Jurisdiction: civil
Date: 2018-03-27 00:00:00

Позивач звернувся із позовом до відповідача про стягнення заборгованості, в якому зазначив, що відповідно до Кредитного договору №CL32026 від 09.04.2008 року, укладеного між ПАТ «Універсал Банк» та [PERSON], відповідач отримала кредит у розмірі 22 000,00 грн. зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 36% на рік з кінцевим терміном повернення 10.03.2013 року. Відповідач свої зобов'язання за договором не виконує, не здійснює платежів в рахунок погашення суми кредиту та нарахованих процентів, у зв'язку з чим утворилась заборгованість, яка станом на 14.11.2013 року складає 67 177,17 грн. 14.11.2016 року ПАТ «Універсал Банк» та ТОВ «Компанія з управління активами «Прімоколект-Капітал» укладено Договір про відступлення права вимоги №UВ-ОР/16-132, відповідно до якого позивач набув статусу кредитора та отримав право грошової вимоги у тому числі і до відповідача. Позивач зазначає, що станом на 30.11.2017 року сума заборгованості [PERSON] складає 67 177,17 грн. Просить стягнути з відповідача вказану суму заборгованості, а також судові витрати по справі. Відповідач позовні матеріали не отримувала, про що свідчить конверт із відповідним вкладенням, який 01.03.2018 року повернувся на адресу суду із відміткою про причину повернення за закінченням встановленого строку зберігання. Станом на 28.03.2018 року відзиву на позовну заяву на адресу суду не надходило, як і не надходило інших заяв щодо предмету спору. За відсутності відзиву на позовну заяву та відсутності заперечень проти розгляду позову в порядку спрощеного позовного провадження, суд вважає за можливе проводити розгляд справи за наявними в матеріалах справи доказами без виклику учасників. Повно та всебічно дослідивши наявні в матеріалах справи докази у їх сукупності, суд вважає встановленими наступні обставини. Як убачається з матеріалів справи, 09.04.2008 року між ПАТ «Універсал Банк» та [PERSON] укладено Кредитний договір №CL32026, відповідно до якого відповідач отримала у тимчасове користування на умовах Кредитного договору кредит у розмірі 22 000,00 грн. зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 36% на рік з кінцевим терміном погашення не пізніше 10.03.2013 року. За приписами ч. 1 ст. 1049 ЦК України позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі) у строк та в порядку, що встановлені договором. Відповідно до ст. 1056-1 ЦК України процентна ставка за кредитом може бути фіксованою або змінюваною. Тип процентної ставки визначається кредитним договором. Розмір процентів, тип процентної ставки (фіксована або змінювана) та порядок їх сплати за кредитним договором визначаються в договорі залежно від кредитного ризику, наданого забезпечення, попиту і пропозицій, які склалися на кредитному ринку, строку користування кредитом, розміру облікової ставки та інших факторів. В порушення вимог ст.ст. 509, 526, 1054 ЦК України, відповідач свої зобов'язання за кредитним договором не виконав, припинив вносити платежі, передбачені умовами Кредитного договору як повернення отриманих коштів та сплату процентів за користування кредитом. У зв'язку із припиненням здійснення платежів на виконання умов договору станом на 14.11.2016 року у [PERSON] утворилась заборгованість у розмірі 67 177,17 грн. з урахуванням заборгованості по тілу кредиту, по процентах, а також штрафних санкцій. 14.11.2016 року ПАТ «Універсал Банк» та ТОВ «Компанія з управління активами «Прімоколект-Капітал» укладено Договір про відступлення права вимоги №UВ-ОР/16-132, відповідно до якого позивач набув статусу кредитора та отримав право грошової вимоги у тому числі і до відповідача. На момент розгляду справи відповідач не сплатила зазначену суму заборгованості. Станом 30.11.2017 року заборгованість відповідача становить 67 177,17 грн. та складається з: 19056,37 грн. - заборгованість за кредитом; 39019,96 грн. - заборгованість за відсотками за користування кредитом, 9100,84 грн. - заборгованість по штрафним санкціям. Відповідно до ч. 1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа зобов'язується надати грошові кошти позичальнику у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Згідно із ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Статтею 610 ЦК України передбачено, що порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання. Договір є обов'язковим для виконання сторонами (ст. 629 ЦК України). У відповідності до ч. 1 ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання. Згідно ст. 530 ЦК України якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). У разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом (ст. 611 ЦК України). Таким чином, виходячи із вищенаведеного суд прийшов до висновку про те, що позивач виконав всі умови договору належним чином, а відповідач ухиляється від виконання взятих на себе договором зобов'язань, що є порушенням норм чинного законодавства України та умов вказаного договору. Зважаючи на наявні в матеріалах справи докази, розрахунок розміру заборгованості, суд вважає, що відомості, які вони містять, відповідають дійсним обставинам справи. Отже, зважаючи на наведене вище, суд вважає, що позов є законним, таким, що відповідає вимогам чинного законодавства України та підлягає задоволенню в повному обсязі. Відповідно до ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. На підставі викладеного,

Outcome: approved