Jurisdiction: civil
Date: 2020-08-30 00:00:00

Позивач звернулась в суд із позовом до [PERSON] про стягнення аліментів на малолітньої дитини, мотивуючи тим, що у сторін народилась дочка [PERSON] , [INFO] . Сторони знаходяться у зареєстрованому шлюбі, однак відповідачем подано до суду позов про його розірвання. Дитина проживає з позивачем. Згоди щодо розміру аліментів сторони в добровільному порядку не досягли. Позивач не працює, знаходиться на обліку в центрі зайнятості. Відповідач є фізичною особою-підприємцем з 09 листопада 2006 року, а тому має змогу сплачувати аліменти на дитину в розмірі 2 500 грн. щомісячно. Позивач у судове засідання не з`явилась, суду надала заяву про розгляд справи у її відсутності. В заяві просила суд позов задовольнити, стягнення аліментів розпочати з 01 липня 2020 року та стягнути з відповідача витрати на правничу допомогу. Відповідач в судове засідання не з`явився, суду подав заяву у якій позов визнав. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши матеріали справи, судом встановлено наступне. [PERSON] та [PERSON] знаходяться у зареєстрованому шлюбі з 30 грудня 2006 року, що підтверджується копією свідоцтва про шлюб (а.с.5). За даними копії свідоцтва про народження серії [NUMBER] від 18 березня 2008 року [PERSON] є батьком, а [PERSON] - матір`ю [PERSON] , [INFO] (а.с.4). Позивач знаходиться на обліку в Івано-Франківському міському центрі зайнятості як безробітна з 25 вересня 2019 року та отримує допомогу по безробіттю, що підтверджується копією довідки ІФМЦЗ від 17 червня 2020 року (а.с.8). Відповідач є фізичною особою - підприємцем, що встановлено із довідки ГУ ДПС в Івано-Франківській області від 05 серпня 2020 року. У довідці зазначено, що згідно поданої декларації про майновий стан і доходи за 2019 рік сума доходів [PERSON] від зайняття підприємницькою діяльністю склала 104 500 грн. Положеннями ст. 180 Сімейного кодексу України визначено, що батьки зобов`язані утримувати своїх неповнолітніх дітей до досягнення ними повноліття. Відповідно до ст. 1, 2 Закону України «Про охорону дитинства» батьки зобов`язані забезпечити дітям умови для достатнього фізичного, духовного та культурного розвитку. В силу дії ч. 3 ст. 181 Сімейного кодексу України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. За приписами ч. 2 ст. 182 цього кодексу мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, за винятком випадків, передбачених статтею 184 цього Кодексу. Відповідно до частин 1, 2 статті 27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована постановою Верховної Ради України № 789-ХІІ від 27 лютого 1991 року та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Статтею 182 СК України, встановлено, що при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Відповідно до статті 7 Закону України «Про державний бюджет України на 2020 рік» прожитковий мінімум для дітей віком від 6 до 18 років становить: з 1 січня 2020 року - 2218 гривень, з 1 липня - 2318 гривень, з 1 грудня - 2395 гривень. При визначенні розміру аліментів суд відповідно до ст. 182 Сімейного кодексу України враховує потреби дитини щодо належного утримання, вік батьків, їх майновий стан, а також визнання позову відповідачем. Враховуючи, що обов`язок утримувати дитину є рівною мірою обов`язком як матері, так і батька, інтереси дитини при визначенні розміру аліментів, виходячи з принципів розумності та справедливості, суд дійшов висновку, що позов слід задовольнити та стягувати з відповідача на користь позивача аліменти на утримання малолітньої [PERSON] , [INFO] , у твердій грошовій сумі в розмірі 2 500 (дві тисячі п`ятсот) гривень щомісячно, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, до досягнення дитиною повнолітня. Відповідно до вимог ст. 191 Сімейного кодексу України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову. Позивач із позовом звернулась 25 червня 2020 року, однак у письмовій заяві просила суд про стягнення аліментів з 01 липня 2020 року. За змістом ч. 1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Враховуючи, що суд не вправі вийти за межі заявлених позовних вимог, стягнення аліментів слід розпочати з 01 липня 2020 року. Згідно із ч. 6 ст. 141 ЦПК України якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, які їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог. Тому з відповідача слід стягнути 840 (вісімсот сорок) гривень 80 копійок судового збору на користь держави. Частиною 1 ст. 141 ЦПК України визначено, що судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються, у разі відмови в позові - на позивача. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати: 1) на професійну правничу допомогу; 2) пов`язані із залученням свідків, спеціалістів, перекладачів, експертів та проведенням експертизи; 3) пов`язані з витребуванням доказів, проведенням огляду доказів за їх місцезнаходженням, забезпеченням доказів; 4) пов`язані з вчиненням інших процесуальних дій, необхідних для розгляду справи або підготовки до її розгляду (ч. 3 ст. 133 ЦПК України). За змістом ч. 8 ст. 141 ЦПК України розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. Позивач понесла витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 2 400 грн., що підтверджується копією квитанції до прибуткового касового ордера № 20/006 від 24 червня 2020 року, рахунку фактури № 20/006 від 24 червня 2020 року, акту наданої правничої допомоги. При вирішенні питання розподілу судових витрат відповідач просив суд врахувати визнання ним позову, та тієї обставини, що про розмір аліментів він з дружиною домовився до моменту її звернення з позовом до суду. Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами (ч. 6 ст. 137 ЦПК України). Клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката відповідачем не було заявлено, тому дані витрати підлягають стягненню з відповідача у повному розмірі. На підставі ст. 180-182, 190, 191 СК України, ст. 1, 2 Закону України «Про охорону дитинства»,

Outcome: approved