Jurisdiction: civil
Date: 2016-11-22 00:00:00

Позивач звернулась до суду з позовом до відповідача, в якому прохає визнати за нею право власності на спадкове майно, що складається із земельної ділянки площею 2,920 га для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, яка розташована на території Лютенської сільської ради Гадяцького району Полтавської області, що належало [PERSON], яка померла 13 жовтня 2012 року, земельну ділянку яку вона успадкувала фактично, але не оформила, від [PERSON], який помер 01 серпня 2011 року; а також визнати за нею право власності на спадкове майно, що складається із земельної ділянки площею 2,920 га для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, яка розташована на території Лютенської сільської ради Гадяцького району Полтавської області, що належало [PERSON], яка померла 13 жовтня 2012 року. Позивач [PERSON] у судове засідання не зявилась, надавши суду заяву про розгляд справи без її участі, позовні вимоги підтримує повністю. Представник відповідача - територіальної громади Лютенської сільської ради Гадяцького району Полтавської області у судове засідання не з'явився, надавши письмову заяву про розгляд справи без представника, проти позовних вимог не заперечує. Третя особа приватний нотаріус Гадяцького районного нотаріального округу Полтавської області [PERSON] у судове засідання не з'явилась, надавши суду письмову заяву про розгляд справи без її участі. Відповідно до ч. 2 ст. 158 ЦПК України особа, яка бере участь у справі, має право заявити клопотання про розгляд справи за її відсутності. Згідно ч. 2 ст. 197 ЦПК України фіксування судового засідання технічним засобом здійснює секретар судового засідання або за розпорядженням головуючого інший працівник апарату суду. У разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Вивчивши матеріали справи, суд прийшов до наступних висновків. Судом встановлено, що копією витягу з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про державну реєстрацію народження відповідно до статей 126, 133, 135 Сімейного кодексу України № 00016851302 від 08.07.2016 року, копією свідоцтва про народження серії ІІІ-КЕ № 373657 від 02.01.1992 року, копії свідоцтва про шлюб від 17.10.2009 року, копією витягу з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про державну реєстрацію народження відповідно до статей 126, 133, 135 Сімейного кодексу України № 00016851332 від 08.07.2016 року, підтверджується, що [PERSON] є онукою [PERSON] та племінницею [PERSON], а, в свою чергу, останній є сином [PERSON] Згідно копії свідоцтва про смерть, виданого повторно серії І-КЕ № 322915 від 08.07.2016 року, [PERSON] помер 01 серпня 2011 року. [PERSON] був зареєстрований на день смерті 01.08.2011 року в селі Лютенька по вулиці Рождественського, 32. На день смерті 01.08.2011 року [PERSON] за даною адресою були зареєстровані: [PERSON] (мати). Інших зареєстрованих станом на 01.08.2011 року за даною адресою не значилося, що підтверджується довідкою виконавчого комітету Лютенської сільської ради Гадяцького району Полтавської області № 02-46/1151 від 14.07.2016 року. Відповідно копії свідоцтва про смерть, виданого повторно серії І-КЕ № 322914 від 08.07.2016 року, [PERSON] померла 13 жовтня 2012 року. [PERSON] була зареєстрована на день смерті 13.10.2012 року одна в селі Лютепька по вулиці Рождественського, 32. Інших зареєстрованих станом на 13.10.2012 року за даною адресою не значилося, що підтверджується довідкою виконавчого комітету Лютенської сільської ради Гадяцького району Полтавської області № 02-46/1152 від 14.07.2016 року. У довідках відділу Держгеокадастру у Гадяцькому районі Полтавської області № 31-31-1608-99.3-1322/2-16, № 31-1608-99.3-1323/2-16 від 20.10.2016 року зазначено, що на імя [PERSON] (померлий 01.08.2011 року) виготовлявся державний акт на право приватної власності на землю серія Р3 681386, зареєстрований за № 404, від 27.10.2002 року для ведення товарного сільськогосподарського виробництва площею 2,920 га (кадастровий номер не визначений), розташовану на території Лютенської сільської ради Гадяцького району Полтавської області. На імя [PERSON] (померла 13.10.2012 року) виготовлявся державний акт на право приватної власності на землю серія Р3 681387, зареєстрований за № 405, від 27.10.2002 року для ведення товарного сільськогосподарського виробництва площею 2,920 га (кадастровий номер не визначений), розташовану на території Лютенської сільської ради Гадяцького району Полтавської області. Дані факти підтверджуються також архівними копіями відповідних державних актів. 19.10.2016 року приватним нотаріусом Гадяцького районного нотаріального округу Полтавської області [PERSON] було відмовлено [PERSON] у видачі свідоцтва про право на спадщину на земельні ділянки, розташовані на території Лютенської сільської ради Гадяцького району Полтавської області та передані для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, що належали померлій 13.10.2012 року [PERSON] у звязку з відсутністю правовстановлюючого документу вказану земельну ділянку. Із повідомлення приватного нотаріусу Гадяцького районного нотаріального округу Полтавської області [PERSON] від 12.11.2016 року та інформаційних довідок зі Спадкового реєстру від 12.11.2016 року вбачається, що 03 жовтня 2016 року заведена спадкова справа після смерті [PERSON], яка померла 13 жовтня 2012 року. Заяву про прийняття спадщини подала [PERSON]. Свідоцтва про право на спадщину не видавалися. Після померлого 01.08.2011 року [PERSON] спадкова справа не зводилась. Відповідно ч. 1 ст. 392 ЦК України власник майна може пред'явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Статтею 1218 ЦК України встановлено, що до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Згідно ч. 1 ст. 1222 ЦК України спадкоємцями за заповітом і за законом можуть бути фізичні особи, які є живими на час відкриття спадщини, а також особи, які були зачаті за життя спадкодавця і народжені живими після відкриття спадщини. Із вимог ч. 1 ст. 1225 ЦК України вбачається, що право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців на загальних підставах, із збереженням її цільового призначення. У ст. 1261 ЦК України зазначено, що у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. Відповідно ч. 1 ст. 1265 ЦК України у п'яту чергу право на спадкування за законом мають інші родичі спадкодавця до шостого ступеня споріднення включно, причому родичі ближчого ступеня споріднення усувають від права спадкування родичів подальшого ступеня споріднення. Умовами ч. 3 ст. 1268 ЦК України визначено, що спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. За правилами ч. 1 ст. 1269 ЦК України спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу або в сільських населених пунктах - уповноваженій на це посадовій особі відповідного органу місцевого самоврядування заяву про прийняття спадщини. Згідно ч. ч. 1, 3 ст. 1296 ЦК України спадкоємець, який прийняв спадщину, може одержати свідоцтво про право на спадщину. Відсутність свідоцтва про право на спадщину не позбавляє спадкоємця права на спадщину. Отже, [PERSON] та [PERSON] на підставі вищезазначених державних актів було передано у приватну власність земельні ділянки площею 2,920 га кожна для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, що розташовані на території Лютенської сільської ради Гадяцького району Полтавської області. 01.08.2011 року [PERSON] помер. Спадщину після його смерті, до складу якої входить право власності на земельну ділянку, прийняла його мати [PERSON], оскільки на час смерті спадкодавця постійно з ним проживала. 13.10.2012 року померла [PERSON], спадщину після смерті якої прийняла її онука [PERSON], оскільки остання звернулась до нотаріуса з відповідною заявою, в результаті чого до неї перейшло у порядку спадкування право власності на вищезазначені земельні ділянки. Таким чином, суд приходить до висновку, що позовні вимоги повністю знайшли своє підтвердження належними доказами по справі, є законними та обґрунтованими, тому підлягають до задоволення.

Outcome: approved