Jurisdiction: civil
Date: 2015-11-23 00:00:00

Позивач звернулась до суду з позовною заявою про стягнення аліментів на утримання двох неповнолітніх дітей. В позовній заяві посилалась на те, що вони з відповідачем мають дочку ІРИНУ [INFO], дочку АЛІНУ [INFO]. Відповідач є батьком дівчат, в добровільному порядку не надає ніякої матеріальної допомоги. Тому просить стягувати з відповідача аліменти на утримання неповнолітніх дітей у розмірі ? частини всіх видів його доходів щомісяця. В судовому засіданні позивач позовні вимоги підтримала в повному обсязі, дала покази аналогічно викладеним в позовній заяві. Відповідач у судовому засіданні заявлені вимоги визнав частково, суду пояснив, що на даному етапі він розмір аліментів який просить позивач не в змозі платити, оскільки на даний час він офіційно не працює, має намір працевлаштовуватись, то хоче платити аліменти на дітей у твердій грошовій сумі не більше 400 гривень. В судовому засіданні було встановлено, що сторони перебували у шлюбі, який розірвано рішенням Славутицького міського суду від 05.10.2015 року. Сторони мають неповнолітніх дітей: дочку ІРИНУ [INFO], дочку АЛІНУ [INFO], які на даний час проживає разом із матірю - позивачем по справі. Батьком неповнолітніх дівчат є відповідач відповідно до свідоцтв про народження дітей. Відповідно до вимог ст.180 Сімейного кодексу України батьки зобовязані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно ст.181 СК України способи виконання батьками обовязку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними. При виникненні спору між батьками щодо способів виконання ними обовязку по утриманню дитини, він вирішується в судовому порядку. Як зазначено у ч.1 ст.182 СК України, при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров'я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 4) інші обставини, що мають істотне значення. Беручи до уваги, що положенням Інструкції з організації примусового виконання рішень, затвердженої наказом Міністерства юстиції України від 02.04.2012 року № 512/5, зареєстрованої в Міністерстві юстиції України 02 квітня 2012 року за № 489/20802, передбачено порядок стягнення аліментів, присуджених у частці від заробітку, також у випадку якщо боржник не працює або відсутня інформація про отримання боржником доходів, сама по собі відсутність у платника аліментів постійного місця роботи не може бути достатньою підставою для визначення аліментів у твердій грошовій сумі, у звязку з чим розмір аліментів необхідно визначити у частці від заробітку (доходу) відповідача. Довідку про наявність постійного місця роботи та довідку про доходи відповідач суду не надав, доказів на обґрунтування своїх заперечень до суду не надав. Згідно ст. 183 Сімейного кодексу України частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Суд бере до уваги рівність обовязку обох батьків по утриманню дитини, їх матеріальне становище, стан здоровя дітей, нормальний стан здоров'я відповідача, оскільки доказів іншого не надано, відсутність відомостей про неможливість відповідача за станом здоровя чи з інших обєктивних причин брати участь в належному утриманні дітей, відсутність у нього інших утриманців. Позивач просить стягувати аліменти у розмірі ? частин від усіх видів доходів відповідача, проте суд вважає, що такий розмір позивачем необґрунтований. Заявлені позовні вимоги підлягають частковому задоволенню, оскільки суд вважає, що розмір аліментів в даному випадку повинен становити 1/3 частину частини від всіх видів доходів відповідача, кожен місяць, але не менше ніж 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, це є необхідним і забезпечить належну участь батька в утриманні дітей, оскільки на день розгляду справи державою встановлено прожитковий мінімум для дітей у розмірі 1161 гривень. Згідно ч.1 ст.191 СК України аліменти на дитину за рішенням суду присуджуються від дня предявлення позову. Відповідно до ст. 88 ЦПК України та п.п.1 п.1 ст.4 Закону України «Про судовий збір» з відповідача підлягає стягненню судовий збір на користь держави.

Outcome: partial