Jurisdiction: civil
Date: 2017-03-19 00:00:00

Позивач звернулась до суду з позовом до відповідача, зазначивши, що вона являється власником 32/100 частин квартири [ADDRESS] відповідно до договору довічного утримання №3635 від 29.04.2008 року. 32/100 частин вказаної квартири відповідно до рішення Коростенського міськрайонного суду Житомирської області від 06.11.2008 року по справі №2-2655/08 належать відповідачеві. Рішенням Коростенського міськрайонного суду Житомирської області від 29.04.2009 року по справі №2-483/09 в користування позивачеві було виділено житлове приміщення розміром 8,9 кв.м, у спільному користуванні залишено коридор, кухню, санвузол. Додатковим рішенням від 25.05.2012 року відповідачеві було виділено у користування кімнату площею 17,8 м.кв.. Після демонтажу в квартирі пічного опалення площа кімнат збільшилась. Розпорядженням виконкому Коростенської міської ради №10023 від 30.07.2010 року позивачеві було видано свідоцтво про право власності №13983 від 02.08.2010 року на 36/100 частин квартири [ADDRESS]. Позивачеві всього належить 68/100 частин спірної квартири, а відповідачеві -32/100 частини. В даний час позивач користується кімнатами площею 9,2 кв.м та 15,2 кв.м, що становить 24,4 кв.м, що є меншим на 4,64 кв.м, ніж вказано в свідоцтві про право власності на частину житла. 68/100 частин житлової площі спірної квартири становить 29,04 кв.м., 32/100 частини 13,66 кв.м, однак відповідач користується кімнатою площею 18,3 кв.м. За житлову площу розміром 4,64 кв.м, якою користується відповідач, вона сплачує комунальні послуги. Відповідач відмовляється надати дозвіл на перепланування на переобладнання кімнати площею 18,3 кв.м шляхом її зменшення до 13,65 кв.м. Оскільки належна їй частка в квартирі збільшилась до 68/100 частин та в рішенні суду вказані невірні дані щодо дійсного розміру площ спірних кімнат, то виникла необхідність змінити встановлений раніше порядок користування спірною квартирою та виділення в натурі її дійсних ідеальний часток. Просила встановити порядок користування квартирою №16 будинку №32 по вул.Сосновського м.Коростень Житомирської області, виділивши їй кімнату №4 площею 15,2 кв.м; зобовязати відповідача не чинити перешкод в переплануванні та переобладнанні кімнат №3 площею 18,3 кв.м та №2 площею 9,2 кв.м в кімнати площею по 13,65 кв.м та виділити позивачеві кімнату №2 площею 13,65 кв.м, відповідачеві виділити кімнату №3 площею 13,65 кв.м, в загальному користуванні залишити кухню площею 6,8 кв.м, ванну кімнату площею, 3,5 кв.м, туалет площею, 1,7 кв.м, коридори площею 4,7 кв.м та 1,4 кв.м.. В судовому засіданні представник позивача [PERSON] позовні вимоги підтримав з вищезазначених підстав та просив їх задовольнити з зазначених в позовній заяві підстав. Позовні вимоги не змінювались та не уточнювались.. Відповідач, будучи належним чином повідомленою про час та місце судового розгляду, в судове засідання не прибула, своїх заперечень не надала, двічі заявляла клопотання про відкладення судового засідання, однак доказів поважності причин неявки в судові засідання не надала. За таких обставин, за наполяганням сторони позивача справу розглянуто в її відсутність. Вислухавши пояснення представника позивача та проаналізувавши їх в сукупності з дослідженими в судовому засіданні матеріалами справи, суд дійшов висновку про наступне : Судом встановлено, що між сторонами виник спір щодо користування житловим приміщенням, частина якого перебуває у спільній частковій власності сторін, зобовязання відповідача не чинити перешкод в переплануванні та переобладнані житлових приміщень, виділення в користування сторін переобладнаних житлових приміщень та приміщення, одноособовим власником якого являється позивач, залишені в спільному користуванні підсобних приміщень. В позовній заяві позивач посилається на положення статей 319,334,358,383 ЦК України). Відповідно до ст.358,ч.3 ЦК України кожен із співвласників має право на надання йому у володіння та користування тієї частини спільного майна в натурі, яка відповідає його частці у праві спільної часткової власності. У разі неможливості цього він має право вимагати від інших співвласників, які володіють і користуються спільним майном, відповідної матеріальної компенсації. Статтею 383,ч.2 ЦК України передбачено право власника на свій розсуд здійснювати ремонт і зміни у квартирі, наданій йому для використання як єдиного цілого, - за умови, що ці зміни не призведуть до порушень прав власників інших квартир у багатоквартирному житловому будинку та не порушать санітарно-технічних вимог і правил експлуатації. Відповідно до наданих позивачем доказів, їй станом на час судового розгляду належить 68/100 частин квартири [ADDRESS]: 32/100 на підставі договору довічного утримання від 29.04.2008 року та 36/100 на підставі свідоцтва про право власності №13983 від 02.08.2010 року, відповідачеві належить 32/100 частини квартири (рішення Коростенського міськрайонного суду Житомирської області від 06.11.2008 року по справі №2-2655/08). 64/100 частин спірної квартири, по 32/100 частин якої належать сторонам, початково належали відповідачеві та [PERSON] відповідно до Свідоцтва про право власності на житло №13016 від 27.12.2007 року. Позивач, набувши право власності на 32/100 частин квартири на підставі договору довічного утримання від 29.04.2008 року від [PERSON] без виділення його частки власності в натурі, набула право спільного користування своєю часткою з іншим її (частки) співвласником - [PERSON] (відповідачем по справі), оскільки приміщення, які становлять 64/100 часток квартири первісним власникам виділялись як єдиний обєкт власності. Рішенням Коростенського міськрайонного суду Житомирської області від 29.04.2009 року по справі №2-483/09 за позовом [PERSON] до [PERSON] про встановлення порядку користування житлом, усунення перешкод в користуванні житлом, вселення було встановлено порядок користування 64/100 частинами приміщень квартири [ADDRESS], які на час постановлення вказаного рішення перебували в спільній частковій власності та спільному користуванні сторін. Допоміжні (нежитлові) приміщення всієї квартири були залишені в спільному користуванні сторін. На час постановлення вказаного рішення у спільній власності сторін знаходились 64/100 частини квартири в рівних частках (по 32/100 частини у кожного). Спір щодо виділення частки із майна, що перебуває у спільній частковій власності, між сторонами в судовому порядку не розглядався. Спір щодо перепланування та переобладнання кімнат площею 17,8 кв.м та 8,9 кв.м в житлові кімнати площами 13,66 кв.м був предметом судового розгляду по справі №279/4485/13-ц за позовом [PERSON] до [PERSON], [PERSON] про витребування майна із чужого незаконного володіння, надання дозволу на перепланування та переобладнання кімнат, зобовязання відповідачів не чинити перешкод. Рішенням Коростенського міськрайонного суду Житомирської області від 10.04.2014 року в задоволенні позовних вимог позивача було відмовлено за їх безпідставністю. Крім того, заявляючи вказану вимогу, посилаючись на положення ст.383 ЦК України та вважаючи, що позивач як власник квартири може на свій розсуд здійснювати зміни у квартирі, позивачем не враховано, що вся квартира не надана їй і лише їй для використання як єдине ціле, оскільки право власності в квартирі має і відповідач, та не представлено доказів того, що такі зміни не призведуть до порушень прав власників інших квартир у багатоквартирному житловому будинку та не порушать санітарно-технічних вимог і правил експлуатації. В обґрунтування своїх вимог позивачем надано лише висновок інженера з інвентаризації нерухомого майна щодо технічної можливості поділу обєкта нерухомого майна, в якому крім того, що зазначені неіснуючі в спірній квартирі житлові приміщення кімнати №2 та №3 площами по 13,65 кв.м., та який не є доказом того, що створені вказані в ньому житлові приміщення будуть відповідати зазначеним у ст.383,ч.2 ЦК України вимогам. Не представлено суду і дозволу відповідного органу (виконавчого комітету органу місцевого самоврядування (ст.100 ЖК України)) на будь-які зміни в спірному житловому приміщенні. Ст.100 ЖК України передбачено, що у разі незгоди осіб, які проживають в житловому приміщенні, на переобладнання чи перепланування жилого приміщення спір може бути вирішено в судовому порядку, якщо на переобладнання чи перепланування є дозвіл виконавчого комітету місцевої ради. Такий спір і був предметом судового розгляду в справі №279/4485/13-ц. Право власності позивача на 36/100 частин спірної квартири, набуте відповідно до свідоцтва про право власності №13983 від 02.08.2010 року, є одноособовим правом позивача, відповідачем не оспорюється, тому вимога про виділення житлової кімнати площею 15,2 кв.м в користування позивачеві є безпідставною, оскільки відповідач права користування вказаним житловим приміщенням не має та право позивача не порушує. Право спільного користування нежитловими приміщеннями квартири закріплено і рішенні Коростенського міськрайонного суду Житомирської області від 29.04.2009 року по справі №2-483/09. Такими приміщеннями є коридор, кухня, санвузол. Незначна зміна розмірів приміщень не є підставою для зміни порядку користування ними. Крім того, прийняття судового рішення щодо неіснуючих на час постановлення судового рішення приміщень, якими є дві кімнати розмірами 13,56 кв.м, не можливо. Враховуючи, що порядок користування частиною житлового приміщення, яке перебуває в спільній частковій власності сторін, та підсобними приміщеннями встановлено попереднім судовим рішенням, підстави для його зміни відсутні, право користування іншою частиною житлового приміщення є одноособовим правом позивача, відповідачем не порушується та не оспорюється, вимога про зобовязання відповідача не чинити перешкод в переплануванні та переобладнані приміщень є необґрунтованою, вимога про виділення неіснуючих переобладнаних приміщень в користування безпідставною, тому позовні вимоги задоволенню не підлягають. На підставі викладеного,

Outcome: dismissed