overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2018-10-25 00:00:00

Позивач звернулась до суду з позовною заявою, в якій просить визнати відповідача таким, що втратив право користування житловим будинком № 53 по вул.Жуковського в м.Мелітополі Запорізької області. В обґрунтування позову зазначає, що їй на підставі права особистої власності належить житловий будинок № 53 розташований за адресою: Запорізька область, м.Мелітополь, вул. Жуковського. У вказаному будинку зареєстрований відповідач, який з лютого 2017 року виїхав з будинку та проживає окремо. Рішенням Мелітопольського міськрайонного суду Запорізької області від 18 червня 2018 року шлюб між сторонами було розірвано. Позивач, як власники зазначеного будинку, позбавлена права вільно володіти, користуватися та розпоряджатися належним їй майном, у звязку з чим, вимушена звернутися з вказаним позовом до суду. В судове засідання сторони не зявились. Від позивача до суду надійшла заява з проханням слухати справу у її відсутність, позовні вимоги підтримує в повному обсязі, проти винесення заочного рішення по справі не заперечує. Відповідач в судове засідання не зявився, не повідомивши суд про причини неявки. Про час та місце слухання справи був повідомлений належним чином. Зі згоди позивача суд проводить заочний розгляд справи на підставі наявних у справі доказів, відповідно до\~ст. 280 ЦПК України. У відповідності до ч.2 ст.247 ЦПК України у звязку з розглядом справи за відсутності сторін фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд, вивчивши і дослідивши матеріали справи, вважає, що позов обґрунтований і підлягає повному задоволенню, з наступних підстав. Судом встановлено, що відповідно до договору дарування укладеного 20 жовтня 1995 року, який посвідчений державним нотаріусом Мелітопольської державної нотаріальної контори [PERSON] зареєстрований в реєстрі за № 2-4155, позивач є власником житлового будинку № 53\~розташованого за\~адресою:\~Запорізька область,\~м.\~Мелітополь,\~вул.\~Жуковського /а.с.7-8/,\~ що також підтверджується копією Витягу про реєстрацію права власності на нерухоме майно № 5862526 від 15.12.2004 /а.с.9/. Рішенням Мелітопольського міськрайонного суду Запорізької області від 18 червня 2018 року шлюб між сторонами було розірвано /а.с.10/. Згідно довідки, виданої 30 серпня 2018 головою квартального комітету № 39, [PERSON] дійсно зареєстрований за адресою: [INFO], однак не проживає в ньому з лютого 2017 року /а.с.6/. У звязку з тим, що відповідач [PERSON] зареєстрований за вказаною адресою, але не проживає, позивач не може в повній мірі володіти, користуватися та розпоряджатися належним їм майном. Згідно до вимог ст. 405 ЦК України член сімї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сімї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом. Судом встановлено, що відповідач за вказаною адресою не проживає більше одного року. Тому суд вважає необхідним визнати відповідача таким, що втратив право користування житловим будинком, що розташований за адресою: Запорізька область, м. Мелітополь, вул. Жуковського, буд. 53.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2019-08-26 00:00:00

Позивач звернулась до суду з позовною заявою, в якій просить визнати відповідача таким, що втратив право користування житловим приміщенням, розташованим за адресою: [ADDRESS] . Свій позов мотивує тим, що вона є власником вказаного житла, в ньому зареєстрований відповідач-син колишнього власника будинку [PERSON] , але він з грудня 2013 року фактично не проживає за вказаним місцем реєстрації. Усі витрати, пов`язані з утриманням будинку, у тому числі й оплату комунальних послуг, несе лише позивач. Реєстрація відповідача обмежує її право користування зазначеним житлом, зокрема, перешкоджає належним чином розпоряджатися власністю, тому вона вимушена звернутися до суду. Позивач в судове засідання не з`явилась, від неї надійшла заява про розгляд справи за її відсутністю, на задоволенні позовних вимог наполягає. Відповідач в судове засідання не з`явився з невідомої суду причини, про час, дату та місце слухання справи був повідомлений належним чином. Зі згоди позивача суд проводить заочний розгляд справи на підставі наявних у справі доказів, відповідно до ст. 280 ЦПК України. Відповідно до положень ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд, вивчивши матеріали справи, вважає, що позов слід задовольнити з наступних підстав. [PERSON] є власницею будинку [ADDRESS] , що підтверджується копією договору купівлі-продажу від 21.12.2013 та копією витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності № 15135837 від 21.12.2013, /а.с.5-6,7/. Відповідно довідки, виданої виконкомом Костянтинівської сільської ради від 21.05.2019, [PERSON] за адресою: [ADDRESS] проживає з 21.12.2013 року /а.с.9/. Отже, судом встановлено, що відповідач у вказаному будинку фактично не проживає, в ньому не з`являвся, вселятись не намагався, претензій не пред`являв. В силу того, що відповідач прописаний в будинку, але в ньому не проживає, позивач не може в повній мірі володіти, користуватись та розпоряджатись своїм майном. Відповідно до ч. 1 ст. 71 ЖК України при тимчасовій відсутності наймача або членів його сім`ї за ними зберігається жиле приміщення протягом шести місяців. Згідно ст. 72 ЖК України визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням внаслідок відсутності цієї особи понад встановлені строки, провадиться в судовому порядку. Таким чином, відповідач без поважних причин не проживає в квартирі більш ніж шість місяців та може бути визнаний таким, що втратив право користування житловим приміщенням.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2019-10-07 00:00:00

Позивач звернулась до суду з позовною заявою, в якій просить визнати відповідача таким, що втратив право користування житловим приміщенням, розташованим за адресою: [ADDRESS] . Свій позов мотивує тим, що вона є власницею вказаного житла, в ньому зареєстрований відповідач, але він фактично не проживає за вказаним місцем реєстрації. Усі витрати, пов`язані з утриманням будинку, у тому числі й оплату комунальних послух несе лише позивач. Реєстрація відповідача обмежує право користування позивача зазначеним будинком, а саме отримання субсидій на утримання будинку, а також унеможливлює здійснення обміну або продажу будинку, тому позивач вимушена звернутися до суду. Позивач в судове засідання не з`явилась. Представник позивача надав заяву про розгляд справи без його участі та участі позивача, позовні вимоги підтримують в повному обсязі, проти винесення судом заочного рішення не заперечують. Відповідач в судове засідання не з`явився з невідомої суду причини, про час, дату та місце слухання справи був повідомлений належним чином. Зі згоди позивача суд проводить заочний розгляд справи на підставі наявних у справі доказів, відповідно до ст. 280 ЦПК України. Відповідно до положень ч.2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд, вивчивши матеріали справи, вважає, що позов слід задовольнити з наступних підстав. Позивач є власницею будинку [ADDRESS] , що підтверджується копією свідоцтва про право на спадщину за законом від 17.10.2008 року серії ВКТ № 770114 та копією витягу про реєстрацію права власності на нерухоме майно /а.с.13-14/. Відповідно довідки, виданої головою квартального комітету Мелітопольської міської ради народних депутатів від 21.05.2019, [PERSON] за адресою: [ADDRESS] - не проживає /а.с.15/. Отже, судом встановлено, що відповідач у вказаному будинку фактично не проживає, в ньому не з`являвся, вселятись не намагався, претензій не пред`являв. В силу того, що відповідач прописаний в будинку, але в ньому не проживає, позивач не може в повній мірі володіти, користуватись та розпоряджатись своїм майном. Відповідно до ч. 1 ст. 71 ЖК України при тимчасовій відсутності наймача або членів його сім`ї за ними зберігається жиле приміщення протягом шести місяців. Згідно ст. 72 ЖК України визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням внаслідок відсутності цієї особи понад встановлені строки, провадиться в судовому порядку. Таким чином, відповідач без поважних причин не проживає в будинку більш ніж шість місяців та може бути визнаний таким, що втратив право користування житловим приміщенням.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2019-10-10 00:00:00

Позивач звернулась до суду з позовною заявою, в якій просить визнати відповідача таким, що втратив право користування житловим приміщенням, розташованим за адресою: [ADDRESS] . Свій позов мотивує тим, що вона є власницею вказаного житла, в ньому зареєстрований відповідач, але він фактично не проживає за вказаним місцем реєстрації. Усі витрати, пов`язані з утриманням квартири, у тому числі й оплату комунальних послух несе лише позивач. Реєстрація відповідача обмежує право користування позивача зазначеною квартирою, а саме отримання субсидій на утримання квартири, а також унеможливлює здійснення обміну або продажу квартири, тому позивач вимушена звернутися до суду. Позивач в судове засідання не з`явилась, надала заяву про розгляд справи за її відсутності. Відповідач в судове засідання не з`явився з невідомої суду причини, про час, дату та місце слухання справи був повідомлений належним чином. Відповідно до положень ч.2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд, вивчивши матеріали справи, вважає, що позов слід задовольнити з наступних підстав. Позивач є власницею квартири [ADDRESS] , що підтверджується копією свідоцтва про право власності на житло від 23.03.1993 року, копією витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності від 11.06.2019 /а.с.6,9/. Відповідно до довідки, виданої головною будинку № 33 від 13.06.2019, [PERSON] за адресою: [ADDRESS] - не проживає з вересня 2015 /а.с.10/. Отже, судом встановлено, що відповідач у вказаній квартирі фактично не проживає, в ній не з`являвся, вселятись не намагався, претензій не пред`являв. В силу того, що відповідач прописаний в квартирі, але в ній не проживає, позивач не може в повній мірі володіти, користуватись та розпоряджатись своїм майном. Відповідно до ч. 1 ст. 71 ЖК України при тимчасовій відсутності наймача або членів його сім`ї за ними зберігається жиле приміщення протягом шести місяців. Згідно ст. 72 ЖК України визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням внаслідок відсутності цієї особи понад встановлені строки, провадиться в судовому порядку. Таким чином, відповідач без поважних причин не проживає в квартирі більш ніж шість місяців та може бути визнаний таким, що втратив право користування житловим приміщенням.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2019-05-21 00:00:00

Позивач звернулась до суду з позовною заявою, в якій просить визнати відповідача таким, що втратив право користування житловим приміщенням, розташованим за адресою: [ADDRESS] . Свій позов мотивує тим, що вона є власницею вказаного житла, в ньому зареєстрований відповідач, який доводився їй зятем, але він фактично не проживає за вказаним місцем реєстрації. Усі витрати, пов`язані з утриманням будинку, у тому числі й оплату комунальних послух несе лише вона. Реєстрація відповідача обмежує право користування позивача зазначеним будинком, а саме отримання субсидій на утримання будинку, тому позивач вимушена звернутися до суду. Позивач в судове засідання не з`явилась. Від її представника адвоката Сєрова М.І. надійшла заява про слухання справи за його відсутності та відсутності позивача, просить позов задовольнити в повному обсязі, проти винесення заочного рішення не заперечує. Відповідач в судове засідання не з`явився з невідомої суду причини, про день слухання справи був повідомлений належним чином. Зі згоди позивача суд проводить заочний розгляд справи на підставі наявних у справі доказів, відповідно до\~ст. 280 ЦПК України. Відповідно до положень ч.2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд, вивчивши матеріали справи, вважає, що позов слід задовольнити з наступних підстав. Позивач є власницею будинку [ADDRESS] , що підтверджується копією договору дарування від 16.04.1991 /а.с.5-7/. Відповідно до довідки від 07.02.2019, виданої головою квартального комітету Мелітопольської міської ради народних депутатів № 66, [PERSON] , 1963 р.н., за адресою: [ADDRESS] - не проживає з 1998 року /а.с.9/. Отже, судом встановлено, що відповідач у вказаному будинку фактично не проживає, в ньому не з`являвся, вселятись не намагався, претензій не пред`являв. В силу того, що відповідач прописаний в будинку, але в ньому не проживає, позивач не може в повній мірі володіти, користуватись та розпоряджатись своїм майном. Відповідно до ч. 1\~ст. 71 ЖК України\~при тимчасовій відсутності наймача або членів його сім`ї за ними зберігається жиле приміщення протягом шести місяців. Згідно\~ст. 72 ЖК України\~визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням внаслідок відсутності цієї особи понад встановлені строки, провадиться в судовому порядку. Таким чином, відповідач без поважних причин не проживає в будинку більш ніж шість місяців та може бути визнаний таким, що втратив право користування житловим приміщенням.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2020-03-10 00:00:00

Позивач звернулась до суду з позовною заявою, в якій просить визнати відповідача таким, що втратив право користування житловим приміщенням, розташованим за адресою: [ADDRESS] . Свій позов мотивує тим, що вона є власницею вказаного житла, в ньому зареєстрований відповідач, який доводився їй сином, за вказаним місцем реєстрації він фактично не проживає. Усі витрати, пов`язані з утриманням будинку, у тому числі й оплату комунальних послуг, несе лише вона. Реєстрація відповідача обмежує право користування позивача зазначеним будинком, а саме отримання субсидій на утримання будинку, тому позивач вимушена звернутися до суду. Позивач в судове засідання не з`явилась, від неї надійшла заява про розгляд справи за її відсутності, на задоволенні позовних вимог наполягає. Проти ухвалення заочного рішення не заперечує. Відповідач в судове засідання не з`явився з невідомої суду причини, про день слухання справи був повідомлений належним чином. Зі згоди позивача суд проводить заочний розгляд справи на підставі наявних у справі доказів, відповідно до\~ст. 280 ЦПК України. Відповідно до положень ч.2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд, вивчивши матеріали справи, вважає, що позов слід задовольнити з наступних підстав. Позивач є власницею будинку [ADDRESS] , що підтверджується копією договору дарування від 15.12.1995, копією витягу з державного реєстру речових прав на нерухоме майно від 25.11.2019/а.с.8-9, 10/. Відповідно до довідки від 25.11.2019, виданої головою квартального комітету Мелітопольської міськради народних депутатів № 5, [PERSON] , [INFO] , за адресою: [ADDRESS] - не проживає з травня 2009 /а.с.11/. Отже, судом встановлено, що відповідач у вказаному будинку фактично не проживає, в ньому не з`являвся, вселятись не намагався, претензій не пред`являв. В силу того, що відповідач прописаний в будинку, але в ній не проживає, позивач не може в повній мірі володіти, користуватись та розпоряджатись своїм майном. Відповідно до ч. 1\~ст. 71 ЖК України\~при тимчасовій відсутності наймача або членів його сім`ї за ними зберігається жиле приміщення протягом шести місяців. Згідно\~ст. 72 ЖК України\~визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням внаслідок відсутності цієї особи понад встановлені строки, провадиться в судовому порядку. Таким чином, відповідач без поважних причин не проживає в будинку більш ніж шість місяців та може бути визнаним таким, що втратив право користування житловим приміщенням.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2019-04-14 00:00:00

Позивач звернулась до суду з позовною заявою, в якій просить визнати відповідача таким, що втратив право користування житловим приміщенням, розташованим за адресою: Запорізька обл., м. Мелітополь, вул. Будівельна (Ворошилова), 176. Свій позов мотивує тим, що вона є власницею вказаного житла, в ньому зареєстрований відповідач її брат [PERSON], але з 2010 року він фактично не проживає за вказаним місцем реєстрації. Усі витрати, повязані з утриманням будинку, у тому числі й оплату комунальних послуг несе лише позивач. Реєстрація відповідача обмежує право користування позивача зазначеним будинком, а саме отримання субсидій на утримання будинку, а також унеможливлює здійснення обміну або продажу будинку, тому позивач вимушена звернутися до суду. Позивач в судове засідання не зявилась, надала заяву про розгляд справи у її відсутність, на задоволенні позову наполягає, проти винесення заочного рішення не заперечує. Відповідач в судове засідання не зявився з невідомої суду причини, про час, дату та місце слухання справи був повідомлений належним чином. Зі згоди позивача суд проводить заочний розгляд справи на підставі наявних у справі доказів, відповідно до\~ст. 280 ЦПК України. Відповідно до положень ч.2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд, вивчивши матеріали справи, вважає, що позов слід задовольнити з наступних підстав. Позивач є власницею будинку № 176, розташованого по вул. Будівельній (колишня Ворошилова) в м. Мелітополі Запорізької області, що підтверджується копією свідоцтва про право на спадщину за законом за реєстраційним номером 2-387 та копією відомостей з державного реєстру речових прав на нерухоме майно /а.с.5-6/. Відповідно до довідки, виданої головою квартального комітету Мелітопольської міської ради народних депутатів № 12 від 24.12.2018, [PERSON] за адресою: м. Мелітополь, вул. Будівельна, 176 з не проживає з 01.01.2010 /а.с.7/. Отже, судом встановлено, що відповідач у вказаному будинку фактично не проживає, в ноьму не зявлявся, вселятись не намагався, претензій не предявляв. В силу того, що відповідач прописаний в будинку, але в ньому не проживає, позивач не може в повній мірі володіти, користуватись та розпоряджатись своїм майном. Відповідно до ч. 1\~ст. 71 ЖК України\~при тимчасовій відсутності наймача або членів його сімї за ними зберігається жиле приміщення протягом шести місяців. Згідно\~ст. 72 ЖК України\~визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням внаслідок відсутності цієї особи понад встановлені строки, провадиться в судовому порядку. Таким чином, відповідач без поважних причин не проживає в будинку більш ніж шість місяців та може бути визнаний таким, що втратив право користування житловим приміщенням.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2019-01-08 00:00:00

Позивач звернулась до суду з позовною заявою, в якій просить визнати відповідача таким, що втратив право користування квартирою [ADDRESS]. Свій позов мотивує тим, що їй на праві власності на підставі договору дарування належить квартира [ADDRESS]. Відповідач за зазначеною адресою не проживає з 2010 року, оскільки виїхав за межі м. Мелітополь. Під час виїзду відповідач запевняв, що самостійно зніметься з реєстрації, однак і по теперішній час є зареєстрованим за вказаною адресою, що порушує її права як власниці квартири щодо вільного користування та розпорядження своїм майном, зокрема щодо оплати комунальних послуг. З метою захисту своїх прав як власниці квартири, позивач була вимушена звернутися до суду із даним позовом. Позивач в судове засідання не з'явилась, надала заяву про розгляд справи у її відсутність, на задоволенні позову наполягає, проти заочного розгляду справи не заперечує. Відповідач в судове засідання не з'явився з невідомої суду причини, про день слухання справи був повідомлений належним чином згідно вимог ч. 11 ст. 128 ЦПК України /а.с.29/. Зі згоди позивача суд проводить заочний розгляд справи на підставі наявних у справі доказів, відповідно до ст. 280 ЦПК України. Відповідно до положень ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд, вивчивши матеріали справи, вважає, що позов слід задовольнити з наступних підстав. Позивач є власником квартири [ADDRESS], що підтверджується копією договору дарування квартири та копією витягу про державну реєстрацію прав/а.с.7-8/. Відповідно довідки, виданої 21 вересня 2018 року старшою по будинку, засвідченої директором КП «Жилмасив», за адресою: [ADDRESS] [PERSON], [INFO], дійсно не проживає з 2010 року /а.с.9/. Отже, судом встановлено, що відповідач у вказаній квартирі не проживає з 2010 року, в квартирі не з'являвся, вселятись не намагався, претензій не пред'являв. В силу того, що відповідач прописаний в квартирі, але в ній не проживає, позивач не може в повній мірі володіти, користуватись та розпоряджатись своїм майном. Відповідно до ч. 1 ст. 71 ЖК України при тимчасовій відсутності наймача або членів його сім'ї за ними зберігається жиле приміщення протягом шести місяців. Згідно ст. 72 ЖК України визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням внаслідок відсутності цієї особи понад встановлені строки, провадиться в судовому порядку. Таким чином, відповідач без поважних причин не проживає в квартирі більш ніж шість місяців та може бути визнаний таким, що втратив право користування житловим приміщенням.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-09-25 00:00:00

Позивач звернулась до суду з позовною заявою, в якій просить визнати відповідача таким, що втратив право користування квартирою спільного користування [ADDRESS] та зобов'язати третю особу зняти з реєстрації відповідача за даною адресою. В обґрунтування позовних вимог посилається на наступне. Позивач та відповідач є співвласниками квартири спільного користування [ADDRESS]. З листопада 2013 року позивачка мешкає у даній квартирі сама, відповідач вивіз свої речі та виїхав з даної квартири. Позивач сплачує всі комунальні послуги самостійно та неодноразово зверталась до відповідача з проханням надати кошти для утримання даної квартири, але відповідних комунальних платежів відповідач не робить, чим змушує позивача нести додаткові матеріальні витрати. Позивач в судове засідання не з'явилася, надала заяву про розгляд справи за своєї відсутності та просила позовну заяву задовольнити в заочному порядку на підставі доказів, наявних в матеріалах справи. Відповідач у судове засідання не з'явився, повідомлений про день, час та місце слухання справи належним чином, причину неявки суду не повідомив. Суд, дослідивши матеріали справи, прийшов до наступного. Судом встановлено наступні факти та відповідні їм правовідносини. Відповідно до наданого свідоцтва про право власності на житло від 13.02.1995 року, реєстр. № 2-95-50948, квартира [ADDRESS] належить на праві спільної сумісної власності сторонам, що також підтверджується технічним паспортом на дану квартиру. (а.с.4-6). Відповідно до наданих квитанцій, оплату комунальних послуг здійснює позивач. (а. 8-9, 15-17). Відповідно до ч. 1 ст. 319 ЦК України, власник майна володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Відповідно до ст. 321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Таким чином, суд вважає, що позов задоволенню не підлягає, оскільки відповідач є співвласником даної квартири. Крім того, позивач не позбавлена можливості звернутись з відповідним позовом про розподіл лицьового рахунку та виділення частки в натурі, а також щодо вирішення спору про сплату комунальних рахунків. На підставі викладеного|,

Outcome: dismissed