Jurisdiction: civil
Date: 2014-08-18 00:00:00

Позивач звернулась до суду з позовом, в якому просить стягнути з відповідача на її користь аліменти в розмірі 800 гривень щомісячно на утримання їх повнолітнього сина [PERSON] [INFO], який навчається на першому курсі Івано-Франківського національного технічного університету нафти і газу денної форми навчання, на період навчання в начальному закладі до досягнення ним 23 років. Позов мотивує тим, що відповідач має можливість надавати матеріальну допомогу так як має пенсію, займається підприємницькою діяльністю, немає на утриманні малолітніх дітей, є здоровим. В судове засіданні позивач не зявилась, подала заяву про розгляд справи без її участі. Відповідач в призначений час в судове засідання не з'явився, про час і місце розгляду справи повідомлений належним чином. До суду подав заяву про розгляд справи без його участі та заперечення проти позову, в якому просить у задоволенні даного позову відмовити. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного висновку. Відповідно до ст. 198 СК України батьки зобов'язані утримувати своїх повнолітніх непрацездатних дочку, сина, які потребують матеріальної допомоги, якщо вони можуть таку матеріальну допомогу надавати. Згідно ст.199 СК України якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв'язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов'язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Право на утримання припиняється у разі припинення навчання. Право на звернення до суду з позовом про стягнення аліментів має той з батьків, з ким проживає дочка, син, а також самі дочка, син, які продовжують навчання. Стаття 200 СК України визначає, що розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у ст. 182 СК України, а саме: стан здоров'я та матеріальне становище дитини; стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина. При визначенні розміру аліментів з одного з батьків суд бере до уваги можливість надання утримання другим з батьків, своїми дружиною, чоловіком та повнолітніми дочкою, сином. Судом встановлено, що позивач [PERSON] та відповідач [PERSON] є батьками повнолітнього сина [PERSON], [INFO] (а.с.6). [PERSON] навчається на першому курсі Івано-Франківського національного технічного університету нафти і газу денної форми навчання за контрактом (а.с.7-11). Відповідач [PERSON] перебуває на пенсії (а.с.37), підприємницькою діяльністю не займається (а.с.36), ніде не працює (а.с. 41-43 ), сплачує аліменти на утримання двох неповнолітніх дітей (а.с.38,39), погашає заборгованість по кредиту (а.с. 40). Вказані обставини підтверджуються матеріалами справи та ніким не спростовані. Згідно вимог ст.ст. 60, 61 ЦПК України, сторони зобов'язані надати суду докази та довести ті обставини, які обґрунтовують їх вимоги і заперечення та мають значення для справи, крім тих, які визнаються сторонами, є загальновідомими та встановлені рішенням суду. З урахуванням викладеного суд приходить до переконання, що в задоволенні позовних вимог [PERSON] слід відмовити, оскільки відповідач не має матеріальної змоги сплачувати аліменти на утримання повнолітньої дитини, яка продовжує навчання.

Outcome: dismissed