Jurisdiction: civil
Date: 2017-08-29 00:00:00

Позивач звернулась до суду з даним позовом, в якому просила в порядку ч. 4 ст. 559 ЦК України визнати припиненим правовідношення за договором поруки від 25.04.2008 року, укладеним між ПАТ «Родовід Банк» та [PERSON], [PERSON], у зв»язку із не пред»явленням протягом шести місяців позову до поручителя [PERSON] про виконання зобов»язань. В судовому засіданні представники позивача [PERSON] та [PERSON] позов підтримали. Зазначили, що останній платіж за кредитним договором відбувся 25.04.2010р., а тому через шість місяців дія договір поруки припинилась. Представник відповідача Пономаренко О.В.в судовому засіданні заперечував проти позову. Пояснив, що у разі неналежного виконання боржником зобов»язань за кредитним договором передбачений ч. 4 ст. 559 ЦК України строк пред»явлення кредитором вимог до поручителя про повернення боргових сум, погашення яких згідно з умовами договору визначено періодичними платежами, повинен обчислюватися з моменту настання строку погашення кожного чергового платежу. Так, рішенням Апеляційного суду м. Києва від 25.05.2017 року встановлено, що порука [PERSON] та [PERSON] в частині зобов»язань щодо повернення щомісячних платежів та нарахованих відсотків за період до лютого 2015 року є припиненою в силу ст. 559 ЦК України. 3-я особа [PERSON] в судове засідання не з'явився, про час, день та місце розгляду справи повідомлялись належно, тому суд вважає можливим справу розглядати за його відсутності. Суд, вислухавши пояснення представників сторін, дослідивши письмові докази, оцінивши їх у сукупності, прийшов до наступних висновків. Судом встановлено, що 25.04.2008 року між ВАТ «Родовід Банк», правонаступником якого є ПАТ «Родовід Банк» та [PERSON] укладено договір про іпотечний кредит №77.2/ІЖ-129.08.1, за умовами якого кредитор зобов»язався надати позичальнику на умовах цього договору грошові кошти в сумі 510000,00 грн., а позичальник зобов»язався прийняти, належним чином використати та повернути кредит, а також сплатити відсотки за користування кредитом в розмірі 10,9% річних в порядку, на умовах та в строки, визначені цим договором (а.с. 90-93). Кредит надавався [PERSON], під час перебування в шлюбі з [PERSON] строком погашення не пізніше 25.04.2038 року. Шлюб між [PERSON] розірвано у лютому 2014р. В забезпечення виконання зобов»язань 25.04.2008 року між ВАТ «Родовід Банк» та [PERSON], [PERSON] укладено договір поруки, умовами якого передбачено, що поручитель зобов'язується солідарно відповідати перед банком у повному обсязі за своєчасне та повне виконання боржником зобов'язань за кредитним договором та додатковими угодами до нього, як існуючими на момент укладення договору, так і тими, що виникнуть на його підставі в майбутньому (а.с. 5-6). Згідно п. 4.2 договору поруки порука припиняється з припиненням забезпеченого нею зобов»язання за договором про іпотечний кредит. Згідно ч. 1 ст. 553 ЦК України за договором поруки поручитель поручається перед кредитором боржника за виконання ним свого обов'язку. Поручитель відповідає перед кредитором за порушення зобов'язання боржником. У статті 559 ЦК України передбачені спеціальні підстави та умови припинення поруки. Згідно ч. 4 ст. 559 ЦК України порука припиняється після закінчення строку, встановленого в договорі поруки. У разі якщо такий строк не встановлено, порука припиняється, якщо кредитор протягом шести місяців з дня настання строку виконання основного зобов»язання не пред»явить вимоги до поручителя, якщо інше не передбачено законом. Якщо строк основного зобов»язання не встановлений або встановлений моментом пред»явлення вимоги, порука припиняється, якщо кредитор не пред»явить позову до поручителя протягом одного року з дня укладення договору поруки, якщо інше не передбачено законом. Рішенням Апеляційного суду м. Києва від 25.05.2017 року частково задоволенні позовні вимоги ПАТ «Родовід Банк», стягнуто заборгованість з [PERSON] та [PERSON] Предметом розгляду справи було стягнення заборгованості в солідарному порядку за договором про іпотечний кредит від 25.04.2008 року. Зі змісту рішення суду вбачається, що останній платіж було здійснено позичальником 21.03.2011 р. Згідно графіку погашення заборгованості за кредитним договором та умовами кредиту, кожен щомісячний платіж повинен вноситися позичальником не пізніше 25 числа відповідного місяця. Таким чином, починаючи з 22.03.2011 року і в подальшому, кожного місяця після 25 числа, у кредитора ПАТ «Родовід Банк» виникало право вимогати від поручителів солідарної із позичальником відповідальності за прострочення сплати нарахованих процентів, а з 22.04.2011 року - також і чергових платежів за кредитним договором. Зазначеним рішенням встановлено, що виходячи з положень ст. 559 ЦК України порука, зокрема [PERSON], за зобов»язаннями [PERSON] по сплаті щомясячних платежів, строк виконання яких настав за межами шестимісячного періоду від дати пред»явлення позову - до 10.02.2015 року, є такою, що припинилася (а.с. 192, зворот). Отже, даним рішенням суду вже встановлено, що порука є припиненою. Представнику банку відомо рішення суду. Слід розуміти, що шість місяців до 10.02.2015р. є дата 10.08.2014р. Визнання повторно одного і того ж договору поруки припиненим не передбачено чинним законодавством. Тим більше термін дії поруки враховується при стягненні заборгованості в солідарному порядку, таких вимог в даному провадженні не заявлено. Згідно ч. 3 ст. 61 ЦПК України обставини, встановлені судовим рішенням у цивільній, господарській або адміністративні справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини. Частиною 2 ст. 223 ЦПК України передбачено, що після набрання рішенням суду законної сили сторони та треті особи із самостійними вимогами, а також їх правонаступники не можуть знову заявляти в суді ту саму позовну вимогу з тих самих підстав, а також оспорювати в іншому процесі встановлені судом факти і правовідносини. У правовій позиції у справі №6-2056цс15 від 11.11.2015 року Верховний Суд України зазначив, що договір поруки є таким, в якому не визначено строк, після закінчення якого порука припиняється, якщо умовами цього договору встанвлено, що він діє до повного виконання позичальником або поручителем своїх обов»язків, передбачених основним зобов»язанням. Як роз»яснено в правовому висновку Верховного Суду України від 29.06.2016 року у справі №6-272цс15, якщо умовами договору кредиту передбачені окремі самостійні зобов»язання боржника про повернення боргу щомісяця частинами та встановлено самостійну відповідальність боржника за невиконання цього обов»язку, то у разі неналежного виконання позичальником цих зобов»язань позовна давність за вимогами кредитора до нього про повернення заборгованих коштів повинна обчислюватися з моменту настання строку погашення кожного чергового платежу. Оскільки відповідно до статті 554 ЦК України поручитель відповідає перед кредитором у тому самому обсязі, що й боржник, то зазначені правила (з урахуванням положень частини четвертої статті 559 ЦК України) повинні застосовуватись і до поручителя. Таким чином, у разі неналежного виконання боржником зобов»язань за кредитним договором передбачений частиною четвертою статті 559 ЦК України строк пред»явлення кредитором вимог до поручителя про повернення боргових сум, погашення яких згідно з умовами договору визначено періодичними платежами, повинен обчислюватися з моменту настання строку погашення кожного чергового платежу. На підставі наведеного, суд приходить до висновку про відмову в задоволенні позовних вимог про припинення дії договору поруки [PERSON], факт припинення якої вже встановлено.

Outcome: dismissed