Jurisdiction: civil
Date: 2018-10-17 00:00:00

Позивач звернулась в суд з позовною заявою, в якій просить визнати за нею право власності на житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами, розташованими по вул. Чорновола, 17 в с. Остриня, Тлумацького району, Івано-Франківської області. Свої вимоги обґрунтовує тим, що за вказаною адресою проживали її тітка [PERSON] та її чоловік [PERSON] і їм на праві власності належали в рівних частках житловий будинок, господарські будівлі та споруди в селі по зазначеній адресі. 06.04.1998 року помер [PERSON], після його смерті [PERSON] вступила в управління належною йому часткою житлового будинку, господарських будівель та споруд, але юридично не оформила. 21.02.2016 року [PERSON] померла, після її смерті відкрилась спадщина на все належне їй на день смерті майно, яке вона ще за життя заповіла їй. Позивач [PERSON] прийняла спадщину за заповітом після смерті [PERSON], так як звернулась з заявою до нотаріальної контори до спливу шестимісячного терміну. Однак, [PERSON] в нотаріальному порядку відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом, оскільки відсутній правовстановлюючий документ на спадкове домоволодіння. У звязку з вищевказаним, позивач просить суд визнати за нею право власності на житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами, розташованими за адресою: по вул. Чорновола, 17 в с. Остриня, Тлумацького району, Івано-Франківської області в порядку спадкування за заповітом після смерті [PERSON] Позивач [PERSON], належним чином повідомлена про дату, час та місце розгляду справи, в підготовче судове засідання не зявилась, подала клопотання в якому просить справу розглянути у її відсутності, позов підтримує, просить його задовольнити. Представник відповідача Тлумацької міської ради обєднаної територіальної громади Тлумацького району Івано-Франківської області, належним чином повідомлений про дату, час та місце розгляду справи в підготовче судове засідання не зявився, до суду подав письмову заяву № 1096 від 05.09.2018, у якій вказав, що позов визнають, не заперечують проти його задоволення та просив справу розглядати без його участі. У зв'язку з неявкою в судове засідання всіх учасників справи, суд розглядає справу у відповідності до ч. 2\~ст. 247 ЦПК України, без здійснення фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу. Згідно ч.ч. 3, 4 ст. 200 ЦПК України за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Ухвалення в підготовчому засіданні судового рішення у разі відмови від позову, визнання позову, укладення мирової угоди проводиться в порядку, встановленому\~статтями 206,\~207 цього Кодексу. Дослідивши та оцінивши докази по справі, суд вважає, що позов, підлягає до задоволення, виходячи з таких підстав. Судом встановлено, що згідно виписки із погосподарської книги по селу Остриня тип двору, за адресою вул. Чорновола, 17 в с. Остриня, Тлумацького району, Івано-Франківської області, колгоспний, до складу сімї входили [PERSON] голова двору та [PERSON] - чоловік. Згідно копії технічного паспорту від 14.07.2018 року житловий будинок, господарські будівлі та споруди, що розташовані за адресою: вул. Чорновола, 17 в с. Остриня, Тлумацького району, Івано-Франківської області, побудовані у 1958 році (а.с. 5-7). Відповідно до п. 3.1. листа Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ «Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування» від 16.05.2013 року, при вирішенні питань щодо визнання права власності на житлові будинки у порядку спадкування, записи у погосподарських книгах оцінюються у сукупності з іншими доказами. У п. 6 Постанови Пленуму\~Верховного Суду\~від 22\~грудня 1995\~року №\~20 із змінами «Про судову практику у справах за позовами про захист права приватної власності» зазначено, що право власності на майно, яке належало колгоспному двору і збереглося після припинення його існування, мають ті члени двору, котрі до 15 квітня 1991 року не втратили права на частку в його майні. Розмір частки члена двору визначається виходячи з рівності часток усіх його членів, включаючи неповнолітніх та непрацездатних. Отже, [PERSON] та [PERSON] в рівних частках (по 1/2 частині кожному) належало майно господарського двору, розташованого за адресою: вул. Чорновола, 17 в с. Остриня, Тлумацького району, Івано-Франківської області. Згідно виписки Тлумацької міської ради обєднаної територіальної громади № 383 від 19.07.2018 року з погосподарської книги по с. Остриня [PERSON] помер 06.04.1998 року (а.с. 10). Згідно повідомлень приватних нотаріусів [PERSON] та [PERSON] Тлумацького районного нотаріального округу, приватного нотаріуса [PERSON] Тлумацької державної нотаріальної контори Івано-Франківської області спадкова справа після смерті [PERSON], який помер 06.04.1998 року не заводилась. Згідно ст. 548 ЦК України (в редакції 1963 р.), який діяв на момент смерті спадкодавців, для отримання спадщини необхідно, щоб спадкоємець її прийняв. Відповідно до ст. 549 ЦК України (в редакції 1963 р.), діями, які свідчать про прийняття спадщини вважались: факт вступу спадкоємця в управління або володіння спадковим майном чи подача спадкоємцем заяви про прийняття спадщини до державної нотаріальної контори за місцем відкриття спадщини. Згідно довідки Тлумацької міської ради обєднаної територіальної громади Тлумацького району Івано-Франківської області № 368 від 13.07.2018 року [PERSON] була постійною жителькою с. Остриня, Тлумацького району по вул. Чорновола, 17. На день смерті в даному будинку була зареєстрована [PERSON] голова двору (а.с. 8). 21.02.2017 року [PERSON] померла, що підтверджується копією свідоцтва про смерть (а.с.12). Ще за життя [PERSON] посвідчила на імя [PERSON] (позивач) заповіт, яким заповіла їй все належне їй на день смерті майно, що підтверджується копією заповіту від 01.11.2016 року (а.с. 11). В силу ст. 1268 ЦК України (в редакції 2003 р.), спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або її не прийняти. Відповідно до ст.ст. 1268, 1269 ЦК України (в редакції 2003р.), діями, які свідчать про прийняття спадщини після смерті спадкодавця вважається: постійне проживання спадкоємця разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини або подача спадкоємцем у шестимісячний термін заяви про прийняття спадщини до нотаріальної контори. Позивач прийняла спадщину після смерті матері [PERSON], оскільки 23.06.2017 року звернулась до приватного нотаріуса [PERSON] Тлумацького районного нотаріального округу Івано-Франківської області з заявою про прийняття спадщини після смерті [PERSON] Дані обставини підтверджуються копією спадкової справи № 205/2017 від 23.06.2017 року, заведеної приватним нотаріусом [PERSON] Тлумацького районного нотаріального округу Івано-Франківської області після смерті [PERSON], з якої вбачається, що [PERSON] є єдиним спадкоємцем в порядку спадкування за заповітом після смерті [PERSON], інших спадкоємців в порядку спадкування за законом чи за заповітом немає. Отже, на момент звернення до суду позивач правомірно претендує на житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами, розташованими за адресою: вул. Чорновола, 17 в с. Остриня, Тлумацького району, Івано-Франківської області. Позивачу в нотаріальному порядку відмовлено в оформленні спадщини за заповітом на житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами, розташованими вул. Чорновола, 17 в с. Остриня, Тлумацького району, Івано-Франківської області, після смерті [PERSON], оскільки відсутній правовстановлюючий документ, а саме Свідоцтво про право власності на житловий будинок, що підтверджується постановою про відмову у вчиненні нотаріальної дії, виданою приватним нотаріусом [PERSON] Тлумацького районного нотаріального округу Івано-Франківської області №650/02-31 від 23.07.2018 (а.с. 14). Зазначені обставини перешкоджають позивачу належним чином оформити право власності на житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами. Згідно ст. 392 ЦК України власник майна може пред'явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Згідно з ч. 1 ст. 13\~ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. У відповідності\~до ч.\~1\~ст.\~82\~ЦПК України, обставини,\~які визнаються\~учасниками справи,\~не підлягають\~доказуванню,\~якщо суд\~не має\~обґрунтованого сумніву\~щодо достовірності\~цих обставин\~або добровільності\~їх визнання.\~Обставини,\~які визнаються\~учасниками справи,\~зазначаються в\~заявах по\~суті справи,\~поясненнях учасників\~справи,\~їхніх представників. Оскільки таке становище має місце по даній справі, суд вважає встановленими обставини, викладені позивачем в позовній заяві на обгрунтування своїх вимог. У відповідності\~до ч.\~4\~ст.\~206\~ЦПК України,\~у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд. За встановлених судом обставин, позов, з врахуванням уточнених позовних вимог, слід задовольнити. Відповідно до ч. 1 ст. 142 ЦПК України у разі укладення мирової угоди до прийняття рішення у справі судом першої інстанції, відмови позивача від позову, визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті суд у відповідній ухвалі чи рішенні у порядку, встановленому законом, вирішує питання про повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову. При такому вирішенні позову, враховуючи те, що відповідач визнав позов до початку розгляду справи по суті, позивачу слід повернути 50 відсотків судового збору, сплаченого ним при поданні позову, а саме: 402 грн. 49 коп. На підставі ст.ст. 316-319, 391, 392, 548, 549, 1216 - 1222, 1268 ЦК України (в редакції 2003 року),

Outcome: approved