Jurisdiction: civil
Date: 2014-08-06 00:00:00

Позивач, звернувшись в суд із даним позовом, посилається на те, що його матері [PERSON], яка померла [INFO], належала 1/2 частка житлового будинку по [ADDRESS] на підставі свідоцтва про право власності від 10.09.1989 року. Прийнявши спадщину та вступивши в управління спадковим майном після смерті матері, позивач не може оформити спадщину на 1/2 частку будинку по [ADDRESS], так як правовстановлюючий документ на даний будинок втрачено. Просить суд, в зв'язку із виниклими обставинами, визнати за ним право власності на 1/2 частку житлового будинку по [ADDRESS]. В судове засідання позивач не з'явився, подав до суду письмову заяву з проханням слухати справу без його участі, позовні вимоги підтримав в повному обсязі. Відповідач свого представника в судове засідання не направив. Подав до суду письмову заяву, в якій просить справу розглядати без їх участі, позовні вимоги визнає, проти задоволення позову не заперечує. Відповідно до ст.. 197 ЦПК України, в зв'язку з неявкою сторін, фіксування судового засідання не проводилося. Вивчивши матеріали справи, суд вважає позовні вимоги обгрунтованими, а тому підлягаючими задоволенню, виходячи із наступного. Судом встановлено, що 1/2 частка житлового будинку по [ADDRESS] належало на праві приватної спільної часткової власності [PERSON] на підставі свідоцтва про право власності видане 10.09.1989 року на підставі рішення виконкому Коломийської районної ради № 125 від 14.06.1989 року. Наведене стверджується Випискою з інвентаризаційних матеріалів виданого Коломийським МБТІ 29.05.2014 року ( а.с. 5) Конвенція про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, ратифікована Законом України від 17 липня 1997 року, а також ст. 1 Протоколу № 1 до неї передбачають право кожної фізичної чи юридичної особи безперешкодно користуватися своїм майном, не допускаючи позбавлення особи свого майна, крім як в інтересах суспільної необхідності й на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права, визнають право держави на здійснення контролю за використанням власності з урахуванням загальних інтересів або для забезпечення стягнення податків, інших зборів чи штрафів. Гарантії здійснення права власності та його захисту закріплюються і у національному законодавстві України. Так, відповідно до ч.4 ст. 41 Конституції України ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним. Згідно Цивільного кодексу України підставами виникнення права власності є різні правопороджуючі юридичні факти, або правовідносини, зокрема, також і в порядку спадкування після смерті громадянина. Відповідно до ст. 1216 Цивільного кодексу України від фізичної особи, яка померла (спадкодавця) переходять всі права та обов'язки до інших осіб (спадкоємців). Після смерті [PERSON] відкрилась спадщина на 1/2 частку житлового будинку по [ADDRESS]. Позивач, як єдиний спадкоємець першої черги за законом звернувшись до нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини, отримав відмову, так був відсутній правовстановлюючий документ, що підтверджує право власності [PERSON] на 1/2 частку житлового будинку по [ADDRESS]. Згідно із п.23 Постанови Пленуму Верховного суду України №7 від 30.05.2008 року «Про судову практику у справах про спадкування» у разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження. Відповідно до ст.. 392 ЦК України власник майна може пред'явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також в разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Таким чином, оскільки позивач, внаслідок відсутності правовстановлюючого документу на 1/2 частку житлового будинку по [ADDRESS] не може отримати відповідне свідоцтво в нотаріальній конторі, право власності може бути визнане судом. Враховуючи наведене, суд вважає за можливе задовольнити вимоги позивача. На підставі Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, Конституції України, ст.ст. 16, 321, 328, 346, 392, 1216, 1222, 1234, 1268 ЦК України,

Outcome: approved