Jurisdiction: civil
Date: 2014-03-02 00:00:00

Позивач звернулась до суду з позовом до відповідача, зазначивши, що являється власником 41/100 частин будинку [ADDRESS]. Відповідач як попередній власник квартири зареєстрований в ній, однак після відчуження квартири в ній не проживає, з реєстраційного обліку не знімається. Просить визнати відповідача таким, що втратив право на користування житловим приміщенням, зняти з реєстрації. Позивач свої вимоги підтримала з вищезазначених підстав та просила їх задовольнити, подавши про це письмову заяву. Відповідач в судове засідання не з'явився, про час та місце судового розгляду повідомлявся належним чином, про причини неявки не повідомив. За таких обставин справу розглянуто заочно у відсутність сторін на підставі поданих доказів. Дослідивши письмові докази та проаналізувавши їх в сукупності, суд дійшов висновку про наступне : Судом встановлено, що між сторонами виникли правовідносини щодо користування житловим приміщенням, яке являється власністю позивача. Даний спір регулюється нормами цивільного законодавства щодо права користування чужим майном (сервітут). Вимога про зняття з реєстраційного обліку є похідною від вимоги про визнання осіб такими, що втратили право на користування житловим приміщенням. Позивач являється власником 41/100 частини житлового будинку [ADDRESS] з 16.07.2012 року, в якому як попередній власник зареєстрований відповідач. В даний час відповідач житловою площею квартири позивача не користується, однак з реєстраційного обліку в добровільному порядку не знімається. В даному житловому приміщенні відповідач зареєстрований до набуття позивачем права власності на житло, витрат по його утриманню не несе, за користування ним позивачеві не сплачує, добровільно припинив користування ним. З зазначеного випливає, що відповідач як попередній власник мав право на користування спірним житловим приміщенням. З позивачем правовідносини щодо надання права на користування житлом у відповідача не виникли, після зміни власника згоди позивача на продовження користування його майном не отримав. Вирішуючи питання про те, які правові норми за загальним правилом дії законів та інших нормативно-правових актів у часі (ст.58,ч.1 Конституції України) підлягають застосуванню до цих правовідносин, враховуючи час їх виникнення, встановлено, що такими є ст.ст.391,406,ч.2 ЦК України, відповідно до яких власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном, право користування чужим майном може бути припинено за рішенням суду на вимогу власника майна за наявності обставин, які мають істотне значення. Оскільки між сторонами не виникли правовідносини найму житлового приміщення, то норми житлового законодавства, які регулюють припинення права користування житловим приміщенням, застосуванню не підлягають. Враховуючи, що відповідач не був наділений позивачем правом користуватись належним їй майном, користування ним припинив добровільно, витрат по утриманню спірного житлового приміщення не несе, за користування ним позивачеві оплати не проводив та не проводить, він втратив право на користування ним, тому вимога позивача в цій частині підлягає задоволенню. Вимога про зняття відповідача з реєстрації є безпідставною, оскільки таке зняття проводиться органом реєстрації, крім інших підстав, і на підставі судового рішення про визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням. Таким чином, позовні вимоги підлягають частковому задоволенню. На підставі викладеного,

Outcome: partial