Jurisdiction: civil
Date: 2020-01-27 00:00:00

Позивач звернулась до суду з вказаним позовом до Івано-Франківського міського відділу державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції в Івано-Франківській області про зміну імені дитини мотивуючи тим, що вона звернулась до Головного територіального управління юстиції в Івано-Франківській області щодо внесення змін до актового запису про народження сина №1500 від 15.07.2014 року, складеного Відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Івано-Франківського міського управління юстиції, [PERSON] в якому просила змінити ім`я дитини з « [PERSON] » на « [PERSON] » з підстав того, що дитина фактично має власне ім`я відмінне від зазначеного в актовому записі про її народження. Висновком про внесення змін до актового запису цивільного стану позивачу відмовлено у внесенні змін до актового запису цивільного стану з підстав ненадання документів, що підтверджують факт того, що дитина відкликається на ім`я відмінне від зазначеного в актовому записі. [INFO] народився [PERSON] , під впливом біологічного батька дитину було названо [PERSON] та здійснено Таїнство Хрещення на ім`я « [PERSON] - [PERSON] ». Однак батько відмовився вносити свої відомості до актового запису дитини. На даний час біологічний батько участі у вихованні дитини не бере, не спілкується з дитиною, кошти на утримання сина не виділяє. Сина з народження виховувала мама та бабуся [PERSON] , які завжди називали його [PERSON]. Таким іменем дитину також називають в дитячому садку та на гуртках, яку відвідує дитина. Разом з тим, позивач не має жодного офіційного документу, який би підтвердив факт імені відмінного від зазначеного в актовому записі, оскільки всі офіційні документи заповнюються відповідно до відомостей наявних в свідоцтві про народження. Дитина відвідує садочок, де до неї звертаються на ім`я [PERSON], однак наступного року дитина дитина має піти до школи. Мати вважає, що зміна середовища та той факт, що до нього будуть звертатись на незвичне для нього ім`я [PERSON] спричинить для дитини зайвий стрес та розгубленість, у зв`язку з цим хоче виправити ім`я вказане в актовому записі про народження дитини та виключити на майбутнє будь-які неточності з цього приводу. У судовому засіданні позивач та її представник підтримали заявлені позовні вимоги та надали пояснення,аналогічні викладеним у позові. Представник відповідача подав заяву про розгляд справи у їх відсутності. Свідок [PERSON] в судовому засіданні пояснила, що [PERSON] є її внуком. Все життя дитину називали на ім`я [PERSON] , і на ім`я [PERSON] він не відзивається. Заслухавши пояснення позивача, її представника, дослідивши матеріали справи, суд дійшов наступного висновку. Відповідно до ст. 12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Відповідно до ст. 13 ЦПК України, Суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Відповідно до ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона покликається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим кодексом. З копії свідоцтва про народження серії [NUMBER] від 15.07.2014 року виданого відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Івано-Франківського міського управління юстиції встановлено, що [INFO] народився [PERSON] , актовий запис № 1500. Його батьками є [PERSON] та [PERSON] (а.с. 6). Згідно Витягу з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про народження із зазначенням відомостей про батька відповідно до частини першої статті 135 Сімейного кодексу України 03.07.2014 року народився [PERSON] ,відомості про батька якого записані відповідно до ч. 1 ст. 135 Сімейного кодексу України (а.с. 7-8). З копії свідоцтва про хрещення встановлено, що таїнство хрещення та миропомазання здійснено над [PERSON] , [INFO] (а.с. 14). З копії диплому VII Міжнародного конкурс-фестивалю хореографічного мистецтва встановлено, що [PERSON] нагороджений за зайняте перше місце (а.с. 10). Копія диплому танцювальної школи підтверджує, що [PERSON] нагороджений за зайняте перше місце (а.с. 11). Відповідно до копії диплому Асоціації спортивного танцю України обласного осередку АСТУ в Івано-Франківській області Департаменту молодіжної політики та спорту Івано-Франківської міської ради [PERSON] та Поголовська Діана нагороджені за зайняте третє місце (а.с. 12). Копії квитанцій підтверджують, що оплачено за навчання та репетиторство Судак Іллі (а.с. 13). Згідно копії листа-відповіді дошкільного навчального закладу № 29 « [PERSON] , [INFO] , який відвідує групу старшого дошкільного віку даного дошкільного навчального закладу, з моменту прибуття до дитячого садка у спілкуванні з вихователями та іншими вихованцями групи відзивається на ім`я [PERSON] (а.с. 15). Згідно копії висновку про внесення змін до актового запису цивільного стану Івано-Франківського міського відділу державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції в Івано-Франківській області від 04.04.2019 року, неможливо змінити в актовому записі про народження № 1500 від 15.07.2014 року , складеного в Івано-Франківському ДРАЦС Головного територіального управління юстиції в Івано-Франківській області на [PERSON] , ім`я дитини з [PERSON] на [PERSON] у зв`язку з відсутністю підстав, а саме: на підтвердження факту, що дитина має власне ім`я, відмінне від зазначеного в актовому записі про її народження, заявником не подано жодного документа (а.с. 9). Згідно з вимогами ст. 55 Конституції України права та свободи людини і громадянина захищаються судом. Кожна особа має право в порядку, встановленому законом звернутися за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод, інтересів. У відповідності до п. п. 10,11 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 9 від 1 листопада 1996 року « Про застосування Конституції України при здійсненні правосуддя» «Конституційні положення про законність судочинства та рівність усіх учасників процесу перед законом і судом ( ст. 129 Конституції) зобов`язують суд забезпечити всім їм рівні можливості щодо надання та дослідження доказів, заявлення клопотань та здійснення інших процесуальних прав. При вирішенні цивільних справ суд має виходити з поданих сторонами доказів. Гарантоване право кожного подати будь-який позов до суду, що стосується його цивільних прав і обов`язків, передбачений пунктом 1 ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод. Проте право на суд не є абсолютним і воно може бути піддане обмеженням, дозволеним за змістом, тому що право на доступ до суду за своєю природою потребує регулювання з боку Держави. Згідно ст. 3 ЦК України загальними засадами цивільного законодавства є, зокрема, справедливість, добросовісність та розумність. Вимога справедливості добросовісності та розумності цивільного законодавства практично виражається у встановленні його нормами рівних умов для участі всіх осіб у цивільних відносинах; закріпленні можливості адекватного захисту порушеного цивільного права або інтересу; поєднання створення норм, спрямованих на забезпечення реалізації цивільного права, з шануванням прав та інтересів інших осіб, моралі суспільства тощо. При цьому справедливість можна трактувати як визначення нормою права обсягу, межі здійснення і захисту цивільних прав та інтересів особи адекватно її ставленню до вимог правових норм. Добросовісність означає прагнення сумлінно захистити цивільні права та забезпечити виконання цивільних обов`язків. Розумність - це зважене вирішення питань регулювання цивільних відносин з урахуванням інтересів усіх учасників, а також інтересів громади (публічного інтересу). Відповідно до статті 146 Сімейного кодексу України, ім`я дитини визначається за згодою батьків. Ім`я дитини, народженої жінкою, яка не перебуває у шлюбі, у разі відсутності добровільного визнання батьківства визначається матір`ю дитини. Дитині може бути дано не більше двох імен, якщо інше не випливає із звичаю національної меншини, до якої належать мати і (або) батько. Спір між батьками щодо імені дитини може вирішуватися органом опіки та піклування або судом. Відповідно до ст. 294 ЦК України, фізична особа має право на ім`я. Фізична особа має право на транскрибований запис її прізвища та імені відповідно до своєї національної традиції. У разі перекручення імені фізичної особи воно має бути виправлене. Якщо перекручення імені було здійснене у документі, такий документ підлягає заміні. Якщо перекручення імені здійснене у засобі масової інформації, воно має бути виправлене у тому ж засобі масової інформації. Право на ім`я в Україні є невід`ємним та невідчужуваним, належить до особистих немайнових прав і потребує встановлення чітких, логічних та виважених критеріїв правового (конституційного, цивільного, сімейного і адміністративного) регулювання реєстрації імені дитини,

Outcome: approved