Jurisdiction: civil
Date: 2021-01-27 00:00:00

Позивач звернулась в суд з позовом до відповідача про стягнення аліментів на утримання повнолітньої непрацездатної дитини посилаючись на те, що сторони мають дочку [PERSON] , [INFO] , яка є особою з інвалідністю з дитинства. Рішенням Ленінського районного суду м. Полтави від 29.10.2020 року [PERSON] визнано недієздатною та позивача призначено опікуном. Відповідач не утримує та не надає матеріальної допомоги своїй повнолітній непрацездатній дочці. Відповідач є працездатним, офіційно працевлаштований , а тому може сплачувати аліменти . Ухвалою Київського районного суду м. Полтави від 24.12.2020 року відкрито спрощене позовне провадження з повідомленням сторін. У судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримав та пояснив, що для нормального та повсякденного утримання повнолітньої непрацездатної [PERSON] достатніми будуть аліменти в розмірі 1/3 частини всіх видів доходу відповідача. Стягнення аліменти розпочати з 30 березня 2020 року , з часу звернення позивача до суду щодо визнання дочки недієздатною. Позивач немає можливості працювати , оскільки постійно доглядає за дочкою. Просив позов задовольнити. Відзив не визнав, вважає його безпідставним. Відповідач [PERSON] позовні вимоги визнав частково та пояснив, що згоден сплачувати аліменти в розмірі ј частини. Просив суд врахувати, що він надає матеріальну допомогу матері [PERSON] , яка потребує догляду, придбання на постійній основі ліків, оскільки має ряд захворювань. Ним здійснюються витрати пов`язані з утриманням житла . Відповідач намагається облаштувати своє власне життя на яке потрібно також додаткові витрати. Наприкінці 2021 року він має піти на пенсію, тому необхідно заощадити кошти для подальшої реабілітації в умовах громадянського суспільства та матеріального забезпечення життя. Кожного вихідного дня відповідач їздить до дочки, надає посильну допомогу по господарству та завжди щось з собою привозить. Просив задовольнити позовні вимоги частково. Суд, заслухавши пояснення сторін, дослідивши докази по справі дійшов до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Судом установлено, що [PERSON] народилася [INFO] , її батьками є [PERSON] , [PERSON] . [PERSON] є особою з інвалідністю 1 групи з дитинства, потребує постійного стороннього догляду. Згідно рішення Ленінського районного суду м. Полтави від 29 жовтня 2020 року по цивільній справі за заявою [PERSON] про визнання особи недієздатною та встановлення опіки заяву задоволено. Визнано [PERSON] , [INFO] недієздатною, призначено [PERSON] опікуном над недієздатною [PERSON] . Рішення набрало законної сили. Відповідно до частини восьмої та дев`ятої статті 7 СК України регулювання сімейних відносин має здійснюватися з максимально можливим урахуванням інтересів дитини, непрацездатних членів сім`ї. Сімейні відносини регулюються на засадах справедливості, добросовісності та розумності, відповідно до моральних засад суспільства. Згідно статті 198 СК України батьки зобов`язані утримувати своїх повнолітніх непрацездатних дочку, сина, які потребують матеріальної допомоги, якщо вони можуть таку матеріальну допомогу надавати У частині першій статті 200 СК України передбачено, що суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у статті 182 цього Кодексу. Тлумачення статті 198, 200 СК України свідчить, що при встановленні, чи повнолітні непрацездатні дочка чи син потребують матеріальної допомоги, повинні враховуватися будь-які обставини, які свідчать про необхідність в матеріальній допомозі. При цьому, отримання повнолітнім непрацездатним дочкою, сином доходів, які є більшими за прожитковий мінімум, автоматично не свідчить, що вони не потребують матеріальної допомоги. Відповідачем не заперечувався та визнаний факт потреби його непрацездатної повнолітньої дочки [PERSON] у матеріальній допомозі, відсутність можливості позивача працевлаштуватися у зв`язку з постійним доглядом за дочкою. При визначенні розміру аліментів суд приймає до уваги стан здоров`я [PERSON] , а також той факт, що відповідач є працездатним, має постійне місце роботи та як наслідок стабільний дохід. Що стосується викладених у відзиві заперечень, то судом не можуть бути вони враховані виходячи з наступного. Згідно пенсійного посвідчення, [PERSON] - мати відповідача є пенсіонером, отримує пенсію за віком. Витрати по утриманню житла, оплата комунальних послуг за місцем проживання здійснюється не лише відповідачем, а й позивачем враховуючи себе та повнолітню дочку. Заперечення відповідача щодо необхідності коштів на облаштування власного життя, заощадження коштів у зв`язку з подальшим перебуванням на пенсію, не можуть бути враховані судом як такі, що є підставою для зменшення частки розміру аліментів. Згідно зі статтею 191 СК України, аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову. З урахуванням наведеного, приймаючи до уваги, що сторони не дійшли згоди щодо розміру аліментів на утримання повнолітньої непрацездатної дочки [PERSON] , виходячи з принципу розумності, справедливості, загальних засад цивільного судочинства, суд вважає необхідним визначити міру потреби позивача і міру можливості відповідача сплачувати аліменти на утримання повнолітньої непрацездатної дочки в розмірі 1/3 частини від усіх видів доходів відповідача, щомісячно, починаючи з моменту подання позовної заяви. Позивачем не наведено підстав у розумінні ч.2ст. 191 СК України щодо стягнення аліментів починаючи з 30 березня 2020 року. Відповідно до ст. 141 ЦПК України з відповідача на користь держави підлягають стягненню судовий збір у розмірі 908 грн.

Outcome: approved