Jurisdiction: civil
Date: 2019-08-26 00:00:00

Позивач звернулась до суду з позовом, в якому просила визнати за нею в порядку спадкування за законом право на земельну ділянку № [NUMBER] бувшого ВСАТ «Новоселицьке», що розташована на території колишньої Великоберезнянської сільської ради Полонського району Хмельницької області, яка на даний час входить до складу Полонської міської ради об`єднаної територіальної громади, площею 3,3360 гектара, в тому числі рілля - 3,3360 гектара для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, в порядку спадкування за законом після смерті батька [PERSON] , який помер [INFO] . В обґрунтування позову зазначала, що її мати [PERSON] , згідно з додатком до розпорядження голови Полонської районної державної адміністрації від 27.03.2006 року №128/2006-р «Про затвердження протоколу про розподіл земельних ділянок між власниками земельних часток (паїв) та видачу державних актів на право власності на земельні ділянки», була включена до списку померлих громадян - власників земельних часток (паїв), які знаходяться в користуванні ВСАТ «Новоселицьке» (на території Великоберезнянської сільської ради Полонського району Хмельницької області). На даний час землі ВСАТ «Новоселицьке» роздержавлені і оформити право на спадщину позивач позбавлена можливості, оскільки технічна документація для виготовлення державного акта не була розроблена і [PERSON] за життя не могла отримати державний акт про право власності на земельну ділянку. [INFO] [PERSON] померла, після її смерті спадщину прийняв її чоловік та батько позивача [PERSON] . [INFO] [PERSON] помер, після його смерті відкрилась спадщина, проте при оформленні спадщини стало відомо, що батько позивачки не оформив свої спадкові права після смерті [PERSON] . Після смерті [PERSON] [PERSON] , як єдиний спадкоємець за законом, прийняла спадщину шляхом подання заяви в нотаріальну контору, однак не може отримати свідоцтво про право на спадщину законом на майно померлого, із-за відсутності правовстановлюючого документа на земельну ділянку, тому змушена звернутися з цього приводу до суду. В судове засідання позивач не з`явилась, доручила представляти свої інтереси [PERSON] , який подав заяву про слухання справи у його відсутності, позов підтримав та просив його задовольнити із вказаних вище підстав. Представники відповідача та третьої особи в судове засідання не з`явились, подали заяви про розгляд справи у їх відсутності, проти задоволення вимог позову не заперечували. Відповідності до ч.2 ст.247 ЦПК України, у зв`язку з розглядом справи за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Розглянувши та дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного висновку. Встановлено, що позивач є дочкою [PERSON] , яку під № 21 було включено до списку померлих громадян - власників ВСАТ «Новоселицьке», що приєднаний як додаток № 128 до розпорядження голови Полонської районної державної адміністрації від 27.03.2006 року №128/2006-р «Про затвердження протоколу про розподіл земельних ділянок між власниками земельних часток (паїв) та видачу державних актів на право власності на земельні ділянки» для видачі державних актів на право власності на земельні ділянки. Листом відділу у Полонському районі Головного управління Держгеокадастру у Хмельницькій області №М-33/0-43/19-16 від 03.02.2016 р. підтверджено факт включення [PERSON] до списку померлих громадян-власників земельних часток (паїв), які знаходяться в користуванні ВСАТ «Новоселицьке», що на території на території Великоберезнянської сільської ради Полонського району. Позивач являється єд иним спадкоємцем за законом на майно померлого, прийняла спадщину шляхом подання заяви в нотаріальну контору, але не може оформити спадщину на вказану земельну ділянку, через відсутність правовстановлюючих документів. Вказане підтверджено паспортом позивача, свідоцтвом про смерть матері позивача [PERSON] серії [NUMBER] віл 1312.2004 року (а.с.6), свідоцтвом про смерть [PERSON] серії [NUMBER] від 20.04.2016 року (а.с.7), розпорядженням голови Полонської районної державної адміністрації від 27.03.2006 року №128/2006-р «Про затвердження протоколу про розподіл земельних ділянок між власниками земельних часток (паїв) та видачу державних актів на право власності на земельні ділянки» та додатком до нього, згідно з якими [PERSON] була включена до списку померлих громадян - власників земельних часток (паїв), які знаходяться в користуванні ВСАТ «Новоселицьке». Згідно зі ст.ст.1216, 1217, 1218, 1225, 1268 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців); спадкування здійснюється за заповітом або за законом; до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок смерті; право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців на загальних підставах, із збереженням її цільового призначення; спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. За положеннями ст. 1 Закону України «Про порядок виділення в натурі (на місцевості) земельних ділянок власникам земельних часток (паїв) право на земельну частку (пай) мають: колишні члени колективних сільськогосподарських підприємств, сільськогосподарських кооперативів, сільськогосподарських акціонерних товариств, у тому числі створених на базі радгоспів та інших державних сільськогосподарських підприємств, а також пенсіонери з їх числа, які отримали сертифікати на право на земельну частку (пай) у встановленому законодавством порядку. Частиною 3 ст. 1 цього Закону передбачено, що право особи на земельну частку (пай) може бути встановлено в судовому порядку. Відповідно до п.2 Указу Президента України від 08.08.1995 року №720/95 «Про порядок паювання земель, переданих у колективну власність сільськогосподарським підприємствам і організаціям» право на земельний пай мають члени КСП, у тому числі пенсіонери, які раніше працювали у ньому і залишаються членами цього підприємства, відповідно до списку, що додається до державного акта на право колективної власності на землю. Виходячи зі змісту ст.ст.22, 23 Земельного кодексу України (№561-ХІІ від 18.12.1990 року, що діяв на момент виникнення спірних правовідносин) та вищевказаного Указу Президента України, особа набуває право на земельну частку (пай) за наявності трьох умов: перебування в членах колективного сільськогосподарського підприємства; отримання цим підприємством державного акта на право колективної власності на землю; включення особи до списку, доданого до цього акта. Право особи на земельну частку (пай) виникає з моменту передачі державного акта на право колективної власності на землю конкретному КСП, членом якого вона є. Сам по собі факт перебування особи у трудових відносинах із таким підприємством не є підставою для отримання нею земельної частки (паю). На підставі п.п. 23, 24 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику Застосування земельного законодавства при розгляді цивільних справ» № 7 від 16.04.2004 року встановлено, що при приватизації земель державних та комунальних сільськогосподарських підприємств, установ, організацій земельні ділянки передаються їх працівникам, а також пенсіонерам з числа працівників з визначенням кожному з них земельної частки (паю) за рішенням органу виконавчої влади або органу місцевого самоврядування і кожна з цих осіб має гарантоване право одержати безоплатно свою земельну частку (пай), виділену в натурі (на місцевості). Член колективного сільськогосподарського підприємства включений до списку, що додається до державного акта на право колективної власності на землю, набуває права на земельну частку (пай) з дня видачі цього акта, і в разі його смерті успадкування права на земельний пай здійснюється за нормами Цивільного кодексу України, у тому числі й у випадку, коли з різних причин особа не отримала сертифікат на прав на земельну частку (пай). Отже, належним способом захисту прав спадкоємців є звернення спадкоємців до суду з вимогами про визнання права на земельну частку (пай) в порядку спадкування. Відповідно до ст. 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Таким чином, правовстановлюючі документи на земельну частку (пай) відсутні, однак з матеріалів справи вбачається, що ця земельна частка (пай) дійсно за життя належала померлій матері позивача, а сама позивач є єдиним спадкоємцем, яка прийняла спадщину за законом. Відповідно до ч.2 ст.16 ЦК України, способом захисту цивільних прав та інтересів може бути визнання права. Згідно ст.392 ЦК України, власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюєтся або не визнається іншою особою. Проаналізувавши встановлені обставини по справі, оцінивши надані докази в їх сукупності, суд вважає, що позов слід задовольнити повністю та визнати за позивачем право на земельну частку (пай), оскільки іншого способу захисту прав позивача не існує.

Outcome: approved