Jurisdiction: civil
Date: 2016-03-20 00:00:00

Позивач звернулась до суду з позовом до відповідача про розірвання шлюбу та стягнення аліментів на утримання дитини - [PERSON], [INFO], у твердій грошовій сумі у розмірі - 1 167 гривень, але не менш ніж 30% прожиткового мінімуму, встановленого законодавством України для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи з дня подачі позову, тобто з 20.01.2016 року і до досягнення дитиною повноліття, тобто до [INFO]. А також просить стягнути з відповідача на її тримання у твердій грошовій сумі - 665 грн. щомісяця, починаючи від дня пред'явлення позову до суду та до досягнення дитиною - трирічного віку, тобто до [INFO]. В обґрунтування своїх вимог позивач посилається на те, що 12.07.2008 року сторони зареєстрували шлюб. В період шлюбу у сторін народилась дитина - [PERSON], [INFO]. Причиною розпаду сім'ї послужило відсутність взаєморозуміння, між сторонами виникли неприязні відносини, різні погляди на життя, несумісність характерів, подружжя живе окремо, не ведуть спільного господарства. Позивач приймала участь у судовому засіданні, позовні вимоги підтримала та просила їх задовольнити. Також не заперечувала проти заочного розгляду справи. Відповідач не приймав участь у судовому засіданні, про дату, час та місце розгляду справи був сповіщений у встановленому законом порядку, про причини своєї неявки до суду не повідомив, заперечення на позов не надходило. Враховуючи, що в матеріалах справи достатньо доказів для встановлення фактичних відносин сторін, суд, зі згоди позивача, відповідно до ст. 224 ЦПК України, вважає можливим постановити рішення при заочному розгляді справи. Дослідивши матеріали справи, вислухавши пояснення учасників процесу, суд вважає, що позовна заява підлягає задоволенню частково. Судом встановлено, що 12.07.2008 року між сторонами укладено шлюб, про що Донецьким міським відділом РАЦС Головного управління юстиції у Донецькій області зроблено актовий запис за №526 (свідоцтво про укладення шлюбу серії [NUMBER]). Сторони припинили шлюбні стосунки, спільне господарство між ними не ведеться. Основною причиною припинення сімейних відносин є те, що сторони втратили почуття любові і поваги один до одного, у сторін різні погляди на подружнє життя, та сім'ю. Відповідно до ст. 105 Сімейного кодексу України шлюб може бути розірваний за заявою одного з подружжя на підставі рішення суду. Згідно зі ст. 24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Відповідно до ст. 112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, що мають істотне значення. Згідно зі ст. 113 СК України особа, яка змінила своє прізвище у зв'язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Після розірвання шлюбу прізвища сторін залишити без змін. Судом встановлено, що сторони припинили подружні стосунки, проживають за різними адресами, спільного господарства не ведуть, дитина проживає з позивачкою. Відповідно до ст. 180 СК України, батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. В контексті даної статті батько і мати мають рівні права та обов'язки щодо своїх дітей. Предметом основної турботи та основним обов'язком батьків є забезпечення інтересів своєї дитини. Матеріальне утримання дітей - це обов'язок батьків. Згідно ст. 8 Закону України «Про охорону дитинства» кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України. Статтею 181 СК України, визначені способи виконання батьками обов'язку утримувати дитину. Згідно з вимогами ч. 3 статті 181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Відповідно до статті 182 СК України, при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров'я та матеріальне становище дітей; стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим ніж 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку Суд враховує той факт, що відповідач є дієздатною та працездатною особою, немає жодних даних про те, що на його утримані є інші діти або непрацездатні особи, тому вважає можливим визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі, а саме у розмірі 900 грн. Законом України «Про державний бюджет України на 2016 рік» від 25.12.2015 року №928 - VIІІ встановлено суми прожиткового мінімуму на 2016 рік. Згідно з даним Законом для дітей віком до 6 років в період 01.01. - 30.04.2016 р.р. прожитковий мінімум складає 1 167 гривень. Якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, частину доходу одержує в натурі, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення, суд за заявою платника або одержувача може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Розмір аліментів, визначений судом у твердій грошовій сумі, підлягає індексації відповідно до закону (частини 1 та 2 статті 184 СК України). При визначені розміру аліментів, суд, відповідно до статті 182 СК України, враховує матеріальне становище відповідача, те що він не працює офіційно, однак є здоровою працездатною особою, судом також враховується, що на утриманні відповідача не має не працездатної дружини, батьків, будь-яких зобов'язань за іншими виконавчими документами. Згідно до ст. 191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову, тобто в даному випадку з 20.02.2016 року. Відповідно до ч. 2 ст. 84 СК України, дружина, з якою проживає дитина, має право на утримання від чоловіка - батька дитини до досягнення дитиною трьох років. Крім цього, відповідно до ч. 6 ст. 84 СК України, на утримання має вагітна дружина, а також дружина, з якою проживає дитина, має і в разі розірвання шлюбу. Враховуючи той факт, що дитина проживає разом з позивачем, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на утримання позивача 400 гривень щомісяця, починаючи від дня пред'явлення позов та до досягнення дитиною трирічного віку. Відповідно до ч. 1 ст. 88 ЦПК України, стороні, на користь якої хвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові втрати. Судовий збір за розірвання шлюбу у розмірі 551 грн. 20 коп. стягнути з відповідача на користь позивача. Судовий збір за стягнення аліментів у розмірі 551 грн. 20 коп. стягнути з відповідача на користь держави. Витрати по оплаті держмита при оформленні реєстрації розірвання шлюбу в органах РАЦС суд вважає за необхідне покласти на відповідача. При винесені заочного рішення, суд керується виключно інтересами дитини, а також положеннями ч. 1 ст. 157 ЦПК України, відповідно до якої суд розглядає справи протягом розумного строку, але не більше двох місяців з дня відкриття провадження у справі, а справи про поновлення на роботі, про стягнення аліментів - одного місяця. Таким чином, суд вважає, що в матеріалах справи достатньо доказів на підтвердження вимог позивача та задоволення позовних вимог частково. На підставі викладеного,

Outcome: partial