Jurisdiction: civil
Date: 2019-04-02 00:00:00

Позивач звернулась до суду з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання неповнолітніх дітей. В обґрунтування позовних вимог зазначає, що 26.09.2009 року зареєструвала шлюб з відповідачем. За час шлюбу у сторін народилось двоє дітей: [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO]. 13.11.2018 року рішенням Дзержинського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області шлюб між сторонами розірвано. Позивач зазначає, що з моменту припинення спільного життя, діти залишились проживати з нею та знаходяться на повному її утриманні. Відповідач протягом останнього року участі у вихованні та утриманні дітей не здійснює. Тому, просить суд стягнути з [PERSON] на користь [PERSON] аліменти на утримання неповнолітньої дитини [PERSON] та неповнолітньої дитини [PERSON] у розмірі 1/3 всіх видів заробітку (доходу), але не менше ніж 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, до досягнення дитиною повноліття. Позивач в судове засідання не зявилась, про час та місце розгляду справи повідомлена належним чином, причини неявки суду не повідомила. Представник позивача [PERSON] до початку судового засідання надала заяву, згідно якої просила розглядати справу без її участі та без фіксації технічними засобами, позов підтримує в повному обсязі, проти заочного рішення не заперечує. Відповідач в жодне судове засідання, будучи належним чином повідомленим про час та місце розгляду справи, шляхом оприлюднення оголошення на веб-порталі судової влади, не з`явився, причини неявки суду не повідомив, правом на відзив не скористався. \~ \~ \~ \~Суд вважає за необхідне ухвалити заочне рішення у відсутності відповідача на підставі наявних у справі доказів, що відповідає положенням ст. 280 ЦПК України. Враховуючи викладене, суд вважає, що судове засідання можливо провести без участі сторін, на підставі наявних у справі доказів, без фіксування судового засідання технічними засобами, що буде відповідати вимогам ст. 247 ЦПК України. Дослідивши матеріали справи, доводи, викладені в позовній заяві, з'ясувавши повно та всебічно обставини, факти та відповідні їм правовідносини, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що між [PERSON] та Павленко (дошлюбне прізвище Мокшина) [PERSON] 26.09.2009 року укладено шлюб (а.с. 3). Від даного шлюбу сторони мають спільних дітей: сина [PERSON], [INFO] (а.с. 4) та сина [PERSON], [INFO] (а.с. 5). Згідно Довідки про реєстрацію місця проживання особи діти [PERSON] та [PERSON] зареєстровані за адресою позивача (а.с. 9, 10). Згідно ст. 180 СК України, батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. За ч.ч. 1,3 ст. 181 СК України, способи виконання батьками обовязку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними або за рішенням суду. Відповідно до ч. 2 ст. 18 СК України, суд застосовує ті способи захисту прав або інтересів учасників сімейних відносин, які встановлені законом або домовленістю (договором) сторін. Згідно ч. 3 ст. 181 СК України, за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Батьки у відповідності до ст. 12\~Закону України\~«Про охорону\~дитинства» однаково відповідальні за виховання, навчання і розвиток дитини та мають рівні обов'язки по її утриманню. В даний час позивач несе витрати на утримання дітей в більшому розмірі ніж відповідач, що суперечить вищевказаним нормам закону, а також істотно впливає на її матеріальний стан. Відповідно до\~ч.\~1\~ст.\~182\~СК Кодексу,\~при визначенні\~розміру аліментів\~суд враховує:\~1)\~стан здоров'я\~та матеріальне\~становище дитини; 2)\~стан здоров'я\~та матеріальне\~становище платника\~аліментів; 3)\~наявність у\~платника аліментів\~інших дітей,\~непрацездатних чоловіка,\~дружини,\~батьків,\~дочки,\~сина; 3-1)\~наявність рухомого\~та нерухомого\~майна,\~грошових коштів; 3-2)\~доведені стягувачем\~аліментів витрати\~платника аліментів,\~у тому\~числі на\~придбання нерухомого\~або рухомого\~майна,\~сума яких\~перевищує десятикратний\~розмір прожиткового\~мінімуму для\~працездатної особи,\~якщо платником\~аліментів не\~доведено джерело\~походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення. З матеріалів справи встановлено, що відповідач не є платником аліментів на інших дітей, непрацездатних членів сім'ї та інших осіб, яких він зобов'язаний утримувати, є особою працездатного віку. Частиною 2 ст. 182 СК України передбачено, що мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. На підставі викладеного вище, аналізуючи наявні у справі докази, суд доходить висновку про повне задоволення вимог позивача. Крім того,\~статтею 191\~СК України передбачено, що аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову, а в разі подання заяви про видачу судового наказу - із дня подання такої заяви. На підставі п. 1 ч. 1 ст.\~430\~ЦПК України суд допускає негайне виконання рішень у справах про стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць. Відповідно до ст. 141 ЦПК України з відповідача на користь держави підлягають стягненню судові витрати у вигляді судового збору в розмірі 704,80 гривень На підстав викладеного, та

Outcome: approved