Jurisdiction: civil
Date: 2015-10-28 00:00:00

Позивач звернувся суду із позовом до відповідача, у якому просив суд визнати дійсними наступні договір купівлі продажу, а саме: а) договір купівлі продажу, укладений 14 вересня 2007 р. в м. Харкові ліквідатором [PERSON] і [PERSON], на продаж продовольчого магазину, 1976 року забудови, розташованого за адресою: Харківська обл., Великобурлуцький р-н, с. Садовод; б) договір купівлі продажу, укладений 28 вересня 2007 р. в м. Харкові [PERSON] із [PERSON], на продаж цеху сортировки, 1991 року забудови, та фруктоскладу, 1978 року забудови, які розташовані за адресою: Харківська обл., Великобурлуцький р-н, с. Садовод. В обґрунтування заявлених вимог, позивачем вказано, що вищезазначені обєкти йому передані на підставі актів прийому-передачі від14.09.2007 р. та від 28.09.2007 р. і він повністю оплатив ці покупки в сумах вказаних договорах. Нотаріальне посвідчення договорів купівлі-продажу між сторонами не здійснювалось. На теперішній час виникла необхідність документально закріпити купівлю-продаж обєктів нерухомості зазначених в цих договорах, а ліквідатор [PERSON] і [PERSON] виїхали, а їх адреси позивачу невідомі. У судове засідання відповідач не зявився, подав заяву про розгляд справи за його участі. Вислухавши пояснення позивач [PERSON], дослідивши надані докази, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню в повному обсязі. Судом встановлені наступні факти та відповідні їм правовідносини. 14.09.2007 р. позивач [PERSON] уклав із ВАТ «Андріївський» в особі його ліквідатора [PERSON] договір купівлі-продажу продовольчого магазину за 900 грн., розташованого в с. Садовод Великобурлуцького району(а.с.9-10). В той же день зазначений обєкт нерухомості на підставі акту прийому-передачі був йому переданий(а.с.11). Рішенням Андріївської сільської ради від 14.02.2008 р. магазину була присвоєна юридична адреса-Харківська обл., Великобурлуцький р-н, с. Садовод, вул. Леніна, бу.22 б.(а.с.16). Великобурлуцьким МКПТІ на цей обєкт нерухомості була виготовлена технічна документація(а.с.19-21). 28.09.2007 р. позивач [PERSON] уклав із [PERSON] договір купівлі-продажу цеху сортировки,1991 року будівництва, вартістю-32000 грн., та фруктоскладу, 1991 року будівництва, вартістю-66000 грн.. Зазначені обєкти розташовані в с. Садовод Великобурлуцького району(а.с.12-13) і на підставі акту прийому-передачі від 28.09.2007 р. були передачі покупцеві(а.с.14). Рішенням Андріївської сільської ради Великобурлуцького району від 21.08.2015 р. зазначеним будівлям відповідно були присвоєні наступні адреси: -нежитлова будівля, 1991 року будівництва, поблизу с. Садовод: Харківська обл., Великобурлуцький р-н, с. Садовод, комплекс будівель та споруд №13; -нежитлова будівля, 1978 року будівництва, поблизу с. Садовод: Харківська обл., Великобурлуцький р-н, с. Садовод, комплекс будівель та споруд №14(а.с.18). Великобурлуцьким МКПТІ на ці обєкти нерухомості була виготовлена технічна документація(а.с.24-31). Таким чином суд приходить до висновку, що сторони досягли всіх істотних умов договору. У відповідності до ст. 526 Цивільного кодексу України зобов'язання повинні виконуватись належним чином відповідно до умов договору, актів цивільного законодавства. Відповідно до ч. 2 ст. 220 Цивільного кодексу України якщо сторони домовилися щодо усіх істотних умов договору, що підтверджується письмовими доказами, і відбулося повне або часткове виконання договору, але одна із сторін ухилилася від його нотаріального посвідчення, суд може визнати такий договір дійсним. У цьому разі наступне нотаріальне посвідчення договору не вимагається. Відповідно до ч. 1 ст. 321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійснені. В силу ч. 1 ст. 328 Цивільного кодексу України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Згідно із ст. 41 Конституції України, кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності. Право приватної власності набувається в порядку, визначеному законом. Ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. За загальними вимогами, додержання яких є необхідним для чинності правочину передбаченими п.4 ст. 203 ЦК України правочин має вчинятися у формі, встановленій законом. Відповідно ст.657 ЦК України, договір купівлі-продажу нерухомого майна повинен укладатись у письмовій формі і підлягає нотаріальному посвідченню та державній реєстрації. Згідно ст. 220 ЦК України, у разі недодержання сторонами вимоги закону про нотаріальне посвідчення договору такий договір є нікчемним. Якщо сторони домовились щодо усіх істотних умов договору, що підтверджується письмовими доказами, і відбулося повне або часткове виконання договору, але одна із сторін ухилилася від його нотаріального посвідчення, суд може визнати такий договір дійсним. Відповідно до ч. 3 ст. 334 ЦК України право власності на майно за договором, який підлягає нотаріальному посвідченню, виникає у набувача з моменту такого посвідчення або з моменту набрання законної сили рішенням суду про визнання договору, не посвідченого нотаріально, дійсним. Враховуючи, що між сторонами по справі була досягнута домовленість щодо усіх істотних умов договору і відбулося повне виконання договору позивачу були передані у власність обєкти нерухомості, суд вважає дійсними договори купівлі-продажу: а) договір купівлі продажу, укладений 14 вересня 2007 р. в м. Харкові ліквідатором [PERSON] і [PERSON], на продаж продовольчого магазину, 1976 року забудови, розташованого за адресою: Харківська обл., Великобурлуцький р-н, с. Садовод; б) договір купівлі продажу, укладений 28 вересня 2007 р. в м. Харкові [PERSON] із [PERSON], на продаж цеху сортировки, 1991 року забудови, та фруктоскладу, 1978 року забудови, які розташовані за адресою: Харківська обл., Великобурлуцький р-н, с. Садовод. Суд також вважає, що за [PERSON] С,М. слід визнати право власності на ці обєкти нерухомості. На підставі викладеного,

Outcome: approved