Jurisdiction: civil
Date: 2016-11-22 00:00:00

Позивач звернулась до суду з позовною заявою про визнання відповідача таким, що втратив право користування житловим приміщенням. Позовні вимоги мотивовані тим, що вона є співвласником житлової квартири [ADDRESS]. Їй належить ? частка вказаної квартири, інша належить її сину [PERSON]. 29 грудня 2003 року [PERSON] уклав шлюб з [PERSON]. З того часу остання стала мешкати у вказаній квартирі. Крім того, її місце мешкання в цій квартирі було зареєстровано офіційно. В подальшому шлюб між [PERSON] та [PERSON] було розірвано. Відповідач з грудня 2012 року в спірній квартирі не мешкає без поважних причин, комунальні платежі не сплачує. З наведених підстав позивач просить суд визнати відповідача [PERSON] такою, що втратила право користування житловим приміщенням [ADDRESS]. Позивач [PERSON] в судове засідання не зявилася, надала суду заяву, в якій просить суд слухати справу її відсутність та позовні вимоги підтримала повністю. Представник позивача [PERSON] в судовому засіданні позовні вимоги позивача підтримав повністю, просив їх задовольнити. Відповідач [PERSON] в судове засідання не зявилася, будучи належним чином повідомленою про день слухання справи. Згідно ст.ст. 169, 224 ЦПК України суд вважає можливим розглянути справу у порядку заочного провадження у відсутність відповідача з дотриманням вимог, встановлених законом, за згодою позивача на розгляд справи в порядку заочного провадження. Третя особа [PERSON] в судове засідання не зявився, надав суду заяву, в якій просить суд слухати справу його відсутність та не заперечує проти задоволення позовних вимог. Представник третьої особи - Відділу територіального управління Державної міграційної служби Донецької області в м. Авдіївка в судове засідання не зявився, будучи належним чином повідомленим про день слухання справи. Свідок [PERSON] в судовому засіданні пояснила, що вона є донькою [PERSON] та сестрою [PERSON] Квартира належить матері та брату. Відповідач [PERSON] - це колишня дружина брата. Вона мешкала в квартирі з 2003 року. В 2012 році відповідачка поїхала з місця проживання, наразі вона в квартирі не мешкає , її речей в квартирі немає. З 2012 року відповідач до квартири не поверталася і не намагалася поновити свої права. Суд, вислухавши пояснення представника позивача, свідка, дослідивши матеріали справи, законодавство, що регулює данні правовідносини, вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Відповідно до свідоцтва про право власності на житло, виданого 19 лютого 2001 року виконкомом Авдіївської міської ради, [PERSON] та [PERSON] є співвласниками квартири, розташованої за адресою: [ADDRESS]. Відповідно до актів від 26 лютого 2014 року та від 17 березня 2014 року, посвідчених паспортистами філії « Технодом» ПП « ІРД», [PERSON] в квартирі [ADDRESS] не мешкає з грудня 2012 року. У відповідності до ст. 405 ч. 2 ЦК України член сім'ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім'ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом. Відповідно до ст. 72 ЖК визнання особи, що втратила право користування житловим приміщенням внаслідок відсутності цієї особи понад встановлені терміни проводиться в судовому порядку. Вищевказані докази в їх сукупності приводять суд до переконання, що відповідач не мешкає в житловому приміщенні без поважних причин понад один рік і це відповідно до ст. 405 ч. 2 ЦК України є підставою для визнання її такою, що втратила право користування жилим приміщенням. В судове засідання не надано доказів, які б свідчили про те, що причини відсутності відповідача у спірному приміщенні понад один рік є поважними. Суд вважає, що вимоги позивача про визнання відповідача такою, що втратила право користування жилим приміщенням обґрунтовані та підлягають задоволенню. На підставівикладеного,

Outcome: approved