Jurisdiction: civil
Date: 2014-03-23 00:00:00

Позивач звернулась до суду з позовом до [PERSON] в якому просила суд стягнути з відповідача аліменти на утримання доньки, у розмірі 1/4 частини з усіх всіх видів його доходів, починаючи з дня її звернення з позовом до суду, та до досягнення дитиною повноліття, але не менш ніж 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. В обгрунтування позовних вимог [PERSON] зазначала, що з 26 серпня 1989 року перебуває у шлюбі з відповідачем. В шлюбі в них народилась донька [PERSON] [INFO] року народження. Відповідач ухиляється від виконання свого обов'язку щодо утримання дитини, матеріальної допомоги не надає, участі у її вихованні не приймає та не виконує своїх батьківських обов'язків, які на нього покладені законом. З огляду на вищевикладене, позивач просить суд, стягнути з [PERSON] на її користь на утримання дитини аліменти у розмірі 1/4 частини всіх видів доходів відповідача щомісяця, починаючи з дня звернення з позовом до суду, та до досягнення дитиною повноліття. У судове засідання від сторін надійшли заяви про розгляд справи за їх відсутності, позивач уточнила позовні вимоги, відповідач уточнені позовні вимоги визнав та погодився з розміром аліментів. За таких обставин, відповідно до ч. 4 ст. 174 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову, суд за наявності для того законних підстав, ухвалює рішення про задоволення позову. Судом встановлені такі факти та відповідні їм правовідносини. Матеріалами справи встановлено, що сторони з 26.08.1989 року перебувають у шлюбі, що підтверджується відповідним свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER], актовий запис № 13. (а.с. 4). Від шлюбу сторони мають доньку [PERSON] [INFO], що підтверджується виданим відділом державної реєстрації актів цивільного стану по місту Чугуєву реєстраційної служби Чугуївського міськрайонного управління юстиції Харківської області свідоцтвом про народження серії [NUMBER]. (а.с. 5). Дитина мешкає з матір'ю та перебуває на її утриманні, участі в утриманні дитини відповідач не приймає. Відповідно до п.17 постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року №3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів», відсутність домовленості між батьками про сплату аліментів на дитину є підставою для звернення до суду з відповідним позовом того із них, з ким вона проживає. Згідно із ч.1 ст. 182 СК України, при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров'я та матеріальне становище дитини, стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів, наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних дружини, батьків, дітей та інші обставини, що мають істотне значення. Згідно з ч. 3 ст. 181 СК України аліменти на дитину присуджуються в частці від заробітку (доходу) її матері, батька (ст. 183 цього Кодексу) або в твердій грошовій сумі (ст. 184) і виплачуються щомісячно. Враховуючи вищевикладене, всебічно і повно з'ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об'єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд дійшов висновку про те, що позов підлягає задоволенню. Відповідно до ч.1 ст.191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову. В силу ст. 88 ЦПК України з відповідача підлягають стягненню судові витрати по оплаті судового збору в дохід держави в сумі 243, 60 грн.

Outcome: approved