Jurisdiction: civil
Date: 2017-04-13 00:00:00

Позивач звернулась до суду з позовом, в якому просить розірвати шлюб, зареєстрований між нею та відповідачем по справі 24.06.2000 у відділі реєстрації актів громадянського стану Московського району міста Харкова, актовий запис № 552. В обґрунтування своїх вимог позивач зазначає, що вона та відповідач зареєстрували шлюб, однак сімейне життя не склалось, оскільки між ними виникло непорозуміння та різні погляди на життєво важливі питання. Шлюбно-сімейні відносини та ведення спільного господарства сторони припинили з 2004 року. Позивач вважає, що сімя розпалась остаточно. Після розірвання шлюбу прохала залишити прізвище [PERSON]. Зазначає, що від шлюбу сторони мають дочку [PERSON], [INFO], яка мешкає разом з позивачем. У звязку з тим, що відповідач в добровільному порядку матеріальної допомоги на утримання дитини не надає, прохає стягнути з відповідача аліменти на утримання доньки у розмірі 1/4 частини зі всіх видів заробітку (доходу) щомісячно до досягнення дитиною повноліття. Також прохає стягнути з відповідача судовий збір та витрати на правову допомогу у розмірі 300 грн. Позивач [PERSON], в судове засідання не зявилася, надала суду заяву, в якій позов підтримала в повному обсязі, просила розглядати справу за її відсутності. Не заперечувала проти заочного розгляду справи. Відповідач по справі [PERSON], про час та місце розгляду цивільної справи був повідомлений судом належним чином та вчасно, заперечень або пояснень щодо позову суду не надав. Таким чином, у відповідності до ч. 4 ст. 169 ЦПК України, суд розглядає справу на підставі наявних у ній доказів. Зі згоди позивача, суд постановляє заочне рішення по справі, що відповідає положенням ст. ст. 224-226 ЦПК України. Суд, вивчивши матеріали справи та дослідивши надані докази, вважає позов обґрунтованим та таким, що підлягає задоволенню. При цьому суд виходить з наступного. Судом встановлені такі факти та відповідні ним правовідносини. 24.06.2000 у відділі реєстрації актів громадянського стану Московського району міста Харкова, актовий запис № 552 між [PERSON] та [PERSON] зареєстровано шлюб, після реєстрації шлюбу позивачу присвоєно прізвище [PERSON] (а. с. 3). Від шлюбу сторони мають доньку [PERSON], [INFO] (а.с. 4). Сторони припинили шлюбно-сімейні відносини та ведення спільного господарства з 2004 року. Відповідно до ч.2\~ст.104 СК України\~шлюб припиняється внаслідок його розірвання. Згідно ч.3\~ст.109 СК України\~суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що заява про розірвання шлюбу відповідає дійсній волі дружини та чоловіка і що після розірвання шлюбу не будуть порушені їхні особисті та майнові права, а також права їхніх дітей. За змістом\~ст. 113 СК України\~особа, яка змінила своє прізвище у зв'язку з реєстрацією шлюбу має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Відповідно до вимог ч. 8\~ст. 235 ЦПК України\~у рішенні суду про розірвання шлюбу зазначається про вибір прізвища тим з подружжя, який змінив прізвище під час державної реєстрації шлюбу, що розривається. За вказаних вище обставин, суд вважає за необхідне шлюб сторін розірвати, позивачу залишити прізвище надане під час реєстрації шлюбу. Згідно ст. 180 Сімейного кодексу України батьки зобовязані утримувати своїх неповнолітніх дітей. Якщо вони ухиляються від цих зобовязань, аліменти на їх утримання стягуються у судовому порядку. Оскільки відповідач не надає регулярно матеріальної допомоги на утримання неповнолітньої доньки, суд стягує з нього на користь [PERSON] аліменти на утримання неповнолітньої доньки в розмірі 1/4 частини зі всіх видів заробітку (доходу), щомісячно, починаючи стягування від дня предявлення позову до суду і до досягнення дитиною повноліття. При цьому суд бере до уваги стан здоровя та матеріальне становище дитини, стан здоровя та матеріальне становище відповідача, а також інші обставини, передбачені ст. 182 Сімейного кодексу України. Судові витрати суд розподіляє на підставі ст. 88 ЦПК України. Оскільки позивач звільнена від сплати судового збору при поданні позову до суду про стягнення аліментів, то суд на підставі ч. 2 ст. 79, ч. 2 ст. 88 ЦПК України, стягує ці витрати з відповідача. На підставі вищевикладеного,

Outcome: partial