Jurisdiction: civil
Date: 2018-03-05 00:00:00

Позивач звернулась до суду з даним позовом, посилаючись на те, що вона та відповідач є батьками малолітньої доньки [PERSON], [INFO], та уклали шлюб у встановленому законом порядку. У зв'язку з тим, що їх спільне життя не склалося, сторони не ведуть спільного господарства, проживають окремо, матеріальної допомоги на утримання дитини не надає, а тому з урахуванням уточнення позовних вимог позивач просить розірвати її шлюб із відповідачем та стягнути з відповідача на її користь аліменти на утримання дитини в твердій грошовій сумі 1100,00 грн., але не менше 50 % від прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку щомісячно з моменту звернення з позовом до суду і до досягнення дитиною повноліття. В судове засідання сторони не зявилися, позивач надала заяву про розгляд справи без її участі, просила задовольнити позов. Відповідач надав заяву про розгляд справи без його участі, просить розірвати шлюб та готовий сплачувати аліменти на дитину у розмірі 1100 грн.. За таких обставин, враховуючи те, що у справі є достатньо матеріалів про права та взаємовідносини сторін, зі згоди позивача, суд ухвалює рішення у заочному порядку за відсутності сторін, що відповідає положенням ст.280 ЦПК України. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного висновку. Як встановлено у судовому засіданні, сторони зареєстрували шлюб 04.05.2013 року відповідно до свідоцтва про шлюб, виданого Відділом державної реєстрації актів цивільного стану Житомирського міського управління юстиції, актовий запис № 497. Позивач та відповідач є батьками малолітньої доньки [PERSON], [INFO]. Сторони припинили спільне проживання та шлюбні стосунки. Спільне господарство не ведеться. Відносини, які склалися між позивачем та відповідачем привели до втрати почуття любові та поваги один до одного. Подальше спільне життя позивача та відповідача, як подружжя, і збереження шлюбу суперечило б інтересам обох сторін. Примирення між позивачем та відповідачем на даний час неможливе. Відповідач ухиляється від утримання дитини, матеріальну допомогу добровільно не надає. Угоди про добровільну сплату аліментів між сторонами не досягнуто. Відповідно до ст. 112 СК України, суд, з'ясувавши фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя та постановлює рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Згідно зі ст.180 СК України батьки зобов'язані утримувати своїх дітей до повноліття. Статтею 184 СК України\~встановлено, якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, частину доходу одержує в натурі, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення, суд за заявою платника або одержувача може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Відповідно до ч.1\~ст. 191 СК України, аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня предявлення позову. В судовому засіданні встановлено, що відповідачем подана заява про визнання вимог в частині розірвання шлюбу та сплати аліментів на дитину в розмірі 1100,00 грн. щомісячно. Враховуючи вищенаведене, суд дійшов висновку про наявність підстав для задоволення позову. Також із відповідача підлягає стягненню судовий збір у дохід держави, так як позивач звільнена від сплати судового збору за подання до суду позову про стягнення аліментів, та на користь позивача, що відповідає правилам розподілу судових втрат, визначеним ст. 141 ЦПК України. На підставі вищенаведеного,

Outcome: approved