Jurisdiction: civil
Date: 2015-03-24 00:00:00

позивач звернувся із позовом до відповідача про стягнення заборгованості за кредитним договором від 07.03.2007 року б/н в сумі 29920 грн. 57 коп., що складається з: заборгованості за кредитом в сумі 6389 грн. 73 коп., заборгованості за процентами за користування кредитом в сумі 20159 грн. 13 коп., заборгованості з комісії за користування кредитом в сумі 1470 грн. 73 коп., штрафу, що складається із фіксованої частини в сумі 500 грн. 00 коп. та процентної складової в сумі 1400 грн. 98 коп.; судових витрат. Свої вимоги мотивує тим, що 07.03.2007 року між ПАТ КБ «Приватбанк» та відповідачем [PERSON], на підставі поданої відповідачем заяви разом з Умовами і правилами надання банківських послуг, Правилами користування платіжною карткою, було укладено договір приєднання про надання кредиту у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 30,00% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом. Відповідач свої зобов'язання перед банком не виконував належним чином, своєчасно грошові кошти для погашення заборгованості за кредитом, відсотками, комісією, а також іншими витратами відповідно до умов договору банку не надавав у зв'язку із чим утворилася заборгованість на загальну суму 29920 грн. 57 коп. А тому просить позов задоволити. В судове засідання представник позивача не з'явився, про час та місце розгляду справи був повідомлений у встановленому законом порядку, подав до суду заяву про слухання справи у його відсутності, позовні вимоги підтримав, а тому суд вважає за можливе розглянути цивільну справу у його відсутності. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з'явився, про час та місце розгляду справи повідомлявся у встановленому законом порядку за зареєстрованим місцем проживання, причин неявки суду не повідомив. А тому суд вважає, що відповідно до ст.224 ЦПК України, оскільки позивач не заперечує проти такого вирішення справи, слід розглянути справу у відсутності відповідача, постановивши заочне рішення. Дослідивши та перевіривши письмові докази по справі, суд задовольняє позов з таких підстав. Судом встановлено, що 07.03.2007 року між ЗАТ «Приватбанк», правонаступником всіх прав і обов'язків якого являється ПАТ КБ «Приватбанк», та [PERSON] було укладено кредитний договір б/н, відповідно до умов якого [PERSON] отримав кредит в розмірі 7000 грн. 00 коп. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 2,5% на місяць з розрахунку 360 днів в році. Відповідно до п.6.5 Умов та правил надання банківських послуг та Правил користування платіжною карткою (а.с.12-17), які на підставі заяви відповідача (а.с.11) разом із Тарифами Банку, становлять невід'ємну частину договору кредиту, позичальник зобов'язався своєчасно погашати заборгованість за кредитом, відсотками за його використання, за перевитрати платіжного ліміту, а також оплачувати комісії на умовах передбачених договором. Згідно п.6.6 Умов у разі невиконання зобов'язань за договором, на вимогу банку відповідач зобов'язана виконувати зобов'язання з повернення кредиту (у тому числі простроченого кредиту та Овердрафту), оплати винагороди Банку. Власник карти зобов'язаний слідкувати за витратами коштів в межах платіжного ліміту з метою запобігання виникнення Овердрафту, згідно п.6.7 Умов. Відповідно до п.8.6 цих Умов, при порушенні позичальником строків платежів по якомусь з грошових зобов'язань, передбачених цим договором більш ніж на 30 днів, позичальник зобов'язаний сплатити банку штраф в розмірі 500 грн. +5% від суми позову. Крім цього, у відповідності до п.5.5.1 Правил користування платіжною карткою, відповідач взяв на себе зобов'язання за несвоєчасне виконання боргових обов'язків, сплачувати відсотки за підвищеною відсотковою ставкою або додаткову комісію, розміри яких встановлені Тарифами Банку. Відповідно до ст.526 ЦК України, зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог ЦК України, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до ст. 536 ЦК України, за користування чужими грошима, боржник зобов'язаний сплачувати проценти. Розмір процентів за користування чужими грошовими коштами встановлюється договором, законом або іншим актом цивільного законодавства. Відповідно до ст.530 ч.1 ЦК України, якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). В судовому засіданні встановлено, що відповідач взяті на себе зобов'язання за кредитним договором виконував не належним чином, починаючи з 05.054.2007 року порушуючи умови договору щодо здійснення щомісячних платежів процентів та повернення кредиту допустив утворення заборгованості. Як вбачається із розрахунку заборгованості за кредитним договором (а.с.6-8) станом на 30.11.2014 року розмір заборгованості становив: по сплаті кредиту в розмірі 6389 грн. 73 коп., процентів за прострочену заборгованість по сплаті кредиту в сумі 20159 грн. 13 коп., простроченої комісії в сумі 1470 грн. 73 коп., штрафних санкцій, передбачених п.8.6 Умов в сумі 1900 грн. 97 коп. (штраф фіксована часина в сумі 500 грн. та штраф процентна складова в сумі 1400 грн. 97 коп.). Загальний розмір заборгованості відповідача за договором кредиту становить 29920 грн. 57 коп. Таким чином, оскільки відповідач [PERSON] не виконав свої зобов'язання по договору кредиту від 07.03.2007 року б/н, внаслідок чого допустив утворення заборгованості по виконанню кредитних зобов'язань на загальну суму 29920 грн. 57 коп., а тому суд вважає, що позивач вправі відновити свої порушені майнові права шляхом стягнення вказаної заборгованості за кредитним договором із відповідача. Крім цього слід стягнути із відповідача на користь позивача понесені ним судові витрати.

Outcome: approved