Jurisdiction: civil
Date: 2015-02-25 00:00:00

позивач звернувся із позовом до відповідача про стягнення заборгованості кредитним договором від 29.12.2011 року №445/05 та судових витрат в загальному розмірі 201912 грн. 39 коп. Свої вимоги мотивує тим, що 29.12.2011 року між Кредитною спілкою «Крез-Капітал» та [PERSON] було укладено кредитний договір №445/05 відповідно до умов якого кредитна спілка надала позичальнику кредит в сумі 130000 грн. на строк 24 місяці до 29 грудня 2013 року зі сплатою 25% річних. Відповідно до умов п.5.1.4 кредитного договору сторонами було передбачено, що у випадку несплати позичальником щомісячних платежів по поверненню кредиту та процентів за ним, плата за кредит збільшується на 10 грн. за кожен день прострочення платежу до повного повернення несплачених платежів. Однак відповідачем взяті на себе кредитні зобов'язання виконувалися не належним чином, станом на 15.05.2014 року утворилася заборгованість по кредиту, процентах та штрафних санкціях. Оскільки добровільно відповідач відмовляється повертати заборгованість, просить позов задоволити. В судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримала, дала пояснення аналогічні вище наведеним. Відповідач в судове засідання не з'явилася повторно, причин неявки суду не повідомила, судові повістки про виклик в судове засідання, що направлялися відповідачу за зареєстрованим місцем її проживання, суду були повернуті поштовим відділенням за закінченням терміну зберігання. В той же час враховуючи ту обставину, що про розгляд справи судом відповідач була повідомлена, оскільки зверталася до суду із апеляційною скаргою на ухвалу про відкриття провадження у справі, однак після відмови апеляційним судом Львівської області у задоволенні її скарги, судову кореспонденцію за зареєстрованим місцем проживання не отримувала. Зважаючи на те, що позивач не заперечує проти заочного розгляду справи, а належно повідомлений про розгляд справи відповідач в судове засідання не з'явився повторно, суд вважає, що відповідно до ст.224 ЦПК України, справу слід розглянути у його відсутності, постановивши заочне рішення. Заслухавши пояснення представника позивача, оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності, дослідивши та перевіривши усі обставини справи, суд позов задовольняє з таких підстав. Відповідно до ст.526 ЦК України, зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог ЦК України, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до ст.525 ЦК України, одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Відповідно до ст. 536 ЦК України, за користування чужими грошима, боржник зобов'язаний сплачувати проценти. Розмір процентів за користування чужими грошовими коштами встановлюється договором, законом або іншим актом цивільного законодавства. Відповідно до ст.530 ч.1 ЦК України, якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Відповідно до ч.2 ст.1050 ЦК України, встановлено, що якщо договором встановлений обов'язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то вразі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилась, та сплати процентів, належних йому відповідно до ст.1048 ЦК України. Крім цього, ч.2 ст.625 ЦК України передбачено, що боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів на встановлений договором або законом. Судом встановлено, що 29.12.2011 року між Кредитною спілкою «Крез-Капітал» та [PERSON] було укладено кредитний договір №445/05 (а.с.6) відповідно до умов якого кредитор надав позичальнику кредит в сумі 130000 грн. на строк 24 місяців до 29.12.2013 року зі сплатою 25% річних. Відповідно до п.5.1.3 кредитного договору сторонами було передбачено, що позичальник зобов'язаний щомісячно, але не пізніше 29 числа поточного місяця, рівними частинами повертати суму кредиту та процентів за ним. При цьому розмір щомісячного платежу визначено в сумі 6941,32 грн. Відповідно до умов п.5.1.4 кредитного договору сторонами визначено, що у випадку несплати позичальником обумовлених п.5.1.3 договору щомісячних платежів по поверненню кредиту та процентів за ним, плата за кредит збільшується на 10 грн. за кожен день прострочення платежу до повного повернення несплачених платежів. Однак, як встановлено в судовому засіданні відповідач свої зобов'язання по кредитному договору №445/05 від 29.12.2011 року виконувала не належним чином, допустила утворення заборгованості по сплаті кредиту та відсотків по кредиту. Згідно із представленим розрахунком (а.с.5), станом на 15.05.2014 року заборгованість відповідача за кредитним договором становила 199913 грн. 26 коп., що складається з заборгованості по поверненні тіла кредиту в розмірі 129860 грн. 04 коп., заборгованості по сплаті відсотків в розмірі 62973 грн. 22 коп., та штрафних санкцій в розмірі 7080 грн. 00 коп. Оскільки відповідач добровільно взяла на себе зобов'язання щодо виконання умов кредитного договору №445/05 від 29.12.2011 року, однак такі не виконувала належним чином, допустила утворення заборгованості, а тому суд вважає, що позовні вимоги є підставними та підлягають до задоволення шляхом стягнення із позичальника на користь кредитора вказаної суми заборгованості за кредитом. Судові витрати по справі слід покласти на відповідача.

Outcome: approved