Jurisdiction: civil
Date: 2015-07-01 00:00:00

Позивач звернулась до суду з даною позовною заявою, в обґрунтування якої зазначила, що 20 жовтня 2001 року вони з відповідачем зареєстрували шлюб, від шлюбу мають дочку [PERSON], [INFO]. Сімейне життя з чоловіком не складається через протирічність поглядів, відсутність спільної мови в питаннях подружнього життя, ведення домашнього господарства. Спроби налагодити подружнє життя позитивних результатів не дали, на даний час вони проживають окремо. Просить стягнути з відповідача аліменти на неповнолітню дитину в розмірі 1500 грн. В судовому засіданні позивач позовні вимоги про розірвання шлюбу та стягнення аліментів підтримала та просила їх задовольнити, пояснивши, що на даний час їх з відповідачем сімя існує формально, подружніх стосунків вони не підтримують, спільного бюджету не ведуть, кожний з них живе своїм життям. З нею проживає та на її утриманні знаходиться неповнолітня дитина. Просила розірвати шлюб, стягнути з відповідача аліменти в розмірі 1500 гривень, щомісячно до досягнення нею повноліття, після розірвання шлюбу залишити їй прізвище [PERSON]. Відповідач позовні вимоги про розірвання шлюбу визнав, згоден на розірвання шлюбу. Щодо стягнення аліментів згоден їх сплачувати у розмірі 700 грн., оскільки має незначний дохід. Суд, вислухавши сторони, дослідивши матеріали справи вважає, що позовні вимоги про розірвання шлюбу підлягають задоволенню, а вимоги про стягнення аліментів частковому задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що шлюб між сторонами зареєстровано 20 жовтня 2001 року Відділом реєстрації актів громадянського стану Обухівського районного управління юстиції Київської області, актовий запис № 217, що підтверджується свідоцтвом про укладення шлюбу І-БК №187679, виданим 20.10.2001 року. Від шлюбу у сторін 02 вересня 2004 року народилась дочка [PERSON], що підтверджується копією свідоцтва про народження дитини. Згідно ст. 51 Конституції України, шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки й чоловіка. Як встановлено в судовому засіданні, сторони по справі фактично припинили шлюбні відносини, чотири роки шлюбних стосунків не підтримують, наміру зберегти сімю не мають, а тому суд приходить до висновку, що збереження сімї не можливе і суперечить інтересам кожного з подружжя, що має суттєве значення. За таких обставин шлюб доцільно розірвати. Щодо позовних вимог про стягнення аліментів, то згідно ст.180 СК України, батьки зобовязані утримувати дитину, до досягнення нею повноліття, а відповідно до ч.3 ст.181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Так як батько, відповідач по даній справі, офіційно працевлаштований, має регулярний дохід, його неповнолітня дочка потребує матеріальної допомоги, тому суд з врахуванням обставин зазначених в ст.182, 183 СК України, вважає за необхідне стягнути з відповідача аліменти в розмирі ? частки його доходу щомісячно, до досягнення дитиною повноліття. Підстав для стягнення аліментів у твердій грошовій сумі суд не вбачає. Згідно ст.191 СК України встановлено, що аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня предявлення позову, а тому суд присуджує аліменти з часу подання позовної заяви до суду. Позивач звільнена від сплати судових витрат, а тому вони повинні бути стягнуті з відповідача.

Outcome: partial