Jurisdiction: civil
Date: 2019-09-15 00:00:00

Позивач звернулась до суду з вищевказаним позовом до відповідача, який мотивувала тим, що 21.10.2011 вони із відповідачем зареєстрували шлюб у виконкомі Вахнівської сільської ради Липовецького району Вінницької області. Мають трьох спільних дітей [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] . Позивач вказує у позові, що спільне життя із відповідачем не склалось через відсутність взаєморозуміння, різні погляди на сімейне життя і ведення побуту, тому вони припинили спільне проживання, шлюбних стосунків не підтримують, дітей разом не виховують, господарства спільно не ведуть, позивач вважає, що збереження шлюбу буде суперечити її інтересам та інтересам сім`ї в цілому, що стало підставою звернення до суду із вимогами про розірвання цього шлюбу. Крім цього, позивач вказує у позові, що їх спільні із відповідачем діти проживають разом з нею та перебувають на її утриманні, при цьому відповідач у добровільному порядку матеріальної допомоги на їх утримання не надає, хоча є фінансово спроможним, у зв`язку з чим просить суд стягнути з відповідача на її користь на утримання дітей аліменти в твердій грошовій сумі в розмірі по 1 000 грн. на кожну житину, але не менше 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно, починаючи стягнення від дня пред`явлення до суду позову і до досягнення дітьми повноліття. У визначений судом строк відповідач до суду відзиву не подав. Позивач в судове засідання не з`явилась, однак надала заяву, в якій позовні вимоги підтримала, просила суд їх задовольнити, а розгляд справи проводити за її відсутності. Також просила суд вирішити питання про зміну прізвища на дошлюбне. Будучи повідомленим у встановленому законом порядку про час і місце розгляду справи, в судове засідання відповідач не з`явився, про причини неявки суд не повідомив. Ухвалою суду від 16.09.2019 вирішено проводити розгляд справи при заочному розгляді. За таких обставин, суд не вбачає підстав для відкладення розгляду справи, тому проводить його в даному судовому засіданні на підставі наявних у справі матеріалів, за відсутності сторін, при цьому, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд, вивчивши та дослідивши матеріали цивільної справи, повно з`ясувавши обставини справи та перевіривши їх зібраним у справі доказами, встановив, що з 21.10.2011 сторони перебувають у шлюбі, який був зареєстрований виконкомом Вахнівської сільської ради Липовецького району Вінницької області, на підтвердження чому є свідоцтво про шлюб серія [NUMBER] . Мають спільних дітей [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] , що доведено свідоцтвами про народження дітей (а.с.5-7). Позивач не бажає миритись, має стійке волевиявлення, спрямоване на припинення сімейних відносин і розірвання шлюбу. Відповідно до ст.ст.\~105, 110, 112 СК України, шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного із подружжя на підставі рішення суду, відповідно до\~статті 110 цього Кодексу. Позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя (ч.1\~ст.110 СК України). Згідно зі\~ст.112 СК України, суд з`ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність дитини та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них. Зважаючи на те, що позивач не має наміру на збереження шлюбу, наполягала на розлученні, має стійке волевиявлення до розірвання шлюбу, суд дійшов висновку, що шлюб сторін втратив ознаки сім`ї, тому його збереження буде суперечити інтересам сторін та їх дітей, тому вважає, що позов у цій частині підлягає до задоволення. Також суд вважає, за можливе відновити позивачеві її дошлюбне прізвище, оскільки такі її вимоги ґрунтуються на положеннях ст.113 СК України. Вирішуючи вимоги про присудження аліментів із відповідача на користь позивача на утримання їх спільних дітей, суд виходить з такого. Статтею 180 ч.1 СК України\~передбачено, що батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. За відсутністю домовленості між батьками про сплату аліментів на дитину, той із них, з ким вона проживає, вправі звернутись до суду з відповідним позовом (ст.181 ч.2 СК України). Як убачається із довідки виданої виконавчим комітетом Вахнівської сільської ради Липовецького району від 25.03.2019 за №484 (а.с.10), діти [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] проживають разом з матір`ю по [ADDRESS] . Наведене свідчить, що позивач має право на звернення до суду із даними вимогами. Відповідно до частин 1, 2 ст. 27 Конвенції ООН про права дитини від 20.11.1989 року, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України № 789 ХІІ (78912) від 27.02.1991 року та набула чинності для України 27.09.1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Вирішуючи питання щодо розміру аліментів, суд повинен врахувати обставини визначені частиною 1\~статті 182 СК України. Відповідно до частини 2 ст.182 СК України, передбачено, що розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. На пропозицію\~суду викладену\~в ухвалі\~від 24.04.2019\~відповідач не\~надав жодних\~заперечень проти\~позову,\~не повідомив про наявність обставин, що мають істотне значення, які підлягають з`ясуванню при вирішенні питання про розмір аліментів. За встановлених в ході судового розгляду обставин, з урахуванням рівного обов`язку батьків щодо утримання дітей, обставин передбачених ст.182 СК України, суд дійшов висновку, що відповідач спроможний надавати утримання своїм дітям у твердій грошовій сумі по1000 гривень щомісячно, але не менше 50% прожиткового мінімуму на кожну дитину відповідного віку. Суд вважає, що такий розмір аліментів відповідатиме обов`язку батька щодо надання утримання його дітям відповідно до їх віку та розвитку, при цьому, суд враховує такий обов`язок і матері, що дозволить створити умови життя необхідні для розвитку їх спільних дітей. Відповідно до ст.180, 191 СК України аліменти за рішенням суду присуджуються від дня пред`явлення позову і до досягнення дитиною повноліття. З огляду на викладене, суд задовольняє позов у цій частині ткож. Суд вважає за необхідне допустити рішення суду в частині стягнення аліментів на утримання дітей до негайного виконання за один місяць. Розподіл судових витрат суд здійснює відповідно до Глави 8 ЦПК України.

Outcome: approved