Jurisdiction: civil
Date: 2020-01-07 00:00:00

Позивач звернулась до суду з позовом, в якому з урахуванням уточнень просить стягнути з відповідача на її користь аліменти на утримання сина [PERSON] , [INFO] , який навчається, у розмірі 1/4 частини усіх видів його заробітку (доходу) щомісячно, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму, починаючи з дня подачі позовної заяви до суду і до закінчення ним навчання, але не більше, ніж до досягнення ним 23 років. Зазначає, що син потребує матеріальної допомоги з боку батька. Позивач у судове засідання не з`явилась,надала заяву про розгляд справи за її відсутності, позовні вимоги підтримала, просила їх задовольнити, не заперечувала проти заочного розгляду справи. Відповідач у судове засідання не з`явився, про день, час та місце розгляду справи повідомлений своєчасно та належним чином, про що свідчать матеріали справи, причину неявки до суду не повідомив, заяви про розгляд справи за його відсутності не надавав, у зв`язку з чим зі згоди позивача та на підставі ст.ст. 223 ч. 4, 280, 281 ЦПК України, суд вважає можливим розглянути справу за відсутності відповідача та постановити заочне рішення на підставі наявних доказів. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Судом встановлені такі факти та відповідні правовідносини. Сторони перебували у зареєстрованому шлюбі, від якого мають сина [PERSON] , [INFO] , який на даний час навчається у Лозівському центрі професійної освіти Харківської області, форма навчання - денна, бюджетна. У [PERSON] відсутня можливість працювати та самостійно забезпечувати себе, тому він потребує матеріальної допомоги з боку батька. Угоди про добровільну сплату аліментів між сторонами не досягнуто. Згідно ч. 1 ст. 199 Сімейного кодексу України, якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов`язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. У відповідності до вимог ст. 200 Сімейного кодексу України суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і(або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у ст. 182 СК України. Статтею 182 Сімейного кодексуУкраїни передбачено, що при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення. Таким чином, оцінивши зібрані по справі докази в їх сукупності, суд вважає, що позовні вимоги в частині стягнення з відповідача на користь позивача аліментів на утримання сина в зв`язку з навчанням в розмірі 1/4 частини усіх видів його заробітку (доходу) щомісячно підлягають задоволенню. Суд не знаходить підстав для задоволення позовних вимог про визначення мінімального розміру аліментів, який не може бути меншим 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, оскільки аліменти стягнуті судом на утримання повнолітнього сина, який продовжує навчання. Частина 2 ст. 182 СК України застосовується виключно у випадку стягнення аліментів на утримання неповнолітніх дітей. На підставі ст. 141 ЦПК України, суд стягує з відповідача судовий збір на користь держави. Рішення про стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць допустити до негайного виконання.

Outcome: partial