Jurisdiction: civil
Date: 2020-03-11 00:00:00

Позивач звернулась до суду з вищевказаним позовом, в обґрунтування заявлених вимог вказала, що 25.01.2019 року між сторонами укладено договір оренди житлового будинку у приватної особи, а саме житловий будинок, який розміщений за адресою [ADDRESS] . Вказане майно перебуває у власності позивача. 26.01.2019 року між сторонами підписано акт здачі-приймання, відповідно до якого відповідач прийняв від позивача будинок у тимчасове володіння та користування в стані указаному в договорі. На даний час відповідач ухиляється від виконання умов договору від 25.01.2019 року, не здійснює оплату за користування майном, дзвінки позивача ігнорує, не повертає два комплекти ключів, які були йому передані 26.01.2019 року згідно акта здачі-приймання, а тому позивач була змушена звернутись з вказаним позовом до суду та просить суд розірвати договір оренди від 25.01.2019 року, укладений між сторонами та стягнути з відповідача на свою користь заборгованість за договором оренди в сумі 71 500,00 грн. Також просить суд стягнути з відповідача на свою користь, сплачений судовий збір останнім, в сумі 768,40 грн. та витрати на послуги адвоката в сумі 10 000,00 грн. Ухвалою Черкаського районного суду Черкаської області від 27.11.2019 року про відкриття провадження, розгляд справи проводиться за правилами спрощеного позовного провадження з викликом сторін. Відповідачу визначено п`ятнадцятиденний строк з дня вручення ухвали про відкриття провадження у справі для подання відзиву на позовну заяву. Позивач та її представник в судове засідання не з`явилися, проте на адресу суду надійшла заява, в якій адвокат позивача позовні вимоги підтримує в повному обсязі та просить суд справу розглядати без його участі, проти винесення заочного рішення не заперечує. Відповідач в судове засідання не з`явився, будучи повідомленим про дату, час і місце судового розгляду у встановленому законом порядку, у встановлений судом строк відзив на позовну заяву не подав, заяви про відкладення розгляду справи або розгляду справи без його участі до суду не надходило, про причини неявки суд не повідомив, а тому суд відповідно до ст.280 ЦПК України суд вважає за можливе вирішити справу в заочному порядку. Дослідивши наявні у справі докази та оцінивши їх у сукупності, судом встановлені наступні фактичні обставини і відповідні їм правовідносини. Відповідно до витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності № 144922764 від 12.11.2018 року [PERSON] є власником житлового будинку за адресою [ADDRESS] на підставі договору купівлі-продажу, серія та номер 3621 від 12.11.2018 року. 25.01.2019 року між [PERSON] (орендодавцем) та [PERSON] (орендарем) укладено договір оренди у приватної особи, згідно з умовами якого орендодавець передає, а орендар бере у тимчасове володіння та користування будинок, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] . Згідно п. 3.2 спірного Договору передача будинку в оренду оформлюється актом здачі-приймання. Пунктами 5.1 та 5.2 вказаного Договору передбачено, що орендна плата становить 5 000,00 грн. за кожен місяць оренди будинку та сплачується Орендарем за весь період оренди до 25 жовтня 2019 року. Відповідно до п.5.3 цього Договору у разі несплати орендної плати в строк до 25 жовтня 2019 року, Орендар сплачує Орендодавцю штраф у розмірі 30% від загальної суми оренди за весь період. Крім того, пунктом 4.4. Договору передбачено, що орендодавець має право на розірвання договору у разі порушення його умов орендарем. 26.01.2019 року на виконання п.3.2 вищевказаного Договору оренди будинку у приватної особи від 25.01.2019 року між сторонами був складений акт здачі-приймання, відповідно до якого орендар отримав від Орендодавця будинок у тимчасове володіння та користування в стані указаному в Договорі, майно, вказане в Додатку №1 до Договору та два комплекта ключів. Відповідно до ст.626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Договір є двостороннім, якщо правами та обов`язками наділені обидві сторони договору. Статтею 629 ЦК України передбачено, що договір є обов`язковим для виконання сторонами. Згідно зі ст.759 ЦК України за договором найму (оренди) наймодавець передає або зобов`язується передати наймачеві майно у користування за плату на певний строк. Відповідно до ст.762 ЦК України за користування майном з наймача справляється плата, розмір якої встановлюється договором найму. Відповідно до ч.1 ст.526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Згідно зі ст.530 ЦК України якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Згідно з ст. 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Відповідно до ч.1 ст.611 ЦК України у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом. Відповідно до ч.1 ст.612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Як регламентовано ч.2 ст.651 ЦК України договір може бути змінено або розірвано за рішенням суду на вимогу однієї із сторін у разі істотного порушення договору другою стороною та в інших випадках, встановлених договором або законом. Істотним є таке порушення стороною договору, коли внаслідок завданої цим шкоди друга сторона значною мірою позбавляється того, на що вона розраховувала при укладенні договору. Як вбачається з матеріалів справи, відповідач, користуючись орендованим приміщенням у період з 26 січня 2019 року по грудень 2019 року, обумовленої договором плати позивачу не здійснював, внаслідок чого утворилась заборгованість у розмірі 55 000,00 грн., яка підлягає стягненню з відповідача на користь позивача. Крім того, , за час затримки розрахунку у позивача, відповідно до п.5.3 Договору від 25.01.2019 року, виникло право нарахування штрафу у розмірі 30% від загальної суми оренди за весь період, розмір якого складає 55 000 х 30% = 16 500,00 грн., який також слід стягнути з відповідача на користь позивача. Таким чином, в ході розгляду справи встановлено, що [PERSON] не виконав зобов`язання по умовах договору оренди будинку у приватної особи від 25.01.2019 року, а тому позовні вимоги про стягнення з відповідача заборгованості по орендній платі та штрафу підлягають до задоволення. Враховуючи вищевикладене, суд дійшов висновку про наявність підстав і для задоволення позовних про розірвання договори оренди будинку у приватної особи від 25.01.2019 року з підстав порушення умов договору щодо орендної плати, які є істотними. Стосовно судових витрат, то суд зауважує, що в позовній заяві позивач заявляла вимогу про відшкодування їй судових витрат в сумі 10 768,40 грн, які складаються із суми сплаченого судового збору в розмірі 768,40 грн. та витрат на професійну правничу допомогу в сумі 10 000,00 грн. Разом з тим, всупереч вимог ч.8 ст.141 ЦПК позивачкою не надано суду жодних доказів на підтвердження понесення нею витрат на правничу допомогу, а тому вимоги про відшкодування таких витрат не підлягають до задоволення. Щодо витрат з оплати судового збору, то беручи до уваги, що заявлені позовні вимоги підлягають до задоволення, на підставі приписів ст.141 ЦПК України, з відповідача на користь позивача слід стягнути понесені останньою і документально підтверджені судові витрати за розгляд даної цивільної справи, які складаються із судового збору в сумі 768,40 грн. На підставі вищевикладеного,

Outcome: approved