Jurisdiction: civil
Date: 2017-01-26 00:00:00

Позивач звернулась до суду з названим позовом, який неодноразово уточнювала та в останній редакції уточненого позову просить суд встановити факт проживання однією сім'єю відповідача [PERSON] та її як чоловіка та жінки, що не перебувають в шлюбі між собою, в період з 29.08.1996 року по 23.04.2009 року, визнати договір купівлі продажу автомобіля Москвич М-412 ИЕ, 1989 року випуску, колір липа зелена, р/н [NUMBER], вчинений 14 червня 2005 року без нотаріального посвідчення між продавцем відповідачем [PERSON] і відповідачем [PERSON] дійсним та визнати право власності на цей автомобіль за відповідачем [PERSON], визнати спільною сумісною власністю її та відповідача [PERSON] зазначений автомобіль Москвич М-412 ИЕ та автомобіль [PERSON] II, 2007 року випуску, колір сірий, р/н [NUMBER], визначивши їхні частки в цих автомобілях рівними та такими, що складають 1/2 частку кожного, оскільки ці автомобілі були придбані під час їхнього сумісного проживання, розділити ці автомобілі між нею та відповідачем [PERSON] О.Я. наступним чином: автомобіль Москвич М-412 ИЕ залишити відповідачеві [PERSON], стягнувши з нього на її користь половину вартості цього автомобіля в розмірі 3000 грн. (згідно висновку експерта автотоварознавця №250/13 від 01.10.2013 року загальна вартість автомобіля складає 6000 грн.), а також залишити відповідачеві [PERSON] автомобіль [PERSON] II, стягнувши з нього на її користь половину вартості цього автомобіля в розмірі 93604 грн., прийнявши до уваги висновок експерта автотоварознавця від 26.02.2015 року, коли загальна вартість автомобіля складала 187207 грн. 84 коп., визнати договір купівлі продажу металевого розбірного гаражу, вчиненого між відповідачем [PERSON] О.Я. та покупцем відповідачем [PERSON] 15 лютого 2012 року недійсним та повернути сторони в первісний стан, оскільки цей правочин було вчинено без її згоди як співвласника, оскільки гараж було придбано в зареєстрованому шлюбі, і її частка як дружини складає 1/2 частку вартістю 4500 грн. (гараж було придбано за 9000 грн.), розділити цей гараж, залишивши його в користуванні відповідача [PERSON] та стягнути з нього на її користь 1/2 частину вартості гаражу в розмірі 4500 грн., розділити залишок коштів для придбання бензину в розмірі 876,52 літра марки А-92 станом на 01.04.2012 року на суму 8325 грн. 46 коп. за карткою №1001309200116046, виданою ТОВ ВТФ « Авіас» на імя відповідача [PERSON], стягнувши з нього 1/2 частину від суми залишку коштів в розмірі 4162 грн. 73 коп., а також стягнути з відповідача [PERSON] понесені нею судові витрати в загальній сумі 7186 грн. 64 коп. В обґрунтування уточнених вимог позивач послалась на те, що 03 вересня 1977 року відділом ЗАГС Саксаганського РВК м. Кривого Рогу за актовим записом №684 було зареєстровано шлюб між нею та відповідачем [PERSON], під час якого 14 вересня 1978 року народився син [PERSON] Їхня сім'я від початку її створення і по теперішній час проживала і проживає в квартирі, розташованій за адресою: м. Кривий Ріг, м-р Гірницький, 7/101. Перебуваючи в зареєстрованому шлюбі, вона та відповідач [PERSON] за сумісні кошти придбали зазначений вище автомобіль Москвич М-412 ИЕ шляхом укладення письмового договору купівлі-продажу у виді розписки, вчиненого 14 червня 2005 року без нотаріального посвідчення між продавцем відповідачем [PERSON] та відповідачем [PERSON] 29 серпня 1996 року вона та відповідач [PERSON] розлучились, про що було зроблено актовий запис №470 відділом РАЦС Саксаганської районної ради народних депутатів м. Кривого Рогу, однак після розірвання шлюбу залишилися проживати у вищевказаній квартирі, вели спільне господарства та спільний бюджет, їхні речі залишалися в квартирі. У той час, коли вони проживали як чоловік та жінка без реєстрації шлюбу, який тривав з 29.08.1996 року по 23.04.2009 року, 26 грудня 2008 року було придбано зазначений вище автомобіль [PERSON] II, який було зареєстровано на імя відповідача [PERSON], а в свідоцтві про реєстрацію транспортного засобу було вказано її як особу, що має право на керування автомобілем. Надалі 24 квітня 2009 року їхній шлюб було вдруге зареєстровано згідно актового запису №155, вчиненого Саксаганським відділом РАЦС Криворізького міського управління юстиції Дніпропетровської області та було видано свідоцтво про шлюб серії I-КИ №128562. За час перебування в зареєстрованому шлюбі, а саме 15 жовтня 2009 року, у відповідача [PERSON] за письмовим договором купівлі продажу від 15.10.2009 року за 9000 грн. було придбано гараж розбірний металевий, який відповідач [PERSON] 15 лютого 2012 року продав відповідачу [PERSON] за 5000 грн., на що вона як дружина згоди не давала та не знала про існування цього правочину, у звязку з чим такий договір є недійсним. Також під час їхнього шлюбу у ТОВ ВТФ «Авиас» було придбано зазначену вище картку №1001309200116046, видану на імя позивача [PERSON], для придбання бензину марки А-92, на якій станом на 01.04.2012 року залишалось коштів в сумі 8325 грн. 46 коп. на отримання 876,52 літра бензину, тому вона як дружина має право на половину цих коштів. У звязку з тим, що вона ніколи не мала посвідчення на право управління автомобілем і не має навиків їх в керуванні, тому автомобілі повинні бути залишені у власності відповідача [PERSON] та стягнуто з нього на її користь половину вартості кожного з автомобілів. Позивач та її представник у судовому засіданні уточнені позовні вимоги підтримали в повному обсязі за підстав, у ньому викладених. Відповідач [PERSON] та його представник у судовому засіданні проти задоволення уточненого позову заперечували, зокрема, за тих підстав, що після розлучення [PERSON] та позивач не жили однією сім'єю, тому придбаний 23.04.2009 року автомобіль [PERSON] II є його особистою власністю та розподілу не підлягає, оскільки був придбаний за гроші, отримані від продажу будинку померлої тітки, що картка на отримання бензину також є його особистою власністю, оскільки використовувалась для його особистих потреб, а на інше майно право власності у встановлений законом спосіб не оформлювалось, тому воно також розподілу не підлягає. Інші учасники судового розгляду в судове засідання не зявились. Свідок [PERSON] суду пояснила, що сімю [PERSON] знає давно, з позивачем знайома з 1972 року, що спілкувались сімями, що після того, як Яковці розійшлись, вони продовжили проживати разом та вести спільне господарство, що позивач у 2003 році була паралізованою, а [PERSON] доглядав за нею. Свідок [PERSON] суду пояснила, що доводиться позивачу сестрою, що сімю [PERSON] знає з 1976 року, що в них були добрі відносини, що в 1996-1997 році Яковці чомусь розірвали шлюб, однак продовжували проживати разом однією сімєю та вести спільне господарство, тому вона зробила висновок, що розірвання шлюбу було «несправжнім», що вони була у [PERSON] в квартирі по кілька разів на рік, як і вони у неї в Києві, що в 2003 році позивача паралізувало, однак [PERSON] її не залишив, вони разом до 2005 року виходили її та вилікували, що Яковці постійно жили та відпочивали у Криму разом і гроші у них були спільними. Свідок [PERSON] суду пояснила, що сімю [PERSON] добре знає з 1980 року, що [PERSON] дуже хороша людина і постійно піклувався за позивачем, що вона зустрічалась із сімєю [PERSON] 3-4 рази на рік, що вона впевнена, що позивач та відповідач [PERSON] з 1980 року по 2012 рік жили справжньою сімєю, у них було спільне господарство, спільна дача, де вони разом працювали, що вони весь час проводили разом, однак після 2012 року їх відносини зіпсувались. Свідок [PERSON] суду пояснила, що сімю [PERSON] добре знає з 1987 року, що була їхньою сусідкою до 2012 року, що вона впевнена, що позивач та відповідач [PERSON] з 1987 року по 2012 рік жили справжньою сімєю, так як часто була у них в гостях в їхній квартирі, в якій вони разом робили ремонт, купували речі та вели спільне господарство. Свідок [PERSON] суду пояснив, що сімю [PERSON] знає з 2001 року, однак сімєю їх назвати не може, хоча вони й проживали в одній квартирі, однак у свої показаннях плутався та поясняв, що більшість обставин знає зі слів Яковця. Суд, заслухавши пояснення сторін та їх представників, показання свідків, дослідивши матеріали справи, приходить до такого. Судом встановлено, що 03 вересня 1977 року відділом ЗАГС Саксаганського РВК м. Кривого Рогу за актовим записом №684 було зареєстровано шлюб між нею та відповідачем [PERSON], під час якого 14 вересня 1978 року народився син [PERSON] 29 серпня 1996 року шлюб між сторонами було розірвано, а 24 квітня 2009 року сторони вдруге зареєстрували свій шлюб. Зазначені обставини визнані сторонами в судовому засіданні, а відтак в силу вимог ч. 1 ст. 61 ЦПК України доказуванню не підлягають. Отже, розглядаючи вимоги про встановлення факту проживання однією сім'єю відповідача [PERSON] та позивача як чоловіка та жінки, що не перебувають в шлюбі між собою, в період з 29.08.1996 року по 23.04.2009 року, про визнання спільною сумісною власністю сторін автомобілю [PERSON] II, придбаного відповідачем [PERSON] 26 грудня 2008 року, визнання, що частки сторін у цьому автомобілі є рівними та складаються з 1/2 його частки та про поділ автомобіля [PERSON] II шляхом залишення його відповідачеві [PERSON] та стягнення з нього користь позивача 1/2 частини вартості цього автомобіля, що становить 93604 грн., суд приходить до наступного. Судом встановлено із пояснень самого позивача та показань свідків [PERSON], [PERSON], [PERSON] та [PERSON], що, не зважаючи на розірвання шлюбу 29 серпня 1996 року, позивач та відповідач [PERSON] продовжили спільне проживання однією сімєю до моменту повторної реєстрації шлюбу 24 квітня 2009 року, підтримували фактичні шлюбні стосунки, проживаючи разом в одному жилому приміщенні однією сімєю без реєстрації шлюбу, не перебуваючи в іншому шлюбі, мали спільний дохід та сімейний бюджет, взаємні права та виконували обов'язки один щодо одного як подружжя. Вказаний факт проживання сторін однією сімєю з 29 серпня 1996 року по 29 серпня 1996 року в квартирі №101, розташованій в будинку №7 на м-р Гірницькому в м. Кривому Розі, також підтверджується актом від 26.06.2012 року, складеним сусідами та посвідченим начальником КП ЖЕО-35 (т. 1 а.с.6). Частиною 1 ст. 60 СК України, передбачено, що майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності незалежно від того, що один з них не мав з поважної причини (навчання, ведення домашнього господарства, догляд за дітьми, хвороба тощо) самостійного заробітку (доходу). Відповідно до вимог ч. 1 ст. 74 СК України, якщо жінка та чоловік проживають однією сім'єю, але не перебувають у шлюбі між собою або в будь-якому іншому шлюбі, майно, набуте ними за час спільного проживання, належить їм на праві спільної сумісної власності, якщо інше не встановлено письмовим договором між ними. Згідно з п. 5 ч. 1 ст. 256 ЦПК України, факт проживання однією сім'єю чоловіка та жінки без шлюбу може бути встановлений у судовому порядку. Відповідно до ч. 2 ст. 60 СК України вважається, що кожна річ, набута під час шлюбу, крім речей індивідуального користування, є обєктом права спільної сумісної власності подружжя. Відповідно до ст. 63 СК України дружина та чоловік мають рівні права на володіння, користування і розпорядження майном, що належить їм на праві спільної сумісної власності, якщо інше не встановлено домовленістю між ними. Відтак, суд приходить до висновку, що ця частина уточнених позовних вимог є обґрунтованою, однак бере до уваги вартість автомобіля [PERSON] II відповідно до висновку експерта від 20.05.2016 року, визначена в розмірі 134465 грн. 90 коп., тому вважає про часткове задоволення цих вимог в частині стягнення з відповідача на користь позивача половини вартості зазначеного автомобіля, яка складає 67233 грн. Суд не бере до уваги показань свідка [PERSON], оскільки цьому свідку не були відомі відносини між позивачем та відповідачем [PERSON] особисто, а також доводи відповідача [PERSON] про те, що кошти на придбання автомобіля [PERSON] II він отримав від продажу будинку, який належав його померлій тітці, оскільки не підтвердив ці доводи належними і достатніми доказами. Що ж до решти уточнених вимог про визнання договору купівлі продажу автомобіля Москвич М-412 ИЕ у виді розписки, вчиненого 14 червня 2005 року без нотаріального посвідчення між продавцем відповідачем [PERSON] і відповідачем [PERSON], дійсним та визнання права власності на цей автомобіль за відповідачем [PERSON], визнання спільною сумісною власністю її та відповідача [PERSON] зазначеного автомобіля Москвич М-412 ИЕ, визначення їхніх часток в цьому автомобілі рівними, розділу цього автомобіля між позивачем та відповідачем [PERSON] шляхом залишення у власності останнього цього автомобіля та стягнення з нього на її користь половини вартості цього автомобіля в розмірі 3000 грн., про визнання договору купівлі продажу металевого розбірного гаражу у виді розписки, вчиненого між відповідачем [PERSON] та покупцем відповідачем [PERSON] 15 лютого 2012 року, недійсним та повернення сторін у первісний стан, про розділ цього гаражу шляхом залишення його в користуванні відповідача [PERSON] та стягнення з нього на користь позивача 1/2 частини вартості гаражу в розмірі 4500 грн., то такі вимоги суд уважає необґрунтованими, оскільки з боку позивача не надано доказів належності відповідачеві [PERSON] на праві власності, оформленого в законний спосіб, автомобіля Москвич М-412 ИЕ та металевого розбірного гаражу, як це передбачено ч. 2 ст. 331 ЦК України, а визнання розписок договорами купівлі-продажу не передбачено нормами ЦК України. Не підлягають задоволенню й вимоги про розділ залишку коштів для придбання бензину в кількості 876,52 л марки А-92 на суму 8325 грн. 46 коп. за карткою №1001309200116046, виданою ТОВ ВТФ «Авіас» на імя відповідача [PERSON] та стягнення з нього на користь позивача 1/2 частини від суми залишку коштів в розмірі 4162 грн. 73 коп., оскільки така картка є річчю індивідуального користування відповідача [PERSON] як водія, а відтак відповідно до ч. 2 ст. 60 СК України не є обєктом права спільної сумісної власності його та позивача. Отже, зважаючи на вищевикладене, суд приходить до висновку про часткове задоволення уточненого позову. На підставі положень ст. 88 ЦПК України з відповідача [PERSON] на користь позивача підлягають стягненню понесені нею судові витрати пропорційно до задоволеної частини вимог, що становить 4599 грн. На підставі викладеного,

Outcome: partial