Jurisdiction: civil
Date: 2015-02-10 00:00:00

Позивач звернулась до Дніпропетровського районного суду Дніпропетровської області з зазначеним позовом в якому просить розірвати шлюб зареєстрований 24.12.2010 року виконавчим комітетом Олександрівської сільської ради Дніпропетровського району Дніпропетровської області між нею та відповідачем. В обґрунтування позовних вимог посилається на те, що з 24.12.2010 року знаходиться у зареєстрованому виконкомом Олександрівської с/ради Дніпропетровського району Дніпропетровської області шлюбі, про що у Книзі реєстрації шлюбів було зроблено відповідний актовий запис № 23 та видано свідоцтво про шлюб серії [NUMBER]. Від цього шлюбу сторони спільних дітей не мають. Спільне життя не склалося, в сім'ї не було взаєморозуміння, виникали сварки, розходження поглядів на сімейні відносини та сімейні обов'язки, в тому числі з ведення спільного господарства, що призвело до розпаду сім'ї. Спору пов'язаного з майном на теперішній час немає. Також просила суд не вживати заходи щодо примирення, оскільки будь-які заходи щодо збереження шлюбу не вплинуть на її бажання розлучитись з відповідачем. Позивач у судове засідання не з'явилась, але надала суду заяву, щодо розгляду цивільної справи без її участі, позовні вимоги підтримала в повному обсязі та просила їх задовольнити. Відповідач у судове засідання теж не з'явилась, про дату час та місце розгляду справи повідомлялась належним чином, про причину своєї неявки суд не повідомив. Згідно ст. 224 ЦПК України у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності або якщо повідомлені ним причини неявки визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. За таких обставин суд вважає можливим розглянути дану цивільну справу у заочному порядку відповідно до вимог Глави 8 Розділу ІІІ ЦПК України. Відповідно до ч. 2 ст. 197 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд, дослідивши матеріали цивільної справи, вважає за можливе задовольнити позов у повному обсязі, виходячи з наступного. У відповідності до ст. 110 СК України позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя. В судовому засіданні встановлено, що сторони з 24.12.2010 року перебувають у зареєстрованому виконкомом Олександрівської с/ради Дніпропетровського району Дніпропетровської області шлюбі, про що у Книзі реєстрації шлюбів було зроблено відповідний актовий запис № 23, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER], видане виконкомом Олександрівської с/ради Дніпропетровського району Дніпропетровської області (а.с. 6). Відповідно до ст. 112 СК України суд з'ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя та постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Від даного шлюбу сторони спільних дітей не мають. Сумісне життя між сторонами не склалося, в сім'ї не було взаєморозуміння, виникали сварки, що призвело до розпаду сім'ї і роздільного мешкання. Разом не проживають, спільне господарство не ведуть, стосунки не підтримують. Прийняті наміри до порозуміння та примирення ні до чого не призвели, примирення неможливе. Приймаючи до уваги, що сторони припинили шлюбні стосунки, поновлювати їх наміру не мають, не мають спільного бюджету та господарства, суд вважає можливим шлюб між ними розірвати. На підставі викладеного,

Outcome: approved