Jurisdiction: civil
Date: 2017-05-04 00:00:00

Позивач звернулась до суду з позовом до відповідача, в якому просить позбавити його батьківських прав відносно малолітньої доньки [PERSON], [INFO], посилаючись на те, що відповідач постійно ухиляється від виконання своїх батьківських обов»язків по вихованню дитини, не цікавиться її життям, навчанням та здоров»ям, коштів на її утримання взагалі не надає, а з січня 2016 року він виїхав з Запоріжжя та з того часу дитиною жодного разу не цікавився, дзвонив один раз та повідомив, що у нього є відносини з іншою жінкою. Відповідач у судові засідання двічі не з»явився, про їх час повідомлявся належним чином рекомендованими листами з повідомленнями та через оголошення у газеті «Запорізька правда» №17 від 27.04.2017 року, про причини неявки суд не повідомив, заперечень проти позову не надав. Представник органу опіки та піклування з позовом про позбавлення батьківських прав не погодилась та надала висновок органу опіки та піклування про недоцільність позбавлення відповідача батьківських прав відносно малолітньої доньки виключно з підстав відсутності інформації про причину відсутності [PERSON] в Запоріжжі та про надання чи ненадання останнім коштів на утримання дитини. В частині позовних вимог про стягнення аліментів не заперечує. В судовому засіданні встановлено, що сторони перебували у зареєстрованому шлюбі з 21.06.2013 року по 17.01.2017 року. Від шлюбу мають малолітню доньку [PERSON], [INFO], батьком якої у свідоцтві про її народження 1-ЖС №247173 вказано відповідача. Позивач пояснила суду, що дитина постійно проживає тільки з нею за адресою м.Запоріжжя, вул 14 Жовтня 3 кв.283 в м.Запоріжжі, але не зареєстрована, оскільки немає згоди батька, знаходиться на утриманні фактично у батьків позивачки. Відповідач, який зареєстрований у Криму, до січня 2016 року також проживав із ними, працював лише періодично, грошей на дитину не надавав, а в січні 2016 року він виїхав з Запоріжжя начебто на заробітки у РФ, проте куди саме позивачу не відомо. Приблизно у лютому березні 2016 року він подзвонив позивачу з закордонного номеру та пояснив, що у нього утворились відносини з іншою жінкою і щоб позивач на нього не розраховувала. З тих пір відповідач жодного разу в м.Запоріжжі не з»явився, дитиною не цікавиться, участі у її вихованні та утриманні не приймає. Також, позивач зазначали , що відповідач на хронічні захворювання не страждає, інші аліменти не сплачує. Згідно акту ЖБК «Протон-7» від 02.03.2017 року дитина [PERSON] проживає за адресою [INFO] в м.Запоріжжі, де зареєстрована позивач згідно даних її паспорту громадянки України СЮ 271135. Згідно довідки КУ «ЗЦПМСД №5» від 02.03.2017 року, дитина [PERSON] проживає за адресою [INFO] в м.Запоріжжі, перебуває на обліку у вказаному медичному центрі з народження, лікаря відвідує лише з матір»ю [PERSON]. Органом опіки та піклування районної адміністрації Запорізької міської ради по Хортицькому району надано висновок від 21.04.2017 року про недоцільність позбавлення [PERSON] батьківських прав відносно малолітньої [PERSON], в якому зазначено, що під час розгляду цього питання на засіданні комісії органу опіки та піклування було встановлено. що адреса проживання [PERSON] невідома, відсутні документи, які б підтверджували те, що батько не надавав матеріальної допомоги на утримання дитини, не з»ясована його думка з приводу можливості позбавлення його батьківських прав, тому на даний час вирішувати питання про позбавлення відповідача батьківських прав передчасно. Свідок [PERSON] мати позивачки суду пояснила, що її донька уклала шлюб з відповідачем, і з того часу вони проживали із ними, а дитина проживає з ними з дня свого народження. [PERSON] приїхав з Криму, де він зареєстрований, в м.Запоріжжі житла не мав, постійно проживав з ними, працював лише періодично. Свідку не відомі родичі або друзі відповідача. Позивач та її донька весь час перебувають на утриманні свідка та її чоловіка, відповідач коштів на дитину не надає З січня 2016 року він виїхав з Запоріжжя, але куди не відомо. Жодного разу він не переказував кошти на утримання дитини. Зі слів позивачки знає, що він телефонував з того часу лише один раз та повідомив, що у нього утворилась інша родина. Свідок [PERSON] суду пояснила, що знає позивачку та відповідача, коли вони жили разом вона з ними спілкувалась, бувала у них вдома. Позивач та відповідач з часу утворення їх родини проживали разом з батьками позивачки, фактично перебували на їх утриманні, оскільки відповідач постійно не працював. З січня 2016 року відповідач поїхав з Запоріжжя, куди їй не відомо. Зі слів позивача їй відомо, що він подзвонив лише один раз та повідомив, що знайшов іншу жінку. Їй відомо, що відповідач з того часу жодної участі в утриманні та вихованні житини не приймав. Під час сумісного проживання відповідач хоча і добре ставився до доньки, але не приймав участі у догляді за нею, якщо гуляв з коляскою, то лише разом з позивачкою, коли залишився з дитиною сам то не знав, чим її годувати та питав у свідка. Вислухавши сторони та дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку про те, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Відповідно до ст. 164 СК України матір, батько може бути позбавлений батьківських прав, якщо він ухиляється від виконання своїх обовязків по вихованню дитини. Відповідно до ст. 10 ЦК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених ЦПК України. Відповідно до ст. 11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до ЦПК України, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Відповідно до ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень. В даному випадку позивач надала суду докази того, що відповідач дійсно ухилився від виконання своїх обовязків по вихованню дитини, які відповідач нічим об»єктивно не спростував. Суд враховує висновок органу опіки та піклування про недоцільність, на їх думку, позбавлення відповідача батьківських прав з мотивів передчасності, проте при винесенні рішення керується наданими суду доказами, у суду немає підстав ставити під сумнів пояснення свідків [PERSON] та [PERSON] саме в частині того, що відповідач ухилився від виконання своїх батьківських обов»язків щодо доньки, з січня 2016 року жодної участі у її вихованні та утриманні не приймав, не цікавився нею навіть у телефонному режимі, коштів на її утримання не надавав. Враховуючи наведені обставини, позовні вимоги про позбавлення його батьківських прав можуть бути задоволені. Крім того, , згідно ст. 141 СК України обидва батьки мають рівні обовязки щодо утримання неповнолітніх дітей, та згідно зі ст. ст. 180-183 СК України батьки зобовязані утримувати свою дитину до досягнення нею повноліття, розмір аліментів може бути визначений з урахуванням всіх істотних обставин у частці від доходу платника аліментів. В даному випадку з відповідача можуть бути стягнуті аліменти на утримання доньки в розмірі 1/4 частини з усіх видів доходу відповідача щомісячно.

Outcome: approved