Jurisdiction: civil
Date: 2015-05-28 00:00:00

Позивач звернулась до суду з даним позовом посилаючись на те, що 21 серпня 2014 року між нею та фізичною особою підприємцем [PERSON] укладено договір купівлі-продажу, відповідно до якого продавець зобов'язувався передати їй у власність металопластикові вікна у кількості 6 штук загальною вартістю 9585грн. При укладені вказаного договору нею внесено задаток в сумі 585грн. і згідно товарного чека сплачено ще 6115 грн., а всього сплачено на виконання вказаного договору 6700грн. По даний час замовлені вікна їй не передано. У квітні 2015 року відповідач повернув їй 2000грн. вартості вікон. Оскільки відповідач не виконав зобов'язання за договором купівлі-продажу просить розірвати цей договір, стягнути залишок неповернутих коштів в сумі 4700грн. та 500грн. на відшкодування моральної шкоди. В судовому засіданні позивач підтримала заявлені вимоги, підтвердила обставини на які посилається в позовній заяві та пояснила, що на неодноразові звернення до юриста відповідача, останнім не заперечується заборгованість за непоставлені їй вікна в розмірі 4700грн., однак такі кошти їй не повертають, а сам відповідач за словами його юриста перебуває у Кіровоградській області, телефонний зв'язок з ним відсутній. Моральну шкоду обгрунтовує невиконанням відповідачем зобов'язань за договором купівлі-продажу, створенням додаткових життєвих труднощів із-за неповернення коштів, їх знеціненням. Крім того, пояснила, що договір купівлі-продажу укладено в м. Шепетівка, вікна мали бути доставлені за місцем її проживання, зі слів відповідача виробництво вікон проводилося в м. Чернівці. Відповідач, будучи у встановленому законом порядку повідомлений про час та місце розгляду справи, в судове засідання не з'явився, причини неявки не повідомив. В зв'язку з неявкою відповідача, згодою позивача на заочний розгляд справи, судом ухвалено провести заочний розгляд справи та ухвалити заочне рішення на підставі наявних доказів, про що постановлено відповідну ухвалу. Заслухавши пояснення позивача, дослідивши матеріали справи, вирішуючи спір в межах заявлених вимог, суд знаходить позов підлягаючим до задоволення з наступних підстав. Відповідно до ст. 655 ЦК України за договором купівлі-продажу одна сторона (продавець) передає або зобов'язується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобов'язується прийняти майно (товар) і сплатити за нього певну суму. Судом встановлено, що 21 серпня 2014 року фізична особо-підприємець [PERSON], як Продавець, та [PERSON], як Покупець, уклали договір купівлі-продажу, згідно пп. 1.1, 2.2.1 якого Продавець зобов'язується передати у власність Покупця, доставити та/або установити, а Покупець в порядку та на умовах, визначених цим Договором, зобов'язується прийняти й оплатити металопластикові вінка в кількості 6 штук. Загальна вартість вікон становить 9585грн., з яких як завдаток сплачено 585грн., що підтверджується п. 2.8 договору купівлі-продажу. Крім того, [PERSON] за вказаним договором сплачено ще 6115 грн., що підтверджено товарним чеком. З позовної заяви та пояснень позивача в суді слідує, що відповідачем їй повернуто 2000грн. зі сплачених нею на виконання договору-купівлі продажу від 21.08.2014 року 6700грн. Таким чином залишок коштів, що підлягає поверненню становить 4700грн. Відповідно до ст. 526 ЦК України, зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Продавець після підписання Договору зобов'язується передати, доставити та установити Покупцю Товар протягом 2014 року, що передбачено п. 4.3 Договору. Судом встановлено, що на час вирішення спору Продавець не передав замовлений та оплачений товар Покупцю. Згідно ч.2 ст. 651 ЦК України договір може бути розірвано за рішенням суду на вимогу однієї із сторін у разі істотного порушення договору другою стороною та в інших випадках, встановлених договором або законом, а згідно ч. 2, 4 ст. 653 ЦК України у разі розірвання договору зобов'язання сторін припиняються і сторони мають права вимагати повернення того, що було виконане ними за зобов'язанням до моменту розірвання договору. Оскільки Продавець не передав Покупцю у визначений Договором строк Товар, що відповідно до пп. 7.1, 7.1.1. Договору є його порушенням, такий Договір підлягає розірванню, а неповернута Продавцем оплата за Товар підлягає стягненню на користь Покупця. Відповідно до п.4 ч.1 ст. 611 ЦК України у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема, відшкодування моральної шкоди. Статтею 22 Закону України Про захист прав споживачів передбачено, що при задоволенні вимог споживача суд одночасно вирішує питання щодо відшкодування моральної (немайнової) шкоди. Оскільки відповідачем порушено права позивача, як споживача за договором купівлі-продажу, що виразилось у непоставці та установці оплаченого товару, суд знаходить, що позивачу завдано моральної шкоди, яка виразилась у створенні додаткових життєвих труднощів із-за неповернення коштів за договором купівлі-продажу, їх знеціненні. За вказаних обставин, суд знаходить стягнути з відповідача на відшкодування моральної шкоди 500грн. Такий розмір моральної шкоди суд визначає виходячи з суми неповернених коштів, їх знецінення, строку порушення права позивача і вважає достатнім для компенсації її страждань. В зв'язку з наведеним позов підлягає до задоволення. Судові витрати відповідно до ст. 88 ЦПК України підлягають стягненню з відповідача на користь держави, оскільки позивач відповідно до Закону України «Про захист прав споживачів» був звільнений від сплати судового збору при подачі до суду вказаного позову.

Outcome: approved