Jurisdiction: civil
Date: 2014-04-21 00:00:00

Позивач звернулась до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу який зареєстрований 30.07.1999 р. у Московському відділі реєстрації актів громадського стану міста Харкова, визначення місця проживання дітей з позивачем та стягнення аліментів з відповідача на користь позивача на утримання двох дітей у розмірі 1/6 частки на кожну дитину з усіх видів заробітку (доходу), або за умови, якщо відповідач не працює і не має інших доходів - виходячи із середньої заробітної плати працівника відповідної кваліфікації або не кваліфікованого працівника в м. Харкові, але не менш ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дітей у віці від 6 до 18 років щомісяця, починаючи від дня пред'явлення позову і до досягнення дітьми повноліття. Також позивач просила стягнути з неї державне мито, яке підлягає стягненню при реєстрації розірвання шлюбу в органах реєстрації актів цивільного стану, а з відповідача стягнути на її користь судові витрати. В обґрунтування своїх вимог позивач зазначила, що вона знаходиться з відповідачем у зареєстрованому шлюбі з 30.07.1999 р. Від шлюбу мають малолітніх дітей - [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO] На протязі останніх трьох років сімейне життя у подружжя поступово погіршилось, що в кінцевому результаті призвело до фактичного припинення шлюбних відносин. Відповідач постійно нехтує сімейними цінностями, такими як повага до дружини, піклування про створення в сім*ї добробуту. Між сторонами виникали сварки, свідками яких ставали діти, що негативно впливає на їх психічний стан та спричиняє їм душевні страждання. Відповідач іноді перебуваючи в нетверезому стані допускав образи, які виражались в нецензурній лайці, погрози фізичного насильства в адресу позивача в присутності дітей. Відповідач не розуміє та не хоче розуміти сутність проблеми, які виникають в родині, не здатен підтримувати нормальну атмосферу в сім*ї, піклуватись про сімейні відносини. У подружжя почуття любові та поваги втрачено, виникли неприязні стосунки. Позивач усвідомлює особисту відповідальність за виховання та піклування дітей, створення для них соціально-побутових умов проживання, збереження психічного та фізичного здоров*я, забезпечення духовного та розумового розвитку. Відповідач свого житла не має, проте має схильність до зловживання спритними напоями, що може зашкодити розвитку дітей. Таким чином, позивач просить визначити місце проживання дітей разом з нею. Крім того, позивач додатково зазначила, що не має наміру чинити перешкоди у спілкуванні дітей з батьком . Відповідач останні три місці не надає кошти на потреби сім*ї, в тому числі дітям, а раніше надавав матеріальну допомогу не регулярно, а тому у позивача є підстави вважати, що відповідач і в подальшому буде ухилятись від матеріального утримання дітей. Позивач в судове засідання не з'явилась, надала суду заяву в якій зазначила, що позовні вимоги підтримує в повному обсязі, просить їх задовольнити, справу розглядати за її відсутністю, а після розірвання шлюбу залишити їй прізвище «[PERSON]». Відповідач у судове засідання не з'явився, надав суду заяву, в якій зазначив, що позовні вимоги підтримує в повному обсязі та не заперечує проти їх задоволення, справу просив розглядати за його відсутністю. Суд, дослідивши матеріали справи, приходить до висновку про необхідність часткового задоволення позовних вимог, виходячи з наступного: Відповідно до свідоцтва про одруження серії [NUMBER], виданого 30.07.1999 р. [PERSON] та [PERSON] одружились 30 липня 1999 року, місце реєстрації : Московський відділ реєстрації актів громадського стану міста Харкова, зроблено актовий запис № 739. Прізвище після реєстрації шлюбу : чоловіка [PERSON], дружини [PERSON] (а.с. 15). Сторони від шлюбу мають двох дітей: - [PERSON], [INFO], зроблено відповідний запис № 965 - свідоцтво про народження серії [NUMBER], видане 12.08.2000 р. м. Харків, відділом реєстрації актів громадського стану Московського району. - [PERSON], [INFO], зроблено відповідний запис № 1252 - свідоцтво про народження серії [NUMBER], видане 25.04.2003 р. міським відділом реєстрації актів громадського стану Харківського обласного управління юстиції. (а.с. 6) Відповідно до ч. 4 ст. 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Визнання [PERSON] позову [PERSON] не суперечить закону та не порушує права свободи чи інтереси інших осіб. Згідно ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, коли буде встановлено, що подальше сімейне життя подружжя і зберігання шлюбу буде суперечити одному з них, інтересам їх дітей, що має істотне значення. Відповідно до ст. 113 СК України особа, яка змінила своє прізвище у зв'язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Суд, з'ясувавши причини розірвання шлюбу, фактичні взаємовідносини подружжя, вважає подальше сімейне життя подружжя і збереження сім'ї неможливим, оскільки суперечить інтересам позивача та дітей, а тому вважає, що шлюб підлягає розірванню. Залишення позивачу прізвища «[PERSON]» після розірвання шлюбу не суперечить ст. 113 СК України. Відповідно до ч. 1 ст. 161 СК України якщо мати та батько, які проживають окремо, не дійшли згоди щодо того, з ким із них буде проживати малолітня дитина, спір між ними може вирішуватись органом опіки та піклування або судом. Під час вирішення спору щодо місця проживання малолітньої дитини беруться до уваги ставлення батьків до виконання своїх батьківських обов'язків, особиста прихильність дитини до кожного з них, вік дитини, стан її здоров*я та ніші обставини, що мають істотне значення. Орган опіки та піклування або суд не можуть передати дитину для проживання з тим із батьків, хто не має самостійного доходу, зловживає спиртними напоями або наркотичними засобами, своєю аморальною поведінкою може зашкодити розвиткові дитини. Так, суд вважає, що вимоги про визначення місце проживання дітей з позивачем також підлягають задоволенню. Матеріали справи не містять відомостей щодо надання відповідачем матеріальної допомоги на утримання дітей. Згідно з положеннями ст.180 СК України, батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Сторони не дійшли згоди про порядок добровільної участі батька в матеріальному забезпеченні дітей. Згідно ч. 3 ст. 181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її батька. Відповідно до ч. 2 ст. 182 СК України мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Якщо стягуються аліменти на двох і більше дітей, відповідно до ч. 3 ст. 183 СК України, суд визначає єдину частку від заробітку (доходу) батька на їх утримання, яка буде стягуватися до досягнення найстаршою дитиною повноліття. При визначенні розміру аліментів суд враховує: що відповідач працездатний та може надавати матеріальну допомогу на дітей, даних про те, що відповідач на час вирішення справи має незадовільний стан здоров'я або інші аліментні зобов'язання не надано. Із врахуванням ст.ст. 182, 183 СК України суд відмовляє позивачу у стягненні аліментів у розмірі 1/6 частки на кожну дитину з усіх видів заробітку (доходу), або за умови, якщо відповідач не працює і не має інших доходів - виходячи із середньої заробітної плати працівника відповідної кваліфікації або не кваліфікованого працівника в м. Харкові, але не менш ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дітей у віці від 6 до 18 років щомісяця, починаючи від дня пред'явлення позову і до досягнення дітьми повноліття, та стягує з відповідача аліменти на дітей у розмірі 1/6 частки з усіх видів заробітку (доходу) але не менше ніж 30 % прожиткового мінімуму для дітей відповідного віку, щомісяця починаючи від дня пред'явлення позову та до досягнення найстаршою дитиною повноліття. Вимоги позивач про стягнення з неї державного мита, яке підлягає стягненню при реєстрації розірвання шлюбу в органах реєстрації актів цивільного стану є безпідставними та таким, що не підлягають задоволенню, оскільки нормами ЦПК України не передбачено пред'явлення вимог позивачем до себе, а також Законом України «Про державну реєстрацію актів цивільного стану» від 01.07.2010 р. не передбачена оплата державної реєстрації розірвання шлюбу . Суд вважає за необхідне, допустити негайне виконання судового рішення в частині стягнення аліментів за один місяць - ст. 367 ЦПК України. Судові витрати розподіляються відповідно до ст. 88 ЦПК України. На підставі викладеного,

Outcome: partial