Jurisdiction: civil
Date: 2017-10-22 00:00:00

Позивач звернулась до суду з вищевказаним позовом. В обґрунтування позовних вимог посилається на те, що вона звернулась до туристичної агенції ФОП [PERSON], що на день подання позову до суду має назву ФОП [PERSON], та туроператора Туристичне агентство «ТЕЗ ТУР», з метою отримання туристичних послуг. Позивач замовила тур на двох до Австрії, у зв'язку з чим сплатила грошові кошти у розмірі 27 500,00 грн. Однак, одному з туристів, а саме, [PERSON] було відмовлено у видачі візи, у зв'язку з чим позивач звернулась до відповідачів з проханням повернути сплачені за невикористаний тур грошові кошти, на що отримала відмову. Позивач вважає, що ані ФОП [PERSON], ані ТОВ «ТЕЗ ТУР», недоведене понесення будь-яких витрат у зв'язку з анулюванням туру, а тому грошові кошти за ненадані туристичні послуги підлягають поверненню із застосуванням відповідальності до ФОП [PERSON] та ТОВ «ТЕЗ ТУР», у зв'язку з чим просить стягнути ФОП [PERSON] суму у розмірі 5 717,18 грн., з яких: 2 467,11 грн. суми основного боргу; 176,28 грн. пені; 313,09 грн. річних; 2 760,70 грн. грн. індексу інфляції; стягнути з ТОВ «ТЕЗ ТУР» суму у розмірі 58 010,12 грн., з яких: 25 032,89 грн. суми основного боргу; 1 788,65 грн. пені; 3 176,78 грн. річних; 28 011,80 грн. індексу інфляції. Представник позивача надав до суду заяву про розгляд справи за його відсутності. Відповідно до вказаної заяви, позовні вимоги підтримує, в повному обсязі, проти заочного розгляду справи не заперечує. Представники відповідачів у судове засідання не з'явились, про день, час та місце слухання справи повідомлений належним чином, тому суд вважає за можливе розглянути справу відповідно правил ст. 169, 224,225 ЦПК України - заочно. У зв'язку з неявкою сторін, суд розглядає справу у відповідності до ч. 2 ст. 197 ЦПК України, без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що [PERSON] та [PERSON] 08.01.2013 року звернулись до туристичної агенції ФОП [PERSON] що на день подання позову до суду має назву ФОП [PERSON], та Туристичного агентства «ТЕЗ ТУР», з метою підбору та організації туру до Австрії на двох осіб, про що між ними було укладено усний договір про надання послуг. В свою чергу, ФОП [PERSON] є агентом з реалізації туристичного продукту оператора ТОВ «ТЕЗ ТУР», відповідно до Агентського договору про реалізацію туристичних послуг № 4683 від «10» квітня 2012 року. Менеджером туристичної компанії ФОП [PERSON] 17.01.2013 року позивачеві було запропоновано туристичний пакет до Австрії на двох на період з 02.02.2013 року по 09.02.2013 року, що підтверджується заявкою № 12806937, загальною вартістю 27 500,00 грн., який є туристичним продуктом ТОВ «ТЕЗ ТУР». Вартість вказаних послуг зафіксована у Калькуляції №1 від 17.01.2013 року та Калькуляції №2 від 18.01.2013 року. Грошові кошти за тур було сплачено у повному обсязі шляхом їх передання менеджеру ФОП [PERSON], що підтверджується Калькуляціями №1 від 17.01.2013 року та №2 від 18.01.2013 року. Сума у розмірі 25 032,89 грн. була перерахована на розрахунковий рахунок ТОВ «ТЕЗ ТУР», що підтверджується квитанцією №221541000924821358771419 від 21.02.2013 року. Залишкова сума у розмірі 2 467,11 грн. залишилась у ФОП [PERSON] в якості агентської винагороди (комісії), згідно умов агентського Договору, укладеного між ФОП [PERSON] та ТОВ «ТЕЗ ТУР», що складає майже 10% від суми. 28 січня 2013 року ФОП [PERSON] повідомила, що консульство Австрії відмовило у видачі візи одному з туристів - [PERSON] Після повідомлення про відмову у видачі візи [PERSON] звернувся до ФОП [PERSON] з вимогою про повернення грошових коштів, які були сплачені за туристичний тур до Австрії. Йому було відмовлено з підстав того, що грошові кошти були переведені на рахунок ТОВ «ТЕЗ ТУР» у повному обсязі. 18 лютого 2013 року [PERSON] була відправлена претензія на адресу ФОП [PERSON] з вимогою повернути сплачені кошти за туристичне обслуговування. У задоволені вимог [PERSON], викладених в претензії, ФОП [PERSON] було відмовлено листом від 28.02.2013 року, у зв'язку з відсутністю між ФОП [PERSON] та [PERSON] будь-яких договірних відносин. Не погодившись з відмовою, [PERSON] був змушений звернутися до Інспекції з питань захисту прав споживачів в Дніпропетровській області за захистом своїх порушених прав. На підставі звернення [PERSON] Інспекцією з питань захисту прав споживачів в Дніпропетровській області до Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська було подано позовну заяву про стягнення з ФОП [PERSON] на користь [PERSON] суми оплати за договором у розмірі 27 500,00 грн. та моральної шкоди у розмірі 5 000,00 грн. Рішенням Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська від 11 жовтня 2013 року позовну заяву Інспекція з питань захисту прав споживачів в Дніпропетровській області про захист прав споживачів - задоволено частково. Стягнуто з ФОП [PERSON] на користь [PERSON] за договором у розмірі 27 500,00 грн. та моральну шкоду в розмірі 1 000,00 грн. Рішенням Апеляційного суду Дніпропетровської області від 10 лютого 2014 року апеляційну скаргу ФОП [PERSON] задоволено, скасовано рішення Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська від 11 жовтня 2013 року, у зв'язку з незалученням відповідачем ТОВ «ТЕЗ ТУР». 09 червня 2015 року [PERSON] звернувся до Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська з позовною заявою до ФОП [PERSON] та ТОВ «ТЕЗ ТУР» про стягнення грошових коштів на його користь за ненадані відповідачами послуги в сумі 25 032,89 грн. з ТОВ «ТЕЗ ТУР» та грошових коштів в сумі 2 467,11 грн. з ФОП [PERSON] У задоволені позовної заяви було відмовлено, у зв'язку з тим, що невірно визначено позивача у справі. Ухвалою Апеляційного суду Дніпропетровської області від 26.04.2016 року у задоволені апеляційної скарги [PERSON] було відмовлено на тих самих підставах, які визначені в рішенні суду першої інстанції. То ж, між ФОП [PERSON] та ТОВ «ТЕЗ ТУР» укладено Агентський договір про реалізацію туристичних послуг № 4683 від «10» квітня 2012 року, умовами п.3.1. якого передбачено, що, на підставі цього Договору Турагент від імені Туроператора укладає з Туристами Договори на туристичне обслуговування у формі, встановленій Туроператором (Додаток №1 до Договору). У відповідності до положень ст.20 Закону України «Про туризм», Договір на туристичне обслуговування укладається в письмовій чи електронній формі відповідно до закону, туроператор несе перед туристом відповідальність за невиконання або неналежне виконання умов договору на туристичне обслуговування. Натомість, ФОП [PERSON] не виконав вказані вимоги та не уклав з позивачем договору про надання туристичних послуг, чим порушив вимоги агентського Договору та норми чинного законодавства, що регулюють взаємовідносини у сфері туристичних послуг. З огляду на той факт, що з боку ФОП [PERSON] не було укладено договору про надання туристичних послуг в супереч Закону України «Про туризм», взаємовідносини, які склались між позивачем та ФОП [PERSON] регулюються нормами Закону України «Про захист прав споживачів» та Цивільним кодексом України. Відповідно до п.1 ч.1, ч.2 ст.11 ЦК України, цивільні права та обов'язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов'язки. Підставами виникнення цивільних прав та обов'язків, зокрема, є договори та інші правочини. У ст.901 ЦК України визначено, що за договором про надання послуг одна сторона (виконавець) зобов'язується за завданням другої сторони (замовника) надати послугу, яка споживається в процесі вчинення певної дії або здійснення певної діяльності, а замовник зобов'язується оплатити виконавцеві зазначену послугу, якщо інше не встановлено договором. Положення цієї глави можуть застосовуватися до всіх договорів про надання послуг, якщо це не суперечить суті зобов'язання. Згідно із ст. 902 ЦК України, виконавець повинен надати послугу особисто. У випадках, установлених договором, виконавець має право покласти виконання договору про надання послуг на іншу особу, залишаючись відповідальним у повному обсязі перед замовником за порушення договору. Згідно зі ст. 903 Цивільного кодексу України, замовник зобов'язаний оплатити надану йому послугу в розмірі, у строки та в порядку, що встановлені договором. Нормами ст.906 Цивільного кодексу України визначається, що збитки, завдані замовнику невиконанням або неналежним виконанням договору про надання послуг за плату, підлягають відшкодуванню виконавцем, у разі наявності його вини, у повному обсязі, якщо інше не встановлено договором. Виконавець, який порушив договір про надання послуг за плату при здійсненні ним підприємницької діяльності, відповідає за це порушення, якщо не доведе, що належне виконання виявилося неможливим внаслідок непереборної сили, якщо інше не встановлено договором або законом. Частиною 7 ст.1 Закону України «Про захист прав споживачів», договір - усний чи письмовий правочин між споживачем і продавцем (виконавцем) про якість, терміни, ціну та інші умови, за яких реалізується продукція. Підтвердження вчинення усного правочину оформляється квитанцією, товарним чи касовим чеком, квитком, талоном або іншими документами (далі - розрахунковий документ). Згідно зі ст. 20 Закону «Про туризм», за договором про туристичне обслуговування одна сторона (туроператор, турагент) за встановлену договором плату зобов'язується забезпечити надання за замовленням іншої сторони (туриста) комплексу туристичних послуг (туристичний продукт). Абз.1 та 2 ст.32 Закону України «Про туризм», визначається, що за неналежне виконання своїх зобов'язань туроператор, турагент, інші суб'єкти туристичної діяльності несуть майнову та іншу відповідальність, визначену в договорі відповідно до чинного законодавства. Розмір майнової відповідальності туроператора, турагента чи іншого суб'єкта туристичної діяльності не може перевищувати фактично завданих замовнику збитків з їх вини. Агентські відносини регулюються главою 31 ГК України, відповідно до ч.ч.1, 2 ст.297 ГК України, за агентським договором одна сторона (комерційний агент) зобов'язується надати послуги другій стороні (суб'єкту, якого представляє агент) в укладенні угод чи сприяти їх укладенню (надання фактичних послуг) від імені цього суб'єкта і за його рахунок. Агентський договір повинен визначати сферу, характер і порядок виконання комерційним агентом посередницьких послуг, права та обов'язки сторін, умови і розмір винагороди комерційному агентові, строк дії договору, санкції у разі порушення сторонами умов договору, інші необхідні умови, визначені сторонами. Статтею 610 ЦК України передбачено, що порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання). Договір є обов'язковим для виконання сторонами (ст. 629 ЦК України). Відповідно до ст.ст.626, 629, 639 Цивільного кодексу України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків, договір є обов'язковим для виконання сторонами. Договір може бути укладений у будь-якій формі, якщо вимоги щодо форми договору не встановлені законом. На підставі ст.525, 526 Цивільного кодексу України, зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору, одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається. У відповідності до умов п.1 ст.610 Цивільного кодексу України, порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання). Положеннями п.2 ст.625 Цивільного кодексу України, боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Пунктом 3 ст.549 Цивільного кодексу України визначається, що пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов'язання за кожен день прострочення виконання. Відповідно до п.6 ст.231 Господарського кодексу України, штрафні санкції за порушення грошових зобов'язань встановлюються у відсотках, розмір яких визначається обліковою ставкою Національного банку України, за увесь час користування чужими коштами, якщо інший розмір відсотків не передбачено законом або договором. Частиною 6 ст.232 Господарського кодексу України, нарахування штрафних санкцій за прострочення виконання зобов'язання, якщо інше не встановлено законом або договором, припиняється через шість місяців від дня, коли зобов'язання мало бути виконано. За змістом ч.ч.1, 2, 10 ст.20, ч.2 ст.30, ч.ч.1, 2 ст.32, ч.1 ст.33 Закону України від 15 вересня 1995 року «Про туризм», ч.4 ст.10 Закону України від 12 травня 1991 року «Про захист прав споживачів», ст.ст.610 і 611, ч.5 ст.653, ч.1 ст.901 ЦК України, майнову відповідальність несе суб'єкт туристичної діяльності, який порушив законодавство в галузі туристичної діяльності при наданні туристичної послуги, порушив умови договору між туристом і суб'єктом туристичної діяльності з надання туристичних послуг, та за вини якого замовнику (туристу) завдано збитків. Зазначена правова позиція висловлена Верховним Судом України у постанові №6-42цс13 від 03 липня 2013 року, яка згідно зі ст.360-7 ЦПК України є обов'язковою для судів. Крім того, ухвалою від 06.04.2016 року у справі №6-38457ск15 колегією Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ визначено, що на договір про надання туристичних послуг розповсюджуються умови глави 61 Цивільного кодексу України, якою встановлені загальні положення щодо договорів підряду, це по-перше. По-друге, ненадання за таким договором туристичних послуг тягне за собою повернення грошових коштів туристу за умови, що туроператор не доведе понесення ним збитків у зв'язку з такими обставинами. Факт отримання грошових коштів ФОП [PERSON] у якості оплати агентської винагороди підтверджується долученими до матеріалів справи калькуляціями №1 від 17.01.2013 року на суму 5 000,00 грн. та калькуляцією №2 від 18.01.2013 року на суму 22 500,00 грн., з яких 25 032,89 грн. було перераховано ФОП [PERSON] на рахунок ТОВ «ТЕЗ ТУР», що підтверджується квитанцією №221541000924821358771419 від 21.02.2013 року. Крім того, згідно умов п.5.1. та 5.2. Агентського договору про реалізацію туристичних послуг № 4683 від «10» квітня 2012 року, укладеного між ФОП [PERSON] та ТОВ «ТЕЗ ТУР», вартість винагороди ФОП [PERSON], як Турагента, складає 10% від ціни реалізації Турпродукту. Турагент утримує свою агентську винагороду з плати, отриманої від реалізації Турпродукту Туристу. Отже, отримання грошових коштів у якості агентську винагороду у розмірі 2 467,11 грн. підтверджено належним чином. Факт отримання грошових коштів ТОВ «ТЕЗ ТУР» за надання туристичних послуг підтверджується квитанцією №221541000924821358771419 від 21.02.2013 року на суму у розмірі 25 032,89 грн., які були перераховані на розрахунковий рахунок ТОВ «ТЕЗ ТУР» з призначенням: «за послуги згідно рахунку №96240 від 18.01.2013, заявка №12806937». Крім того, з відповіді вих. №632/04/15 від 20.04.2015 року, наданою ТОВ «ТЕЗ ТУР» на звернення [PERSON] вбачається, що ТОВ «ТЕЗ ТУР» відмовляє останньому в повернення сплачених ним за тур до Австрії на двох грошові кошти у повному обсязі. Отже, отримання грошових коштів у якості оплати за тур до Австрії на двох у розмірі 25 032,89 грн. підтверджено належним чином. Про відмову щодо повернення грошових коштів за ненадані туристичні послуги з боку Відповідача-1, Позивач дізнався 28.02.2013 року. Термін прострочення повернення грошових коштів за період з 28.02.2013 року по 22.05.2017 року складає 1544 календарних днів. Розрахунок за грошовими коштами, що підлягають стягненню з ФОП [PERSON] виглядає наступним чином. Подвійна облікова ставка НБУ за період з 28.02.2013 року по 09.06.2013 року дорівнювала 15% (кількість днів 102). Подвійна облікова ставка НБУ за період з 10.06.2013 року по 12.08.2013 року дорівнювала 14% (кількість днів 64). Подвійна облікова ставка НБУ за період з 13.08.2013 року по 27.08.2013 року дорівнювала 13% (кількість днів 14). 2 467,11 * 15% / 365 * 102 = 103,42 грн. 2 467,11 *14% / 365 * 64 = 60,56 грн. 2 467,11 *13% / 365 * 14 = 12,30 грн. Загальна сума пені складає 176,28 грн. Розмір процентів складає 3% річних (згідно ч.2 ст. 625 ЦК України). 2 467,11 грн. * 3% / 365 * 1544 = 313,09 грн. Розмір індексу загального індексу за період 03.2013р. - 04.2017 р. складає 211,9%. 2 467,11 грн. (сума боргу) * 211,9% (розмір індексу загального індексу за період 03.2013р. - 04.2017 р.) - 2 467,11 грн. (сума боргу) = 2 760,70 грн. Розрахунок за грошовими коштами, що підлягають стягненню з Відповідача-2 виглядає наступним чином. Подвійна облікова ставка НБУ за період з 28.02.2013 року по 09.06.2013 року дорівнювала 15% (кількість днів 102). Подвійна облікова ставка НБУ за період з 10.06.2013 року по 12.08.2013 року дорівнювала 14% (кількість днів 64). Подвійна облікова ставка НБУ за період з 13.08.2013 року по 27.08.2013 року дорівнювала 13% (кількість днів 14). 25 032,89 *15% / 365 * 102 = 1 049,32 грн. 25 032,89 * 14% / 365 * 64 = 614,51 грн. 25 032,89 * 13% / 365 * 14 = 124,82 грн. Загальна сума пені складає 1 788,65 грн. Розмір процентів складає 3% річних (згідно ч.2 ст. 625 ЦК України). 25 032,89 грн. * 3% / 365 * 1544 = 3 176,78 грн. Розмір індексу загального індексу за період 03.2013р. - 04.2017 р. 211,9% . 25 032,89 грн. * 211,9% - 25 032,89 грн. = 28 011,80 грн. З огляду на викладене та враховуючи, що факт ненадання туристичних послу судом встановлений, а ненадання послуг тягне за собою повернення грошових коштів туристу, тому позовні вимоги [PERSON] слід задовольнити в повному обсязі. На підстав вищевикладеного,

Outcome: approved