Jurisdiction: civil
Date: 2018-01-09 00:00:00

Позивач звернулась до суду з відповідним позовом про розірвання шлюбу між нею та відповідачем, зареєстрованого 20.09.2013 р. Відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Новокаховського міського управління юстиції у Херсонській області, актовий запис №338, обґрунтовуючи вимоги втратою почуття любові та поваги один до одного, в наслідок чого вони разом не проживають, спільного господарства не ведуть, через що шлюб має формальний характер. Від шлюбу сторони мають неповнолітню дитину: доньку [PERSON], [INFO] Спір про місце проживання дітей та поділ спільного майна між подружжям відсутній. Позивач у судовому засіданні позовні вимоги підтримала із наведених підстав, наполягаючи на відсутності волі для збереження шлюбу, у зв'язку з чим просила суд шлюб розірвати. Відповідач у судовому засіданні проти задоволення позовних вимог заперечував з підстав можливості збереження шлюбу. 15 грудня 2017 року набув чинності Закон України «Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу Адміністративного судочинства України та інших законодавчих актів» №2147-VIII від 03.10.2017 року, котрим ЦПК України викладено в новій редакції. У відповідності до п.п. 9 п.1 Розділу ХШ Перехідних Положень ЦПК України в новій редакції, справи в судах першої та апеляційної інстанції, провадження у яких відкрито до набрання чинності цією редакцією Кодексу, розглядаються за правилами, що діють після набрання чинності цією редакцією Кодексу. Таким чином, розгляд вказаної справи відбувається за правилами, що передбачені новою редакцією ЦПК України. Дослідивши матеріали справи та письмові докази, суд дійшов висновку про задоволення позовних вимог з наступних підстав. Згідно ч. 1 ст. 2 ЦПК України, завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Судом встановлено, що відповідно до свідоцтва про шлюб, виданого 20.09.2013 року Відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Новокаховського міського управління юстиції у Херсонській області, сторони перебувають між собою у шлюбі, зареєстрованому 20.09.2013 року, актовий запис №338. Від шлюбу сторони мають неповнолітню дитину: доньку [PERSON], [INFO], що підтверджується копією відповідного свідоцтва про народження серії [NUMBER], виданого 30.04.2015 р. Відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Комсомольського районного управління юстиції у м. Херсоні. На підставі ст.111 СК України, судом було вжито заходів щодо примирення подружжя, проте примирення не відбулось. Встановлено, що сторони шлюбні стосунки не підтримують, разом не проживають, спільне господарство не ведуть, внаслідок чого їх шлюб носить формальний характер. Відповідно до ст.ст. 110-112 Сімейного кодексу України, позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам дитини, що має істотне значення. Згідно ст.109 СК України, шлюб розривається судом, якщо буде встановлено, що заява про розірвання шлюбу відповідає дійсній волі дружини та чоловіка і що після розірвання шлюбу не будуть порушені їх права, а також права їх дітей. Таким чином, суд вважає, що шлюб між сторонами слід розірвати, оскільки подальше спільне проживання подружжя та збереження шлюбу суперечитиме інтересам сторін та неповнолітніх дітей. На підставі ч.3 ст. 105, ст.ст. 110, 112 Сімейного Кодексу України,

Outcome: approved