Jurisdiction: civil
Date: 2017-04-25 00:00:00

позивач звернулась до суду з позовом до [PERSON], [PERSON], і з врахуванням заяви про уточнення предмету позову просить визнати недійсним дублікат договору купівлі-продажу квартири [ADDRESS], посвідченого приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Красієм В.Я. та зареєстрованого в реєстрі за № 640, та визнати недійсним договір дарування зазначеної квартири, укладений 30.01.2007 р. між [PERSON] і [PERSON], та посвідчений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Федоришиним Олегом Петровичем, зареєстрований в реєстрі за № 357, визнати право [PERSON] на вступ в спадщину за законом на квартиру [ADDRESS] . Позовні вимоги обґрунтовані тим, що [ADDRESS] належала на праві власності [PERSON] на підставі договору купівлі-продажу від 25.06.1998 р. Навесні 2005 р. [PERSON] та [PERSON] під час судового розгляду справи про відшкодування шкоди в Голосіївському районному суді м.Києва дізнались про те, що зазначена квартира була продана [PERSON] на підставі договору купівлі - продажу від 22.12.2004 р., укладеним між [PERSON] та [PERSON], який діяв як представник [PERSON] Однак, будь-яких довіреностей [PERSON] на представництво своїх інтересів [PERSON] не видавав. Звернувшись до Першої Київської державної нотаріальної контори [PERSON] отримав копію зазначеної довіреності від 09.11.2004 р., посвідченої державним нотаріусом Першої Київської державної нотаріальної контори Лазарєвою Л.І., в якій зазначено, що [PERSON] . уповноважує [PERSON] отримати дублікат договору купівлі-продажу квартири, посвідчен6ий приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Красієм В.Я. та зареєстрованого в реєстрі за № 640 і бути представником з питань одержання довідки-характеристики, купувати, продавати за ціну та на умова на його розсуд належну [PERSON] квартиру. 09.09.2005 р. Голосіївським районним судом м.Києва було ухвалено рішення на підставі якого договір купівлі-продажу квартири [ADDRESS] від 22.12.2004 р. був визнаний недійсним та визнано право власності на квартиру за [PERSON] Позивач зазначає, що після смерті [PERSON],, який помер [INFO], вона, як донька померлого, є єдиною спадкоємицею його майна за законом. Звернувшись до нотаріуса з метою оформлення своїх спадкових прав позивач дізналась про те, що [ADDRESS] належить [PERSON] на підставі договору дарування від 30.01.2007 р., який посвідчений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Федоришиним О.П. та зареєстрований в реєстрі за № 357. Зазначений договір також був укладений на підставі дублікату договору купівлі-продажу квартири від 11.11.2004 р. Позивач посилається на те, що її батько квартири нікому не відчужував, до дня смерті проживав в ній, ніс витрати по її утриманню та сплачував комунальні послуги. Будь-яких осіб не уповноважував на відчуження зазначеної квартири. З огляду на викладене, позивач просить визнати недійсним дублікат договору купівлі-продажу квартири [ADDRESS], посвідченого приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Красієм В.Я. та зареєстрованого в реєстрі за № 640, що отриманий на підставі недійсної довіреності, визнати недійсним договір дарування зазначеної квартири, укладений 30.01.2007 р. між [PERSON] і [PERSON], та посвідчений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Федоришиним Олегом Петровичем, зареєстрований в реєстрі за № 357, оскільки він укладений на підставі дублікату договору купівлі-продажу квартири та довіреності, яка не видавалась [PERSON], визнати її право на вступ в спадщину за законом на квартиру [ADDRESS] . В ході судового розгляду позивач та її представник підтримали позовні вимоги і обґрунтування позову в повному обсязі та просили суд позов задовольнити, з підстав, зазначених в позовній заяві. Відповідачі в судове засідання не з»явились, про місце і час розгляду справи повідомлялись судом за місцем реєстрації. Судові повістки повернулись до суду за закінченням терміну їх зберігання. Третя особа в судове засідання не з»явилась, про місце і час судового розгляду повідомлявся за місцем реєстрації здійснення нотаріальної діяльності. За згодою позивач та її представника, на підставі положень ст.ст. 224-226 ЦПК України, суд вважає за можливе провести заочний розгляд справи. Судом встановлено, що [ADDRESS] належала на праві власності [PERSON] на підставі договору купівлі-продажу від 25.06.1998 р., посвідченого приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Красієм В.Я. та зареєстрованим за № 640. Матеріали справи містять довіреність від 09.11.2004 р., що видана [PERSON] на ім»я [PERSON] на представництво його інтересів при отриманні дубліката договору купівлі-продажу квартири від 25.06.1998 р., реєстрації його в Київському міському бюро технічної інвентаризації та реєстрації права власності на об»єкти нерухомого майна, з питань отримання довідки-характеристики на квартиру, купівлі, продажу за ціною та на умовах на його розсуд належної [PERSON] квартири [ADDRESS], а також представництва інтересів в паспортному відділі з питань виписки та прописки. 11.11.2004 р. приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Красієм В.Я. [PERSON] був виданий дублікат договору купівлі-продажу [ADDRESS], що належала на праві власності [PERSON], від 25.06.1998 р. на підставі довіреності від 09.11.2004 р. Дублікатом є другий примірник документа, що має таку саму юридичну силу, як і оригінал. Дублікат документа повинен містити ті ж відомості, що й оригінал документа. Фактично видача дубліката полягає у відтворенні тексту документа, дублікат якого видається, що спрямоване на відновлення такого документа у випадку неможливості використання останнього з певних причин. Статтею 53 Закону України «Про нотаріат» встановлено, що у разі втрати або зіпсування документа, посвідченого або виданого нотаріусом за письмовою заявою осіб, перелічених у першому реченні частини п'ятої статті 8 цього Закону, видається дублікат втраченого документа. До вказаних осіб Закон відносить фізичних та юридичних осіб, за дорученням яких або щодо яких вчинялися нотаріальні дії. Як встановлено судом, 22.12.2004 р. між [PERSON] та [PERSON], який діяв на підставі довіреності від 09.11.2004 р. на представництво інтересів [PERSON], був укладений договір купівлі-продажу [ADDRESS], що належала на праві власності [PERSON] В якості правовстановлюючого документа, що посвідчував право власності [PERSON] на нерухоме майно, надано дублікат договору купівлі-продажу квартири від 25.06.1998 р. 09.09.2005 р. Голосіївським районним судом м.Києва було постановлено ухвалу про затвердження умов мирової угоди у справі за позовом [PERSON] до [PERSON], третя особа: ВГІРФО Голосіївського РУ ГУ МВС України в м.Києві про усунення перешкод у здійсненні права власності та зняття з реєстрації і за зустрічним позовом [PERSON] до [PERSON], [PERSON], третя особа: Київське міське управління юстиції, приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Солонець Т.М. про визнання недійсними довіреності, договору купівлі-продажу та визнання права власності на квартиру, відповідно до якої довіреність від імені [PERSON] на ім»я [PERSON], посвідчена державним нотаріусом Першої Київської державної нотаріальної контори Лазарєвою Л.І. 09.11.2004 р. і зареєстрованою в реєстрі за № 2-2286, а також договір купівлі-продажу від 22.12.2004 р., укладений між [PERSON] та [PERSON] на підставі довіреності від 09.11.2004 р. на представництво інтересів [PERSON], [ADDRESS]. Як встановлено судом, 30.01.2007 р. приватим нотаріусом Київського міського нотаріального округу Федоришиним О.П. посвідчено договір дарування [ADDRESS], що належала на праві власності [PERSON], на ім»я [PERSON] В договорі зазначено, що зазначена квартира належить [PERSON] на підставі договору купівлі-продажу квартири від 25.06.1998 р., дублікат якого виданий 11.11.2004 р. за № 1820 та зареєстрований в Київському міському бюро технічної інвентаризації та реєстрації права власності на об»єкти нерухомого майна. Крім того, договір містить посилання на прийняття обдарованим від дарувальника ключів від квартири свідчать про передачу речі та підтверджено передачу відчужуваної квартири обдарованому. Обдарований зобов»язався за свій рахунок здійснювати експлуатацію та ремонт квартири і нести витрати по утриманню прибудинкової території. Однак, як встановлено судом, і підтверджено належними у справі доказами, [PERSON] до дня смерті був зареєстрований та проживав в квартирі [ADDRESS] та ніс витрати по її утриманню. Крім того, як вбачається з показів Федоришина О.П., який був допитаний в якості свідка в межах досудового розслідування, що проводиться Голосіївським УП ГУ НП у м.Києві за фактом вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.358, ч.4 ст.190, КК України за фактом підробки документів та заволодіння шляхом шахрайства [ADDRESS], останній зазначив, що він не посвідчував договір дарування квартири [ADDRESS] від 30.01.2007 р., оскільки почав посвідчувати договора відчуження лише з лютого 2007 року і наданий йому на огляд договір є підробленим. Також судом в ході розгляду справи був оглянутий оригінал договору купівлі-продажу квартири [ADDRESS] від 25.06.1998 р., який до дня смерті знаходився у [PERSON], що свідчить про те, що будь-яких договорів відчуження квартири останнім не укладалось, оскільки відповідно до Інструкції про вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, в редакції, яка була чинна на момент вчинення оспорюваних правочинів, при укладенні договорів відчуження нерухомого майна оригінал правовстановлюючого документа, що посвідчував право власності відчужувача, вилучався. Також зазначені обставини свідчать про те, що оригінал правовстановлюючого документа не був втрачений або пошкоджений, а отже і були відсутні підставі для видачі дубліката договору купівлі-продажу від 25.06.1998 р. кв.[ADDRESS], на підставі якого в подальшому був укладений оспорюваний договір дарування. Відповідно до ст.626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов»язків. Законодавством України чітко врегульовані питання щодо недійсності угод (ст. 215-216 Цивільного кодексу України). Зокрема, відповідно до ст.215 ЦК України, підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною вимог, які встановлені частинами першою-третьою, п»ятою та шостою статті 203 цього Кодексу. Недійсним є правочин, якщо його недійсність встановлена законом (нікчемний правочин). У цьому разі визнання такого правочину недійсним судом не вимагається. Якщо недійсність правочину прямо не встановлена законом, але одна із сторін або інша заінтересована особа заперечує його дійсність на підставах, встановлених законом, такий правочин може бути визнаний судом недійсним (оспорюваний правочин). Згідно з положеннями ч.1 ст.203 ЦК України зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також інтересам держави і суспільства, його моральним засадам, особа, яка вчиняє правочин, повинна мати необхідний обсяг цивільної дієздатності, волевиявлення учасника правочину має бути вільним і відповідати його внутрішній волі, правочин має вчинятися у формі, встановленій законом, правочин має бути спрямований на реальне настання правових наслідків, що обумовлені ним, правочин, що вчиняється батьками (усиновлювачами), не може суперечити правам та інтересам їхніх малолітніх, неповнолітніх чи непрацездатних дітей. Враховуючи встановлені судом обставини в їх сукупності, а саме: наявність оригіналу договору купівлі-продажу від 25.06.1998 р., а отже відсутність підстав для видачі його дублікату, визнання недійсною довіреності від 09.11.2004 р., виданої на ім»я [PERSON] на представництво інтересів [PERSON], на підставі якої в подальшому був отриманий дублікат договору купівлі-продажу квартири від 25.06.1998 р. та вчинено договір дарування спірної квартири від 30.01.2007 р. на ім»я [PERSON], беручи до уваги наведені судом норми чинного законодавства та досліджені судом докази в їх сукупності, суд приходить до висновку про обґрунтованість заявлених позивачем вимог про визнання недійсним дублікату договору купівлі-продажу квартири [ADDRESS], що належала на праві власності [PERSON], виданого 11.11.2004 р., та договору дарування зазначеної квартири від 30.01.2007 р., в зв»язку з чим вимоги в цій частині підлягають задоволенню. Не підлягають задоволенню, на думку суду, вимоги позивача про визнання за нею права на вступ в спадщину за законом на квартиру [ADDRESS], виходячи з наступного. Відповідно до вимог ч. 1 ст. 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). У відповідності до ст.1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. В силу положень ст.1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Згідно з ст..1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Відповідно до ст.1269 ЦК України спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постіно із спадкодавцм, має подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини. Судом встановлено, що [PERSON] помер [INFO] Його спадкоємицею за законом є його донька - [PERSON], яка звернулась до нотаріуса з заявою про прийняття спадщини. Звертаючись до суду з позовом про визнання за позивачем права на на вступ в спадщину за законом на квартиру [ADDRESS], остання обрала спосіб захисту не передбачений чинним законодавством. Право на вступ у спадщину позивача, як спадкоємиці першої черги після смерті [PERSON], гарантовано законом і не потребує визнання його в судовому порядку. Звернувшись у визначений спосіб до нотаріуса з заявою про вступ у спадщину спадкоємець набуває прав на весь обсяг спадкового майна, що належав померлому на час відкриття спадщини. У разі, якщо спадкоємець у визначений законом спосіб не може оформити свої права на спадкове майна, зазначене право підлягає захисту в судовому порядку, шляхом пред»явлення позову про визнання права власності в порядку спадкування. Зважаючи на викладене, суд вважає, що позивачем обраний не вірний спосіб захисту своїх спадкових прав, в зв»язку з чим позовні вимоги в цій частині не підлягають задоволенню.

Outcome: partial