Jurisdiction: civil
Date: 2018-08-02 00:00:00

Позивач звернулась 28 серпня 2017 року до Приморського районного суду м. Одеси із позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, мотивуючи вимоги тим, що сторони, які мають від шлюбу неповнолітніх дітей: [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO], фактично з 2015 року сімейних відносин не підтримують, спільне господарство не ведуть. Шлюб існує формально, примирення неможливе. Позивачка вже ініціювала в лютому 2015 року процес розірвання шлюбу, однак через тимчасове примирення, відізвала позовну заяву. Однак налагодити сімейні відносини сторонам не вдалося. Провадження по справі відкрито 29 серпня 2017 року. Відповідно до Закону України від 3 жовтня 2017 року N 2147-VIII Цивільний процесуальний Кодекс викладено у новій редакції, який набрав чинності з 15.12.2017 року.Згідно п. 9 ч.1 Перехідних Положень (розділ ХІІІ) справи, провадження яких відкрито до набрання чинності цією редакцією Кодексу (Законом України від 3 жовтня 2017 року N 2147-VIII), розглядаються за правилами, що діють після набрання чинності цією редакцією Кодексу. Ухвалою судді Приморського районного суду м. Одеси Чернявської Л.М. від 08 лютого 2018 року справу прийнято до свого провадження, встановлено розглядати справу за правилами ЦПК України, який набрав чинності з 15.12.2017 року, в порядку загального позовного провадження та призначено проведення підготовчого судового засідання. Ухвалою суду від 27 червня 2018 року закрито підготовче провадження по справі та призначено справу до розгляду по суті. Позивач в судове засідання не зявилась, надала заяву про розгляд справи за її відсутністю, позовні вимоги підтримує, та просить їх задовольнити. Відповідач в судове засідання не зявився, надав заяву про розгляд справи за його відсутністю. Не заперечував проти розірвання шлюбу. Суд розглядає справу за відсутності сторін на підстави наявних в матеріалах справи доказів. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що шлюб підлягає припиненню з наступних підстав. Судом встановлено, що сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі з 30 травня1999 року, про що свідчить актовий запис №106, зроблений районним відділом РАЦС м. Кахул, Республіка Молдова (свідоцтво про шлюб Серія ВМ №155284). В силу статті 51 Конституції України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки і чоловіка. Виниклі між сторонами правовідносини регулюються статтею 112 Сімейного Кодексу України, відповідно якої, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Сімейне життя у сторін не склалося, що в результаті призвело до фактичного припинення шлюбних відносин. Майнового спору та спору про проживання дітей не існує. Позивачка наполягає на розірванні шлюбу, вважає що спільне життя та збереження шлюбу неможливо, а відповідачне заперечуєпроти розірвання шлюбу. За таких обставин, суд вважає, що за відсутності вільної згоди на шлюб одного з подружжя, сім'я між сторонами розпалася остаточно і не може бути відновлена. Подальше сумісне життя подружжя і збереження шлюбу неможливі, тому позов про розірвання шлюбу підлягає задоволенню. Суд задовольняє позовні вимоги позивача про розірвання шлюбу, оскільки побудова сімейних відносин повинна здійснюватись на паритетних засадах, на почуттях взаємної любові та поваги, взаємодопомоги і підтримки (ст.1 СК України) та не може будуватися на примушені сторони до навіть формального знаходження в зареєстрованому шлюбі. Позивач, яка змінила своє прізвище у зв'язку з реєстрацією шлюбу з «Кіпар» на «Захарченко», бажає залишити собі прізвище «Захарченко».

Outcome: approved