Jurisdiction: civil
Date: 2019-05-19 00:00:00

Позивач звернулась в суд з позовом до [PERSON] про збільшення розміру аліментів на утримання повнолітньої дитини. Позовні вимоги обґрунтовує тим, що з відповідачем вона перебувала у зареєстрованому шлюбі, який на даний час розірваний. Від спільного подружнього життя у них народився син [PERSON] , [INFO] Згідно з довідки до акту огляду медико-соціальної експертної комісії від 15.11.2010 року син [PERSON] визнаний інвалідом дитинства та йому встановлено довічну групу інвалідності - першу А. На підставі рішення Володимир-Волинського міського суду Волинської області від 01.12.2015 року відповідач виплачує аліменти на користь позивача на утримання повнолітнього сина у розмірі по 550 грн. щомісячно. Зазначає, що на сьогоднішній день визначена сума аліментів на утримання непрацездатної дитини є недостатньою, тому просить збільшити розмір аліментів та стягувати з [PERSON] аліменти в її користь на утримання повнолітньої дитини [PERSON] в розмірі по 1300 грн. щомісячно. Позивач на судовий розгляд справи подала заяву в якій зазначила, що позовні вимоги підтримує в повному обсязі, просить проводити розгляд справи у її відсутності. Відповідач в судове засідання подав заяву в якій зазначив, що позовні вимоги в розмірі по 1300 грн. щомісячно на дитину визнає повністю, просить проводити розгляд справи у його відсутності. Враховуючи те, що в судове засідання сторони не з`явились, тому згідно з ч.2 ст. 247 ЦПК України розгляд справи здійснюється без фіксування технічними засобами. Відповідно до ч. 4 ст. 206 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав, ухвалює рішення про задоволення позову. Суд приймає визнання позову відповідачем, оскільки таке визнання відповідає вимогам Сімейного кодексу України, відповідає інтересам сторін по справі та не суперечить правам та інтересам інших осіб. Судом встановлено, що сторони перебували у зареєстрованому шлюбі, котрий на даний час розірвано. Свідоцтвом про народження серії [NUMBER] підтверджується, що сторони у справі є батьками повнолітнього [PERSON] , [INFO] Із довідки до акту огляду МСЕК від 15.11.2010 року вбачається, що [PERSON] є особою, щодо якої довічно встановлена інвалідність першої групи з дитинства. Судом встановлено, що на підставі рішення Володимир-Волинського міського суду Волинської області від 01.12.2015 року з [PERSON] стягуються аліменти в користь [PERSON] на утримання повнолітньої непрацездатної дитини [PERSON] , [INFO] , в розмірі по 550 гривень щомісячно. Згідно з ст. 198 Сімейного кодексу України батьки зобов`язані утримувати своїх повнолітніх непрацездатних дочку, сина, які потребують матеріальної допомоги, якщо вони можуть надавати таку матеріальну допомогу. Відповідно до ч.1 ст. 200 СК України суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у статті 182 цього Кодексу. Згідно з ч. 2 ст. 182 СК України розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Відповідно до ч.1 ст. 192 Сімейного кодексу України, розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Задовольняючи позов, суд бере до уваги, що відповідач сплачує аліменти в розмірі по 550 грн. щомісячно на сина, котрий є непрацездатним, потребує матеріальної допомоги і даний розмір аліментів не є достатнім для забезпечення потреб непрацездатного сина. Визначення аліментів у розмірі 1300 грн. жодним чином не є надмірним з точки зору звичайних і необхідних потреб непрацездатного сина. Враховуючи те, що після визначення судом аліментів в розмірі 550 грн. щомісячно на утримання непрацездатного сина сторін, значно збільшились витрати на його утримання і даний розмір аліментів не забезпечує звичайних потреб сина та внаслідок збільшення витрат на сина змінився (погіршився) також матеріальний стан позивача, а також потребу непрацездатного сина в отриманні такої матеріальної допомоги, тому суд прийшов до висновку, що позовні вимоги є обґрунтованими, законними і підлягають до задоволення..

Outcome: approved