Jurisdiction: civil
Date: 2015-06-21 00:00:00

Позивач звернулась до суду з даним позовом 07.05.2015 року мотивуючи тим, що перебувала з відповідачем в зареєстрованому шлюбі, який було розірвано 21.10.2009 року. Від шлюбу вони мають неповнолітнього сина [PERSON],[INFO], який проживає з нею та, в основному, на її особистому утриманні. За останній рік відповідач припинив надання матеріальної допомоги, необхідної для повноцінного утримання сина, платежі були нерегулярні. Угоди про добровільну сплату аліментів не було досягнуто, крім того, син відвідує гуртки та репетиторів, на що необхідні відповідні кошти. Відповідач не працює, аліменти нікому не платить, стягнень по виконавчих документах з нього не проводиться, інших неповнолітніх дітей він не має, батьки на його утриманні не перебувають. Враховуючи той факт, що створення сприятливих умов для фізичного та духовного розвитку дитини потребує значних коштів встановленим урядом прожитковим мінімумом для дітей віком від 6 до 18 років, а також факт нерегулярного, мінливого доходу платника, що має істотне значення, позивач просить присудити кошти ( аліменти) на її користь на утримання дитини [PERSON],[INFO] та стягнути їх з [PERSON],[INFO], в твердій грошовій сумі у розмірі 1500 грн. щомісячно, починаючи з дня предявлення позову і до досягнення дитиною повноліття. Позивач [PERSON] в судове засідання не зявилась, про дату, час та місце судового засідання повідомлена належним чином, причини неявки суд не повідомила. Представник позивача, за довіреністю у справі, [PERSON] в судовому засіданні позов підтримала в повному обсязі та зазначила, що позивач перебувала у шлюбі з відповідачем, від цього шлюбу вони мають сина [PERSON],[INFO], який проживає з мамою та перебуває на її утриманні. Позивач 14.02.2015 року одружилась та 16.06.2015 року виїхала із сином до Франції на постійне місце проживання. Відповідач після розірвання шлюбу з позивачем в добровільному порядку сплачував аліменти на сина, однак з квітня 2015 року припинив надання коштів. При вирішенні питання щодо виїзду дитини за кордон питання щодо сплати аліментів не вирішувалось. Батьки зобовязані утримувати дітей до повноліття, позивач перед відїздом відкрила особовий рахунок на дитину для перерахування відповідачем аліментів. Відповідач [PERSON] в судове засідання не зявився, про дату, час та місце судового засідання повідомлений належним чином, причини неявки суд не повідомив. Представник відповідача, адвокат за договором, [PERSON] в судовому засіданні позов визнала частково, оскільки на батьків покладено обовязок утримувати дітей до їх повноліття, однак в частині вимог позивача щодо стягнення аліментів в твердій грошовій сумі у розмірі 1500 грн. щомісячно просила відмовити та надала до суду письмові заперечення відповідача проти позову з доказами в їх підтвердження. Суд, заслухавши осіб, які беруть участь у справі, дослідивши матеріали справи встановив наступні обставини та відповідні їм правовідносини. Позивач [PERSON] та відповідач [PERSON] з 05.06.1999 року перебували у зареєстрованому шлюбі, що підтверджено копією паспорта відповідача ( а.с.4). Згідно зі свідоцтвом про розірвання шлюбу від 21.10.2009 року ( а.с.5) шлюб між [PERSON] та [PERSON] було розірвано. 14.02.2015 року позивач зареєструвала шлюб з [PERSON] Фабьєн, Даніель в звязку з чим відбулась зміна прізвища з «Гуковської» на «Дюрьє», що підтверджено копією свідоцтва про шлюб ( а.с.7). Батьками [PERSON],[INFO] є сторони по справі ( а.с.6 свідоцтво про народження), він проживає разом з мамою та перебуває на її утриманні, що підтверджено показами осіб, які приймають участь у справі. Позивач [PERSON], зареєстрована за адресою: [INFO], має на утриманні неповнолітнього сина, 16.06.2015 року після одруження виїхала із сином до Франції за місцем проживання чоловіка, що не заперечується відповідачем. Відповідач [PERSON], [INFO], уродженець [INFO], зареєстрований за адресою: [INFO], проживає за адресою: [INFO] разом з [PERSON], з якою зареєстрував шлюб 01.03.2013 року та її сином [PERSON],[INFO], що підтверджено копіями паспорта, свідоцтва про шлюб, свідоцтва про народження, довідкою ЖЕК № 7 ( а.с.28,31,32) та не заперечується сторонами. Також встановлено, що відповідач здорова працездатна особа, з 01.05.2015 року працює у Приватному підприємстві «Фенаф» м. Біла Церква, займає посаду шприц- машиніста з посадовим окладом 1300 грн., що підтверджено копією трудової книжки та довідкою ПП«Фенаф» від 17.06.2015 року за № 1 ( а.с.26,27). Також, судом встановлено, що відповідач до квітня 2015 року в добровільному порядку сплачував аліменти на користь позивача на сина [PERSON],[INFO] шляхом перерахування коштів за місцем реєстрації позивача та наданням коштів особисто, брав участь в утриманні, вихованні оздоровленні дитини, що підтверджено матеріалами справи ( а.с.25, 31-61) та не заперечується позивачем. Щодо вимоги позивача про стягнення з відповідача аліментів в твердій грошовій сумі в розмірі 1500 грн. щомісячно, суд виходить з наступного. Згідно зі ст. 180 Сімейного Кодексу України батьки зобовязані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до ст.184 Сімейного кодексу України якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, частину доходу одержує в натурі, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення, суд за заявою платника або одержувача аліментів може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Як встановлено в судовому засіданні відповідач має регулярний, стабільний дохід, а саме: отримує заробітну плату у розмірі посадового окладу, позивач не надала до суду жодних доказів щодо стану здоровя та матеріального становища дитини та щодо наявності інших обставин, що мають істотне значення для стягнення аліментів в твердій грошовій сумі. Отже, суд приходить до висновку, що підстави для стягнення аліментів в твердій грошовій сумі відсутні. Відповідно до ч.1 ст.183 СК України, судом визначається розмір аліментів у частці від заробітку ( доходу) матері, батька дитини, яка буде стягуватись як аліменти на дитину. Відповідно до ст. 7 Сімейного кодексу України, регулювання сімейних відносин має здійснюватись з максимально можливим урахуванням інтересів дитини. Сімейні відносини регулюються на засадах справедливості, добросовісності та розумності, відповідно до моральних засад суспільства. Відповідно до ч. 2 ст.182 СК України, мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Згідно із ст.7 ЗУ «Про Державний бюджет України на 2015 рік» прожитковий мінімум на дитину віком від 6 до 18 років: з 1 січня 2015 року - 1286 гривень, з 1 грудня - 1455 гривень, відповідно розмір аліментів не повинен бути меншим ніж 30 % даного прожиткового мінімуму. Відповідно до ст. 10 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Кожна сторона повинна довести ті обставини на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків встановлених цим Кодексом. Відповідно до ст. 11 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи в межах заявлених позовних вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Вирішуючи питання щодо стягнення аліментів та визначення їх розміру, суд максимально враховуючи інтереси дитини,

Outcome: partial