Jurisdiction: civil
Date: 2016-06-07 00:00:00

Позивач звернулась до суду з позовною заявою до [PERSON] з вимогою про розірвання шлюбу на підставі того, що сімейні відносини між сторонами не склалися, сімя носить формальний характер. Як причину розпаду сімї позивач вказує на той факт, що сторони є різними за характером людьми, у них різні погляди на подружнє життя, у звязку з чим в родині склалися складні відносини. Подружні відносини сторони не підтримують, не ведуть спільне господарство. У подружжя є неповнолітня донька: [PERSON], [INFO]. Позивач надала до суду заяву про слухання справи за її відсутністю, позовні вимоги підтримала у повному обсязі та просила змінити її прізвище на дошлюбне - Глебова. Відповідач надав до суду заяву про слухання справи за його відсутністю, позовні вимоги позивача визнав у повному обсязі. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що рішення у справі можливо постановити із задоволенням позову. Згідно з ч. 4 ст. 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Судом встановлені такі фактичні обставини на підставі пояснень сторін, представлених ними письмових доказів. 18 березня 2011 року між [PERSON] та Маковей (дошлюбне прізвище Глебова) [PERSON] було укладено шлюб, про що Першим Малиновським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Одеського міського управління юстиції був зроблений актовий запис № 152 та видано свідоцтво про укладення шлюбу серії 1-ЖД № 143011 від 18 березня 2011 року. Від шлюбу є дочка [PERSON], [INFO], відповідно до свідоцтва про народження серії 1-ЖД № 274934, виданого Першим Малиновським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Одеського міського управління юстиції, актовий запис № 727. Сімейні відносини фактично припинені, сторони спільно не проживають, подружні відносини не підтримують, спільне господарство між сторонами не ведеться. Основною причиною припинення сімейних відносин є те, що сторони втратили взаєморозуміння, почуття любові й поваги один до одного, а також єдність цілей та мети створення та існування спільної сімї. Сторони є різними за характерами людьми, у них різні погляди на подружнє життя, у звязку з чим в родині склалися відчужені відносини. Несумісність характерів сторін призвела до припинення шлюбних відносин. Спору між сторонами щодо місця проживання дитини не встановлено. Дитина на час розірвання шлюбу проживає разом з матірю. На примирення сторона не згодна, обґрунтовуючи це тим, що відновлення сімї є неможливим, через що суд не вважає за необхідне вживати заходів щодо примирення сторін. При дослідженні судом фактичних взаємин між сторонами дійсних причин розірвання шлюбу встановлено, що подальше спільне життя чоловіка й дружини та збереження шлюбу буде суперечити інтересам чоловіка та дружини, а також інтересам дітей. Згідно ч. 2 ст. 112 Сімейного кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне проживання чоловіка й дружини та збереження шлюбу суперечать інтересам одного з них, інтересам дитини, що мають істотне значення. Враховуючи, що побудова сімейних відносин повинна здійснюватись на паритетних засадах, на почуттях взаємної любові та поваги, взаємодопомоги і підтримки (ст. 1 СК України), суд задовольняє позовні вимоги позивача про розірвання шлюбу. Видатки по оплаті державного мита при оформленні реєстрації розірвання шлюбу в органах РАЦС суд вважає за необхідне покласти на позивача. Відповідно до ст. 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Згідно зі ст. 217 ЦПК України суд, який ухвалив рішення, може визначити порядок його виконання, вжити заходів для забезпечення його виконання, про що зазначає в рішенні.

Outcome: approved