Jurisdiction: civil
Date: 2014-04-28 00:00:00

Позивач звернулась до Мелітопольського міськрайонного суду Запорізької області із позовом до відповідача про стягнення з нього суми боргу за договором купівлі-продажу товарів у розстрочку № 13-163 К в розмірі 317,00 грн., 300,80 грн. пені, 500,00 грн. за юридичну допомогу та понесені судові витрати по сплаті судового збору. В обґрунтування позову посилається на те, що 27.07.2013 року ним та відповідачем був укладений договір № 13-163 К купівлі-продажу товарів у розстрочку вартості 942,00 грн. Відповідно до умов договору, 200,00 грн., 21,23 % від вартості товару, [PERSON] сплатив йому 27.07.2013 року, а 742,00 грн. повинен був сплачувати йому по 123,67 грн. в місяць протягом шести місяців. Три місяці відповідач умови договору виконував, та сплатив позивачеві 425,00 грн., про що є запис у договорі, але з 12 листопада 2013 року відповідач умови договору не виконував, у зв'язку з чим станом на 12 березня 2014 року утворилась заборгованість за договором № 13-163 К, яка складається з 317,00 грн. заборгованості за договором, 300,80 пені. Крім того, у зв'язку із звернення до суду, позивачем були понесені судові витрати по сплаті судового збору та кошти у сумі 500,00 гривень на правову допомогу. Від представника позивача надійшла заява, в якій він просить розглядати справу за його відсутності та відсутності позивача, позовні вимоги підтримує в повному обсязі, не заперечує проти ухвалення заочного рішення. Відповідач в судове засідання не з'явився. Про час і місце слухання справи був повідомлений належним чином, про що свідчить його підпис в рекомендованому поштовому повідомленні, яке повернулось на адресу суду, відомостей про поважні причини своєї неявки суду не повідомив, заяв про відкладення справи або про розгляд справи за його відсутності від нього не надходило. Відповідно до ч.5 ст. 74 ЦПК України вважається, що судовий виклик або судове повідомлення, вручене належним чином, тому суд визнає його неявку в судове засідання неповажною та вважає можливим розглядати справу за його відсутністю, ухваливши заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, що відповідає вимогам ст. 224 ЦПК України. Відповідно до ч.2 ст. 197 ЦПК України, з урахуванням заяви представника позивача про розгляд справи за його відсутності та в зв'язку з неявкою відповідача, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши матеріали цивільної справи, суд вважає, що позов слід задовольнити частково. Згідно зі ст. 60 ЦПК України, кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Відповідно до ч.3 ст.10 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідно до ч. 1 ст.11 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Згідно ст. 629 ЦК України, договір є обов'язковим для виконання сторонами. Як вбачається із ст. 526 ЦК України, зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Судом встановлено, що між приватним підприємцем [PERSON] та [PERSON] 27.07.2013 року був укладений договір № 13-163 К купівлі-продажу товарів у розстрочку. /а.с. 8/ Відповідно до умов договору, 200,00 грн., 21,23 % від вартості товару, [PERSON] сплатив [PERSON] 27.07.2013 року, а 742,00 грн. повинен був сплачувати позивачу по 123,67 грн. в місяць протягом шести місяців. Три місяці відповідач умови договору виконував, та сплатив позивачеві 425,00 грн., про що є запис у договорі. Згідно зазначеного договору купівлі-продажу, при простроченні оплати покупець оплачує продавцю пеню в розмірі 1 % від суми простроченого платежу за кожен день прострочення. /а.с. 5,8/ З 12 листопада 2013 року відповідач умови договору не виконував, у зв'язку з чим станом на 12 березня 2014 року утворилась заборгованість за договором № 13-163 К, яка складається з 317,00 грн. заборгованості за договором, 300,80 грн. пені. Додаток 1 до договору № 13-163 К від 27.07.2013 року підтверджує факт отримання відповідачем грошей, тобто позивач свої зобов'язання за договором виконав у повному обсязі./а.с. 9/ Однак, відповідач в добровільному порядку грошей не повертає, тобто зобов'язання за вказаним договором не виконав. Згідно ст. 612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов'язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Оскільки відповідач не повернув у визначений строк суму заборгованості за договором, яка складається з 317,00 грн. - сума заборгованості за договором, - 300,80 грн. пеня, суд вважає, що вона підлягає стягненню з відповідача на користь позивача. Відповідно до ч.1 ст.88 ЦПК України, стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Якщо позов задоволено частково, судові витрати присуджуються позивачеві пропорційно до розміру задоволених позовних вимог, а відповідачеві - пропорційно до тієї частини позовних вимог, у задоволенні яких позивачеві відмовлено. Враховуючи викладене, оскільки судові витрати по сплаті судового збору були належним чином підтверджені позивачем наданими квитанціями (а.с.1,2), згідно ст. 88 ЦПК України, на користь позивача підлягають стягненню з відповідача, з урахуванням розміру задоволених позовних вимог, судовий збір в сумі 243,60 гривень. Крім того, позивач просить стягнути з відповідача на його користь понесені ним судові витрати зі сплати послуг адвоката в розмірі 500,00 гривень. За змістом ст.ст.79, 84 ЦПК до витрат, пов'язаних з розглядом судової справи, належать, в тому числі, витрати на правову допомогу адвоката або іншого фахівця в галузі права. На даний час граничний розмір визначається на підставі Закону України «Про граничний розмір компенсації витрат на правову допомогу у цивільних та адміністративних справах». Виходячи з матеріалів справи, суд приходить до висновку про відмову в задоволенні вказаної вимоги, оскільки позивачем не додано до позову достатні та належні докази понесених ним витрат, пов'язаних з оплатою правової допомоги в розмірі 500 гривень, (довідка про надання послуг зі складання позовної заяви із зазначенням затраченого часу та розрахунок адвоката). На підставі вищенаведеного, загальна сума, що підлягає стягненню з відповідача на користь позивача складає 861,40 грн. (317,00 грн. сума заборгованості за договором + 300,80 грн. пеня, + 243,60 грн. сума судового збору). На підставі викладеного,

Outcome: partial