Jurisdiction: civil
Date: 2017-12-26 00:00:00

Позивач звернулась до суду з вказаним позовом мотивуючи тим, що вона є власником квартири під №155 в будинку №4 по вул. Василя Симоненка в м. Біла Церква на підставі договору купівлі-продажу від 17.12.2012 року. У вищезазначеній квартирі разом з позивачем, її донькою від першого шлюбу, та спільною з відповідачем донькою [PERSON], [INFO] зареєстрований, також, відповідач по справі, чоловік позивача. З жовтня 2016 року, відповідач добровільно забрав свої особисті речі та виїхав проживати до своєї матері у м.Узин. Факт реєстрації відповідача створює ряд незручностей для позивача як власника житла та є перешкодою в належному користуванні житлом, а тому позивач просить суд визнати відповідача таким, що втратив право на користування на користування квартирою. В судовому засіданні позивач підтримала позовні вимоги. Відповідач в судове засідання не зявився, про день та час розгляду даної справи був повідомлений належно, відзиву, письмових заяв чи будь-яких клопотань відповідач суду не направив та відповідно до положень ст. 130 ЦПК України вважається, що відповідач повідомлений належно про розгляд справи. На підставі ст. 280 ЦПК України, з урахуванням думки позивача, суд ухвалив провести заочний розгляд справи. Заслухавши пояснення позивача, покази свідків, дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення. В судовому засіданні встановлено, що позивач являється власником квартири під №155 в будинку №4 по вул. Василя Симоненка в м. Біла Церква, на підставі договору купівлі-продажу від 17.12.2012 року, нотаріально посвідченого приватним нотаріусом Білоцерківського міського нотаріального округу Київської області [PERSON] в реєстрі за №2387. Встановлено, що 03.09.2010 року сторони зареєстрували шлюб, від шлюбу мають доньку [PERSON], [INFO]. Наведене підтверджується матеріалами справи Згідно довідки наданої Управлінням адміністративних послуг Білоцерківської міської ради №401 від 13.11.2017 року в зазначеній квартирі зареєстровані позивач - [PERSON] з 09.12.2015 року, її дочка [PERSON] з 09.12.2015 року, дочка -[PERSON], з 14.11.2016 року, а також відповідач [PERSON] з 09.12.2015 року. Позивач суду пояснила, що з 07.11.2015 року з відповідачем по справі [PERSON] перебувала в зареєстрованому шлюбі, від якого мають спільну доньку [PERSON], [INFO]. Сімейне життя у сторін не склалося, в даний час між сторонами вирішується питання про розірвання шлюбу. З жовтня 2016 року відповідач в спірному житловому приміщенні не проживає, добровільно забрав свої особисті речі, залишив ключі від вхідних дверей квартири та виїхав проживати до своєї матері в м.Узин, вул.Восток,8. Відповідач не приймає жодної участі в утриманні спірного житла та оплаті комунальних послуг та його реєстрація в помешканні спричиняє незручності позивачу та додаткові витрати. Допитана в судовому засіданні в якості свідка [PERSON], яка приходиться хрещеною мамою доньки сторін, суду показала, що відповідач більше року не проживає в квартирі позивача, востаннє бачила його на різдвяні свята 2016 року. Свідок [PERSON], подруга позивача, суду показала, що в червні 2017 року востаннє бачила відповідача, при зустрічі він сказав, що проживає у своєї матері в м.Узині де і працює. Восени 2016 року останній раз бачила [PERSON] в квартирі позивача. Відповідно до ч.2 ст.405 ЦК України член сім'ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім'ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом. Відповідно до ст. 317 ЦК України власникові належать права володіння, користування та розпорядження своїм майном. Відповідно до ст. 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном. По справі встановлено, що позивач є власником зазначеного житла, квартира набута до реєстрації шлюбу між сторонами, відповідач зареєстрований та проживав в квартирі, як член сім'ї власника житла, але більше року відповідач не проживає в [INFO] без поважних причин, що дає підстави зробити висновок про втрату інтересу відповідачем до вказаного житла. Доказів того, що відповідачу чинилися перешкоди в користуванні спірним житловим приміщенням, суду не надано, а тому суд вважає за можливе визнати відповідача таким, що втратив право на користування зазначеним житлом. Позивач не ставила вимоги по стягнення з відповідача судових витрат по справі. На підставі викладеного,

Outcome: approved