Jurisdiction: civil
Date: 2016-12-04 00:00:00

Позивач звернулась до суду з позовом до відповідача в якому просила суд ухвалити рішення,\~ яким стягувати з відповідача на її користь аліменти на утримання сина [PERSON], [INFO], у твердій грошовій сумі у розмірі 900 (девятсот) гривень щомісячно, але не менше 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи стягувати від дня предявлення позову до суду і до досягнення сином повноліття, з\~ урахуванням індексу інфляції. Свій позов мотивує тим, що 18 квітня 2012 року сторони уклали шлюб, який зареєстрували у виконавчому комітеті Василівської сільської ради Онуфріївського району Кіровоградської області, актовий запис № 02. Від шлюбу у сторін народився син, [PERSON], [INFO], який проживає разом з позивачем та перебуває на її утриманні. Але на даний час позивач не має постійного заробітку і тому не має достатнього доходу для матеріального забезпечення та повноцінного розвитку сина. Матеріальну допомогу на утримання сина відповідач не надає, хоча у відповідності із ст. 180 Сімейного кодексу України зобовязаний надавати. Позивач до суду не зявилась, надала до суду заяву в якій вказала, що свої позовні вимоги підтримала в повному обсязі та просила їх задовольнити, а справу розглядати без її участі. Також просила встановити місце проживання сина з нею, після розірвання шлюбу залишити позивачу прізвище «Барабаш». Судові витрати по справі просила покласти на відповідача, а також не заперечувала щодо ухвалення заочного рішення в справі. Відповідач в судове засідання не з'явився, про місце та час\~розгляду справи був повідомлений належним\~\~чином згідно вимог статей 74, 76 ЦПК України, про причини своєї неявки суд не повідомив, заяви про розгляд справи за його відсутності суду не надав. В зв'язку з тим, що суд не має відомостей про причину неявки відповідача, який був повідомлений належним чином, і який про причини своєї неявки\~ суд не повідомив, заяву про\~ розгляд справи за його відсутності суду не надав, суд\~ \~відповідно до ст. 169 ч. 4 ЦПК України вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення), так як\~ \~вважає, \~що є достатньо матеріалів про права та відносини сторін, \~і потреба\~ дачі особистих пояснень відповідачем відсутня. Суд, враховуючи думку позивача, яка не заперечувала проти ухвалення заочного рішення по справі, дослідивши матеріали справи, вважає за можливе розглянути справу у відсутність відповідача на підставі наявних у справі доказів та ухвалити по справі заочне рішення. Вивчивши матеріали справи, дослідивши і оцінивши наявні у справі докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, обєктивному та безпосередньому їх дослідженні, суд приходить до висновку, що позовна заява підлягає частковому задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що 18 квітня 2012 року сторони уклали шлюб, який зареєстрували у виконавчому комітеті Василівської сільської ради Онуфріївського району Кіровоградської області, актовий запис № 02, що підтверджується копією свідоцтва про шлюб серії 1-ОЛ № 060839 /а.с.5/. Від шлюбу у сторін народився син - [PERSON], [INFO], що підтверджується копією свідоцтва про народження дитини серії І-ОЛ № 127958 /а.с. 6/. Згідно з довідкою, виданою Василівською сільською радою Онуфріївського району Кіровоградської області, від 01.11.2016 року № 419 син [PERSON], [INFO], проживає разом з позивачем та знаходиться на її утриманні /а.с. 7/. Відповідач матеріальної допомоги на утримання дитини не надає, відомості про роботу та стабільний дохід відсутні. Відповідно до ч. 1 ст.180 Сімейного Кодексу України, батьки зобовязані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно з ч. 1 ст.181 СК України, способи виконання батьками обовязку утримувати дитину визначається за домовленістю між ними. В даному випадку сторони не дійшли згоди щодо утримання своєї дитини. За відсутності домовленості між батьками про сплату аліментів на дитину той із них, з ким вона проживає, вправі звернутися до суду з відповідним позовом. За правилами ч. 3 ст.181 СК України аліменти на дитину присуджуються у частці від заробітку (доходу) її матері, батька (ст.183 цього Кодексу) або в твердій грошовій сумі (ст.184 СК) і виплачуються щомісячно. Вирішуючи питання щодо розміру аліментів, суд повинен врахувати: стан здоровя, матеріальне становище дитини і платника аліментів; наявність в останнього інших неповнолітніх дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, повнолітніх дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення (ст.182 СК). Розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж зазначений у ч. 2 ст.182 СК України, а саме 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, за винятком випадків, передбачених ст.184 цього Кодексу. У звязку з викладеним задоволенню не підлягає позовна вимога позивача про стягнення аліментів у розмірі не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Частиною 1 статті 184 Сімейного Кодексу України\~\~передбачено, якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, частину доходу одержує в натурі, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення, суд за заявою платника або одержувача може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Згідно статті 8 Закону України «Про охорону дитинства», кожна дитина має право на рівень життя, достатній для фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Відповідно\~до ч.ч. 1, 2 ст. 27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України № 789ХІІ (78912) від 27 лютого 1991 року та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Відсутність у відповідача офіційного доходу не звільняє\~\~від обовязку сплачувати аліменти на утримання сина. За ст. 141 СК України мати, батько мають рівні права та обов'язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов'язків щодо дитини. Ненадання матеріальної допомоги на утримання малолітньої дитини є порушенням обов'язку батьків піклуватися про свою дитину, тому суд приходить до висновку, що вимоги позивача щодо стягнення з [PERSON] аліментів на утримання дитини в твердій грошовій сумі є законними та обґрунтованими і підлягають задоволенню. Позивач при поданні позову відповідно до Закону України Про судовий збір звільнена від сплати судового збору, а тому з відповідача на користь держави необхідно стягнути судовий збір, що становить 551 гривню 20 копійок.

Outcome: partial