Jurisdiction: civil
Date: 2018-06-04 00:00:00

Позивач звернулась до суду з позовом до [PERSON], третя особа: Відділ реєстрації Синельниківської міської ради в Дніпропетровській області про усунення перешкод права власності шляхом зняття з реєстраційного обліку місця проживання, в обґрунтування своїх позовних вимог зазначила, що вона [PERSON], згідно свідоцтва на право власності від 24 жовтня 2000 року виданого міським головою на підставі рішення виконкому Синельниківської міської ради, є власником квартири [ADDRESS]. Відповідач, [PERSON], [INFO], є її сином. Відповідач проживав та був зареєстрований в зазначеній квартирі до 2017 року. З лютого 2017 року до сьогоднішнього дня відповідач взагалі не проживає в її квартирі та не приймає участі у витратах на утримання квартири. На даний час у вище вказаній квартирі мешкає тільки позивач. [PERSON], був задокументований як член сімї, в звязку з тим, що вони проживали у вказаній квартирі. [PERSON] в жилому приміщенні не проживає з 01 лютого 2017 року, його місцезнаходження позивачу невідоме, добровільно знятись з реєстрації за вказаною адресою не бажає, чим чинить перешкоди в користуванні її власністю. Але син склав заяву про те, що вій не заперечує проти зняття його з реєстрації за місцем колишнього проживання. У звязку з вищенаведеним просить визнати [PERSON], [INFO] таким, що втратив право на користування житловим приміщенням - квартирою № 8 будинку №196 по вул. Михайла Коцюбинського, в м. Синельникове, Дніпропетровської області. Зобовязати відділ реєстрації Синельниківської міської ради Дніпропетровської області зняти [PERSON], [INFO] з реєстраційного обліку місця проживання за адресою [INFO]. До початку проведення судового засідання представник позивача [PERSON] надав суду заяву про можливість розгляду справи за його відсутності. Позов підтримав та просив суд його задовольнити. Відповідачі до початку судового засідання надав заяву в якій просить справу розглядати за його відсутності, проти задоволення позову не заперечує. Представник третьої особи, в судове засідання не зявився, задав заяву про розгляд справи за відсутності представника, просять прийняти рішення на розсуд суду. У звязку з неявкою у судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, у відповідності з ч. 2\~ст. 247 ЦПК України\~розгляд справи здійснювався без фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу в порядку спрощеного позовного провадження. З'ясувавши позицію сторін та оглянувши докази в межах заявлених вимог суд вважає, що в наявності вбачаються законні підстави ухвалити рішення для задоволення позову, оскільки відповідно ч. 4\~ст. 206 ЦПК України\~у разі визнання позову відповідачем суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Визнання позову відповідачем не суперечить закону та не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, відповідачу відомо про наслідки вчинення таких процесуальних дій, а тому є підстави прийняти рішення про задоволення позову. Дослідивши письмові докази, суд встановив наступне. В матеріалах справи є свідоцтво на право власності від 24 жовтня 2000 року виданого міським головою на підставі рішення виконкому Синельниківської міської ради, з якого вбачається, що [PERSON] є власником квартири [ADDRESS], а також технічний паспорт на житловий будинок виданий 19.09.2000 року (а.с.5,6-8). Також в матеріалах справи є довідка №60 від 26.12.2017 року житлово будівельного кооператива №4, в якій зазначено, що в квартирі №8 по вул. М. Коцюбинського (Куйбишева),196, зареєстровано дві особи: [PERSON] власниця, та [PERSON] [PERSON] з липня 2017 року за даною адресою не проживає(а.с9). Статтею 405 ЦК України\~передбачено, що члени сім'ї власника житла, які проживають разом з ним, мають право на користування цим житлом відповідно до закону. Житлове приміщення, яке вони мають право займати, визначається його власником. Член сім'ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім'ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом. При цьому суд вважає необхідним зазначити, що оскільки право користування чи позбавлення права користування житлом повязано з правом відповідача на житло, наряду з вказаними нормами цивільного законодавства України, до виниклих правовідносин слід застосувати норми житлового законодавства України. Згідно ч.2,3\~ст. 64 ЖК України\~до членів сім'ї наймача належать дружина наймача, їх діти і батьки. Членами сім'ї наймача може бути визнано й інших осіб, якщо вони постійно проживають разом з наймачем і ведуть з ним спільне господарство. Якщо особи, зазначені в частині другій цієї статті, перестали бути членами сім'ї наймача, але продовжують проживати в займаному жилому приміщенні, вони мають такі ж права і обов'язки, як наймач та члени його сім'ї. Згідно\~ст. 72 Житлового кодексу України\~визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням внаслідок відсутності цієї особи понад встановлені строки, провадиться в судовому порядку. Відповідно до ч. 1\~ст. 156 ЖК України, члени сім'ї власника жилого будинку (квартири), які проживають разом з ним у будинку (квартирі), що йому належить, користуються жилим приміщенням нарівні з власником будинку (квартири), якщо при їх вселенні не було іншої угоди про порядок користування цим приміщенням. При цьому положенням ч. 4 цієї статті встановлено, що припинення сімейних відносин з власником будинку (квартири) не позбавляє їх права користування займаним приміщенням. Згідно\~ст. 319 ЦК України\~власник майна володіє, користується, розпоряджається своїм майнам на власний розсуд. Згідно ч.1\~ст. 317 ЦК України\~власникові належать права володіння, користування та розпорядження своїм майном, а частиною 1\~ст. 319 ЦК України\~передбачено, що власник володіє, користується та розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Приписами ч.1ст. 321 ЦК України\~встановлено, що ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності чи обмежений у його здійсненні. Реєстрацією відповідача в належній позивачу на праві власності квартирі порушуються її законні права та інтереси. Несе додаткові витрати по сплаті комунальних послуг. Таким чином, зібрані у справі докази та їх належна оцінка вказують на наявність підстав для задоволення позову в частині визнання [PERSON], таким, що втратив право користування житловим приміщенням у квартирі [ADDRESS], оскільки відповідач не проживає у вищевказаному житловому будинку більше одного року без поважної причини. Вимога про зняття відповідача з реєстрації є безпідставною, оскільки зняття проводиться органом реєстрації на підставі судового рішення про визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням на підставі\~ст. 7 ЗУ «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні», тому в задоволенні даної вимоги необхідно відмовити. \~ \~ \~ \~Крім того,\~згідно ч.\~1\~ст.\~141\~ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Відповідно до\~ч.1\~ст.142\~ЦПК України\~у разі визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті суд у відповідній ухвалі чи рішенні у порядку, встановленому законом, вирішує питання про повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову. В звязку із зазначеним, позивачу [PERSON] яровій О.Т., якою при зверненні до суду сплачено судовий збір у сумі 704 грн. 80 коп., необхідно здійснити повернення з державного бюджету 50 відсотків судового збору, що відповідно становить 352 грн. 40 коп., а також здійснити стягнення з відповідача на користь позивача 352 грн. 40 коп. судового збору, що відповідає пропорційному розміру задоволених позовних вимог. На підставі викладеного та

Outcome: partial