Jurisdiction: civil
Date: 2016-01-10 00:00:00

Позивач звернулась до суду з позовом до відповідача в якому просила стягнути з [PERSON] на свою користь додаткові витрати на утримання малолітньої дитини [PERSON], [INFO], в сумі 10900,00 грн., що становить половину понесених нею додаткових витрат на дитину та стягнути додаткові витрати, що пов'язані з лікуванням дитини в сумі 500,00 грн. щомісяця. Свої вимоги обґрунтовує тим, що вона перебувала у шлюбі з відповідачем. Від даного шлюбу сторони мають неповнолітню дитину: сина [PERSON], [INFO] 11.10.2012 року Оболонським районним судом м. Києва ухвалено рішення про стягнення з відповідача на користь позивача аліментів на утримання сина [PERSON] до досягнення ним повноліття в твердій грошовій сумі 1000,00 грн. Зазначила, що відповідно до виписок з історій хвороб, довідок та консультативних висновків, дитина хвороблива, хворіє хронічними захворюваннями, лікується тривалий час, у тому числі і стаціонарно. Отже, син сторін [PERSON], [INFO] потребує постійного лікування та догляду, значних затрат на придбання ліків та відповідного харчування. Крім додаткових витрат пов'язаних з лікуванням дитини, позивачем були витрачені кошти на культурний та духовний розвиток дитини. У зв'язку з понесеними додатковими витратами, позивач просила позов задовольнити. Позивач в судове засідання не з'явилась, про дату та час розгляду справи повідомлена належним чином, надала заяву в якій позовні вимоги підтримала у повному обсязі та просила їх задовольнити, проти ухвалення заочного рішення не заперечувала. Відповідач у судове засідання не з'явився, про час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, про причини неявки суду не повідомив. Суд, відповідно до ст.ст. 169, 224 ЦПК України вважає за можливе розглянути справу на підставі наявних у ній матеріалів у його відсутність, оскільки неявка відповідача не перешкоджає постановленню заочного рішення, проти чого не заперечувала позивач. Згідно ч. 2 ст. 197 ЦК України фіксування судового засідання технічним засобом здійснює секретар судового засідання або за розпорядженням головуючого інший працівник апарату суду. У разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Врахувавши заяву позивача, дослідивши матеріали справи, суд вважає позов обґрунтованим та таким, що підлягає задоволенню, виходячи з наступного. Встановлено, що сторони з 06.02.2010 року перебували у шлюбі та 12.06.2012 року шлюб між ними було розірвано, що підтверджується рішенням Оболонського районного суду м. Києва. Згідно свідоцтва про народження, виданого Відділом реєстрації актів цивільного стану Дніпровського РУЮ у м. Києві від 23.07.2010 року, сторони мають неповнолітню дитину: сина [PERSON], [INFO] 11.10.2012 року Оболонським районним судом м. Києва ухвалено рішення про стягнення з [PERSON] на користь позивача на утримання сина [PERSON], [INFO] аліментів до досягнення ним повноліття в твердій грошовій сумі 1000,00 грн. щомісяця. Відповідно до ч. 3 ст. 61 ЦПК України обставини, встановлені судовим рішенням у цивільній, господарській або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини. Позивач просила стягнути з [PERSON] на свою користь додаткові витрати на утримання малолітньої дитини [PERSON], [INFO], в сумі 10900,00 грн., що становить половину понесених нею додаткових витрат на дитину та додаткові витрати пов'язані з лікуванням дитини в сумі 500,00 грн. щомісячно, на що слід зазначити наступне. Встановлено, що 21.10.2013 року малолітній син сторін [PERSON], [INFO], захворів та знаходився на амбулаторному лікуванні, що підтверджується довідкою медичної установи. 18.11.2013 року малолітній [PERSON], [INFO] захворів та знаходився на стаціонарному лікуванні в Дитячій клінічній лікарні №1 м. Києва з діагнозом гострий риносинусит, гострий обструктивний бронхіт, що підтверджується довідкою медичної установи та випискою з історії хвороби. 28.11.2013 року малолітній [PERSON], [INFO] у зв'язку із погіршенням самопочуття повторно перебував на амбулаторному лікуванні, що підтверджується довідкою медичної установи. 04.12.2013 року [PERSON], [INFO] було госпіталізовано до Дитячої клінічної лікарні №1 м. Києва, де він перебував на стаціонарному лікуванні з діагнозом ГРВІ, гострий бронхіт, хронічний аденотонзиліт, що підтверджується довідкою медичної установи та випискою з історії хвороби. В подальшому 23.12.2013 року, 13.01.2014 року, 15.04.2014 року, 20.04.2015 року малолітній [PERSON], [INFO] хворів та перебував на амбулаторному лікуванні, що підтверджується медичною документацією. Згідно довідки Національної дитячої спеціалізованої лікарні «ОХМАТДИТ» МОЗ України від 05.10.2013 року [PERSON], [INFO] страждає на хронічний тонзиліт та загострення хронічного аденоїдіту. Відповідно до довідки Національної дитячої спеціалізованої лікарні «ОХМАТДИТ» МОЗ України від 11.04.2014 року малолітній [PERSON], [INFO] хворіє на хронічний аденоїдіт та фарингіт і потребує постійного тривалого догляду та лікування. Згідно консультативного висновку Національного інституту фтизіатрії та пульмонології ім. Ф.Г. Яновського НАМН України від 29.04.2014 року [PERSON], [INFO] хворіє на хронічний аденоїдіт, аденоїдіт ІІ ст., лімфатико-гіпопластичний діатез, персистуюча ВЕБ інфекція. Згідно консультативного висновку Національного інституту фтизіатрії та пульмонології ім. Ф.Г. Яновського НАМН України від 29.06.2014 року дитині був поставлений діагноз - загроза по розвитку бронхіальної астми. Згідно консультативного висновку Національного інституту фтизіатрії та пульмонології ім. Ф.Г. Яновського НАМН України від 22.05.2014 року дитині був поставлений діагноз - загроза по розвитку бронхіальної астми, алергічний риніт, аденоїдіт. Згідно з поставленим діагнозом 23.05.2014 року у малолітнього сина сторін виявлено дисфункцію міліарної системи підшлункової залози. Відповідно до виписок з історій хвороб, довідок та консультативних висновків, [PERSON], [INFO], хворіє хронічними захворюваннями, лікується тривалий час, у тому числі і стаціонарно. Отже, враховуючи викладене, вбачається, що [PERSON], [INFO] потребує постійного піклування та догляду, значних затрат на придбання ліків та відповідного харчування. З матеріалів справи вбачається, що позивачем на лікування малолітнього сина [PERSON], [INFO] були витрачені кошти в сумі 20170,00 грн., а саме: придбано інгалятор вартістю 550,00 грн.; проведено 20 сеансів оздоровлюючого масажу на загальну суму 1000,00 грн.; зроблено дві рентгенограми гайморових пазух та рентгенограми органів грудної клітки на загальну суму 200,00 грн.; фізпроцедури на суму 50,00 грн.; ультразвукова діагностика органів брючної порожнини на суму 50,00 грн.; проведено загальний аналіз крові та сечі на загальну суму 200,00 грн.; консультації в Національній дитячій спеціалізованій лікарні «ОХМАТДИТ» МОЗ України та Національному інституті фтизіатрії та пульмонології ім. Ф.Г. Яновського НАМН України загальною вартістю 700,00 грн.; витрати пов'язані з оплатою транспортних послуг з метою доставки хворої дитини до медичних закладів в сумі 800,00 грн. Крім того, відповідно до платіжних документів, що містяться в матеріалах справи та чеків, на придбання ліків позивачем було витрачено 14964,00 грн. на аналізи було витрачено 1652,00 грн. Крім додаткових витрат пов'язаних з лікуванням малолітнього сина сторін [PERSON], [INFO], позивачем було придбано квитки на новорічну ялинку 2014 року, загальною вартістю 580,00 грн.; квитки на новорічну ялинку 2015 року, загальною вартістю 400,00 грн.; квиток на новорічну циркову виставу вартістю 180,00 грн. та квиток на циркову виставу вартістю 400,00 грн., всього на загальну суму 1560,00 грн. На підставі вищевикладеного, суд приходить до висновку про задоволення позовних вимог про стягнення додаткових витрат на утримання сина [PERSON], [INFO], в сумі 10900,00 грн. Відповідно до ст. 180 СК України, батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Той з батьків, з кого присуджено стягнення аліментів на дитину, а також той з батьків, до кого вимога про стягнення аліментів не була подана, зобов'язані брати участь у додаткових витратах на дитину, що викликані особливими обставинами (розвитком здібностей дитини, її хворобою, каліцтвом тощо). Розмір участі одного з батьків у додаткових витратах на дитину в разі спору визначається за рішенням суду, з урахуванням обставин, що мають істотне значення. Додаткові витрати на дитину можуть фінансуватися наперед або покриватися після їх фактичного понесення разово, періодично або постійно (ст. 185 СК України). Пунктом 18 Постанови пленуму Верховного суду України «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» від 15.05.2006 року №3 постановлено, до передбаченої ст. 185 СК участі в додаткових витратах на утримання дитини, викликаних особливими обставинами (розвитком її здібностей, хворобою, каліцтвом тощо), можна притягати лише батьків. У цих випадках ідеться про фактично зазнані або передбачувані витрати, тому їх необхідно визначати у твердій грошовій сумі. Додаткові витрати на утримання дитини мають бути викликані особливими обставинами. У даному випадку мова йде про додаткові витрати, а не про додаткове стягнення коштів на утримання дитини. Проте, в окремих випадках, через особливі обставини (розвиток здібностей дитини, тяжка хвороба, каліцтво дитини тощо) потрібні значні додаткові витрати. Тому розмір додаткових витрат, що стягуються повинен визначатися залежно від дійсно понесених або передбачуваних витрат. Участь у додаткових витратах на дитину є не правом, а обов'язком батьків незалежно від сплати ним аліментів і закон не передбачає можливості повного звільнення особи від участі в таких витратах, а обставини, що мають істотне значення, враховуються лише при визначенні судом розміру участі одного з батьків у додаткових витратах на дитину в разі спору. З матеріалів справи вбачається, що стягнення додаткових витрат на утримання сина [PERSON], [INFO] зумовлено необхідністю лікування дитини, придбання лікарських засобів, забезпечення харчування та іншим, а тому суд приходить до висновку про задоволення позовних вимог про стягнення з відповідача на користь позивача на утримання дитини додаткових витрат в сумі 500,00 грн. щомісячно. Відповідно з ч. 1 ст. 12 Закону України «Про охорону дитинства» на кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки або особи, які їх замінюють, мають право і зобов'язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров'я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці. Відповідно до приписів вимог ст. ст. 27, 28, 29, 30 ЦПК України засобами доказування в цивільній справі є пояснення сторін і третіх осіб, показання свідків, письмові докази, речові докази і висновки експертів. Суд приймає до розгляду лише ті докази, які мають значення для справи. Обставини, які за законом повинні бути підтвердженні певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися ніякими іншими засобами доказування. Кожна сторона має довести ті обставини, на які посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Тобто, вказані принципи щодо обов'язковості доведення тих чи інших обставин є обов'язковими при з'ясуванні обставин справи по суті. Таким чином, суд вважає, що позивач довела наявність особливих обставин в розумінні ст.185 СК України, які зумовлюють необхідність участі батька у додаткових витратах на дитину, що складає половину понесених нею витрат на дитину в сумі 10900,00 грн. та витрат пов'язаних з лікуванням в сумі 500,00 грн. щомісяця, тому позовні вимоги суд вважає обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню. Відповідно до ст. 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. На підставі вищевикладеного, суд приходить до висновку про стягнення з відповідача на користь позивача судовий збір в сумі 487,20 грн.

Outcome: approved