Jurisdiction: civil
Date: 2021-01-18 00:00:00

Позивач звернулась до суду з позовом до відповідача про розірвання шлюбу зареєстрованого 22.09.2006 Красненською сільською радою Кегичівського району Харківської області, актовий запис №05, посилаючись на те, що з відповідачем перебуває у зареєстрованому шлюбі з 22.09.2006. Від шлюбу мають дітей [PERSON] , [INFO] та [PERSON] [INFO] . Сімейне життя не склалось через відсутність взаєморозуміння, різні склади характерів, відповідач зловживає спиртними напоями, що спричинює постійні сварки. На цей час проживають в одному будинку, але фактично подружні стосунки не підтримують, втрачені всі фізичні та духовні зв`язки між подружжям. Позивач вважає, що подальше подружнє життя й збереження сім`ї неможливе. Спору про розподіл спільно нажитого майна не має. Судовий збір стягнути з відповідача. Ухвалою Кегичівського районного суду Харківської області від 21.12.2020 провадження у справі відкрито та призначено до розгляду в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін. Сторонам наданий час для подання заяв по суті. Сторони, належним чином повідомлені про розгляд справи, в судове засідання не з`явились. Позивач надала заяву про розгляд справи без її участі, позовні вимоги підтримує в повному обсязі, просить їх задовольнити. Повідомила, що діти після розірвання шлюбу проживатимуть з нею, відповідач сплачувати аліменти за рішенням суду, спору про розподіл майна немає, прізвище на дошлюбне змінювати не бажає. Відповідач передав телефонограму про те, що позовні вимоги визнає в повному обсязі, просить слухати справу без його участі. Відповідно до вимог ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши матеріали справи, суд прийшов до висновку про необхідність задоволення позову з наступних підстав. Так, матеріалами справи встановлено, що сім`я розпалася повністю, не може бути збережена і позовні вимоги підлягають задоволенню. Встановлено, що сторони зареєстрували шлюб 22 вересня 2006 року в Красненській сільській раді Кегичівського району Харківської області, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER] , виданим 22 вересня 2006 року Красненською сільською радою Кегичівського району Харківської області, актовий запис №05. Від даного шлюбу сторони мають дітей: [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] . Позивач зазначила, що діти після розірвання шлюбу проживатимуть з нею, відповідач проти цього заперечень не надав. Сумісне життя сторін не склалося, через відсутність взаєморозуміння, різні склади характерів, погляди на життя. На цей час проживають в одному будинку, але фактично подружні стосунки не підтримують, втрачені всі фізичні та духовні зв`язки між подружжям, за таких обставин подальше збереження шлюбу є недоцільним. Відповідно до ч. 1 ст. 24 СК України, шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушення жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Згідно зі змістом ст. 55 СК України, дружина та чоловік зобов`язані спільно піклуватися про побудову сімейних відносин між собою та іншими членами сім`ї на почуттях взаємної любові, поваги, дружби, взаємодопомоги. Чоловік зобов`язаний утверджувати в сім`ї повагу до матері. Дружина зобов`язана утверджувати в сім`ї повагу до батька. Дружина та чоловік відповідальні один перед одним, перед іншими членами сім`ї за свою поведінку в ній. Як вбачається зі змісту ч. 3 ст. 56 СК України, кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження, є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканість і може мати наслідки, встановлені законом. Судом достовірно встановлено, що сторони створити міцної сім`ї за час спільного проживання не змогли, внаслідок чого шлюб фактично розпався, подружні стосунки припинилися. У відповідності до ч. 2 ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам сторін, що має істотне значення. Пунктом 24 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя» № 11 від 21.12.2007 року встановлено, що шлюб може бути розірвано в судовому порядку лише за умови, якщо встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечитиме інтересам одного з них чи інтересам їх дітей». Як вбачається з матеріалів справи сторони на даний час шлюбні відносини не підтримують та відновлювати не збираються, а тому подальше спільне життя та збереження шлюбу суперечить інтересам сторін, в зв`язку з чим позовні вимоги підлягають задоволенню. Таким чином, оцінивши зібрані по справі докази в їх сукупності, суд вважає, що шлюб між сторонами слід розірвати, оскільки зберегти їх сім`ю на майбутнє неможливо, а подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу буде суперечити їхнім інтересам. Спору про розподіл майна, що є спільною власністю на даний час не має. Сторони погодили, що діти після розірвання шлюбу будуть проживати з позивачем. Статтею 113 Сімейного кодексу передбачено, що особа має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. З урахуванням клопотання позивача, суд після розірвання шлюбу залишає позивачу прізвище « [PERSON] ». Позивачем при подачі позовної заяви до суду був сплачений судовий збір у розмірі 840 гривень 80 копійок, а тому суд вважає за необхідне стягнути з відповідача по справі у відповідності до п. 1 ч. 2 ст. 141 ЦПК України судовий збір у вищезазначеному розмірі на користь позивача.

Outcome: approved