Jurisdiction: civil
Date: 2015-08-09 00:00:00

Позивач звернулась до суду з позовом до [PERSON] про усунення перешкод в користуванні власністю шляхом визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням, мотивуючи позовні вимоги тим, що на підставі договору купівлі-продажу від 31.05.2002 року, посвідченого приватним нотаріусом Вінницького міського нотаріального округу [PERSON] та зареєстрованого в реєстрі за № 1265, позивачу та її неповнолітній дочці [PERSON] належить на праві спільної часткової власності квартира [ADDRESS] в м.Вінниці.Позивач зареєстрована і фактично проживає у вказаній квартирі. Крім позивача, у квартирі зареєстровано дві особи: [PERSON] та [PERSON]. Відповідач 20.03.2014 року зареєструвався в вказаній квартирі, але не вселявся, отже з моменту його паспортної реєстрації в спірній квартирі відповідач не проживає, особистих речей не зберігає, участі в утриманні даного житлового приміщення та оплаті житлово-комунальних послуг не бере. Тому позивач вважає, що [PERSON] втратив право користування жилим приміщенням. В судовому засідання позивач [PERSON] позов підтримала у повному обсязі та просила суд його задовольнити з підстав викладених в позовній заяві, зазначила, зщо [PERSON] її син. В кінці 2013 року син залефонував з Росії та вказав, що втратив документи. За її згодою він приїхав у Вінниці, зареєструвався в зазначеному житлі для того, щоб поновити документи. В квартирі [ADDRESS] [PERSON] не жив. В подальшому він обікрав їх з дочкою і бабусю і в березні 2014 року виїхав у невідосмому напрямку. На разі позивач бажає оформити документи на отриманняя субсидії п про те реєстрація вілдпоідача перешкоджає цьому. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з'явився, про причини неявки суд не повідомив, відповідно до пп.3 п.2 ч.5 ст.74 ЦПК України вважається повідомленим. Заяв та заперечень від відповідача до суду не надходило. За таких обставин, відповідно до ст. 224 ЦПК України, суд розглянув справу у відсутність відповідача в порядку заочного провадження на підставі наявних в ній доказів, оскільки позивач не заперечила проти такого порядку вирішення спору. Заслухавши пояснення позивача, дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку про задоволення позову з таких підстав. Судом встановлено, що на підставі договору купівлі-продажу від 31.05.2002 року, посвідченого приватним нотаріусом Вінницького міського нотаріального округу [PERSON] та зареєстрованого в реєстрі за № 1265, позивачу та Альакра [PERSON] належить на праві приватної власності квартира [ADDRESS]. Право власності позивача зареєстроване Комунальному підприємстві «Вінницьке міське об'єднане бюро технічної інвентаризації» 31.05.2002 року, запис № 72/32307, книга 351 (а.с. 5). Відповідач [PERSON] зареєстрований в квартирі за адресою: [ADDRESS], що підтверджується довідкою № 1055 від 19.06.2015 року виданої ПП «Бокуд» (а.с.9). Згідно з актом ПП «Бокуд» № 910 від 04.06.2015 року відповідач [PERSON] зареєстрований в квартирі за адресою: провулок. Ватутіна[ADDRESS] в м.Вінниці, але не проживає у ній (а.с. 11). Відповідно до акта ПП «Бокуд» від 18.06.2015 року, відповідач [PERSON] за адресою: [ADDRESS] не проживає з 03.2014 року по теперішній час (а.с. 12). Відповідно до ст.ст. 15, 16 ЦК України, кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання і має право звернутися до суду за захистом свого порушеного особистого немайнового або майнового права та інтересу. Відповідно до ст. 319 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Відповідно до ст. 321 ЦК України право власності є непорушним, ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Власник має право користуватися, розпоряджатися та володіти своїм майном. Конституцією України (ст. 41) та ст. 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, закріплено принцип непорушності права приватної власності, який означає право особи на безперешкодне користування своїм майном та закріплює право власника володіти, користуватися і розпоряджатися належним йому майном, на власний розсуд вчиняти щодо свого майна будь-які угоди, відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб (ст.ст. 316, 317, 319, 321 ЦК України). Гарантуючи захист права власності, закон надає власнику право вимагати усунення будь-яких порушень його права хоч би ці порушення і не були поєднані з позбавленням володіння. Способи захисту права власності передбачені нормами ст.ст. 16, 386, 391 ЦК України. Так, згідно зі ст. 391 ЦК України, власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном. Відповідно до ч. 2 ст. 405 ЦК України член сім'ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім'ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом Враховуючи наведене, суд дійшов висновку про те, що позов слід задовольнити, оскільки, відповідач за вказаною адресою не проживає з березня 2014 року без поважних причин, а наявність реєстрації відповідача порушує права та інтереси позивача щодо володіння та розпорядження належною йому власністю. На підставі викладеного та

Outcome: approved