Jurisdiction: civil
Date: 2016-06-21 00:00:00

Позивач звернулась до суду з позовом до [PERSON] сільської ради Канівського району, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору: Сільський голова [PERSON] сільської ради Канівського району Черкаської області [PERSON], про визнання незаконним та скасування розпорядження про притягнення до дисциплінарної відповідальності та відновлення виплати надбавки за особливі умови роботи. Обґрунтовуючи свої позовні вимоги, вказала, що з 12.11.2010 року по 10.04.2013 була головою [PERSON] сільської ради Канівського району Черкаської області. З 10.04.2013 позивач за власним бажанням склала свої повноваження на позачерговій сесії [PERSON] сільської ради. З червня по жовтень 2013 вона працювала завідуючою сільською бібліотекою села Келеберди Канівського району на повну ставку. З жовтня 2013 року за її заявою була переведена на 0,75 ставки, у грудні 2013 сільський голова села Келеберди [PERSON] перевів її на 0,5 ставки, мотивуючи відсутністю коштів в бюджеті сільської ради. 06.11.2015 відбулася І сесія сільської ради, де затверджували сільського голову [PERSON] і вже на цій сесії сільський голова підняв питання переведення бібліотекаря на 0,25 ставки, але новообрані депутати за вказане питання не проголосували. Тому, сільський голова вже 10.11.2015 року вручив їй для ознайомлення розпорядження № 62 від 30.10.2015 року «Про притягнення до дисциплінарної відповідальності» та акт про відсутність на роботі 24.10.2015 року. З даним розпорядженням вона не згідна, вважає його незаконним, оскільки протягом 20-24 жовтня вона перебувала на робочому місці з 10-00 до 14-00 год., в ці дні проводила списання літератури, приймала відвідувачів бібліотеки. В розпорядженні № 62 в п. 2 зазначено, що сільський голова позбавив її надбавки за особливі умови роботи в розмірі 50 % згідно Постанови КМУ № 1073 від 30.09.2009 року «Про підвищення заробітної плати працівникам бібліотек», що вважає незаконним, поскільки відповідно до Постанови КМУ від 25.03.2014 № 89 внесено зміни до п. 1 Постанови КМУ «Про підвищення заробітної плати працівникам бібліотек» від 30.09.2009 № 1037, де зазначено, що 50 % - граничний розмір надбавки і встановлюється керівником установи, закладу, організації у межах фонду оплати праці, тобто надбавка може бути 10 %, 35 %, але не більше 50 %. Будь-яких порушень трудової дисципліни з її боку не було, а оголошення догани не має законного підґрунтя і є наслідком неприязних стосунків, що склалися між нею, як колишнім сільським головою та безпосереднім її керівником новообраним сільським головою [PERSON]. Тому просить суд визнати незаконним та скасувати розпорядження [PERSON] сільської ради Канівського району Черкаської області № 62 від 30.10.2015 року про притягнення [PERSON] до дисциплінарної відповідальності. Відновити виплати надбавки за особливі умови роботи в розмірі 50 % згідно Постанови КМУ №1073 від 30.09.2009 року «Про підвищення заробітної плати працівникам бібліотек» з дня її скасування, шляхом проведення перерахунку. 25.04.2016 позивач надала в суді заяву про поновлення строку звернення до суду з даним позовом (а.с.85-86), в якій вказала, що 10.11.2015 року їй було вручено для ознайомлення розпорядження № 62 від 30.10.2015 року «Про притягнення до дисциплінарної відповідальності», у зв'язку з чим в неї різко погіршився стан здоровя та вона перебувала на лікуванні з 12.11.2015 до 14.11.2015 з діагнозом «гіпертензія», після чого зрозумівши, що відповідачем грубо порушуються її конституційні права на працю відразу ж звернулась до голови Канівської районної державної адміністрації із зверненням про її захист від незаконних дій сільського голови, на що отримала відповідь від 15.12.2015 з рекомендацією звернутись до сесії сільської ради або до суду, після чого вона 07.12.2015 звернулась до сесії [PERSON] сільської ради із заявою про скасування вказаного розпорядження сільського голови від 30.10.2015, відповідь на яке вона не отримала, а на сесії сільської ради яка відбулася 22.12.2015 їй рекомендували звернутись до суду, після чого вона 17.02.2016 звернулась до Канівського міськрайонного суду з адміністративним позовом до [PERSON] сільської про скасування вказаного розпорядження сільського голови, на що 24.02.2016 отримала ухвалу судді про залишення позову без розгляду з розясненням права звернення з позовом в порядку цивільного судочинства, що й було нею зроблено. Тому просить суд поновити їй строк звернення до суду з даним позовом. В судовому засіданні [PERSON] та її представник [PERSON] позов підтримали, посилаючись на обставини викладені в позовній заяві та просили його задовольнити, поновивши строк звернення до суду. Представник відповідача та третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору [PERSON] в судовому засіданні позов не визнав та пояснив, що під час чергових виборів у 2015 році [PERSON] була кандидатом на посаду голови [PERSON] сільської ради та в робочий час 22.10. 2015 проводила агітацію на виборчому окрузі № 13 о 12.00 год., доказом чого є доповідна записка депутата по виборчому округу № 13 [PERSON], при цьому [PERSON] не зверталася із заявою про надання відпустки на період агітації. Крім того, 24.10.2015 завідуюча сільською бібліотекою [PERSON] не була присутня на робочому місці протягом робочого дня з 10-00 год. до 14-00 год., на підставі чого було складено акт про відсутність на робочому місці. В табелі робочого часу за 24.10.2015 зроблено запис прогул. Повідомленням Келебедянської сільської ради № 1 від 28.10.2015 р. [PERSON] була повідомлена про надання письмового пояснення стосовно відсутності її на робочому місці 24.10.2015 р. в строк до 01.11.2015 р. Примірник даного повідомлення позивач отримала 28.10.2015 р., на що 30.10.2015 надала свої пояснення, після чого ним в розпорядженні [PERSON] сільської ради № 62 від 30.10.2015 року про притягнення до дисциплінарної відповідальності [PERSON] вказано, що їй оголошено догану за порушення трудової дисципліни ( за прогул без поважних причин 24.10.2015 та систематичну відсутність на робочому місці 20-23 жовтня 2015 року та агітацію в робочий час). Крім цього з 01.11.2015 [PERSON] було позбавлено надбавки за особливі умови роботи в розмірі 50 % згідно Постанови КМУ № 1073 від 30.09.2009 року «Про підвищення заробітної плати працівникам бібліотек». Вказує на пропуск позивачем тримісячного строку звернення до суду та просить суд відмовити в позові. Суд, вислухавши пояснення сторін та їх представників, свідків, дослідивши матеріали справи, оцінивши зібрані у справі докази в їх сукупності, суд приходить до наступного. Судом встановлено такі факти та відповідні їм правовідносини. Згідно з ч. 3 ст. 10 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Згідно з вимогами статті 214 ЦПК під час ухвалення рішення суд вирішує, чи мали місце обставини, якими обґрунтовувалися вимоги та заперечення, та якими доказами вони підтверджуються; чи є інші фактичні дані, які мають значення для вирішення справи; які правовідносини сторін випливають із встановлених обставин. Відповідно до ч. 1 ст. 3, ст. 4 КЗпП України законодавство про працю регулює трудові відносини працівників усіх підприємств, установ, організації незалежно від форм власності, виду діяльності і галузевої належності, а також осіб, які працюють за трудовим договором з фізичними особами. Законодавство про працю складається з Кодексу законів про працю України та інших актів законодавства України, прийнятих відповідно до нього. Відповідно до ст. 6 Конвенції про захист прав людини й основних свобод, ратифікованої Верховною Радою України 17.07.1997 року, кожний при вирішенні питання про його цивільні права і обов'язки має право на відкритий і справедливий судовий розгляд незалежним і безстороннім судом. Складовою частиною справедливого судочинства є доступ до судової процедури з усіма атрибутами контролю за порушеннями при звільненні з роботи з боку працедавців - власників та керівників господарських товариств, підприємств, установ, організацій. Статтею 43 Конституції України проголошено право кожної людини на працю, що включає можливість заробляти собі на життя працею, які він вільно обирає або на яку вільно погоджується, та закріплено гарантії реалізації права на працю, що включає право на належні, безпечні і здорові умови праці, на заробітну плату, не нижче від визначеної законом. Відповідно до ст. 51 Кодексу законів про працю України держава гарантує правовий захист від необґрунтованої відмови у прийнятті на роботу і незаконного звільнення, а також сприяння у збереженні роботи. Судом встановлено, що позивач [PERSON] з 21.06.2013 працює в [PERSON] сільській раді на посаді завідуючої сільською бібліотекою на підставі розпорядження в.о. сільського голови [PERSON] сільської ради від 21.06.2013 №50 (а.с. 66,68). На підставі заяви [PERSON] від 27.09.2013 (а.с.67) була переведена з 01.10.2013 на 0,75 ставки, у звязку з інвалідністю ІІ групи, про що видано розпорядження в.о. мсільського голови [PERSON] сільської ради( а.с 69). Згідно довідки МСЕК серії 10ААБ №080837 вбачається, що позивач [PERSON] є інвалідом ІІ групи загального захворювання з протипоказанням роботи в несприятливих метеоумовах. ( а.с. 15) . Згідно посвідчення № 2 від 30.09.2015 ( а.с. 16) позивач [PERSON] була кандидатом на посаду голови [PERSON] сільської ради. Розпорядженням № 62 від 30.10.2015 року «Про притягнення до дисциплінарної відповідальності [PERSON]І.» у п.1 відповідно ст.ст. 147-149 КЗпП України оголошено догану [PERSON], завідуючій сільською бібліотекою за порушення трудової дисципліни (прогул без поважних причин 24.10.2015, систематичну відсутність на робочому місці протягом 20-23 жовтня та агітації в робочий час); у п. 2 з 01.11.2015 позбавлено [PERSON] надбавки за особливі умови роботи в розмірі 50 % згідно Постанови КМУ № 1073 від 30.09.2009 року «Про підвищення заробітної плати працівникам бібліотек» (а.с.7). Судом встановлено, що позивач дізналась про притягнення до дисциплінарної відповідальності 10.11.2015 після отримання розпорядження [PERSON] сільської ради Канівського району Черкаської області № 62 від 30.10.2015 (а.с.7), але з урахуванням того, що позивач, яка є інвалідом 2 групи перебувала на амбулаторному лікуванні з 12.11.2015 до 14.11.2015 з діагнозом «гіпертензія» (а.с. 125-128 ), після чого вона звернулась до голови Канівської районної державної адміністрації із зверненням по її захист від незаконних дій сільського голови, на що отримала відповідь від 15.12.2015 з рекомендацією звернутись до сесії сільської ради або до суду, після чого вона 07.12.2015 звернулась до сесії [PERSON] сільської ради із заявою про скасування вказаного розпорядження сільського голови від 30.10.2015, відповідь на яке вона не отримала, а на сесії сільської ради яка відбулася 22.12.2015 їй рекомендували звернутись до суду, після чого вона 17.02.2016 звернулась до Канівського міськрайонного суду з адміністративним позовом до [PERSON] сільської про скасування вказаного розпорядження сільського голови, на що 24.02.2016 отримала ухвалу судді про залишення позову без розгляду з розясненням права звернення з позовом в порядку цивільного судочинства, (а.с.117-124 ), суд відповідно до вимог ст. 234 КЗпП України вважає, що пропуск строку звернення позивача до суду з даним позовом, установленого ст. 233 КЗпП України, відбувся з поважних причин, а тому цей строк підлягає поновленню судом. Підставою для винесення вказаного розпорядження був акт про відсутність на роботі від 24.10.2015 № 1. Згідно даного акту ( а.с. 7) вбачається, що акт № 1 про відсутність на робочому місці завідуючої сільською бібліотекою [PERSON] складений головним бухгалтером [PERSON], секретарем Голуб Н.В. та директором будинку культури [PERSON], про те, що «24.10.2015 завідуюча сільською бібліотекою [PERSON] була відсутня на робочому місці протягом робочого дня з 10-00 до 14-00 год., про наявність поважних причин відсутності 24.10.2015 [PERSON] жодними засобами звязку не повідомляла». Позивач [PERSON] на отримане нею повідомлення № 1 від 28.10.2016 про надання письмового пояснення щодо її відсутності на роботі 24.10.2015, пояснила, що перебувала на робочому місці в приміщенні бібліотеки 24.05.2016 з 10.00 год. до 13.00 год., в бібліотеку приходило троє відвідувачів дорослих та троє дітей, які користувалися послугами бібліотеки, з питань її відсутності на робочому місці 10-15 хв., вважає надавати пояснення недоцільним ( а.с 8-9) . Відповідно до ст. 139 КЗпП України працівники зобов'язані працювати чесно і сумлінно, своєчасно і точно виконувати розпорядження власника або уповноваженого ним органу, додержуватися трудової і технологічної дисципліни, вимог нормативних актів про охорону праці, дбайливо ставитися до майна власника, з яким укладено трудовий договір. Отже, трудовою дисципліною передбачено додержання працівниками норм, закріплених КЗпП України, правил внутрішнього трудового розпорядку, уставів, положень, посадових інструкцій, за порушення якої до працівника можливо застосування положень ст. 147 КЗпП України. Відповідно до ст. 147 Кодексу законів про працю України за порушення трудової дисципліни до працівника може бути застосовано тільки один з таких заходів стягнення: догана; звільнення. Порушенням трудової дисципліни є невиконання або неналежне виконання з вини працівника покладених на нього трудових обов'язків, що проявились в порушенні: правил внутрішнього трудового розпорядку; посадових інструкцій; положень, наказів та розпоряджень власника, якщо вони мають законний характер. Дисциплінарне стягнення - передбачений в нормативно-правовому акті захід примусового впливу, що застосовується органом, якому надано право прийняття на роботу даного працівника відповідно до його компетенції, за вчинений дисциплінарний проступок. Слід мати на увазі, що власник підприємства чи уповноважений власником орган не вправі змінювати на свій власний розсуд заходи дисциплінарного стягнення. Згідно зі ст. 149 Кодексу законів про працю України до застосування дисциплінарного стягнення власник або уповноважений ним орган повинен зажадати від порушника трудової дисципліни письмові пояснення. За кожне порушення трудової дисципліни може бути застосовано лише одне дисциплінарне стягнення. При обранні виду стягнення власник або уповноважений ним орган повинен враховувати ступінь тяжкості вчиненого проступку і заподіяну ним шкоду, обставини, за яких вчинено проступок, і попередню роботу працівника. Стягнення оголошується в наказі (розпорядженні) і повідомляється працівникові під розписку. Відповідно до ст. 148 Кодексу законів про працю України дисциплінарне стягнення застосовується власником або уповноваженим ним органом безпосередньо за виявленням проступку, але не пізніше одного місяця з дня його виявлення, не рахуючи часу звільнення працівника від роботи у зв'язку з тимчасовою непрацездатністю або перебування його у відпустці. Дисциплінарне стягнення не може бути накладене пізніше шести місяців з дня вчинення проступку. Відповідно до вимог ст. 60 Цивільного процесуального кодексу України, кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Як визначено в статті 57 Цивільного процесуального кодексу України доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються на підставі пояснень сторін, третіх осіб, їхніх представників, допитаних як свідків, показань свідків, письмових доказів, речових доказів, зокрема звуко- і відеозаписів, висновків експертів. В судовому засіданні з достовірністю встановлено, що з посадовою інструкцією завідуючої сільською бібліотекою, сільський голова [PERSON] не ознайомлював [PERSON] в 2013-2015 роках, позивач користувалася в своїй роботі Законом України «Про бібліотеки і бібліотечну справу» та попереднім «Положенням про публічну бібліотеку» та Правилами користування публічною бібліотекою, затвердженим начальником відділу культури і туризму Канівської райдержадміністрації 16.01.2012 року (а.с.92-98). Згідно табеля обліку використання робочого часу в [PERSON] сільській раді за жовтень 2015 (а.с.35) вбачається, що з 20 до 23 жовтня 2015 [PERSON] була на роботі, 24.10.2015 вказано прогул. Судом встановлено, що акт № 1 про відсутність на робочому місці завідуючої сільською бібліотекою [PERSON] 24.10.2015 протягом робочого дня з 10-00 до 14-00 год. не містить дати та часу його складання, а також ним не зафіксована відсутність позивача на робочому місці в період з 20 до 23 жовтня 2015, про що вказано в розпорядженні сільського голови № 62 від 30.10.2015 року про притягнення до дисциплінарної відповідальності. Отже посилання в розпорядженні сільського голови № 62 від 30.10.2015 про притягнення до дисциплінарної відповідальності [PERSON] на систематичну відсутність її на робочому місці протягом 20-23 жовтня 2015 року та агітації в робочий час, в порушення вказаних вище вимог ст. 149 КЗпП України, не підтверджено належно оформленим актом про відсутність на роботі позивача, до застосування дисциплінарного стягнення не відібрано пояснень від працівника щодо відсутності в ці дні та спростовується даними табеля обліку робочого часу, в яких вказано про перебування позивач на роботі, а також даними щоденника роботи бібліотеки з обліком користувачів і відвідувань за період з 20-23.10.2015 (а.с.105-106,108-109) та актами про списання книг бібліотеки, складеними позивачем в складі відповідної комісії від 20, 22 та 23 жовтня 2015 (а.с.107-112) . Щодо посилання в розпорядженні сільського голови № 62 від 30.10.2015 про притягнення до дисциплінарної відповідальності [PERSON] на прогул без поважних причин 24.10.2015, він не знайшов свого підтвердження в суді та спростовується показами допитаної в суді свідка [PERSON], жительки с. Келеберди про те, що близько 10.00 годин 24.10.2015 вона особисто була в сільській бібліотеці і брала книги та підтверджує, що [PERSON] була на робочому місці, а також даними щоденника роботи бібліотеки з обліком користувачів і відвідувань за 24.10.2015 (а.с.105-106, 108-109) . Допитана в суді свідок [PERSON], яка працює методистом по бібліотеках Канівського районного будинку культури і підтвердила, що за результатами комплексної перевірки діяльності [PERSON] сільської бібліотеки складено акт від 05.05.2016 про задовільну роботу завідуючої бібліотеки [PERSON], яка відповідає займаній посаді та неодноразово нагороджувалась грамотами за сумлінну працю від Канівської РДА (а.с.100), від сільської ради (а.с.99). Допитані в суді свідки головний бухгалтер [PERSON] сільської ради [PERSON], секретар сільської ради [PERSON] пояснили, що складання акту про відсутність позивача на роботі 24.10.2015 з 10.00. до 14.00 годин відбувалось близько 13.00 год., після чого в 13.15 год. [PERSON] пішла додому, чому на вказаному акті відсутня дата його складання і він не затверджений керівником сільської ради їм невідомо. Суд критично оцінює покази свідків головного бухгалтера [PERSON] сільської ради [PERSON], секретаря сільської ради [PERSON], які працюють у відповідача по справі, та покази свідка землевпорядника сільської ради [PERSON] про те, що вона особисто бачила проведення агітації позивачем [PERSON] 22.10.2015 о 12.00 годин, поскільки відсутність позивача на роботі 22.10.2015 взагалі не зафіксована відповідним актом комісії. Згідно правил внутрішнього трудового розпорядку для працівників [PERSON] сільської ради, затверджених [PERSON] сільським головою [PERSON] 05.01.2011 за №2 (а.с.49-50) у п.6.4 вказано, що за кожне порушення трудової дисципліни може бути накладене лише одне дисциплінарне стягнення. Як вбачається з розпорядження голови [PERSON] сільської ради до позивача застосовано крім догани ще й позбавлення надбавки встановленої відповідно до Постанови Кабінету Міністрів України №1073 від 30.09.2009 року, що означає застосування двох стягнень, в порушення вимог ч.2 ст.149 КЗПП України. Таким чином наявними у справі доказами підтверджується вказані вище порушення відповідачем вимог ст.149 КЗпП України, а тому розпорядження [PERSON] сільської ради Канівського району Черкаської області № 62 від 30.10.2015 про притягнення [PERSON] до дисциплінарної відповідальності є незаконним та підлягає скасуванню з поновленням позивачу виплати надбавки за особливі умови роботи в розмірі 50 % згідно Постанови КМУ №1073 від 30.09.2009 року «Про підвищення заробітної плати працівникам бібліотек» з дня її скасування 01.11.2015 шляхом проведення перерахунку. Відповідно до частини третьої ст. 212 Цивільного процесуального кодексу України суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності. З огляду на викладене, суд приходить до висновку, що позовні вимоги [PERSON] до [PERSON] сільської ради Канівського району Черкаської області про визнання незаконним та скасування розпорядження про притягнення до дисциплінарної відповідальності та відновлення виплати надбавки за особливі умови роботи є обґрунтованими та такими, що підлягають до задоволення в повному обсязі. В порядку положення частини 3 статті 88 Цивільного процесуального кодексу України, суд присуджує до стягнення з відповідача [PERSON] сільської ради в дохід держави судовий збір у розмірі 551,20 грн..

Outcome: approved