Jurisdiction: civil
Date: 2016-02-10 00:00:00

Позивач, звернувшись в суд із даним позовом, посилається на те, що [INFO] року померла [PERSON], залишивши заповіт, посвідчений 27.08.2013 року секретарем Верхньовербізької сільської ради та зареєстрований в реєстрі за № 96, згідно якого заповіла йому належне їй майно. На час смерті [PERSON] та на час, необхідний для подання заяви про прийняття спадщини він знаходився за межами України, тому пропустив встановлений законом термін звернення до нотаріальної контори для оформлення спадщини, в зв'язку з чим йому було відмовлено у видачі свідоцтва про прийняття спадщини. Просить визначити йому додатковий строк, достатній для подачі заяви про прийняття спадщини, оскільки вважає, що пропущений з поважних причин, а справу просить розглянути у його відсутності. Відповідачі в судове засідання не з'явились. Згідно поданих заяв позовні вимоги визнають, проти задоволення позову не заперечують, справу просять розглянути без їх участі. У відповідності до ст. 197 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає що позов слід задовольнити повністю з наступних підстав. Судом встановлено, що [PERSON] належала на праві власності земельна ділянка площею 04659 га в с. Верхній Вербіж для ведення товарного сільськогосподарського виробництва. Наведене стверджується копією Державного акту на право приватної власності на землю, виданого на підставі рішення Верхньовербізької сільської ради від 27.06.1997 року та зареєстрованого в реєстрі за № 294. [INFO] року [PERSON] померла, про що в книзі реєстрації смертей 25 травня 2015 року зроблено відповідний актовий запис за № 12. Померла залишила заповіт, посвідчений 27 серпня 2013 року секретарем Верхньовербізької сільської ради та зареєстрований в реєстрі за № 96, згідно якого заповіла позивачу належну їй земельну ділянку для ведення товарного сільськогосподарського виробництва площею 0,4659 га в с. В.Вербіж, Коломийського району. Після смерті [PERSON] відкрилась спадщина за вказаним заповітом. Звернувшись до державної нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини, позивачу було відмовлено, так як він в шестимісячний строк після смерті матері не подав до нотаріальної контори заяву про прийняття спадщини та не проживав разом із нею на час відкриття спадщини, а тому вважається таким, що не прийняв спадщини. У відповідності до п. 1 ст. 1270 ЦК України для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. Як передбачено ч. 3 ст. 1272 ЦК України за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини. На час смерті [PERSON] та на час звернення із заявою про прийняття спадщини позивач перебував за межами України, що стверджується відміткою про перетин кордону в закордонному паспорті [PERSON], а тому не мав змоги своєчасно звернутися до нотаріуса у встановлений строк із заявою про прийняття спадщини. При наведених обставинах суд вважає, що позивачу слід визначити додатковий строк три місяці для подання заяви про прийняття спадщини, оскільки пропущений ним з поважних причин. На підставі ст.ст. 1233, 1235, 1261, 1270, 1272 ЦК України та

Outcome: approved