Jurisdiction: civil
Date: 2021-11-23 00:00:00

Позивач звернулась до суду з вищевказаним позовом, обґрунтовуючи свої вимоги тим, що вона з\~відповідачем перебувала\~в зареєстрованому\~шлюбі,\~в якому\~в них\~з відповідачем\~народиласядонька [PERSON] , [INFO] . За рішенням Вінницького районного\~суду Вінницької\~області від\~18.04.2013 з відповідача на користь позивачки на утримання доньки було стягнуто аліменти в твердій грошовій сумі в розмірі 1000 гривень. Рішенням Піщанського районного суду Вінницької області від 29.01.2014 розмір аліментів зменшено до 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Позивач вказує, що для забезпечення здорового та повноцінного розвитку дитини виникла потреба у збільшенні розміру аліментів, оскільки на даний час дитина потребує значно більшого догляду та матеріальних коштів. Зазначає, що сума стягуваних аліментів є не достатньою для задоволення потреб доньки. Відповідач офіційно працює та отримує заробітну плату, інших дітей на утриманні не має. За вказаних обставин позивач просить суд збільшити розмір стягуваних з відповідача аліментів на утримання дочки [PERSON] , [INFO] , з 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку до 1/3 частки від всіх видів заробітку (доходу) щомісячно, але не менше 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, до досягнення дитиною повноліття. Ухвалою Вінницького районного суду Вінницької області від 27.09.2021 позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження, розгляд справи вирішено здійснювати за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін (а.с. 16). В судове засідання позивач [PERSON] не з`явилась, однак представник позивача адвокат Ткач Ю.А. попередньо подав суду заяву, якою вказав, що позовні вимоги підтримує в повному обсязі, позов просить задовольнити, розгляд справи просить проводити за його відсутності. У разі неявки відповідача, не заперечує проти ухвалення заочного рішення. Відповідач [PERSON] в судове засідання також не з`явився, надав до суду заяву, згідно якої позовні вимоги визнає повністю, просить розглядати справу у його відсутність. Положеннями ч. 3\~ст. 211 ЦПК України\~визначено, що учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності. Відповідно до ч. 2\~ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього\~Кодексу\~розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Враховуючи вищевикладене, суд вважає, що справу можливо розглянути без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу на підставі наявних матеріалів. Дослідивши матеріали справи та оцінивши докази в їх сукупності, суд дійшов такого висновку. Так, судом встановлено наступні фактичні обставини справи. Сторони є батьками [PERSON] , [INFO] , яка на даний час є неповнолітньою, що підтверджується копією свідоцтва про народження Серія [NUMBER] , виданого 07.11.2011 (а.с. 8). За рішенням Вінницького районного суду\~Вінницької області\~від 18.04.2013\~у справі\~№ 128/828/13-ц\~з[PERSON] на користь [PERSON] стягнуто аліменти на утримання доньки [PERSON] , [INFO] , в твердій грошовій сумі в розмірі 1000 гривень щомісячно, починаючи з 26.02.2013 року до досягнення донькою повноліття (а.с. 9). Рішенням Піщанського районного суду Вінницької області від 29.01.2014 у справі № 142/33/14-ц позовні вимоги [PERSON] до [PERSON] про зменшення розміру аліментів задоволено, стягнуто з [PERSON] на користь [PERSON] аліменти на утримання доньки [PERSON] , [INFO] , в розмірі 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 10.01.2014 (а.с. 10). Оцінивши докази в їх сукупності, суд керується наступними нормами. Відповідно до ч. 1 ст. 18, ч. 1 ст. 27 Конвенції про права дитини від 20.11.1989, ратифікованої постановою ВРУ від 27.02.1991 № 789-XII, держави-учасниці докладають всіх можливих зусиль до того, щоб забезпечити визнання принципу загальної та однакової відповідальності обох батьків за виховання і розвиток дитини. Батьки або у відповідних випадках законні опікуни несуть основну відповідальність за виховання і розвиток дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування. Держави-учасниці визнають право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Відповідно до ч.1 ст. 51 Конституції України та ст. 180 СК України, батьки зобов`язані утримувати дітей до їх повноліття. Відповідно до ч. 2 ст. 51 Конституції України, сім`я, дитинство, материнство і батьківство охороняються державою. Відповідно до ст. 8 Закону України «Про охорону дитинства», кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України. Згідно\~зі ст. 141 СК України, мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти), відповідно до ч. 3 ст. 181 СК України, присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Спосіб стягнення аліментів, визначений рішенням суду, змінюється за рішенням суду за позовом одержувача аліментів. Положеннями ч. 2 ст. 182 СК України передбачено, що розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Тобто вказаними положеннями законодавства закріплено мінімальний гарантований розмір аліментів, який дитина має право отримати у будь-якому випадку незалежно від обставин, які можуть перешкоджати в реалізації такого майнового права. Відповідно до ч.ч. 1,2 ст. 183 СК України, частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Згідно зі ст. 192 СК України, розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Пунктом 23 постанови Пленуму Верховного суду України від 15.05.2006 № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» роз`яснено, що розмір аліментів, визначений судовим рішенням або за домовленістю між батьками, суд може змінити за позовом платника або одержувача аліментів у зв`язку зі зміною матеріального чи сімейного стану, погіршення чи поліпшення здоров`я когось із них. Визначаючись з\~наявністю підстав\~для збільшення\~визначеного рішенням\~суду розміру\~аліментів,\~що стягуються\~з відповідача,\~суд враховує,\~що обов`язок\~утримувати дитину\~є рівною\~мірою обов`язком\~як матері,\~так і\~батька,відповідач є особою працездатного віку, жодних доказів на підтвердження свого дійсного майнового становища не надав, водночас своєю заявою про визнання позову визнав відповідність його матеріальному становищу вказаного позивачкою розміру аліментів. Враховуючи викладене\~та перш\~за все\~інтереси дитини,\~її право\~на належний\~рівень життя,\~зважаючи на\~реальні і\~розумні потреби\~в матеріальному\~утриманні дитини,суд вважає заявлений позивачем розмір аліментів обґрунтованим та таким, що відповідає ст.ст. 182, 183 СК України, оскільки відомості про відповідність вказаного позивачем розміру аліментів матеріальному та сімейному становищу відповідача ним не спростовані, та відомості про наявність у відповідача інших осіб, що перебувають на його утриманні, та наявність інших перешкод для утримання дитини в розмірі 1/3 частки від всіх видів його заробітку (доходу) щомісячно, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, в матеріалах справи відсутні, визнання позову відповідачем не суперечить вимогам закону, що відповідає ч. 4 ст. 206 ЦПК України, а тому такі вимоги позивачки підлягають до задоволення. Відповідно до п. 23 постанови Пленуму Верховного Суду України від 15.05.2006 №3 «Про застосування судами окремих норм сімейного кодексу при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів», у новому розмірі аліменти сплачуються з дня набрання рішенням законної сили. Згідно вимог\~ч.\~6\~ст.\~141\~ЦПК України,з відповідачана користь держави слід стягнутисудові витрати, а саме судовий збір, від сплати якого звільнено позивача, в розмірі 908 грн. Також суд вважає за необхідне роз`яснити учасникам справи положення ч.ч. 4, 5 ст. 268 ЦПК України, що у разі неявки всіх учасників справи в судове засідання, яким завершується розгляд справи, суд підписує рішення без його проголошення. Датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, є дата складення повного судового рішення. З урахуванням\~вищевикладеного,\~

Outcome: approved