Jurisdiction: civil
Date: 2016-06-30 00:00:00

Позивач звернулась до суду з позовом в якому просить визнати недійсним договір оренди квартири [ADDRESS], від 14 серпня 2015 року, а також повернути сплачені нею попередньо за два місяці проживання у квартирі грошові кошти у сумі 9000 (дев'ять) тис. грн; судові витирати покласти на відповідача. В обґрунтування позовних вимог [PERSON] вказала, що 14.08.2015р. між нею та відповідачем [PERSON], було укладено договір оренди квартири [ADDRESS]. За умови договору позивачем було здійснено попередню оплату за два місяці проживання у квартирі у розмірі 9000 (дев'ять) тис. грн. Строк дії договору сторонами не було належним чином погоджено, оскільки у п. 1.2 договору було закреслено слово «августа», та над ним написано «апреля», а отже п. 1.2 суперечить п.7.1 цього ж договору. Через невизначеність умов вказаного договору позивач не мав правових підстав користуватися вказаною квартирою та жодного дня не використовував її за призначенням. Вважає,що договір оренди має бути визнаний недійсним, а відповідач повинна їй сплатити 9000 (дев'ять) тис. грн. В судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримав в повному обсязі. Представник відповідача позов не визнав, посилаючись на безпідставність вимог позивача, оскільки відповідач виконав усі умови договору найма та передав позивачу у тимчасове платне користування предмети меблів, побутову техніку, а також два комплекти ключів від найманої квартири, про що було складено «Акт приема-передачи помещения и имущества» від 14 серпня 2015 року та підписано сторонами. Вислухавши представників сторін, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги не підлягають задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що між позивачем [PERSON] та відповідачем [PERSON] укладено договір оренди квартири від 14.08.2015р., відповідно до якого, Орендодавець (відповідач) передає, а Орендар (позивач) і члени його сім'ї, які будуть проживати разом з ним, приймає у тимчасове платне користування квартиру № [ADDRESS], яка складається з 2 кімнат, а також майно, згідно переліку, викладеного в акті прийому-передачі квартири. Відповідно до п.4 договору, Орендар щомісяця платить Орендодавцю орендну плату у розмірі 4500,00 (чотири тисячі п'ятсот) грн., та комунальні послуги. Орендар здійснює оплату 14 числа місяця будь-яким зручним способом. Квартира передається в день підписання акту прийому-передачі з одночасною передачею ключів (п. 5.4 договору). Згідно п.7.1 договору даний договір вступає в силу з моменту його підписання сторонами і діє до 13 квітня 2016 року. 14 серпня 2015 року сторонами підписано «Акт приема-передачи помещения и имущества», згідно з яким Орендодавець [PERSON] передала, а Орендар [PERSON], прийняла у тимчасове платне користування приміщення за адресою: [ADDRESS], а також майно, відповідно до переліку (предмети меблів, побутова техніка тощо), та два комплекту ключів від вказаної квартири. Відповідно до п. 7.4. договору, в односторонньому порядку на вимогу Орендодавця, договір може бути розірваний у разі несвоєчасного внесення плати Орендарем, передбаченої в п.4, більше 10-ти днів поспіль. 26 вересня 2015 р. Орендодавець направив Орендарю повідомлення про розірвання договору оренди квартири, у зв'язку з невиконанням обов'язку по внесенню орендних та комунальних платежів. Відповідно до частин першої та другої статті 810 ЦК України за договором найму (оренди) житла одна сторона - власник житла (наймодавець) передає або зобов'язується передати другій стороні (наймачеві) житло для проживання у ньому на певний строк за плату. За вимогою, встановленою у статті 811 Кодексу, договір найму житла укладається у письмовій формі. Договір найму житла укладається на строк, встановлений договором. Якщо у договорі строк не встановлений, договір вважається укладений на п'ять років (ст. 821 ЦК України). Відповідно до ст. 820 ЦК України розмір плати за користування житлом встановлюється у договорі найму житла 3. Наймач вносить плату за користування житлом у строк, встановлений договором найму житла. Стаття 626 ЦК України зазначає, що договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов?язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов'язковими відповідно до актів цивільного законодавства (ч.1 ст. 628 ЦК України). Договір оренди вважається укладеним з моменту досягнення сторонами угоди по його істотних умов. Іншими словами, момент вступу договору в силу не пов'язується з передачею орендованого майна орендарю. Передача зданого в оренду майна орендарю являє собою виконання укладеного і вступившего в силу договору оренди з боку орендодавця. Спірний договір, в якому відображені всі істотні умови, укладений у письмовій формі і підписаний сторонами, тобто ними погоджений. Термін дії договору найму не відноситься до істотних умов, оскільки, як ст. 763 ГК України (загальною нормою), так і ст. 821 ЦК України (спеціальною нормою) допускається можливість підписання договору найму без зазначення строку його дії. Відповідач передав майно у користування позивача, а також ключі від орендованої квартири в день підписання договору оренди, тим самим виконав зобов'язання передбачені цим договором в повному обсязі, що підтверджується «Актом приема-передачи помещения и имущества» від 14.08.2015р. підписаним сторонами. Дані обставини підтверджують факт користування відповідачем орендованим майном. Відповідно до п.7 Постанови пленуму Верховного Суду України № 9 від 06.11.2009р. «Про судову практику розгляду цивільних справ про визнання правочинів недійсними» правочин може бути визнаний недійсним лише з підстав, визначених законом,та із застосуванням наслідків недійсності, передбачених законом. При фактично виконаному сторонами договору, якщо були узгоджені предмет, ціна і терміни, договір не можна визнати недійсним. Одностороння реституція, тобто повернення сплачених за користування орендованим майно коштів - законом не передбачено. Згідно ст.ст.10,60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. Необхідною умовою для звернення до суду з позовом про визнання оспорюваного договору оренди недійсним є порушення вказаним правочином прав та/або охоронюваних законом інтересів позивача. Позивачем не надано доказів, чи були порушені, не визнані або оспорені його права, свободи чи інтереси, натомість з боку відповідача, були виконані усі умови договору, що представник позивача не заперечував. Також суд звертає увагу на те, що на час розгляду справи оспорюваний договір оренди було розірвано. На підставі викладеного, суд вважає що законні підстави для задоволення позову - відсутні, тому у позові слід відмовити у повному обсязі.

Outcome: dismissed