Jurisdiction: civil
Date: 2019-02-14 00:00:00

Позивач звернулась в суд з даним позовом вказуючи, що 23.10.2017 року вона з відповідачем розірвала шлюб. Від даного шлюбу вони мають малолітню дитину : [PERSON], [INFO] . Згідно судового наказу виданого Володарсько-Волинським районним судом Житомирської області від 13.11.2017 року з [PERSON] стягуються на користь [PERSON] аліменти на утримання сина [PERSON], [INFO] в розмірі 1/4 частини всіх видів заробітку відповідача , але не менше 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи з 09.11.2017 року і до досягнення [PERSON] повноліття. Позивач знаходиться в тяжкому матеріальному становищі, перебуває в декретній відпустці по догляду за дитиною до досягнення нею 3-х річного віку і позбавлена можливості отримувати будь-які додаткові доходи, відповідач матеріальної допомоги на утримання її не надає. Позивач просить стягувати з відповідача аліменти на її утримання в твердій грошовій сумі у розмірі 1000 ( одна тисяча) гривень , щомісячно, з дня пред»явлення позову. Позивач в судовому засіданні позов підтримала та пояснила, що відповідач працює за кордон в [PERSON] та має заробітки, розмір заробітку відповідача не знає , так як вони не спілкуються. Відповідач та його представник в судовому засіданні позов не визнали та пояснили, що відповідач сплачує аліменти на дитину щомісячно в розмірі 930 гривень, офіційно ніде не працює, періодично виїздить на заробітки в [PERSON] терміном до 3 місяців та отримує щомісячно біля 5-6 тис. гривень, непрацездатних батьків не має, інших боргових зобов»язань не має. Позивач матеріально забезпечена, працює , а тому не потребує матеріальної допомоги. Заслухавши сторін, дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає частковому задоволенню з наступних підстав. Згідно ст. 84 ч.2 СК України дружина, з якою проживає дитина, має право на утримання від чоловіка батька дитини до досягнення дитиною 3-х років. -2- Частиною 4 ст. 84 СК України передбачено, що право на утримання дружини з якою проживає дитина має незалежно від того чи вона працює, та незалежно від її матеріального становища, за умови, що чоловік може надавати матеріальну допомогу. В судовому засіданні встановлено, що сторони перебували у зареєстрованому шлюбі , у них народився син [PERSON], [INFO]. 23.10.2017 року шлюб між сторонами було розірвано рішенням Володарськ-Волинського районного суду. Згідно судового наказу виданого Володарсько-Волинським районним судом від 13.11.2017 року з [PERSON] стягуються аліменти на утримання сина [PERSON] в розмірі 1/4 частини всіх видів заробітку, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Позивач перебувала у відпустці по догляду за дитиною, яка не досягла трьохрічного віку. Відповідач підтвердив, що він сплачує аліменти на дитину щомісячно в розмірі 930 гривень, інших боргових зобов»язань не має, виїздить на заробітки в [PERSON] та щомісячно отримує 5-6 тисяч гривень . \~ \~ \~ \~ Враховуючи,\~що відповідач\~є працездатним, особою молодого віку , крім сплати аліментів на сина у мінімальному розмірі щомісячно , інших боргових зобов»язань не має, а тому суд приходить до висновку , що він може надавати матеріальну допомогу на утримання дружини до досягнення дитиною трьохрічного віку в розмірі 800 гривень з дня пред»явлення позову, тобто 27.12.2017 року і до досягнення сином [PERSON] 3-річного віку до 15.12.2018 року. Посилання представника відповідача про те, що позивач працює, має доходи , а тому не потребує матеріальної допомоги правового значення для вирішення даного спору не має , виходячи із вимог ч.4 ст. 84 СК України. Згідно ст. 141 ЦПК України підлягає стягненню з відповідача судові витрати у виді судового збору на користь держави в сумі 640 грн.

Outcome: partial