Jurisdiction: civil
Date: 2014-06-02 00:00:00

Позивач звернулась до суду з вищезазначеним позовом та просила стягнути з відповідача на її користь моральну шкоду в розмірі 70 000 грн., яка заподіяна їй неправомірними діями відповідача. В обґрунтування заявлених позовних вимог посилається на те, що мешкає за адресою: [ADDRESS], де споживає послуги відповідача без укладення договору. Відповідач є монополістом в сфері постачання електричної енергії. 02.03.2011 року вона отримала тяжку травму і з тих пір постійно хворіє, а 05.12.2011 року їй було встановлено другу групу інвалідності безстроково. Оскільки вона постійно перебувала на стаціонарних лікуваннях в комунальному закладі охорони здоров'я з часу отримання травми та по грудень 2013 року, вона доручила сплату коштів за спожиту електроенергію третій особі, у зв'язку з чим, за відсутністю її в квартирі та споживання послуг відповідача, у неї утворилась переплата в розмірі 700 грн. 14.01.2014 року, знаходячись у квартирі, вона зрозуміла, що їй вимкнуто електроенергію, та відкривши двері квартири поспілкувалась з майстром відповідача, який повідомив, що в 2011 році вона самовільно підключила електричну установку споживача через прилад обліку після відключення, чим порушила Правила користування електричною енергією для населення. Вона нічого такого не робила, оскільки з великими зусиллями переміщається по квартирі, є інвалідом, не має заборгованості по спожитим послугам. Крім неї в квартирі ніхто не мешкає. Через три дні вона отримала повістку про виклик до суду за позовом Публічного акціонерного товариства «ДТЕК Дніпрообленерго» про стягнення заборгованості, куди їй довелось добиратись на таксі, як і до керівництва відповідача. Керівництву відповідача вона надала усі квитанції, її уважно вислухали, впевнились у правоті її слів, принесли свої пробачення, а прибувши о 21 годині додому вона встановила поновлення електропостачання. Проте, вона була вимушена сплатити таксисту 1000 грн. за надані послуги. Вважає, що діями відповідача їй завдана моральна шкода, яку вона оцінює в 70 000 грн. та яка полягає в тому, що вона, як інвалід 2 групи, була вимушена пересуватись квартирою без світла та на милицях. Була змушена нервувати, погано спала, підвищився кров'яний тиск, почувала головну біль. В судовому засіданні позивач підтримала позовні вимоги в повному обсязі, наполягала на їх задоволенні. Пояснила, що вважає дії відповідача неправомірними в частині відключення світла в її квартирі, а розмір моральної шкоди обгрунтувала відсутністю світла в квартирі 7 днів. Представник відповідача в судовому засіданні позовних вимог не визнав та заперечував проти їх задоволення, посилаючись на їх безпідставність. Зазначив, що 14.01.2014 року позивача відключили від електропостачання через порушення Правил користування електричною енергією, яке виразилося у самовільному підключенні до електропостачання після відключення у 2012 році. На підставі Акта про порушення було прийнято рішення про нарахування до сплати 1529,53 грн., про що було повідомлено позивача. В листопаді 2013 року ними було подано позов до Дніпропетровського районного суду Дніпропетровської області про стягнення з [PERSON] 1529,53 грн. Будь-яких неправомірних дій по відношенню до позивача не вчиняли, шкоди не завдавали. Заслухавши пояснення сторін по справі, дослідивши матеріали справи, вирішивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок всіх доказів у їх сукупності і оцінивши їх за своїм внутрішнім переконанням, що грунтується на всебічному, повному, об'єктивному з'ясуванню всіх обставин справи, суд вважає вимоги позивача такими, що не підлягають задоволенню з наступних підстав. Відповідно до ч.1 ст.3 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Статтею 10 ЦПК України визначено, що цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін, сторони та інші особи, які беруть участь у справі, мають рівні права щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Як встановлено судом та підтверджено матеріалами справи, з 05.12.2011 року позивачу встановлено 2 групу інвалідності безстроково. З 16.09.2011 року по 16.12.2011 року, з 03.03.2011 року по 14.05.2011 року, з 28.01.2013 року по 18.02.2013 року, з 20.12.2013 року по 27.12.2013 року, з 14.05.2013 року по 06.2013 року (дата не встановлена), з 12.08.2013 року по 03.09.2013 року, з 16.07.2013року по 09.08.2013 року, з 03.10.2013 року по 22.10.2013 року, з 23.10.2013 року по 27.11.2013 року, з 28.11.2013 року по 18.12.2013 року позивач стаціонарно лікувалась в комунальних закладах охорони здоров'я м.Дніпропетровська. 14.01.2014 року працівниками відповідача на ім'я позивача складено повідомлення про припинення постачання електроенергії за адресою: [ADDRESS] у зв'язку з наявною заборгованістю. Ухвалою Дніпропетровського районного суду Дніпропетровської області від 04.03.2014 року позовні вимоги ПАТ «ДТЕК Дніпрообленерго» до [PERSON] про стягнення заборгованості залишені без розгляду на підставі заяви представника позивача. 07.02.2003 року між сторонами укладено договір без номеру про користування електричною енергією для побутових споживачів Дніпропетровської області. 20.05.2014 року засіданням комісії відповідача складено протокол №131, де зазначено про ануляцію акту №16/14 від 08.05.2014 року про самовільне підключення електропостачання після відключення через прилад обліку. 23.03.2012 року відповідачем складено акт №Д 001975 про виявлення самовільного підключення обладнання споживача через прилад обліку після відключення. На підставі даного акту відповідачем нараховано збитки відповідно Методики визначення обсягу та вартості електричної енергії, не облікованої внаслідок порушення споживачами Правил користування електричною енергією в сумі 1529,53 грн. В судовому засіданні свідок [PERSON] пояснив, що в день відключення світла у позивача, 14.01.2014 року перебував у неї в квартирі, дійсно чув як позивач розмовляла з представником енергопостачальної компанії, однак не довівши відсутності боргу повернулась до квартири знервована, через що йому довелось ночувати у квартирі позивача та купувати їй свічки. Відповідач позовних вимог не визнав, а його представник в судовому засіданні пояснив, що позивача було відключено від електропостачання після самовільного підключення, та по встановленню наявності договірних правовідносин і відсутності боргів, позивача було підключено по спливу трьох днів. Відповідно наданих заперечень, вважають складені акти та протоколи лише засобами фіксації фактів, в тому числі самовільного підключення, тому вини в заподіянні моральної шкоди не вбачають. Суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, що регламентовано ст.11 ЦПК України. Відповідно до вимог ст. 16 ЦК України особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Відповідно ст. 1167 ЦК України моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини, крім випадків, встановлених частиною другою цієї статті. Відповідно до чинного законодавства моральна шкода може полягати, зокрема: у приниженні честі, гідності, престижу або ділової репутації, моральних переживаннях у зв'язку з ушкодженням здоров'я, у порушенні права власності (в тому числі інтелектуальної), прав, наданих споживачам, інших цивільних прав, у зв'язку з незаконним перебуванням під слідством і судом, у порушенні нормальних життєвих зв'язків через неможливість продовження активного громадського життя, порушенні стосунків з оточуючими людьми, при настанні інших негативних наслідків. Таким чином, судом встановлено, що відключення позивача від послуг з постачання електричної енергії для населення відбулось 14.01.2014 року не внаслідок наявної заборгованості за спожиті послуги, а внаслідок нарахованих до сплати позивачу збитків, завданих самовільним підключення після відключення, що встановлено актом від 23.02.2012 року. Позивачем даного факту самовільного підключення після відключення не спростовано, проте, у зв'язку з проведенням перерахунку встановлено відсутність заборгованості і позивачу поновлено електропостачання. За таких обставин, суд не вбачає в діях відповідача протиправної поведінки, яка перебуває в причинно-наслідковому зв'язку із заподіянням шкоди позивачу, так як Правилами користування електричною енергією для населення встановлено права та обов'язки сторін по справі, в тому числі повноваження працівників відповідача при перевірці приладів обліку та установок споживачів. Враховуючи, що вина відповідача в заподіянні моральної шкоди позивачу не доведена, позовні вимоги задоволенню не підлягають. На підставі ст..88 ЦПК України судовий збір віднести за рахунок держави. На підставі викладеного,

Outcome: dismissed