Jurisdiction: civil
Date: 2018-10-21 00:00:00

Позивач звернулась\~до суду\~з позовом,\~в якому\~зазначили,\~що на підставі Ордеру на житлове приміщення № 6010 серії АБ1, який було видано 17.12.1985 року виконавчим комітетом Ради народних депутатів [PERSON] була передана в користування квартира № 3 за адресою м. Запоріжжя, вул. М. Чуйкова ([PERSON]) 39. 11.01.2018\~року [PERSON]\~померла.\~Після її\~смерті в\~квартирі залишилися\~зареєстрованими наступні\~особи: [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON]. [PERSON] не мешкає в квартирі після смерті матері - з січня 2018 року по теперішній час. Він звільнив квартиру від особистих речей та виїхав проживати в інше місце. Відповідач більше в квартиру не повертався, участі в оплаті за комунальні послуги, в ремонтах та утриманні квартири не приймає. З вини відповідача позивач змушена шукати гроші щоб сплачувати за комунальні послуги та нести інші витрати, що для неї матеріально вкрай важко, у звязку із чим просить суд визнати [PERSON] таким, що втратив право користування житловим приміщенням за адресою: [ADDRESS], у звязку з відсутністю у ньому понад шість місяців. Позивач у судове засідання не зявилась, надала суду клопотання про розгляд справи за її відсутності, проти заочного розгляду справи не заперечує. Відповідач повідомлений про розгляд справ, шляхом надіслання ухвали про відкриття провадження разом з матеріалами позовної заяви на адресу його реєстрації. Відповідач надав суду заяву про розгляд справи за його відсутності, проти задоволення позову не заперечує. Розглянувши матеріали справи, оцінивши надані докази у їх сукупності, суд дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню виходячи з наступного. Судом встановлено, що на підставі Ордеру на житлове приміщення № 6010 серії АБ1, який було видано 17.12.1985 року виконавчим комітетом Ради народних депутатів [PERSON] була передана в користування квартира № 3 за адресою м. Запоріжжя, вул. М. Чуйкова, 39 та нею з «ВРЕЖО-7» було укладено договір найму житлового приміщення в будинках державного і громадського житлового фонду України. Відповідно до договору найму, наймодавець передав у безстрокове користування квартиру загальною площею 68,31 кв.м., що складається з трьох кімнат (а.с.5-6). 11.01.2018 року [PERSON] померла. Дана обставина підтверджується Свідоцтвом про смерть серії І-ЖМ № 409972, яке видано 12 січня 2018 року Запорізьким міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Запорізькій області (а.с.7). Після її\~смерті в\~квартирі залишилися\~зареєстрованими наступні\~особи: [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON]. [PERSON] не мешкає в квартирі після смерті матері - з січня 2018 року по теперішній час. Він звільнив квартиру від особистих речей та виїхав проживати в інше місце. Вказані обставини підтверджуються актом про не проживання за місцем реєстрації від 03.09.2018 року виданим комісією у складі: [PERSON], [PERSON], [PERSON] (а.с. 8). Відповідно до ст. 71 ЖК України при тимчасовій відсутності наймача або членів його сім'ї за ними зберігається жиле приміщення протягом шести місяців. Якщо наймач або члени його сім'ї були відсутні з поважних причин понад шість місяців, цей строк за заявою відсутнього може бути продовжено наймодавцем, а в разі спору - судом. Статтею 72 ЖК України встановлено, що визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням внаслідок відсутності цієї особи понад встановлені строки, провадиться в судовому порядку. Відповідно до ст. 107 ЖК наймач або член його сім'ї, який вибув на інше постійне місце проживання, втрачає право користування жилим приміщенням з дня вибуття. Відповідно до\~ст. 7 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні»\~зняття з реєстрації місця проживання особи здійснюється на підставі судового рішення, яке набрало законної сили, про позбавлення права користування житловим приміщенням. Судом встановлено, що реєстрація відповідача перешкоджає позивачу здійснювати своє право користування квартирою, а саме змушує нести додаткові витрати по утриманню житла. В даному випадку визнання [PERSON] таким, що втратив право користування житловим приміщенням на підставі ст. 71,72 ЖК України, не суперечить вимогам чинного законодавства. На підставі вище викладеного, суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню в повному обсязі.\~\~

Outcome: approved