Jurisdiction: civil
Date: 2020-02-04 00:00:00

Позивач звернулась до Комінтернівського районного суду м. Харкова з позовною заявою до [PERSON] про розірвання шлюбу та стягнення аліментів на утримання дитини та дружини. Ухвалою Комінтернівського районного суду м.Харкова від 15.01.2020 року провадження по вищевказаній цивільній справі відкрито та справу призначено до розгляду за правилами загального позовного провадження в підготовче засідання. Ухвалою суду від 05.02.2020 року позовні вимоги [PERSON] до [PERSON] про розірвання шлюбу між подружжям та стягнення аліментів роз`єднані та виділенв в самостійне провадження. В обґрунтування своїх позовних вимог щодо розірвання шлюбу позивач зазначила, що 28.04.2018 року вона зареєструвала шлюб з відповідачем по справі в Богодухівському районному відділі державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції в Харківській області, актовий запис № 34. Від даного шлюбу сторони мають малолітнього сина [PERSON] , [INFO] . Причиною для розірвання шлюбу є різні характери та погляди на життя, відсутність взаєморозуміння. Сторони не ведуть спільного господарства та фактичні шлюбні відносини між ними припинені, сторони мешкають окремо. Посилаючись на вищевказані обставини, позивач вважає, що примирення є не можливим. Позивач в підготовчому судовому засіданні просила розірвати шлюб, що був укладений між нею та відповідачем. Відповідач не заперечував проти розірвання шлюбу. Відповідно до ч.3 ст.200 ЦПК України за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання відповідачем позову. Згідно з ч.4 ст. 206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд, за наявності для того законних підстав, ухвалює рішення про задоволення позову. Суд, дослідивши наявні в матеріалах справи докази в їх сукупності, приходить до висновку про задоволення позовних вимог з наступних підстав. Відповідно до ч.1 ст.13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідного до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Згідно ч.1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Згідно ч.4 ст.77 ЦПК України суд не бере до розгляду докази, що не стосуються предмета доказування. Судом встановлено, що з 28.04.2018 року сторони перебувають у шлюбі, який був зареєстрований в Богодухівському районному відділі державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції в Харківській області, актовий запис № 34, що підтверджується свідоцтвом про шлюб. Сторони мають малолітнього сина - [PERSON] , [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про народження дитини. Внаслідок відсутності взаєморозуміння між сторонами сім`я розпалась. Позивач стверджує, що родини фактично не існує, оскільки шлюбні відносини між ними припинені. Відповідач під час розгляду справи не заперечував проти розірвання шлюбу. За ст.112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, що мають істотне значення. Згідно ст. 24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування до шлюбу не допускається. Враховуючи вищевказані обставини суд приходить до висновку, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить інтересам сторін, у зв`язку з чим позовна заява про розірвання шлюбу підлягає задоволенню. На підставі викладеного та

Outcome: approved