Jurisdiction: civil
Date: 2016-08-22 00:00:00

Позивач звернулась до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу та стягнення аліментів, посилаючись на те, що 20.09.2014 року вона уклала шлюб з відповідачем. Від даного шлюбу мають доньку [PERSON], [INFO], яка проживає з позивачкою та перебуває на її утриманні. Сімейне життя не склалось, мають різні погляди на життя, виникали суперечки. Фактичні шлюбні стосунки припинились з травня 2015. Подальше сумісне життя не можливе, строк на примирення не потрібен. Відповідач не надає добровільно матеріальну допомогу на утримання доньки. Просить постановити рішення, яким розірвати шлюб між нею та відповідачем та стягнути аліменти на її користь на утримання доньки в розмірі ? частини доходів відповідача, але не менше 30% прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку щомісячно до повноліття. Стягнути з відповідача на її користь аліменти в розмірі 1/6 частини доходів відповідача до досягнення дитиною 3-х років, тобто до 06.04.2018 р. та стягнути з відповідача на її користь судові витрати. Позивач та її представник [PERSON] в судовому засіданні позовні вимоги уточнила та просила стягнути аліменти з 01.08.2016 р., в іншій частині підтримали в повному обсязі та просили їх задоволити. Відповідач в судове засідання не з?явився, скерував до суду заперечення, в якому пояснив, що він дбає про свою сім»ю і матеріально допомагає утримувати доньку, про що свідчатить поповнення карткового рахунку позивачки, а саме: 22.06.2016 р. -2000 грн., 12.07.2016 р. 2000 грн., 01.08.2016 р. 1500 грн., 15.08.2016 р. 1500 грн.. Заслухавши позивача, представника позивача, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає до задоволення. Судом встановлено, спільне життя подружжя не склалось, спільного господарства сторони не ведуть з травня 2015 року, шлюб носить формальний характер, строк на примирення позивач просила не надавати. Вище викладене свідчить про остаточний розпад сім»ї і є підставою для розірвання шлюбу. Відповідно до ст. 141 СК мати, батько мають рівні права та обовязки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Відповідно до ст. 180 СК України батьки зобовязані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Обов»язком утримувати дитину є рівною мірою обов»язком, як матері, так і батька. Судом встановлено, що відповідач [PERSON], [INFO] являється батьком малолітньої [PERSON], [INFO], яка проживає з матірю [PERSON]. Позивач наполягала на стягненні аліментів на її користь на утримання доньки та її утримання до досягнення дитиною трьох років, а тому суд вважає за належне стягнути аліменти на утримання дитини в розмірі ? частини доходів відповідача, але не менше 30% прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку щомісячно до повноліття, починаючи з 01.08.2016 року та стягнути з відповідача на користь позивачки аліменти в розмірі 1/6 частини його доходів до досягнення дитиною 3-х років, тобто до 06.04.2018 р. щомісячно, починаючи з 01.08.2016 р. Стягнути з [PERSON] судові витрати на користь позивачки в сумі 551,20 грн. відповідно до квитанції №15300216-1 від 30.06.2016 р. Також суд вважає, стягнути з [PERSON] судовий збір на користь держави в сумі 551,20 грн.

Outcome: approved