Jurisdiction: civil
Date: 2018-05-07 00:00:00

Позивач звернулась до суду з позовом до відповідача, просить ухвалити рішення, яким розірвати шлюб, зареєстрований 18.05.2013 року. Позовні вимоги мотивує тим, що від шлюбу у них дітей не має. Сімейне життя з відповідачем не склалося. В них зникло взаєморозуміння і взаємоповага, Вони стали часто сваритися. Протягом тривалого часу кожен з них живе окремим життям та своїми інтересами. Сімя припинила своє існування. Категорично наполягає на розірванні шлюбу, такий крок є нею обміркований. Просить позов задоволити. У судове засідання позивач не зявилась, заявою до суду просить справу слухати у її відсутності і позов задоволити в повному обсязі. Враховуючи представлені документи, суд вважає можливим розглянути справу у її відсутності. Відповідач у судове засідання не зявився, у відзиві до суду просить слухати справу у його відсутності, позовні вимоги визнає, проти розірвання шлюбу не заперечує. Оглянувши матеріали справи, заслухавши думку учасників процесу, оцінивши в сукупності зібрані по справі докази, суд вважає, що позов підлягає до задоволення, виходячи з таких мотивів. Як вбачається зі свідоцтва про шлюб серії І-СГ № 209664, шлюб між сторонами зареєстровано 18 травня 2013 року. (а.с. 7). У відповідності до вимог ст. 112 Сімейного Кодексу України, суд ухвалює рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя суперечило б інтересам одного з них. Відповідно до ч. 3\~ст. 200 ЦПК України, за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. В ході судового розгляду встановлено, що сторони припинили подружні відносини протягом часу, котрий можна вважати тривалим періодом, а саме, протягом останнього часу спільного господарства не ведуть та проживають окремо. Позивач навела мотиви погіршення стосунків такі, як виникнення конфліктних ситуацій на побутовому ґрунті, непорозуміння в сімейних відносинах, втрата взаємоповаги, відповідач відносно розірвання шлюбу не заперечує, сторони у справі вважають, що примирення та збереження їх сім'ї є неможливим.Тому дані обставини свідчать про порушення інтересів як позивача так і відповідача в разі продовження шлюбу. Враховуючи наведені вище обставини, суд приходить до переконання про недоцільність збереження даного шлюбу і ухвалює про його розірвання. Ухвалюючи рішення за результатами підготовчого провадження з підстав визнання позову відповідачем, судом перевірено, що таке визнання не суперечить закону і не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб. Згідно ст. 113 Сімейного кодексу України особа, яка змінила своє прізвище у зв'язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. При цьому у відповідності до вимог ст. 141 ЦПК України з відповідача на користь позивача слід стягнути понесені позивачем судові витрати по справі. Як вбачається з оригіналу квитанції (а.с. 1), позивачем при предявленні позовної заяви до суду сплачено судовий збір в розмірі 704,80 грн. Тому з відповідача на користь позивача слід стягнути документально підтверджені судові витрати, зокрема судовий збір в розмірі 704,80 грн.

Outcome: approved