Jurisdiction: civil
Date: 2015-08-30 00:00:00

Позивач звернулась до суду з позовом до відповідача, про розірвання шлюбу та стягнення аліментів, посилаючись на те, що спільне у сторін не склалось, через вжиття відповідачем алкогольних напоїв, виникали сварки, що погано впливає на розвиток та виховання дитини. Позивач втратила почуття любові та поваги до відповідача, примирення категорично не бажає. Крім того, позивач раніше зверталась до суду з аналогічним позовом, проте залишила останній без розгляду з метою відродити сімейні стосунки на прохання відповідача, проте останній не виправдав довіру позивача. Позивач просить стягнути аліменти на дитину, оскільки від відповідачаматеріальна допомога надходить не регулярно. Крім того, позивач просить стягнути аліменти у твердій грошовій сумі, оскільки заробітна плата відповідача має тенденцію до змін. В судовому засіданні позивач позов підтримала, просила задовольнити. Відповідач в частині стягнення аліментів просив визначити останні від 1000 грн. до 1500 грн., проти розірвання шлюбу заперечував, просив надати строк на примирення та пояснив, що бажає зберегти сім'ю, і буде намагатися відродити сімейні стосунки, незважаючи на категорично відмову позивача. Вислухавши пояснення учасників процесу, дослідивши матеріали справи, суд вважає встановленими наступні факти та відповідні їм правовідносини. 07.09.2007 року сторони зареєстрували шлюб у відділі реєстрації актів цивільного стану по місту Смілі Смілянського міськрайонного управління юстиції Черкаської області, актовий запис № 417 /а.с. 6/. Від шлюбу у сторін є син [PERSON], [INFO] /а.с. 7/. Спільне життя сторін не склалося, через те, що відповідач вживає спиртні напої, після чого має місце неадекватна поведінка з його боку, яка проявляється у штучно створених конфліктах, які відбуваються на очах дитини, що негативно впливає на її розвиток та виховання. Спроби примиритися результатів не надали, і під час даного судового процесу, після оголошення перерви також, позивач категорично не бажає примирення з відповідачем, через втрату довіри до останнього. Сторони тривалий час проживають окремо, не ведуть спільного господарства, не підтримують шлюбних відносин. За таких обставин суд вважає за недоцільне визначати строк на примирення сторін шість місяців, про який просив відповідач, оскільки протягом перерви у судовому процесі один місяць, будь які зміни у відношенні сторін не відбулись. Згідно ч. 2 ст. 112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їх дітей, що мають істотне значення. Враховуючи викладене вбачається, що розлад між подружжям носить не тимчасовий характер.За таких обставин суд вважає, що подальше спільне життя та збереження шлюбу буде суперечити їх інтересам та інтересам дитини. Спір про поділ майна на час розгляду справи відсутній. Дитина сторін проживає разом із позивачем, а відповідач нестабільно надає грошові кошти на утримання сина. Відповідач просить визначити аліменти від 1000 грн. до 1500 грн., проти чого позивач не заперечувала. Відповідно до ст. 18 Конвенції про захист прав дитини, суд повинен докласти всіх можливих зусиль для того, щоб забезпечити визнання принципу загальної та однакової відповідальності обох батьків за виховання і розвиток дитини. Відповідно до ст. 27 Конвенції про захист прав дитини, батько(- ки) або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Згідно ст. 180 СК України, батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття, а обов'язок з утримання дитини покладається рівною мірою на обох батьків. Згідно ст. 182 СК України, при визначенні розміру аліментів судом враховується стан здоров'я та матеріальне становище дитини; стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. Відповідач працює /а.с. 24/ має задовільний стан здоров'я, утриманців не має, аліменти не сплачує. Дитина сторін часто хворіє та потребує більших витрат на її утримання ніж дитина, яка не страждає на ті чи інші захворювання /а.с. 25-32/. Відповідно до ч. 1 ст. 184 СК України, якщо платник має нерегулярний, мінливий дохід, частину доходу одержує в натурі, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення, суд за заявою платника або одержувача може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Згідно ч. 1 ст. 191 СК України, аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову. Враховуючи вище наведене, суд вважає, що виходячи з принципу рівності батьків в утриманні дитини, розмір аліментів у сумі 1300 грн., який визнаний відповідачем буде справедливим по відношенню до обох сторін і забезпечить дотримання такого принципу. На підставі викладеного та

Outcome: partial