Jurisdiction: civil
Date: 2021-02-21 00:00:00

Позивач звернулась до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, зареєстрованого 21 жовтня 2014 року Відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Кегичівського районного управління юстиції у Харківській області, актовий запис №81 від 21 жовтня 2014 року. Позовна заява обґрунтована, тим що сторонами 21 жовтня 2014 був укладений шлюб. Від шлюбу мають дитину [PERSON] , [INFO] . Зараз з відповідачем проживають окремо. Спільне життя не склалось - не зійшлись характерами. Подальше спільне проживання та збереження шлюбу не можливе, оскільки це суперечить інтересам позивача. На примирення не згодна, спільного майна не мають. Після розлучення дитина проживатиме з позивачем. Ухвалою Кегичівського районного суду Харківської області від 25 січня 2021 року провадження у справі відкрито, позовна заява прийнята до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін. Сторонам було надано час для подання заяв по суті. Позивач в судове засідання не з`явилась, але надала суду заяву, в якій просила розглянути справу без її участі, позовні вимоги підтримує, просить їх задовольнити, строк на примирення не потрібен. Повідомила, що дитина після розірвання шлюбу проживатиме з нею, спору про розподіл майна на даний час не мають, прізвище на дошлюбне змінювати не бажає, судові витрати залишає за собою. Відповідач в судове засідання не з`явився, але надав заяву про розгляд справи без його участі, позовні вимоги визнає, просить їх задовольнити, строк на примирення не потрібен. Повідомив, що спору про розподіл майна на цей час не мають, дитина після розірвання шлюбу проживатиме з позивачем. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши матеріали справи, суд прийшов до висновку про необхідність задоволення позову з наступних підстав. Так, матеріалами справи встановлено, що сім`я розпалася повністю, не може бути збережена і позовні вимоги підлягають задоволенню. Встановлено, що сторони зареєстрували шлюб 21 жовтня 2014 року Відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Кегичівського районного управління юстиції у Харківській області, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER] , виданим 21 жовтня 2014 року Відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Кегичівського районного управління юстиції у Харківській області, актовий запис № 81. Від даного шлюбу сторони мають дитину [PERSON] , [INFO] . Сторони погодили, що дитина проживатиме з позивачем. Сумісне життя сторін не склалося, не зійшлись характерами, подружні стосунки не підтримують, проживають окремо, тому подальше спільне життя та збереження шлюбу суперечить їх інтересам. Відповідно до ч. 1 ст. 24 СК України, шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушення жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Згідно зі змістом ст. 55 СК України, дружина та чоловік зобов`язані спільно піклуватися про побудову сімейних відносин між собою та іншими членами сім`ї на почуттях взаємної любові, поваги, дружби, взаємодопомоги. Чоловік зобов`язаний утверджувати в сім`ї повагу до матері. Дружина зобов`язана утверджувати в сім`ї повагу до батька. Дружина та чоловік відповідальні один перед одним, перед іншими членами сім`ї за свою поведінку в ній. Як вбачається зі змісту ч. 3 ст. 56 СК України, кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження, є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканість і може мати наслідки, встановлені законом. Судом встановлено, що сторони створити міцної сім`ї за час спільного проживання не змогли, внаслідок чого шлюб фактично розпався, подружні стосунки припинилися. У відповідності до ч. 2 ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам сторін, що має істотне значення. Пунктом 24 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя» № 11 від 21.12.2007 року встановлено, що шлюб може бути розірвано в судовому порядку лише за умови, якщо встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечитиме інтересам одного з них чи інтересам їх дітей». Як вбачається з матеріалів справи на даний час сторони фактично припинили шлюбні відносини та відновлювати не збираються, спільне господарство не ведуть, а тому подальше спільне життя та збереження шлюбу суперечить інтересам сторін, в зв`язку з чим позовні вимоги підлягають задоволенню. Таким чином, оцінивши зібрані по справі докази в їх сукупності, суд вважає, що шлюб між сторонами слід розірвати, оскільки зберегти їх сім`ю на майбутнє неможливо, а подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу буде суперечити їхнім інтересам. Про наявність спору про розподіл майна, що є спільною власністю на цей час не заявлено. Статтею 113 Сімейного кодексу передбачено, що особа має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Позивачем заявлено про залишення їй прізвища отриманого при реєстрації шлюбу. Про розподіл судових витрат не заявлено.

Outcome: approved