Jurisdiction: civil
Date: 2019-01-17 00:00:00

Позивач звернулась в суд з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання повнолітньої дитини, яка продовжує навчання. Позовні вимоги обґрунтовує тим, що вона із відповідачем перебувала у зареєстрованому шлюбі, який на даний час розірваний. Від спільного подружнього життя у них народився син [PERSON] [INFO]. На даний час син досяг повноліття, однак продовжує навчання у Державному вищому навчальному закладі «Нововолинський електромеханічний коледж» у зв'язку з чим потребує додаткових витрат на придбання літератури, канцелярських товарів, прожиття, харчування, витрати на транспорт. Просить стягувати з [PERSON] в її користь аліменти на утримання сина [PERSON] [INFO] в розмірі 1200 грн. щомісячно, починаючи з дня подачі заяви до суду і до закінчення ним навчання, але не довше ніж до досягнення ним 23 річного віку. В судове засідання позивач подала заяву в якій зазначила, що позовні вимоги підтримує в повному обсязі та просить суд проводити розгляд справи у її відсутність, не заперечує щодо заочного розгляду справи. Відповідач в судове засідання не з'явився, причини неявки суду не повідомив, про дату та час розгляду справи повідомлявся своєчасно, шляхом направлення судових повісток. Також, відповідач викликався до суду через оголошення на офіційному веб-сайті судової влади України. Враховуючи, що відповідно до положень ст. 128 ЦПК України, з опублікуванням оголошення про виклик особа вважається повідомленою про дату, час і місце розгляду справи, а також те, що позивач не заперечує проти заочного вирішення справи, а відповідач відзив не подав, наявні всі умови, встановлені ст. 280 ЦПК України, які необхідні для ухвалення заочного рішення. Таким чином, суд вважає за можливе розглядати справу у відсутність сторін за доказами, що містяться в матеріалах справи, при заочному розгляді справи відповідно до положень ст. 281 ЦПК України. Беручи до уваги те, що в судове засіданні сторони не з'явились, тому згідно ч.2 ст. 247 ЦПК України розгляд справи здійснюється без фіксування технічними засобами. Дослідивши та оцінивши докази по справі в їх сукупності, суд приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення з наступних підстав. З дослідженого свідоцтва про народження серії [NUMBER] встановлено, що [PERSON] є батьком [PERSON] [INFO]. (а.с.2). Довідкою Державного вищого навчального закладу «Нововолинський електромеханічний коледж» від 16 листопада 2018 року № 272 підтверджується, що [PERSON] навчається на денній формі навчання цього учбового закладу та є студентом 2 курсу. Термін навчання з 01 вересня 2017 року по 30 січня 2021 року. Згідно довідки Державного вищого начального закладу Нововолинський електромеханічний коледж від 16 листопада 2018 року № 1, [PERSON] прописаний та проживає в гуртожитку ДВНЗ Нововолинський електромеханічний коледж за адресою: м. Нововолинськ вул. Шахтарська, 12 з 2017 року та сплачує щомісячно за проживання 300 грн. (а.с.7). Відповідно до ст. 199 Сімейного кодексу України якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв'язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов'язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Згідно з ст. 200 Сімейного кодексу України суд визначає розмір аліментів на повнолітню дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у ст. 182 СК України. Відповідно до ч.1 ст. 182 СК України, при визначенні розміру аліментів суд враховує, зокрема, стан здоров'я та матеріальне становище дитини, стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів, наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина, наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів, інші обставини, що мають істотне значення. На судовий розгляд справи відповідач не надав суду доказів, котрі б підтверджували незадовільний стан здоров'я, наявність на його утриманні інших дітей, непрацездатних батьків та свідчили про неможливість надавати матеріальну допомогу на навчання сина. Враховуючи те, що повнолітній син продовжує навчання і у зв'язку з цим потребує матеріальної допомоги, а відповідач може надавати таку матеріальну допомогу, тому суд прийшов до висновку, що вимоги позивача є обґрунтованими, законними і такими, що підлягають до задоволення.

Outcome: approved