Jurisdiction: civil
Date: 2016-12-13 00:00:00

Позивач звернулась до суду з позовом до відповідача про розірвання шлюбу, який був зареєстрований 17.02.1997року виконкомом Щасливської сільської ради Липовецького району Вінницької області, актовий запис №4. У позові позивач вказує, що вони мають троє спільних неповнолітніх дітей: [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO]. Підставою для звернення до суду із позовом про розірвання шлюбу у позовній заяві позивач називає те, що останнім часом між ними почали виникати непорозуміння при вирішенні будь - яких питань життя та сім'ї, чоловік почав зловживати спиртними напоями, а як наслідок застосовує до неї та дітей фізичну силу, що негативно впливає на їх психічний та фізичний стан здоров'я. На даний час вони проживають окремо, шлюбних стосунків не підтримують, дітей разом не виховують, спільно господарства не ведуть. Позивач вважає, що сім'я існує лише формально, тому таке збереження шлюбу суперечить її інтересам та є підставою для припинення шлюбу шляхом його розірвання. Також позивач просить суд вирішити питання судових витрат та відновити їй дошлюбне прізвище «[PERSON]». Позивач в судове засідання не з'явилась, проте надала суду заяву про розгляд справи без її участі, позовні вимоги підтримує, просить суд їх задовольнити. Відповідач в судове засідання не з'явився, хоча про час і місце судового розгляду був сповіщений належним чином, на що вказує наявне в матеріалах справи рекомендоване повідомлення про вручення поштового відправлення, яке було направлене за адресою його місця проживання, зареєстрованою у встановленому законом порядку. Ураховуючи те, що позивач скористався своїми правами, що передбачені ч.2 ст.158 ЦПК України, а неявку відповідача суд визнає неповажною, відтак у разі неявки відповідача, суд ухвалює рішення на підставі зібраних у справі доказів, не здійснюючи фіксування судового засідання технічними засобами. Суд, вивчивши та дослідивши матеріали цивільної справи, повно з'ясувавши обставини справи та перевіривши їх зібраними у справі доказами, яким дав оцінку, дійшов висновку про таке. Сторони перебувають в зареєстрованому шлюбі з 17.02.1997року, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER] (а.с.4). Від даного шлюбу у подружжя народилось троє дітей: [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO] (а.с. 5-7). Судом з'ясовано, що позивач не бажає миритись із відповідачем, має стійке волевиявлення, спрямоване на припинення сімейних відносин і розірвання шлюбу. Згідно із ст.51 Конституції України, шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки і чоловіка. Кожен із подружжя має рівні права і обов'язки у шлюбі та сім'ї. Статтею 5 Протоколу №7 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод встановлено, що кожен із подружжя у відносинах між собою і в їхніх відносинах зі своїми дітьми користується рівними правами та обов'язками цивільного характеру, що виникають зі вступу в шлюб, перебування в шлюбі та щодо його розірвання. Відповідно до ст.. 105,110,112 СК України, шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного із подружжя на підставі рішення суду, відповідно до статті 110 цього Кодексу. Позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя (ч.1 ст.110 СК України). Згідно зі ст.112 СК України, суд з'ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність дитини та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них. Ураховуючи встановлені судом обставини суд дійшов висновку, що подальше спільне життя подружжя неможливе, позивач наполягає на розлученні, має стійке волевиявлення до розірвання шлюбу, в тому збереження шлюбу та подальше спільне проживання подружжя буде суперечити інтересам сторін та їх дітей, отож суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню. Згідно ст. 113 СК України, суд відновлює позивачці, за її проханням, дошлюбне прізвище - «[PERSON]». У відповідності до положень ч.1 ст. 88 ЦПК України, стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. На підставі ст.ст. 105, 110, 112, 113 СК України,

Outcome: approved