Jurisdiction: civil
Date: 2014-01-27 00:00:00

Позивач звернулась до суду з позовом до [PERSON] про усунення перешкод у користуванні власністю, в якому просять суд усунути перешкоди в користуванні належною їм 2/7 частки квартирою [ADDRESS] шляхом зобов'язання відповідача [PERSON] не чинити їм перешкод в користуванні власністю. Вимоги мотивовані тим, що позивачам належить на праві власності по 1/7 частки квартири за адресою: [ADDRESS] на підставі свідоцтва про власність 22728-І від 07.07.2008 року. Квартира знаходиться в спільній частковій власності [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON] в рівних долях (по 1/7 долі). Позивачі не мають можливості вселитися і проживати в належній їм квартирі, оскільки відповідач [PERSON] чинить їм перешкоди, не впускає до квартири. Позивачка [PERSON] в судовому засіданні підтримала свої вимоги з підстав зазначених в позові. Відповідач [PERSON] в судовому засіданні позовні вимоги не визнав, та зазначив, що не пускає доньку в їх квартиру, оскільки там дуже мало місця і її ніде там поселити. Крім того, вона вийшла заміж і хоче ще й свого чоловіка поселити в їх квартирі. Заслухавши пояснення сторін, дослідивши надані докази, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що квартира за адресою: [ADDRESS] приватизована і знаходиться в спільній частковій власності [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON] в рівних долях (по 1/7 долі) на підставі свідоцтва про власність №22728-І від 07.07.2008 року (а.с.6). Позивачі не проживають в належній їм квартирі в зв'язку з тим, що відповідач [PERSON] чинить їм перешкоди, не впускає їх до квартири. По вказаній причині позивачі не можуть вселитися в належну їм квартиру і користуватися нею, реалізуючи своє право власності. Зазначені обставини підтверджені в судовому засіданні поясненнями позивача [PERSON] та відповіддю начальника служби у справах дітей Ялтинської міської ради від 13.08.2013 року №798, які підтвердили те, що [PERSON] та її неповнолітня дитина [PERSON] не мають можливості проживати в належній їм квартирі за адресою: [ADDRESS], оскільки відповідач [PERSON] веде аморальний спосіб життя, зловживає спиртними напоями, регулярно вчиняє скандали, виганяє їх із квартири. Суд бере до уваги те, що відповідач [PERSON], маючи у власності лише 1/7 частку квартири, вигнав їх із квартири, позбавивши їх можливості проживати в квартирі, чим порушив законні права та інтереси позивачки та її неповнолітньої дитини. Відповідно до ст. 317 Цивільного кодексу України власнику належить право володіння, користування і розпорядження своїм майном. Згідно до ст. 319 Цивільного кодексу України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Власник має право здійснювати відносно свого майна будь-які дії, які не суперечать закону. При здійсненні своїх прав і виконанні обов'язків власник зобов'язаний дотримувати моральних засад суспільства. Всім власникам забезпечуються рівні умови здійснення своїх прав. Ст. 321 Цивільного кодексу України передбачає нерушимість права власності і те, що ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений в його здійсненні. Стаття 383 Цивільного кодексу України вказує, що власник жилого будинку, кватири має право використовувати приміщення для власного проживання. У відповідності до ст. 387 Цивільного кодексу України власник має право витребувати своє майно від особи, яка незаконно, без відповідних правових підстав заволоділа ним. Статтею 391 Цивільного кодексу України передбачено, що власник майна має право вимагати усуненні перешкод в здійсненні ним права користування і розпорядження своїм майном. Таким чином, суд вважає за необхідне задовольнити позов. Оскільки позов задоволений, то відповідно до ст. 88 ЦПК України, з відповідача на користь [PERSON] підлягають стягненню судові витрати в сумі 114 гривень 70 копійок. На підставі викладеного та

Outcome: approved