Jurisdiction: civil
Date: 2021-10-05 00:00:00

Позивач звернулась\~до суду\~з вищезазначеним\~позовом в\~якому вказує,\~що 01 листопада 2013 року між позивачем громадянкою України [PERSON] (дошлюбне прізвище - [PERSON] ) та громадянином України [PERSON] було укладено шлюб, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER] , що видане 01 листопада 2013 року Відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Кам`янсько-Дніпровського районного управління юстиції у Запорізькій області, та про що роблений відповідний актовий запис за № 89. [INFO] у позивача з Відповідачем народився син [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] , виданим Ленінським відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Запорізького міського управління юстиції, та про що зроблений відповідний актовий запис за № 1316 від 25.11.2014 року. Ухвалою від 19.08.2021 року відкрито провадження у даній цивільній справі за правилами спрощеного позовного провадження без виклику сторін, так як згідно з вимогами ч.6\~ст.19 ЦПК України\~даний спір є малозначним, а тому у відповідності до ст.274 ЦПК України\~справа підлягає розгляду за правилами спрощеного позовного провадження. Згідно з ч.4\~ст.19 ЦПК України\~спрощене позовне провадження призначене для розгляду малозначних справ, справ, що виникають з трудових відносин, справ незначної складності та інших справ, для яких пріоритетним є швидке вирішення справи. У зазначений відповідачу строк в ухвалі від 19.08.2021 року про прийняття позовної заяви до розгляду та відкриття провадження у справі останній не надав суду відзив на позовну заяву без поважних причин. Згідно ч. 1 ст. 280 ЦПК України суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: 1) відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; 2) відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; 3) відповідач не подав відзив; 4) позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Судом установлені такі факти та відповідні їм правовідносини. 01 листопада 2013 року між позивачем громадянкою України [PERSON] (дошлюбне прізвище - [PERSON] ) та громадянином України [PERSON] було укладено шлюб, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER] , що видане 01 листопада 2013 року Відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Кам`янсько-Дніпровського районного управління юстиції у Запорізькій області, та про що роблений відповідний актовий запис за № 89 (а.с. 9). [INFO] у позивача з Відповідачем народився син [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] , виданим Ленінським відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Запорізького міського управління юстиції, та про що зроблений відповідний актовий запис за № 1316 від 25.11.2014 року (а.с. 10). Як зазначає позивач, спільне з відповідачем життя не склалося. Як виявилося після укладання шлюбу, у подружжя були зовсім протилежні погляди на сімейне життя. Вони намагалися зберегти сім`ю, однак ці спроби не дали жодних результатів. Станом на теперішній час, шлюб між позивачем та відповідачем є лише формальним, фактичні шлюбні відносини є наразі припиненими, спільне господарство ведеться, та мешкають окремо. Продовжувати такі шлюбні позивач не бажає. Згідно зі ст. 24 Сімейного кодексу України, шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Стаття 55 Сімейного кодексу України проголошує, що дружина та чоловік зобов`язані спільно піклуватися про побудову сімейних відносин між собою та іншими членами сім`ї на почуттях взаємної любові, поваги, дружби, взаємодопомоги. Чоловік зобов`язаний утверджувати в сім`ї повагу до матері. Дружина зобов`язана утверджувати в сім`ї повагу до батька. Дружина та чоловік відповідальні один перед одним, перед іншими членами сім`ї за свою поведінку в ній. Відповідно до ч.ч. 3,4 ст. 56 Сімейного кодексу України, кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування їх збереження, в тому числі примушування до статевого зв`язку за допомогою фізичного або психічного насильства, є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканість і може мати наслідки, встановлені законом. Частина 1 ст. 110 СК України зазначає, що позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. Згідно ч. 1 ст.\~112\~СК\~України суд з`ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, та інші обставини життя подружжя. За змістом ч. 2 ст.\~112\~СК\~України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їх дитини, що мають істотне значення. Таким чином, суд приходить до висновку, що позов обґрунтований та підлягає задоволенню, при тих відносинах, що склалися між сторонами збереження родини неможливо. При поданні позову [PERSON] був сплачений судовий збір, що підтверджується платіжним дорученням, який в силу приписів ст.141\~ЦПК\~України підлягає стягненню з відповідача на користь позивача в сумі 908 грн. 00 коп. На підставі викладеного та ст. ст. 110, 112, 113 СК України,

Outcome: approved