Jurisdiction: civil
Date: 2015-10-20 00:00:00

Позивач звернулась до суду з позовною заявою про визнання відповідача таким, що втратив право користування житловим приміщенням. Позовні вимоги мотивовані тим, що рішенням Ворошиловського районного суду м. Донецьк від 25.01.2014 року шлюб між позивачем [PERSON] та відповідачем [PERSON] розірваний. В грудні 2013 року відповідач [PERSON] звернувся до Ворошиловського районного суду Донецької області з позовною заявою про розподіл майна набутого у шлюбі, а саме квартири № 40, що розташована по вул. Набережна у будинку № 137а м. Донецьк, яка була придбана у власність на імя [PERSON] її батьком. Рішенням вищевказаного суду вимоги відповідача [PERSON] було задоволено, квартиру було визнано спільною власністю подружжя. Позивач [PERSON] подала апеляційну скаргу на рішення Ворошиловського районного суду Донецької області та рішенням Апеляційного суду Донецької області було скасоване вищевказане рішення. Ухвалою Вищого спеціалізованого суду України рішення Апеляційного суду Донецької області було залишено без змін. Таким чином, двохкімнатна квартира № 40 по вул. Набережна у будинку № 137а м. Донецьк, належить на праві власності позивачу [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про право власності на нерухоме майно від 11.11.2014 року. В вищевказаній квартирі фактично мешкає позивач [PERSON] та її донька [PERSON] Відповідач [PERSON] з грудня 2013 року в спірній квартирі не мешкає, без поважних причин. Позивач на протязі двох років одноособово сплачує всі комунальні платежі. З наведених підстав позивач просить суд визнати відповідача [PERSON] таким, що втратив право користування житловим приміщенням [ADDRESS]. Позивач в судове засідання не зявилась, надала суду заяву, в якій просить суд слухати справу її відсутність та позовні вимоги підтримала повністю. Представник позивача в судове засідання не зявилась, надала суду заяву, в якій позовні вимоги позивача підтвердила повністю та просила суд слухати справу у її відсутність. Відповідач в судове засідання не зявився, будучи належним чином повідомлений про день слухання справи через оголошення у пресі. Згідно ст.ст. 169, 224 ЦПК України суд вважає можливим розглянути справу у порядку заочного провадження у відсутність відповідача з дотриманням вимог, встановлених законом, за згодою позивача на розгляд справи в порядку заочного провадження. Дослідивши матеріали справи, законодавство, що регулює данні правовідносини, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. В судовому засіданні встановлено, що згідно свідоцтва про право власності на нерухоме майно від 11.11.2014 року, [PERSON] є власником двохкімнатної квартир № 40 будинку № 137а, по вул. Набережна у м. Донецьк, форма власності приватна. (а.с. 8) Згідно рішенням Ворошиловського районного суду Донецької області від 25.01.2014 року, шлюб між [PERSON] та [PERSON] розірвано. (а.с. 10-11) Згідно заочного рішення Ворошиловського районного суду Донецької області від 21.01.2014 року, позовні вимоги [PERSON] до [PERSON] про розподіл спільного майна набутого у шлюбі задоволено повністю (а.с. 16-19) Згідно рішення Апеляційного суду Донецької області від 24.03.2014 року, апеляційну скаргу [PERSON] задоволено частково, а саме рішення Ворошиловського районного суду Донецької області від 21.01.2014 року скасовано в частині визнання квартири спільною сумісною власністю та її розподілу. В задоволені позовних вимог [PERSON] до [PERSON] про визнання квартири спільною сумісною власністю та її розподілу відмовлено. В іншій частині рішення суду залишено без змін. (а.с. 20-21) Згідно ухвали Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 25.06.2014 року, рішення апеляційного суду Донецької області від 24.03.2014 року залишено без змін. (а.с. 22-23) Відповідно до актів від 28.08.2015 року та 19.10.2015 року, посвідчених керуючим ОСББ «Уютний будинок» [PERSON], [PERSON] з грудня 2013 року в квартирі [ADDRESS] не мешкає і його власних речей в квартирі не має. У відповідності до ст. 405 ч. 2 ЦК України член сім'ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім'ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом. Відповідно до ст. 72 ЖК визнання особи, що втратила право користування житловим приміщенням внаслідок відсутності цієї особи понад встановлені терміни проводиться в судовому порядку. Вищевказані докази в їх сукупності приводять суд до переконання, що відповідач не мешкає в житловому приміщенні без поважних причин понад один рік і це відповідно до ст. 405 ч. 2 ЦК України є підставою для визнання його таким, що втратив право користування жилим приміщенням. В судове засідання не надано доказів, які б свідчили про те, що причини відсутності відповідача у спірному приміщенні понад один рік є поважними. Суд вважає, що вимоги позивача про визнання відповідача таким, що втратив право користування жилим приміщенням обґрунтовані та підлягають задоволенню. На підставівикладеного,

Outcome: approved