Jurisdiction: civil
Date: 2018-11-06 00:00:00

Позивач звернулась 30 липня 2018 року до суду із зазначеним позовом, мотивуючи вимоги тим, що на протязі сімейного життя з?ясувалося, що сторони мають різні погляди на життя та несумісність характерів. Подружжя втратило почуття лобові та поваги один до одного. Від шлюбу сторони мають доньку [PERSON], [INFO], при цьому на даний час відповідач, який проживає окремо, не працює та матеріально доньку не забезпечує. В зв?язку з чим позивачка просить розірвати шлюбу з відповідачем та стягнути з нього аліменти на утримання доньки [PERSON], у розмірі достатньому та необхідному для забезпечення гармонійного розвитку дитини але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з дня звернення до суду та до досягнення дитиною повноліття. Провадження у справі відкрито ухвалою суду від 07 серпня 2018 року. Ухвалою суду від 10 жовтня 2018 року закрито підготовче провадження у справі та призначено справу до розгляду по суті. Позивач в судове засідання не з'явилась, подала заяву про розгляд справи за її відсутності, позовні вимоги підтримує, та просить їх задовольнити. Відповідач в судове засідання не з?явився, надав заяву, якою позов визнав повністю, не заперечував проти розірвання шлюбу та стягнення аліментів, просив слухати справу за його відсутності. 29 серпня 2018 року відповідач надав заяву в якій зазначив, що згоден сплачувати аліменти в розмірі 2500 гривень щомісячно. Суд розглянув справу за відсутності сторін на підстави наявних в матеріалах справи доказів. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що шлюб підлягає припиненню з наступних підстав. Судом встановлено, що сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі з 12 вересня 2012 року, про що свідчить актовий запис №1533, зроблений відділом державної реєстрації актів цивільного стану у Приморському районі Одеського міського управління юстиції (свідоцтво про шлюб Серія [NUMBER]). Позивачка у зв?язку з укладенням шлюбу змінила прізвище з «[PERSON]» на «[PERSON]». Від шлюбу сторони мають неповнолітню дитину [PERSON], [INFO], яка проживає з позивачкою та залишається проживати з матір?ю після розірвання шлюбу. В силу статті 51 Конституції України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки і чоловіка. Виниклі між сторонами правовідносини регулюються статтею 112 Сімейного Кодексу України, відповідно якої, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Сімейне життя у сторін не склалося, що в результаті призвело до фактичного припинення шлюбних відносин. Майнового спору та спору про проживання дитини не існує. Позивачка наполягає на розірванні шлюбу, вважає що спільне життя та збереження шлюбу неможливо, а відповідач не заперечує проти розірвання шлюбу. За таких обставин, суд вважає, що за відсутності вільної згоди на шлюб одного з подружжя, сім'я між сторонами розпалася остаточно і не може бути відновлена. Подальше сумісне життя подружжя і збереження шлюбу неможливі, тому позов про розірвання шлюбу підлягає задоволенню. Суд задовольняє позовні вимоги позивача про розірвання шлюбу, оскільки побудова сімейних відносин повинна здійснюватись на паритетних засадах, на почуттях взаємної любові та поваги, взаємодопомоги і підтримки (ст.1 СК України) та не може будуватися на примушені сторони до навіть формального знаходження в зареєстрованому шлюбі. Позивач не проінформувала суд про своє бажання змінити прізвище у зв?язку з розірванням шлюбу. Крім того, відповідно до ст.180 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до ч.3 ст.181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Відповідно до ст.. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров'я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів. Суд не обмежується розміром заробітку (доходу) платника аліментів у разі встановлення наявності у нього витрат, що перевищують його заробіток (дохід), і щодо яких таким платником аліментів не доведено джерело походження коштів для їх оплати. Суд, оцінивши зібрані по справі докази, вважає доведеним факт проживання неповнолітньої [PERSON], [INFO], разом з її матір?ю [PERSON] та факт того, що відповідач наразі не приймає участі в матеріальному забезпеченні дитини. Відповідно до ст.7 Закону України «Про державний бюджет України на 2018 рік», прожитковий мінімум для дитини віком до 6 з 01 липня 2018 року складає 1559 гривень щомісячно (відповідно 50% від прожиткового мінімуму складають - 779,50 грн. щомісячно). Враховуючи, визначені законом обставини при визначенні розміру аліментів, виходячи з заяви відповідача про згоду сплачувати аліменти на дитину в розмірі 2500 гривень, суд вважає можливим визначити суму аліментів в твердій сумі в розмірі 2500 гривень щомісячно з дня звернення до суду та до повноліття дитини, чи зміни матеріального стану платника аліментів. В силу ч.1 ст.191 СК України, аліменти присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову. При цьому, в порядку ст.141 ЦПК України, суд покладає на відповідача витрати по сплаті судового збору.

Outcome: approved