Jurisdiction: civil
Date: 2021-08-26 00:00:00

Позивач звернулась до суду з даним позовом, посилаючись на те, що [INFO] померла її тітка [PERSON] , яка на день смерті проживала сама. За життя [PERSON] заповіту не склала. Батько позивача, рідний брат [PERSON] заяву про прийняття спадщини не подавав та не має наміру цього робити. Після смерті тітки відкрилась спадщина, до складу якої входить житловий будинок з надвірними будівлями та спорудами, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] . Своєчасно позивач не звернулась до нотаріуса для прийняття спадщини після померлого батька, оскільки не знала правил спадкування і порядку прийняття спадщини, перебувала в тяжкому матеріальному становищі та у зв`язку з поширенням коронавірусної хвороби (COVID-19) нотаріальної контори не здійснювали прийому громадян. Просить суд визначити їй додатковий 3-х місячний строк для прийняття спадщини після померлої [INFO] тітки [PERSON] . Позовна заява надійшла до суду 07.07.2021. Після отримання інформації про зареєстроване місце проживання відповідача - фізичної особи, ухвалою суду від 14.07.2021 позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі, підготовче засідання призначено на 09.08.2021 року. 09.08.2021 підготовче засідання було відкладене в зв`язку з неявкою учасників справи. В підготовче судове засідання позивач не з`явилась, через канцелярію суду надала заяву про розгляд справи у її відсутність, позовні вимоги підтримує та просить їх задовольнити. Відповідач Олишівська селищна рада надала заяву, в якій вказує про повне визнання позову, просить справу розглянути за відсутності представника Олишівської селищної ради. Відповідач [PERSON] надав заяву про розгляд справи за його відсутність, позов визнає в повному обсязі. Згідно ч. 2 ст. 247 Цивільного процесуального кодексу України (далі ЦПК) фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного запису не здійснювалось. Відповідно до ч. 3 ст. 200, ч. 4 ст. 206 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову, суд за результатами підготовчого судового засідання за наявності для того законних підстав, ухвалює рішення про задоволення позову. Дослідивши заяви\~по суті\~справи,\~надані сторонами\~докази, розглядаючи позов в межах заявлених вимог, суд приходить до наступних висновків. Судом встановлено, що [INFO] померла [PERSON] (а.с. 6). Після її смерті відкрилася спадщина, до складу якої входить, зокрема, житловий будинок з надвірними будівлями та спорудами, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] Згідно довідки Куликівської селищної ради Куликівського району Чернігівської області № 81 від 25.01.2021 року [PERSON] на день своєї смерті, [INFO] , була зареєстрованаза адресою: [ADDRESS] сама (а.с. 9). Позивач [PERSON] є рідною племінницею [PERSON] , що підтверджується рішенням Чернігівського районного суду від 01.06.2021 року, яке набрало законної сили 02.07.2021 (а.с. 11) Згідно повідомлення приватного нотаріуса Куликівського районного нотаріального округу Тимощука В.О. на звернення позивача, [PERSON] нотаріусом було відмовлено у прийнятті заяви про прийняття спадщини у зв`язку із тим, що та пропустила шестимісячний строк для прийняття спадщини (а.с. 10). Згідно з інформаційними довідками із спадкового реєстру (спадкові справи та видані на їх підставі свідоцтва про право на спадщину) та (заповіти/спадкові договори) спадкова справа після померлої [INFO] [PERSON] не заводилась (а.с.29). Отже, позивач є єдиним спадкоємцем за законом майна померлої [PERSON] , який виявив намір прийняти спадщину. Інших спадкоємців, які претендують на спадщину, судом не встановлено. За загальними положеннями про спадкування право на спадщину виникає в день відкриття спадщини, спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою, для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини (статті 1220, 1222, 1270 ЦК України). Спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно зі спадкодавцем, має подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини (ч. 1 ст. 1269 ЦК України). Таким чином, право на спадщину виникає з моменту її відкриття, і закон зобов`язує спадкоємця, який постійно не проживав зі спадкодавцем, у шестимісячний строк подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини. Відповідно до ч. 3 ст. 1272 ЦК України за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини. За змістом цієї статті поважними причинами пропуску строку для прийняття спадщини вважаються причини, пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення дій для прийняття спадщини. Отже, правила частини третьої статті 1272 ЦК України можуть бути застосовані, якщо: 1) у спадкоємця були перешкоди для подання такої заяви; 2) ці обставини визнані судом поважними. У абз. 6 п. 24 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику у справах про спадкування» від 30 травня 2008 року вказано, що вирішуючи питання про визначення особі додаткового строку, суд досліджує поважність причини пропуску строку для прийняття спадщини. При цьому необхідно виходити з того, що поважними є причини, пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій. Якщо у спадкоємця не було перешкод для подання заяви, а він не скористався правом на прийняття спадщини, в тому числі, наприклад, і через юридичну необізнаність спадкоємця щодо строку та порядку прийняття спадщини, то правові підстави для визнання додаткового строку для прийняття спадщини відсутні. Разом з тим, вирішуючи питання поважності причин пропущення позивачем шестимісячного строку, визначеного статтею 1270 ЦК України для прийняття спадщини, суд враховує правову позицію Верховного Суду у справі ВС/КЦС № 681/203/17-ц від 17.10.2018 відповідно до якої, причини пропуску строку на прийняття спадщини повинні визначатися судом в кожному конкретному випадку з огляду на обставини справи. Принцип «пропорційності» тісно пов`язаний із принципом верховенства права: принцип верховенства права є фундаментом, на якому базується принцип «пропорційності», натомість принцип «пропорційності» є умовою реалізації принципу верховенства права і водночас його необхідним наслідком. Судова практика Європейського суду з прав людини розглядає принцип «пропорційності» як невід`ємну складову та інструмент верховенства права, зокрема й у питаннях захисту права власності. Дотримання принципу «пропорційності» передбачає, що втручання в право власності, навіть якщо воно здійснюється згідно з національним законодавством і в інтересах суспільства, все одно буде розглядатися як порушення статті 1 Першого протоколу, якщо не було дотримано розумної пропорційності між втручанням у право особи та інтересами суспільства. Ужиті державою заходи мають бути ефективними з точки зору розв`язання проблеми суспільства, і водночас пропорційними щодо прав приватних осіб. Оцінюючи пропорційність, слід визначити, чи можливо досягти легітимної мети за допомогою заходів, які були б менш обтяжливими для прав і свобод заінтересованої особи, оскільки обмеження не повинні бути надмірними або такими, що є більшими, ніж необхідно для реалізації поставленої мети. Позивач є спадкоємцем майна покійної [PERSON] за законом, разом зі спадкодавцем не проживала. Відповідачі позов визнали повністю. Факт пропуску строку для прийняття спадщини, на переконання суду, не є підставою для усунення позивача від спадкування. Надання позивачу додаткового строку на прийняття спадщини не порушить права інших осіб. Визнання позову відповідачами не суперечить закону та не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб та є підставою для задоволення позовних вимог. Таким чином, суд визнає поважними причини пропуску позивачем строку для прийняття спадщини, а тому відповідно до вимог ст. 1272 ЦК України, вважає за необхідне визначити [PERSON] додатковий строк для подання заяви про прийняття спадщини за законом після померлої [INFO] [PERSON] .

Outcome: approved