Jurisdiction: civil
Date: 2015-02-18 00:00:00

Позивач звернулась до суду з вищезазначеним позовом до відповідачів. В обґрунтування своїх позовних вимог посилається на те, що 04 грудня 2013 року, приблизно о 15 годині, у м.Дніпропетровську по вул.Виконкомівській рухався автомобіль марки «Тойота Хайлендер, д/н [NUMBER], під керуванням [PERSON], який на перехресті з вул. Комсомольською не пропустив автомобіль [NUMBER], який знаходився під керуванням позивача і рухався по головній дорозі, внаслідок чого [PERSON] допустив зіткнення з її автомобілем. Постановою Амур-Нижньодніпровського районного суду м. Дніпропетровська від 8 січня 2014 року [PERSON] був визнаний винним у скоєнні адміністративного правопорушення по справі №199/13591/13-п, передбаченого ст. 124 КУпАП. В результаті вказаної дорожньо-транспортної пригоди її автомобілю [NUMBER], діями [PERSON], який керував автомобілем [NUMBER], були завдані значні технічні пошкодженій, які знайшли своє відображення у висновках експерта. 23 грудня 2013 року був складений Висновок №1647 експертного дослідження авготоварознавця по визначенню вартості матеріального збитку колісному транспортному засобу «Citroen DS3», д/н [NUMBER], експертним дослідженням було визначено, що середня ринкова ціна належного їй автомобіля «Citroen DS3» на день проведення експертного дослідження складала 151 264, 08, або за курсом НБУ - 13 859,63 евро. У зв'язку з дорожньо-транспортною пригодою її автомобілю було завдано таких пошкоджень: деформовані з утворенням вмятин, гофри, тріщин, згинів і, відповідно, з технологією заводу-виробника підлягають заміні: бампер, фіксатор бампера, решітка бампера, молдинг решітки радіатора, комплект кріплення бампера, гаситель удару нижнього бампера, демпф бампера, траверса бампера, куток лівий поперечний, куток правий поперечний, надпис, капот, ліва петля колота, права петля капота, ліва і права фари, кріплення протитуманної фари, ліхтарі лівий і правий денного світла, ліва протитуманна фара, комплект кілець протитуманних фар, ліва і права проставка, кронштейни крил правого і лівого, кріплення крил - правого і лівого, підкрилки - правий і лівий, підкрилок передній правий, підкрилок передній лівий, передня частина, решітка обтічника, лобове скло, герметик лобового скла, конденсатор кондиціонера, резонатор фільтру, звуковий сигнал. Відновлювальному ремонту підлягає: крило переднє ліве - деформоване з утворенням вмятин на поверхні зі складною геометричною формою з пошкодженням лакофарбового покриття на площині 20x30 см2, підлягає рихтуванню та фарбуванню, крило переднє праве - деформоване з утворенням вмятин на поверхні зі складною геометричною формою і пошкодженням лакофарбового покриття на площині 10x15 см. підлягає рихтуванню та фарбуванню, бризковик передній лівий - деформовано з утворенням вмятин в місці зєднання виконаного зварюванням з пошкодженням лакофарбового покриття на площі 30x20 см., підлягає рихтуванню та фарбуванню, стійка ліва панелі передньої - деформовано з утворенням вм'ятин, гофри з пошкодженням лакофарбового покриття на L - 40 см, підлягає рихтуванню та фарбуванню, перекіс розрізу капоту підлягає усуненню, можливі приховані дефекти. Відповідно до вказаного експертного висновку 1647, у відповідності з додатком №2 до висновку, вартість відновлювального ремонту складає 42 639,71 грн., а вартість матеріального збитку становить 33 549,65 грн. 14 лютого 2014 року вона за рахунком-фактурою №D8100001415 за власні кошти (банківськими перерахуваннями в сумі 13 110 грн., 790 грн., 790 грн., 10 000 грн., 2 914,29 грн., 790 грн., 790 грн., 790 грн. придбала в ТОВ «АІС Автоцентр Дніпро» наступні запчастини до свого автомобіля для проведення відновлювального ремонту: бампер передній, ребро жорсткості бампера, упор переднього бампера, дві фари, капот, два шарніра капота, два підкрилки, пістон, скло лобове, опору переднього крила, решітку бампера, два молдинга бампера, заглушку бампера, комплект декоративного вітрового скла, вузол кріплення переднього бампера, опору фари, фару протитуманну, панель вентиляторів, резонатор впускний, упор переднього бампера, сирену тональну «Конвой», радіатор, повторювач поворотів, решітку повітряпритоку, решітку а всього на суму 29\~974,29 грн. Крім того, за актом надання послуг №075 від 1 квітня 2014 року вона укладала з ПП «[PERSON]В.» договір про надання послуг з відновлювального ремонту автомобіля [NUMBER]: заміна капота і виставлення по зазорах, заміна крила переднього і виставлення по зазорах, заміна лобового скла, заміна передньої панелі, заміна петлі капота, заправка кондиціонера, мийка автомобіля, фарбування бризковика, фарбувати капота, фарбування бампера, фарбування переднього лівого крила, фарбування переднього правого крила, підбір кольору фарби, рихтування крила переднього, рихтування переднього бризковика, збірка-розбірка передньої частини автомобіля, усунення малого перекосу кузова, використані матеріали. Всього виконано робіт на 7 894,53 грн. Загальна сума, витрачена нею на придбання запчастин та виконання відновлювальних робіт автомобіля [NUMBER], склала 37 868, 82 грн. Вважає, що [PERSON] є володільцем транспортного засобу - автомобіля [NUMBER] і за матеріальною, і фактичною ознакою, оскільки він здійснював фактичне володіння джерелом підвищеної небезпеки. Цей факт підтверджує Приватне Акціонерне Товариство «Страхова група «ТАС», яке листом, від 7 квітня 2014 року повідомило про те, що цивільно-правова відповідальність [PERSON] застрахована AT «СГ «ТАС» згідно полісу обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів АС 3420622 від 16.09.2013 р. Ч.1 ст.3 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно - правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» встановлено, що обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності здійснюється з метою забезпечення відшкодування шкоди, заподіяної життю, здоров'ю та/або майну потерпілих внаслідок дорожньо-транспортної пригоди та захисту майнових інтересів страхувальників. Відповідно до ч. 1 ст. 6 вищевказаного Закону, страховим випадком є подія, внаслідок якої заподіяна шкода третім особам під час дорожньо-транспортної пригоди, яка сталася за участю забезпеченого транспортного засобу і внаслідок якої настає цивільно-правова відповідальність особи, відповідальність якої застрахована за договором. ПАТ «Страхова група «ТАС», в порушення вказаних вимог Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», виплатила лише частину страхового відшкодування - грошові кошти в розмірі 29 476,02 грн. В листі від 12.02.2014 року ПАТ СГ «ТАС» повідомив, що відповідно до ч. 2 п. 2 ст. 36 Закону України «Про обовязкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», якщо відшкодування витрат на проведення відновлювального ремонту пошкодженого майна (транспортного засобу) з урахуванням зносу, здійснюється безпосередньо на рахунок потерпілої особи (її представника), сума, що відповідає розміру оціненої шкоди, зменшується на суму визначеного відповідно до законодавства податку на додану вартість. При цьому доплата в розмірі, що не перевищує суми податку, здійснюється за умови отримання страховиком (у випадках, передбачених ст. 41 цього Закону,-МТСБУ) документального підтвердження факту оплати ремонту. Страховик ввів її в оману і безпідставно зменшив розмір оцінюваної шкоди, оскільки у ст. 41 Закону йдеться про регламентні виплати з централізованих страхових резервних фондів Моторного транспортного страхового бюро України. У вказаній нормі Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», зокрема у ст. 41.1. МТСБУ регламентні виплати здійснюються за рахунок коштів фонду захисту потерпілих та відшкодовує шкоду на умовах, визначених цим Законом, у разі її заподіяти: а) транспортним засобом, власник якого не застрахував свою цивільно-правову відповідальність, крім шкоди, заподіяної транспортному засобу, який не відповідає вимогам пункту 1.7 статті 1 цього Закону, та майну, яке знаходилося в такому транспортному засобі; \ Підпункт V пункту 41,1 статті 41 в редакції Закону N 2902-ГУ (2902-15) від 22.09.2005\ б) невстановленим транспортним засобом, крім шкоди, яка заподіяна майну та навколишньому природному середовищу, в) транспортним засобом, який вийшов з володіння власника не з його вини, а у результаті протиправних дій іншої особи; г) особами, на яких поширюється дія пункту 13.1 статті 13 цього Закону; г) у разі недостатності коштів та майна страховика - учасника МТСБУ, що визнаний банкрутом та/або ліквідований, для виконання його зобов'язань за договором обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності; д) у разі надання страхувальником або особою, відповідальність якої застрахована, свого транспортного засобу працівникам міліції та медичним працівникам закладів охорони здоров'я згідно з чинним законодавством. Ні один з вищевказаних випадків дорожньо-транспортної пригоди за участі належного їй автомобіля і автомобіля відповідача не мав місця, а отже, застосування норми стягнення ПДВ з виплати розміру оціненої шкоди безпідставне. Відповідно до ч. 1 ст. 1194 Цивільного кодексу України особа, яка застрахувала свою цивільну відповідальність, у разі недостатності страхової виплати (страхового відшкодування) для повного відшкодування завданої нею шкоди зобов'язана сплатити потерпілому різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням). Після вищевказаної дорожньо-транспортної пригоди вона була вимушена скористатися допомогою евакуатора, вартість послуг якого склала 600 грн. Невідшкодовані відповідачами матеріальні збитки на даний момент складають 8 992, 80 грн. Крім вищенаведеного, вважає, що діями відповідачів їй завдано моральної шкоди, яку оцінює в 50 000 гривень, яку обґрунтовую тривалим неврологічним зривом у вигляді неврастенії, що проявлялася у вигляді вираженої слабкості, фізичного виснаження. Протиправні дії відповідача одразу позбавили її всіх елементів благополуччя, що, в свою чергу, призвело до виникнення у неї фізичних та психічних страждань, що проявилися у вигляді головного болю, порушень сну, підвищеної збудливості, втомлюваності, сльозливості, зниженні настрою, адже вона вперше потрапила у дорожньо - транспортну пригоду, боїться виїжджати на роботу на своєму автомобілі, погіршилася пам'ять. В судове засідання позивач надала заяву про розгляд справи у її відсутність, без фіксації процесу технічними засобами, позові вимоги підтримала в повному обсязі та просила її задовольнити. Відповідачі в судове засідання не зявились, про день, час та місце судового засідання були належним чином повідомлені, про причини неявки до суду не повідомили. Вивчивши та дослідивши матеріали справи, вважає, що заявлені позовні вимоги є обґрунтованими та такими, що підлягають частковому задоволенню з наступних підстав. Згідно з ст.3 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Відповідно до ст.11 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Особа, яка бере участь у справі, розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. Статтею 10 ЦПК України встановлено, що к ожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Згідно з ст. 60 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Згідно з ст.1166 ЦК України, майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Відповідно до ст.1187 ЦК України, шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об'єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку. Судом встановлено, що позивач є власницею автомобіля [NUMBER], свідоцтво серії САК 640738. 08.01.2014 року постановою Амур-Нижньодніпровського районного суду м.Дніпропетровська у справі №199/13591/13ц [PERSON] визнано винним у скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КУаП України, а саме: дорожньо-транспортної пригоди, яка сталась 04.12.2013 року о 15 год. у м.Дніпропетровську по вул.Виконкомівській, на перехресті з вул.Комсомольською, за участі автомобіля [NUMBER], під керуванням водія [PERSON] Постанова набрала законної сили 20.01.2014 року. Згідно з приписам п. 4 ст. 61 ЦПК України, вирок у кримінальному провадженні, що набрав законної сили, або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення обов'язкові для суду, що розглядає справу про цивільно-правові наслідки дій особи, стосовно якої ухвалено вирок або постанову суду, з питань, чи мали місце ці дії та чи вчинені вони цією особою. Висновком експертного дослідження авто товарознавця №1647 від 23.12.2013 року встановлено, що вартість матеріального збитку, нанесеного власнику автомобіля [NUMBER], внаслідок ДТП, становить 33\~549,65 грн. Рахунком фактурою №Д-077 від 28.03.2014 року, актом про надання послуг №075 від 01.04.2014 року, квитанцією №10245.36.1 від 01.04.2014 року підтверджується факт сплати позивачем 7894,53 грн. на корить ПП [PERSON] за послуги з відновлювального ремонту автомобіля [NUMBER]. Окрім цього, відповідно наданих копій квитанцій та рахунку-фактури від 14.02.2014 року позивачем придбано у ТОВ «АІС Автоцентр Дніпро» запчастини до автомобіля [NUMBER] на суму 29\~974,35 грн. Поміж цього, відповідно до квитанції до прибуткового касового ордеру від 04.12.2013 року №33, позивачем сплачено ПП [PERSON] 600 грн. за послуги евакуатора. Як вбачається з листа відповідача [PERSON] «Страхова група «ТАС» від 07.04.2014 року, цивільно-правова відповідальність відповідача [PERSON] була застрахована згідно полісу обовязкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів від 16.09.2013 року. Відповідачем [PERSON] «Страхова група «ТАС» визнано матеріальний збиток позивача на суму 29\~476,02 грн., з яких 27\~958,04 грн. сплачено позивачу, та зазначено про подальшу сплату 1\~517,98 грн. Зі змісту позовної заяви випливає, що вказана сума 1517,98 грн. сплачена страхувальником на користь потерпілої особи, а всього позивачу відшкодовано 29\~476,02 грн., в той час як сума матеріального збитку на відновлювальні роботи та запчастини склала 37868,88 грн., а з врахуванням послуг евакуатора в розмірі 600 грн., - 38468,88 грн. Таким чином, залишається невідшкодованою сума 8992,86 грн., з якої предявлено до стягнення позивачем лише 8992,80 грн., які вона просить стягнути в солідарному порядку з відповідачів. Статтею 6 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» передбачено, страховим випадком є дорожньо-транспортна пригода, що сталася за участю забезпеченого транспортного засобу, внаслідок якої настає цивільно-правова відповідальність особи, відповідальність якої застрахована, за шкоду, заподіяну життю, здоровю та/або майну потерпілого. Відповідно до п.22.1. ст. 22 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», у разі настання страхового випадку страховик у межах страхових сум, зазначених у страховому полісі, відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок дорожньо-транспортної пригоди життю, здоровю, майну третьої особи. Згідно з ст.29 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», у зв'язку з пошкодженням транспортного засобу відшкодовуються витрати, пов'язані з відновлювальним ремонтом транспортного засобу з урахуванням зносу, розрахованого у порядку, встановленому законодавством, включаючи витрати на усунення пошкоджень, зроблених навмисно з метою порятунку потерпілих внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, з евакуацією транспортного засобу з місця дорожньо-транспортної пригоди до місця проживання того власника чи законного користувача транспортного засобу, який керував транспортним засобом у момент дорожньо-транспортної пригоди, чи до місця здійснення ремонту на території України. Якщо транспортний засіб необхідно, з поважних причин, помістити на стоянку, до розміру шкоди додаються також витрати на евакуацію транспортного засобу до стоянки та плата за послуги стоянки. Пунктом 4 Постанови Вищого спеціалізований суд України з розгляду цивільних і кримінальних справ «Про деякі питання застосування судами законодавства при вирішенні спорів про відшкодування шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки» №4 від 01.03.2013 року передбачено, що розглядаючи позови про відшкодування шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки, суди повинні мати на увазі, що відповідно до статей 1166, 1187 ЦК шкода, завдана особі чи майну фізичної або юридичної особи, підлягає відшкодуванню в повному обсязі особою, яка її завдала. Обов'язок відшкодувати завдану шкоду виникає у її завдавача за умови, що дії останнього були неправомірними, між ними і шкодою є безпосередній причинний зв'язок та є вина зазначеної особи, а коли це було наслідком дії джерела підвищеної небезпеки, - незалежно від наявності вини. Відповідно до ст. 1194 ЦК України, особа, яка застрахувала свою цивільну відповідальність, у разі недостатності страхової виплати (страхового відшкодування) для повного відшкодування завданої нею шкоди зобов'язана сплатити потерпілому різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням). Оскільки відповідачами в порядку ст..60 ЦПК України не надано полісу обовязкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, встановити ліміт відповідальності страхової компанії не вбачається можливим. Разом з цим, суд оцінює надані сторонами докази, а тягар доведення позовних вимог чи їх спростування покладається на сторони, при цьому суд не вповноважений з власної ініціативи збирати докази у справі. Відповідно до ст. 9 Закону України «Про обовязкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» обов'язковий ліміт відповідальності страховика - це грошова сума, в межах якої страховик зобов'язаний провести виплату страхового відшкодування відповідно до умов договору страхування. Розмір страхової суми за шкоду, заподіяну майну потерпілих, становить 50 тисяч гривень на одного потерпілого. Згідно ч.1 ст. 12 цього Закону, розмір франшизи при відшкодуванні шкоди, заподіяної майну потерпілих, встановлюється при укладанні договору обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності і не може перевищувати 2 відсотки від страхової суми, в межах якого відшкодовується збиток, заподіяний майну потерпілих. Тому, суд, зважуючи на те, що відповідачами не спростовано предявлення позивачем саме солідарних вимог, вважає доцільним задовольнити позов в частині стягнення 8992,80 грн. матеріального збитку, що складає різницю між розміром відновлювального ремонту автомобіля та сплаченою на користь позивача страховою виплатою. З приводу вимог позивача про стягнення моральної шкоди суд вважає за необхідне зазначити наступне. Відповідно до ст. 23 ЦК України, особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода полягає, зокрема у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв'язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім'ї чи близьких родичів. Згідно з ч. 1 ст. 1167 ЦК України, моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини, крім випадків, встановлених частиною другою цієї статті. Пунктами 1, 3 Постанови Пленуму Верховного суду України «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» №4 від 31.03.1995 року визначено, що встановлене Конституцією та законами України право на відшкодування моральної (немайнової) шкоди є важливою гарантією захисту прав і свобод громадян та законних інтересів юридичних осіб. Тому суди повинні забезпечити своєчасне, у повній відповідності із законом, вирішення справ, пов'язаних з відшкодуванням такої шкоди. Під моральною шкодою слід розуміти втрати немайнового характеру внаслідок моральних чи фізичних страждань, або інших негативних явищ, заподіяних фізичній чи юридичній особі незаконними діями або бездіяльністю інших осіб. Моральна шкода може полягати, зокрема: у приниженні честі, гідності, престижу або ділової репутації, моральних переживаннях у зв'язку з ушкодженням здоров'я, у порушенні права власності (в тому числі інтелектуальної), прав, наданих споживачам, інших цивільних прав, у зв'язку з незаконним перебуванням під слідством і судом, у порушенні нормальних життєвих зв'язків через неможливість продовження активного громадського життя, порушенні стосунків з оточуючими людьми, при настанні інших негативних наслідків. Суд вважає, що моральна шкода з урахуванням характеру поведінки відповідача та фізичних, душевних і психічних страждань позивача підлягає задоволенню, та відшкодуванню у розмірі 2000 грн., шляхом стягнення з винної особи, заподіювача шкоди відповідача1 [PERSON] Вирішуючи питання щодо розподілу судових витрат, суд на підставі ст. 88 ЦПК України, враховуючи результат вирішення справи, вважає за необхідне стягнути з відповідача1 на користь позивача, понесені судові витрати по справі. На підставі викладеного,

Outcome: partial