Jurisdiction: civil
Date: 2017-11-01 00:00:00

Позивач звернулась до суду з позовною заявою, в якій, з урахуванням заяви від 02.11.2017 року, просила стягнути з відповідача аліменти на утримання сина [PERSON], [INFO] в розмір 1/4 частини щомісячного доходу, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з дня предявлення позову і до повноліття. В обгрунтування вимог позивач вказала, що відповідач добровільно матеріальної допомоги на утримання дитини не надає, угоди про добровільне надання коштів на утримання сина між сторонами не досягнуто. Від позивача надійшла заява про розгляд справи без її участі, позовні вимоги підтримала, проти заочного розгляду справи не заперечувала (а.с.15). Відповідач в судове засідання не зявився, про час та місце розгляду справи повідомлений належним (а.с.14). Частина 1\~ст. 224 ЦПК України\~встановлює, що у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності або якщо повідомлені ним причини неявки визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справ доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Враховуючи, що в матеріалах справи зібрано достатньо доказів про взаємовідносини сторін, суд вважає за можливе розглянути справу у відсутності сторін на підставі вимог ст. ст. 158, 169, 224 ЦПК України. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного висновку. Судом встановлено, сторони перебувають в шлюбі, зареєстрованому 21.11.2013 року Відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Житомирського міського управління юстиції у Житомирській області, про що в складено відповідний запис №2234. [PERSON] та [PERSON] від шлюбу мають неповнолітнього сина [PERSON], [INFO]. Статтею 51 Конституції України визначено, що батьки зобов'язані утримувати дітей до їх повноліття. Положення статей 180, 181 СК України визначають, що \~батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Способи виконання батьками обов'язку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними. \~За домовленістю між батьками дитини той із них, хто проживає окремо від дитини, може брати участь у її утриманні в грошовій і (або) натуральній формі. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Відповідно до ч. 1 ст. 183 СК України частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Згідно до ст. 182 СК України, розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Згідно з ч. 7 Закону України «Про Державний бюджет України на 2017 рік» у 2017 році прожитковий мінімум для дітей віком до 6 років: з 1 січня 2017 року - 1355 гривень, з 1 травня - 1426 гривень, з 1 грудня - 1492 гривні, для дітей віком від 6 до 18 років: з 1 січня 2017 року - 1689 гривень, з 1 травня - 1777 гривень, з 1 грудня - 1860 гривень. Відповідно до ст. 191 СК України аліменти на дитину присуджуються від дня предявлення позову. Беручи до уваги, що сторони не домовились, щодо виконання обовязку щодо сплати аліментів та враховуючи, що відповідач є батьком дитини і нарівні з матір'ю зобовязаний утримувати нього до досягнення повноліття, суд вважає за можливе стягувати з відповідача аліменти на утримання неповнолітнього сина у розмірі 1/4 частини з усіх видів заробітку (доходу) відповідача до досягнення дитиною повноліття. Згідно з п.1 ч.1\~ст. 367 ЦПК України, суд допускає негайне виконання рішень у справах про стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць.

Outcome: approved