Jurisdiction: civil
Date: 2016-06-01 00:00:00

Позивач звернулась до суду з позовом до [PERSON] про стягнення на її користь аліментів на утримання неповнолітніх дітей [PERSON] та [PERSON] до досягнення ними повноліття в розмірі 1/3 частини всіх видів заробітку відповідача щомісяця, але не менше 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Позивач пояснює, що від шлюбу із [PERSON] у них 16 травня 2004 року та 04 лютого 2007 року народилися доньки [PERSON] та [PERSON], які проживають разом з матір'ю та знаходяться на її утриманні. Мотивуючи свої вимоги тим, що з [PERSON] спільне життя сторін припинено, відповідач в добровільному порядку не надає матеріальну допомогу на утримання дітей, позивач і просить суд стягувати з нього аліменти на їх утримання. Позивач в судове засідання не з'явилася, проте завчасно подала до суду письмову заяву, згідно з якою позовні вимоги підтримує в повному обсязі та просить розглядати справу за її відсутності. Відповідач в судове засідання також не з'явився, проте завчасно подав до суду письмову заяву, згідно з якою позовні вимоги визнає та просить розглядати справу за його відсутності. Відповідно до ч. 2 ст. 197 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши наявні у справі докази, суд приходить до наступного висновку: Відповідно до копії Свідоцтва про одруження Серії І-ЕЛ №060808 від 12 вересня 2003 року, [PERSON] та [PERSON] (дошлюбне прізвище Коваль) зареєстрували шлюб 12 вересня 2003 року, про що відділом реєстрації актів громадянського стану Прилуцького міськрайонного управління юстиції Чернігівської області в книзі реєстрації актів про одруження 12 вересня 2003 року зроблено відповідний актовий запис за №340 (а.с.4). Згідно копії Свідоцтв про народження серії 1-ЕЛ №083154 від 25 травня 2004 року та серії 1-ЕЛ №037749 від 09 лютого 2007 року, [PERSON] народилася 16 травня 2004 року і [PERSON] народилася 04 лютого 2007 року, та їх батьками зазначені [PERSON] та [PERSON] (а.с.5-6). Згідно довідки Обслуговуючого кооперативу «Житло-будівельний кооператив» від 18 травня 2016 року №34, [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO] проживають разом з матір'ю [PERSON] за адресою: вул.Гвардійська, буд.88/1, кв.55, м.Прилуки (а.с.7). Відповідно до ст. 180 Сімейного кодексу України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно з ч. 2 ст. 182 Сімейного кодексу України розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. За таких обставин, оцінюючи в сукупності досліджені в судовому засіданні докази, суд вважає необхідним задовольнити заявлений позов та стягувати з відповідача аліменти в розмірі 1/3 частини всіх видів його заробітку на утримання неповнолітніх дітей [PERSON] та [PERSON], але не менше 30 % прожиткового мінімуму для кожної дитини відповідного віку до досягнення старшою дитиною повноліття, на користь позивача. На підставі ст.ст. 180 - 183 СК України,

Outcome: approved