Jurisdiction: civil
Date: 2021-07-29 00:00:00

Позивач звернулась до суду з даним позовом, посилаючись на те, що вона та відповідач є батьками малолітньої доньки [PERSON] , [INFO] та уклали шлюб у встановленому законом порядку. У зв`язку з тим, що їх спільне життя не склалося, сторони не ведуть спільного господарства, проживають окремо, матеріальної допомоги на утримання дитини відповідач не надає тому позивач просить розірвати шлюб, та стягнути аліменти на утримання дитини у твердій грошовій сумі в розмірі 2395, 00 грн., але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно, з дня пред`явлення позову до суду і до досягнення дитини повноліття. Сторони в судове засідання не з`явилися, позивач подала заяву про розгляд справи у її відсутність позовні вимоги підтримує в повному обсязі. Відповідач подав заяву про розгляд справи у його відсутність, позов визнає повністю. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного висновку. Як встановлено у судовому засіданні, сторони зареєстрували шлюб 01.10.2005 року відповідно до свідоцтва про шлюб, виданого відділом реєстрації актів цивільного стану Житомирського міського управління юстиції, актовий запис № 1782. Позивач та відповідач є батьками малолітньої доньки [PERSON] , [INFO] . Сторони припинили спільне проживання та шлюбні стосунки. Спільне господарство не ведеться. Відносини, які склалися між позивачем та відповідачем привели до втрати почуття любові та поваги один до одного. Подальше спільне життя позивача та відповідача, як подружжя, і збереження шлюбу суперечило б інтересам позивача. Примирення між позивачем та відповідачем на даний час неможливе. Відповідач ухиляється від утримання дитини. Угоди про добровільну сплату аліментів між сторонами не досягнуто. Відповідно до ст. 112 СК України, суд, з`ясувавши фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя та постановлює рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Відповідно до ст. 180 Сімейного кодексу України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Статтею 181 СК України передбачено, що способи виконання батьками обов`язку утримувати дитину визначаються між ними. Домовленість сторін щодо виконання цього обов`язку відсутня, а тому суд стягує з відповідача аліменти на утримання неповнолітньої дитини. Відповідно до ч. 3 ст. 181 СК України за рішенням\~суду кошти\~на утримання\~дитини (аліменти)\~присуджуються у\~частці від\~доходу її\~матері,\~батька або\~у твердій\~грошовій сумі\~за вибором\~того з\~батьків або\~інших законних\~представників дитини,\~разом з\~яким проживає\~дитина . Згідно\~ч. 2 ст. 182 СК України\~ розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Відповідно до ч. 1 ст. 184 СК України якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, частину доходу одержує в натурі, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення, суд за заявою платника або одержувача може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Згідно ст.\~ 191 СК України аліменти на дитину присуджуються від дня пред`явлення позову. Враховуючи вищенаведене, приймаючи до уваги, що сімейне життя сторін не склалося у зв`язку з відсутністю взаємопорозуміння, що призвело до втрати взаємних почуттів, поваги та любові один до одного, відповідач добровільно матеріальної допомоги на утримання дитини не надає, суд вважає можливим задовольнити позов у повному обсязі. Також із відповідача підлягає стягненню судовий збір у дохід держави, так як позивач звільнена від сплати судового збору за подання до суду позову про стягнення аліментів, та на користь позивача, що відповідає правилам розподілу судових втрат, визначеним ст. 141 ЦПК України. На підставі вищенаведеного,

Outcome: approved