Jurisdiction: civil
Date: 2014-12-25 00:00:00

Позивач звернулась до Жовтневого районного суду м. Харкова з позовом до Приватного нотаріуса Харківського міського нотаріального округу [PERSON] про визнання права власності, в якому просила суд визнати за нею право власності на 52/100 частин житлового будинку з відповідною частиною надвірних будівель, який розташований за адресою: [ADDRESS], відповідно до умов спадкового договору від 08.05.2012 року, реєстровий номер №1165. В обґрунтування своїх позовних вимог [PERSON] посилається на те, що 08.05.2012 року між нею та [PERSON] було укладено спадковий договір, відповідно до умов якого набувач зобов'язується виконувати розпорядження відчужувача, та, у разі смерті відчужувача, набуває право власності на належні відчужувану 52/100 частин житлового будинку [ADDRESS]. [INFO] відчужував [PERSON] померла. Так, право власності на 52/100 частин житлового будинку [ADDRESS] перейшло до позивача у справі. 26.06.2014 року [PERSON] звернулась з заявою до приватного нотаріуса ХМНО [PERSON] про припинення дії спадкового договору, та про здійснення відповідної відмітки на ньому. Проте, приватним нотаріусом було відмовлено у проведенні зазначених дій, через те, що у позивача відсутній правовстановлюючий документ на нерухоме майно, що є перешкодою для здійснення запису про перехід права власності. Отже, позивач не має змоги зареєструвати право власності у порядку встановленому законом, оскільки в неї відсутній правовстановлюючий документ на нерухоме майно, та вона не має можливості його отримати. У зв'язку з тим, що позивач позбавлена можливості користування та розпорядження її власністю, вона і була змушена звернутися до суду з даним позовом. 03 грудня 2014 року позивач уточнила позовні вимоги, та просила суд зобов'язати приватного нотаріуса ХМНО [PERSON] здійснити запис про перехід права власності по спадковому договору від 08.05.2012 року за реєстровим №1165, та здійснити відповідну реєстрацію. Зобов'язати приватного нотаріуса ХМНО [PERSON] зняти заборону відчуження 52/100 частин житлового будинку [ADDRESS]. Позивач в судове засідання не з'явилась, її представник [PERSON], яка діє на підставі договору від 02.07.2014 року, надала суду заяву про розгляд справи за їх відсутності, позовні вимоги підтримала в повному обсязі. Відповідач в судове засідання також не з'явилась, надала суду заяву в якій просила суд розглянути справу за її відсутності, проти задоволення позовних вимог не заперечувала. Суд, дослідивши матеріали справи, приходить до висновку, що позов обґрунтований і підлягає задоволенню з наступних підстав. В судовому засіданні було встановлено, що 08 травня 2012 року між [PERSON] (Відчужувач) та [PERSON] (Набувач) було укладено спадковий договір, посвідчений приватним нотаріусом ХМНО [PERSON], реєстровий номер №1165. (а.с. 7-11) Відповідно до ст. 1302 ЦК України, за спадковим договором одна сторона (набувач) зобов'язується виконувати розпорядження другої сторони (відчужувача) і в разі його смерті набуває право власності на майно відчужувача. Відповідно до ч.1 спадкового договору, набувач зобов'язалась виконувати розпорядження відчужувача, встановлені цим договором, і, у разі смерті відчужувача, набуває право власності на, належні відчужувану, 52/100 частин житлового будинку з відповідною частиною надвірних будівель, який розташований за адресою: [ADDRESS]. Відчужувач засвідчила, що на момент укладання договору нерухоме майно належить їй на праві власності на підставі Свідоцтва про право на спадщину за законом, виданого Пятою ХДНК 24.01.2012 року за реєстровим №6-29, зареєстрованого у КП «Харківське міське БТІ» згідно з витягом про державну реєстрацію прав від 28.03.2012 року, номер витягу №33631357, реєстраційний номер №9410615, номер запису №1014. Відповідно до п. 4.6 спадкового договору, право власності на 52/100 частин житлового будинку з відповідною частиною надвірних будівель переходить до набувача після смерті відчужувача. Згідно копії Свідоцтва про смерть серії [NUMBER] від 19.03.2013 року, [PERSON] померла [INFO]. (а.с. 6) Отже, з моменту смерті відчужувача у [PERSON] виникло право власності на 52/100 частин житлового будинку з відповідною частиною надвірних будівель, який розташований за адресою: [ADDRESS]. Відповідно до ст. 328 ЦК України, право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Відповідно до п. 4.8 спадкового договору, після смерті відчужувача право власності на 52/100 частин житлового будинку підлягає державній реєстрації згідно чинного законодавства України. Згідно ч. 1 ст. 182 ЦК України, право власності та інші речові права на нерухомі речі, обтяження цих прав, їх виникнення, перехід і припинення підлягають державній реєстрації. З матеріалів справи вбачається, що 26.06.2014 року [PERSON] звернулась до приватного нотаріуса ХМНО [PERSON] з заявою про припинення дії спадкового договору. На дану заяву позивача було повідомлено, що у неї відсутній оригінал Свідоцтва про право на спадщину за законом, виданого Пятою ХДНК 24.01.2012 року за реєстровим №6-29 на ім'я відчужувача [PERSON], у зв'язку з чим нотаріус не має правових підстав для здійснення запису про перехід права власності. (а.с. 15) Відповідно до умов спадкового договору, після смерті відчужувача нотаріусу повертається первинний правовстановлюючий документ на нерухоме майно, реквізити якого містяться у п. 1.2 спадкового договору. На повернутому примірнику цього договору нотаріус робить відмітку про перехід права власності до набувача у зв'язку зі смертю відчужувача. (п. 4.6) Задля отримання дублікату Свідоцтва про право на спадщину за законом, виданого Пятою ХДНК 24.01.2012 року за реєстровим №6-29 на ім'я відчужувача [PERSON], [PERSON] звернулась до П'ятої ХДНК із відповідною заявою. 08 липня 2014 року позивачу було відмовлено у видачі дублікату вказаного свідоцтва, оскільки [PERSON] не є особою яка має право на отримання дублікату Свідоцтва про право на спадщину за законом, виданого Пятою ХДНК 24.01.2012 року за реєстровим №6-29 на ім'я відчужувача [PERSON] (а.с. 16) Крім того, 24 вересня 2014 року приватним нотаріусом ХМНО [PERSON] було відмовлено [PERSON] у здійсненні запису про перехід права власності на Спадковому договорі, так як нею не подано оригіналу документу, передбаченого чинним законодавством для вчинення такого запису. (а.с. 18) Відповідно до п.п. 8.9 п. 8 Глави 2 Розділу ІІ «Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України», після смерті відчужувача нотаріусу повертається правовстановлюючий документ на нерухоме майно, що було предметом договору, який приєднується до примірника спадкового договору, що зберігається у справах нотаріуса. На повернутому примірнику правовстановлюючого документа нотаріус робить відмітку про перехід права власності до набувача у зв'язку зі смертю відчужувача за спадковим договором. Позивач зазначає, що отримати дублікат правовстановлюючого документу, необхідного для здійснення запису про перехід права власності до набувача у зв'язку зі смертю відчужувача за спадковим договором вона не має можливості. Згідно ч.1 ст. 53 Закону України «Про нотаріат», у разі втрати або зіпсування документа, посвідченого або виданого нотаріусом чи посадовою особою органу місцевого самоврядування, за письмовою заявою осіб, перелічених у першому реченні частини п'ятої статті 8 цього Закону, видається дублікат втраченого документа. Коло осіб, які можуть отримати дублікат втраченого документа визначено Порядком вчинення нотаріальних дій нотаріусами України. Відповідно до п. 1 Глави 22 Розділу ІІ «Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України», у разі втрати або зіпсування документа, посвідченого або виданого нотаріусом, за письмовою заявою осіб, за дорученням яких або щодо яких учинялася нотаріальна дія, нотаріусом видається дублікат утраченого або зіпсованого документа. Дублікати документів, посвідчених або виданих нотаріусом, можуть бути видані за письмовою заявою спадкоємців осіб, за дорученням яких або щодо яких вчинялася нотаріальна дія, а також виконавця заповіту та на запит нотаріуса, яким заведено спадкову справу. У цьому разі нотаріусу, крім свідоцтва про смерть таких осіб, подаються документи, які підтверджують їх родинні стосунки (свідоцтво виконавця заповіту). В даному випадку [PERSON] не є особою щодо якої учинялася нотаріальна дія, не вона також і спадкоємцем [PERSON], а тому позивач фактично позбавлена можливості отримати дублікат Свідоцтва про право на спадщину за законом, виданого на ім'я [PERSON], що робить неможливим державну реєстрацію права власності на нерухоме майно,належне їй на підставі Спадкового договору від 08.05.2012 року, чим порушується її права на нерухоме майно. Згідно зі ст. 392 ЦК України власник майна може пред'явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Матеріали справи місять беззаперечні докази того, що спірне нерухоме майно належало [PERSON] на підставі Свідоцтва про право на спадщину за законом, виданого 5-ю ХДНК 24.01.2012 року за реєстровим №6-29, проте дане свідоцтво було втрачено, у зв'язку з чим право власності [PERSON] не визнається приватним нотаріусом ХМНО [PERSON], а тому у суду є всі підстави для задоволення позову в даній частині. Стосовно вимог позивача щодо зобов'язання приватного нотаріуса ХМНО [PERSON] зняти заборону відчуження 52/100 частин житлового будинку [ADDRESS], то суд також знаходить дані вимоги обґрунтованими, та такими, що підлягають задоволенню, у зв'язку з наступним. Відповідно до п. 4.9 спадкового договору, у зв'язку з посвідчення цього договору, на 52/100 частин житлового будинку [ADDRESS] накладається заборона відчуження. Заборона накладена приватним нотаріусом ХМНО [PERSON], зареєстровано в реєстрі за №1165. (а.с. 11) Умовами спадкового договору також передбачено, що після смерті відчужувача на підставі заяви набувача за цим договором та свідоцтва про смерть, нотаріус знімає заборону відчуження. Так, приватний нотаріус ХМНО [PERSON] була зобов'язана зняти заборону відчуження після смерті [PERSON] Згідно ч.1,2 ст. 319 ЦК України, власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Власник має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону. Згідно із ч. 1 ст. 321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Відповідно до ч.1 ст. 46-1 Закону України «Про нотаріат», нотаріус як спеціальний суб'єкт, на якого покладаються функції державного реєстратора прав на нерухоме майно та який має печатку такого реєстратора, здійснює повноваження відповідно до Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень». Враховуючи викладене, позовна заява [PERSON] підлягає задоволенню в повному обсязі. На підставі викладеного та

Outcome: approved