Jurisdiction: civil
Date: 2017-01-30 00:00:00

Позивач звернулась до суду з вищезазначеним позовом і просить ухвалити рішення яким поділити в натурі житловий будинок загальною площею 199.7 кв.м. за адресою: м.Світловодськ,вулиця Михайла Остроградського,23(колишня вулиця Орджонікідзе,23) Кіровоградська область, визначивши за нею та відповідачем право приватної власності на відокремлені частини житлового будинку та господарські споруди, що відповідають розміру їхньої частки кожної у спільному майні,зокрема: [PERSON] визнати право власності на приміщення підвалу: №1-1 тамбур площею 7.9.м.кв; №1-2 кімната площею 12.4м.кв..; №1-3 кімната площею 13.7м.кв.; №1-4 кімната площею 15.5м.кв.; №1-5 кухня площею 17.6 м.кв.; №1-6 ванна площею 8.00м.кв., приміщення першого поверху: №1-7 коридор площею 17.2м.кв.;№1-8 кімната площею 18.8м.кв.;№1-9 кімната площею 10.8 м.кв. в житловому будинку, який знаходиться за вказаною адресою, а за нею, тобто [PERSON], визнати право власності на приміщення підвалу : №2-1 гараж площею 30.3м.кв.; приміщення першого поверху:№2-1 кімната площею 13.6м.кв.;№2-2 коридор площею 13.0.м.кв.;№2-3 кладова площею 3.9м.кв.; №2-4 кімната площею 10.1 м.кв.; №2-1 коридор площею 6.9м.кв., в житловому будинку , який знаходиться за вказаною адресою. Також виділити їй в натурі 49/100 частки земельної ділянки,що знаходиться за вищевказаною адресою, площа якої складає 0.0368 га(кадастровий номер 3510900000:50:097:0053, для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарськиїх будівель та споруд, на якій відповідно розміщена відокремлена їй частка житлового будинку в результаті його поділу в натурі. Свої вимоги обгрунтовує тим,що на підставі договору дарування від 23.10.1993року вона є власником 49/100 частин житлового будинку №23 по вулиці Михайла Остроградського(колишня вулиця Орджонікідзе)м.Світловодськ Кіровоградської області . На підставі свідоцтва про право власності від 10.11.2015 року вона також є власником 49/100 частин земельної ділянки, загальною площею 0.0752га,розташованої за тією ж адресою. На підставі договори міни від 04.09.2014 року,відповідач [PERSON], є власником 51/100 частин житлового будинку за данною адресою, а також на підставі свідоцтва про право власності від 10.11.2015 року також власником 51/100 частин земельної ділянки, загальною площею 0.0752га, розташованою за тією ж адресою. У 2015 році вона з відповідачем вирішили здійснити поділ спільного житлового будинку та виділу земельної ділянки в натурі як об»єктів права спільної часткової власності за домовленістю сторін. У відповідності до висновку від 19.11.2015 року,щодо можливості поділу житлового будинку, виконаного інженером з технічної інвентарізації-за технічними показниками об»єкт може бути поділено за фактичним користуванням викладеним у данному висновку. У відповідності до схеми розподілу земельної ділянки від 28.01.2016 року, виконаного інженером землевпорядником за технічними показниками об»єкт може бути поділено згідно даної схеми, площа присадибної ділянки розміром 0.0384га залишається у власності [PERSON], площа присадибної ділянки розміром 0.0384га залишається у власності [PERSON] В результаті обговорення можливих результатів поділу об»єкту спільної часткової власності між сторонами не було досягнуто згоди, що призвело до не можливості вчинити договір про поділ цього майна,в порядку передбаченому ч.3 ст.367 ЦК України, тому позивач звернувся до суду за захистом своїх прав. В судовому засіданні представник позивача підтримав позовні вимоги і просив їх задовольнити з урахуванням висновку будівельно-технічної експертизи від 31.11.2016 року за №11-105, здійсненої судовим експертом при Кременчуцькому відділенні Полтавської Торгово-промислової палати [PERSON], а також просить стягнути з відповідача на користь позивача судові витрати, пов»язані з проведенням судово-будівельної експертизи в сумі 3960.00грн. Відповідач [PERSON] та її представник позовні вимоги не визнали, заперечення на позов не надали. Про час і місце судового засідання повідомлялись належним чином, в судове засідання не з»явились, про причину своєї неявки не повідомили. Суд вважає за можливе розглядати справу без участі відповідача та його представника , за наявними матеріалами справи. Заслухавши представника позивача, дослідивши та вивчивши матеріали справи суд приходить до наступного. В судовому засіданні достовірно встановлено, що відповідно до договору дарування від 23.10.1993року [PERSON], є власником 49/100 частин житлового будинку №23 по вулиці Михайла Остроградського, м.Світловодськ, а також на підставі свідоцтва про право власності від 10.11.2015року є власником 49/100 частин земельної ділянки, загальною площею 0,0752 га, розташованої за тією ж адресою(а.с.8-9,13). Відповідно договору міни від 04.09.2014року відповідач, [PERSON], є власником 51/100 частин житлового будинку №23 по вулиці Михайла Остроградського, м.Світловодськ, а також на підставі свідоцтва про право власності від 10.11.2015року відповідач є власником 51/100 частин земельної ділянки, загальною площею 0,0752 га, розташованої за тією ж адресою(а.с.10-11,13). Право спільної часткової власності на нерухоме майно зареєстровано у відповідності до вимог чинного законодавства України. Відповідно до\~ст. 355 ЦК України, майно, що є у власності двох або більше осіб (співвласників), належить їм на праві спільної власності (спільне майно). Майно може належати особам на праві спільної часткової або на праві спільної сумісної власності. Право спільної власності виникає з підстав, не заборонених законом. Власність двох чи більше осіб із визначенням часток кожного з них у праві власності, згідно ч.1 ст. 356 ЦК України та ч.1 ст. 86 ЗК України, є спільною частковою власністю. \~\~ Отже, земельна ділянка з розташованими на ній житловим будинком та надвірними господарськими спорудами за №23, що знаходиться по вул. Михайла Остроградського у м. Світловодськ, Кіровоградської області, належать позивачу та відповідачу на праві спільної власності з визначенням часток кожного із співвласника. Відповідно\~ст.ст. 317, 319 ЦК України\~ власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном, яке він здійснює на власний розсуд і усім власникам забезпечуються рівні умови здійснення своїх прав. Згідно\~ч.1 ст. 358 ЦК України право спільної часткової власності здійснюється співвласниками за їхньою згодою, що також знайшло своє відображення і в ч.1 ст. 88 ЗК України, відповідно до якої володіння, користування та розпорядження земельною ділянкою, що перебуває у спільній частковій власності, здійснюються за згодою всіх співвласників згідно з договором, а у разі недосягнення згоди - у судовому порядку. Таким чином, з моменту набуття позивачем та відповідачем права спільної часткової власності на житловий будинок та земельну ділянку, сторони мають право лише за взаємною згодою володіти та користуються спільним майном, і за жодних правових підстав не мають права вчиняти дій, які б не були узгоджені обома співвласниками. У відповідності до ч.1 та ч.2 ст. 367 ЦК України, майно, що є у спільній частковій власності, може бути поділене в натурі між співвласниками за домовленістю між ними. У разі поділу спільного майна між співвласниками право спільної часткової власності на нього припиняється. Статтею 88 ЗК України,передбачено,що учасник спільної часткової власності має право вимагати виділення належної йому частки із складу земельної ділянки як окремо, так і разом з іншими учасниками, які вимагають виділення. Відповідно до положення ч.1 та ч.3 ст. 367 ЦК України та ст. 88 ЗК України, поділ в натурі майна, яке перебуває у спільній частковій власності, може бути здійснено за домовленістю між співвласниками, шляхом укладання договору про поділ нерухомого майна, який повинен бути вчинений у письмовій формі з обовязковим його нотаріальним посвідченням учасниками правочину. В тому випадку, якщо один із співвласників виявив бажання, здійснити поділ у натурі майна, що перебуває у спільній частковій власності, однак інший співвласник перешкоджає йому в реалізації такого права будь-яким шляхом, що унеможливлює досягнення домовленості між ними щодо укладання договору про поділ нерухомого майна, такий співвласник має право на звернення до суду з відповідним позовом про поділ (виділ) спільного майна в натурі і таке право підлягає судовому захисту. Такі висновки ґрунтуються на положенні\~ст. ст. 15, 16 ЦК України\~та\~ст. 152 ЗК України, відповідно до яких кожній особі гарантується право на захист свого права у разі його порушення, невизнання або оспорювання, шляхом звернення до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Способом захисту цивільного права та інтересу може бути визнання права або застосування інших способів захисту, встановлених законом, зокрема поділу (виділу) в натурі майна, що є у спільній частковій власності.\~\~ Оскільки між сторонами не досягнуто домовленості про поділ (виділ) в натурі житлового будинку та земельної ділянки, що призвело до не можливості вчинити договір про поділ цього майна, в порядку передбаченому ч.3 ст. 367 ЦК України, позивач має право на звернення до суду за захистом свого майнового права, шляхом здійснення поділу житлового будинку та виділу земельної ділянки в натурі, відповідно до частки кожної із сторін у спільній власності з метою припинення права спільної часткової власності на це майно. У відповідності до висновку будівельно-технічної експертизи від 31 листопада 2016року за №ІІ-105, здійсненої судовим експертом при Кременчуцькому відділенні Полтавської Торгово-промислової палати [PERSON], визначено що обємно планувальне рішення будинку дозволяє зробити розподіл в натурі житлового будинку, загальною площею 199,7кв.м., який знаходиться за адресою: Кіровоградська область, м.Світловодськ, вул.Михайла Остроградського,23, визнавши за [PERSON] та [PERSON] право приватної власності на відокремлені частини житлового будинку та господарські споруди, що відповідають розміру їхньої частки у спільному майні, зокрема: [PERSON] право власності на приміщення підвалу: №1-1 тамбур площею 7,9м.кв., №1-2 кімната площею 12,4м.кв., №1-3 кімната площею 13,7м.кв., №1-4 кімната площею 15,5м.кв., №1-5 кухня площею 17,6м.кв., №1-6 ванна площею 8,00м.кв., приміщення першого поверху: №1-7 коридор площею 17,2м.кв., №1-8 кімната площею 18,8м.кв., №1-9 кімната площею 10,8м.кв. [PERSON] право власності на приміщення підвалу: №2-І гараж площею 30,3м.кв., приміщення першого поверху: №2-1 кімната площею 13,6м.кв., №2-2 коридор площею 13,0м.кв., №2-3 кладова площею 3,9м.кв., №2-4 кімната площею 10.1м.кв., 2-І коридор площею 6,9м.кв. Також, відповідно до висновку будівельно-технічної експертизи, запропоновано два варіанти розподілу земельної ділянки №23 яка знаходиться за адресою: Кіровоградська область, м.Світловодськ, вул.Михайла Остроградського,23 , площею 0,0752 га з врахуванням розподілу житлового будинку , господарських будівель та споруд на якій відповідно розміщена відокремлена частка житлового будинку , що передається сторонам. Відповідно до першого варіанту поділ земельної ділянки передбачає пропорційне виділення земельної ділянки згідно часток співвласників та з врахуванням розміщення часток житлового будинку. Другий варіант поділу земельної ділянки передбачає пропорційний розподіл земельної ділянки з встановленням земельного сервітуту на земельну ділянку площею 50м.кв., що відводиться [PERSON] У випадку виділу в натурі частки земельної ділянки, співвласнику якому вона виділяється, надається право саме на ту частину землі, на якій розташована відокремлена частина житлового будинку, що виділяється співвласнику. Зазначений принцип в будівельно технічній експертизі дотримано. Встановлення земельного сервітуту, який запропоновано у другому варіанті, \~обмежить власника земельної ділянки у здійсненні права власності, оскільки на даній частині земельної ділянки розташовано вхід на земельну ділянку [PERSON] Земельна ділянка , що відведена [PERSON] облаштована окремим входом(а.с.86-94). Відповідач не обґрунтував необхідність застосування земельного сервітуту на земельну ділянку, що запропоновано виділити у власність [PERSON] З квитанції та рахунку №004235 від 11.10.2016 року Кременчуцького відділення Полтавської торгово-промислової палати(а.с.127-128, ) слідує, що за надання послуг експерта [PERSON] понесла витрати в сумі 3960.00грн. Відповідно до ст.88 ЦПК України стороні,на користь якої ухвалено рішення,суд присуджує з другої сторонни понесені нею і документально підтверджені судові витрати. На підставі вищевикладеного та

Outcome: approved