Jurisdiction: civil
Date: 2020-02-11 00:00:00

Позивач звернулась до суду з вищевказаним позовом, обґрунтовуючи свої вимоги тим, що [INFO] померла її мати [PERSON] ,після смерті якої відкрилася спадщина, в тому числі на майновий пай члена колективного сільськогосподарського підприємства КСП «Перемога» с. Хижинці, Вінницького району Вінницької області та 1/2 частки житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами [ADDRESS] . Позивач зазначає, що за життя [PERSON] 04.04.1986 склала заповіт, яким на випадок своєї смерті зробила заповітне розпорядження, а саме: все своє майно, де б воно не було і з чого б воно не складалось, на випадок своєї смерті заповіла позивачці. Спадкоємців першої черги за законом, які б мали право на обов`язкову частку у спадщині, чи інших спадкоємців за заповітом не має. Позивач вказує, що спадщину після смерті матері вона прийняла та на частину спадкового майна вже отримала свідоцтво про право на спадщину за законом, однак оформити спадщину в нотаріальній конторі після смерті матері на вищевказаний житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами не може, у зв`язку з тим, що спадковий будинок відносився до категорії колгоспних дворів. При цьому позивач зазначає, що спадкодавець [PERSON] була головою колгоспного даного двору, інших членів колгоспного двору не було, тому лише вона набула право власності на майно колгоспного двору станом на 15.04.1991. За вказаних обставин позивач просить суд ухвалити рішення, яким визнати за нею право власності на 1/2 частку житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами по [ADDRESS] , в порядку спадкування за заповітом після смерті [PERSON] , яка померла [INFO] . До початку розгляду справи по суті, за клопотанням позивача судом було витребувано докази по справі, а саме витребувано з Вінницької районної державної нотаріальної контори копію спадкової справи №530/1996 щодо майна померлої [INFO] [PERSON] . Ухвала суду виконана належним чином. В судове засідання учасники справи не з`явились, однак попередньо подали до суду письмові заяви про розгляд справи без їхньої участі. Позивач та її представник подали суду письмові заяви, в яких просять проводити розгляд справи у їхню відсутність, позов підтримують, просять задовольнити. Представник відповідача Хижинецької сільської ради Сокиринецької об`єднаної територіальної громади Вінницького району Вінницької області надіслав суду письмову заяву, згідно якої позовні вимоги визнає в повному обсязі, розгляд справи просить провести без участі представника сільської ради. Частиною 3 ст. 211 ЦПК України визначено, що учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності. Якщо таке клопотання заявили всі учасники справи, судовий розгляд справи здійснюється на підставі наявних у суду матеріалів. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши матеріали справи та оцінивши докази в їх сукупності, суд дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Згідно ч. 4 ст. 206 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Так, судом встановлено наступні фактичні обставини справи. [INFO] померла [PERSON] , що підтверджується копією свідоцтва про смерть серії [NUMBER] , виданого Парпуровецькою сільською радою Вінницького району Вінницької області 04.12.1996 (а.с. 10). Після її смерті відкрилася спадщина на належне їй майно, до складу якого увійшла 1/2 частка житлового будинку з господарськими будівлями, який знаходиться по [ADDRESS] , яка належала померлій як голові колишнього колгоспного двору, та станом на 1991 рік вона не втратила право на майно двору, інші члени колгоспного двору станом на 15.04.1991 року відсутні, що підтверджується виписками з погосподарських книг Парпуровецької сільської ради (а.с. 20 - 25), копією свідоцтва № 113 від 27.12.1988 про право особистої власності на домоволодіння (а.с. 14). За життя [PERSON] склала заповіт, яким на випадок своєї смерті зробила заповітне розпорядження, а саме: усе своє майно, де б воно не було і з чого б не складалось, заповіла [PERSON] - позивачу по справі (а.с. 13). Позивач [PERSON] є рідною дочкою [PERSON] , що підтверджується копією свідоцтва про народження [PERSON] , виданого 20.05.1963 (а.с. 11), копією свідоцтва про укладення шлюбу, виданого 14.07.1981, відповідно до якого позивач змінила прізвище з « [PERSON] » на « [PERSON] » (а.с. 12). З матеріалів спадкової справи щодо майна померлої [INFO] [PERSON] вбачається, що позивач спадщину прийняла та отримала свідоцтво про право на спадщину за законом на земельну частку (пай), яка перебувала в колективній власності СТОВ «Перемога», та свідоцтво про право на спадщину за законом на майновий пай члена колективного сільськогосподарського підприємства КСП «Перемога», які належали померлій, інших спадкоємців, які претендують на частку у спадщині, в тому числі на 1/2 частку житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами по [ADDRESS] , після смерті [PERSON] немає (а.с. 33 - 46). Згідно з відомостями технічного паспорта, виготовленого Вінницьким районним структурним підрозділом КП «Вінницьке обласне об`єднане бюро технічної інвентаризації» станом на 05.12.2019 та довідки КП «Вінницьке обласне об`єднане бюро технічної інвентаризації» від 23.12.2019 за матеріалами інвентаризаційної справи №65, житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами, що розташований за адресою: [ADDRESS] , в цілому складається з: житлового будинку літ. А; веранди літ. а1, ганку, веранди літ. а2, ганку, сараю літ. Б, погребу літ. П/Б, сараю літ. В, сараю літ. Г, сараю літ. Е, погребу літ. П/Е, воріт № 1, хвіртки № 2, воріт № 4, криниці № 5 (а.с. 17 - 18, 19). Згідно ст. 524 ЦК УРСР (в редакції 1963 року) спадкоємство здійснюється за законом і за заповітом. Спадкоємство за законом має місце, коли і оскільки воно не змінено заповітом. Відповідно до ст. 529 ЦК УРСР (в редакції 1963 року), при спадкоємстві за законом спадкоємцями першої черги є, в рівних частках, діти (у тому числі усиновлені), дружина і батьки (усиновителі) померлого. Згідно з ч. 1 ст. 534 ЦК УРСР (в редакції 1963 року), кожний громадянин може залишити за заповітом усе своє майно або частину його (не виключаючи предметів звичайної домашньої обстановки і вжитку) одній або кільком особам як тим, що входять, так і тим, що не входять до кола спадкоємців за законом, а також державі або окремим державним, кооперативним та іншим громадським організаціям. Відповідно до ч. 2 ст. 548 ЦК УРСР (в редакції 1963 року), прийнята спадщина визнається належною спадкоємцеві з моменту відкриття спадщини. Відповідно до пункту 6 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику у справах за позовами про захист права приватної власності» № 20 від 22.12.1995, спори щодо майна колишнього колгоспного двору, яке було придбане до 15 квітня 1991 року, мають вирішуватися за нормами, що регулювали власність цього двору, а саме: право власності на майно, яке належало колгоспному двору і збереглося після припинення його існування, мають ті члени двору, котрі до 15 квітня 1991 року не втратили права на частку в його майні. Такими, що втратили це право, вважаються працездатні члени двору, які не менше трьох років підряд до цієї дати не брали участі своєю працею та коштами у веденні спільного господарства двору. Згідно ст. ст. 120, 123 ЦК України (в редакції 1963 року), чинних на час існування колгоспних дворів, майно колгоспного двору належало його членам на праві спільної сумісної власності та розмір частки члена колгоспного двору визначався виходячи з рівності часток всіх членів двору. Як роз`яснив Пленум Верховного Суду України в п.13 постанови від 24.06.1983 № 4 «Про практику розгляду судами України справ про спадкування» та в підпункті «г» пункту 6 постанови № 20 від 22.12.1995 «Про судову практику у справах права приватної власності», правила ст. 563 ЦК УРСР про те, що спадщина на майно колгоспного двору відкривається лише після смерті останнього його члена, поширюється на випадки припинення колгоспного двору лише з цих підстав до 1 липня 1990 року. У разі смерті члена колгоспного двору після 30 червня 1990 року спадщина на відповідну частку майна колгоспного двору відкривається після смерті кожного з його колишніх членів. Таким чином, позивач є спадкоємцем за заповітом на 1/2 частку житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами по [ADDRESS] та звернулась з відповідною заявою до нотаріальної контори, однак оскільки спадкове будинковолодіння відноситься до категорії колгоспних дворів, позивачне має можливості отримати свідоцтво про право на спадщину в нотаріальній конторі, що підтверджується постановою про відмову у вчиненні нотаріальної дії Вінницької районної державної нотаріальної контори від 31.10.2019 (а.с. 26). Тому враховуючи право кожного із членів колгоспного двору, які не втратили право на частку в ньому, на виділ його частки виходячи із засад рівності часток, та відсутність інших осіб, які претендують на частку в ньому, [PERSON] набула право власності на все майно колгоспного двору, та в свою чергу все своє майно заповіла своїй дочці [PERSON] - позивачу по справі, то позивач правомірно просить визнати за нею право власності на 1/2 частку будинковолодіння в порядку спадкування після смерті [PERSON] , іншого способу захисту своїх прав, окрім судового, у неї немає, суд вважає позов обґрунтованим та таким, що підлягає задоволенню. На підставі викладеного та

Outcome: approved