Jurisdiction: civil
Date: 2015-04-29 00:00:00

Позивач звернулась до суду з даною заявою, якою просить розірвати шлюб між нею та відповідачем, зареєстрований 01.06.2013 року відділом РАГС Святошинського районного управління юстиції м. Києва; стягнути з відповідача аліменти на її користь позивача на утримання сина [PERSON], [INFO], у розмірі ? частки з усіх видів його заробітку (доходу), або за умови якщо відповідач не працює і не має інших доходів, виходячи із середньої заробітної плати працівника відповідної кваліфікації або некваліфікованого працівника в м. Києві, щомісячно, починаючи стягувати від дня пред'явлення позову до суду і утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Позовні вимоги позивач обґрунтовує тим, що сімейне життя із відповідачем не склалося через різницю характерів, відсутність взаєморозуміння і довіри, внаслідок чого було втрачено почуття любові та поваги один до одного. Вважає, що подальше збереження шлюбу суперечить її інтересам. Крім того, зазначає, що шлюбні відносини з відповідачем не підтримує з середини січня 2015 року, спільне господарство не ведеться. Від шлюбу з Відповідачем мають неповнолітню дитину - [PERSON], [INFO], однак останні три місяці відповідач добровільно не надає допомоги на утримання сина, який проживає з позивачем, спір про поділ майна між нею та Відповідачем відсутній. У судовому засіданні позивач підтримала позовні вимоги, надала відповідні пояснення. Відповідач не заперечував проти задоволення позовних вимог, з обставинами викладеними позивачем погоджувався. Заслухавши сторін, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає частковому задоволенню з таких підстав. Згідно ст.60 ЦПК України, кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Судом встановлено, що сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі з 01.06.2013 року, відповідно до свідоцтва про шлюб виданого відділом державної реєстрації актів цивільного стану Святошинського районного управління юстиції у м.Києві серії [NUMBER]. Згідно свідоцтва про народження сторони від шлюбу мають сина [PERSON], [INFO]. Відповідно до ч.2 ст.110 СК України позов про розірвання шлюбу не може бути пред'явлений протягом вагітності дружини та протягом одного року після народження дитини, крім випадків, коли один із подружжя вчинив протиправну поведінку, яка містить ознаки злочину щодо другого з подружжя або дитини. Таким чином, суд вважає за необхідне в позовних вимогах [PERSON] до [PERSON] про розірвання шлюбу відмовити у зв'язку з тим, що після народження дитини пройшло менше одного року. Відповідно до ст.180 Сімейного кодексу України, батьки зобов'язані утримувати дітей до досягнення ними повноліття. Судом встановлено, що неповнолітній син сторін проживає з матір'ю, згідно довідки ЄРРЦ філії № 811 від 28.11.2014 року № 1093 за формою № 3. Також вказана обставина не заперечувалась відповідачем. Як вбачається із позову та пояснень сторін, відповідач не належним чином виконує свої обов'язки по утриманню сина. А тому суд, відповідно до ч.3 ст.181 Сімейного кодексу України, з урахуванням обставин визначених в ч.1 ст.182 Сімейного кодексу України, а саме: стану здоров'я та матеріального становища дитини, вважає позовні вимоги про стягнення аліментів обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню. Крім того, згідно ст.88 ЦПК України, з відповідача у дохід держави підлягає стягненню судовий збір у розмірі 243, 46 грн., оскільки при зверненні до суду з позовними вимогами про стягнення аліментів позивач була звільнена від сплати судових витрат. На підставі ст.ст.110, 112, 180, 181, 182, 183 Сімейного кодексу України та

Outcome: partial