Jurisdiction: civil
Date: 2018-04-02 00:00:00

Позивач звернулась до суду з позовом, в якому просила визнати відповідача [PERSON] таким, що втратив право користування квартирою, що знаходиться за адресою: [ADDRESS], мотивуючи тим, що їй належить спірна квартира, в якій зареєстровані на даний час позивач, її син [PERSON], дочка [PERSON] та колишній чоловік її дочки (відповідач) [PERSON] Відповідач виїхав до м. Нерюнгри республіка Саха (Якутія) Російської Федерації та фактично не проживає за місцем реєстрації з 25.06.2014 року, його речей у квартирі не має. Реєстрація відповідача перешкоджає позивачу у користуванні та розпорядженні майном (створюються перешкоди у здійсненні права на відчуження квартири, значно збільшуються витрати по комунальним службам) в зв'язку з чим позивач змушена звернутись до суду із вказаним позовом. У зв'язку з вищевикладеним позивач просить визнати відповідача таким, що втратив право користування квартирою №60 в буд. №146 по вул. Сенявіна в місті Херсоні та стягнути з відповідача на її користь судові витрати. Ухвалою Херсонського міського суду Херсонської області від 30 січня 2018 року відкрито провадження у справі в порядку спрощеного позовного провадження з викликом сторін. Позивач в судове засідання не зявилась надала заяву про розгляд справи без її участі. Представник третьої особи в судове засідання не з'явився про час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином причини неявки суду не відомі. Відповідач у судове засідання не з'явився про час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином, причини не явки суду не відомі. На адресу відповідача було направлено копію ухвали про відкриття провадження та матеріали позовної заяви, які згідно даних поштового відправлення не були отримані відповідачем та були повернуті на адресу суду за закінченням встановленого строку зберігання, відзив на позовну заяву до даного часу суду не надано. Згідно ч. 8 ст. 178 ЦПК України у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами. Суд вважає можливим постановити заочне рішення на підставі наявних у матеріалах справи доказів в порядку ст. 280 ЦПК України. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд, встановивши обставини справи і перевіривши їх доказами, вважає позов таким, що підлягає задоволенню за наступних підстав. Згідно копії свідоцтва про право власності на нерухоме майно, виданого 23.01.2009 року Херсонською міською радою, власником квартири №60, що розташована в м. Херсоні по пр. Сенявіна, буд. 146 є [PERSON]. Відповідно до акту про фактичне проживання громадян, які мешкають у житловому будинку (квартирі) складеного Колективним житлово-експлуатаційним підприємством 19.01.2017 року встановлено, що у квартирі №60 по пр. Сенявіна в буд. №146 зареєстровані: [PERSON] - власник; [PERSON] - син; [PERSON] - дочка; [PERSON]- колишній чоловік дочки; [PERSON] - онук. Фактично в даній квартирі проживають: [PERSON] - власник; [PERSON] - дочка; [PERSON] - онук, фактично не проживають: [PERSON] - син; [PERSON]- колишній чоловік дочки. Згідно зі ст.319 ЦК України, власник має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону. Відповідно вселення членів сім'ї у житлове приміщення, яке належить громадянину на праві власності є результатом реалізації права власника й у них виникає право на користування чужим майном, тобто сервітутне право. При цьому, ч.2 ст. 405 ЦК України, передбачені, спеціальні підстави для визнання особи такою, що втратила право на користування житлом власника: у разі відсутності без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом. У відповідності до ст.12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. В судовому засіданні достовірно встановлено, що відповідач мав обєктивну можливість користуватися спірним житловим приміщенням, перешкод йому позивач не чинила, майно та речі відповідача в квартирі відсутні, поважних причин для його відсутності у спірному житловому приміщенні не існувало. Відсутність відповідача за місцем мешкання понад один рік, без поважних причин та відсутність іншої домовленості між власником житлового приміщення та відповідачем, дають суду підстави зробити висновок, що відповідач, не мешкаючи в спірній квартирі з 2014 року, без поважних причин, втратив право користування житловим приміщенням, в звязку з чим підлягає визнанню таким в судовому порядку. Крім того, в силу ст. 141 ЦПК України, з відповідача підлягає стягненню на користь позивача 640 грн. 00 коп. в рахунок відшкодування витрат по оплаті судового збору. На\~ підставі викладеного,

Outcome: approved