Jurisdiction: civil
Date: 2015-03-03 00:00:00

Позивач звернулась до суду з даним позовом 18.08.2014 року мотивуючи тим, що з 20.01.2012 року перебувала у зареєстрованому шлюбі з відповідачем у справі - [PERSON], від шлюбу вони мають доньку - [PERSON], [INFO], яка проживає разом з нею та перебуває на її повному утриманні. 10.04.2013 року рішенням Білоцерківського міськрайонного суду шлюб було розірвано. Відповідач не забезпечував її матеріально ні під час вагітності ні після розлучення, життям дитини не цікавиться, кошти на її утримання не надає, жодного разу до дитини не приїздив та не бачив рідну доньку, ухиляється від батьківських обов'язків в повному обсязі. Відповідач, також, відмовляється надавати кошти на її утримання до досягнення дитиною трирічного віку, оскільки вона не працює, знаходиться у відпустці по догляду за дитиною, отримує лише державну допомогу в розмірі 940 грн., щомісячно, що в теперішній час зовсім недостатньо для нормального існування та утримання дитини, дана сума є навіть меншою встановленого прожиткового мінімуму на одну особу в розрахунку на місяць. Відповідач працює мед. братом в НДІ Швидкої допомоги ім.. М.В. Скліфосовського в м. Москва, отримує заробітну плату у розмірі приблизно 30 000 російських рублів, що еквівалентно 10 000 грн. і тому має реальну можливість сплачувати аліменти на утримання дитини і на її особисте утримання. Позивач просить стягнути з відповідача кошти на утримання ( аліменти) доньки [PERSON],26.10.2013 у розмірі 1/4 частини з усіх видів його заробітку ( доходу), щомісячно, але не менше ніж 30 % прожиткового мінімуму для дітей відповідного віку, починаючи з дня подання позовної заяви до суду і до досягнення донькою повноліття та стягнути з відповідача на її користь на особисте утримання кошти в розмірі 1/4 частини з усіх видів його заробітку ( доходу) щомісячно, починаючи з дня подання позову і до досягнення дитиною трирічного віку. Позивач [PERSON] в судове засідання не з'явилась, про дату, час та місце судового засідання повідомлена належним чином, надала до суду заяву про розгляд справи без її участі, позов підтримує в повному обсязі. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з'явився, про розгляд справи повідомлений належним чином. Відповідно до ухвали Білоцерківського міськрайооного суду Київської області від 09.09.2014 року, в порядку ст. 132 ЦПК України, Бабушкінським районним судом м. Москви Російської Федерації, 20.02.2015 року до суду надано матеріали виконання судового доручення, в тому числі письмові заперечення відповідача проти позову та клопотання про розгляд справи без його участі. Суд, дослідивши матеріали справи, встановив наступні обставини та відповідні їм правовідносини. Згідно ч. 2 ст. 84 Сімейного кодексу України, дружина, з якою проживає дитина, має право на утримання від чоловіка - батька дитини до досягнення дитиною трьох років. Відповідно до ст. 3 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Одним із принципів цивільного судочинства є диспозитивність, який полягає у тому, що суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Особа, яка бере участь у справі, розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд (ст. 11 ЦПК України). Відповідно до ст.ст. 11, 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. Доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. ( ч.1 ст.57 ЦПК України). Відповідно до ст. 7 Сімейного кодексу України, регулювання сімейних відносин має здійснюватись з максимально можливим урахуванням інтересів дитини. Сімейні відносини регулюються на засадах справедливості, добросовісності та розумності, відповідно до моральних засад суспільства. Згідно ст. 180 Сімейного Кодексу України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до ст. 75 Сімейного кодексу України дружина, чоловік повинні матеріально підтримувати один одного. Право на утримання (аліменти) має той із подружжя, який є непрацездатним, потребує матеріальної допомоги, за умови, що другий із подружжя може надавати матеріальну допомогу. Один із подружжя є таким, що потребує матеріальної допомоги, якщо заробітна плата, пенсія, доходи від використання його майна, інші доходи не забезпечують йому прожиткового мінімуму, встановленого законом. Згідно ч. 2 ст. 84 Сімейного кодексу України, дружина, з якою проживає дитина, має право на утримання від чоловіка - батька дитини до досягнення дитиною трьох років. Відповідно до Законів України «Про державний бюджет України» на 2014 - 2015 роки прожитковий мінімум становить: на дитину до 6 років - 1032 грн., від 6 до 18 років - 1286 грн., непрацездатні особи - 949 грн. 20.01.2012 року позивач [PERSON], [INFO] та відповідач [PERSON], [INFO], зареєстрували шлюб у відділі ДРАЦС Білоцерківського міськрайонного управлінні юстиції у Київській області, актовий запис № 32, що підтверджується копією свідоцтва про шлюб ( а.с.4). Рішенням Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 10.04.2013 року, шлюб між [PERSON] та [PERSON] було розірвано. Рішення набрало законної сили 22.04.2013 року ( а.с.6). Батьками [PERSON],[INFO] є сторони по справі [PERSON] та [PERSON], що підтверджено копією свідоцтва про народження ( а.с.5). Відповідач в письмових запереченнях зазначає, що має сумніви в тому, що [PERSON], [INFO] являється його донькою, він неодноразово пропонував позивачу провести ДНК експертизу в м. Москва для підтвердження його батьківства, однак вона цього не зробила. Він не відмовляється від дитини та від допомоги на її утримання, але лише після надання йому біологічного матеріалу для проведення експертизи. Відповідач не надав до суду належних та допустимих доказів в підтвердження обставин про те, що малолітня [PERSON], [INFO] не являється його донькою, отже суд не має законних підтавав вважати дані обставини доведеними та прийняти їх до уваги при прийняті даного рішення. Крім того, якщо дана обставина буде доведена після прийняття рішення, що набрало законної сили, воно може бути переглянуте у зв'язку з нововиявленими обставинами в порядку Глави 4 ЦПК України. Позивач [PERSON], [INFO], уродженка м. Біла Церква Київської області, зареєстрована та проживає за адресою: [ADDRESS], не працює, має на утриманні дитину [PERSON], [INFO], перебуває у відпустці по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку та з 01.11.2013 року по 31.10.2015 року, відповідно до ЗУ № 2334-ІІІ від 22.03.2001 року їй призначена щомісячна державна допомога у розмірі 810 грн., що підтверджено копією паспорта, довідкою ЖЕК №1 від 18.08.2014 року за № 2919, довідкою УСЗН Білоцерківської міської ради за № 665/10 ( а.с. 7,8,45). Відповідач [PERSON], [INFO], уродженець м. Москва Російської Федерації, зареєстрований та проживає за адресою: [ADDRESS]; є здоровою працездатною особою, працює мед. братом в НДІ Швидкої допомоги ім.. М.В. Скліфосовського в м. Москва, отримує заробітну плату, іншим особам аліменти не сплачує та не має на утриманні непрацездатних осіб, що підтверджено матеріалами справи ( а.с.27-29,35-40) та не заперечується відповідачем. Судом встановлено, що позивач не працює, здійснює утримання малолітньої дитини до 3-х років і потребує матеріальної допомоги, відповідач добровільно матеріальної допомоги на її утримання не надає, хоча має таку можливість, проти стягнення з нього коштів на особисте утримання позивача не заперечує. Визначаючи розмір стягуваних аліментів, суд врахував, що позивач утримує доньку одноособово, не працює, відповідач є працездатним, проти стягнення з нього аліментів на утримання дитини не заперечує. Даючи оцінку встановленим обставинам та зібраним по справі доказам в їх сукупності, суд приходить до висновку, що позов обґрунтований і підлягає до задоволення. В порядку ст. 88 ЦПК України та відповідно до Закону України «Про судовий збір» з відповідача в дохід держави стягується судовий збір в розмірі 243,60 грн.

Outcome: approved