Jurisdiction: civil
Date: 2018-11-08 00:00:00

Позивач звернулась до суду з позовом до [PERSON] та [PERSON] про визнання за нею права власності на житловий будинок з господарськими спорудами, розташований за адресою: Херсонська область, Білозерський район, с.Киселівка, вул.Гагаріна, буд.6, в порядку спадкування за законом після смерті свого батька-Рачиби [PERSON], який помер 25 вересня 2016 року, та про скасування заборони на вищевказаний житловий будинок. В обґрунтування своїх позовних вимог зазначила, що 09.01.2009 року між [PERSON] та його сином [PERSON] було укладено та нотаріально посвідчено договір довічного утримання. Відповідно до умов вищевказаного договору [PERSON] зобовязався довічно повністю утримувати [PERSON], забезпечуючи його харчуванням, одягом, доглядом, медикаментами і необхідною допомогою, а [PERSON] передав у власність набувачу-Рачібі [PERSON] належний йому на праві приватної власності житловий будинок з надвірними будівлями та спорудами, розташований за адресою: Херсонська область, Білозерський район, с.Киселівка, вул.Гагаріна, буд.6, в звязку з чим приватним нотаріусом [PERSON] на вказаний будинок було накладено заборону здійснювати його відчуження. Проте, [PERSON] (набувач) 10.12.2014 року помер, спадкоємці [PERSON] - відповідачі у справі [PERSON] та [PERSON] прийняли спадщину, проте відмовилися від отримання та оформлення спадщини на майно, яке було передано [PERSON] набувачу [PERSON], а саме: домоволодіння, розташованого за вищевказаною адресою, оскільки свої обовязки за договором довічного утримання від 09.01.2009 року щодо довічного утримання та догляду за [PERSON] не здійснювали. Посилаючись на те, що позивач [PERSON] здійснювала постійний догляд за батьком, є єдиним спадкоємцем першої черги після смерті [PERSON] та прийняла спадщину, а також на те, що спадкоємці набувача майна за договором довічного утримання -[PERSON] та [PERSON] відмовилися від виконання обовязків за вказаним договором, внаслідок чого цей договір є припиненим, просила визнати за [PERSON] право власності на житловий будинок, розташований за адресою: Херсонська область, Білозерський район, с.Киселівка, вул.Гагаріна, буд.6, та скасувати обтяження щодо вищевказаного спадкового майна, встановлені договором довічного утримання від 09.01.2009 року, шляхом зняття заборони відчуження житлового будинку. \~ \~ \~ \~У судовому засіданні позивач та її представник підтримали позовні вимоги у повному обсязі з підстав, що викладені у позовній заяві, та просили їх задовольнити. Відповідачі в судове засідання не зявилися, про час та місце слухання справи були повідомлені належним чином в установленому законом порядку, надали суду заяви про визнання позовних вимог у повному обсязі та про розгляд справи без їх участі. Заслухавши пояснення позивача та її представника, свідків [PERSON] та [PERSON], які підтвердили обставини та факти, зазначені позивачем, дослідивши матеріали справи, суд встановив наступні обставини та відповідні їм правовідносини. Як вбачається з матеріалів справи, [PERSON] на праві особистої власності належав будинок, який розташований по вул.Гагаріна, буд.6 в с.Киселівка Білозерського району Херсонської області, що підтверджується свідоцтвом про право власності, виданим 29.09.2005 року Киселівською сільською радою Білозерського району Херсонської області на підставі рішення виконкому Киселівської сільської ради від 29.09.2005 року за №44. 09 січня 2009 року між [PERSON] та [PERSON] був укладений договір довічного утримання ВМА №584762, посвідчений приватним нотаріусом Білозерського районного нотаріального округу в Херсонській області [PERSON] та зареєстрований в реєстрі нотаріальний дій за №10. Відповідно до витягу з державного реєстру правочинів №6902521 від 09.01.2009 року вказаний договір довічного утримання зареєстрований за № 3301383. Відповідно до вказаного договору [PERSON] передав у власність [PERSON], належну йому на праві особистої власності домобудівлю, що знаходиться в с.Киселівка Білозерського району Херсонської області по вул.Гагаріна під номером 6, та розташована на земельній ділянці присадибного фонду Киселівської сільської ради, а [PERSON] зобовязався довічно повністю утримувати відчужувача [PERSON], забезпечувати його харчуванням, одягом, доглядом, необхідною допомогою, зберігаючи в його довічному безкоштовному користуванні вказаний будинок (п.4, п. 9 договору). \~ \~ \~ \~09 січня 2009 року приватним нотаріусом Білозерського районного нотаріального округу в Херсонській області [PERSON] на підставі договору довічного утримання ВМА №584762 від 09.01.2009 року, реєстровий номер нотаріальної дії 10 було накладено заборону на відчуження зазначеної в договорі домобудівлі, яка відповідно до договору належить [PERSON], до припинення договору довічного утримання, та зареєстровано у реєстрі для заборон за №01/11. \~ \~ \~ \~Відповідно до витягу про реєстрацію права власності на нерухоме майно №21590733 від 19.01.2009 року, житловий будинок по вул.Гагаріна, буд.6 у с.Киселівка Білозерського району Херсонської області належить на праві особистої приватної власності [PERSON] на підставі договору довічного утримання ВМА №584762 від 09.01.2009 року. 10 грудня 2014 року у віці 58 років в м.Херсоні помер набувач майна за договором довічного утримання [PERSON], що підтверджується копією свідоцтва про смерть серії І-КГ №189899, виданого 12 грудня 2014 року міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного управління юстиції у Херсонській області (актовий запис №2281). Відповідно до спадкової справи №46/2014 щодо спадкового майна померлого 10.12.2014 року [PERSON], заведеної 15.12.2015 року приватним нотаріусом Херсонського міського нотаріального округу [PERSON] та зареєстрованої у спадковому реєстрі за №56900930 (витяг про реєстрацію у спадковому реєстрі №39173873 від 15.12.2014 року), із заявою про прийняття спадщини (житлового будинку за місцем постійного проживання спадкодавця земельної ділянки, автомобіля та іншого майна) звернулася дружина померлого [PERSON], а також 18.12.2014 року з аналогічною заявою звернулася опікун неповнолітнього [PERSON]. Відповідно до свідоцтв про право на спадщину за законом, виданих приватним нотаріусом Херсонського міського нотаріального округу [PERSON] 10.08.2016 року (зареєстроване у реєстрі за №1251, витяг №44732990 від 10.08.2016 року про реєстрацію у Спадковому реєстрі видачі свідоцтва про право на спадщину) та 20.09.2017 року (зареєстроване у реєстрі за №1671, витяг №49159556 від 20.09.2017 року про реєстрацію у Спадковому реєстрі видачі свідоцтва про право на спадщину), відповідачі у справі [PERSON] та [PERSON] є спадкоємцями по ? частині зазначеного у вказаних свідоцтвах майна (житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами, розташованого у м.Херсоні по вул.Засипна балка, №1-д, та автомобіля [NUMBER]) після померлого 10.12.2014 року [PERSON]. 25 вересня 2016 року, тобто через 1 рік 9 місяців після смерті набувача майна за договором довічного утримання, у с.Киселівка у віці 85 років помер [PERSON], що підтверджується копією свідоцтва про смерть серії І-КГ №223945, виданого 25 вересня 2016 року виконавчим комітетом Киселівської сільської ради Білозерського району Херсонської області (актовий запис №31). Відповідно до акту від 16.03.2018 року, складеного комісією Киселівської сільської ради Білозерського району Херсонської області постійний догляд за [PERSON] здійснювала його дочка [PERSON], відповідно до свідоцтва про поховання №23 від 27.09.2016 року замовником поховання [PERSON] є [PERSON], відповідно до довідки Киселівської сільської ради №02-34/302 від 27.02.2018 року свідоцтво про смерть [PERSON] отримала [PERSON], яка, відповідно до наданих позивачем доказів (копії свідоцтва про народження І-ЯК №985206, виданого 06.12.1971 року Новокамянською сільською радою Великоолександрівського району Херсонської області (актовий запис №21), свідоцтва про одруження, виданого Петрівською сільською радою Білозерського району Херсонської області 27.01.1996 року (актовий запис №2) є дочкою позивача [PERSON] Факт перебування [PERSON] у родинних відносинах з [PERSON] підтверджується: свідоцтвом про народження серії ЯГ №562564, виданого 18.03.1953 року Киселівською сільською радою Білозерського району Херсонської області, згідно з яким батьком [PERSON], яка народилася 08.11.1952 року, є [PERSON] (актовий запис №47); свідоцтвом про одруження серії ІІ-АГ №9157775, виданого Качкарівською сільською радою Бериславського району Херсонської області 27.02.1971 року, згідно з яким [PERSON] та [PERSON] уклали шлюб (актовий запис №6), прізвище дружини після реєстрації шлюбу «Бараболя». Допитані у судовому засіданні свідки [PERSON] та [PERSON] пояснили суду, що упродовж кількох років до смерті [PERSON] постійний догляд за ним, надання допомоги, придбання продуктів харчування тощо здійснювала його дочка [PERSON], яка також разом із своєю дочкою здійснювали і поховання померлого [PERSON] Відповідачі у справі до [PERSON] не приїздили, будь-якої допомоги йому не надавали, догляду не здійснювали та на його похованні також не були присутні. Дослідивши та оцінивши надані докази в їх сукупності з точки зору їх допустимості, достовірності та належності, з урахуванням визнання позову відповідачами у повному обсязі, суд дійшов переконання, що позовні вимоги [PERSON] підлягають задоволенню з наступних підстав. Відповідно до ст.744 ЦК України, за договором довічного утримання (догляду) одна сторона (відчужувач) передає другій стороні (набувачеві) у власність житловий будинок, квартиру або їх частину, інше нерухоме майно або рухоме майно, яке має значну цінність, взамін чого набувач зобовязується забезпечити відчужувача утриманням та (або) доглядом довічно. Відповідно до положень ст.\~757\~ЦК України обов'язки\~набувача за\~договором довічного\~утримання (догляду)\~переходять до\~тих спадкоємців,\~до яких\~перейшло право\~власності на\~майно,\~що було\~передане відчужувачем. Якщо\~спадкоємець за\~заповітом відмовився\~від прийняття\~майна,\~що було\~передане відчужувачем,\~право власності\~на це\~майно може\~перейти до\~спадкоємця за\~законом. Якщо у набувача немає спадкоємців або вони відмовилися від прийняття майна, переданого відчужувачем, відчужувач набуває право власності на це майно. У цьому разі договір довічного утримання (догляду) припиняється. Враховуючи вищевикладене, оскільки спадкоємцями за законом після смерті [PERSON] є його дружина [PERSON] та онук [PERSON] відповідачі у справі, суд дійшов переконання, що саме до відповідачів повинні були перейти обов'язки набувача за договором довічного утримання (догляду). Відповідно до вимог ст.526\~ЦК України зобовязання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору, вимог ЦК України, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. За правилами п.1 ч.1 ст. 611 ЦК України, у разі порушення зобовязання настають правові наслідки, встановлені договором або законом. Таким чином, оскільки судом встановлено, що відповідачі у справі-спадкоємці за законом після смерті [PERSON] не мали наміру приймати та не прийняли спадкове майно, отримане [PERSON] внаслідок договору довічного утримання від 09.01.2009 року, не набули права власності на житловий будинок, розташований за адресою: Херсонська область, Білозерський район, с.Киселівка, вул.Гагаріна, буд.6, а також не виконували обовязків, визначених цим договором після смерті набувача майна та до смерті відчужувача майна [PERSON], враховуючи, що сторони не мають спору щодо дії вказаного договору, суд дійшов переконання, що договір довічного утримання ВМА №584762, посвідчений приватним нотаріусом Білозерського районного нотаріального округу в Херсонській області [PERSON] та зареєстрований в реєстрі нотаріальний дій за №10, є припиненим в силу ст. 757 ЦК України, в звязку з чим відчужувач домоволодіння [PERSON] після смерті свого сина знову набув право власності на це майно та вказане майно увійшло до складу спадщини після смерті [PERSON] Макаровчиа. З огляду на те, що договір довічного утримання є припиненим, суд дійшов переконання про припинення існування правових підстав для подальшої дії заборони на відчуження майна, яке є предметом договору довічного утримання, в звязку з чим вважає необхідним скасувати обтяження, встановлені договором довічного утримання ВМА 584762, укладеним 09 січня 2009 року між [PERSON] та [PERSON], шляхом зняття заборони відчуження житлового будинку, розташованого за вищевказаною адресою, зареєстрованої в Реєстрі для заборон 09.01.2009 року за №01/11. Що стосується позовних вимог про визнання права власності позивача на житловий будинок, розташований за адресою: Херсонська область, Білозерський район, с.Киселівка, вул.Гагаріна, буд.6, то суд виходить з наступного. У відповідності до ст.1216\~ЦК України спадкуванням є перехід прав та обовязків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). До складу спадщини, відповідно до ст.1218 ЦК України, входять усі права та обовязки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Згідно з ч.1 ст.1297\~ЦК України спадкоємець, який прийняв спадщину, у складі якої є нерухоме майно, зобовязаний звернутися до нотаріуса за видачею йому свідоцтва про право на спадщину на нерухоме майно. Дане зобовязання встановлено законодавством у звязку з тим, що право власності на спадкове нерухоме майно виникає у спадкоємця тільки з моменту державної реєстрації цього майна. Відповідно до ст.328 ЦК України, право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Згідно із ст.392 ЦК України, власник майна може пред'явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Відповідно до п.23 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 30 травня 2008 року № 7 «Про судову практику у справах про спадкування», разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження. Суд дійшов переконання, що спадкодавцю [PERSON], який помер 25.09.2016 року, на момент його смерті на праві особистої власності належав будинок, розташований за адресою: Херсонська область, Білозерський район, с.Киселівка, вул.Гагаріна, буд.6, та вказаний будинок увійшов до складу спадщини. Крім того, судом встановлено, що позивач у справі є єдиним спадкоємцем першої черги за законом після смерті [PERSON] та має право на отримання у власність спадкового майна і оформлення свідоцтва про право на спадщину. Враховуючи вищевказані вказані обставини та те, що позивачка не має іншої можливості захистити своє право на спадщину, зокрема через органи нотаріату, оскільки існують перешкоди для оформлення цього права та видачі свідоцтва про права на спадщину, через існування обтяжень щодо спадкового майна, суд вважає, що відповідно до ст.16 ЦК України, цивільне право підлягає захисту, шляхом визнання за нею права власності на спадкове майно-житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами в порядку спадкування. Відповідно до ч.1 ч.4 ст.206\~ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову.

Outcome: approved