Jurisdiction: civil
Date: 2018-06-21 00:00:00

Позивач звернулась до суду з вказаним позовом, в якому просить позбавити батьківських прав [PERSON] відносно малолітнього сина [PERSON], [INFO], стягнути з відповідача аліменти на утримання дитини у розмірі ? частини з усіх видів заробітку(доходу), але не менш 50 % прожиткового мінімуму для дітей відповідного віку щомісячно до досягнення ним повноліття та призначити опікуном [PERSON]. Позивач у судове засідання не з'явилась, про час, місце та дату судового засідання була повідомлена своєчасно та належним чином, про причини не явки не повідомила. Відповідач у судове засідання не з'явилась, про час, місце та дату судового засідання була повідомлена своєчасно та належним чином, про причини не явки не повідомила. Представник Департаменту служб у справах дітей Харківської міської ради у судове засідання не з'явилася, надала заяву про розгляд справи за її відсутності, висновок, в якому зазначено, що комісія вважає за доцільне позбавити [PERSON] батьківських прав, та подання про доцільність визнання позивача опікуном. Представник Служби у справах дітей Лозівської районної державної адміністрації Харківської області не з'явилась, про час, місце та дату судового засідання була повідомлена своєчасно та належним чином, про причини не явки не повідомила. Судом встановлені такі факти та відповідні правовідносини. [PERSON] має малолітнього сина [PERSON], [INFO], що підтверджується копією свідоцтва про народження серії [NUMBER], виданою відділом державної реєстрації актів цивільного стану по м.Харкову реєстраційної служби Харківського міського управління юстиції, та Витягом з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про державну реєстрацію народження(а.с.5-6). Малолітній [PERSON] зареєстрований разом з матір'ю- [PERSON] за адресою: [ADDRESS], про що свідчить довідка Яковлівської сільської ради від 15.01.2018 року(а.с.23). 15.02.2018 року спеціалістами Служби у справах дітей по Московському району Департаменту служб у справах дітей Харківської міської ради була відвідана сім'я [PERSON], в якій на даний час мешкає [PERSON], за адресою: [ADDRESS], в ході відвідування було встановлено , що умови проживання задовільні, є всі необхідні умови для нормального виховання та розвитку(а.с.22). [PERSON] має задовільний стан здоров'я для того, щоб бути опікуном, про що свідчить Висновок про стан здоров'я заявника від 18.10.2017 року(а.с.11), сертифікат про проходження профілактичного наркологічного огляду(а.с.12), медична довідка про проходження обов'язкових попереднього та періодичного психіатричних оглядів(а.с.13), довідка №12535 про результати досліджень на антитіла до ВІЛ методом імуноферментного аналізу(а.с.14). Згідно довідки МВС України(а.с.15), [PERSON] станом на 02.10.2017 року до кримінальної відповідальності не притягується, не знятої чи не погашеної судимості не має та в розшуку не перебуває. Відповідно до довідки Пенсійного фонду України від 26.10.2017 року(а.с.16), позивач є пенсіонером та отримує пенсію. На праві приватної спільної сумісної власності [PERSON] та [PERSON] належить квартира за адресою: [ADDRESS], про свідчить свідоцтво про право власності на нерухоме майно(а.с.17). Зважаючи на лист Служби у справах дітей від 10.01.2018 року(а.с.21), [PERSON] була включена до Єдиного електронного банку даних про дітей-сиріт та дітей, позбавлених батьківського піклування, і сім'ї потенційних усиновлювачів, опікунів, піклувальників, прийомних батьків, батьків-вихователів як потенційний опікун від 10.01.2018 року за №1/18, син позивача не заперечував, про що свідчить заява від 02.01.2018 року(а.с.24). Відповідно до Висновку ЛКК №91(а.с.18), [PERSON] протипоказань для проживання з неповнолітньою дитиною на одній житловій площі не має. Чоловік позивач помер [INFO], що підтверджується свідоцтвом про смерть серії [NUMBER](а.с.19). [PERSON] потребує медичної допомоги, що підтверджується медичною документацією(а.с.83-104). Мати дитини вихованням дитини не займається, не утримує, про що свідчить заява [PERSON] про відмову від стаціонарного лікування [PERSON] через відсутність фінансів(а.с.81). З 10.06.2015 року [PERSON] мешкає з [PERSON], що підтверджується письмовими показаннями сусідів(а.с.77-79) та Актом обстеження(а.с.22). Бабуся хлопчика [PERSON] надала заяву(а.с.106), що не заперечує проти призначення [PERSON] опікуном її внука. Згідно висновку щодо доцільності позбавлення батьківських прав [PERSON], [PERSON] мешкає з [PERSON], зі слів лікарів, дитина постійно знаходиться в супроводі жінки, місце знаходження матері невідомо, за місцем реєстрації ніколи не проживала, враховуючи викладене Департамент служб у справах дітей вважає за доцільне позбавлення матері прав. Відповідно до Подання Департаменту служб у справах дітей щодо доцільності встановлення опіки над малолітнім [PERSON], [PERSON] займається виховання дитини, лікуванням, матеріальним забезпеченням, в квартирі створені всі необхідні умови, а томуДепартамент вважає за доцільне призначити позивача опікуном. Виходячи з вищевикладеного, суд встановив, що своїми діями відповідач порушує зобов'язання, закріплені в статті 51 Конституції України, а саме: батьки зобов'язані утримувати своїх дітей до досягнення ними повноліття. Стаття 150 Сімейного кодексу України передбачає, що батьки зобов'язані виховувати дитину в дусі поваги до прав та свобод інших людей, піклуватися про здоров'я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток, забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя. Згідност.8 Закону України «Про охорону дитинства», кожна дитина має право на рівень життя достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України. У відповідності до положення ст. 166 Сімейного Кодексу України, одночасно з позбавленням батьківських прав, суд може на вимогу позивача або за власною ініціативою вирішити питання про стягнення аліментів на дитину. Згідно ст.ст.180,181 СК України, батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Особа, позбавлена батьківських прав, не звільняється від обов'язку щодо утримання дитини (ч. 2ст. 166 СК України). Розмір аліментів суд визначає у відповідності із ст. 183 Сімейного кодексу України. Виходячи з вищевикладеного, діючи в інтересах дитини, з урахуванням наявних у справі доказів, суд приходить до висновку, що позовні вимоги є законними, обґрунтованими і такими, що підлягають задоволенню у повному обсязі. Згідно п. 1 ч. 1ст. 430 ЦПК України, рішення про стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць допустити до негайного виконання. Суд роз'яснює відповідачу, що відповідно до ст.169 СК України, мати, батько, позбавлені батьківських прав, мають право на звернення до суду з позовом про поновлення батьківських прав. Зважаючи на вище викладене, враховуючи висновок та подання Департаменту служб у справах дітей, відсутність заперечень зі сторони відповідача, суд знаходить позов таким, що підлягає задоволенню в повному обсязі.

Outcome: approved