Jurisdiction: civil
Date: 2018-06-12 00:00:00

Позивач звернулась до суду з зазначеним позовом, обґрунтовуючи свої вимоги тим, що їй на праві приватної власності належить квартира, що розташована за адресою: [ADDRESS] (надалі - Квартира), яку вона придбала за договором купівлі-продажу в [PERSON], який є третьою особою в справі. Відповідач [PERSON] зареєстрований за вищевказаною адресою ще до купівлі позивачем вказаної Квартири, але не там проживає. Натомість реєстрація відповідача у Квартирі ставить позивача у скрутне матеріальне становище, оскільки нарахування платежів за комунальні послуги здійснюються включаючи всіх зареєстрованих осіб. На підставі вищевикладеного, позивач просить визнати відповідача таким, що втратив право користування житловим приміщенням, а саме: квартирою, що розташована за адресою: [ADDRESS]. Позивач [PERSON] в судове засідання не зявилась, надала суду заяву в якій просила суд справу розглянути за її відсутності, позовні вимоги підтримала повністю та проти заочного розгляду справи не заперечувала. Відповідач у судове засідання не прибув, належним чином був повідомлений про день та час слухання справи, причини своєї неявки суд не повідомив, відзив на позовну заяву не надав, у звязку з чим судом ухвалено здійснювати заочний розгляд справи без участі відповідача відповідно до ст.ст. 280-281 ЦПК України\~на підставі наявних у справі доказів, за правилами спрощеного позовного провадження. Третя особа [PERSON] у судове засідання не зявився, належним чином був повідомлений про день та час слухання справи, причини своєї неявки суд не повідомив. Представник третьої\~особи в судове засідання не з'явився, про час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, на адресу суду надійшла заява [PERSON] про проведення розгляду справи за відсутності представника виконкому Центрально-Міської районної у місті ради, проти задоволення позову заперечень не має. Відповідно до ч. 2\~ст. 247 ЦПК України\~у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши\~письмові докази\~в справі,\~суд прийшов до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що згідно з договору купівлі-продажу квартири від 31 жовтня 2017 року (а.с. 8-11) та витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності № 102138182 від 31.10.2017 (а.с. 12), позивач [PERSON] є власником квартири, що розташована за адресою: [ADDRESS]. Як вбачається з довідки № 10094 від 30.10.2017 року (а.с. 15) та встановлено матеріалами справи, відповідач [PERSON] зареєстрований за адресою: [INFO], проте фактично там не проживає, оскільки змінився власник квартири. У відповідності до ст. 319 ЦК України, власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Згідно з ч.1\~ст. 321 ЦК України, право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Відповідно до\~ст.391 ЦК України, власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном. Статтею 41\~Конституції України та ст. 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, до якої Україна приєдналася 17 липня 1997 року, відповідно до Закону України «Про ратифікацію\~Конвенції про\~захист прав людини і основоположних свобод\~1950 року, Першого протоколу та протоколів №2, №4, №7 та №11 до Конвенції», закріплено принцип непорушності права приватної власності, який означає право особи на безперешкодне користування своїм майном та закріплює право власника володіти, користуватися і розпоряджатися належним йому майном, на власний розсуд вчиняти щодо свого майна будь-які угоди, відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб. Таким чином, суд приходить до висновку, що перешкоди створені відповідачем позбавляють позивача можливості користуватися та розпоряджатися належним їй на праві приватної спільної власності нерухомим майном. Тому, враховуючи вищевикладене, суд вважає за необхідне задовольнити позов. В силу\~ст. 2 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні», реєстрація місця проживання чи місця перебування особи або її відсутність не можуть бути умовою реалізації прав і свобод, передбачених\~Конституцією, законами чи міжнародними договорами України, або підставою для їх обмеження. Відповідно до ст.ст. 3,6 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні», громадяни України, іноземці та особи без громадянства реєструють своє місце проживання. Реєстрація місця проживання\~це внесення відомостей до паспортного документа про місце проживання або місце перебування із зазначенням адреси житла особи та внесенням цих даних до реєстраційного обліку відповідного органу. Згідно ч.1\~ст. 7 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні», зняття з реєстрації місця проживання здійснюється на підставі остаточного рішення суду про позбавлення права власності або права користування житловим приміщенням. Таким чином, рішення суду про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням, є самостійною та достатньою підставою дня зняття цієї особи з реєстрації. На підставі вищевикладеного,

Outcome: approved