Jurisdiction: civil
Date: 2021-11-29 00:00:00

Позивач звернулась до Дніпровського районного суду м. Києва з позовом до [PERSON] , за вимогами якого у останній редакції просить встановити факт, що правовстановлюючі документи на земельну ділянку, розташовану за адресою: [ADDRESS] , кадастровий номер 8000000000:66:124:0024, належать [PERSON] та визначити, що частка померлого [INFO] [PERSON] у праві спільної сумісної власності на вказану земельну ділянку становила Ѕ (одну другу) її частини. Позовні вимоги обґрунтовано тим, що [INFO] помер батько позивача [PERSON] , після смерті якого Десятою Київською державною нотаріальною конторою було заведено спадкову справу № 1322/2005. Позивач прийняла спадщину після смерті свого батька. До складу спадкового майна входить частка земельної ділянки розташованої за адресою: [ADDRESS] , кадастровий номер 8000000000:66:124:0024, що належала спадкодавцю на підставі Державного акту на право приватної власності на землю серії ІV-КВ № 126512, виданого Київським міським управлінням земельних ресурсів 07 грудня 1999 року та зареєстрованого в Книзі записів державних актів на право приватної власності на землю за № 66-2-00786. Зазначено, що відповідно до Державного акту на право приватної власності на землю серії ІV-КВ № 126512, а також Витягу з Державного земельного кадастру про земельну ділянку № НВ-8000164922015 вищевказана земельна ділянка належить на праві спільної приватної власності [PERSON] та [PERSON] , розмір часток при цьому не визначено. Постановою державного нотаріуса Десятої Київської державної нотаріальної контори Гладкової О.П. 22.12.2015 року позивачу було відмовлено у чиненні нотаріальної дії по видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на частку земельної ділянки, що належала померлому [PERSON] , у зв`язку із невизначеністю розміру часток у праві спільної сумісної власності на землю та запропоновано звернутися до суду. Вказано, що на земельній ділянці за адресою: [ADDRESS] знаходиться житловий будинок, який належить в рівних частках - по Ѕ частині позивачу [PERSON] та відповідачу [PERSON] . Позивач зазначає, що за відсутності будь якої домовленості між співвласниками щодо розміру їх часток, співвласник [PERSON] помер, враховуючи презумпцію рівності часток, частка кожного співвласника у спільній сумісній власності на земельну ділянку є рівною та становить по Ѕ частці. Разом з тим, з правовстановлюючих документів на земельну ділянку вбачаються розбіжності у написанні прізвища спадкодавця [PERSON] , зокрема зазначено [PERSON] , у свідоцтві про смерть та в інших документах зазначено - [PERSON] . Тому виникає необхідність у встановленні факту належності спадкодавцю державного акту на право приватної власності на землю з метою оформлення права на спадщину. Ухвалою Дніпровського районного суду м. Києва від 17.05.2021 позовну заяву [PERSON] було залишено без руху з наданням позивачу строку для усунення недоліків позову (а.с. 27). Ухвалою суду від 08.06.2021 відкрите провадження у справі в порядку загального позовного провадження, призначено підготовче судове засідання та витребувано від Десятої Київської державної нотаріальної контори копію спадкової справи щодо майна померлого [PERSON] (а.с. 40, 41). Ухвалою суду від 08.07.2021 закрите підготовче провадження у справі та призначено справу до судового розгляду по суті (а.с. 48). 16.08.2021 року до суду на виконання ухвали Дніпровського районного суду м. Києва про витребування доказів від Десятої Київської державної нотаріальної контори надійшла копія спадкової справи № 1322 до майна померлого [PERSON] (а.с. 54-80). 29.10.2021 року до суду від представника позивача [PERSON] [PERSON] , надійшло клопотання про долучення доказів та матеріалів справи (а.с. 103-104). 03.11.2021 року до суду від представника позивача [PERSON] , надійшла заява про збільшення позовних вимог з доданою уточненою позовною заявою (а.с. 107-116). Ухвалою Дніпровського районного суду м. Києва від 03.11.2021 року поновлено позивачу [PERSON] строк для подання заяви зі збільшеними позовними вимогами та прийнято до розгляду позовну заяву [PERSON] до [PERSON] , третя особа: Десята Київська державна нотаріальна контора про встановлення факту належності правовстановлюючого документа та визначення розміру частки померлого у праві спільної сумісної власності на земельну ділянку (а.с. 119-120). В судове засідання учасники справи не з`явились, про дату, час та місце розгляду справи були повідомлені належним чином. Представник позивача [PERSON] суду подала заяву з проханням провести судове засідання без її участі, у заяві зазначила, що позовні вимоги підтримує в повному обсязі, просить задовольнити позов. Відповідач [PERSON] суду подав заяви від 19.08.2021 року, від 26.11.2021 року з проханням розглянути справу без його участі, у заявах вказував, що позовні вимоги визнає. Третя особа Десята Київська державна нотаріальна контора суду подала заяву про розгляд справи без участі їхнього представника та прийняття рішення згідно чинного законодавства України. Відповідно частини 2 ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд, вивчивши матеріали справи, дослідивши письмові докази, оцінивши докази кожен окремо та в їх сукупності, повно, об`єктивно та всебічно з`ясувавши обставини справи, приходить до наступного висновку. Позивач [PERSON] (дошлюбне прізвище [PERSON] ) є донькою [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] та свідоцтвом про одруження серії [NUMBER] (а.с. 58 зв., 59). [INFO] [PERSON] помер (а.с. 57). Згідно ст. 1216 Цивільного кодексу України, спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). До складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті (1218 ЦК України). Відповідно до ст. 1217 Цивільного кодексу України, спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Відповідно матеріалів спадкової справи № 1322 до майна померлого [PERSON] , яка відкрита 21.09.2005 року Десятою Київською державною нотаріальною конторою, спадкоємцем [PERSON] є позивач (а.с. 55-80). На ім`я позивача [PERSON] державним нотаріусом Десятої Київської державної нотаріальної контори 03.05.2006 року за реєстровим № 1н-1214 було видане свідоцтво про право на спадщину за законом на спадкове майно [PERSON] , а саме на Ѕ частину житлового будинку [ADDRESS] (а.с. 68 зв.); також 17.08.2006 року за реєстровим № 2н-2518 було видане свідоцтво про право на спадщину за законом на грошові внески з процентами та компенсацією, що належали спадкодавцю [PERSON] (а.с. 71 зв.). Постановою державного нотаріуса Десятої Київської державної нотаріальної контори Гладкової О.П. про відмову у чиненні нотаріальної дії від 22.12.2015 року позивачу [PERSON] відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на частку земельної ділянки розташованої за адресою: [ADDRESS] , що належала [PERSON] та перебуває у спільній сумісній власності, на підставі п. 1 ст. 49 Закону України «Про нотаріат» (а.с. 79 зв., 80). За змістом Державного акту на право приватної власності на землю серії ІV-КВ № 126512, виданого Київським міським управлінням земельних ресурсів 07.12.1999 року, зареєстрованого в Книзі записів державних актів на право приватної власності на землю за № 66-2-00786, земельна ділянка площею 0,0860 га, розташована за адресою: [ADDRESS] , кадастровий номер 66124024, на підставі рішення Київської міської ради від 28.01.1999 року № 116-2/217 передана для обслуговування житлового будинку та господарських будівель [PERSON] у спільну приватну власність з гр. [PERSON] (а.с. 23, 24). Суд розглядає справи про встановлення факту належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім`я, по батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з прізвищем, ім`ям, по батькові, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або в паспорті (п. 6 ч. 1 ст. 315 Цивільного процесуального кодексу України). Судом встановлено, що свідоцтво про смерть надане на прізвище [PERSON] , що не відповідає прізвищу [PERSON] , вказаному в Державному акті на право приватної власності на землю. Відповідно Витягу з Державного земельного кадастру про земельну ділянку № НВ-8000164922015 від 24.03.2015, земельна ділянка площею 0,0860 га, за місцем розташування: [ADDRESS] , кадастровий номер 8000000000:66:124:0024, на підставі Державного акту від 07.12.1999 серії ІV-КВ № 126512 належить на праві власності [PERSON] (а.с. 76). Свідоцтво про народження позивача видане на російській мові, у якому відомості про батька зазначено « [PERSON] » (а.с. 58 зв.). Згідно довідки-характеристики виданої Комунальним підприємством «Київське міське бюро технічної інвентаризації та реєстрації права власності на об`єкти нерухомого майна» від 24.02.2006 року № 1143574, на ім`я [PERSON] зареєстрована Ѕ частка житлового будинку за адресою: [ADDRESS] на підставі свідоцтва про право на спадщину, посвідченого Київською державною нотаріальною конторою № 1 від 21. 11.1987 року номер 7н-19753 (а.с. 63). Відповідно експертного висновку від 08.10.2021 року № 056/1115-а, складного експертом Українського бюро лінгвістичних експертиз Андрієнко Л.О., українські записи прізвищ [PERSON] (свідоцтво про смерть; свідоцтво про право на спадщину за законом, запис [PERSON] ; свідоцтво про одруження запис ([PERSON]) [PERSON] ) та [PERSON] (державний акт на право приватної власності на землю, запис у формі давального відмінка однини [PERSON] , вихідна форма [PERSON] ; Витягу з технічної документації про нормативну грошову оцінку земельної ділянки, запис [PERSON] ), а також запис російською мовою (свідоцтво про одруження, запис [PERSON] ; свідоцтво про народження, запис [PERSON] , батько [PERSON] ; свідоцтво про право на спадщину за законом, запис [PERSON] ; [PERSON] ) попри розбіжності в орфографічній фіксації в документах, наданих для експертизи, а також в інших документах зазначеної особи та її родичів є ідентичними. Розбіжності між документальними записами прізвища українською мовою виникли при його міжмовних перетвореннях через неврахування походження прізвища та внаслідок неправомірного застосування етимологічного принципу при його перекладі (а.с. 104а). Отже, суду доведені ті обставини, що Державний акт на право приватної власності на землю серії ІV-КВ № 126512 на земельну ділянку площею 0,0860 га, розташовану за адресою: [ADDRESS] , виданий на ім`я [PERSON] Київським міським управлінням земельних ресурсів 07.12.1999 року, зареєстрований в Книзі записів державних актів на право приватної власності на землю за № 66-2-00786, - належить [PERSON] . Встановлення вказаного факту необхідно позивачу для оформлення майнових прав на спадкове майно [PERSON] , зокрема на частку спірної земельної ділянки. З огляду на викладене, суд дійшов висновку, що позов в частині вимог про встановлення факту, що має юридичне значення, є обґрунтованим та таким, що підлягає задоволенню. У оформленні спадкових прав на спірну земельну ділянку позивачу було відмовлено у зв`язку з невизначеністю розміру часток у праві спільної сумісної власності на землю спадкодавця [PERSON] та відповідача [PERSON] . Відповідно ст. 89 Земельного кодексу України, земельна ділянка може належати на праві спільної сумісної власності лише громадянам, якщо інше не встановлено законом. У спільній сумісній власності, серед іншого, перебувають земельні ділянки співвласників жилого будинку. Поділ земельної ділянки, яка є у спільній сумісній власності, з виділенням частки співвласника, може бути здійснено за умови попереднього визначення розміру земельних часток, які є рівними, якщо інше не передбачено законом або не встановлено судом. За нормою ст. 370 ЦК України, співвласники мають право на виділ у натурі частки із майна, що є у спільній сумісній власності, крім випадків, установлених законом. У разі виділу частки із майна, що є у спільній сумісній власності, вважається, що частки кожного із співвласників у праві спільної сумісної власності є рівними, якщо інше не встановлено домовленістю між ними, законом або рішенням суду. Згідно положень ст. 377 ЦК України, до особи, яка набула право власності на об`єкт нерухомого майна (житловий будинок (крім багатоквартирного), іншу будівлю або споруду), об`єкт незавершеного будівництва, право власності на який зареєстровано у визначеному законом порядку, одночасно переходить право приватної власності, право користування земельною ділянкою, на якій розміщений об`єкт нерухомого майна (житловий будинок (крім багатоквартирного), інша будівля або споруда), об`єкт незавершеного будівництва, без зміни її цільового призначення в обсязі та на умовах, встановлених для попереднього власника такого об`єкта нерухомого майна, у порядку та на умовах, визначених Земельним кодексом України. Відповідно частини 1 ст. 120 Земельного кодексу України, у разі набуття на підставі вчиненого правочину або у порядку спадкування права власності на об`єкт нерухомого майна (жилий будинок (крім багатоквартирного), іншу будівлю або споруду), об`єкт незавершеного будівництва, розміщений на земельній ділянці приватної власності, право власності на таку земельну ділянку одночасно переходить від попереднього власника таких об`єктів до набувача таких об`єктів, без зміни її цільового призначення. Відповідач подав до суду заяву про визнання позову. За нормою ч. 1 ст. 82 ЦПК України, обставини, які визнаються учасниками справи, не підлягають доказуванню, якщо суд не має обґрунтованого сумніву щодо достовірності цих обставин або добровільності їх визнання. Частинами 1, 4 ст. 206 ЦПК України визначено, що відповідач може визнати позов на будь-якій стадії провадження у справі, зазначивши це в заяві по суті справи або в окремій письмовій заяві. У разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Судом не встановлено обставин того, що визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб. Враховуючи вищезазначене, позов підлягає задоволенню. Відповідно ч. 1 ст. 141 ЦПК України суд не вирішує питання розподілу між сторонами судових витрат, оскільки представником позивача суду подане клопотання від 25.10.2021 року з проханням сплачений позивачем судовий збір з відповідача не стягувати (а.с. 100).

Outcome: approved