Jurisdiction: civil
Date: 2014-04-23 00:00:00

Позивач звернулась до суду з позовною заявою, в якій просила суд визнати дійсним договір купівлі - продажу № 96/1461 квартири [ADDRESS], укладений 25 жовтня 1996 року на Одеській універсальній товарній біржі GIP між [PERSON] та [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON]. При цьому посилалась на те, що всі істотні умови вищевказаного договору були дотримані, право власності за договором купівлі - продажу було зареєстровано в Одеському міському бюро технічної інвентаризації, відповідачі квартиру звільнили. [INFO] року [PERSON] померла, залишивши заповіт від 06.04.2000 року, згідно з яким заповідала належну їй на праві приватної власності квартиру [ADDRESS], [PERSON]. Однак, листом від 27.08.2013 року № 163/02-14 приватний нотаріус [PERSON] повідомила, що свідоцтво про право на спадщину після смерті [INFO] року [PERSON] не може бути видане та роз'яснила необхідність звернення до суду. У зв'язку з тим, що на даний час позивач хоче розпорядитися належною квартирою, проте не може, оскільки укладений договір купівлі-продажу не був нотаріально посвідчений, вона звернулась до суду з відповідним позовом. У судове засідання позивач не з'явилась, надала суду заяву про розгляд справи за її відсутності, проти заочного розгляду справи не заперечувала. Від відповідача [PERSON] надійшла до суду заява про розгляд справи за її відсутності, позовні вимоги визнала. Відповідачі [PERSON], [PERSON], [PERSON] у судове засідання не з'явились, про час та місце розгляду справи були сповіщені належним чином, причини неявки суду не повідомили. Розглянувши матеріали справи у їх сукупності, дослідивши докази суд вважає, що позовні вимоги позивача підлягають задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що 25 жовтня 1996 року між [PERSON] та відповідачами був укладений договір купівлі-продажу квартири [ADDRESS] Гроші відповідачам були передані. Дотепер договір у суді не оскаржений, договір зареєстрований в Одеському міському бюро технічної інвентаризації на ім'я [PERSON]. Відповідно до ст. 657 ЦК України, договір купівлі-продажу квартири складається в письмовій формі і підлягає нотаріальному посвідченню, у випадку недотримання сторонами вимоги закону про нотаріальне посвідчення договору такий договір у відповідності з ч.1 ст. 220 ЦК України є нікчемним. Обов'язковість нотаріального посвідчення даної угоди була також передбачена ст. 227 ЦК України (1963 року), який діяв на момент укладення договору. Разом з тим, у відповідності з ч. 2 ст. 220 ЦК України, якщо сторони домовилися щодо усіх істотних умов договору, що підтверджується письмовими доказами, і відбулося повне або часткове виконання договору, але одна із сторін ухилилася від його нотаріального посвідчення, суд може визнати такий договір дійсним. У цьому разі наступне нотаріальне посвідчення договору не вимагається. Згідно з ч.2 ст. 47 ЦК УРСР (1963 р.), діючого на момент укладення сторонами договору, якщо одна зі сторін повністю або частково виконала угоду, що вимагає нотаріального посвідчення, а інша сторона ухиляється від нотаріального оформлення угоди, суд має право за вимогою виконавшої договір сторони визнати угоду дійсною. У цьому випадку подальше нотаріальне оформлення угоди не вимагається. На підставі викладеного, суд вважає, що вищевказаний договір купівлі-продажу квартири [ADDRESS] укладений на Одеській Універсальній Товарній Біржі «GIP», слід визнати дійсним у відповідності ст. 220 ЦК України.

Outcome: approved