Jurisdiction: civil
Date: 2018-01-11 00:00:00

Позивач звернулась до суду з даним позовом 15.08.2017 року мотивуючи тим, що рішенням Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 18.01.2010 року з відповідача на її користь було стягнуто аліменти на утримання неповнолітньої дочки [PERSON], [INFO], в розмірі 400,00 грн. щомісячно і до повноліття дитини. Відповідно до вказаного рішення було відкрито виконавче провадження, відповідач починаючи з 03.12.2009 року і по даний час не здійснив жодної виплати аліментів на дитину за що був притягнутий до кримінальної відповідальності за ч.1 ст. 164 КК України. Станом на 31.07.2017 року заборгованість по сплаті аліментів становить 36 800,00 грн. Визначений судом розмір аліментів ( 400,00 грн.) є абсолютно недостатнім на даний час для утримання та забезпечення належного рівня життя дочки, необхідного для її фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку. Дитину вона утримує сама, а відповідач свого обовязку по утриманню дочки не виконує. Вказана проблема на даний час стала актуальнішою, оскільки дочка має захворювання, потребує лікування, що зумовлює значні фінансові витрати. Відповідач у справі матеріально забезпечений, має у власності квартиру, тому має можливість сплачувати аліменти у більшому розмірі. Тому позивач просила в судовому порядку змінити розмір аліментів, які стягуються за рішенням Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 18.01.2010 року по справі № 2-792/2010 з [PERSON] на користь [PERSON] на утримання неповнолітньої дочки [PERSON], [INFO], в розмірі 400,00 грн. щомісячно, на 1200,00 грн. щомісячно до досягнення дитиною повноліття, звільнити її від сплати судового збору, а судові витрати покласти на відповідача. 23.11.2017 року позивач подала до суду заяву про зміну предмета позову, відповідно до якої просила змінити розмір аліментів, які стягуються за рішенням Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 18.01.2010 року по справі № 2-792/2010 з [PERSON] на користь [PERSON] на утримання неповнолітньої дочки [PERSON], [INFO], в розмірі 400,00 грн. щомісячно, на 1/4 частину заробітку ( доходу) [PERSON] щомісячно, але не менше 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку до повноліття дитини, мотивуючи тим, що відповідач на даний час має стабільний дохід, а саме отримує соціальну допомогу по 2 групі інвалідності, не позбавлений можливості працювати, інших неповнолітніх дітей не має, одноособово володіє квартирою. При цьому їх дочка [PERSON] перебуває виключно на її утриманні, має серйозні захворювання, що потребує постійного лікування, медичного спостереження, а відповідно регулярних додаткових витрат. Позивач [PERSON] в судовому засіданні позов підтримала та просила змінити розмір аліментів, які стягуються за рішенням Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 18.01.2010 року по справі № 2-792/2010 з [PERSON] на користь [PERSON] на утримання неповнолітньої дочки [PERSON], [INFO], в розмірі 400,00 грн. щомісячно, на 1/4 частину заробітку ( доходу) [PERSON] щомісячно, але не менше 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку до повноліття дитини. Відповідач [PERSON] в судовому засіданні позов визнав та не заперечував проти зміни розміру аліментів з 400,00 грн. на 1/4 частину його заробітку ( доходу) щомісячно, але не менше 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку до повноліття дитини [PERSON], [INFO]. Представник відповідача, адвокат за договором, [PERSON] в судовому засіданні підтримав думку відповідача. Суд, заслухавши учасників справи, дослідивши матеріли справи, встановив наступні обставини та відповідні їм правовідносини. За ч. 4 ст. 206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Відповідно до ст. 7 Сімейного кодексу України, сімейні відносини регулюються на засадах справедливості, добросовісності та розумності, відповідно до моральних засад суспільства. Згідно ст. 180 Сімейного кодексу України, батьки зобовязані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. З матеріалів справи ( а.с. 3-7) вбачається, що [PERSON] перебувала у зареєстрованому шлюбі з [PERSON], від шлюбу вони мають дочку - [PERSON], [INFO]. Позивач зареєстрована та проживає разом із дочкою за адресою: [ADDRESS], 23.12.2011 року зареєструвала шлюб з [PERSON] в наслідок чого змінила прізвище з «Терещенкова» на «Матківська». З матеріалів справи ( а.с. 10-15) вбачається, що неповнолітня [PERSON], [INFO], перебуває на обліку в Державній установі «Інститут ендокринології та обміну речовин ім.. [PERSON] [PERSON] медичних наук України», в 2016 -2017 роках проходила обстеження та отримала лікування. Відповідач зареєстрований та проживає за адресою: [INFO] та являється власником зазначеного майна, що підтверджено матеріалами справи ( а.с. 8,18,33). Згідно посвідчення серії ААГ № 216555 від 14.07.2017 року ( а.с. 39) [PERSON], [INFO], являється інвалідом 2 групи та отримує державну соціальну допомогу, яка призначена з 01.12.2016 року довічно. Рішенням Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 18.01.2010 року у справі № 2- 792/2010 ( а.с. 7), з відповідача на користь позивача було стягнуто аліменти на утримання дочки [PERSON], [INFO], в твердій грошовій сумі в розмірі 400.00 грн., щомісячно з 03.12.2009 року і до повноліття дитини. Вироком Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 10.08.2012 року у справі № 1/1003/724/12 ( а.с. 9), [PERSON] було притягнуто до кримінальної відповідальності за ч.1 ст. 164 КК України. Зазначені обставини підтверджено матеріалами справи та визнаються сторонами. Відповідно до ст. 192 СК України, розмір аліментів, визначений рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника аліментів або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоровя когось із них. Відповідно до ст. 141 Сімейного кодексу України, мати та батько мають рівні права та обов'язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов'язків щодо дитини. Батьки зобов'язані виховувати дитину в дусі поваги до прав та свобод інших людей, любові до своєї сім'ї та родини, свого народу, своєї Батьківщини. Батьки зобов'язані піклуватися про здоров'я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток. Батьки зобов'язані забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя ( ч. ч. 1, 2, 3 ст. 150 Сімейного кодексу України). Відповідно до ч.1 ч.2 ст. 27 Конвенції ООН про права дитини від 20.11.1989 року, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України № 789 ХІІ ( 78912) від 27.02.1991 року та набрала чинності для України 27.09.1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батько (-ки) або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Відповідно до ст. 182 Сімейного Кодексу України, розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Судом встановлено, що з відповідача на користь позивача було стягнуто аліменти у твердій грошовій сумі в розмірі 400,00 грн., який відповідно до ст. 184 СК України, підлягає індексації, однак до суду не надано доказів щодо проведення такої індексації. Згідно із ст. 7 Закону України «Про державний бюджет України на 2017 рік» прожитковий мінімум дітей віком від 6 до 18 років був встановлений: з 1 січня 2017 року - 1689 гривень, з 1 травня - 1777 гривень, з 1 грудня - 1860 гривень. Згідно із ст. 7 Закону України «Про державний бюджет України на 2018 рік» прожитковий мінімум дітей віком від 6 до 18 років встановлений: дітей віком від 6 до 18 років: з 1 січня 2018 року - 1860 гривень, з 1 липня - 1944 гривні, з 1 грудня - 2027 гривень. Отже, 50% прожиткового мінімуму на дитину на даний час становить 930,00 грн., а розмір аліментів визначений в сумі 400,00 грн., що є недостатнім для утримання та забезпечення належного рівня життя дитини, необхідного для її фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку. Крім того, [PERSON], [INFO], перебуває на обліку в Державній установі «Інститут ендокринології та обміну речовин ім.. [PERSON] [PERSON] медичних наук України», що зумовлює постійні витрати на її лікування. Враховуючи зміст ст.ст. 181, 192 СК України, розмір аліментів, визначений рішенням суду, не вважається незмінним. Відповідно до ст. 183 та ст. 184 СК України за рішенням суду розмір аліментів визначається у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Сімейний кодекс України передбачає підстави для зміни розміру аліментів, визначеного за рішенням суду, але не повязує їх зі способом присудження (ч. 3 ст. 181 СК України). Стаття 192 СК України тільки вказує на можливість зміни раніше встановленого розміру аліментів за наявності доведених в судовому порядку підстав, а саме: зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоровя когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Право вимагати заміни розміру аліментів шляхом зміни способу присудження аліментів не може заперечуватися, адже можливість вибору способу присудження аліментів з огляду на мінливість життєвих обставин, зазначених ст.ст. 182-184 СК України, не може обмежуватися разовим її здійсненням. З огляду на відсутність імперативної заборони змінювати розмір аліментів шляхом зміни способу їх присудження, за положеннями ст. 192 СК України зміна розміру аліментів може мати під собою зміну способу їх присудження (зміна розміру аліментів, стягнутих за рішенням суду у частці від заробітку (доходу) матері, батька дитини на розмір аліментів, визначений у певній твердій грошовій сумі та навпаки). ( Правова позиція ВСУ у справі № 143 цс 13 від 05.02.2014 року). Даючи оцінку встановленим обставинам та доказам в їх сукупності, суд приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення, тому змінює розмір аліментів, які стягуються за рішення Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 18.01.2010 року по справі № 2-792/2010 з [PERSON] на користь [PERSON] на утримання неповнолітньої дочки [PERSON], [INFO], в розмірі 400,00 грн. щомісячно, на 1/4 частину заробітку ( доходу) [PERSON] щомісячно, але не менше 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, з дня набрання рішення суду законної сили до повноліття дитини. Відповідно до ч.6 ст. 141 ЦПК України, якщо обидві сторони звільнені від оплати судових витрат вони компенсуються за рахунок держави у порядку, встановленому КМ України. Як вбачається з матеріалів справи позивач звільнена від сплати судового збору згідно п.3 ч.1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір», за подання до суду позову про зміну розміру аліментів, а відповідач звільнений від сплати судового збору згідно п.9 ч.1 ст. 5 вказаного Закону, як інвалід 2 групи. Тому, суд приходить до висновку, що судові витрати слід компенсувати за рахунок держави у порядку, встановленому КМ України.

Outcome: approved