Jurisdiction: civil
Date: 2016-03-10 00:00:00

Позивач звернулась до суду з позовом, відповідно до останньої редакції позовних вимог у якому просила суд розірвати шлюб, що було укладено між сторонами 26 вересня 2014 року, після розірвання шлюбу визначити її прізвище після розірвання шлюбу - «Михайлова», та стягнути з відповідача на її користь аліменти на утримання спільної дитини сторін, [PERSON], у твердій грошовій сумі, - 1000,00 грн., щомісяця, до настання повноліття дитини. В судове засідання сторони не зявились, про час та місце його проведення повідомлені у встановленому законом порядку. Представник позивача звернулась до суду з заявою про вирішення справи за її відсутності, уточнені позовні вимоги підтримала. Представник відповідача також звернувся до суду з заявою про розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги визнав. З викладених обставин провадження у справі суд ухвалив розглянути справу за відсутності сторін, на підставі наявних серед матеріалів справи доказів та відомостей. 26 вересня 2014 року сторони у справі, [PERSON] та [PERSON], уклали шлюб, що було зареєстровано Відділом державної реєстрації актів цивільного стану у Малиновському районі Реєстраційної служби Одеського міського управління юстиції, актовий запис №2444. Дошлюбним прізвищем [PERSON], згідно свідоцтва про одруження серії І-ЖД №220077, вказано «Михайлова». Згідно свідоцтва про народження серії І-ЖД №427127, сторони у справі мають спільну доньку [PERSON], [INFO]. Відповідно до наданих суду пояснень на час вирішення справи сторони проживають окремо, кожен своїм самостійним життям, спільного господарства не ведуть. Подружжя сторін розпалось, а самі сторони втратили притаманні подружжю почуття та взаємоповагу, відповідних стосунків не підтримують. Спільна дитина, [PERSON], на час вирішення справи проживає з позивачем та перебуває на її утриманні. Згоди щодо участі в утриманні дитини сторонами у позасудовому порядку не досягнуто. Відомостей про доходи сторін матеріали справи не містять. З викладеного та враховуючи, що за наданими суду позивачем поясненнями, і кореспондуючим визнанням зазначених у таких поясненнях обставин стороною відповідача, сторони остаточно втратили притаманні подружжю почуття та стосунки і підтримувати їх в подальшому наміру не мають, примиритися не бажають, суд доходить висновку проте, що зазначену сімю зберегти немає можливості, а тому, користуючись повноваженнями наданими судам відповідно до ст. 112 СК України, за вимогою позивача та згодою відповідача розриває шлюб між ними. Відповідно до ст. 113 СК України, [PERSON] має право на вибір прізвища після розірвання шлюбу. Так, за вимогою позивача, суд визначає її прізвище після розірвання шлюбу «Михайлова». Разом з тим, щодо уточнених вимог позову про стягнення аліментів, суд зазначає, що згідно ст. 180, ч. 2 ст. 181 Сімейного кодексу України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Відповідно до ст. 182 Сімейного кодексу України при визначенні розміру аліментів суд враховує стан здоров'я та матеріальне становище дитини; стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, за винятком випадків, передбачених статтею 184 цього Кодексу. Відповідно до ч.1 ст. 184 Сімейного кодексу України, якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, частину доходу одержує в натурі, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення, суд, за заявою платника або одержувача може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Так, представник позивача звернулась до суду з заявою про визначення аліментів у твердій грошовій сумі, в розмірі 1000,00 грн., щомісяця, а представник відповідача повідомив суд про визнання таких вимог, та з такого, зважаючи на відсутність обставин, які б перешкоджали задоволенню визнаних позовних вимог та відповідно до ч.4 ст. 174 ЦПК України, суд доходить висновку про необхідність задоволення такої вимоги. Відповідно до положень ст. 88 ЦПК України суд вирішуючи справу по суті зобовязаний розподілити між сторонами понесені ними та документально підтверджені судові витрати. Так, з відповідача на користь позивача підлягають стягненню понесені позивачем судові витрати по сплаті судового збору за розгляд питання про розірвання шлюбу, в розмірі 551,20 грн., та на користь державного бюджету в розмірі 243,60 грн., за розгляд питання про стягнення аліментів, оскільки таке питання було порушено у липні 2015 року, та Закон України «Про судовий збір» у відповідній такому часу редакції передбачав ставку судового збору 0,2 розміру мінімальної заробітної плати, встановленої на початок календарного року (у 2015 році - 1218,00 грн.).

Outcome: partial