Jurisdiction: civil
Date: 2014-03-03 00:00:00

Позивач звернулась до суду з позовом до відповідача, зазначивши, що 07.04.2011 року державним нотаріусом Коростенської державної нотаріальної контори було посвідчено спадковий договір між нею та відповідачем. З 12.10.2013 року відповідач припинила виконувати свої зобов'язання за договором, тому вона бажає спадковий договір розірвати. Просила спадковий договір від 07.04.2011 року між нею та відповідачем розірвати. В судовому засіданні позивач свої вимоги підтримала з вищезазначених підстав та просила їх задовольнити. Пояснила, що уклала з відповідачем спадковий договір, відповідач виконувала її доручення про придбання продуктів харчування, доставку води. Вона сама себе обслуговувала: прибирала, прала речі, готувала їжу. Відповідач запропонувала допомогти їй з ремонтом квартири, однак вона все оплачувала сама. Документи на квартиру після укладення договору зберігались у відповідача і коли вона попросила їх повернути їй, то мати відповідача принесла документи та повідомила, що вони більше не бажають мати з нею справ. З 12.10.2013 року її спілкування з відповідачем припинилось без пояснення відповідачем причин. Вона намагалась з'ясувати, через що відповідач на неї образилась, однак пояснень їй надано не було, з того часу відповідач припинила з нею спілкування та виконання обумовлених договором обов'язків. В даний час вона не бажає продовження договору. Відповідач позов не визнала та пояснила, що спадковий договір між нею та позивачем було укладено з ініціативи позивача. Спочатку півроку вона доглядала за позивачем без договору, а потім виконувала обумовлені в ньому обов'язки: проводила оплату комунальних послуг, придбавала продукти харчування та ліки, приносила воду, навідувала, прибирала квартиру, готувала їжу, робила ремонт, перевідувала та спілкувалась. Родичі за позивачем не доглядали, соціальний працівник лише навідувала. З жовтня 2013 року виконання обов'язків припинила, бо позивач повідомила її про те, що її послуг не потребує та має намір продати квартиру. Оскільки від її послуг відмовились, то припинила виконувати обумовлені договором обов'язки. Розірвання договору не бажає, готова і в подальшому виконувати передбачені ним умови. Вислухавши пояснення сторін, свідків, та проаналізувавши їх в сукупності з дослідженими в судовому засіданні матеріалами справи, суд дійшов висновку про наступне : Судом встановлено, що 07.04.2011 року сторонами було укладено спадковий договір, який зареєстровано державним нотаріусом Коростенської державної нотаріальної контори за внесено в реєстр за №2-291. Згідно умов вказаного договору відповідач як набувач за договором зобов'язалась виконувати передбачені договором розпорядження відчужувача, а в разі його смерті набувала право власності на належне позивачеві як відчужувачу житлове приміщення. Відповідно до п.6 вказаного договору відповідач прийняла на себе обов'язки немайнового характеру: шанобливе ставлення до відчужувача, регулярне його відвідування, участь у догляді за відчужувачем, його оселею, виконання господарсько-хатньої роботи (приготування їжі, прибирання квартири, надання прально-банних послуг), оплата за рахунок відчужувача комунальних послуг, придбання за його кошт ліків, продуктів харчування. Вчинення набувачем в інтересах відчужувача дій майнового характеру даним договором не обумовлено. П.10.3 оскаржуваного договору сторони обумовили підставу розірвання договору в судовому порядку - невиконання набувачем розпоряджень відчужувача на його вимогу. Відповідно до ст.1302 ЦК України, за спадковим договором одна сторона (набувач) зобов'язується виконувати розпорядження другої сторони (відчужувача) і в разі його смерті набуває право власності на майно відчужувача. Стаття 1308,ч.1 ЦК України передбачає можливість розірвання спадкового договору судом на вимогу відчужувача у разі невиконання його розпоряджень. Згідно положень ст.651,ч.2 ЦК України договір може бути розірвано за рішенням суду на вимогу однієї із сторін у разі істотного порушення договору стороною та в інших випадках, встановлених договором або законом. Істотним є таке порушення стороною договору, коли внаслідок завданої цим шкоди друга сторона значною мірою позбавляється того, на що вона розраховувала при укладенні договору. Оспорюваним договором було обумовлено виконання відповідачем як набувачем розпоряджень позивача як відчужувача лише немайнового характеру. Такі обов'язки, як регулярне відвідування позивача, участь у догляді за ним, його оселею, виконання господарсько-хатньої роботи (приготування їжі, прибирання квартири, надання прально-банних послуг), оплата за рахунок відчужувача комунальних послуг, придбання за його кошт ліків, продуктів харчування, носять регулярний характер, враховуючи вік та стан здоров'я позивача (86 років), одні з них (приготування їжі, придбання ліків та продуктів харчування) є для нього життєво важливими, невиконання інших (оплата комунальних послуг, прибирання квартири, прально-банні послуги) - призводять до створення для позивача небажаних наслідків (виникнення заборгованості, недотримання санітарно-гігієнічних норм). Свідки позивача [PERSON] (соціальний працівник), [PERSON] (племінник), [PERSON] (племінниця), [PERSON] (сестра) свідчили про те, що позивач має похилий вік (86 років), є одинокою особою, до цього часу себе обслуговує самостійно, однак потребує допомоги в придбанні продуктів харчування, оплаті комунальних послуг, доставці води. Як їм відомо, то після того, як позивач в жовтні 2013 року попросила відповідача повернути їй її особисті документи та документи на квартиру, відповідач припинила з нею спілкування та виконання передбачених договором обов'язків. Свідки відповідача [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON] (сусіди сторін) дали показання про те, що позивач виявила бажання, щоб хтось доглядав за нею, оскільки вона є одинокою особою похилого віку. Відповідач стала доглядати за позивачем, виконувала її доручення, перевідувала, водила до магазину, забезпечувала водою, готувала їжу, робила в квартирі ремонт. Відповідач була задоволена її послугами, однак потім від послуг відмовилась. Причини відмови їм невідомі. Згідно ст.60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень Позивач стверджувала про те, що вона особисто від послуг відповідача не відмовлялась, а ініціатива припинення спілкування з нею виходила саме від відповідача, яка після того, як вона попросила повернути документи на квартиру без пояснень причин припинила її перевідування та спілкування з нею. Факт припинення виконання обумовлених договором обов'язків з жовтня 2013 року відповідач визнала, пояснивши це тим, що позивач висловила небажання користуватись її послугами, однак доказів цього не представила. Жоден з допитаних в судовому засіданні свідків даний факт не підтвердив, пояснення позивача про те, що саме відповідач образилась на неї через те, що вона попросила повернути документи, і через це припинила виконувати обов'язки, не спростував. Не представлено і доказів того, що позивач перешкоджала виконанню відповідачем прийнятих на себе зобов'язань (не допускала до квартири, відмовлялась від послуг та спілкування тощо). Таким чином, суд дійшов висновку про те, що відмова відповідача від виконання передбачених спадковим договором обов'язків, не була викликана об'єктивними причинами та носила односторонній характер. Враховуючи те, що з жовтня 2013 року позивач значною мірою позбавлена того, на що вона розраховувала при укладенні договору, порушення відповідачем умов договору, які полягають в невиконанні прийнятих на себе зобов'язань, є істотними. Інші фактичні дані, які мають значення для вирішення справи (пропущення строку позовної давності тощо), та докази на їх підтвердження відсутні. За таких обставин, позов є обґрунтованим та підлягає задоволенню. Оскільки позивач підлягає звільненню від сплати судового збору як ветеран війни, судовий збір стягується з відповідача. На підставі викладеного,

Outcome: approved