Jurisdiction: civil
Date: 2014-02-12 00:00:00

позивач звернулась в суд з позовом до Відділення №1 Публічного акціонерного товариства «Ерсте Банк», третя особа - нотаріус другої державної нотаріальної контори м.Львова [PERSON], про визнання права власності на вміст індивідуального депозитного сейфу [NUMBER], покликаючись на те, що 04.03.2011 року між її чоловіком [PERSON] та ПАТ «Ерсте Банк» в особі Коцінського І.Д., який діяв на підставі довіреності посвідченої приватним нотаріусом Львівського міського нотаріального округу [PERSON] був укладений договір №12/D01/166 про прийняття в тимчасове користування індивідуального депозитного сейфу [NUMBER] до 23.03.2012 року. 21.03.2012 року [PERSON] уклав додаткову угоду №1 до договору про надання в тимчасове користування індивідуального депозитного сейфу №12/D01/166 про продовження строку користування індивідуальним сейфом до 29.03.2013 року. [INFO] [PERSON] помер. 13.06.2013 року [PERSON] подала заяву до Другої ЛДНК про прийняття спадщини за законом проте, нотаріус відмовив їй у прийнятті заяви через відсутність опису майна, яке знаходиться у індивідуальному депозитному сейфі [NUMBER]. Крім того, за ПАТ «Ерсте Банк» відмовляється надати опис майна чи надати можливість у її присутності та присутності державного нотаріуса відкрити індивідуальний депозитний сейф [NUMBER] для проведення такого опису, посилаючись на відсутність у неї свідоцтва на спадщину. Позивача в судове засідання не з'явилась, подавши заяву про розгляд справи у її відсутності та про підтримання позову в повному обсязі. Представник третьої особи в судове засідання не з'явився, подавши заяву про розгляд справи у його відсутності. Відповідно до ст.169 ЦПК України суд вважає за можливе проводити розгляд справи у відсутності представників позивача та третьої особи, які подали відповідні заяви, а також відповідача, який про причини неявки суд не повідомив, на підставі наявних у справі доказів, які вважає достатніми. Відповідач в судове засідання не з'явився, про причини неявки суд не повідомив, хоча належним чином був повідомлений про час та місце розгляду справи. У відповідності до ст.224 ЦПК України суд вважає за можливе проводити заочний розгляд справи у відсутності відповідача на підставі наявних у справі доказів, проти чого представник позивача не заперечує. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що 04.03.2011 року між Публічним акціонерним товариством «Ерсте Банк» в особі Коцінського Івана Дмитровича, який діє на підставі довіреності посвідченої приватним нотаріусом Львівського міського нотаріального округу [PERSON], за зареєстровим №41 від 14.01.2010 року та [PERSON] укладено договір №12/D01/166 про надання в тимчасове користування індивідуального депозитного сейфу (а.с.5-6), згідно з яким відповідач надав позивачеві в тимчасове користування індивідуальний сейф [NUMBER], що знаходиться у депозитному залі для збереження документів, грошових коштів та цінностей на строк з 04.03.2011 року до 23.03.2012 року. Додатковою угодою від 21.03.2012 року №1 до Договору про надання в тимчасове користування індивідуального депозитного сейфу №12/D01/166 від 04.03.2011 року (а.с.7) укладеною між Публічним акціонерним товариством «Ерсте Банк» в особі начальника Львівського відділення №1 Мкртчяна Сергія Суроновича, що діє на підставі довіреності посвідченої приватним нотаріусом Львівського міського нотаріального округу [PERSON] 20.01.2012 року за реєстровим №73 та [PERSON] якою продовжено строк користування індивідуальним сейфом за договором №12/D01/166 від 04.03.2011 року до 29.03.2013 року (включно). Свідоцтвом про шлюб укладеного між [PERSON] та [PERSON], який зареєстрований 30.04.1988 року Залізничним районним відділом ЗАГС, про що складено відповідний актовий запис № 201 та видано свідоцтво про укладення шлюбу серії [NUMBER] (а.с.9). Згідно зі свідоцтвом про смерть серії [NUMBER] від 01.02.2013 року, виданим Залізничним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Львівського міського управління юстиції (а.с.8) [PERSON] помер [INFO], актовий запис №117. Відповідно до ст.392 ЦК України власник майна може пред'явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Статтею 1216 ЦК України передбачено спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Згідно зі ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Відповідно до ст. 1268 ЦК України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. Частинами 1, 5 ст. 1273 ЦК України передбачено, що спадкоємець за заповітом або за законом може відмовитися від прийняття спадщини протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу. Заява про відмову від прийняття спадщини подається нотаріусу за місцем відкриття спадщини. Відмова від прийняття спадщини є безумовною і беззастережною. Таким чином, оцінюючи докази у їх сукупності, суд приходить до висновку, що позов слід задовольнити, оскільки позивач є спадкоємцем оспорюваного майна і до неї переходять усі права та обов'язки щодо нього, що стверджується представленими суду письмовими доказами.

Outcome: approved