Jurisdiction: civil
Date: 2016-04-03 00:00:00

Позивач звернулась до суду з позовом до відповідача про позбавлення батьківських прав. Свої позовні вимоги позивач мотивувала тим, що з 26 лютого 2002 року вони з відповідачем перебували в зареєстрованому шлюбі. [INFO] року у них народився син - [PERSON]. В сім'ї часто виникали сварки та скандали, а тому у зв'язку із нестерпністю подальшого сумісного проживання, в липні 2003 року, відповідач залишив сім'ю. З того часу вони проживають окремо, однак відповідач час від часу навідував їх та телефонував. З весни 2013 року відповідач перестав спілкуватись з ними та бачитись з дитиною, не цікавиться її станом здоров'я, самопочуттям. 06 серпня 2013 року було відкрито кримінальне провадження про притягнення відповідача до кримінальної відповідальності за несплату аліментів, яке було закрите за відсутності кримінального правопорушення. Станом на 01 листопада 2015 року заборгованість відповідача по аліментах становить 33 630, 25 гривень. Відповідач не бажає брати участі у вихованні сина, не цікавиться його життям і здоров'ям, не надає матеріальної допомоги. Позивач вважає, що [PERSON] ухиляється від виконання своїх батьківських обов'язків щодо виховання та розвитку дитини, а тому, на її думку, є всі підстави для застосування до нього юридичної відповідальності за такі дії шляхом позбавлення його батьківських прав стосовно його сина - [PERSON], [INFO]. В судовому засіданні позивач [PERSON] та її представник [PERSON] позовні вимоги підтримали з підстав наведених у позовній заяві, просили суд позов про позбавлення відповідача [PERSON] батьківських прав по відношенню до його сина малолітнього сина - [PERSON] задовольнити. Відповідач [PERSON], будучи належним чином оповіщеним про день та час розгляду справи, в судове засідання не з'явився, клопотання про відкладення розгляду справи за наявності поважних причин чи розгляду справи у його відсутності до суду не направив. За наведених обставин, суд визнає неявку відповідача в судове засідання без поважних причин, відтак не знаходить підстав, що передбачені ст.169 ЦПК України, для відкладення розгляду справи, тому проводить його в даному судовому засіданні на підставі доказів, що містяться у справі. Представник органу опіки та піклування - Служби у справах дітей Липовецької райдержадміністрації Вінницької області Іванюк В.М. в судовому засіданні вказала на те, що питання про доцільність батьківських прав [PERSON] стосовно його неповнолітнього сина [PERSON], [INFO], було розглянуто на засіданні Комісії з питань захисту прав дитини Липовецької районної державної адміністрації Вінницької області, за наслідками розгляду якого визнано доцільним позбавити [PERSON] батьківських прав стосовно його неповнолітнього сина. За таких обставин вона не заперечує проти задоволення позову. Вислухавши пояснення позивача та інших осіб, які брали участь у справі, вивчивши та дослідивши матеріали справи, повно з'ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об'єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд дійшов висновку про таке. Сторони перебували в зареєстрованому шлюбі, який було припинено 29 серпня 2003 року, про що в книзі реєстрації актів про розірвання шлюбу зроблено актовий запис № 1101 та видано свідоцтво про розірвання шлюбу серія [NUMBER] (а.с. 5). Батьками дитини [PERSON], [INFO] є сторони спору: [PERSON] та [PERSON] (а.с. 4). Із розрахунку заборгованості по сплаті аліментів по виконавчому листу № 2-2988/2010, де боржником є [PERSON], а стягувачем - [PERSON], який проведено старшим державним виконавцем відділу ДВС, вбачається, що заборгованість боржника перед стягувачем по аліментах станом на 01 листопада 2015 року становить 33 630, 25 гривень. Акт обстеження матеріально-побутових умов [PERSON], який затверджено Некрасовським сільським головою та довідка Некрасовської сільської ради від 16 листопада 2015 року за № 654 свідчать про те, що [PERSON] разом із сином [PERSON], [INFO], проживає без реєстрації по [ADDRESS], батько із сім'єю не проживає та не приймає участі у вихованні сина (а.с. 6, 7). Довідка Некрасовської ЗОШ І-ІІІ ступенів від 9 листопада 2015 року за № 122 (а.с. 9) та довідка - характеристика школи (а.с. 11) вказують на те, що [PERSON] навчається в Некрасовській ЗОШ І-ІІІ ступенів, протягом навчання сина батько не цікавиться навчанням та вихованням дитини, не відвідує батьківських зборів. Питання про доцільність позбавлення батьківських прав [PERSON] було розглянуто на засіданні Комісії з питань захисту прав дитини Липовецької районної державної адміністрації Вінницької області. Висновком №01-19/1287-1 від 31.03.2016 року визнано за доцільне позбавити батька [PERSON] батьківських стосовно його неповнолітнього сина [PERSON], [INFO]. Статтею 150 СК України визначено обов'язки батьків щодо виховання та розвитку дитини, відповідно до якої поміж інших обов'язків, батьки зобов'язані піклуватися про здоров'я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток. Батьки зобов'язані забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя. Як слідує зі змісту ч.2 ст. 141 СК України, розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов'язків щодо дитини. Частина 2 ст. 157 СК України встановлює норму, якою закріплено, що, той із батьків, хто проживає окремо від дитини, зобов'язаний брати участь у її вихованні. Із змісту ст. 164 СК України, слідує, що мати батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вони ухиляються від виконання своїх обов'язків по вихованню дитини. Відповідно до рекомендацій викладених у п. 16 Постанови Пленуму Верховного Суду України Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав, особи можуть бути позбавлені батьківських прав лише щодо дитини, яка не досягла вісімнадцяти років, і тільки з підстав, передбачених ст.164 СК. Ухилення батьків від виконання своїх обов'язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов'язками. Із здобутих у справі доказів судом встановлено, що батько малолітнього [PERSON] - [PERSON] вже досить довгий час проживає окремо від дитини, не дбає про утримання сина, не піклується про фізичний та духовний розвиток дитини, навчання, не займається підготовкою сина до самостійного життя, не забезпечує необхідним харчуванням, медичним доглядом, лікуванням, не спілкується з ним у обсязі, необхідному для його нормального самоусвідомлення, не надає доступу до культурних та інших духовних цінностей, не сприяє засвоєнню загальновизнаних норм моралі, не виявляє інтересу до внутрішнього світу дитини, не створює умов для отримання освіти, не проявляє будь-якої іншої батьківської турботи. Наведене свідчить про винні, умисні дії батька щодо невиконання своїх батьківських обов'язків, відтак таку поведінку відповідача суд розцінює як ухилення батька від виховання дитини та покладених на нього законодавством обов'язків, що є підставою для позбавлення його батьківських прав. За таких обставин та в контексті приведених правових норм регулювання предмета спору, суд дійшов до переконання, що позивачем доведено належними та допустимими доказами обставини, що на які вона посилається у позовній заяві, відтак5 вимоги обґрунтовані та підлягають до задоволення. Вирішуючи питання судових витрат суд керується нормами ст.88 ЦПК України, а оскільки позивач при зверненні до суду із даним позовом була звільнена від сплати судового збору, тому суд присуджує його із відповідача в дохід держави. На підставі викладеного, ст.ст. 141, 150, 157, 164, 165 СК України, Постановою Пленуму Верховного Суду України Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав, та

Outcome: approved