Jurisdiction: civil
Date: 2014-07-08 00:00:00

Позивач звернувшись до суду з вищевказаним позовом і посилаючись на неналежне виконання відповідачкою договірних зобов'язань, просить звернути стягнення на предмет застави на належний позивачці автомобіль «Шевроле Авео» у рахунок погашення заборгованості за договором про надання споживчого кредиту та заставу транспортного засобу від 08.08.2007 року в сумі: 214849 грн. 85 коп., яка складається із заборгованості по кредиту, відсоткам, пені і трьох процентів річних та визначена станом на 26.09.2013 року. У судовому засіданні представник позивача позов підтримав. Відповідачка в судове засідання з'явилась і доказів про поважність причин своєї неявки, суду не надала, хоча про час і місце розгляду справи, неодноразово повідомлялась належним чином за місцем свого проживання, що підтверджується наявними в матеріалах справи, зворотним поштовим повідомленням та зворотною телеграмою, з яких вбачається, що відповідачка відмовляється від отримання судових повідомлень. Представник позивача, не заперечував проти заочного розгляду справи. З урахуванням положень ст. ст. 74-77, 169, 224 ЦПК України та з метою уникнення затягування розгляду справи, суд вважає, що в матеріалах справи, є достатньо даних про права та взаємовідносини сторін по справі, для її розгляду по суті заочно, за відсутності відповідачки. Вислухавши пояснення представник позивача, дослідивши наявні в матеріалах справи докази, суд у судовому засіданні встановив наступне. 08.08.2007 року між АКІБ «УкрСиббанк» та відповідачкою укладено договір про надання споживчого кредиту та заставу транспортного засобу та додаткова угода № 1 до договору про надання споживчого кредиту та заставу транспортного засобу від 08.08.2007 року за умовами яких відповідачці був наданий кредит і як зазначено в даному договору, відповідачка у забезпечення виконання своїх зобов'язань, передає у заставу автомобіль «Шевроле Авео». 20.04.2012 року між ПАТ «УкрСиббанк» і позивачем укладено договір факторингу за умовами якого, ПАТ «УкрСиббанк» передав позивачу своє право вимоги до відповідачки за договором про надання споживчого кредиту та заставу транспортного засобу від 08.08.2007 року. Згідно з ч. 3 ст. 34 Закону України «Про дорожній рух» від 30.06.1993 року № 3353-ХІІ, державній реєстрації та обліку підлягають призначені для експлуатації на вулично-дорожній мережі загального користування транспортні засоби усіх типів: автомобілі, автобуси, мотоцикли всіх типів, марок і моделей, самохідні машини, причепи та напівпричепи до них, мотоколяски, інші прирівняні до них транспортні засоби та мопеди, що використовуються на автомобільних дорогах державного значення. Згідно з ч. 1 і ч. 2 ст. 13 Закону України «Про заставу» від 02.10.1992 року № 2654-ХІІ, договір застави повинен бути укладений у письмовій формі. У випадках, коли предметом застави є нерухоме майно, космічні об'єкти, транспортні засоби, що підлягають державній реєстрації, договір застави повинен бути нотаріально посвідчений на підставі відповідних правовстановлюючих документів. Нотаріальне посвідчення договору застави нерухомого майна, транспортних засобів провадиться за місцезнаходженням (місцем реєстрації) цього майна або за місцезнаходженням (місцем реєстрації) однієї із сторін договору, договору застави космічних об'єктів - за місцем реєстрації цих об'єктів. Будь-яких конкретних правових доказів, які б свідчили, що з приводу спірного автомобіля укладався нотаріально посвідчений договір застави, позивач суду не надав і судом таких доказів не здобуто. Згідно з ч. 1 ст. 220 ЦК України, у разі недодержання сторонами вимог закону про нотаріальне посвідчення договору такий договір є нікчемним. Вимог про визнання договору застави відносно спірного автомобіля дійсним, позивач у процесі розгляду даної справи, не заявляв. При з'ясуванні у судовому засіданні меж заявлених позивачем позовних вимог, представник позивача у судовому засіданні пояснив, що позивач просить лише про звернення стягнення на автомобіль відповідачки, як на предмет застави. Позовних вимог про стягнення з відповідачки на користь позивача заборгованості за самим договором про надання споживчого кредиту та заставу транспортного засобу від 08.08.2007 року, позивач у процесі розгляду даної справи, не заявляв. Суд вважає, що позивач не позбавлений можливості звернутись із позовом про стягнення заборгованості за самим договором про надання споживчого кредиту та заставу транспортного засобу від 08.08.2007 року. З урахуванням положень ст. 11 ЦПК України, вирішуючи даний спір у межах заявлених позовних вимог, суд вважає, що правові підстави для задоволення позову, відсутні. За таких обставин, позов задоволенню не підлягає. Відповідно до вимог ст. 88 ЦПК України, понесені в даному випадку позивачем судові витрати по справі, позивачеві за рахунок відповідачки, не відшкодовуються.

Outcome: dismissed