Jurisdiction: civil
Date: 2016-03-13 00:00:00

Позивач звернулась до суду з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання повнолітньої дитини, яка продовжує навчання, посилаючись на те, що вона з відповідачем перебувала у шлюбі, від якого сторони мають дитину [PERSON], [INFO], який на теперішній час є студентом денного відділення Запорізького медичного коледжу. Син жодних доходів не має, потребує матеріальної допомоги. Відповідач має стабільний заробіток, що надає йому можливість утримувати дитину до закінчення навчання. У звязку з чим вона просить суд стягнути з відповідача на її користь аліменти на утримання повнолітнього сина [PERSON], [INFO], щомісячно у розмірі ? частини зі всіх видів заробітку (доходу) і до закінчення навчання. У судове засідання позивач не зявилась, про дату, час та місце розгляду справи повідомлена належним чином (а.с. 21), через канцелярію суду подала заяву (а.с. 25), у якій просить розглянути справу за її відсутності, позовні вимоги підтримує у повному обсязі. Відповідач [PERSON] у судове засідання не зявився, про дату, час і місце розгляду справи повідомлявся належним чином (а.с. 19), через канцелярію суду подав заяву про слухання справи за його відсутності, позовні вимоги визнає в повному обсязі (а.с. 26). Третя особа [PERSON], у судове засідання не зявився, про день, час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином (а.с. 20), про причини неявки суду не повідомив, будь-яких клопотань на адресу суду не надав, у звязку з чим причина неявки визнана судом неповажною. На підставі викладеного, суд вважає можливим розглянути справу у відсутності позивача, відповідача та третьої особи. Згідно з вимогами ч. 2 ст. 197 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до переконання, що позов підлягає задоволенню з таких підстав. Встановлено, що з 03 серпня 1996 року сторони перебували у шлюбі, який був розірваний 30 жовтня 2001 року. Від шлюбу сторони мають сина [PERSON], [INFO], що підтверджується копією свідоцтва про народження серії І-ЖС № 327595, виданого 02 лютого 1998 року Московською сільською радою Вільнянського району Запорізької області (а.с. 5). На теперішній час [PERSON] є студентом ІІ-В курсу денного відділення Запорізького медичного коледжу за спеціальністю «Лікувальна справа», навчається на бюджетній основі (довідка з навчального закладу а.с. 4), а тому немає можливості працювати та потребує матеріальної допомоги. Відповідно до ст. 199 СК України, якщо повнолітня дочка, син продовжують навчання і в звязку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобовязані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. В силу ст. 200 СК України суд визначає розмір аліментів на повнолітню дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у статті 182 СК України. При визначенні розміру аліментів, в силу вимог ст. 182 СК України, суд має враховувати: 1) стан здоровя та матеріальне становище дитини; 2) стан здоровя та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 4) інші обставини, що мають істотне значення. Згідно з п.п. 20, 21 постанови Пленуму Верховного Суду України № 3 від 15 травня 2006 року «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України про розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів», обовязок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчатися після досягнення повноліття (незалежно від форми навчання), виникає за обовязкової сукупності таких юридичних фактів: досягнення дочкою, сином віку, який перевищує 18, але є меншим 23 років; продовження ними навчання; потреба у звязку з цим у матеріальній допомозі; наявність у батьків можливості надавати таку допомогу. Суд приймаючи до уваги викладене та те, що батьки зобовязанні утримувати повнолітніх дітей, які продовжують навчання за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу, а саме аліментний обовязок матері, батька не повязується з їхньою працездатністю, а лише з їх матеріальним станом, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача аліменти у розмірі ? частини зі всіх видів заробітку (доходу) щомісячно до досягнення дитиною 23 років, але не пізніше, ніж до закінчення навчання. Таким чином, суд вважає за необхідне задовольнити позовні вимоги в повному обсязі. Відповідно до ч. 1 ст. 191 СК України, аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня предявлення позову. Також в силу ст. 88 ЦПК України, суд стягує із відповідача в доход держави судовий збір у сумі 551 грн. 20 коп., від сплати яких позивач була звільнена при подачі позову до суду про стягнення аліментів. На підставі п. 1 ч. 1 ст. 367 ЦПК України, суд допускає негайне виконання рішення суду в частині стягнення аліментів - у межах суми платежу за один місяць. З урахуванням викладеного,

Outcome: approved