпрацюють із соціальними службами з питання виправлення своєї поведінки, продовжують зловживати спиртними напоями, мати ні у селі, ні до закладу, де перебувають діти, не з'являється. Факт невиконання відповідачами своїх батьківських обов»язків підтвердили в судовому засіданні свідки [PERSON] - секретар Халчанської сільської ради та [PERSON] - спеціаліст служби в справах дітей Кагарлицької РДА, Відповідно до ст. 3 Конвенції про права дитини від 20.11.89 року в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Позбавлення батьківських прав є заходом відповідальності батьків за невиконання або неналежне виконання ними своїх батьківських обов'язків. Головною метою такого заходу є захист інтересів малолітніх та неповнолітніх дітей і стимулювання батьків щодо належного виконання своїх обов'язків. Ухилення батьків від виховання дитини, як підстава до позбавлення батьківських прав можлива лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов'язками. В п. 15 постанови Пленуму Верховного Суду України №3 від 30.03.2007р. «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» зазначено, що позбавлення батьківських прав (тобто прав на виховання дитини, захист її інтересів, на відібрання дитини в інших осіб, які незаконно її утримують, та ін.), що надані батькам до досягнення дитиною повноліття і ґрунтуються на факті спорідненості з нею, є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківських обов'язків, а тому питання про його застосування слід вирішувати лише після повного, всебічного, об'єктивного з'ясування обставин справи, зокрема ставлення батьків до дітей. Відповідно до п. 16 Постанови Пленуму Верховного суду України №3 від 30.03.2007 р. «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» ухилення батьків від виконання своїх обов'язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. А тому суд вважає, що відповідачі ухиляються від виховання дітей, свідомо нехтують своїми обов'язками, що підтверджується відсутністю серйозного ставлення відповідачів до своїх батьківських обов'язків. Дане стверджується копіями подання Халчанської сільської ради, Рішенням № 1 засідання виконкому Халчанської сільської ради, висновком органу опіки та піклування Халчанської сільської ради, про доцільність позбавлення батьківських прав [PERSON], та [PERSON], поданням Халчанської сільської ради, характеристиками на [PERSON], та [PERSON], копіями свідоцтв про народження дітей, актами обстеження умов проживання сім'ї, інформацією ЦСССДМ про роботу з сім'єю [PERSON], висновком Кагарлицької РДА як органу опіки та піклування, витягом із засідання комісії з питань захисту прав дитини Кагарлицької РДА, копіями психолого-педагогічних характеристик на дітей. Вирішуючи даний спір, суд враховує висновок органу опіки і піклування про доцільність позбавлення батьківських прав [PERSON] та [PERSON] (додаток до рішення №1 від 28 вересня 2018 року виконавчого комітету Халчанської сільської ради) щодо визначення доцільності позбавлення батьківських прав відносно неповнолітніх дітей, оскільки в Рішенні Європейського суду з прав людини від 18 грудня 2008 року у справі «Савіни проти України» встановлено, що вирішуючи справи про позбавлення батьківських прав, суд зобов'язаний дотримуватися вимог ст. 8 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод у частині права заявників на повагу до сімейного життя, зокрема, судове рішення має бути побудоване на з'ясованих обставинах: чи були мотиви для позбавлення батьківських прав доречними і достатніми, чи здатне рішення про позбавлення батьківських прав забезпечити належний захист дитини, чи було проведено ретельний аналіз можливих наслідків пропонованого заходу з опіки для батьків і дитини, чи ґрунтується висновок органу опіки на достатній доказовій базі, чи мали батьки достатні можливості брати участь у вирішенні такого питання. Таким чином, діючи виключно в інтересах дітей, а також те, що відповідачі ухиляється від обов'язку щодо виховання своїх неповнолітніх дітей, чим завдають їм сильних моральних переживань та страждань, завдають шкоди їхньому психологічному здоров'ю, а тому відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 164 Сімейного кодексу України суд вважає за доцільне позбавити [PERSON] та [PERSON] батьківських прав щодо їх неповнолітніх дітей - [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO] Згідно зі ст. 27 Конвенції про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка діє з 27 вересня 1991 року, «... держави учасниці признають право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального та соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення умов життя, необхідних для розвитку дитини...». Відповідно до ст. 8 Закону України «Про охорону дитинства» від 26 квітня 2001 року кожна дитина має право на рівень життя, необхідний для її фізичного, інтелектуального, морального культурного, духовного і соціального розвитку. Згідно з п. 17 постанови Пленуму Верховного Суду України № 3 від 15 травня 2006 року «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» за відсутності домовленості між батьками про сплату аліментів на дитину той із них, з ким вона проживає, вправі звернутися до суду з відповідним позовом. Згідно з ч. 3 ст. 181 Сімейного кодексу України аліменти на дитину присуджуються в частці від заробітку (доходу) її матері, батька (ст. 183 цього Кодексу) або в твердій грошовій сумі (ст. 184 Сімейного кодексу України) і виплачуються щомісячно. Вирішуючи питання щодо розміру аліментів, суд повинен ураховувати: стан здоров'я, матеріальне становище дитини і платника аліментів; наявність в останнього інших неповнолітніх дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, повнолітніх дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. Так, ч.2 ст.182 СК України передбачено, що розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Відповідачі мають задовільний стан здоров'я, аліментними зобов'язаннями не обтяжені, а тому суд вважає, що кожен з відповідачів спроможний сплачувати аліменти на користь неповнолітніх дітей в сумі не менше 50 % прожиткового мінімуму на кожну дитину відповідного віку щомісячно починаючи з дня подачі заяви і до їх повноліття. Згідно ч.6 ст. 167 Сімейного кодексу України дитина, яка була передана родичам, мачусі, вітчиму, органові опіки та піклування, зберігає право на проживання у житловому приміщенні. Відповідно ст. 17 Закону України «Про охорону дитинства» суд у разі позбавлення батьківських прав або відібрання дитини без позбавлення батьківських прав одночасно накладає заборону на відчуження житла та майна дітей, про що повідомляє нотаріальну контору за місцем знаходження майна та житла дітей. Враховуючи викладене,

Outcome: approved