Jurisdiction: civil
Date: 2016-11-08 00:00:00

Позивач звернулась до суду з даним позовом 16.08.2016 року мотивуючи тим, що перебуває з відповідачем у зареєстрованому шлюбі з 26.08.1977 року, від шлюбу мають семеро дітей, які досягли повноліття. Причиною розірвання шлюбу стало те, що вони з відповідачем з 1993 року фактично не проживають, не підтримують подружні стосунки , у 2016 року їй стало відомо, що відповідач порушував подружню вірність в звязку з цим зрозуміла чому відповідач протягом сімейно життя не приділяв уваги дітям, не допомагав їм у навчанні, не контролював дітей, не допомагав дітям ні матеріально, ні морально, а в їх стосунках відчувалась відчуженість, вона відчуває неприязнь до відповідача і не бажає продовжувати спільне життя. На пропозицію розлучитись в органах РАГС відповідач відповів, що на розлучення не згоден. Подальше спільне життя з відповідачем суперечить її інтересам, тому просить шлюб розірвати. Позивач [PERSON] в судове засідання не зявилась, про дату, час та місце судового засідання повідомлена належним чином, 03.10.2016 року подала до суду заяву про розгляд справи без її участі, позов підтримує в повному обсязі, на примирення не згодна, проти заочного рішення не заперечує, просить залишити прізвище «Кубрак» та залишити судові витрати за нею. Відповідач [PERSON] в судове засідання не зявився, про розгляд справи повідомлений належним чином, причини неявки суд не повідомив, заперечень на позов до суду не надав. Відповідно до ст. ст. 224 - 226 ЦПК України, суд враховуючи думку позивача, ухвалив провести заочний розгляд справи. Дослідивши матеріали справи, суд прийшов до висновку, що позов обґрунтований і підлягає до задоволення. Так, з матеріалів справи вбачається, що сторони зареєстрували шлюб 26.08.1977 року у Центральному відділі державної реєстрації шлюбів Головного територіального управління юстиції у місті Києві, актовий запис № 3890, від шлюбу неповнолітніх дітей не мають, протягом тривалого часу сторони не підтримують подружніх стосунків та сімейних відносин, мають окремі бюджети, не ведуть спільного господарства, шлюб носить формальний характер, сімя розпалась остаточно і подальше перебування сторін у шлюбі суперечить інтересам позивача. Згідно ч. 1 ст. 24 Сімейного кодексу України, шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушення жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Згідно ч. 3 ст. 105 Сімейного кодексу України, шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до статті 110 цього Кодексу. Згідно до ст. 110 Сімейного кодексу України, позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя. Відповідно до ст. 112 СК України, суд з'ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Відповідно до ст. 113 СК України, особа, яка змінила своє прізвище у зв'язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Відповідно до ч. 2 ст. 114 СК України, у разі розірвання шлюбу судом шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу. Ст. 10 ЦПК України передбачено, що сторони та інші особи, які беруть участь у справі, мають рівні права щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості. Згідно ст. 57 ЦПК України доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Згідно вимог ст. 60 ЦПК України, кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Відповідач не надав до суду заперечень проти позову з належними, допустимими та переконливими доказами в їх підтвердження. Отже, суд приходить до висновку, що позов [PERSON] до [PERSON], підлягає до задоволення. Згідно ст. 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Позивач при подачі позову до суду сплатила судовий збір в розмірі 551,20 грн. ( а.с.1), однак заявила клопотання про залишення судових витрат за нею.

Outcome: approved