Jurisdiction: civil
Date: 2021-11-24 00:00:00

Позивач звернулась до Ленінського районного суду м. Запоріжжя з позовом до відповідача про стягнення аліментів. В позовній заяві позивачка зазначила, що з січня 2015 року перебуває у зареєстрованому шлюбі з [PERSON] . Від шлюбу подружжя має двох дітей: [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] . Шлюбні відносини між подружжям припинено, спільного господарства вони не ведуть, проживають окремо. Відповідач не виконує обов`язки батька по піклуванню та утриманню своїх малолітніх дітей. Угоди про добровільну сплату аліментів між сторонами не досягнуто. В зв`язку з цим позивачка просить суд стягнути з відповідача на її користь аліменти на утримання малолітніх дітей, на кожну дитину у розмірі однієї чверті заробітку (доходу) платника аліментів, але не менше ніж 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку та не більше 10 прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку, щомісячно, починаючи із дня подання заяви та до досягнення дітьми повноліття. Позивачка подала суду заяву, щодо слухання справи за її відсутності, позовні вимоги підтримує у повному обсязі. Відповідач у судове засідання не з`явився, про час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином. З боку відповідача до суду у встановлений законом строк відзив відповідно до вимог\~ст. 178 Цивільного процесуального кодексу України\~і всі докази, що підтверджують заперечення проти позову, не надіслано, зустрічний позов не пред`явлено. Відповідно до правил ч. 8\~ст. 178 Цивільного процесуального кодексу України, у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений законом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами. Вивчивши матеріали справи, суд дійшов висновку, що позов підлягає частковому задоволенню з наступних підстав. Як встановлено в судовому засіданні, сторони по справі 20 січня 2015 року уклали шлюб, який зареєстрований Ленінським відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Запорізького міського управління юстиції, актовий запис № 17, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER] . У вказаному шлюбі у подружжя народилось двоє дітей: [PERSON] , [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] та [PERSON] , [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] . Згідно свідоцтв про народження батьком дітей вказаний [PERSON] відповідач по справі. Відповідно до положень ст.ст.11,\~12,\~13,\~81 ЦПК України\~суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього\~Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках, а кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків встановлених цим Кодексом. Відповідно до ч.1\~ст.81 ЦПК України\~кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. В тому числі, суд враховує вимоги\~ст.80 ЦПК України, зокрема достатність доказів для вирішення справи, наданих до суду. Відповідно до положень\~ст. 180 Сімейного кодексу України, батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Стаття 27 Конвенції про права дитини, ратифікованої Верховною Радою України 27.09.1991 року та положення Декларації прав дитини регламентують, що інтереси дитини необхідно забезпечувати найкращим чином, дитина повинна бути\~серед тих, хто\~першим одержує\~захист і допомогу. Нормами ст. 18 вищевказаної Конвенції закріплено, що суд повинен докласти всіх можливих зусиль для того, щоб забезпечити визнання принципу загальної та однакової відповідальності обох батьків за виховання і розвиток дитини. Батьки несуть основну відповідальність за виховання та розвиток дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування. Згідно\~ст.180 СК України\~відповідач [PERSON] , як батько малолітніх [PERSON] та [PERSON] , зобов`язаний утримувати неповнолітніх дітей до досягнення ними повноліття. Згідно ч.3\~ст.181 СК України\~- за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Відповідно до\~ст. 182 СК України\~при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення. Разом з тим, ч.2\~ст. 182 СК України\~передбачено, що розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. При цьому, суд виходить також із захисту інтересів дітей, забезпечення одержання дітьми сторін коштів, необхідних для їх життєдіяльності, збереження того рівня життя, який діти мали б тоді, коли б утримувалися обома батьками, оскільки визначення розміру аліментів у частині від доходу як раз і забезпечить надійний захист інтересів дитини та отримання ними надійного стабільного\~\~матеріального утримання з боку батька.\~\~ Згідно вимог\~ст.183 СК України\~частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Якщо стягуються аліменти на двох і більше дітей, суд визначає єдину частку від заробітку (доходу) матері, батька на їх утримання, яка буде стягуватися до досягнення найстаршою дитиною повноліття. Якщо після досягнення повноліття найстаршою дитиною ніхто з батьків не звернувся до суду з позовом про визначення розміру аліментів на інших дітей, аліменти стягуються за вирахуванням тієї рівної частки, що припадала на дитину, яка досягла повноліття. У відповідності до ч.ч.1, 2 ст.27 Конвенції ООН про права дитини від 20.11.1989 року, яка ратифікована\~Постановою Верховної Ради України № 789-ХІІ від 27.02.1991 року\~та набула чинності для України 27.09.1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Статтею 8 Закону України «Про охорону дитинства»\~передбачено, що кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України. З матеріалів справи не встановлено майновий стан сторін. Відповідачем не було надано належних доказів того, що він не має можливості сплачувати аліменти на утримання дітей, а тому суд вважає, що позов підлягає частковому задоволенню, у зв`язку з тим, що обов`язок утримувати дітей до досягнення ними повноліття лежить на обох батьках, а тому відповідач повинен також брати участь в утриманні дітей. На час розгляду справи домовленості між батьками з приводу участі відповідача в утриманні дітей не досягнуто, а отже аліменти підлягають стягненню в судовому порядку згідно\~ст. 181 Сімейного Кодексу України. Позивач просить стягнути з відповідача аліменти на утримання двох малолітніх дітей в розмірі 1/4 частини усіх видів заробітку (доходу) на кожну дитину. При цьому в обґрунтування розміру стягуваних аліментів посилається на ті обставини, що відповідач є працездатним та може надавати матеріальну допомогу. Однак, будь-яких доказів у підтвердження відомостей, встановлених\~ст. 182 СК України, зокрема, матеріального становища сторін, стану здоров`я, наявності інших утриманців, позивачем суду не надано. Враховуючи спільний обов`язок батьків щодо матеріального утримання дитини, виходячи з принципу справедливості та розумності, суд вважає за необхідне позовні вимоги задовольнити частково, стягнути з відповідача аліменти на утримання дітей у розмірі 1/3 частини усіх видів заробітку (доходу) щомісячно, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 18.06.2021 року, і до досягнення [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] , повноліття. Відповідно до ч.1\~ст. 141 ЦПК України\~судовий збір покладається на сторони пропорційного розміру задоволених позовних вимог. Пунктом 3 ч.1\~ст. 5 Закону України «Про судовий збір»\~позивача звільнено від сплати судового збору під час розгляду справи про стягнення аліментів в усіх судових інстанціях. Таким чином з відповідача на користь держави підлягає стягненню судовий збір у розмірі 908,00 (дев`ятсот вісім) гривень.

Outcome: partial