Jurisdiction: civil
Date: 2017-05-21 00:00:00

Позивач звернулась до суду з позовом до [PERSON], [PERSON], Територіального сервісного центру 3542, Регіонального сервісного центру МВС у Кіровоградській області, третя особа приватний нотаріус [PERSON] про визнання договору купівлі продажу недійсним, зобовязання відповідача повернути незаконно отриманий у власність транспортний засіб. Свої позовні вимоги мотивує тим, що 24.02.2016 року в звязку з виїздом за межі України, з метою належного зберігання та догляду за своїм автомобілем марки Daewoo-Sens, 2005 року випуску, № шасі Y6DT13110502495551, реєстраційний номер [NUMBER], позивач надала [PERSON] нотаріальну довіреність на право керування транспортним засобом та вчинення відносно нього всіх незаборонених законом правочинів. Повернувшись в Україну [PERSON] дізналась що [PERSON] переоформив право власності на авто на себе, шляхом передоручення вищевказаного автомобіля [PERSON] При цьому останній, діючи від імені але без відома позивача на підставі довіреності уклав з [PERSON] договір купівлі-продажу транспортного засобу. Відповідно до якого придбав у [PERSON] авто [NUMBER] за пять тисяч гривен. За даних обставин, позивач змушена звернутись до суду з даними вимогами. В судовому засіданні представник позивача [PERSON] позовні вимоги підтримав у повному обсязі, просив їх задовольнити. Крім цього позивачкою надані додаткові письмові пояснення (а.с.147-150) з яких встановлено, що вона з жовтня 2010 року почала проживати із відповідачем [PERSON] як чоловік та дружина без реєстрації шлюбу. Спірний автомобіль був придбаний виключно за її кошти. Власником автомобіля на [PERSON] та [PERSON] була видана довіреність. Після придбання, вказаним автомобілем користувався виключно [PERSON], оскільки вона не мала посвідчення водія. Навесні 2015 року вони вирішили встановити на автомобіль газобалонне обладнання, після чого автомобіль був зареєстрований на її імя. 24 лютого 2016 року, коли їй необхідно було виїздити за кордон, [PERSON] почав вимагати від неї довіреність на право керування автомобілем. Вона погодилась на його вимогу, скільки була юридично неграмотною. Коли у кінці червня 2016 року вона повернулася в Україну, то виявила що автомобіль їй не належить. В кінці 2016 року вона скасувала довіреність, яку видала [PERSON] Вказує, що у довіреності вона не уповноважувала [PERSON] на вчинення договору купівлі-продажу автомобіля. А тому вона вимушена була звернутися за захистом своїх прав до суду. В судовому засіданні відповідач [PERSON] проти позову заперечив. Позицію відповідача підтримав його представник [PERSON] У своїх запереченнях зазначили, що [PERSON] довіреністю уповноважила [PERSON] вчиняти від її імені всі незаборонені діючим законодавством правочини щодо спірного транспортного засобу у тому числі з правом передоручення. На підставі зазначеної довіреності він уповноважив [PERSON] діяти від імені [PERSON] та укладати відносно вказаного автомобіля правочини з усіх без винятку питань повязаних з експлуатацією та відчуженням транспортного засобу за ціну та на умовах за власним розсудом. [PERSON], діючи від імені [PERSON] за вказаною довіреністю у порядку передоручення, уклав із [PERSON] договір купівлі-продажу автомобіля. Вказують на те, що при вчиненні правочину, вони діяли відповідно до чинного законодавства та в межах повноважень зазначених у довіреності [PERSON] В судовому засіданні відповідач [PERSON] проти позову заперечив та надав пояснення аналогічні поясненням [PERSON] Представник ТСЦ № [NUMBER] МВС в Кіровоградській області надав до суду письмові заперечення, вказавши на відсутність підстав визнання недійсним договору купівлі-продажу т/з № 3542/2016/000347 від 03.03.2016 року, оформленого та підписаного в територіальному сервісному центрі № [NUMBER] МВС в Кіровоградській області, згідно якого автомобіль марки Daewoo-Sens, 2005 року випуску, № шасі Y6DT13110502495551, реєстраційний номер [NUMBER] перейшов у власність [PERSON] від [PERSON] Так позивачем [PERSON] було надано доручення [PERSON] представляти її інтереси в органах з усіх без винятку питань, повязаних з розпорядженням вказаним транспортним засобом. При цьому [PERSON], діючи від імені позивача на підставі даного доручення уповноважив [PERSON] укладати правочини з усіх без винятку питань, повязаних з експлуатацією та відчуження транспортного засобу, щодо розпорядження за ціну та на умовах за власним розсудом шляхом оформлення нового доручення. Оскільки, [PERSON] при оформленні передоручення передав свої повноваження представника [PERSON], то може виступати стороною по договору купівлі-продажу на законних підставах. За таких обставин, оскільки правочин є дійсним, то не підлягають задоволенню вимоги позивача щодо скасування реєстрації спірного автомобіля та зобовязання центру видати свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу. Третя особа приватний нотаріус [PERSON] в судове засідання не зявився, про причини неявки суд не повідомив. Про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином. Заслухавши доводи сторін, зясувавши обставини справи, перевіривши докази, суд приходить до такого висновку. Судом встановлено, що відповідно до Свідоцтва на реєстрацію транспортного засобу [PERSON] є власником автомобіля марки Daewoo-Sens, 2005 року випуску, № шасі Y6DT13110502495551, реєстраційний номер [NUMBER] (а.с.9). З довіреності від 24.02.2016 року встановлено, що [PERSON] уповноважила [PERSON] вчиняти від її імені всі не заборонені діючим законодавством правочини та інші юридичні дії щодо належного їй на підставі свідоцтва про реєстрацію ТЗ серії СХХ № 965444, виданого та зареєстрованого Центром ДАІ 3503 22.04.2015 року вищевказаного автомобіля, а саме укладати та підписувати від її імені договори цивільно-правового характеру визначаючи у всіх випадках ціну та інші умови на власний розсуд, укладати додаткові угоди до цих договорів. Вказана довіреність видана строком на три роки та дійсна до 24.02.2019 року, з правом тимчасового виїзду за кордон, з правом передоручення повноважень іншим особам та з правом скасування довіреності, виданої у порядку передоручення ( а.с.10). З довіреності від 01.03.2016 року встановлено, що [PERSON], діючи від імені [PERSON] на підставі довіреності з правом передоручення повноважень, за усним попередньо договором уповноважив [PERSON] укладати правочини щодо розпорядження за ціну та на умовах за власним розсудом, належним власникові транспортним засобом марки Daewoo-Sens, 2005 року випуску, № шасі Y6DT13110502495551, реєстраційний номер [NUMBER] (а.с.11). Згідно договору купівлі продажу, [PERSON] діючи за дорученням передав у власність [PERSON] вищевказаний автомобіль ( а.с.12). Дану обставину підтверджує акт прийому-передачі транспортного засобу від 03.03.2016 року ( а.с.13). Заявою № 86702971 від 03.03.2016 року [PERSON], як власник автомобіля просив провести операцію «Перереєстрація на нового власника за договором купівлі-продажу» (а.с.63) З відповіді на адвокатський запит від 11.08.2016 року ТСЦ № [NUMBER] МВС в Кіровоградській області повідомив, що відповідно до національної автоматизованої системи АІС та НАІС за гр. [PERSON] транспортні засоби не зареєстровано. Заявою від 27.12.2016 року [PERSON] скасувала довіреність видану нею 24.02.2016 року на імя [PERSON] (а.с. 161-162). Беручи до уваги встановлені обставини суд приходить до висновку, що на час укладання договору купівлі-продажу автомобіля марки «DAEWOO-SENS 2005 року № 3542/2016/000347 від 03.03.2016 року, сторони перебували у правовідносинах, які випливають із представництва, яке здійснюється за довіреністю від 24.02.2016 року та від 01.03.2016 року. Частиною 1 статті 237 ЦК України визначено, що представництвом є правовідношення, в якому одна сторона (представник) зобов'язана або має право вчинити правочинвід імені другої сторони, яку вона представляє. Відповідно до ч. 1 ст. 238 ЦК України представник може бути уповноважений на вчинення лише тих правочинів, право на вчинення яких має особа, яку він представляє. Статтею 239 ЦК України правочин, вчинений представником, створює, змінює, припиняє цивільні права та обовязки особи, яку він представляє. Як передбачено статтею 240 ЦК України представник зобов'язаний вчиняти правочинза наданими йому повноваженнями особисто. Він може передати своє повноваження частково або в повному обсязі іншій особі, якщо це встановлено договоромабо законом між особою, яку представляють, і представником, або якщо представник був вимушений до цього з метою охорони інтересів особи, яку він представляє. Представник, який передав своє повноваження іншій особі, повинен повідомити про це особу, яку він представляє, та надати їй необхідні відомості про особу, якій передані відповідні повноваження (замісника). Невиконання цього обов'язку покладає на особу, яка передала повноваження, відповідальність за дії замісника як за свої власні. Правочин, вчинений замісником, створює, змінює, припиняє цивільні права та обов'язки особи, яку він представляє. Аналізуючи зміст довіреності від 24.02.2016 року, якою [PERSON] уповноважила [PERSON] на вчинення від її імені юридичних дій щодо належного їй автомобіля, суд дійшов висновку, що обсягом повноважень, які міг вчиняти представник, охоплюється укладання будь-яких цивільно-правових угод з визначенням ціни та умов угоди на власний розсуд. Зазначена довіреність видана позивачем з правом передоручення, а тому дії [PERSON], який діяв від імені [PERSON], щодо уповноваження [PERSON] здійснювати обсяг повноважень щодо спірного автомобіля у тому числі укладати правочини щодо розпорядження за ціну та на умовах за власним розсудом, які передбачені довіреністю від 01.03.2016 року відповідають вимогам закону. Отже, замісник [PERSON], діючи від імені [PERSON] за довіреністю від 01.03.2016 року мав право на укладання будь-яких правочинів щодо розпорядження автомобілем за ціну та на умовах за власним розсудом, що відповідає закону та охоплюється обсягом повноважень зазначених у довіреності від 01.03.2016 року. З огляду на викладене суд не може погодитись з доводами позивача [PERSON], щодо наявності зловмисної домовленості представника однієї сторони з другою стороною, на яку вона посилається як на підставу визнання договору купівлі-продажу автомобіля недійсним. Водночас, як зазначалось, статтею 239 ЦК України визначені правові наслідки вчинення правочину представником, а саме що правочин, вчинений представником, створює, змінює, припиняє цивільні права та обовязки особи, яку він представляє. Встановлено, що між [PERSON] в інтересах якої діяв [PERSON] та [PERSON] був укладений договір купівлі-продажу автомобіля. Статтею 655 ЦК України визначено, що за договоромкупівлі-продажу одна сторона (продавець) передає або зобов'язується передати майно(товар) у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобов'язується прийняти майно (товар) і сплатити за нього певну грошову суму. У пункті 2.1 договору купівлі-продажу транспортного засобу № 3542/2016 000347 від 03.03.2016 року передбачено, що за домовленістю сторін ціна транспортного засобу складає 5000 грн. (а.с 12). Таким чином позивач [PERSON], як продавець автомобіля, має право на отримання від покупця, грошової суми, яка обумовлена договором купівлі-продажу. Доказів того що [PERSON] повідомив [PERSON] про особу, якій передані відповідні повноваження (замісника) суду не надано. Відтак, відповідно до ст. 240 ЦК України невиконання цього обов'язку, покладає на особу, яка передала повноваження, тобто на [PERSON], відповідальність за дії замісника, тобто [PERSON]В,. як за свої власні. Отже, за даних обставин позивач [PERSON] має право вимоги щодо відповідачів [PERSON] та [PERSON] про отримання грошової суми, яка обумовлена договором купівлі-продажу. За таких обставин, суд приходить до висновку, що [PERSON] обрала невірний спосіб захисту порушеного права, та вважає, що позовні вимоги [PERSON] щодо визнання договору купівлі-продажу транспортного засобу автомобіля марки «DAEWOO-SENS 2005 року № 3542/2016/000347 від 03.03.2016 року недійсним, зобовязання відповідача [PERSON] повернути транспортний засіб, автомобіль марки «DAEWOO-SENS 2005 року, поновлення державної реєстрації права власності, зобовязання Територіального сервісного центру 3542, Регіонального сервісного центру МВС у Кіровоградській області видати нове свідоцтво про право власності на автомобіль не ґрунтуються на законі та не підлягають задоволенню у повному обсязі. На підставі викладеного та ст.ст. 237, 238, 239, 240, 655 ЦК України 10,11,209,212,214-215,217,218 ЦПК України

Outcome: approved