Jurisdiction: civil
Date: 2015-08-24 00:00:00

Позивач звернулась до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, посилаючись на те, що сторони перебувають у шлюбі, зареєстрованому 15.10.2009 року виконкомом Успенської селищної ради Лутугинського району Луганської області, актовий запис № 77. Від шлюбу сторони мають малолітню дитину [PERSON], [INFO] Сторони фактично припинили шлюбні відносини з вересня 2014 року. Спільне господарство ними не ведеться. Подальше сумісне життя і примирення між ними позивач вважає неможливим. Спір про поділ майна відсутній. У судовому засіданні позивач [PERSON] позовні вимоги підтримала у повному обсязі, просила розірвати шлюб, укладений між нею та відповідачем, вказавши на неможливість примирення та подальшого спільного проживання. Також позивач [PERSON] зазначає, що проживає з дитиною, спільне господарство з відповідачем не ведеться, відповідач витрат на утримання спільної дитини не здійснює. Відповідач [PERSON] в судове засідання не зявився, про час та місце розгляду цивільної справи повідомлений належним чином, в порядку визначеному ч.9 ст. 74 ЦПК України. Враховуючи, що позивач не заперечував проти проведення заочного розгляду справи, належним чином повідомлений відповідач в судове засідання не з'явився, тому відповідно до ч.1 ст.\~224\~та ст.\~225 ЦПК України, суд постановив ухвалу про проведення заочного розгляду справи на підставі наявних у справі доказів. Вислухавши пояснення позивача, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що заявлений позов підлягає задоволенню з наступних підстав. У судовому засіданні встановлено, що сторони перебувають у шлюбі, який зареєстрований 15.10.2009 року виконкомом Успенської селищної ради Лутугинського району Луганської області, актовий запис № 77, що підтверджується копією свідоцтва про шлюб серії І-ЕД № 099600. Від шлюбу сторони мають малолітню дитину [PERSON], [INFO], що підтверджується копією свідоцтва про народження серії 1-ЕД № 168050 виданого 11 листопада 2009 року виконкомом Успенської селищної ради Лутугинського району Луганської області. Шлюбні відносини припинилися вересня 2014 року. Подальше сумісне життя та примирення між ними неможливе. Спір про поділ майна відсутній. Відповідно до\~ст. 105 Сімейного кодексу України, шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду. Виходячи зі змісту\~ст. 110 Сімейного кодексу України, позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя. Згідно зі\~ст. 112 Сімейного кодексу України, суд з'ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Враховуючи той факт, що сторони вже мешкають окремо без ведення спільного господарства та бюджету, а також, що відсутні докази того, що окреме проживання сторін негативно вплинуло або вплине на інтереси малолітньої дитини, суд приходить до висновку, що шлюб [PERSON] та [PERSON] не може бути збережений, оскільки зазначені факти свідчать про те, що він фактично розпався, спільне життя подружжя і збереження сім'ї стало неможливим, його формальне існування обмежує особисту свободу позивача та порушує його особисті інтереси, що має істотне значення. Таким чином, суд вважає, що позов обґрунтований та підлягає задоволенню. Відповідно до ст. 113 Сімейного кодексу України, особа, яка змінила своє прізвище у зв'язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. На підставі\~ст. 113 Сімейного кодексу України, [PERSON] слід відновити дошлюбне прізвище «Кравченко». Судові витрати розподілити у відповідності до ст.88 ЦПК України. З урахуванням викладеного,

Outcome: approved