Jurisdiction: civil
Date: 2020-06-01 00:00:00

Позивач звернувся із позовом до відповідача про стягнення заборгованості, в якому зазначив, що відповідно до укладеного договору №б/н від 08.12.2014 [PERSON] отримала кредит у розмірі 5000 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на картковий рахунок. Відповідач свої зобов`язання за договором не виконує, не здійснює платежів в рахунок погашення суми кредиту та нарахованих процентів, у зв`язку з чим утворилась заборгованість, яка станом на 26.05.2019 складає 14081,44 грн. Просить стягнути з відповідача вказану суму заборгованості, а також судові витрати по справі. У судове засідання позивач не з`явився, про день, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, представник позивача подав до суду заяву з проханням розглядати справу за його відсутності, позовні вимоги підтримав в повному обсязі, просив їх задовольнити. Відповідач у судове засідання не з`явився, про час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином шляхом направлення поштової кореспонденції. Відзиву на позов не надав, явку представника не забезпечив. Відповідно до ст. 280 ЦПК України суд вважає за можливе ухвалити заочне рішення. Дослідивши матеріали справи, суд вважає встановленими наступні обставини та відповідні їм правовідносини. За приписами ч. 1, ч. 2 ст. 639 ЦК України договір може бути укладений у будь-якій формі, якщо вимоги щодо форми договору не встановлені законом. Якщо сторони домовилися укласти договір у певній формі, він вважається укладеним з моменту надання йому цієї форми, навіть якщо законом ця форма для даного виду договорів не вимагалася. Згідно з ч. 1 ст. 1054 ЦК України кредитодавець зобов`язується за кредитним договором надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. З матеріалів справи вбачається, що 08.12.2014 між АТ КБ «ПриватБанк» та [PERSON] укладено кредитний договір №б/н, відповідно до умов якого позивачем видано відповідачеві кредитну картку, відкрито картковий рахунок та надано кредит у сумі 5000 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на картковий рахунок. Повернення кредиту повинно було здійснюватись шляхом сплати щомісячних платежів у розмірі та в порядку, визначеному договором. Сторони визначили, що договір складається з заяви позичальника, Умов та правил надання банківських послуг, тарифів банку, Тарифів обслуговування кредитних карт «Універсальна». Судом встановлено, що кредитні кошти в обсязі, визначеному договором, були надані АТ КБ «ПриватБанк» відповідачеві [PERSON] , які вона використала у повному обсязі. Пунктом 2.1.1.5.5 Умов та правил надання банківських послуг передбачено обов`язок позичальника погашати заборгованість із сплати кредиту, відсотків за користування ним, за перевитрати платіжного ліміту, комісії за користування кредитом. Згідно зі ст. 526 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Однак, [PERSON] систематично не виконує взяті на себе за кредитним договором зобов`язання щодо своєчасного та у повному обсязі погашення кредиту, відсотків за його користування, допустила заборгованість зі сплати кредиту у розмірі 14081,44 грн., з яких заборгованість за тілом кредиту в розмірі 4447,05 грн., зі сплати простроченого тіла кредиту у розмірі 2806,43 грн., зі сплати пені за прострочене зобов`язання в розмірі 4753,66 грн., зі сплати пені за несвоєчасність сплати боргу на суму від 100 грн. в розмірі 927,56 грн., штрафу (фіксована частина) - 500,00 грн., штрафу (процентна складова) - 646,74 грн. Згідно з ч. 1 ст. 1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі) у строк та в порядку, що встановлені договором. Статтею 530 ЦК України визначено, що, якщо у зобов`язанні встановлений строк його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк. Згідно з п. 1.1.7.11. Умов та правил надання банківських послуг договір діє протягом 12 місяців з моменту підписання. Якщо протягом цього строку жодна зі сторін не проінформує іншу сторону про припинення дії договору, він автоматично лонгується на такий же строк. У матеріалах справи відсутні посилання на докази на підтвердження того, що одна зі сторін чи обидві сторони зверталися з заявами про припинення дії кредитного договору. Отже, строк дії договору не припинився. Відповідно до ст. 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). За приписами ст. 549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання. Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов`язання. Частиною 1 ст. 550 ЦК України визначено, що право на неустойку виникає незалежно від наявності у кредитора збитків, завданих невиконанням або неналежним виконанням зобов`язання. За приписами п. 2.1.1.12.6.1. Умов та правил надання банківських послуг у разі виникнення прострочених зобов`язань за борговими зобов`язаннями на суму від 100,00 грн. позичальник сплачує кредитодавцю пеню відповідно до встановлених тарифів. Пеня нараховується в день нарахування процентів по кредиту. Згідно з Тарифами обслуговування кредитних карт «Універсальна» у випадку несвоєчасного погашення кредиту та/або процентів позичальник сплачує банку пеню у розмірі 1% від заборгованості, але не менше 30,00 грн. на місяць, нараховується 1 раз на місяць, при наявності прострочення за кредитом або відсотками на 5 і більше днів при виникненні прострочення на суму понад 50,00 грн. (кредитна карта «Універсальна, 30 днів пільгового періоду»); позичальник сплачує банку пеню у розмірі 0,24% від суми загальної заборгованості + 50,00 грн. щоразу, коли виникає прострочення за кредитом або процентами на суму від 100,00 грн., та 0,24% від суми загальної заборгованості + 100,00 грн. щоразу, коли виникає прострочення за кредитом або процентами на суму від 100,00 грн. другий місяць поспіль і більше (кредитна карта «Універсальна, 55 днів пільгового періоду»); позичальник сплачує банку пеню у розмірі 0,0001% від заборгованості, але не менше 50,00 грн. на місяць, нараховується 1 раз на місяць, при наявності прострочення за кредитом або відсотками (кредитна карта «Універсальна Contract»); позичальник сплачує банку пеню у розмірі 0,233% від суми загальної заборгованості (нараховується за кожний день прострочення кредиту) + 50,00 грн. щоразу, коли виникає прострочення за кредитом або процентами на суму від 100,00 грн., 0,233% від суми загальної заборгованості (нараховується за кожен день прострочення кредиту) + 100,00 грн. щоразу, коли виникає прострочення за кредитом або процентами на суму від 100,00 грн. другий місяць поспіль і більше (кредитна карта «Універсальна Gold»). Пеня за прострочення позичальником термінів виконання своїх зобов`язань за кредитним договором від 08.12.2014 №б/н складає 4753,66 грн. Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов`язання (ч. 2 ст. 549 ЦК України). Згідно з п. 2.1.1.7.6. Умов та правил надання банківських послуг у разі порушення позичальником строків платежів по кожному з грошових зобов`язань, передбачених цим договором більш ніж на 30 днів, позичальник зобов`язаний сплатити кредитодавцю штраф у розмірі, встановленому тарифами договору. Тарифами обслуговування кредитних карт «Універсальна Gold» встановлено, що штраф за порушення строків платежів за будь-яким із грошових зобов`язань становить 500,00 грн. та 5% від суми заборгованості за кредитним лімітом з урахуванням нарахованих та прострочених процентів і комісій. Згідно з положеннями ст. 61 Конституції України ніхто не може бути двічі притягнутий до юридичної відповідальності одного виду за одне й те саме правопорушення. Враховуючи вищевикладене та положення ст. 549 ЦК України, штраф і пеня є одним видом цивільно-правової відповідальності, а тому їх одночасне застосування за одне й те саме порушення - порушення строків виконання грошових зобов`язань за кредитним договором, свідчить про недотримання положень, закріплених у ст. 61 Конституції України щодо заборони подвійної цивільно-правової відповідальності за одне і те саме порушення (такий правовий висновок викладено у постанові Верховного Суду України від 21.10.2015 у справі №6-2003цс15 та постановах Верховного Суду від 28.03.2018 у справі №369/844/16-ц, від 06.09.2018 №206/3056/16-ц). Зважаючи на те, що пеня та штраф за кредитним договором від 08.12.2014 №б/н застосовані за одне і те саме порушення - порушення строків виконання грошових зобов`язань за договором, більш того, штраф нарахований банком у тому числі і на суму пені, суд вважає недопустимим їх одночасне застосування. Таким чином, штраф за прострочення виконання зобов`язань за договором стягненню з відповідача не підлягає. З тих же підстав не підлягає стягненню з відповідача і пеня за несвоєчасність сплати боргу на суму від 100 грн. Відповідно до ч. 2 ст. 1050 ЦК України, якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до ст. 1048 цього Кодексу. З аналізу наведених законодавчих норм вбачається, що пред`явленням вимоги до позичальника є як направлення йому вимоги про дострокове погашення заборгованості за кредитним договором, так і пред`явлення до нього позову. Пунктами 2.1.1.4.2., 2.1.1.4.6. Умов та правил надання банківських послуг банку надано право вимагати дострокового виконання боргових зобов`язань в разі невиконання боржником своїх боргових та інших обов`язків за кредитним договором. Судом встановлено, що позичальник [PERSON] прострочила сплату частини кредиту, процентів за користування ним, що надає право кредитодавцю вимагати у позичальника дострокового повернення кредиту, процентів за користування ним та інших платежів. Позивач реалізував своє право на дострокове стягнення усієї заборгованості за кредитним договором від 08.12.2014 №б/н шляхом звернення до суду з позовом до позичальника, що відповідає нормі ст. 1050 ЦК України. Згідно з ч. 1 ст. 1050 ЦК України, якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов`язаний сплатити грошову суму відповідно до ст. 625 цього Кодексу. Частиною 1 ст. 625 ЦК України передбачено, що боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Повно та всебічно дослідивши обставини справи, оцінивши зібрані докази у сукупності, суд вважає, що позов слід задовольнити частково, стягнути з відповідача на користь позивача заборгованість за кредитним договором від 08.12.2014 №б/н у розмірі 12007,14 грн., що складається з заборгованості за тілом кредиту в розмірі 4447,05 грн., заборгованості зі сплати простроченого тіла кредиту у розмірі 2806,43 грн., заборгованості зі сплати пені за прострочене зобов`язання в розмірі 4753,66 грн. Відповідно до ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. На підставі викладеного,

Outcome: partial