Jurisdiction: civil
Date: 2015-06-02 00:00:00

Позивач звернулась до суду з позовом, в якому зазначає, що з 22.08.1998 року вона перебуває у зареєстрованому шлюбі з відповідачем, проживала з ним до вересня 2014 року. Від даного шлюбу мають доньку: [PERSON], [INFO]. Спільне життя не склалось, шлюбні стосунки сторони не підтримують, шлюб існує формально, спільного господарства не ведуть. Подальше спільне життя та збереження шлюбу неможливе. Причиною розпаду сімї стали відсутність порозуміння між подружжям, відмінності поглядів на ведення спільного господарства та виховання дитини. Позивач переконана, що подальше спільне проживання та збереження шлюбу неможливі. Спір про поділ майна та визначення місця проживання неповнолітньої дитини відсутній. У звязку з чим, просить суд розірвати шлюб укладений, між нею та відповідачем. Позивач у судове засідання не зявилася, про день, час та місце слухання справи повідомлена у встановленому законом порядку. Надала суду заяву, у якій позовні вимоги підтримала в повному обсязі, просила позов задовольнити, слухати справу без її участі, не заперечувала проти заочного розгляду справи. Відповідач у судове засідання повторно не зявився, про день, час та місце слухання справи повідомлений у встановленому законом порядку. Заяв, клопотань на адресу суду не надсилав. Суд розглядає справи протягом розумного строку, але не більше двох місяців з дня відкриття провадження у справі. Розгляд судом цивільної справи відбувається в судовому засіданні з обовязковим повідомленням осіб, які беруть участь у справі. Особа, яка бере участь у справі, має право заявити клопотання про розгляд справи у її відсутності (ст. 157,158 ЦПК України). За таких обставин та враховуючи вимоги ч. 4 ст. 169 ЦПК України, суд вважав за можливе вирішити справу на підставі наявних у ній даних та доказів в заочному порядку, що відповідає вимогам ст. 224 ЦПК України. Дослідивши матеріали справи, судом встановлено, що сторони перебувають у шлюбі зареєстрованому 22.08.1998 року, про що свідчить свідоцтво про укладення шлюбу, яке видане Міським відділом реєстрації актів громадянського стану м.Херсона, актовий запис № 471. Від шлюбу сторони мають доньку: [PERSON], [INFO], відповідно до свідоцтва про народження, виданого міським відділом реєстрації актів громадянського стану м.Херсона, актовий запис № 851. Судом встановлено, що відносини між сторонами припинені, шлюбні стосунки не підтримують. Позивач прийшла до стійкого переконання про неможливість подальшого сумісного проживання та збереження сімї. З обставин викладених у позові вбачається, що подружжя фактично не підтримують стосунки з вересня 2014 року, спільного господарства не ведуть. Причиною розпаду подружніх стосунків є відсутність порозуміння між подружжям, відмінності поглядів на ведення спільного господарства та виховання дитини. Позивач вважає, що примирення та збереження шлюбу між ними не можливе. Спору про поділ спільно нажитого майна та щодо визначення місця проживання неповнолітньої доньки між сторонами немає. Відповідно до ч. 3 ст. 105 СК України, шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду. Відповідно до положень ч. 1 ст. 110 СК України, позов про розірвання шлюбу може бути предявлений одним із подружжя. Таким чином, враховуючи що однією із основних засад шлюбу є його добровільність, а метою його укладання є створення сімї та беручи до уваги наявність стійкого переконання у позивача про необхідність розірвати подружні стосунки, а також враховуючи формальність існування подружніх стосунків, що суперечить інтересам позивача та їх спільної доньки, суд приходить до висновку що позовні вимоги обґрунтовані та є такими, що підлягають задоволенню.

Outcome: approved