Jurisdiction: civil
Date: 2021-07-07 00:00:00

позивач звернулась до суду з позовом, в якому просить позбавити відповідача батьківських прав відносно дитини [PERSON] . В обґрунтування позовних вимог покликається на те, що перебувала з відповідачем у зареєстрованому шлюбі у якому мають дочку [PERSON] , [INFO] . Шлюб між сторонами розірвано рішенням суду від 28.11.2016 року. Після розірвання шлюбу донька сторін проживає з матір`ю. Відповідно до заочного рішення Дрогобицького міськрайонного суду Львівської області від 12.10.2016 року було стягнуто аліменти з [PERSON] на користь позивачки на утримання доньки [PERSON] в розмірі 600 грн. щомісячно, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку до досягнення дитиною повноліття, починаючи з 06.07.2016 року. Свій обов`язок по утримання дитини відповідач виконував не належним чином, у зв`язку із чим станом на 12.04.2021 року заборгованість зі сплати аліментів становить 14248, 42 грн. Позивачка матеріально утримує доньку і створює всі належні умови для проживання і гармонійного розвитку дитини. З часу переїзду позивачки з дитиною в с. Веселе, Бахмацького району Чернігівської області батько дитини участі у її вихованні не приймав, по телефону не спілкувався, станом її здоров`я не цікавиться. Негативне відношення батька дитини до виховання було предметом розгляду на засіданні виконкому Бахмацької міської ради від 23.04.2021, що підтверджує висновок засідання виконкому №105 від 23.04.2020, яким було затверджено висновок про доцільність позбавлення батька дитини батьківських прав. Враховуючи те, що батько самоусунувся від її виховання та виконання батьківських обов`язків, просить позов задоволити та позбавити відповідача батьківських прав. Позивач в підготовче судове засідання не з`явилась, подала до суду заяву в якій зазначила, що позов підтримує в повному обсязі, просить справу розглядати у її відсутності. Відповідач в підготовче судове засідання не з`явився, подав до суду заяву про визнання позову та просить такий задоволити, розгляд справу проводити у його відсутності. Представник третьої особи в підготовче судове засідання не з`явилася, подала суду заяву в якій позов підтримала в повному обсязі та просить справу розглядати за її відсутності. У зв`язку із неявкою у підготовче судове засідання всіх учасників справи фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється згідно із вимогами ч.2 ст.247 ЦПК України. З`ясувавши дійсні обставини справи та перевіривши їх доказами, суд приходить до висновку, що позов слід задоволити з наступних підстав. Відповідно до ч.3 ст.200 ЦПК України у випадку визнання позову відповідачем суд ухвалює рішення за результатами підготовчого провадження. Відповідно до ч.4 ст.206 Цивільного процесуального кодексу України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд. У відповідності до ч.1 ст.206 ЦПК України відповідач може визнати позов на будь-якій стадії провадження у справі, зазначивши про це в заяві по суті справи або в окремій письмовій заяві. Відповідно до ст.150 Сімейного кодексу України встановлено обов`язки батьків щодо виховання та розвитку дитини. Зокрема, батьки зобов`язані турбуватися про здоров`я дитини, її фізичний та моральний розвиток, зобов`язані забезпечити одержання дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя. Відповідно до п.2 ст.164 Сімейний кодексу України, мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вони ухиляються від виконання своїх батьківських обов`язків. Відповідно до ст.165 Сімейного кодексу України право на звернення до суду з позовом про позбавлення батьківських прав мають один з батьків, опікун, піклувальник, особа, в сім`ї якої проживає дитина, заклад охорони здоров`я, навчальний або інший дитячий заклад, в якому вона перебуває, орган опіки та піклування, прокурор, а також сама дитина, яка досягла чотирнадцяти років. Згідно до роз`яснень, що містить п.16 Постанови Пленуму Верховного суду України № 3 від 30.03.2007 року «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення та позбавлення батьківських прав» ухилення батьків від виконання своїх батьківських обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, підготовку її до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками. Судом встановлено, що батьками [PERSON] є [PERSON] та [PERSON] , що підтверджується копією свідоцтва про народження серії [NUMBER] , яке видано міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Львівського міського управління юстиції 25.06.2015 року. Згідно висновку начальника служби у справах дітей Бахмацької міської ради від 23.04.2021 виконавчий комітет міської ради вважає за доцільне позбавити батьківських прав [PERSON] по відношенню до малолітньої дитини [PERSON] , [INFO] . Відповідачем подано до суду заяву про повне визнання позову. Обставин, які б свідчили про підстави для неприйняття вказаного визнання судом не встановлено. З огляду на зазначені обставини, враховуючи повне визнання відповідачем позову, зважаючи на те, що відповідач тривалий час ухиляється від виконання своїх батьківських обов`язків, з власної ініціативи усунувся від виконання таких, щодо неповнолітньої доньки [PERSON] , [INFO] , не піклується про її фізичний і духовний розвиток, матеріально не забезпечує, суд приходить до висновку, що його слід позбавити батьківських прав відносно неї. Крім того, із змісту ст.137 ЦПК України вбачається, що за результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Судом встановлено, що позивач уклала з адвокатом Антоненко І.Є. договір про надання правової (професійної правничої) допомоги та здійснила оплату у розмірі 4000 грн. На підтвердження понесених витрат позивачем долучено договір про надання правової (професійної правничої) допомоги від 20.04.2021, свідоцтво про право на заняття адвокатською діяльністю, акт приймання-передачі наданих послуг на виконання умов договору від 20.04.2021, квитанцію про сплату коштів. Тому понесені позивачем витрати на правову допомогу підлягають стягненню із відповідача на користь позивача. Згідно з ч.1 ст.142 ЦПК України у разі визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті суд у відповідній ухвалі чи рішенні у порядку, встановленому законом, вирішує питання про повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову. Судом встановлено, що позивачем при поданні позову до суду сплачено судовий збір у сумі 908 гривень. Враховуючи вищенаведене, а також і те, що розгляд даної справи по суті не здійснювався, суд приходить до переконання, що позивачці [PERSON] необхідно повернути з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову до суду, що становить 454 гривні. Також, в порядку ст.141 ЦПК України з відповідача на користь позивачки підлягає до стягнення 454 грн судового збору, сплаченого при подачі позову до суду.

Outcome: approved