Jurisdiction: civil
Date: 2021-10-19 00:00:00

Позивач звернулась до суду з позовом до відповідача про розірвання шлюбу зареєстрованого 25 травня 2010 року Андріївською сільською радою Кегичівського району Харківській області, актовий запис №02. Позовна заява обґрунтована тим, що з відповідачем позивач перебуває у зареєстрованому шлюбі з 25 травня 2010 року. Від шлюбу мають дітей [PERSON] , [INFO] та [PERSON] [INFO] . Діти проживають з позивачем. Сімейне життя з відповідачем не складається, не зійшлись характерами. На даний час проживають разом, проте подружні стосунки не підтримують, подальше спільне життя та збереження шлюбу неможливе, оскільки суперечить інтересам позивача. Строк на примирення позивач просить не надавати, зазначила, що спільного майна не мають, після розлучення діти проживатимуть з нею, прізвище на дошлюбне змінювати не бажає. Позивач в судове засідання не з`явилась, але надала суду заяву, в якій просила розглянути справу у її відсутність, на задоволенні позовних вимог наполягає. Відповідач в судове засідання не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином. Причину неявки суду не повідомив. Відзив на позов до суду від нього не надходив. Зі згоди позивача, наданої у клопотанні, суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 280 ЦПК України. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши матеріали справи, суд прийшов до висновку про необхідність задоволення позову з наступних підстав. Так, матеріалами справи встановлено, що сім`я розпалася повністю, не може бути збережена і позовні вимоги підлягають задоволенню. Встановлено, що сторони зареєстрували шлюб 25 травня 2010 року в Андріївській сільській раді Кегичівського району Харківської області, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER] , виданим 25 травня 2010 року Андріївською сільською радою, актовий запис № 02. Від даного шлюбу сторони мають повнолітнього сина [PERSON] , [INFO] та неповнолітню дитину [PERSON] , [INFO] . Позивач зазначила, що дитина проживатиме з нею. Сумісне життя сторін не склалося через різний склад характерів, подружні стосунки вони не підтримують, подальше спільне життя та збереження шлюбу суперечить їх інтересам. Відповідно до ч. 1 ст. 24 СК України, шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушення жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Згідно зі змістом ст. 55 СК України, дружина та чоловік зобов`язані спільно піклуватися про побудову сімейних відносин між собою та іншими членами сім`ї на почуттях взаємної любові, поваги, дружби, взаємодопомоги. Чоловік зобов`язаний утверджувати в сім`ї повагу до матері. Дружина зобов`язана утверджувати в сім`ї повагу до батька. Дружина та чоловік відповідальні один перед одним, перед іншими членами сім`ї за свою поведінку в ній. Як вбачається зі змісту ч. 3 ст. 56 СК України, кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження, є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканість і може мати наслідки, встановлені законом. Судом достовірно встановлено, що сторони створити міцної сім`ї за час спільного проживання не змогли, внаслідок чого шлюб фактично розпався, подружні стосунки припинилися. У відповідності до ч. 2 ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам сторін, що має істотне значення. Пунктом 24 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя» № 11 від 21.12.2007 року встановлено, що шлюб може бути розірвано в судовому порядку лише за умови, якщо встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечитиме інтересам одного з них чи інтересам їх дітей». Як вбачається з матеріалів справи сторони на даний час шлюбні відносини не підтримують та відновлювати не збираються, а тому подальше спільне життя та збереження шлюбу суперечить інтересам сторін, в зв`язку з чим позовні вимоги підлягають задоволенню. Таким чином, оцінивши зібрані по справі докази в їх сукупності, суд вважає, що шлюб між сторонами слід розірвати, оскільки зберегти їх сім`ю на майбутнє неможливо, а подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу буде суперечити їхнім інтересам. Спору про розподіл майна, що є спільною власністю на даний час немає. Позивач зазначила, що дитина проживатиме з нею. Відповідач своїх заперечень з цього приводу не надав. Статтею 113 Сімейного кодексу передбачено, що особа має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. За клопотанням позивача суд залишає їй прізвище отримане при реєстрації шлюбу. Про розподіл судових витрат не заявлено.

Outcome: approved