Jurisdiction: civil
Date: 2020-01-27 00:00:00

Позивач звернулась до суду з вказаним позовом, в якому просила стягнути з відповідача на її користь аліменти на утримання малолітньої доньки [PERSON] , [INFO] , в розмірі 1/4 частини всіх видів заробітку (доходу) щомісячно, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з дня подачі позовної заяви і до досягнення нею повноліття. В обґрунтування позову зазначила, що 11.07.2003 року між нею та [PERSON] було зареєстровано шлюб у Відділі реєстрації актів громадянського стану Орджонікідзевського районного управління юстиції м. Запоріжжя про що зроблений актовий запис №178. Від шлюбу у них з відповідачем народилися діти: [PERSON] , [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про народження серія [NUMBER] та [PERSON] , [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про народження серія [NUMBER] . Згідно рішення Жовтневого районного суду м. Запоріжжя від 26.08.2010 року з відповідача стягнуто аліменти на користь [PERSON] в розмірі 1/3 на утримання доньки [PERSON] , [INFO] . На теперішній час на утримання малолітньої доньки [PERSON] відповідач матеріальну допомогу не надає, дитина знаходиться на утриманні позивача та проживає разом з нею. [PERSON] працездатний, має нерухоме майно, транспортний засіб, матеріальну допомогу на утримання дитини не надає, тому просила стягнути з відповідача аліменти на утримання дитини, в розмірі 1/4 частини всіх видів заробітку щомісячно, але не менше 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з моменту подачі позову до досягнення дитиною повноліття. Ухвалою Жовтневого районного суду м. Запоріжжя від 02 вересня 2019 року по справі відкрито спрощене позовне провадження з викликом сторін. В судовому засіданні позивач надала заяву про зменшення позовних вимог, в якій просила зменшити розмір аліментів в позовній заяві з ј частини всіх видів заробітку (доходу) щомісячно, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, на 1/10 частини всіх видів заробітку (доходу) щомісячно, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з дня подачі позовної заяви і до досягнення нею повноліття. Позовні вимоги підтримала, просила їх задовольнити. В судовому засіданні відповідач проти позову не заперечував, однак просив суд врахувати, що згідно з рішенням Жовтневого районного суду м. Запоріжжя з нього вже стягуються аліменти на користь [PERSON] на утримання старшої доньки [PERSON] в розмірі 1/3 частини від усіх видів заробітку, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, а також те, що на теперішній час він не працює, тому просив задовольнити позовні вимоги в розмірі 1/16 частини всіх видів заробітку (доходу) щомісячно, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з дня подачі позовної заяви і до досягнення нею повноліття. В судовому засіданні представник відповідача, адвокат Воронцов І.О., підтримав вимоги відповідача, просив визначити аліменти в розмірі 1/16 частини всіх видів заробітку (доходу) щомісячно, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з дня подачі позовної заяви і до досягнення нею повноліття. Дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини справи, вислухавши пояснення сторін, суд вважає, що позов підлягає задоволенню, виходячи з наступних підстав. Відповідно до вимог ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Відповідно до положень, викладених у ст.ст.13,81 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. При цьому, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог або заперечень. Як визначено ст.155 Сімейного кодексу України, здійснення батьками своїх прав та виконання обов`язків мають ґрунтуватися на повазі до прав дитини та її людської гідності і не можуть здійснюватися всупереч інтересам дитини. Згідно зі ст.180 Сімейного кодексу України, обов`язок надавати утримання неповнолітнім дітям, тобто дітям, які не досягли 18 років, покладається на батьків. Судом встановлено, що між [PERSON] та [PERSON] 11.07.2003 року було зареєстровано шлюб у Відділі реєстрації актів громадянського стану Орджонікідзевського районного управління юстиції м. Запоріжжя про що зроблений актовий запис №178. Від шлюбу у сторін народилися дві дитини: [PERSON] , [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про народження серія [NUMBER] видане Відділом реєстрації актів цивільного стану Орджонікідзевського районного управління юстиції м. Запоріжжя, актовий запис №27 та [PERSON] , [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] , видане Жовтневим відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Запорізького міського управління юстиції, актовий запис №156. Згідно рішення Жовтневого районного суду м. Запоріжжя від 26.08.2010 року по справі №2-3399,з [PERSON] на користь [PERSON] стягуються аліменти на утримання доньки [PERSON] , [INFO] в розмірі 1/3 частини від усіх видів заробітку [PERSON] , але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 12.07.2010 року і до досягнення дитиною повноліття. Згідно з Довідками про реєстрацію місця проживання особи, виданими Департаментом реєстраційних послуг Запорізької міської ради №04-26/1-6436 від 29.07.2019, №04-26/1- 6483 від 30.07.2019, №04-26/1- 6435 від 29.07.2019 діти зареєстровані та проживають за адресою позивачки, а саме : [ADDRESS] . Приймаючи до уваги, що малолітня донька [PERSON] проживає разом із позивачем та перебуває на матеріальному утриманні позивача і домовленості між нею та відповідачем про способи виконання обов`язку утримувати дитину не досягнуто, суд вважає вимоги позивачки про стягнення із відповідача аліментів на утримання малолітньої доньки є правомірними. Відповідач не надає достатньої матеріальної допомоги на утримання дитини, яка проживає з матір`ю. Вказані обставини визнаються відповідачем, у зв`язку з чим в силу вимог ч.1 ст.82 ЦПК України, такі обставини не підлягають доказуванню іншими належними та допустимими доказами. Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України № 789ХІІ (78912) від 27 лютого 1991 року та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі (ч. 3 ст. 181 СК України). За змістом ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення. Згідно з ч.2 ст.182 СК України розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів. Відповідно до Закону України «Про Державний бюджет на 2020 рік», встановлено розмір прожиткового мінімуму, а саме для дітей віком до 6 років: з 1 січня 2020 року - 1779 гривень, з 1 липня - 1859 гривень, з 1 грудня - 1921 гривня; дітей віком від 6 до 18 років: з 1 січня 2020 року - 2218 гривень, з 1 липня - 2318 гривень, з 1 грудня - 2395 гривень. Ухвалюючи розмір аліментів, що підлягають стягненню з відповідача на утримання малолітньої дитини, суд виходить з вимог ст. 182 СК України і враховує стан здоров`я та матеріальне становище дитини, матеріальне становище позивачки, матеріальне становище відповідача, наявність у [PERSON] інших утриманців, приходить до висновку, що позовну заяву слід задовольнити, визначивши розмір аліментів на утримання малолітньої дитини в розмірі 1/10 частини заробітку (доходу) щомісячно, але не менше 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Також, слід зазначити, що визначений судом розмір аліментів забезпечить належне утримання малолітньої дитини та відповідає можливостям відповідача надавати матеріальну допомогу. Крім того, відповідно до ст.141 ЦПК України, враховуючи, що позивачка була звільнена від сплати судового збору за подання до суду позову про стягнення аліментів, суд вважає необхідним стягнути з відповідача на користь держави судовий збір в сумі 768 грн. 40 коп. Згідно зі ст.430 ЦПК України суд вважає можливим допустити негайне виконання рішення суду в частині стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць.

Outcome: approved