Jurisdiction: civil
Date: 2020-06-03 00:00:00

Позивач звернулась до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, мотивуючи позовну заяву тим, що 19 липня 2013 року сторони зареєстрували шлюб у Відділі державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Вінницького міського управління юстиції у Вінницькій області, актовий запис № 1511. Від даного шлюбу мають двох дітей - сина [PERSON] , [INFO] та сина [PERSON] , [INFO] . Спільне життя у сторін не склалось, оскільки мають різні погляди на життя. На даний час позивач та відповідач припинили подружні відносини та проживають окремо, спільне господарство не ведуть. З огляду на зазначене вище позивач звернулась до суду з даною позовною заявою. Ухвалою Вінницького міського суду Вінницької області від 17 лютого 2020 року, [PERSON] та [PERSON] надано термін для примирення строком з 17 лютого 2020 року по 17 березня 2020 року включно та до закінчення строку для примирення, провадження по справі зупинено. Ухвалою Вінницького міського суду Вінницької області від 18 березня 2020 року, поновлено провадження в справі за позовом [PERSON] до [PERSON] про розірвання шлюбу. Ухвалою Вінницького міського суду Вінницької області від 04 лютого 2020 року, визнано обов`язковою явку відповідача [PERSON] по справі за позовом [PERSON] до [PERSON] про розірвання шлюбу. Позивач [PERSON] до судового засідання не з`явилась, про час, дату та місце розгляду справи повідомлялась судом у встановленому законом порядку. На адресу суду надала заяву, у якій просить суд розгляд справи проводити за її відсутності та зазначила, що вимоги позову підтримує у повному обсязі. Відповідач [PERSON] у судове засідання не з`явився, про час, дату та місце розгляду справи повідомлявся судом у встановленому законом порядку. Однак, 31 січня 2020 року від відповідача на адресу суду надійшов відзив, у якому останній просив суд відмовити [PERSON] в задоволенні позову про розірвання шлюбу. Відповідно до ст. 247 ЦПК України фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося, оскільки сторони не з`явилися у судове засідання. Суд, дослідивши матеріали цивільної справи, оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, дійшов висновку про задоволення вимог позовної заяви з наступних підстав. Судом встановлено, що 19 липня 2013 року сторони зареєстрували шлюб у Відділі державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Вінницького міського управління юстиції у Вінницькій області, про що складено відповідний актовий запис № 1511, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER] , видане 19 липня 2013 року Відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Вінницького міського управління юстиції у Вінницькій області. Від даного шлюбу мають двох дітей - сина [PERSON] , [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] , видане 27 березня 2014 року Відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Вінницького міського управління юстиції у Вінницькій області та сина [PERSON] , [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] , видане 16 січня 2018 року Вінницьким міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Вінницькій області. Ухвалою Вінницького міського суду Вінницької області від 17 лютого 2020 року, [PERSON] та [PERSON] надано термін для примирення строком з 17 лютого 2020 року по 17 березня 2020 року включно та до закінчення строку для примирення, провадження по справі зупинено. Однак, наданий судом строк для примирення позитивного результату щодо збереження сім`ї не дав. Спільне життя у сторін не склалось, оскільки мають різні погляди на життя. На даний час позивач та відповідач припинили подружні відносини та проживають окремо, спільне господарство не ведуть. Шлюб існує лише формально, а тому збереження шлюбу буде суперечити інтересам позивача. Згідно ст. 24 СК України, шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка, примушування до шлюбу не допускається. Дружина та чоловік зобов`язані спільно піклуватися про побудову сімейних відносин між собою та іншими членами сім`ї на почуттях взаємної любові, поваги, дружби, взаємодопомоги. Відповідно до ст. 55 СК України, чоловік зобов`язаний утверджувати в сім`ї повагу до матері. Дружина зобов`язана утверджувати в сім`ї повагу до батька. Дружина та чоловік відповідальні один перед одним, перед іншими членами сім`ї за свою поведінку в ній. Згідно ч.ч. 3, 4 ст. 56 СК України, кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження, в тому числі примушування до статевого зв`язку за допомогою фізичного або психічного насильства, є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканість і може мати наслідки, встановлені законом. Відповідно до ст. 112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Згідно з ст. 113 СК України, особа, яка змінила своє прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Оскільки суд дійшов висновку про задоволення позову, то відповідно до ст. 141 ЦПК України всі судові витрати понесені позивачем у справі, підлягають стягненню з відповідача на користь позивача. Виниклі правовідносини регулюються ст.ст. 110, 112 СК України. На підставі викладеного та

Outcome: approved