Jurisdiction: civil
Date: 2014-02-12 00:00:00

Позивач звернулась в суд з позовом до відповідача про стягнення аліментів на повнолітнього сина, який продовжує навчатись. Свій позов мотивує тим, що вона перебувала в зареєстрованому шлюбі з [PERSON] до 12 жовтня 2000 року. Від даного шлюбу в них народився син [PERSON], [INFO]. До досягнення повноліття сином відповідач сплачував аліменти на неповнолітню дитину. На даний час син продовжує навчатися, є студентом технічного коледжу Луцького національного технічного університету. Вважає, що у зв'язку з продовженням навчання сина, відповідач зобов'язаний надавати матеріальну допомогу, оскільки таку можливість має, так як він має постійний дохід. Просить стягувати з відповідача на її користь аліменти на утримання повнолітнього сина [PERSON] по 1000 грн., щомісячно, до досягнення ним 23 років на час його навчання. В судовому засіданні позивач позов підтримала з підстав, зазначених в позовній заяві. Просила його задовольнити. Відповідач та його представник, кожен окремо, в судовому засіданні позов визнали частково. Відповідач подав письмові заперечення проти позову, в яких просив стягувати з нього на користь [PERSON] на утримання повнолітнього сина [PERSON] аліменти в частці 16,5% від його заробітку, щомісячно, і до закінчення сином навчання, тобто до 30 червня 2015 року, але не довше ніж до досягнення ним 23 років. Заслухавши пояснення сторін, дослідивши письмові докази в справі, суд прийшов до висновку, що позов підлягає до часткового задоволення з наступних підстав. Судом встановлено, що [PERSON] є батьком [PERSON], [INFO] (а.с. 7). З довідки технічного коледжу Луцького національного технічного університету від 09 грудня 2013 року № 633 вбачається, що [PERSON] дійсно навчається в технічному коледжі Луцького національного технічного університету на денній формі навчання, контрактна форма навчання, рік закінчення 30 червня 2015 року (а.с.5). Згідно ст. 199 СК України, якщо повнолітні діти продовжують навчання і у зв'язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов'язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Статтями 182, 200 цього Кодексу передбачено, що суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів. При визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров'я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 4) інші обставини, що мають істотне значення. При визначенні розміру аліментів з одного з батьків суд також бере до уваги можливість надання утримання другим з батьків. Судом встановлено, що [PERSON] у зв'язку з навчанням не працює та не має власних прибутків, повнолітній [PERSON] проживає разом з матір'ю [PERSON] та фактично перебуває на її утриманні. Також встановлено, що [PERSON] навчається на денній формі навчання, стипендії не отримує. З врахуванням викладеного, суд вважає, що [PERSON] у зв'язку з його навчанням потребує матеріальної допомоги на своє утримання, а його батько [PERSON] спроможний таку надавати. Проаналізувавши зібрані і досліджені в судовому засіданні докази в їх сукупності, враховуючи стан здоров'я та матеріальне становище дитини, платника аліментів, суд приходить до висновку, що слід стягувати з відповідача в користь позивача аліменти на утримання повнолітнього [PERSON], [INFO], який продовжує навчання і у зв'язку з цим потребує матеріальної допомоги, щомісячно, в розмірі 1/6 частки від його заробітку (доходу) до досягнення сином 23 років, на період навчання. З відповідача слід стягнути в дохід держави 243,60 грн. судового збору.

Outcome: partial