Jurisdiction: civil
Date: 2014-02-19 00:00:00

Позивач звернулась до суду з позовом до [PERSON], вказуючи, що сторони є батьками неповнолітніх дітей [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO]. Оскільки відповідач матеріальної допомоги на утримання дітей добровільно не надає, позивач просить стягнути з відповідача на свою користь аліменти на утримання неповнолітніх дітей в розмірі в розмірі ? частини із всіх видів доходів, але не менше 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку на кожну дитину до досягнення повноліття старшою дитиною, та в розмірі 1/3 частини із всіх видів доходів на утримання молодшої дитини після досягнення старшою дитиною повноліття. Позивач надала до суду заяву про те, що вимоги позову підтримує в частині стягнення аліментів в розмірі 1/3 частини із всіх видів доходів, але не менше 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку на кожну дитину до досягнення повноліття старшою дитиною, та в розмірі ? частини із всіх видів доходів на утримання молодшої дитини після досягнення старшою дитиною повноліття, просить розглядати справу у її відсутність. Відповідач звернувся до суду з заявою про визнання вимог в частині, що їх підтримує позивач та також просить розглядати справу у його відсутність. Вивчивши та проаналізувавши надані сторонами докази, суд встановив, що сторони, є батьками неповнолітніх дітей [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO], яки проживають з матір'ю (а.с. 3-4, 6). Згідно статті 27 Конвенції про права дитини від 20.11.1989 року, діючої на Україні з 27.09.1991 року «держави-учасники визнають право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батько (-ки) несуть основну відповідальність за забезпечення умов життя, необхідних для розвитку дитини, в межах своїх здібностей і фінансових можливостей». За положеннями ст.180 СК України відповідач зобов'язаний утримувати неповнолітніх дітей до досягнення ними повноліття. Якщо стягуються аліменти на двох або більше дітей, суд визначає єдину частку від заробітку (доходу) матері, батька на їх утримання, яка буде стягуватися до досягнення найстаршою дитиною повноліття; а якщо після досягнення повноліття найстаршою дитиною ніхто з батьків не звернувся до суду з позовом про визначення розміру аліментів на інших дітей, аліменти стягуються за вирахуванням тієї рівної частки, що припадала на дитину, яка досягла повноліття - частина 3 статті 183 СК України. Відповідно до статті 182 Сімейного кодексу України, при визначенні розміру аліментів суд враховує стан здоров'я та матеріальний стан дитини, ті ж обставини відносно платника аліментів та їх стягувача. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, за винятком випадків, передбачених статтею 184 цього Кодексу. Беручи до уваги необхідність врегулювання аліментних правовідносин, що виникли між сторонами, на принципах справедливості, сумлінності і розумності, суд вважає, що заявлений позов з урахуванням матеріального положення обох сторін, стану здоров'я дітей, їх батьків, підлягає задоволенню шляхом стягнення з відповідача на користь позивача аліментів на утримання неповнолітніх дітей [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO] в розмірі 1/3 частини з усіх видів доходу щомісячно, починаючи з 20.01.2013 року до досягнення повноліття старшою дитиною, тобто до [INFO] року, але не менше ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку на кожну дитину; аліменти на утримання неповнолітньої дитини [PERSON], [INFO] в розмірі 1/3 частини з усіх видів заробітку щомісячно, але не менше ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, з 06.07.2025 року до [INFO] року. В силу статті 88 ЦПК України з відповідача підлягають на користь держави судовий збір в сумі 243,60 грн.

Outcome: approved