Jurisdiction: civil
Date: 2020-10-20 00:00:00

Позивач звернулась до суду з позовом до [PERSON] , третя особа [PERSON] про стягнення аліментів на утримання повнолітньої дитини, згідно з якою просить стягнути з [PERSON] на її користь аліменти на утримання сина [PERSON] , [INFO] на термін продовження навчання, у розмірі ј частини від усіх видів його заробітку (доходів), починаючи з дня подачі заяви і до закінчення навчання - тобто до червня 2022 року включно. Позовна заява обґрунтована тим, що позивач перебувала з відповідачем у шлюбі. 10.10.2006 шлюб розірвано. Від шлюбу мають сина [PERSON] , [INFO] . З 01.09.2020 син навчається на 1 курсі денного навчання Красноградського аграрно-технічного коледжу ім. Ф.Я. Тимошенка. У зв`язку з навчанням сина позивач несе витрати на проїзд, оплату гуртожитку, харчування, купівлю одягу, придбання методичних посібників, роздрукування матеріалу, придбання канцелярських товарів. На день звернення до суду з позовом позивач повністю утримує сина. Зараз син потребує допомоги також й з боку відповідача свого батька [PERSON] . Позивачу відомо, що відповідач працює офіційно, має власне житло, три автомобіля, що свідчить про його стабільний гарний матеріальний стан. Позивач вважає, що відповідач має можливість надавати сину матеріальну допомогу щомісячно на час його навчання. Добровільно надавати матеріальну допомогу на утримання сина на час його навчання відповідач не бажає, тому позивач змушена звернутись до суду з позовом. Ухвалою Кегичівського районного суду Харківської області від 23 вересня 2020 року провадження у справі відкрито. Справу призначено до розгляду в порядку спрощеного провадження з повідомленням (викликом) сторін. Сторонам було надано час для подання заяв по суті. Відповідач подав відзив на позовну заява, відповідно до якої позовні вимоги визнав частково. Просив стягнути з нього аліменти в розмірі 1/12 частини усіх видів його заробітку (доходу). В обґрунтування відзиву зазначив, що на сьогодні перебуває в зареєстрованому шлюбі з [PERSON] з 15 серпня 2017 року. На його утриманні перебувають дружина, яка знаходиться у відпустці по догляду за дитиною віком до 3-х років, двоє неповнолітніх дітей [PERSON] , 2000 року народження та [PERSON] , 2017 року народження. Також матеріально допомагає матері [PERSON] , 1951 року народження, яка є пенсіонеркою за віком й отримує мінімальну пенсію. Крім того, зазначив, що він не має власного житла, а проживає у домоволодінні, що належить на праві приватної власності його матері [PERSON] . В його власності, як зазначила позивач трьох автомобілів не має, а лише одним автомобілем та двома причепами. Його матеріальний стан не дозволяє утримувати сина в розмірі 1/4 частини з усіх видів його заробітку. Його заробіток мінімальний за липень-вересень 2020 року, отримав 12936,91 грн. Цих коштів не вистачає на утримання всіх членів його сім`ї. Вважає, що стягнення з нього аліментів в розмірі 1/4 частини обмежить кошти на утримання інших утриманців. Вважає, що аліменти в розмірі 1/12 частини заробітку (доходу) буде розумним та справедливим. Крім того просив врахувати, що позивач працює, отримує заробітну плату. Позивач в судове засідання не з`явилась, але надала суду заяву про розгляд справи за її відсутності, наполягала на задоволенні позовних вимог в повному обсязі. Відповідач в судове засідання не з`явився, але надав суду заяву про розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги не визнав та просив при винесенні рішення врахувати письмові докази, які містяться в матеріалах справи та зазначені в його відзиві на позов. Представник відповідача - адвокат Дейна К.М. в судове засідання не з`явилася, але надала суду заяву в якій просила провести розгляд справи за її відсутності, проти задоволення позову заперечувала та просила при винесенні рішення врахувати відзив відповідача у справі. Третя особа [PERSON] в судове засідання не з`явився, але надав суду заяву про розгляд справи за його відсутності, не заперечує проти позовних вимог. У разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо за положеннями ЦПК України розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється (частина друга статті 247 ЦПК України). Статтями 1, 2 ЦПК України передбачено, що завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Згідно зі ст.ст. 15, 16 ЦК України, ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду на захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних цивільних прав, свобод чи інтересів. Способами захисту цивільних прав та інтересів, можуть зокрема бути: припинення дії, яка порушує право; відновлення становища, яке існувало до порушення та інші. Перевіривши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню, оскільки в судовому засіданні встановлено, що сторони по справі знаходились в зареєстрованому шлюбі, шлюб між ними розірваний 10.10.2006, що підтверджується копією свідоцтва про розірвання шлюбу серія [NUMBER] , виданим відділом реєстрації актів цивільного стану Кегичівського районного управління юстиції Харківської області, актовий запис № 63. Від даного шлюбу є син [PERSON] , [INFO] , в свідоцтві про народження якого [PERSON] значиться батьком. На сьогодні [PERSON] навчається на першому курсі денного навчання Красноградського аграрно-технічного коледжу ім. Ф.Я. Тимошенка з 01.09.2020, строк закінчення навчального закладу 30.06.2022, що підтверджується довідкою № 314 від 08.09.2020. В зв`язку з навчанням не працює, ніяких доходів не має, а тому потребує матеріальної допомоги з боку батька. Відповідач має змогу надавати таку допомогу, але в добровільному порядку матеріальної допомоги не надає. Згідно з п. 16 Постанови Пленуму ВСУ «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» 15.05.2006 року N 3 згідно з ч. 1 ст. 181 СК України способи виконання батьками обов`язку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними. Частиною 1 ст. 189 цього Кодексу батькам надано право укласти договір про сплату аліментів на дитину, умови якого (про розмір аліментів, строки їх виплати тощо) не повинні порушувати її права. При цьому розмір аліментів сторони визначають за домовленістю між собою, але за жодних обставин він не може бути меншим від передбаченого у ч. 2 ст. 182 СК України. Згідно з ст. 141 СК України мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини. Відповідно до ст. 181 СК України способи виконання батьками обов`язку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними і той із батьків хто проживає окремо від дитини може брати участь у її утриманні в грошовій і (або) натуральній формі. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Відповідно до ст. 200 СК України, суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у статті 182 цього Кодексу. При визначенні розміру аліментів з одного з батьків суд бере до уваги можливість надання утримання другим з батьків, своїми дружиною, чоловіком та повнолітніми дочкою, сином. Стаття 182 СК України встановлює, що при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, за винятком випадків, передбачених статтею 184 цього Кодексу, аналогічні положення передбачені п. 17 Постанови Пленуму Верховного суду України у постанові від 15.05.2006 року № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів». Згідно ст. 199 Сімейного кодексу України, якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов`язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Право на утримання припиняється у разі припинення навчання. Право на звернення до суду з позовом про стягнення аліментів має той з батьків, з ким проживає дочка, син, а також самі дочка, син, які продовжують навчання. Позивач по справі працює, але її доходів не вистачає для повного забезпечення сина всім необхідним. Як вбачається з матеріалів справи повнолітня дитина сторін на даний час навчається на першому курсі денного навчання Красноградського аграрно-технічного коледжу ім. Ф.Я. Тимошенка, термін навчання з 01.09.2020 року по 30.06.2022 року, що підтверджується довідкою №314 від 08.09.2020. В зв`язку з навчанням не працює, ніяких доходів не має, а тому потребує матеріальної допомоги з боку батька. Відповідач в свою чергу перебуває у зареєстрованому шлюбі з 15.08.2017 року, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серія [NUMBER] , виданим Кегичівським районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Харківській області, актовий запис № 48. У них [INFO] народилась дитина [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про народження дитини серія [NUMBER] , виданим Розсохуватською сільською радою Кегичівського району Харківської області, актовий запис №04. Має на утриманні дружину [PERSON] , яка перебуває у відпустці по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку, та їх спільну малолітню дитину [PERSON] , 2017 року народження, які проживають разом з відповідачем. А також має малолітню дитину [PERSON] , 2008 року народження, який зареєстрований за місцем проживання відповідача, але фактично з ним не проживає. На даний час він інвалідом не є, працює водієм ФОП [PERSON] з 09.07.2020 та отримує мінімальну заробітну плату, що підтверджується довідкою про доходи виданої ФОП. Також відповідачем надані докази щодо наявності в його власності транспортних засобів (автомобіля та двох причепів). Будинок в якому відповідач зареєстрований та проживає з сім`єю належить на праві власності його матері [PERSON] . Встановивши зазначені обставини та оцінивши наявні у матеріалах справи докази, суд вважає, що повнолітній син сторін по справі потребує матеріальної допомоги на своє утримання, а в силу ст. 199 СК України відповідач, як його батько, може і зобов`язаний утримувати свою дитину шляхом сплати щомісячно аліментів на його утримання. Визначаючи розмір стягуваних аліментів, суд враховує і ту обставину, що відповідач має на утриманні дружину та двох неповнолітніх дітей, яких він відповідно до ст.ст. 91, 202 СК України зобов`язаний утримувати, а також те, що його дохід складає мінімальна заробітна плата. Посилання відповідача про те, що він допомагає своїй матері пенсіонерці, суд при визначенні розміру аліментів на повнолітнього сина не враховує, оскільки мати має власний дохід - отримує пенсію та ця допомога є добровільною ініціативою самого відповідача. З урахуванням викладеного суд вважає, що відповідач має можливість надавати утримання дитині. Враховуючи стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів непрацездатної дружини та двох малолітніх дітей, суд встановлює розмір аліментів згідно ст.200 Сімейного кодексу України у розмірі 1/8 частини всіх видів його заробітку (доходу), починаючи з дня подачі позовної заяви та до закінчення навчання, а саме до 30 червня 2022 року. Вказану суму аліментів суд вважає достатньою для задоволення розумних потреб дитини, а тому позовні вимоги задовольняє частково, а в іншій частині позовних вимог відмовляє. Разом з цим, суд вважає необхідним роз`яснити сторонам, що відповідно до ст. 192 СК України, розмір аліментів, визначений рішенням суду, може бути згодом зменшено або збільшено рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось з них. Так, згідно з ч. 1 ст. 191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову. З матеріалів справи судом вбачається, що днем пред`явлення позову позивачем є 21 вересня 2020 року. Згідно з п. 7 ч. 1 ст. 264 ЦПК України під час ухвалення рішення суд вирішує чи є підстави допустити негайне виконання судового рішення. Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 430 ЦПК України суд допускає негайне виконання рішень у справах про: стягнення аліментів - у межах суми платежу за один місяць. Таким чином, суд приходить до висновку про звернення до негайного виконання рішення суду в частині стягнення аліментів в межах суми платежу за один місяць. Витрати по оплаті судового збору суд покладає на відповідача за позовом.

Outcome: partial