Jurisdiction: civil
Date: 2020-08-20 00:00:00

Позивач звернулась до суду 10.06.2020 року з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. Позов мотивує тим, що 31 липня 2013 між нею та відповідачем укладено шлюб. Під час шлюбу у них народився син [PERSON] , [INFO] . Сімейне життя у них спочатку було нормальне, однак згодом відносини погіршились через несумісність характерів та різні погляди на життя, що призвело до конфліктів. Намагання зберегти сім`ю не дало позитивних результатів. На даний час прийшла до переконання, що шлюб існує формально і зберегти його неможливо. Зазначає, що стали чужими людьми, не підтримують з відповідачем шлюбних стосунків, не ведуть спільного господарства і проживають окремо. Син перебуває повністю на її утриманні. Просить суд задоволити позов та розірвати шлюб між нею та відповідачем. У судове засідання позивач не з`явилась, подавши суду заяву з проханням розглядати справу без її участі. Позовні вимоги підтримала у повному обсязі. Відповідач у судове засідання не з`явився, подавши суду заяву про розгляд справи у його відсутності. Щодо задоволення позовних вимог не заперечив. Відповідно до вимог ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Як вбачається зі свідоцтва про одруження серії [NUMBER] , [PERSON] уклав шлюб з [PERSON] , який зареєстровано відділом державної реєстрації актів цивільного стану по місту Самбору реєстраційної служби Самбірського міськрайонного управління юстиції у Львівській області, актовий запис № 172. Прізвище дружини після державної реєстрації шлюбу визначено як « [PERSON] ». Як вбачається з копії свідоцтва про народження серії [NUMBER] [PERSON] народився [INFO] . Його батьками є [PERSON] та [PERSON] . Відповідно до ст.16 Загальної декларації прав людини від 10 грудня 1948 року чоловіки і жінки користуються однаковими правами щодо одруження під час шлюбу та під час його розірвання. У відповідності до вимог ч.1 ст.110 та ст. 112 СК України позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. Позивач скористалась даним правом та звернулась до суду з цим позовом, наполягає на розірванні шлюбу, проти чого не заперечує відповідач. Відповідно до п.10 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб,розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя» проголошена Конституцією України охорона сім`ї державою полягає, зокрема, в тому, що шлюб може бути розірвано в судовому порядку лише за умови, якщо встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечитиме інтересам одного з них чи інтересам їх дітей. Із цією метою суди повинні уникати формалізму при вирішенні позовів про розірвання шлюбу, повно та всебічно з`ясовувати фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, враховувати наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя, забезпечувати участь у судовому засіданні, як правило, обох сторін, вживати заходів до примирення подружжя. У статті 112 СК України регламентовано, що суд з`ясовує фактичні взаємини подружжя,дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини - інваліда та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Відтак, перевіривши матеріали справи, беручи до уваги, що сторони не підтримують подружніх відносин, проживають окремо, їхній шлюб існує формально, примирення між ними неможливе, подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить інтересам сторін, суд дійшов висновку, що є всі підстави для задоволення позову.

Outcome: approved