Jurisdiction: civil
Date: 2018-02-04 00:00:00

позивач звернулась до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, посилаючись на те, що перебуває з відповідачем у шлюбі, зареєстрованому 3 червня 2008 року у відділі реєстрації актів цивільного стану по м.Артемівську Артемівського міськрайонного управління юстиції, проте подружні відносини між ними не склалися, в теперішній час вони не проживають разом, спільного господарства не ведуть з вересня 2016 року. Від шлюбу мають доньку - [PERSON], [INFO], яка проживає з нею. Вважає, що її спільне з відповідачем життя, як подружжя, є неможливим, оскільки сім'я фактично розпалася, зберегти її неможливо, шлюб між ними носить лише формальний характер. Просить шлюб розірвати. Ухвалою Артемівського міськрайонного суду Донецької області від 17 січня 2018 року відкрито провадження у справі та призначене підготовче судове засідання на 10.30 год 5 лютого 2018 року. 2 лютого 2018 року до суду надійшла заява представника позивача - адвоката Руднєвої\~І.С., яка діє на підставі ордеру, про розгляд справи за відсутності позивача та представника позивача, про підтримання позову та прохання не надавати строк для примирення сторін. Відповідач [PERSON] 2 лютого 2018 року подав до суду зустрічну позовну заяву до [PERSON], третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, - орган опіки та піклування Бахмутської міської ради, про усунення перешкод у спілкуванні з дитиною [PERSON], [INFO], та визначення способів участі у спілкуванні та вихованні дитини шляхом встановлення днів систематичних побачень. Ухвалою Артемівського міськрайонного суду Донецької області від 5 лютого 2018 року зустрічну позовну заяву [PERSON] до [PERSON], третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, - орган опіки та піклування Бахмутської міської ради, про усунення перешкод у спілкуванні з дитиною та визначення способів участі у спілкуванні та вихованні дитини повернуто заявнику; роз'яснено [PERSON] право на звернення до суду з вимогами, викладеними у зустрічній позовній заяві, з позовною заявою в загальному порядку. На підставі ч.1 ст. 198, ч.1 ст. 223 Цивільного процесуального кодексу України проведення попереднього судового засідання здійснюється за відсутності позивача та її представника, від яких надійшла відповідна заява. Відповідач у підготовчому судовому засіданні позов визнав, строку на примирення просить не надавати, оскільки намагання зберегти сім'ю результату не дали. Оскільки відповідач визнав позовні вимоги, наслідки визнання позову йому зрозумілі, визнання позову не суперечить закону, не порушує прав, свобод та інтересів інших осіб, суд відповідно до ч.4 ст.200, ст. 206 Цивільного процесуального кодексу України, ухвалює судове рішення в підготовчому судовому засіданні. Заслухавши пояснення відповідача, дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом установлено, що між [PERSON] та [PERSON] укладено шлюб, який 3 червня 2008 року зареєстрований відділом реєстрації актів цивільного стану по м.Артемівську Артемівського міськрайонного управління юстиції, про що складено відповідний актовий запис № 160 та видано свідоцтво про шлюб серії [NUMBER] (а.с.12). Згідно зі свідоцтвом про народження серії [NUMBER] виданим 7 листопада 2008 року відділом реєстрації актів цивільного стану по м.Артемівську Артемівського міськрайонного управління юстиції (а.с.10), сторони є батьками [PERSON], [INFO]. На даний час дитина проживає з матір'ю - позивачем. Відповідно до ч.1 ст.24 Сімейного кодексу України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. У відповідності до положень ч.2 ст.104, ч.3 ст.105, ч.1 ст.110 Сімейного кодексу України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду. Згідно з ч.2 ст.114 Сімейного кодексу України у разі розірвання шлюбу судом шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу. З огляду на викладене, оскільки сторони подружніх відносин не підтримують, спільного господарства не ведуть та проживають окремо, суд приходить до висновку, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу є неможливим, суперечить інтересам сторін, тому позов слід задовольнити. На підставі ч.1 ст.142 Цивільного процесуального кодексу України, ч.3 ст.7 Закону України «Про судовий збір» з наступними змінами, у зв'язку з визнанням позову відповідачем позивачеві слід повернути з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову.

Outcome: approved