Jurisdiction: civil
Date: 2014-10-13 00:00:00

Позивач звернувся позовом до відповідача, який в подальшому уточнив та просив суд про визнання за позивачем в порядку спадкування за законом після померлого [INFO] [PERSON], [INFO], право на оформлення та реєстрацію ? частини земельної ділянки площею 7,604 гектарів, передану для ведення товарного сільськогосподарського виробництва,що розташована на території Червоненської сільської ради Широківського району Дніпропетровської області, успадковану останнім на підставі виданого Широківською державною нотаріальною конторою Дніпропетровської області Свідоцтва про право на спадщину за заповітом, за реєстровим № 1844, яка до цього часу залишається зареєстрованою за [PERSON] на підставі Державного акту на право приватної власності на землю, серії II-ДП № 089081, виданого 30.07.2001 року зареєстрованого в Книзі записів державниx актів на право приватної власності на землю за Шр № 7539. В обґрунтування уточненої позовної заяви позивач посилається на те, що [INFO] помер [PERSON], [INFO], який на день його смерті не оформив на своє ім'я спадщину на підставі Свідоцтва про право на спадщину за заповітом, виданого 31.12.2004 року державним нотаріусом Широківської державної нотаріальної контори, зареєстрованого в реєстрі за № 1844. Постановою нотаріуса позивачеві відмовлено у видачі Свідоцтва про право на спадщину за законом на земельну ділянку, оскільки відсутній правовстановлюючий документ на земельну ділянку. Судові витрати позивач просив не відшкодовувати. Позивач, представники сторін, третя особа в судове засідання не з'явилися. В своїх заявах просили суд розглянути справу за їх відсутності. Відповідач визнав позов. Розгляд справи проводиться в порядку ст. 197 ч. 2 ЦПК України за відсутності осіб, які беруть участь у справі без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу. Суд вважає, що позовні вимоги позивача підлягають задоволенню з наступних підстав: Згідно ч. 1 ст. 1225 ЦК України право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців на загальних підставах, із збереженням її цільового призначення. Відповідно до ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. На підставі ст. 125 ЗК України, право власності на земельну ділянку, а також право постійного користування та право оренди земельної ділянки виникають з моменту державної реєстрації цих прав. За життя [PERSON] отримав в порядку спадкування після померлої [INFO] (а.с. 10) [PERSON] Свідоцтво про право на спадщину за заповітом, виданого 31.12.2004 року державним нотаріусом Широківської державної нотаріальної контори, зареєстрованого в реєстрі за № 1844 (а.с.7). В тому числі і на ? частину земельної ділянки (для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, площею 7,604 га), яка на підставі Державного акту на право приватної власності на землю, серії II ДП № 089081, виданого 30.07.2001 року, зареєстрована на ім'я [PERSON] (а.с. 12). Помер [PERSON] [INFO] в с. Могилівка Широківського району Дніпропетровської області (а.с. 9). Заява про прийняття спадщини після смерті [PERSON] подана позивачем, що підтверджується заявою позивача про це та відповіддю нотаріуса (а.с.41). Постановою державного нотаріуса від 01.07.2013 року (а.с. 8) позивачеві було відмовлено у видачі Свідоцтва про право на спадщину за законом після померлого [PERSON] (на земельну ділянку), оскільки відсутній правовстановлюючий документ на земельну ділянку (а саме Державний акт). Відповідно до листа державного нотаріуса, інформаційної довідки зі Спадкового реєстру, заяву про прийняття спадщини за законом подав лише позивач, спадкова справа після смерті спадкодавця відкрита (а.с.40,44,45). Вищевикладене свідчить про те, що померлий [PERSON] не набув права власності на земельну ділянку, а набула лише право на оформлення цієї земельної ділянки у власність. Отже, до позивача перейшли права спадкодавця щодо оформлення та реєстрації земельної ділянки у власність (аналогічна правова позиція, з якою суд погоджується, викладена в ухвалі апеляційного суду Дніпропетровської області від 12.10.2011 року у справі № 22ц-23765/11). Судові витрати відшкодуванню позивачеві не підлягають. На підставі викладеного,

Outcome: approved