Jurisdiction: civil
Date: 2016-03-21 00:00:00

позивач звернулась до суду з позовом, в якому просить стягнути з відповідача на її користь 77 888 грн. 08 коп. та сплачений судовий збір. В обгрунтування позову покликаються на те, що рішенням Сихівського районного суду м. Львова від 04.08.2010 року задоволено позов [PERSON] до Управління Пенсійного фонду України в Галицькому районі міста Львова та зобовязано Управління Пенсійного фонду України в Галицькому районі міста Львова провести перерахунок та виплату [PERSON] основної пенсії інвалідам та додаткової за період з 01.06.2007 р. по 31.12.2007 р., з 22.05.2008 р. по 04.08.2010 року відповідно до ст.50, 54 Закону України «Про статус та соціальний захист громадян, що постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», виходячи в розміру мінімальної пенсії за віком, визначеної ч.1 ст.28 Закону України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування». Рішенням Апеляційного суду Львівської область від 12.05.2011року та ухвалою Вищого адміністративного суду України від 23.01.2013 року рішення Сихівського районного суду м. Львова від 04.08.2010 року залишеною без змін. З метою виконання вказаного рішення суду державним виконавцнм Сихівського ВДВС було відкрито виконавче провадження ВП № 27576980. 27.11.2011 року державним виконавцем закінчено виконавче провадження №27576980. При цьому, по вказаному виконавчому провадженню державним виконавцем було винесено дві постанови про закінчення виконавчого провадження. Згідно однієї постанови виконавче провадження було закінчено на підставі п. 8 ч.1 ст.49 Закону України «Про виконавче провадження». Разом з тим, згідно іншої редакції постанови державного виконавця виконавче провадження № 27576980 закінчено на підставі п.11 ч.1 ст. 49 Закону України «Про виконавче провадження». Згідно інформації наданої відповідачем на виконання рішення Сихівського районного суду м. Львова від 04.08.2010 року [PERSON] було нараховано пенсію в сумі 43 864,81 грн., а саме: по ст.54 Закону України «Про статус та соціальний захист громадян, що постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» за період з 01.06.2007 р. по 31.12.2007 р., з 22.05.2008 р. по 12.10.2008 р., по ст.50 Закону України «Про статус та соціальний захист громадян, що постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» за період з 01.06.2007 р. по 31.12.2007 р., з 22.05.2008 р. по 04.08.2010 р. Тобто, відповідач виконав рішення суду не в повному обсязі, самовільно змінивши порядок перерахунку та доплати основної пенсії для інвалідів, передбаченого ст. 54 Закону України «Про статус та соціальний захист громадян, що постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» та здійснив перерахунок та доплату за період з 01.06.2007 р. по 31.12.2007 р., з 22.05.2008 р. по 12.10.2008 р. Відтак, в результаті неправомірних дій відповідача сума недоплаченої основної пенсії для інвалідів згідно ст.54 Закону України «Про статус та соціальний захист громадян, що постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» право на яку мав [PERSON] становить 77 888,08 грн. 02 листопада 2013 року [PERSON] помер та після його смерті відкрилась спадщина. Відповідно, вказана сума повинна бути їй виплачена, як спадкоємцю [PERSON] згідно заповіту. Просить позов задоволити. Позивач та її представник в судовому засіданні позов підтримали, дали пояснення аналогічні змісту позовної заяви, просять позов задоволити. Представник відповідача в судовому засіданні позов не визнала та пояснила, що [PERSON] з 13.11.1991 р. по 12.10.2008 р. одержував пенсію по інвалідності відповідно до Закону України «Про статус та соціальний захист громадян, що постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи». Згідно його особистої заяви з 13.10.2008 р. переведено на пенсію за віком відповідно до Закону України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування». На виконання рішення Сихівського районного суду м. Львова від 04.08.2010 року розпорядженням управління від 21.07.2011 р. № 160173 [PERSON] проведено перерахунок пенсії відповідно до судових рішень, зокрема, період з 01.06.2007 р. по 31.12.2007р. та з 22.05.2008 р. по 12.10.2008 р. відповідно до ст. 54 Закону України «Про статус та соціальний захист громадян, що постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» та за період з 01.06.2007 р. по 31.12.2007 р. та з 22.05.2008 р. по 04.08.2010 р. відповідно до ст. 50 Закону України «Про статус та соціальний захист громадян, що постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи». Враховуючи положення ст. 10 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування», ст. 54 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», враховуючи добровільний перехід пенсіонера на інший вид пенсії, провести перерахунок державної пенсії відповідно до ст. 54 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» за період з 13.10.2008 р. по 04.08.2010 р. - неможливо. Належна доплата за рішенням суду в розмірі 43 864,81 грн. виплачена [PERSON] Відтак, рішення Сихівського районного суду м. Львова виконано в повному обсязі. Крім того, ст. 1219 Цивільного кодексу України встановлено, що до складу спадщини не входять права та обов'язки, що нерозривно пов'язані з особою спадкодавця, зокрема, права на аліменти, пенсію, допомогу або інші виплати, встановлені законом. Відповідно ст.1227 Цивільного кодексу України суми заробітної плати, пенсії, стипендії, аліментів, допомогу у зв'язку з тимчасовою непрацездатністю, відшкодувань у зв'язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров'я, інших соціальних виплат, які належали спадкодавцеві, але не були ним одержані за життя, передаються членам його сім'ї, а у разі їх відсутності - входять до складу спадщини Згідно ст.52 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» сума пенсії, що належала пенсіонерові і залишилася недоотриманою у зв'язку з його смертю, виплачується - по місяць смерті включно членам його сім'ї, які проживали разом з пенсіонером на день його смерті, у тому числі непрацездатним членам сім'ї, зазначеним у частині другій статті 36 цього Закону, які знаходилися на його утриманні, незалежно від того, проживали вони разом з померлим пенсіонером чи не проживали. З огляду на те, що право на отримання державної пенсії інвалідам внаслідок Чорнобильської катастрофи нерозривно пов'язане з особою спадкодавця і припинилось після його смерті, відповідно до положень ст.ст. 1218. 1219 ЦК України, це право не може входити до складу спадщини, просить відмовити в задоволенні позову. Представник третьої особи Сихівського відділу державної виконавчої служби Львівського міського управління юстиції в судове засідання не зявилась, подала суду заяву про розгляд справи у її відсутності. Заслухавши пояснення позивача, представників сторін, показання свідка [PERSON], зясувавши дійсні обставини справи та перевіривши їх доказами, суд приходить до висновку, що позов до задоволення не підлягає з наступних підстав. Судом встановлено, що рішенням Сихівського районного суду від 04.08.2010 року частково задоволено позов [PERSON]. Визнано дії Управління Пенсійного фонду України в Галицькому районі м. Львова в частині відмови в перерахунку основної та додаткової пенсії [PERSON] відповідно до вимог ст.50,54 Закону України «Про статус та соціальний захист громадян, що постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», виходячи з розміру мінімальної пенсії за віком, визначеної ч.1 ст.28 Закону України «По загальнообовязкове державне пенсійне страхування» за період з 01.06.2007 р. по 31.12.2007 р., з 22.05.2008р. по 04.08.2010 р. протиправними. Зобовязано Управління Пенсійного фонду України в Галицькому районі м. Львова провести перерахунок та виплату [PERSON] основної пенсії інвалідам та додаткової за період з 01.06.2007 р. по 31.12.2007 р., з 22.05.2008 р. по 04.08.2010 року відповідно до ст.ст. 50, 54 Закону України «Про статус та соціальний захист громадян, що постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», виходячи з розміру мінімальної пенсії за віком, визначеної ч.1 ст.28 Закону України «По загальнообовязкове державне пенсійне страхування». В решті позову відмовлено. Рішенням апеляційного суду Львівської області від 12.05.2011 року рішення Сихівського районного суду м.Львова від 04.08.2010 року змінено, виключено з резолютивної частини рішення вказівку суду про стягнення з Управління Пенсійного фонду України в Галицькому районі м. Львова в користь держави 8,50 грн. судового збору. Ухвалою Вищого адміністративного суду України від 23.01.2013 року рішення Сихівського районного суду від 04.08.2010 року в незмінній частині та рішення Апеляційного суду Львівської області від 12.05.2011 року без змін. На виконання вказаного рішення 25.06.2011р. Сихівським районним судом м.Львова видано виконавчий лист №2-2132. 14.07.2011р. на виконання вказаного виконавчого документу державним виконавцем Сихівського відділу державної виконавчої служби Львівського міського управління юстиції відкрито виконавче провадження ВП № 27576980. Як вбачається із розпорядження № 160173 від 21.07.2011 року Управлінням Пенсійного фонду України в Галицькому районі м. Львова на виконання рішення Сихівського районного суду м. Львова [PERSON] було нараховано пенсію за період з 01.06.2007 р. по 31.12.2007 р. та з 22.05.2008 р. по 04.08.2010 року в сумі 43 864, 81 грн. Постановою державного виконавця від 27.07.2011р. виконавче провадження закінчено на підставі п.11 ч.1 ст.49 Закону України «Про виконавче провадження», у зв»язку із тим, що виконавчий лист Сихівського районного суду м.Львова в частині проведення перерахунку виконано, а в частині виплати суми перерахунку виконання без участі боржника є неможливим. Вказана постанова ніким з учасників виконавчого провадження не була оскаржена. Як стверджується листами відповідача та визнано в судовому засіданні сторонами в серпні 2011р. [PERSON] було здійснено виплату нарахованої суми пенсії в розмірі 43 864, 81 грн. Згідно свідоцтва про смерть [PERSON] помер 02 листопада 2013 року, відтак, після його смерті відкрилась спадщина. Як вбачається із копії заповіту 15 листопада 2009 року [PERSON] склав заповіт, згідно якого на випадок своєї смерті він зробила розпорядження, яким заповів вже своє майно, де б воно не знаходилось і з чого б не складалось [PERSON] Статтею 1219 Цивільного кодексу України встановлено, що до складу спадщини не входять права та обов'язки, що нерозривно пов'язані з особою спадкодавця, зокрема, права на аліменти, пенсію, допомогу або інші виплати, встановлені законом. Відповідно ст.1227 Цивільного кодексу України суми заробітної плати, пенсії, стипендії, аліментів, допомог у зв'язку з тимчасовою непрацездатністю, відшкодувань у зв'язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров'я, інших соціальних виплат, які належали спадкодавцеві, але не були ним одержані за життя, передаються членам його сім'ї, а у разі їх відсутності - входять до складу спадщини. Згідно ст.52 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» сума пенсії, що належала пенсіонерові і залишилася недоотриманою у зв'язку з його смертю, виплачується - по місяць смерті включно членам його сім'ї, які проживали разом з пенсіонером на день його смерті, у тому числі непрацездатним членам сім'ї, зазначеним у частині другій статті 36 цього Закону, які знаходилися на його утриманні, незалежно від того, проживали вони разом з померлим пенсіонером чи не проживали. Виходячи із вищенаведених законодавчих норм до складу спадщини померлого (за відсутності членів його сім»ї, яким зазначені виплати першочергово передаються в силу ст.1227 ЦК України) входять суми нарахованих пенсійних і соціальних виплат при житті померлого але з певних причин ним не отриманих, а не право на нарахування та отримання відповідних виплат після його смерті. Відтак, лише у випадку невиплати [PERSON] вже нарахованої суми пенсії за рішенням суду та за відсутності у [PERSON] членів сім»ї, така входила б до складу спадщини та позивачка як спадкоємець за заповітом мала б право на її отримання. Проте, з огляду на те, що померлому [PERSON] на підставі рішення суду було нараховано та виплачено нараховану суму пенсії, постанова, якою закінчено виконавчого провадження з виконання рішення суду про перерахунок пенсії прийнята за життя [PERSON] та ним не оскаржувалась, а право на отримання такої пенсії та її перерахунок пов»язано виключно з його особою та не може бути передано іншим особам (не передбачає правонаступництва), суд вважає, що вимоги позову про включення ненарахованої суми пенсії померлого [PERSON] в розмірі 77 888,08 грн. до складу спадщини є необґрунтованими та не грунтуються на нормах законодавства. Крім того, невиплачені суми пенсії включаються до складу спадщини лише у разі відсутності у померлого членів сім»ї, які проживали разом з пенсіонером на день його смерті, оскільки у разі наявності таких, зазначені суми передаються їм і не включаються до складу спадщини (ст.1227 ЦК України, ст. ст.52 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування). Позивачкою, яка є спадкоємцем за заповітом, не доведено, що після смерті [PERSON] відсутні члени його сім'ї, які проживали разом з ним на день його смерті, що також є необхідною умовою включення нарахованих сум до складу спадщини. З огляду на зазначені обставини, суд приходить до висновку, що в задоволенні позову слід відмовити. Показання свідка [PERSON] про те, що до нього як керівника ЛГО «Союз Чорнобиль Україна» звертався [PERSON] і саме він розраховував, яка сума пенсії останньому не доплачена, жодним чином не підтверджують та не спростовують позовних вимог, а тому суд не приймає їх до уваги На підставі ст. 1219, 1227 Цивільного кодексу України, ст.52 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» та

Outcome: dismissed