Jurisdiction: civil
Date: 2016-04-26 00:00:00

Позивач звернулась до суду з позовом до [PERSON], про стягнення неустойки (пені) за прострочення сплати аліментів, який неодноразово уточнювала під час розгляду справи, в якому зазначила, що ухвалою Шевченківського районного суду м. Запоріжжя від 23.01.2014 року затверджено мирову угоду, згідно якою [PERSON] зобовязався сплачувати аліменти на утримання сина у розмірі 800,00 грн. щомісячно, починаючи з 01.01.2014 року і до досягнення дитиною повноліття. З грудня 2014 року відповідач систематично ухиляється від сплати аліментів, хоча є працездатним, займається підприємницькою діяльністю. Позивач зазначає, що знаходиться у скрутному матеріальному становищу. Лише у вересні 2015 року відповідач сплатив їй 3823,00 грн., тобто борг за 4 місяці. Просить суд стягнути з відповідача на її користь пеню за прострочення сплати аліментів з 01 січня 2015 року по 31.01.2016 року у розмірі 22\~280,00 грн. В судовому засіданні позивач та її представник підтримали уточнені позовні вимоги та просили їх задовольнити з підстав, зазначених в позові. Позивач зазначила, що 3823,00 грн. на рахунок вона отримала на придбання ноутбуку за домовленістю з відповідачем. Представник відповідача в судовому засіданні заперечував проти задоволення позовних вимог, зазначив, що Шевченківським ВДВС ЗМУЮ безпідставно відкрито виконавче провадження про стягнення аліментів, оскільки рішення суду про стягнення аліментів не існує. Також зазначив, що відповідач частково сплачував аліменти, так 3850,00 грн.(а.с.76) було сплачено відповідачем в рахунок сплати аліментів за 2015 рік наперед, а саме з 01.08.2015 року: 629,00 грн. за серпень, потів по 800,00 грн. з вересня 2015 року та за наступні місяці до кінця року. Надав квитанції по сплаті аліментів за 01.02.2016 року у розмірі 800,00 грн., зазначивши що це аліменти за січень 2016 року, за 15.02.2016 року по сплаті аліментів за лютий 2016 року у розмірі 800,00 грн., за 23.03.2016 року по сплаті аліментів у розмірі 800,00 грн. (а.с.76). Представник третьої особи в судовому засіданні зазначив, що 15.02.2016 року кошти на депозитний рахунок відділу у розмірі 800,00 грн. від [PERSON] не надходили, оскільки 08.02.2016 року попередній рахунок було закрито та відкрито новий. Вислухав пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню з наступних підстав. Судом з матеріалів справи встановлено, що ухвалою Шевченківського районного суду м. Запоріжжя від 23.01.2014 р. затверджено мирову угоду між [PERSON] та [PERSON], за якою [PERSON] зобовязується сплачувати [PERSON] аліменти на утримання дитини [PERSON], [INFO] у розмірі 800,00 грн. щомісячно, починаючи з січня 2014 року до досягнення дитиною повноліття. [PERSON] зобовязується сплачувати аліменти за кожний поточний місяць не пізніше 10 (десятого) числа такого місяці шляхом перерахування суми аліментів на поточний рахунок №29244825509100 ПАТ «Приватбанк» МФО 305299, ЄДРПОУ 14360570, кредитний рахунок 5158757238853032 відкритий на імя [PERSON] (а.с.5). Ухвала набрала законної сили 28.01.2014 року. На підставі даного рішення 11.06.2015 року видано виконавчий лист (а.с.4), який знаходиться на виконанні в Шевченківському відділі ДВС ЗМЮ, що підтверджується постановою державного виконавця про відкриття виконавчого провадження від 27.07.2015 року (а.с.120). [PERSON] допустив заборгованість по сплаті щомісячних сум платежів аліментів. Згідно наданого розрахунку заборгованості по аліментам, виданого державним виконавцем Шевченківського ВДВС Запорізького міського управління юстиції № 5438 від 21.04.2016 року, загальна заборгованість [PERSON] по сплаті аліментів по вищевказаному виконавчому листу, за період з 01 січня 2015 р. по 01 квітня 2016 року складає 12 000,00 грн. Також зазначено, що на депозитний рахунок відділу боржником було перераховано 02.02.2016 року 800,00 грн. та 24.03.2016 року 800,00 грн. в рахунок сплати аліментів (а.с.104-105). Згідно ч. 1 ст. 196 СК України та розяснень Пленуму Верховного Суду України, викладених у п. 22 Постанови від 15 травня 2006 року №3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів», при виникненні заборгованості з вини особи, яка зобовязана сплачувати аліменти за рішенням суду, одержувач аліментів має право на стягнення неустойки (пені) у розмірі одного відсотка від суми несплачених аліментів за кожен день прострочення. Розмір неустойки може бути зменшений судом з урахуванням матеріального та сімейного стану платника аліментів. Оскільки зобовязання зі сплати аліментів носить періодичний характер і повинно виконуватися щомісяця, то при розгляді спорів про стягнення на підставі ч. 1 ст. 196 СК України пені від суми несплачених аліментів суд повинен зясувати розмір несплачених аліментів по кожному з цих періодичних платежів, встановити строк, до якого кожне із цих зобовязань мало бути виконано, та з урахуванням встановленого обчислити розмір пені, виходячи із суми несплачених аліментів за кожен місяць окремо від дня порушення платником аліментів свого обовязку щодо їх сплати до дня ухвалення судом рішення про стягнення пені, підсумувавши розміри нарахованої пені за кожен із прострочених платежів та визначивши її загальну суму. Дана правова позиція висловлена Верховним Судом України в постанові від 01 жовтня 2014 року у справі № 6-149цс14. Позивачем надано розрахунок пені, але він зроблений не вірно. Враховуючи правову позицію Верховного Суду України, з урахуванням розрахунку заборгованості по аліментам, складеним державним виконавцем, неустойка (пеня) за прострочення сплати аліментів за даним виконавчим листом складає в: - січні 2015 р. 800,00 грн., отже пеня за даний місяць складає 800,00 грн. х 1% х 31 день = 248,00 грн.; - лютому 2015 р. 800,00 грн., отже пеня за даний місяць складає 800,00 грн. х 1% х 28 день = 224,00 грн.; - березні 2015 р. 800,00 грн., отже пеня за даний місяць складає 800,00 грн. х 1% х 31 день = 248,00 грн.; - квітні 2015 р..800,00 грн., отже пеня за даний місяць складає 800,00 грн. х 1% х 30 днів = 240,00 грн.; - травні 2015 р. 800,00 грн., отже пеня за даний місяць складає 800,00 грн. х 1% х 31 день = 248,00 грн.; - червні 2015 р. 800,00 грн., отже пеня за даний місяць складає 800,00 грн. х 1% х 30 днів = 240,00 грн.; - липні 2015 р. 800,00 грн., отже пеня за даний місяць складає 800,00 грн. х 1% х 31 день = 248,00 грн.; - серпні 2015 р. 800,00 грн., отже пеня за даний місяць складає 800,00 грн. х 1% х 31 день = 248,00 грн.; - вересні 2015 р. 800,00 грн., отже пеня за даний місяць складає 800,00 грн. х 1% х 30 днів = 240,00 грн.; - жовтні 2015 р. 800,00 грн., отже пеня за даний місяць складає 800,00 грн. х 1% х 31 день = 248,00 грн.; - листопаді 2015 р. 800,00 грн., отже пеня за даний місяць складає 800,00 грн. х 1% х 30 днів = 240,00 грн.; - грудні 2015 р. 800,00 грн., отже пеня за даний місяць складає 800,00 грн. х 1% х 31 день = 248,00 грн.; - січні 2016 р. 800,00 грн., отже пеня за даний місяць складає 800,00 грн. х 1% х 31 день = 248,00 грн. Посилання представника відповідача на оплату коштів у розмірі 3850,00 грн. у вересні 2015 року як на оплату аліментів в рахунок сплати аліментів на наступні місяці суд не приймає та вважає їх безпідставними, оскільки матеріалами справи підтверджено заборгованість по сплаті аліментів. Також посилання представника відповідача на сплату аліментів 01.02.2016 року за січень 2016 року суд не приймає і вважає ці кошти оплату аліментів за лютий 2016 року, оскільки мировою угодою від 23 січня 2014 року зобовязаний відповідач оплачувати аліменти за кожний поточний місяць не пізніше 10 числа саме такого місяця. Враховуючи наведене, загальна сума неустойки (пені) за період з 01 січня 2015 р. по 31 січня 2016 р. складає 3168,00 грн., яка підлягає стягненню з відповідача на користь позивача. Таким чином, суд дійшов висновку, що дані позовні вимоги слід задовольнити в частині стягнення з відповідача фактичної суми пені за прострочення сплати аліментів у розмірі 3168,00 грн., в іншій частині позовних вимог слід відмовити.

Outcome: partial