Jurisdiction: civil
Date: 2019-11-11 00:00:00

Позивач звернулась до суду з позовом, в якому просить стягнути з відповідача на її користь аліменти на утримання неповнолітнього сина аліменти в розмірі 1/4 частини всіх видів доходів, але не менше 100 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно та до повноліття; стягнути з відповідача аліменти на її утримання у сумі 1000 грн. до досягнення дитиною трирічного віку та стягнути. В обґрунтування позовних вимог зазначила, що з 10.03.2016 року перебуває у зареєстрованому шлюбі з відповідачем, від шлюбу в них народився син - [PERSON] , [INFO] . Відповідач проживає окремо та допомоги на утримання сина не надає. Ухвалою Корольовського районного суду м. Житомира від 10.09.2019 р відкрито спрощене позовне провадження у справі з викликом сторін. Позивач в судове засідання не з`явилася, направила до суду заяву про розгляд справи без її участі, підтримала позовні вимоги та просила позов задовольнити з підстав викладених в позовній заяві. Відповідач в судове засідання не з`явився, направив до суду заяву про розгляд справи без його участі, проти позову не заперечує. Згідно зі статтями 12, 13 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін, при цьому суд розглядає цивільні справи не інакше як в межах заявлених вимог і на підставі наданих учасниками справи доказів. Відповідно до ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків встановлених ст. 82 цього Кодексу, тобто тягар доказування лежить на сторонах цивільно-правового спору. Згідно зі статтями 76-79 ЦПК України, доказуванню підлягають обставини (факти), які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у учасників справи, виникає спір. Доказування по цивільній справі, як і судове рішення не може ґрунтуватися на припущеннях. Дослідивши повно та всебічно обставини справи в їх сукупності, оцінивши зібрані по справі докази, виходячи зі свого внутрішнього переконання, суд дійшов висновку, що позов підлягає до часткового задоволення з наступних підстав. В судовому засіданні встановлено, що [PERSON] та [PERSON] перебувають у зареєстрованому шлюбі з 10.03.2016 року, що підтверджується копією свідоцтва про шлюб серії [NUMBER] . Сторони по справі мають сина - [PERSON] , [INFO] , що підтверджується копією свідоцтва про народження, виданого 23.08.2016 року (а.с.38). Дитина проживає з матір`ю та знаходиться на її утриманні, однак на даний час мати знаходиться у відпустці по догляду за дитиною до трьох років. Відповідно до ч. 1 ст. 180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно з ч.ч.2, 3 ст. 181 СК України за домовленістю між батьками дитини той із них, хто проживає окремо від дитини, може брати участь у її утриманні в грошовій і (або) натуральній формі. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Відповідно до ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Визначаючи розмір аліментів, що підлягають до стягнення з відповідача на утримання дитини та позивача, суд враховує матеріальне становище відповідача, а тому суд вважає за можливе стягнути з відповідача аліменти на користь позивача на утримання дитини в розмірі 1/4 частини всіх видів доходів, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно та до повноліття та 1000 грн. на утримання дружини щомісячно до досягнення дитиною 3 років. Відповідно до ст. 141 ЦПК України з відповідача підлягає стягненню на користь держави судовий збір в розмірі 704,80грн. Відповідно до ст. 430 ЦПК України рішення про стягнення аліментів підлягає негайному виконанню.

Outcome: partial