Jurisdiction: civil
Date: 2015-02-16 00:00:00

Позивач звернулась до суду з позовом до відповідача про стягнення аліментів на утримання неповнолітніх дітей. Свої вимоги позивач обґрунтовує тим, що 31.08.1996 року між нею та відповідачем було зареєстровано шлюб, який у результаті розбіжності поглядів на життя сторони розірвали 26.01.2000 року. Від шлюбу сторони мають дітей [PERSON] ([INFO] р.н.) та [PERSON] ([INFO] р.н.). Діти проживають разом із матір'ю та перебувають на повному її утриманні, а відповідач проживає окремо, ухиляється від виконання свого батьківського обов'язку, матеріальної допомоги щодо утримання неповнолітніх дітей не надає, отримує мінливий дохід, в зв'язку з чим позивач просить визначити аліменти на утримання дітей в твердій грошовій сумі на кожну дитину в розмірі 1 000 грн. 00 коп. та стягувати зазначену суму на її користь з відповідача на утримання дітей щомісячно до досягнення ними повноліття. В судове засідання позивач не з'явилась однак, подала письмову заяву якою позов підтримала в повному обсязі та просила його задовольнити з підстав, які в зазначені в позовній заяві та справу розглянути за її відсутності. Проти ухвалення заочного рішення не заперечувала. Відповідач в судове засідання не з'явився, однак надіслав на адресу суду заяву в якій позовні вимоги визнав частково, а саме погодився платити аліменти на утримання дочок в розмірі 1500,00 грн., та зазначив, що на даний момент не працює, сплачувати кошти на утримання дітей він не проти, однак розмір аліментів, який позивач просить суд з нього стягнути на утримання дітей, він не в змозі платити. Дослідивши матеріали справи, суд вважає встановленими наступні обставини та відповідні їм правовідносини. Як вбачається з матеріалів справи 13.01.2015 року шлюб укладений між позивачем та відповідачем було розірвано, що підтверджується свідоцтвом про розірвання шлюбу серії [NUMBER] виданим Відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Києво-Святошинського районного управління юстиції у Київській області. Від шлюбу сторони мають спільних дітей - [PERSON] ([INFO] р.н.) та [PERSON] ([INFO] р.н.), що підтверджується відповідними свідоцтвами про народження (а.с.4, 5). На даний час діти проживають разом із матір'ю та перебувають на повному її утриманні. Відповідно до ст. 180 СК України, батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно ч. 1 ст.183 СК України частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Частиною 1 ст.184 СК України визначено, що якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, частину доходу одержує в натурі, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення, суд за заявою платника або одержувача може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Згідно з ч. 2 ст. 184 СК України розмір аліментів, визначений судом у твердій грошовій сумі, підлягає індексації відповідно до закону. Постановою Кабінету Міністрів України від 26 лютого 1993 року №146 визначений чіткий перелік доходів платника аліментів, які враховуються та не враховуються при визначенні розміру аліментів. Також, законодавством встановлено і максимальну межу розмірів аліментів. Частиною 4 статті 70 Закону України «Про виконавче провадження» та пунктом 17 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 15.05.2006 року №3 зазначено, що загальний розмір відрахувань на сплату аліментів не може перевищувати 50 відсотків доходів платника. Разом з тим, розмір аліментів на одну дитину за будь - яких обставин не може бути меншим ніж 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Відповідно до ст. 27 Конвенції про захист прав дитини, батько(- ки) або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Згідно із ст. 18 Конвенції про захист прав дитини суд повинен докласти всіх можливих зусиль для того, щоб забезпечити визнання принципу загальної та однакової відповідальності обох батьків за виховання і розвиток дитини. Батьки несуть основну відповідальність за виховання та розвиток дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування. Відповідно до ч. 8 ст. 7 СК України регулювання сімейних відносин має здійснюватися з максимально важливим урахуванням інтересів дитини. З наданих позивачем матеріалів слідує, що він немає постійного заробітку, а його заробіток носить мінливий характер, однак на думку суду розмір аліментів, які позивач просить стягнути з відповідача на його користь є завищеним та таким, що може в подальшому поставити у скрутне матеріальне становище відповідача. Враховуючи наведене, суд, виходячи з того, що діти сторін проживають разом із позивачем, у зв'язку з чим цілодобовий обов'язок останньої полягає не тільки у матеріальному забезпеченні дітей, а ще й у постійному вихованні, контролі, що потребує більших моральних витрат ніж періодичні зустрічі, враховуючи вік дітей, суд вважає за можливе визначити розмір аліментів на утримання дітей в твердій грошовій сумі в розмірі 750 грн. щомісячно на кожну дитину. Зазначене не позбавляє сторін в подальшому при зміні обставин, передбачених ст.192 СК України звернутися до суду про їх зміну. Згідно ч. 1 ст. 191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову. На підставі викладеного,

Outcome: partial