Jurisdiction: civil
Date: 2021-06-07 00:00:00

Позивач звернулась до суду з позовною заявою, в якій просить розірвати шлюб між нею та відповідачем, зареєстрований 29.08.2009 року Київським відділом реєстрації актів цивільного стану Харківського міського управління юстиції, актовий запис № 410 від 29.08.2009 року. В обґрунтування позову зазначає, що 29.08.2009 року між сторонами укладено шлюб. Від шлюбу мають малолітніх дітей: [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , які за згодою відповідача проживають разом з нею та знаходяться на її утриманні і вихованні. Подружнє життя не склалося через несумісність характерів, різні погляди на життя, відсутність спільних інтересів. Протягом останніх років подружні відносини між ними систематично погіршувались, а з осені 2020 року фактично припинилися, проживають окремо один від одного, з жовтня 2020 року спільного господарства не ведуть. На підставі вищезазначеного просить розірвати шлюбу, діти будуть проживати з нею. Спору про поділ спільного майна немає. Позивач в судове засідання не з`явилась, через канцелярію суду надала заяву про розгляд справи за її відсутності, позовні вимоги підтримує в повному обсязі, просить суд їх задовольнити, шлюб розірвати та стягнути з відповідача на її користь суму сплаченого нею судового збору. Відповідач в судове засідання не з`явився, через канцелярію суду надав заяву про розгляд справи за його відсутністю, проти задоволення позовних вимог не заперечує, висловив згоду на розірвання шлюбу. Враховуючи, що в справі є достатні матеріали про права і взаємовідносини сторін, суд розглядає справу у відсутності сторін. Фіксація судового процесу технічними засобами не здійснювалась згідно вимог ч. 2 ст. 247 ЦПК України. Суд, дослідивши матеріали справи у їх сукупності, всебічно та повно з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позовна заява, об`єктивно оцінивши докази, що мають істотне значення для її розгляду і вирішення по суті, приходить до висновку, що позовна заява підлягає задоволенню з огляду на наступне. Судом встановлено, що [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , уклали шлюб, який зареєстровано 29.08.2009 року Київським відділом реєстрації актів цивільного стану Харківського міського управління юстиції, актовий запис № 410 (свідоцтво про шлюб серії [NUMBER] ). Після одруження прізвище позивача залишено без змін - « [PERSON] ». У шлюбі у сторін народились діти: [PERSON] , [INFO] (свідоцтво про народження серії [NUMBER] ) та [PERSON] , [INFO] (свідоцтво про народження серії [NUMBER] ). З матеріалів справи вбачається та підтверджується наданими письмовими поясненнями, що дійсно між позивачем та відповідачем сімейні відносини припинені, подружнього господарства не ведуть, між ними немає взаєморозуміння, у зв`язку з чим збереження сім`ї є неможливим, відповідач висловив згоду на розірвання шлюбу. Клопотань про надання часу на примирення сторони не заявили. Відповідно до ч. 1 статті 110 Сімейного кодексу України позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. Відповідно до ч.2 статті 112 Сімейного кодексу України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлене, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Відповідно до ч.1 статті 11 Цивільного процесуального кодексу України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданими відповідно до цього кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, як беруть участь у справі. Визнання відповідачем позову не суперечить закону та не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб. Питання про розподіл судових витрат суд вирішує відповідно до вимог ст. 141 та 142 ЦПК України, а саме: суд повертає позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову, решту стягує з відповідача на користь позивача. На підставі наведеного,

Outcome: approved