Jurisdiction: civil
Date: 2014-06-10 00:00:00

Позивач звернулась до суду з зазначеним позовом, в позовній заяві зазначає, що знаходилась з відповідачем у зареєстрованому шлюбі з 01.03.2003 року, сторони мають спільну дитину - малолітнього сина [PERSON], [INFO], який мешкає з позивачем та знаходиться на її утриманні. Сторони мешкають окремо, відповідач відмовляється добровільно надавати кошти на утримання дитини. Позивач просить стягнути з відповідача аліменти на утримання малолітнього сина в розмірі ? частки зі всіх видів заробітку (доходу) відповідача, але не менше 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з дня пред'явлення позову, до досягнення сином повноліття, допустити негайне виконання рішення в межах суми платежу за один місяць. При проведенні судового засідання позивач не була присутня, надала суду заяву про розгляд справи за її відсутності, наполягала на задоволенні позову. Відповідач подав до суду письмову заяву, за змістом якої просить розглядати справу за його відсутності, проти задоволення позову не заперечує. Судом визнано можливим розглядати справу за відсутності сторін, в загальному порядку, передбаченому цивільно-процесуальним законодавством. Фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу у зв'язку із неявкою в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, не здійснюється згідно ч.2 ст. 197 ЦПК України. Перевіривши матеріали справи|речі|, з'ясувавши всі обставини, суд вважає|лічить|, що заявлений позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Відповідно до ч.1 ст. 180, ч. 2 ст. 182, ч.1 ст. 183 СК України, батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. При призначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров'я та матеріальне становище дитини; стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку за винятком випадків, передбачених статтею 184 цього Кодексу. Частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Як встановлено, згідно свідоцтва|свідчення,посвідки| про народження позивачка і відповідач мають спільну|спільну||дитяти| дитину - [PERSON], [INFO], що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER], актовий запис №120 від 05.02.2004 року. Згідно із ч.1 ст. 191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду з дня пред'явлення позову. Позов до суду було пред'явлено позивачкою 19.03.2014 року, що підтверджується штампом вхідної кореспонденції суду (а.с.1). Сторони, що проживали разом у фактичних шлюбних відносинах, мешкають окремо, дитина мешкає з позивачем, що зазначено в позовній заяві, не підлягає додатковому доказуванню у відповідності до ч.1 ст. 61 ЦПК України. Судом встановлено, що відповідач [PERSON], [INFO], ідентифікаційний номер [NUMBER], який мешкає за адресою: [ADDRESS], має постійний заробіток, інших дітей та стягнень за виконавчими документами не має. На підставі наведеного, суд вважає за доцільне стягувати аліменти з відповідача на утримання дитини у розмірі 1/4 частини зі всіх видів заробітку (доходу) відповідача, щомісяця, але не менше ніж 30% прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, з 19.03.2014 року до досягнення дитиною повноліття. За змістом ст. 88 ЦПК України, суд вважає за необхідне стягнути із відповідача в дохід держави судовий збір у сумі 243,60 грн., від сплати якого позивач була звільнена при пред'явленні позову до суду. На підставі п. 1 ч. 1 ст. 367 ЦПК України, суд допускає негайне виконання рішення суду в частині стягнення аліментів - у межах суми платежу за один місяць.

Outcome: approved