Jurisdiction: civil
Date: 2017-10-26 00:00:00

Позивач звернулась в суд з позовом до [PERSON] про збільшення розміру аліментів. Позовні вимоги мотивує тим, що з відповідачем вона перебувала у зареєстрованому шлюбі, який розірваний рішенням Володимир-Волинського міського суду Волинської області від 07.10.2013 року. Від спільного подружнього життя у них народився син [PERSON], [INFO] На підставі рішення Володимир-Волинського міського суду Волинської області відповідач виплачує аліменти на користь позивача на утримання дитини у розмірі 450 грн. щомісячно починаючи з 03.07.2013р. і до досягнення дитиною повноліття. Зазначає, що на сьогоднішній день визначена сума аліментів на утримання дитини є недостатньою, дитина ходить до дитячого садочку та відповідно до рекомендацій лікарів потребує занять з логопедом та психологом, медикаментів, оскільки страждає на розлад розвитку мовлення, у звязку з чим просить збільшити розмір аліментів та стягувати з [PERSON] аліменти в її користь на утримання сина [PERSON] [INFO] по 1000 грн. щомісячно і до досягнення дитиною повноліття. В судове засідання позивач не зявилась, однак подала заяву в якій зазначила, що позовні вимоги підтримує в повному обсязі та просить суд проводити розгляд справи у її відсутності. Відповідач в судове засідання не зявився, однак подав заяву в якій просить проводити розгляд справи у його відсутності, позовні вимоги визнає повністю. Відповідно до ч. 4 ст. 174 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав, ухвалює рішення про задоволення позову. Суд приймає визнання позову відповідачем, оскільки таке визнання відповідає вимогам Сімейного кодексу України, відповідає інтересам сторін по справі та інтересам неповнолітніх дітей, а також не суперечить правам, інтересам інших осіб. Дослідивши та оцінивши докази по справі в їх сукупності, суд приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення з наступних підстав. З дослідженого свідоцтва про народження серії 1-ЕГ № 164284 встановлено, що сторони є батьками неповнолітнього [PERSON], [INFO] Судом встановлено, що на підставі рішення Володимир-Волинського міського суду Волинської області від 02.09.2013 року, з [PERSON] стягуються аліменти в користь [PERSON] на утримання дитини [PERSON] [INFO], в розмірі 450 грн. щомісячно і до досягнення дитиною повноліття. Відповідно до ч.1 ст. 192 Сімейного кодексу України, розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров'я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Згідно ч.2 ст. 182 СК України розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Згідно положень ч. 1 ст. 3 Конвенції про права дитини, ч.ч. 7, 8 ст. 7 СК України при вирішенні будь-яких питань щодо дітей суд повинен виходити з якнайкращого забезпечення інтересів дітей і, тим більше, при захисті одного із основних прав дитини - права на утримання, яке кореспондується з конституційним обов'язком батьків утримувати дітей до їх повноліття. З дослідженого судом консультаційного висновку спеціаліста від 25.10.2016 р. встановлено, що [PERSON], 09.08.2012 року страждає на розлад мовлення РАС і потребує занять з логопедом, психологом та вживання медикаментів. Враховуючи те, що після визначення судом розміру аліментів змінився матеріальний стан позивача, оскільки дитина потребує лікування, у зв»язку з чим збільшились витрати на її утримання, що в контексті ч.1 ст. 192 СК України є підставою для збільшення розміру аліментів, а також визнання відповідачем позову, тому позовні вимоги підлягають до задоволення.

Outcome: approved