Jurisdiction: civil
Date: 2018-02-11 00:00:00

Позивач звернулась до суду з позовом до відповідача про зняття арешту з майна, в якому зазначив, що 08.04.2010 року Московським ВДВС ХМУЮ на підставі виконавчого листа 2-7444, 11.12.2009, виданого Дзержинським районним судом м. Харкова накладено арешт на квартиру№ [ADDRESS], що належить йому на праві спільної сумісної власності на підставі свідоцтва про право власність на житло. Вказаний виконавчий лист було видано на підставі заочного рішення Дзержинського районного суду м. Харкова від 11 грудня 2009 року, відповідно до якого, з нього та з [PERSON] стягнуто солідарно на користь АКБ «Золоті Ворота» заборгованість за кредитним договором в сумі 9343, 94 грн., судові витрати в сумі 123, 44 грн, а всього 9467,38 грн. На теперішній час кредитна заборгованість перед АКБ «Золоті Ворота» за кредитним договором відсутня, однак накладений арешт на його майно не знятий. У зв'язку з тим, що станом на день подачі позову відпали підстави, в зв'язку з якими накладено арешт на все майно боржника, позивач просить зняти арешт з належної йому квартири, оскільки накладений арешт перешкоджає йому користуватися і розпоряджатися своєю квартирою на власний розсуд. Від позивача до початку судового засідання надійшла заява, в якій він позовні вимоги підтримав в повному обсязі, просив розглянути справу за його відсутністю. Представники відповідача та третьої особи в судове засідання не з'явилися, про час та місце розгляду справи повідомлені належним чином та своєчасно, про що свідчать поштові повідомлення, які знаходяться в матеріалах справи, заяв про розгляд справи за їх відсутності не подавали. В зв'язку з чим суд визнає неявку відповідача та третьої особи не поважною та вирішує справу на підставі наявних у ній доказів. Дослідивши матеріали справи, суд встановив наступне. Судом встановлено, що квартира [ADDRESS] на підставі свідоцтва про право власності на житло від 21 грудня 2006 року за № [NUMBER], копія якого долучена до справи, належить [PERSON] на праві спільної сумісної власності, копія якого є в матеріалах справи. З копії інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно №84390767 від 06.04.2017 року, вбачається, що 08.04.2010 року на все майно [PERSON], код [NUMBER], накладено арешт на підставі виконавчого листа №2-7444, 11.12.2009 року виданого Дзержинським районним судом м. Харкова, за заявою Московського ВДВС ХМУЮ. 11.12.2009 року Дзержинським районним судом м. Харкова винесено заочне рішення по цивільній справі № 2-7444/2009, яким позов АКБ «Золоті Ворота» до [PERSON], [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором задоволено. Стягнуто солідарно з [PERSON], [PERSON] на користь АКБ «Золоті Ворота» заборгованість за кредитним договором в сумі 9343, 94 грн., судові витрати в сумі 123, 44 грн, а всього 9467,38 грн. Даним рішенням встановлено, що [PERSON] був поручителем [PERSON] при укладенні останнім кредитного договору з АКБ «Золоті Ворота» за № 408 від 14.07.2008 року. Згідно довідки ПАТ «Банк Золоті Ворота» № 1220 від 16.11.2016 року, станом на 15.11.2016 року кредитна заборгованість [PERSON] перед АТ «Банк Золоті Ворота» за кредитним договором № 408 від 14.07.2008 року відсутня. З наведеного в позові вбачається, що арешт на квартиру [ADDRESS] накладено за заявою Московського ВДВС ХМУЮ на підставі виконавчого листа №2-7444, виданого Дзержинським районним судом м. Харкова на виконання заочного рішення Дзержинського районного суду м. Харкова від 11 грудня 2009 року, за яким з [PERSON], [PERSON] стягнуто на користь АКБ «Золоті Ворота» заборгованість за кредитним договором № 408 від 14.07.2008 року в сумі 9467,38 грн. Зазначена заборгованість погашена [PERSON] у повному обсязі, а на момент подання позовної заяви арешт на майно [PERSON] не скасовано. Відповідно до положень ст.ст.317,319,321 ЦК України власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном. Власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Право власності є непорушним. Статтею 391 ЦК України визначено, що власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном. Положеннями статей 15,16 ЦК України встановлено, що кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства. Кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Суд може захистити цивільне право або інтерес попри способи, перелічені у даній нормі, іншим способом, що встановлений договором або законом. За таких обставин, враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку, що позовні вимоги є законними та обґрунтованими і такими, що підлягають задоволенню, оскільки рішення по справі в рамках якого накладений арешт на квартиру [ADDRESS] виконане, а арешт не скасовано, що порушує право позивача користуватися і розпоряджатися нею на власний розсуд. На підставі викладеного та

Outcome: approved