Jurisdiction: civil
Date: 2014-09-28 00:00:00

Позивач звернувся із позовом, в якому зазначає, що йому на праві власності належить будинок по [ADDRESS]. Відповідач [PERSON] є бувшою дружиною сина позивача, шлюб з яким розірвано. Відповідачі [PERSON], [PERSON] дочки сина позивача та [PERSON] Відповідачі в його будинку не проживають з 2011 року, а переїхали на постійне місце проживання в [ADDRESS], однак продовжують бути зареєстрованим у будинку, що порушує його права, як власника та створює перешкоди в розпорядженні своєю власністю. Просить визнати відповідачів такими, що втратили право користування житловим приміщенням і підлягають зняттю з реєстраційного обліку за даною адресою. Позивач в судовому засіданні позов підтримав. Відповідач [PERSON] в судовому засіданні позов визнала та в ході розгляду справи добровільно знялась з рєстраційного обліку. Відповідач [PERSON] в судовому засіданні позов визнала та в ході розгляду справи добровільно знялась з рєстраційного обліку. Відповідач [PERSON] в судовому засіданні позов не визнала та пояснила, що з 2011 року дійсно виїхала разом з матір»ю та проживає в [ADDRESS]. Однак зніматись з реєстраційного обліку по [ADDRESS] не бажає, так як в майбутньому має наміри повернутись туди проживати. Судом встановлено, що згідно свідоцтва про право власності від 10.11.1977 року позивач є власником житлового будинку по [ADDRESS] (а.с.3). Відповідно до ст.150 ЖК України, громадяни, які мають у приватній власності будинок (частину будинку), квартиру, користуються ним для особистого проживання і проживання членів їх сімей і мають право розпоряджатися цією власністю на свій розсуд: продавати, дарувати, заповідати, здавати в оренду, обмінювати, закладати, укладати інші не заборонені законом угоди. Згідно довідки Андрушівської міської ради в будинку позивача зареєстровані відповідачі (а.с.5). Із матеріалів справи вбачається, що [PERSON] проживала в спірному будинку під час перебування у шлюбі з сином власника цього будинку. В кінці 2011 року [PERSON] разом з дітьми [PERSON], [PERSON] виїхала з будинку, припинивши фактично шлюбні відносини. Як видно із рішення Андрушівського районного суду від 27.09.2013 року шлюб між [PERSON] та [PERSON] розірвано. Даним рішенням встановлено припинення спільного проживання з квітня 2012 року. В ході розгляду справи відповідачі [PERSON], [PERSON] з реєстраційного обліку в будинку позивача знялись , про що свідчать копії їх паспортів (а.с. 27,28). Відповідач [PERSON] залишається зареєстрованою в будинку позивача, хоча фактично там не проживає з квітня 2012 року, що визнали в судовому засіданні всі відповідачі та підтвердили свідки [PERSON], [PERSON] . Поважності причин відсутності відповідача в цьому приміщенні, судом не встановлено. Відповідно до ч.2 ст. 405 ЦК України член сім'ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім'ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлене домовленістю між ним і власником житла або законом. Статтею 391 ЦК України закріплено право захисту власності -власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном. Виходячи із наведеного, суд вважає, що відповідачі без поважних причин не проживають в спірному будинку понад один рік. В звязку з чим, вони втратили право користування зазначеним житловим приміщенням відповідно до положень ст. 405 ЦК України. Однак враховуючи те, що відповідачі [PERSON] та [PERSON] знялись із реєстраційного обліку добровільно, позов підлягає задоволенню частково в частині визнання втратившою право користування житловим будинком із зняттям з реєстраційного обліку [PERSON]

Outcome: partial