Jurisdiction: civil
Date: 2017-11-22 00:00:00

Позивач звернулась до суду з позовною заявою до відповідачів про встановлення\~ порядку користування жилим приміщенням та усунення перешкод в користуванні. В обґрунтування позовних вимог зазначила, що згідно свідоцтва про право власності на житло виданого згідно розпорядження від 09.12.1999 року №2811, їй на праві власності належить\~1/3\~частини квартири [ADDRESS]. Співвласниками\~\~вищевказаної квартири є відповідачі [PERSON] та [PERSON] В даній квартирі зареєстровані позивач, її дочка [PERSON] та відповідачі [PERSON] та [PERSON] З 2016 року між позивачем і відповідачами виникають конфлікти по користуванню кімнатами та оплаті за комунальні послуги. Позивач та її донька проживають в одній кімнаті з відповідачем [PERSON], який створює несприятливі умови для проживання, вживає спиртні напої, відсутні умови для нормального розвитку дитини. Зважаючи на зазначене, позивач просила визначити порядок користування квартирою №3 по вул. Миру, 17 у м. Обухів, наступним чином: найменшу кімнату виділити у користування позивачу та її доньці, найбільшу кімнату виділити у користування відповідачів [PERSON] та [PERSON], решту кімнат залишити у спільному користуванні. В судовому засіданні позивач [PERSON] позов підтримала в повному обсязі та просила задовольнити. Крім того зазначила, що на даний момент не проживає в спірній квартирі, оскільки відповідачі не допускають її в квартиру і вона не може нею користуватися. Відповідач [PERSON] позовні вимоги не визнає. Зазначив, що в тій кімнаті, яку просить виділити в користування позивач, проживає він. Також йому не відомо чи має позивач частку у власності спірної квартири. Відповідач [PERSON] позовні вимоги не визнає. Зазначив, що квартира належить йому, але приватизована була також на сина [PERSON] та дочку [PERSON] Вислухавши позивача, відповідачів, повно та всебічно вивчивши матеріали справи в їх сукупності, та на підставі наявних у справі доказів вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з таких підстав. Згідно\~ст.150 ЖК України, громадяни,\~\~мають у приватній власності будинок (частину будинку) , квартири, користуються ним для особистого проживання і проживання членів їх сімей і мають право розпоряджатися цією власністю на свій розсуд. Згідно\~\~ст.155 ЖК України, жилі будинки, що є у приватній власності громадян, не може в них бути вилучено, власник не може бути позбавлено права користування жилим будинком. Відповідно\~\~до ч.3\~ст. 358 ЦК України, кожен із співвласників має право на надання йому у володіння та користування тієї частини спільного майна в натурі, яка відповідає його частці у праві спільної часткової власності. Суд вважає за можливе задовольнити позов та встановити порядок користування квартирою за варіантом який пропонує позивач, оскільки даний варіант не порушить права сторін і надасть можливість кожній із сторін користуватися спільною сумісною власністю. Під час судового розгляду встановлено, що сторони є співвласниками квартири [ADDRESS], по 1/3 частці, що підтверджується свідоцтвом про право власності на житло виданого згідно розпорядження від 09.12.1999 року №2811 та архівною довідкою № 998 від 14.11.2017 року виданою КП КОР «Західне бюро технічної інвентаризації» (а.с. 7-8, 50). Згідно плану\~\~в технічному паспорті, спірна квартира\~ складається з двох житлових кімнат\~\~площею 18,9 кв.м. та 11,5 кв.м., кухні площею 7,8 кв.м, ванної кімнати площею 2,6 кв.м., вбиральні площею 1,0 кв.м., коридору площею 6,9 кв.м., балкону 2,04 кв.м. ( а.с.12). Суд вважає за можливе задовольнити позов повністю, оскільки самими відповідачами не спростовується той факт, що з позивачем в них виникають суперечки щодо порядку користування вказаною квартирою, що не уможливлює позивачу вільно користуватися своєю\~\~власністю та\~\~встановити порядок користування\~\~квартирою згідно\~\~варіанту\~\~вказаному позивачем. Згідно\~ст.391 ЦК України\~власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном. Згідно ч.3\~ст.47 Конституції України\~ніхто не може бути примусово позбавлений житла інакше як на підставі закону за рішенням суду. Згідно ч.1\~ст.10 ЦПК України\~цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Згідно ч.1\~ст. 11 ЦПК України\~суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього\~Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Згідно ч. 1\~ст.60 ЦПК України\~кожна сторона зобовязана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених\~статтею 61 цього Кодексу. Враховуючи викладене, вирішуючи спір в межах заявлених позовних вимог та на підставі наявних у справі доказів, суд вважає, що позовні вимоги доведеними належними і допустимими доказами, ґрунтуються на законі, узгоджуються із наявними у справі доказами.

Outcome: approved