Jurisdiction: civil
Date: 2018-12-13 00:00:00

Позивач звернулась до суду з позовом до відповідача про стягнення аліментів, посилаючись на те, що 23 серпня 2003 року між ними у Відділі реєстрації актів громадянського стану Южненського міського управління юстиції Одеської області було зареєстровано шлюб, який 13 листопада 2015 року було розірвано. Від шлюбу вони мають малолітню дитину - [PERSON], [INFO], яка проживає з позивачкою і перебуває на її утриманні. Відповідач матеріальної допомоги на утримання дитини не надає. З цих підстав, просила суд стягнути з відповідача на її користь аліменти на утримання дитини - [PERSON], [INFO], у розмірі1/4 частки від заробітку (доходу) відповідача, але не менше ніж 50% прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку. Представник позивача в судовому засіданні підтримала позовні вимоги в повному обсязі та просила їх задовольнити. Відповідач в судовому засіданні позов визнав частково, посилаючись на те, що він кожного тижня надає на утримання дитини по 200 гривень. Погоджується з тим, що на утримання дитини необхідно сплачувати аліменти, але розмір аліментів, які просить позивачка вважає значно завищений. Просив позов задовольнити частково. Вислухавши пояснення представника позивача, відповідача та дослідивши матеріали справи, оцінивши зібрані у справі докази, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що 23 серпня 2003 року між сторонами було зареєстровано шлюб. [INFO] року народилася [PERSON], батьками якої є позивач та відповідач у справі (а.с.14) Дитина проживає разом з матір»ю та перебуває на її утриманні. Угоди про добровільну сплату аліментів між сторонами не досягнуто. Згідно з ст.180 Сімейного кодексу України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття, при цьому батьки несуть спільний обов'язок по утриманню дитини. Статтею 182 СК України визначено, що при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров'я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 4) інші обставини, що мають істотне значення. Відповідно до ч.2 ст.182 СК України, розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Конвенцією про права дитини (стаття 3) передбачено, що в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Держави-учасниці зобов'язуються забезпечити дитині такий захист і піклування, які необхідні для її благополуччя, беручи до уваги права й обов'язки її батьків, опікунів чи інших осіб, які відповідають за неї за законом, і з цією метою вживають всіх відповідних законодавчих і адміністративних заходів. Відповідно до ст.191 СК України, аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову. Статтею 183 СК України визначено, що частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Визначаючи розмір аліментів, суд виходить з того, що відповідач інших утриманців за виконавчими документами немає, за станом здоров»я може надавати матеріальну допомогу, а тому суд вважає правильним задовольнити позов та стягнути з відповідача на користь позивача аліменти на дитину - [PERSON], [INFO] у розмірі 1/4 частини від заробітку (доходу) відповідача щомісячно, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 24.10.2018 року до досягнення дитиною повноліття. Суд вважає, що саме такий розмір аліментів є необхідним і достатнім для нормального розвитку і утримання дитини. Відповідно до ст. 141 ЦПК України, суд присуджує до стягнення з відповідача в дохід держави судовий збір у сумі 704,80 грн. Згідно з положеннями п.1 ч.1 ст.430 ЦПК України суд допускає негайне виконання рішення в межах платежу за один місяць. На підставі викладеного,

Outcome: approved