Jurisdiction: civil
Date: 2015-09-14 00:00:00

Позивач звернулась до суду з позовом до відповідача про визнання права власності на 1/2 частину квартири в порядку спадкування за заповітом. Позов обгрунтовано тим, що 07 травня 1999 року померла [PERSON], яка проживала за адресою: [INFO]. 25 серпня 1998 року вона склала заповіт, посвідчений державним нотаріусом Городнянської державної нотаріальної контори Чернігівської області [PERSON] 25 серпня 1998 року за реєстровим № 2088, яким заповіла позивачу всю свою спадщину. Осіб, що мають право на обов'язкову частку спадщини на підставі статті 535 Цивільного кодексу України від 18 липня 1963 року, та пережившого подружжя спадкодавець не має. За своє життя [PERSON] у зареєстрованому шлюбі не перебувала. 01 червня 1999 року позивач звернулася до Городнянської районної державної нотаріальної контори Чернігівської області із заявою про прийняття її спадщини за вищезазначеним заповітом. До складу спадщини [PERSON] входить 1/2 частина квартири, розташованої за адресою: [ADDRESS]. Вищезазначена частина квартири належала [PERSON] на підставі свідоцтва про право власності на житло, виданого Городнянською міською радою Чернігівської області 9 листопада 1993 року. 10 серпня 2015 року позивач звернулася до нотаріальної контори за консультацією з приводу одержання свідоцтва про право на спадщину на вищезазначену частину квартири. За роз'ясненням нотаріуса, відповідно до п. 4.15 глави 10 розділу II Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженої наказом Міністерства юстиції України від 22.02.2012 № 296/5, видача свідоцтва про право на спадщину на майно, яке підлягає реєстрації, проводиться нотаріусом після подання правовстановлюючих документів щодо належності цього майна спадкодавцеві, а відповідно до п. 4.18 глави 10 розділу II цього Порядку, за відсутності у спадкоємця необхідних для видачі свідоцтва про право на спадщину документів нотаріус роз'яснює йому процедуру вирішення зазначеного питання в судовому порядку. При огляді предоставлених позивачем документів нотаріус роз'яснила позивачу, що видати свідоцтво про право на спадщину на належну [PERSON] 1/2 частину квартири не є можливим за таких підстав: - Відповідно до частини 2 статті 8 Закону України «Про приватизацію державного житлового фонду» передача займаних квартир здійснюється в спільну сумісну або часткову власність за письмовою згодою всіх повнолітніх членів сім'ї, які постійно мешкають в даній квартирі, в тому числі тимчасово відсутніх, за якими зберігається право на житло, з обов'язковим визначенням уповноваженого власника квартири. Свідоцтво про право власності на житло видане [PERSON] та [PERSON] в порушення частини 2 статті 8 Закону України «Про приватизацію державного житлового фонду» без зазначення правової форми власності членів сім'ї на квартиру. - Передача квартир у власність громадян здійснюється на підставі рішень відповідних органів приватизації, що приймаються не пізніше місяця з дня одержання заяви громадянина, як це передбачено частиною 3 статті 8 Закону України «Про приватизацію державного житлового фонду». Із огляду вищазгаданого свідоцтва про право власності на житло випливає, що рішення Городнянської міської ради Чернігівської області було прийняте 7 грудня 1993 року за № 195, а свідоцтво про право власності на житло видане 9 листопада 1993 року, тобто раніше прийнятого рішення, що суперечить частині 3 статті 8 Закону України «Про приватизацію державного житлового фонду». - Із аналізу свідоцтва про право власності на житло випливає, що право власності на 1/2 частину квартири, розташованої за адресою: місто Городня, вулиця Лісова, будинок № 21 (двадцять один)[ADDRESS] (один), Чернігівська область, за [PERSON] в Городнянському бюро технічної інвентаризації Чернігівської області не зареєстровано, оскільки на вищезазначеному свідоцтві про право власності на житло відсутній реєстраційний напис, як це передбачено п.п. г) п. 2.1 розділу 2 Інструкції про порядок державної реєстрації права власності на об'єкти нерухомого майна, що перебувають у власності юридичних та фізичних осіб, затвердженої наказом Державного комітету будівництва, архітектури та житлової політики України № 121 від 09.06.1998, зареєстрованої в Міністерстві юстиції України 26.06.1998 за № 399/2839. Згідно відповіді Городнянського районного бюро технічної інвентаризації № 390 від 26 червня 2015 року право власності на квартиру, розташовану за адресою: місто Городня, вулиця Лісова, будинок № 21 (двадцять один)[ADDRESS] (один), Чернігівська область, не зареєстровано. Пунктом 1.6 розділу 1 Інструкції про порядок державної реєстрації права власності на об'єкти нерухомого майна, що перебувають у власності юридичних та фізичних осіб, затвердженої наказом Державного комітету будівництва, архітектури та житлової політики України № 121 від 09.06.1998, зареєстрованої в Міністерстві юстиції України 26.06.1998 за № 399/2839, яка на той час регулювала питання реєстрації прав власності на нерухомість, встановлено обов'язковість державної реєстрації прав власності на нерухоме майно в органах державної реєстрації. Відповідно до п. 1.5 розділу 1 цієї Інструкції функції по здійсненню реєстрації прав власності на нерухомість були покладені на державні комунальні підприємства - бюро технічної інвентаризації. 11 серпня 2015 року позивач одержала письмове роз'яснення від нотаріуса Городнянської районної державної нотаріальної контори про неможливість видати їй свідоцтва про право на спадщину на 1/2 частину квартири. Зазначені обставини є перепоною для оформлення спадкових прав позивача на вищезазначену частину квартири. В судове засідання позивач не з'явилась, надала заяву про розгляд справи у її відсутності, позов підтримала в повному обсязі. Представник відповідача в судове засідання не з'явився надав заяву про розгляд справи в його відсутності, проти задоволення позову не заперечував. Відповідно до вимог частини 4 статті 174 ЦПК України у разі визнання позову відповідачем, суд за наявності підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Суд, дослідивши в судовому засіданні всі наявні матеріали справи та докази, прийшов до наступного: Відповідно до вимог ст. 392 ЦК України власник майна може пред'явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою. Вивчивши матеріали справи суд вважає, що позов підлягає задоволенню. Позовні вимоги підтверджуються: свідоцтвом про смерть [PERSON] (а.с.7), заповітом (а.с.8) свідоцтвом про право власності на житло (а.с.10) технічним паспортом (а.с.13-14), довідкою Городнянського районного бюро технічної інвентаризації (а.с.11) та іншими матеріалами справи. На підставі викладеного,

Outcome: approved