Jurisdiction: civil
Date: 2016-12-22 00:00:00

Позивач звернулась до Мелітопольського міськрайонного суду Запорізької області з позовом про стягнення аліментів на утримання доньки [PERSON], [INFO], в розмірі 1/3 частини з усіх видів заробітку (доходів), але не менше ніж 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи з дня звернення до суду з позовною заявою і до досягнення донькою повноліття. Позовні вимоги обґрунтовуються тим, що 14.12.1996 року вона уклала шлюб з відповідачем. Шлюб між ними не розірвано, однак фактично шлюбні відносини припинені, вони проживають окремо, спільного господарства не ведуть. Спільна дитина проживає разом з нею. Батько в утриманні дитини участі не приймає, добровільно кошти не надає, у звязку з чим вона змушена звернутись до суду з відповідним позовом. В судове засідання позивач не зявилась, від неї надійшла заява, в якій вона просить розглядати справу за її відсутності, наполягає на задоволенні позовних вимог. Відповідач в судове засідання не зявився, від нього надійшла заява, в якій він просить розглядати справу за його відсутності, позовні вимоги визнає в повному обсязі. Відповідно до ч.2 ст. 197 ЦПК України, з урахуванням заяв сторін про слухання справи за їх відсутності, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд, вивчивши матеріали справи, оцінивши зібрані у справі докази, вважає, що позов підлягає повному задоволенню по наступним підставам. Сторони перебувають у шлюбі з 14 грудня 1996 року, що підтверджується копією свідоцтва про шлюб серії І-ЖС номер 035476 (а.с.4). Від даного шлюбу у сторін 09 жовтня 2010 року народилась донька [PERSON], що підтверджується копією свідоцтва про народження серії 1-ЖС номер 456826(а.с.7). Судом встановлено, що шлюбні відносини між сторонами фактично припинені, однією сімєю вони не проживають. Згідно оригіналу довідки про склад сімї від 06 вересня 2016 року, [PERSON] проживає разом зі своїм сином [PERSON], [INFO], донькою [PERSON], [INFO], за адресою: Запорізька область, м. Мелітополь вул. Гетьманська, 129/95 (а.с.6). Відповідач, згідно позовної заяви, мешкає за адресою: Запорізька область, Мелітопольський район, с. Семенівка, вул. Першотравнева, 164. Судом встановлено та не оспорюється сторонами, що малолітня дитина проживає разом з матірю та знаходиться на її утриманні. Відповідач матеріальну допомогу на утримання доньки не надає, хоча є працездатним, а, отже, має можливість надавати допомогу на утримання дитини. Відповідно до ст. 180 Сімейного Кодексу України батьки зобовязані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно ст. 182 Сімейного кодексу України при визначення розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоровя та матеріальне становище дитини; 2) стан здоровя та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 4) інші обставини, що мають істотне значення. Згідно ст. 191 Сімейного Кодексу України аліменти присуджуються за рішенням суду від дня предявлення позову. З урахуванням вищевикладеного та в звязку з визнанням відповідачем позову, суд вважає можливим стягнути з відповідача на користь позивача аліменти на утримання неповнолітньої доньки в розмірі 1/3 частини усіх видів заробітку (доходів) щомісячно, але не менше 30% прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, щомісячно, починаючи з дня подання позовної заяви і до досягнення донькою повноліття. Крім того, відповідно до вимог ст.88 ЦПК України з відповідача підлягає стягненню на користь держави судовий збір. Відповідно до ч.1 ст.4 Закону України «Про судовий збір» від 08.07.2011 року, до позовної заяви майнового характеру, яка подана фізичною особою, ставка судового збору буде становити 1 відсоток ціни позову, але не менше 0,4 розміру мінімальної заробітної плати. Законом України «Про державний бюджет України на 2016 рік» мінімальна заробітна плата визначена у розмірі 1378 (одна тисяча триста сімдесят вісім) гривень 00 копійок. Оскільки, позивач при звернені до суду, звільнена від сплати судового збору на підставі п.3 ч.1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір», з відповідача підлягає стягненню на користь держави судовий збір у розмірі не менше 0,4 розміру мінімальної заробітної плати, тобто 551 (пятсот пятдесят одна) гривня 20 копійок.

Outcome: approved