Jurisdiction: civil
Date: 2016-02-25 00:00:00

Позивач звернулась до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу та стягнення аліментів на утримання малолітньої дитини. В позовній заяві позивач посилається на те, що її з відповідачем подружнє життя не склалось через те, що у них зовсім різні характери, протилежні погляди на життя, різне відношення до сім'ї та подружніх обов'язків, що призвело до втрати взаєморозуміння. Спільного господарства не ведуть, фактично припинені шлюбно-сімейні відносини. Від шлюбу мають дитину - сина [PERSON], [INFO]. На підставі вищенаведеного позивач просить шлюб між нею та відповідачем розірвати, а також з метою уникнення суперечок з відповідачем стягнути з нього аліменти на її користь на утримання сина у твердій грошовій сумі в розмірі 1 000 гривень щомісяця від дня пред'явлення позову до досягнення дитиною повноліття з урахуванням індексу інфляції. Позивач в судове засідання не з`явилась, надіславши на адресу суду заяву з проханням розглядати справу за її відсутності, позовні вимоги підтримала у повному обсязі. Відповідач в судове засідання не з'явився, про розгляд справи був повідомлений належним чином, причини своєї неявки суду не повідомив, тому суд визнав його неявку без поважних причин та провів заочний розгляд справи у його відсутності, на підставі наявних у справі даних та доказів, відповідно до вимог ст. 224 ЦПК України. Дослідивши матеріали справи в їх сукупності, оцінивши зібрані по справі докази, виходячи зі свого внутрішнього переконання, суд дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Як встановлено в судовому засіданні, подружжя перебуває в шлюбі зареєстрованому 24 квітня 1999 року у Міському відділі реєстрації актів громадянського стану м. Донецька Донецької обл., про що в книзі реєстрації актів про одруження зроблено запис № 166 (а.с. 9). Від шлюбу подружжя має малолітню дитину: сина - [PERSON], [INFO]. Шлюбні відносини між подружжям не склались, через різні характери, погляди на життя, сім'ю, та подружні обов'язки, втрату почуття любові та поваги один до одного, на момент розгляду справи спільного господарства не ведуть, не підтримують сімейно-шлюбні відносини. З огляду на зазначене, суд дійшов висновку, що сім'я фактично розпалась та зберегти її неможливо, оскільки збереження сім'ї призведе до порушення інтересів кожного з подружжя та їх дитини, тому є всі наявні підстави для задоволення позову щодо розірвання шлюбу. Згідно ч. 2 ст. 112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Враховуючи викладене, позов позивача в частині розірвання шлюбу підлягає задоволенню. Відповідно до ст. 180 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Як зазначила позивач, з метою уникнення суперечок з відповідачем щодо сплати аліментів вона вирішує питання про стягнення аліментів в судовому порядку відповідно до вимог чинного законодавства. Згідно Свідоцтва про народження, батьком дитини записано - «[PERSON]» (а.с. 10). Оскільки відповідач добровільно не надає матеріальної допомоги на утримання сина, суд вважає можливим стягнути з відповідача на користь позивача аліменти на утримання дитини. Згідно до ст.183 СК України частка заробітку (доходу) батька, яка буде стягуватись як аліменти на дитину, визначається судом. Відповідно до вимог ст. 184 СК України якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, частину доходу одержує в натурі, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення, суд за заявою платника або одержувача може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Розмір аліментів, визначений судом у твердій грошовій сумі, підлягає індексації відповідно до закону. Суд, вирішуючи питання про стягнення аліментів керується загальними принципами, за якими стягнення аліментів не повинно погіршувати становище іншого порівняно із становищем одержувача аліментів. З урахуванням викладеного, суд дійшов висновку про стягнення з відповідача на користь позивачки на утримання малолітньої дитини аліменти у розмірі 1 000 гривень зі всіх видів заробітку (доходу), щомісячно, з урахуванням індексації, до досягнення ним повноліття. Згідно зі ст. 191 СК України аліменти присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову. Відповідно до вимог ст. 367 ЦПК України суд вважає за необхідне допустити негайне виконання рішення суду в частині стягнення аліментів в межах суми платежу за один місяць. Відповідно до вимог ч. 1 ст. 88 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягають стягненню судові витрати у вигляді судового збору в сумі 551 грн. 20 коп. Відповідно до вимог ч. 3 ст. 88 ЦПК України з відповідача на користь держави підлягають стягненню судові витрати у вигляді судового збору в сумі 551 грн. 20 коп. На підставі ст.ст. 110-112, 180, 182, 183, 191 СК України,

Outcome: approved