Jurisdiction: civil
Date: 2015-11-18 00:00:00

Позивач звернувся з позовом про поділ майна подружжя, уточнивши в подальшому позовні вимоги. Свої вимоги мотивує тим, що з 25.02.1997 року він перебував у зареєстрованому шлюбі з відповідачем. Під час шлюбу, окрім іншого майна, ними спільно були придбані наступні транспортні засоби: -автомобіль «Lexus-RX 300», 2006 року випуску, колір чорний, № кузова [NUMBER], реєстраційний номер [NUMBER], що зареєстрований за [PERSON], вартість якого станом на 26.09.2012 року становить 215453 грн 76 коп; -автомобіль «TOYOTA LEXUS», 2000 року випуску, колір - червоний, № кузова [NUMBER], реєстраційний номер [NUMBER], що зареєстрований за [PERSON], вартість якого становить 158782 грн 25 коп; -автомобіль «HONDA ACCORD», 1997 (1996) року випуску, колір- зелений, № кузова [NUMBER], реєстраційний номер [NUMBER], що зареєстрований за [PERSON], ринковою вартістю 6750 у.о., що згідно з курсом НБУ станом на 25.11.2014 року становить 101250 грн; -автомобіль «TOYOTA RAV4», 2000 (2001) року випуску, колір- чорий, № кузова [NUMBER], реєстраційний номер 11ЕА1279, що зареєстрований за [PERSON] та був проданий нею за 60000 грн. Враховуючи, що він користується автомобілем «TOYOTA LEXUS», реєстраційний номер [NUMBER], а [PERSON]- автомобілем «HONDA ACCORD», реєстраційний номер [NUMBER], просить поділити зазначене майно, виділивши йому та визнати за ним право власності на автомобіль«TOYOTA LEXUS», реєстраційний номер [NUMBER], ринковою вартістю 158782 грн 25 коп, а [PERSON] виділити та визнати за нею право власності на автомобіль марки «HONDA ACCORD», реєстраційний номер [NUMBER], ринковою вартістю 101250 грн. Також, враховуючи, що відповідач розпорядилася двома іншими автомобілями, вартість яких становить 275453 грн 76 коп, вважає, що остання має компенсувати йому ? частину вартості відчуженого майна, а саме 137726 грн 88 коп. Так як при запропонованому ним варіанті відповідачу виділяється автомобіль вартістю, меншою на 57532 грн 25 коп, ніж той, що виділяється йому, відповідач має сплатити йому компенсацію в сумі 80194 грн 63 коп (275453 грн 76 коп : 2 - (158782 грн 25 коп - 101250 грн)). Крім того, під час перебування у шлюбі він та відповідач 31.08.2009 року внесли на депозит в ПАТ «Банк Український капітал» на ім`я відповідача спільні кошти в розмірі 100000 доларів США під 12,5% В подальшому після погіршення їх стосунків відповідач неодноразово знімала депозитні кошти та нараховані відсотки, користуючись спільними коштами подружжя. Вважає,що поділу між ними підлягає грошова сума в розмірі 100000 доларів США, що згідно офіційного курсу НБУ станом на 25.11.2014 року становить 1500000 грн та 12293 долари США 35 центів нарахованих процентів, що згідно офіційного курсу НБУ станом на 25.11.2014 року становить 184400 грн 25 коп. Таким чином, просить стягнути з відповідача на його користь грошові кошти в розмірі 750000 грн та нараховані проценти в сумі 92200 грн 12 коп. Також у 2007 році за їх з відповідачем спільні кошти був побудований житловий будинок загальною площею 553, 2 кв.м, який на даний час не зареєстрований. Житловий будинок був побудований на трьох земельних ділянках №25, 27 та 28 по пров. Хортицькому в с/т «Автомобіліст» в Голосіївському районі м.Києва. На будівництво вказаного будинку, купівлю будівельних матеріалів, оплату будівельних робіт, облаштування земельної ділянки, будівництво сходів, басейну витрачено спільні кошти подружжя. Просить визнати за ним майнові права на 1/2 частину об'єкту незавершеного будівництва - житлового будинку загальною плошею 553, 2 кв.м, який знаходиться на ділянках 25,27,28 за адресою: м.Київ, Голосіївський район, пров. Хортицький, с/т «Автомобіліст», а за відповідачем залишити у власності ? частину майнових прав. В судовому засіданні позивач та його представник підтримали позовні вимоги та просили їх задовільнити. Представник відповідача визнала позов частково і пояснила, що дійсно автомобіль марки «Lexus-RX 300», дійсно був проданий відповідачем за згодою позивача, так як останній не надавав їй ніякої матеріальної допомоги на утримання дитини, а за отримані від продажу автомобіля кошти в сумі 123816 грн вона утримувала сина. Автомобіль марки «TOYOTA LEXUS» знаходиться в управлінні позивача і його вартість згідно висновку судово-технічної експертизи становить 158782 грн. Автомобіль марки «HONDA ACCORD» був фізично знищений - згорів у листопаді 2002 року. Щодо автомобіля «TOYOTA RAV4», то він був відчужений нею в період шлюбу з відповідачем в 2006 році по генеральній довіреності [PERSON], яка віддала їм гроші за автомобіль. Таким чином на день розгляду справи в суді наявний лише один автомобіль, який підлягає розділу, - автомобіль «TOYOTA LEXUS», реєстраційний номер [NUMBER]. Щодо поділу грошових коштів та об'єкту незавершеного будівництва, то за період спільного проживання позивач не працював і не мав доходів. Відповідач працювала і мала незначні доходи. Значну матеріальну допомогу надавав батько відповідача [PERSON], після смерті якого відповідач отримала в дар від своєї мачухи [PERSON] 233913 штук акцій ВАТ «Комінформсистема», які в подальшому були нею реалізовані за 1343750 грн АТ «Райффайзен Банк Аваль». Сума 1343750 грн у 2003 році за курсом НБУ становила орієнтовно 200000 доларів США. Починаючи з січня 2004 року відповідач заощаджувала зазначені кошти на рахунках АТ «Райффайзен Банк Аваль». За період 2003 року по 2008 рік сума заощаджених грошових коштів склала орієнтовно 268000 доларів США, а на дату закриття рахунків у 2008 році сума заощаджень становила 153896 доларів США. У 2008 році відповідач закрила рахунок у АТ «Райффайзен Банк Аваль» і відкрила рахунок у ВАТ «Банк Український капітал» на суму 150000 доларів США. Саме за рахунок цих особистих коштів відповідач проводила будівництво будинку на належних їй земельних ділянках за адресою: м.Київ, Голосіївський район, пров.Хортицький, с\\т «Автомобіліст». Також заощаджені кошти витрачались на утримання спільного сина сторін. При винесенні рішення про поділ майна просила відступити від рівності часток поділу майна подружжя і виділити відповідачу 2/3 частини спірного майна з огляду на те, що позивач з 2009 року не надає матеріальної допомоги на утримання дитини. Суд, заслухавши позивача, його представника, представника відповідача та дослідивши матеріали справи, приходить до висновку, що позов підлягає частковому задоволенню з наступних підстав. Матеріалами справи встановлено, що сторони перебували у шлюбі з 25.02.1997 року ( т.І а.с.9). Від шлюбу мають неповнолітню доньку [PERSON], [INFO] (т.1 а.с.147). Рішенням Солом`янського районного суду м.Києва від 22.06.2010 року шлюб між сторонами розірвано (т.І а.с.11). 14.04.2011 року відділом реєстрації актів цивільного стану Солом`янського районного управління юстиції у м.Києві видано свідоцтво про розірвання шлюбу між сторонами (т.І а.с.12). На підставі договору купівлі-продажу садового будинку від 27.06.2006 року відповідач купила садовий будинок - цегляний загальною площею 17,30 кв.м, розташований за адресою: [ADDRESS] (т.І а.с.14). Крім того, на підставі договорів купівлі-продажу земельної ділянки від 27.06.2006 року відповідачем було придбано три земельні ділянки: площею 0,04050 га за адресою: [ADDRESS], площею 0,0395 га за адресою: [ADDRESS], плошею 0,0238 га за адресою: м.Київ, пров.Хортицький,28 (т.І а.с.25-30). Рішенням Солом`янського районного суду м.Києва від 21.05.2013 року, яке набрало законної сили, встановлено, що вказані земельні ділянки та садовий будинок площею 17,30 кв.м, розташований на земельній ділянці №25 по пров.Хортицькому в м.Києві, були придбані відповідачем за рахунок її власних коштів від продажу емітенту АТ «Райффайзен Банк Аваль» акцій, які були їй подаровані [PERSON] З рішення суду вбачається, що згідно копії технічного паспорту на садовий (дачний) будинок в садовому товаристві [ADDRESS] в м.Києві, виготовленого 02.04.2010 року, за зазначеною адресою розташований будинок загальною площею 553,2 кв.м, житловою площею 143, 1 кв.м,2007року забудови. З висновку про вартість майна, складеного 06.12.2012 року суб'єктом оціночної діяльності ТОВ «Будфінанс-консалтінг», що діє відповідно до сертифікату суб'єкта оціночної діяльності №14035/12 від 26.11.2012 року, вбачається, що ринкова вартість домоволодіння, що складається з садового будинку незавершеного будівництвом загальною площею 553,2 кв.м, з надвірними будівлями та спорудами, яке розташоване на земельних ділянках, загальною площею 0,1038 га в СТ «Автомобіліст» по [ADDRESS] станом на 06.12.2012 року становить 1910700 грн, з яких вартість незавершеного будівництвом садового будинку загальною площею 553,2 кв.м складає 1008000 грн, вартість трьох земельних ділянок загальною площею 0,1038 га складає 902700 грн. Доказів на підтвердження того, що садовий будинок загальною площею 553,2 кв.м, розташований по [ADDRESS], введено в експлуатацію та зареєстровано на праві власності в органах державної реєстрації права власності в органах державної реєстрації права власності на об'єкти нерухомого майна суду не надано. Таким чином, згідно рішення суду предметом спору може бути лише садовий будинок загальною площею 17,30 кв.м, оскільки садовий будинок загальною площею 553,2 кв.м, розташований по [ADDRESS] на час розгляду справи не введено в експлуатацію та не зареєстровано на праві власності. Предметом спору в даному випадку можуть бути будівельні матеріали, які були використані під час будівництва будинку загальною площею 553,2 кв.м. Рішенням суду за [PERSON] визнано право особистої власності на земельні ділянки [ADDRESS] по пров.Хортицькому в садовому товаристві «Автомобіліст» та на садовий будинок, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] садове товариство «Автомобіліст», загальною площею 17,30 кв.м. Вимоги в частині визнання за [PERSON] права власності на об'єкт нерухомого майна залишені судом без задоволення (т.ІІ а.с.82-87). З копії технічного паспорта на садовий (дачний) будинок в садовому товаристві [ADDRESS] в м.Києві (т.ІІІ а.с.185-188)вбачається, що 08.05.2012 року на підставі декларації про готовність об'єкта до експлуатації садовий будинок площею 553,2 кв.м прийнято в експлуатацію. Як вбачається з копії свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу [NUMBER], 11 .09.2004 року за [PERSON] зареєстровано право власності на автомобіль «TOYOTA LEXUS», 2000 року випуску, колір - червоний, № кузова [NUMBER], реєстраційний номер [NUMBER] (т.І а.с.136). Згідно свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу [NUMBER], 28.11.2006 року за [PERSON] зареєстровано право власності на автомобіль «Lexus-RX 300», 2006 року випуску, колір чорний, № кузова [NUMBER], реєстраційний номер [NUMBER] (т.І а.с.137). Згідно свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу [NUMBER], 17.12.2003 року за [PERSON] зареєстровано право власності на автомобіль «TOYOTA RAV4», 2001 року випуску, колір чорний, № кузова [NUMBER], реєстраційний номер [NUMBER] (т.ІІ а.с.110,111). На підставі заяви [PERSON] від 05.04.2012 року автомобіль «TOYOTA RAV4», реєстраційний номер [NUMBER] було знято з обліку для реалізації ( т.ІІ а.с.115) та реалізовано [PERSON] за ціною 60000 грн, що підтверджується довідкою-рахунком ТОВ «Автокорпорація» від 05.04.2012 року (т.ІІ а.с.109) Згідно висновку судової автотоварознавчої експертизи №8785/14-54 від 30.09.2014 року (т.ІІІ а.с.87-92) ринкова вартість автомобіля «TOYOTA LEXUS», 2000 року випуску, колір - червоний, № кузова [NUMBER], реєстраційний номер [NUMBER] на дату проведення оцінки складає 158782 грн 25 коп. Середня ринкова вартість автомобіля «Lexus-RX 300», 2006 року випуску, колір чорний, № кузова [NUMBER], реєстраційний номер [NUMBER] станом на 26.09.2012 року складає 215453 грн 76 коп. Як вбачається з копії довідки-рахунку ТОВ «Автотрейл» від 14.12.2012 року ( т.ІІ а.с.56), автомобіль «Lexus-RX 300» був проданий [PERSON] за 96628 грн. Судом також встановлено, що в період шлюбу сторонами вносились кошти на рахунки, відкриті в АТ «Райффайзен Банк Аваль» та в ПАТ «Банк Український капітал» (т.І а.с.172-181, 221-242, т.ІІ а.с.26-46, а.с.100-105, 198-209). Грошові кошти в сумі 100000 доларів США, які входять до предмету позову, були внесені на депозитний рахунок № [NUMBER] в ПАТ «Банк Український капітал» 31.08.2009 року на ім`я [PERSON] (т.ІІ а.с.38). З виписок по рахунках [NUMBER] та № [NUMBER] в ПАТ «Райффайзен Банк Аваль»(т.І а.с.221-242) вбачається, що 01.08.2008 року відповідач зняла з депозиту кошти в сумі 103997 грн 54 коп та 49899 грн 09 коп- всього 153896 грн 63 коп. В цей же день відповідачем було укладено договір банківського вкладу №448в/08 від 01.08.2008 року з ПАТ «Банк «Український капітал», згідно якого вона внесла на депозит грошові кошти в сумі 150000 доларів США (т.І а.с.178, 179). В подальшому впродовж 2008-2010 років відповідачем неодноразово знімались з депозиту кошти з нарахованими відсотками та укладались нові угоди з відповідним внесенням на депозит нових сум (т.ІІ а.с.30-43). Зокрема, 31.08.2009 року позивач отримала депозитні кошти в сумі 118498 доларів США та відсотки в сумі 1217доларів США 45 центів за угодою №228ВЕ/09 (т.ІІ а.с.34) та в цей же день уклала новий договір №298 В/09, поклавши на рахунок 100000 доларів США (т.ІІ а.с.38). Рішенням Солом`янського районного суду м.Києва від 21.05.2013року встановлено, що на підставі договору дарування акцій від 18.12.2003 року, посвідченого приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу [PERSON], [PERSON] отримала в дар від [PERSON] прості іменні акції ВАТ «Комінформсистема» в кількості 233913 штук, номінальною вартістю 2339,13 грн ( т.І а.с.32). 19.12.2003 року [PERSON] відчужила прості іменні акції ВАТ «Комінформсистема» за договором дор. 03-К-032-02 та договором прод. 03-К-032-11 від 18.12.2003 року за ціною 1343750 грн (т.І а.с.33). Вказані гроші в розмірі 1343750 грн були покладені позивачкою [PERSON] на депозитні рахунки в АТ «Райффайзен Банк Аваль»,що підтверджується довідкою АТ «Райффайзен Банк Аваль» від 17.04.2013 року за № 97-0-3-00/271 та виписками по особовим рахункам [PERSON] по депозитних вкладах в АТ «Райффайзен Банк Аваль» (т. І а.с.221-242, т.ІІ а.с.26-28). Виходячи із змісту рішення, суд дійшов до висновку, що вказані кошти є особистим майном [PERSON] Відповідно до ст.61 ч.3 ЦПК України обставини, встановлені судовим рішенням у цивільній, господарській або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини. Відповідно до ст.60 СК України майно набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності незалежно від того, що один з них не мав з поважної причини (навчання, ведення домашнього господарства, догляд за дітьми, хвороби тощо) самостійного заробітку (доходу). Згідно ст.69 СК України дружина і чоловік мають право на поділ майна, що належить їм на праві спільної сумісної власності незалежно від розірвання шлюбу. Відповідно до ст.70 СК України у разі поділу майна, що є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя, частки майна дружини та чоловіка є рівними, якщо інше не визначено домовленістю між ними або шлюбним договором. Заявляючи позовні вимоги про поділ грошових коштів в сумі 100000 доларів США, що згідно офіційного курсу НБУ станом на 25.11.2014 року становить 1500000 грн та 12293 долари США 35 центів нарахованих процентів, що згідно офіційного курсу НБУ станом на 25.11.2014 року становить 184400 грн 25 коп, позивач не довів, що зазначені кошти є спільним майном подружжя, в зв'язку з чим позовні вимоги в цій частині задоволенню не підлягають. Суд також не вбачає підстав для задоволення позовних вимог про визнання майнових прав на ? частину об'єкту незавершеного будівництва, так як з копії технічного паспорта вбачається, що на день розгляду справи судом житловий будинок введений в експлуатацію, що саме по собі виключає можливість поділу між сторонами майнових прав на об'єкт незавершеного будівництва. Клопотання про призначення судової будівельно-технічної експертизи на предмет визначення ступеню готовності будинку до експлуатації та вартості будинку з урахуванням часу виконання певних робіт позивачем не заявлялося. За таких обставин суд позбавлений можливості визначити частку кожного із подружжя у спільній сумісній власності на будинок, вийшовши за межі позовних вимог. Щодо поділу між сторонами автомобілів, то позивач і його представник надали пояснення і цей факт не заперечувала представник відповідача, що в період шлюбу сторонами було спільно придбано чотири автомобіля, а саме: автомобіль «Lexus-RX 300», 2006 року випуску, реєстраційний номер [NUMBER], автомобіль «TOYOTA LEXUS», 2000 року випуску, реєстраційний номер [NUMBER], автомобіль «HONDA ACCORD», 1997 (1996) року випуску, ринковою вартістю 6750 у.о., що згідно з курсом НБУ станом на 25.11.2014 року становить 101250 грн, автомобіль «TOYOTA RAV4», 2000 (2001) року випуску, реєстраційний номер 11ЕА1279 грн. Судом встановлено, що відповідачем 05.04.2012 року було продано автомобіль «TOYOTA RAV4», реєстраційний номер [NUMBER], а було продано відповідачем 05.04.2012 року за 60000 грн, а 14.12.2012 року реалізовано автомобіль «Lexus-RX 300» за 96628 грн. Як пояснила в судовому засіданні представник відповідача, автомобілі були реалізовані за згодою позивача, так як останній не працював, не надавав матеріальної допомоги на утримання сина та мав заборгованість по сплаті аліментів, на підтвердження чого надала копії матеріалів виконавчого провадження про стягнення з позивача аліментів на користь відповідача. З цих підстав та враховуючи інтереси неповнолітньої дитини просила відступити від рівності часток подружжя та визнати за відповідачем право власності на 2/3 частини спільного майна подружжя. Позивач та його представник в судовому засіданні стверджували, що позивач не надавав своєї згоди на продаж автомобілів, вартість автомобіля «Lexus-RX 300» у довідці-рахунку занижена, щодо аліментів, то кошти на погашення заборгованості не перераховуються в зв'язку з тим, що відповідач не повідомляє державному виконавцю рахунок, на який їх необхідно перераховувати. Враховуючи порядок користування транспортними засобами, який склався між сторонами, суд вважає за необхідне виділити позивачу автомобіль «TOYOTA LEXUS», реєстраційний номер [NUMBER], вартість якого згідно висновку судово-технічної експертизи становить 158782 грн, а відповідачу - автомобіль марки «HONDA ACCORD», реєстраційний номер [NUMBER]. При цьому суд не бере до уваги пояснення представника відповідача з приводу того, що автомобіль «HONDA ACCORD» згорів, так як вони не підтверджені будь-якими доказами. Враховуючи, що експертиза вартості автомобіля «HONDA ACCORD» сторонами не проводилася, суд визначає вартість даного автомобіля за ринковою ціною аналогічного автомобіля, 1997 року випуску, вказаною в об`яві з веб-ресурсу про продаж автомобіля, наданою позивачем (т.1, а.с.140), яка становить 6750 у.о., що згідно з курсом НБУ станом на 25.11.2014 року складає 101250 грн. Таким чином різниця вартості автомобілів становить 57532 грн 25 коп. Однак, враховуючи, що два інші автомобілі «TOYOTA RAV4», і «Lexus-RX 300», які є спільною власністю сторін, були продані відповідачем без згоди позивача, суд вважає за необхідне стягнути на користь останнього ? частину їх вартості, виходячи із рівності часток подружжя у спільному майні. Заперечення представника відповідача з приводу того, що вказані транспортні засоби були реалізовані відповідачем в зв'язку з тим, що позивач не надавав матеріальної допомоги на утримання неповнолітньої дитини, суд вважає безпідставними, так як жодних угод про передачу майна в рахунок плати на утримання дитини між сторонами не укладалось. Крім того, з позовом про стягнення аліментів відповідач звернулась до суду в квітні 2013 року, тоді як автомобілі були реалізовані в 2012 році. Враховуючи, що загальна вартість проданих автомобілів становить 275453 грн 76 коп (215453 грн 76 коп + 60000 грн), стягненню на користь позивача підлягає сума в розмірі 137726 грн 88 коп (275453 грн 76 коп:2). Від зазначеної суми суд віднімає різницю вартості автомобілів, що виділяються сторонам в користування, і визначає остаточну суму грошової компенсації, яка має бути стягнута з відповідача на користь позивача, в сумі 80194 грн 63 коп (137726 грн 88 коп - 57532 грн 25 коп). Суд не вважає за доцільне здійснювати відступлення від рівності часток подружжя у спільному майні з огляду на те, що позивачу виділяється лише автомобіль «TOYOTA LEXUS», реєстраційний номер [NUMBER]. Щодо наявності у позивача заборгованості по сплаті аліментів, то даний спір вирішується в порядку виконавчого провадження. Враховуючи наведене та

Outcome: approved