Jurisdiction: civil
Date: 2015-08-31 00:00:00

Позивач звернулась до суду з вказаним позовом, посилаючись на те, що перебувала з відповідачем у зареєстрованому шлюбі, на даний час їх шлюб розірвано. Від шлюбу мають доньку [PERSON], [INFO]. Донька знаходиться на утриманні та виховуються позивачкою одноособово. Батько дитини, відповідач по справі, ухиляється від утримання доньки, добровільно матеріальної допомоги не надає. Позивачка, враховуючи, що вона не працює, займається вихованням доньки, відповідач працює, отримує заробітну плату є державним службовцем, просила суд стягнути аліменти в розмірі 1/3 частини усіх видів його заробітку (доходу) щомісячно, але не менше 30 відсотків прожиткового мінімуму, встановленого для дитини відповідного віку, починаючи з дня пред'явлення позову до суду і до повноліття дитини. Позивач в судовому засіданні позовні вимоги підтримала в повному обсязі з підстав викладених в позовній заяві. Суду пояснила, що вона на даний час не працює, живе разом з донькою за рахунок своїх батьків, відповідач взагалі не надає коштів на утримання дитини, тому просить стягнути аліменти в судовому порядку. Відповідач в судовому засіданні позов визнав частково. Суду пояснив, що бажає сплачувати аліменти у розмірі мінімального прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку з подальшою зміною його розміру згідно бюджету України, так як державна служба сьогодні є а завтра її нема, у зв'язку з поділом майна з відповідачкою , для сплати їй грошової компенсації позичив кошти, які тепер змушений сплачувати, у зв'язку з чим позбавлений можливості сплачувати аліменти у частці від заробітку. Крім того, вважає необґрунтованою вимогу про стягнення з нього аліментів з моменту звернення до суду та вважає необхідним стягнення проводити з дня набрання рішенням законної сили. Суд, вислухавши пояснення позивача та відповідача, дослідивши матеріали справи, прийшов до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Згідно ст. 180 Сімейного Кодексу України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до ст. 181 ч.3 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Відповідно до ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров'я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 4) інші обставини, що мають істотне значення. Відповідно до ст. 183 Сімейного Кодексу України, частка заробітку (доходу) батька, яка буде стягуватись як аліменти на дитину визначається судом. Відповідно до ст. 184 СК України якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, частину доходу отримує в натурі, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення, суд за заявою платника або одержувача може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Відповідно до ч.1 ст.191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду з дня пред'явлення позову. Аналізуючи наведені норми закону вбачається, що обов'язок батьків утримувати дитину є безальтернативним, частка заробітку яка буде стягуватись як аліменти на дитину визначається судом та лише в окремих випадках може бути визначена в твердій грошовій сумі, також визначено обставини, які враховуються судом при визначені розміру аліментів. Крім того, законодавець чітко визначив період з якого присуджуються аліменти. Судом встановлено, що батьками [PERSON], [INFO] є сторони по справі, що підтверджується копією свідоцтва про народження дитини (а.с.7). Донька проживає разом з позивачкою та знаходяться на даний час на її утриманні, що сторонами не заперечується. Суд критично оцінює посилання відповідача як на істотну обставину для врахування при визначенні розміру аліментів - його боргові зобов'язання перед матірю, які виникли у зв'язку зі сплатою компенсації за поділ майна позивачу - оскільки відповідач з його слів безкоштовно передав його своїй сестрі, отже умисно поставив себе у таке становище. Визначаючи розмір стягуваних аліментів, суд враховує: мінімальний прожитковий мінімум на дитину відповідного віку, також те, що позивачка проживає разом з дитиною, одноособово займається її вихованням та утриманням, офіційно не працює за власним бажанням, відповідач працює на постійній основі, отримує заробітну плату щомісячно, проти стягнення з нього аліментів на утримання доньки не заперечує, лише заперечує щодо розміру аліментів. Отже, суд дійшов висновку, що спільна дитина сторін має право на отримання благ завдяки відрахуванню на її утримання частки від нарахованої та отриманної батьком заробітної плати, а тому позовні вимоги позивача щодо стягнення аліментів на утримання доньки в розмірі 1/3 частки від заробітку, щомісячно, але не менше 30 відсотків прожиткового мінімуму, встановленого для дитини відповідного віку. Оскільки відповідачем жодних законодавчо визначених обґрунтувань стягнення аліментів з моменту набрання рішенням законної сили не наведено - суд, відповідно до вимог ст.. 191 СК України присуджує аліменти з 07.08.2015 року до досягнення донькою повноліття підлягають задоволенню. Відповідно до ст. 88 ЦПК України судовий збір пов'язаний з розглядом даної справи підлягають стягненню з відповідача. На підставі викладеного,

Outcome: approved