Jurisdiction: civil
Date: 2019-12-02 00:00:00

Позивач звернулась до суду з вказаним позовом, посилаючись на те, що з 02.09.1993 року була прийнята в члени колгоспу «Дружба» с. Новомиколаївка Високопільського району Херсонської області. У зв`язку з народженням дітей з 1992 року по 1994 року перебувала в декретній відпустці, з якої на роботу в КСП «Дружба» не вийшла та не цікавилась процесом паювання. Відповідно до довідки Новомиколаївської сільської ради внесена до списків членів КСП, які мали право на земельну частку (пай), але відповідний сертифікат не отримала, оскільки в 1996 році виїхала з Херсонської області та дружніх стосунків з мешканцями с. Новомиколаївка Високопільського району Херсонської області не підтримувала. Тільки на початку 2018 року, коли мешканець с. Новомиколаївка зв`язався з нею та повідомив, що вона має право на земельний пай, так як включена в списки на паювання, їй про це стало відомо. У 2018 році позивачка зверталась до Високопільської районної державної адміністрації з проханням оформити сертифікат на право на земельну частку (пай), але їй в усній формі відмовили та порекомендували звернутись до суду для захисту свого права. Просила поновити строк для звернення до суду з позовом про визнання права власності на земельну частку пай, оскільки вважає його поважним та задовольнити її вимоги та визнати за нею право на земельну частку (пай) розміром 6,17 умовних кадастрових гектарів із земель комунальної власності Новомиколаївської сільської ради Високопільського району Херсонської області. В судове засідання позивач [PERSON] не з`явилась, про причини неявки суд не повідомила, про день та час слухання справи повідомлена своєчасно та належним чином. Представник позивача [PERSON] за дорученням у судове засідання не з`явився надав клопотання про розгляд справи у його відсутності, позовні вимоги позивача підтримав у повному обсязі. Представник Новомиколаївської сільської ради Високопільського району Херсонської області в судове засідання не з`явився, але надіслав заяву, в якій просить розглядати справу без представника сільської ради, а також зазначив, що позов визнає в повному обсязі. Відповідно до ч. 3 ст. 211 ЦПК України, учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності. Якщо таке клопотання заявили всі учасники справи, судовий розгляд справи здійснюється на підставі наявних у суду матеріалів. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Згідно ч.3 ст.200 ЦПК України, за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Згідно ч.1 ст.206 ЦПК України, позивач може відмовитися від позову, а відповідач - визнати позов на будь-якій стадії провадження у справі, зазначивши про це в заяві по суті справи або в окремій письмовій заяві. Згідно ч. 4 ст.206 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Дослідивши письмові докази надані позивачем, суд вважає за необхідне позов задовольнити в повному обсязі, виходячи з наступних підстав. Судом встановлені такі факти та відповідні їм правовідносини. З 02.12.1993 року позивачка була прийнята в члени КСП «Дружба» Високопільського району Херсонської області, що підтверджується копією архівної довідки № 704 від 28.08.2018 року (а.с.5). Позивачка була внесена у списки членів КСП «Дружба» на право земельної частки (пай) та земельна ділянка розподілена на позивачку, відповідно до «Науково-технічної документації по роздержавленню та приватизації земель колективного сільськогосподарського підприємства «Дружба» під номером 43 на території Новомиколаївської сільської ради Високопільського району Херсонської області», згідно довідки Новомиколаївської сільської ради від 16.02.2018 року за № 640. (а.с.7). Згідно ч.1 ст. 261 ЦК України, перебіг позовної давності починається від дня, коли особа довідалась або могла довідатися про порушення свого права. Оскільки відповідно до ст. 257 ЦК загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки на підставі ч. 5 ст. 267 ЦК, суд визнає причину пропуску строку звернення до суду поважною, оскільки позивачка у 1996 році виїхала за межі області на постійне проживання та з мешканцями села зв`язок не підтримувала, а перед цим з 1992 року по 1995 рік знаходилась у декретній відпустці (а.с.5-6). Відповідно до ст. 22 Земельного кодексу України в редакції від 13 березня 1992 року, який діяв на час розпаювання земель колективної власності, право власності на землю або право користування наданою земельною ділянкою виникало після встановлення землевпорядними організаціями меж земельної ділянки в натурі на місцевості і одержання документа, що посвідчує це право. Указом Президента України «Про порядок паювання земель, переданих в колективну власність сільськогосподарським підприємствам і організаціям» від 8 серпня 1995 року визначено коло осіб, які мають право на земельний пай, а саме «право на земельну частку (пай) мають члени колективного сільськогосподарського підприємства, сільськогосподарського кооперативу, сільськогосподарського акціонерного товариства, в тому числі пенсіонери, які раніше працювали в ньому і залишаються членами зазначеного підприємства, кооперативу, товариства відповідно до списку, що додається до Державного акту на право колективної власності на землю. Відповідно до пункту 2, 7 Указу Президента України від 08.08.1995 року №720 «Про порядок паювання земель, переданих у колективну власність сільськогосподарським підприємствам, і організаціям», право на земельну частку (пай) мають члени колективного сільськогосподарського підприємства, сільськогосподарського кооперативу, сільськогосподарського акціонерного товариства, відповідно до списку, що додається до Державного акту на право колективної власності на землю. При неможливості надати такій особі земельну частку (пай) з колективної власності через відсутність необхідної для цього землі остання має бути надана із земель запасу, створеного місцевою радою під час передачі землі у колективну власність. Відповідно до ч. 1 ст. 1 Закону України «Про порядок виділення в натурі (на місцевості) земельних ділянок власникам земельних часток (паїв)» право на земельну частку мають колишні члени колективних сільськогосподарських підприємств, сільськогосподарських кооперативів, сільськогосподарських акціонерних товариств, у тому числі створених на базі радгоспів та інших державних сільськогосподарських підприємств, а також пенсіонери з їх числа, які отримали сертифікати на право на земельну частку (пай) у встановленому законодавством порядку. Згідно роз`яснень викладених в п. 24 постанови Пленуму Верховного Суду України від 16 квітня 2004 року № 7 «Про практику застосування судами земельного законодавства при розгляді цивільних справ», член колективного сільськогосподарського підприємства (далі - КСП), включений до списку, що додається до державного акта на право колективної власності на землю, набуває права на земельну частку (пай) з дня видачі цього акта, і в разі його смерті успадкування права на земельний пай здійснюється за нормами ЦК, у тому числі й у випадку, коли з різних причин ця особа не отримала сертифікат на право на земельну частку (пай). Невнесення до зазначеного вище списку особи, яка була членом КСП на час передачі у колективну власність землі, не може позбавити її права на земельну частку. Позови громадян, пов`язані з паюванням земель (зокрема, про визнання права на земельну частку (пай), її розмір, незаконність відмови у видачі сертифіката, виділення паю в натурі), можуть бути предметом розгляду судів. Відповідачами в таких справах є КСП, сільськогосподарські кооперативи, районна державна адміністрація, яка затверджувала розмір паю, вирішувала питання про видачу сертифіката, а також виконавчий орган чи орган місцевого самоврядування, що має вирішувати питання про виділення земельної частки (паю) в натурі, тощо. Оскільки [PERSON] була внесена в списки членів КСГП «Дружба» Високопільського району Херсонської області, які мають право на середню земельну частку (пай), то вона мала право на земельний пай і на її ім`я помилково не видали сертифікат на право на земельну частку (пай) при розпаюванні землі. Загальновідомим є факт, що колишні члени КСП вже отримали сертифікати на право на земельну частку (пай) та в послідуючому державні акти на земельну частку (пай). Із інформації начальника відділу Держгеокадастру у Високопільському районі вбачається, що розмір земельної частки (паю) на одну особу КСП «Дружба» складає 6,17 умовних кадастрових гектарах. Відповідно до ч. 3 ст. 1 Закону України «Про порядок виділення в натурі (на місцевості) земельних ділянок власникам земельних часток (паїв)» право особи на земельну частку (пай) може бути встановлено в судовому порядку. Рішення суду про визнання права на земельну частку (пай) відповідно до ч. 1 ст. 2 вищевказаного Закону є документом, що посвідчує право на земельну частку (пай). Згідно ч. 2 ст. 5 ЗУ «Про порядок виділення в натурі (на місцевості) земельних ділянок власникам земельних часток (паїв)» сільські, селищні, міські ради приймають рішення щодо виділення в натурі (на місцевості) земельних ділянок власникам земельних часток (паїв) у межах населених пунктів, а районні державні адміністрації - за межами населених пунктів. Захист прав громадян та юридичних осіб на земельні ділянки здійснюється шляхом визнання прав ( п. а ч. 3 ст. 152 ЗК України). Оскільки, право позивача на земельну частку (пай) в землях колективної власності колишнього КСП «Дружба» було порушено, суд виходячи з принципу земельного законодавства щодо забезпечення рівності права власності на землю громадян, що визначено п. б) ч. 1 ст. 5 ЗК України, вважає за необхідне задовольнити вимоги позивача, шляхом визнання за ним права на земельну частку (пай) в землях колективної власності колишнього КСП «Дружба», на території Новомиколаївської сільської ради Високопільського району Херсонської області розміром 6,17 умовних кадастрових гектарах, що буде підставою для виділення їй в натурі (на місцевості) земельної ділянки, як власнику земельної частки (паю). На підставі викладеного,

Outcome: approved