Jurisdiction: civil
Date: 2018-04-19 00:00:00

Позивач звернулась в суд з позовом до [PERSON] про зміну розміру та способу стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини. Позовні вимоги обґрунтовує тим, що з відповідачем вона перебувала у зареєстрованому шлюбі. Від спільного подружнього життя у них народився син [PERSON], [INFO]. На підставі рішення Володимир-Волинського міського суду Волинської області від 30.10.2012 року з відповідача стягнуто аліменти на користь позивача на утримання дитини у розмірі по 1/4 частки усіх видів його доходу (заробітку) щомісячно, але не менше 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 15 жовтня 2012 р. і до досягнення дитиною повноліття. Зазначає, що на сьогоднішній день визначена сума аліментів на утримання дитини є недостатньою, оскільки зросли витрати на її утримання, змінився матеріальний стан відповідача, який на час постановлення рішення працював на посаді слюсаря у ПАТ «Володимир-Волинськтеплокомуненерго», однак через певний час після постановлення рішення звільнився з роботи, просить змінити спосіб стягнення та збільшити розмір аліментів та стягувати з відповідача [PERSON] аліменти в її користь на утримання неповнолітнього сина [PERSON], [INFO], в розмірі 1100 грн. щомісячно, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку до досягнення дитиною повноліття. У підготовче судове засідання позивач, як і відповідач, не з'явились, про час і місце розгляду справи були повідомлені у встановленому законом порядку. У матеріалах справи містяться заяви сторін, у яких вони просять справу розглядати за їх відсутності. Згідно із частиною третьою статті 200 ЦПК Україниза результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Частиною четвертою статті 206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. З урахуванням вищезазначеного, суд вважає за можливе провести розгляд справи у підготовчому судовому засіданні за відсутності сторін на підставі наявних у справі письмових доказів та у відповідності до ч.2\~ст. 247 ЦПК України\~без фіксації судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу. Дослідивши та оцінивши докази по справі в їх сукупності, суд приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення з наступних підстав. З дослідженого свідоцтва про народження серії 1-ЕГ № 136988 встановлено, що сторони є батьками неповнолітнього [PERSON], [INFO]. Судом встановлено, що на підставі рішення Володимир-Волинського міського суду Волинської області від 30.10.2012 року з відповідача стягнуто аліменти на користь позивача на утримання дитини у розмірі по 1/4 частки усіх видів його доходу (заробітку), щомісячно, але не менше 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 15 жовтня 2012 р. і до досягнення дитиною повноліття. Відповідно до ч.1\~ст. 192 Сімейного кодексу України, розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров'я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Згідно з ч. 3\~ст. 181 СК України, за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Відповідно до положень ч. 1 ст. 3 Конвенції про права дитини, ч.ч. 7, 8\~ст. 7 СК України\~при вирішенні будь-яких питань щодо дітей суд повинен виходити з якнайкращого забезпечення інтересів дітей і, тим більше, при захисті одного із основних прав дитини - права на утримання, яке кореспондується з конституційним обов'язком батьків утримувати дітей до їх повноліття. Законом України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо посилення захисту права дитини на належне утримання шляхом вдосконалення порядку стягнення аліментів» №2037-VIII від 17 травня 2017 року\~внесено зміни до\~Сімейного кодексу України. Так, частиною третьою\~статті 181 СК України\~(в редакції, чинній на час розгляду справи) передбачено, що за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Спосіб стягнення аліментів, визначений рішенням суду, змінюється за рішенням суду за позовом одержувача аліментів. Відповідно частини другої\~статті 182 СК України\~(в редакції, чинній на час розгляду справи) розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Також змінено положення частини третьої\~статті 184 СК України\~та виключено можливість призначення дитині державної допомоги у разі, якщо розмір аліментів у твердій грошовій сумі буде меншим мінімального розміру, передбаченого частиною другою\~статті 182 цього Кодексу. Згідно\~статті 192 СК України\~розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров'я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Зі змісту наведених законодавчих приписів слід дійти висновку, що\~Сімейний кодекс України\~передбачає підстави для зміни розміру аліментів, визначеного за рішенням суду, але не пов'язує їх зі способом присудження,\~стаття 192 СК України\~тільки вказує на можливість зміни раніше встановленого розміру аліментів за наявності доведених в судовому порядку підстав, а саме: зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров'я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Право вимагати зміни розміру аліментів шляхом зміни способу присудження аліментів не може заперечуватися, адже можливість вибору способу присудження аліментів з огляду на мінливість життєвих обставин, зазначених\~статтями 182-184 СК України, не може обмежуватися разовим її здійсненням. З огляду на відсутність імперативної заборони змінювати розмір аліментів шляхом зміни способу їх присудження, за положеннями\~статті 192 СК України\~зміна розміру аліментів може мати під собою зміну способу їх присудження (зміна розміру аліментів, стягнутих за рішенням суду у частці від заробітку (доходу) матері, батька дитини на розмір аліментів, визначений у певній твердій грошовій сумі та навпаки). Саме такий висновок міститься в постанові Верховного Суду України від 05 лютого 2014 року, винесеній за результатами розгляду справи №6-143цс13 за заявою про перегляд судового рішення з мотивів неоднакового застосування судом касаційної інстанції одних і тих самих норм матеріального права у подібних правовідносинах. Як з'ясовано, розмір аліментів, які стягуються з відповідача на утримання їхньої спільної з позивачем дитини визначено судом у частці у розмірі по 1/4 частки усіх видів його доходу (заробітку), щомісячно, але не менше 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. При цьому,\~Законом України «Про Державний бюджет України на 2018 рік» від 07.12.2017 року№ 2246-VIII установлено розміри основних мінімальних соціальних стандартів у 2018 році, зокрема для дітей віком від 6 до 18 років: з 1 січня 2018 року\~1860 гривень, з 1 липня\~1944 гривень, з 1 грудня\~2027 гривень. Отже, на час звернення позивача до суду з позовом про зміну розміру аліментів\~26 лютого 2018 року мінімальний розмір аліментів на дитину віком від 6 до 18 років мав становити не менше ніж 930 грн. 00 коп. (1860 грн. 00 коп. х 50%), що значно перевищує розмір аліментів, визначених рішенням Володимир-Волинського міського суду Волинської області від 30.10.2012 року. Вказане зумовлено зміною чинного законодавства з метою посилення захисту прав дітей на належне утримання та підвищення мінімального розміру аліментів на одну дитину з 30 відсотків до 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, що в свою чергу є підставою для зміни розміру аліментів, які стягуються з відповідача на користь позивача на утримання їхньої спільної дитини. Відповідно суд приходить до висновку про необхідність змінити розмір аліментів, що стягуються з відповідача у частці, оскільки той не працює, та враховуючи положення законодавства щодо права того з батьків, з яким проживає дитина, вирішувати питання щодо способу стягнення аліментів, суд вважає за необхідне стягувати в подальшому з відповідача на користь позивача аліменти на утримання сина [PERSON], [INFO] у розмірі 1100 гривень щомісячно, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з дня набрання рішенням суду законної сили і до досягнення дитиною повноліття. Відповідно до вимог статті 141 ЦПК України, оскільки позивач звільнений від сплати судових витрат при звернені з даним позовом до суду, з відповідача в дохід держави підлягає стягненню судовий збір у розмірі 704 грн. 80 коп.

Outcome: approved