Jurisdiction: civil
Date: 2014-04-17 00:00:00

Позивач, звернувшись до суду з позовною заявою вказав, що з 02 грудня 2013 року на підставі наказу відповідача № 626-к він був прийнятий електрозварювальником 4-го розряду. Наказам, № 649-к від 11.12.2013 року він був звільнений за власним бажанням по ст. 38 КЗпП України. При звільнені йому не було виплачено нараховану заробітну плату за відпрацьований час в сумі 1070,00 грн. Його тарифна ставка складала 85,92 грн. в день. Останній день, коли відповідач повинен був виплатити йому заробітну плату, є 12.12.2013 року. Затримка зарплати становить 48 днів ( з 13.12.2013 року по 29.01.2014 року). Отже середній заробіток за весь час затримки по день фактичного розрахунку буде становити 4124,16 грн., як зазначено в його трудовій книжці він був прийнятий на роботу електрозварювальником 4-го розряду зі шкідливими умовами праці. Приблизно через тиждень після звільнення він звернувся до відповідача про виплату заборгованості із зарплати. Йому пояснили що гроші перерахують на банківську картку. На початку січня 2014 року він вже звернувся усно з проханням видати довідку про заборгованість і довідку про тарифну ставку. Йому в проханні було відмовлено і знову було обіцяно перерахувати гроші на картку. Основний борг по зарплаті був перерахований на банківську картку тільки 29 січня 2014 року. Протягом періоду після звільнення він зазнавав брак коштів на утримання своєї родини. Так як підходили новорічні та різдвяні свята, то він не зміг своїм дітям придбати якісні продукти харчування, предмети першої необхідності та подарунки. Все це призвело до значних моральних страждань, втрати нормальних життєвих зв'язків і потребувало від нього додаткових зусиль для організації його життя та життя його родини. Таким чином, через незаконну затримку у виплаті заробітної плати йому завдано моральної шкоди, яку він оцінює в 500 грн. Просить суду стягнути з відповідача на його користь середній заробіток за весь час затримки в сумі 4124,16 грн. та моральну шкоду в сумі 500,00 грн., перерахувавши передбачені законом податки до бюджету з цих сум. Позивач [PERSON] надав до суду заяву, в якій просить справу розглядати у його відсутність, позовні вимоги підтримує в повному обсязі. Представник позивача до судового засідання не з'яьвився, надав судові письмові заперечення проти позову в яких справу просить розглядати у відсутності представника, зазначив, що станом на 28 березня 2014 року заборгованості по заробітній платі не має ( довідка ПАТ « Донерм» № 83 від 28.03.2014 року надається). Розрахункова денна тарифна ставка позивача після утримання обов'язкових платежів становить 74,66 грн. ( довідка ПАТ « Донерм» № 82 від 28.03.2014 року надається). Позов визнається частково, а саме у частині стягнення середнього заробітку за весь час затримки по день фактичного розрахунку у розмірі 3583,68 грн. В іншій частині позов не визнається. Розглянувши матеріали справи, суд вважає позовні вимоги такими, що підлягають частковому задоволенню В судовому засіданні було встановлено, що позивач [PERSON] з 02 грудня 2013 року на підставі наказу відповідача № 626-к був прийнятий електрозварювальником 4-го розряду. Наказам, № 649-к від 11.12.2013 року він був звільнений за власним бажанням пор ст. 38 КЗпП України. При звільнені йому не було виплачено нараховану заробітну плату за відпрацьований час в сумі 1070,00 грн. Станом на 28 березня 2014 року заборгованості по заробітній платі не має - довідка ПАТ « Донерм» № 83 від 28.03.2014 року надається. Розрахункова денна тарифна ставка позивача після утримання обов'язкових платежів становить 74,66 грн. довідка ПАТ « Донерм» № 82 від 28.03.2014 року надається. Відповідно до ч. 1 ст. 116 Кодексу законів про працю України при звільнені працівника виплати всіх сум, що належать йому від підприємства, установи, організації, провадиться в день звільнення. Згідно з ч. 1 ст. 117 КЗпПУ у разі невиплати з вини власника або уповноваженого ним органу належних звільненому працівникові сум у строки, зазначені в статті 116 цього Кодексу, при відсутності спору про їх розмір підприємство, установа, організація повинні виплатити працівникові його середній заробіток, за весь час затримки по день фактичного розрахунку. Оскільки тарифна ставка позивача складає 74,66 грн., середній заробіток за час затримки виплати заробітної плати по день фактичного розрахунку буде становити - 3583,68 грн. Відповідно до ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. На підставі п. 4 Постанови Пленуму Верховного Суду України « про судову практику в справах відшкодування моральної ( немайнової) шкоди» від 31 березня 1995 року № 4 у позовній заяві про відшкодування моральної ( немайнової) шкоди має бути зазначено, в чому полягає ця шкода, якими неправомірними діями чи бездіяльністю її заподіяно позивачеві, з яких міркувань він виходив, визнаючи розмір шкоди, та якими доказами це підтверджується. Позивачем [PERSON] не зазначено з яких міркувань виходив, визнаючи розмір моральної шкоди, не надав жодного доказу в обґрунтування наявності моральної шкоди, розміру такої шкоди. Отже, позовні вимоги підлягають задоволенню частково, в частині стягнення з відповідача середнього заробітку за час затримки по день фактичного розрахунку.

Outcome: partial