Jurisdiction: civil
Date: 2018-03-02 00:00:00

Позивач звернулась до Жовтоводського міського суду Дніпропетровської області із позовною заявою, де просить розірвати шлюб, укладений між нею та відповідачем [PERSON] і зареєстрований 31 березня 2012 року відділом державної реєстрації актів цивільного стану Жовтоводського міського управління юстиції у Дніпропетровської області, про що в книзі реєстрації актів про одруження зроблено запис за №30. Свої вимоги обґрунтовує тим, що шлюбні відносини припинені в червні 2013 року з тих підстав, що у відповідач став підтримувати стосунки з іншою жінкою. Із зазначеного часу вони не спілкуються. На розірванні шлюбу наполягає, примирення не бажає. Позивач про час та місце розгляду справи повідомлена належним чином у судовому засіданні участі не приймала, надавши заяву про розгляд справи за її відсутності, позовні вимоги підтримує та просить суд їх задовольнити. Відповідач про дату, час і місце судового засідання повідомлявся належним чином, у визначеному законом порядку, з урахуванням положень ч.11ст.128 ЦПК України, шляхом розміщення оголошення на офіційному веб-сайті судової влади України. Однак, у судове засідання двічі не з'явився. Причини своєї неявки в судове засідання, суду не повідомив. Заяву про розгляд справи за його відсутності суду не подав. Приймаючи до уваги те, що судом виконані вимоги щодо повідомлення відповідача про день та час розгляду справи у спосіб передбачений законом та з огляду на те, що відповідач не повідомив суд про поважність його неявки в судові засідання, відзив на позов не подав, суд вважає за можливе ухвалити по справі судове рішення без участі відповідачана підставі письмових доказів, які є у справі. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Враховуючи, що у судове засідання не з'явилися всі учасники справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Повно, всебічно та об'єктивно дослідивши у судовому засіданні матеріали справи, суд вважає позов обґрунтованим і таким, що підлягає задоволенню за таких підстав. Судом встановлені такі факти і відповідні ним правовідносини. Сторони знаходяться у шлюбі зареєстрованому 31 березня 2012 року відділом державної реєстрації актів цивільного стану Жовтоводського міського управління юстиції у Дніпропетровській області, про що в Книзі реєстрації шлюбів зроблено відповідний актовий запис за №30. При цьому, при реєстрації шлюбу позивач прізвище не змінювала. (а.с.4). Від шлюбу позивач та відповідач мають малолітнього сина [PERSON], [INFO], що підтверджується копіює свідоцтва про народження останнього (а.с.5). При цьому, із червня 2013 року сторони проживають окремо, спільного господарства не ведуть, подружні відносини не підтримують. За таких обставин, позивач, вважає їх подальше спільне життя неможливим, нарозірванні шлюбу наполягає. За змістом ст. 24 СК України, добровільність шлюбу - одна з основних його засад, що є чинною не лише на стадії реєстрації, а являється довічною рисою. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Таке положення національного законодавства України відповідає ст. 16 Загальної декларації прав людини, прийнятої Генеральною Асамблеєю ООН 10 грудня 1948 року, згідно з якою чоловік і жінка, які досягли повноліття, мають право без будь-яких обмежень за ознаками раси, національності, або релігії одружитися і заснувати сім'ю. Вони користуються однаковими правами щодо одруження під час шлюбу та під час його розірвання. Відповідно до статей 105 та 112 Сімейного Кодексу України, шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя за рішенням суду, яке постановляється у випадку встановлення, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них чи інтересам їхніх дітей. За змістом ст. 113 СК України, особа, яка змінила своє прізвище у зв'язку з реєстрацією шлюбу має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Згідно зі ст. 206 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову, якщо це не суперечить закону, не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, за наявності для того законних підстав суд ухвалює рішення про задоволення позову. Враховуючи вищевикладене те, що позивач просить шлюб розірвати, вважаючи що він існує лише формально і примирення між ними не можливе, від спільного життя мають малолітнього сина [PERSON], [INFO], суд вважає що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить їх інтересам та інтересам малолітньої дитини, а відтак позов необхідно задовольнити. Судові витрати, відповідно ст. 141 ЦПК України, необхідно стягнути із відповідача на користь позивача.

Outcome: approved