Jurisdiction: civil
Date: 2015-04-09 00:00:00

Позивач, звернувшись до суду 23 березня 2015 р. із цим позовом просила визнати відповідачів таким, що втратили право користування житловим будинком №6, по вул. Совєтській, м. Березівка Одеської області. На обґрунтування поданого позову позивач посилалась на те, що їй належить на праві власності житловий будинок №6, по вул. Совєтській, м. Березівка Одеської області. Разом із нею у вказаному будинку є зареєстровані відповідачі по справі. Проте, відповідачі у вказаному будинку не мешкають у будинку більше року чим перешкоджають їй у користуванні будинком та можливістю розпорядитись цим будинком. Також, позивач просила розглядати справу на підставі наявних матеріалів і за її відсутності. Проти винесення заочного рішення не заперечувала. Відповідачі двічі повідомлялись про час та місце судового розгляду але не зявились, про причини своєї неявки суд не повідомили, заяви на розгляд справи за їхньою відсутністю не подавала. За згодою позивача суд приймає рішення у заочному розгляді справи згідно до положень ст.ст.224-226 ЦПК України. У судовому засіданні було встановлено наступне. Позивач [PERSON] має на праві приватної власності житловий будинок №6, по вул. Совєтській, м. Березівка Одеської області, що підтверджується свідоцтвом про право власності на житловий будинок з по господарськими будівлями. Свідоцтво видане на підставі рішення виконкому Березівської міської ради Одеської області ради від 21 квітня 2011 р. №04-63.. Відповідач [PERSON] є колишньою невісткою позивача, [PERSON] і [PERSON] онуки позивача, Відповідачі є зареєстрованими у житловому будинку позивача. Як свідчить з по господарській книги [PERSON] є зареєстрованою у вказаному будинку з 08 червня 2011 р., [PERSON] є зареєстрованим з 22 вересня 2003 р., а [PERSON] відповідно з01 липня 2001 р.. Відповідачі більше року у вказаному житловому будинку не мешкають. Вивчивши матеріали справи заслухавши пояснення учасників судового розгляду на підставі представлених доказів та доведення їхньої переконливості суд дійшов до висновку про задоволення поданого позову виходи з наступного. Згідно ч.ч.1,2 ст.319 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Власник має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону. Як встановлено у судовому засіданні позивач має на праві приватної власності житловий будинок №6, по вул. Совєтській, м. Березівка Одеської області. Згідно ч.1 ст.321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Таким чином і право власності позивача щодо вказаного будинку є непорушним, позбавлення чи обмеження цього права є неприпустимим. Як було встановлено у судовому засіданні у належному позивачеві будинку є зареєстрованими відповідачі. Також у судовому засіданні було встановлено, що відповідачі у вказаному будинку не проживають. Про що свідчить акт обстеження умов місця проживання від 19 березня 2015 р.. Згідно ч.1 ст. 6 Закону України Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні громадянин України зобовязаний протягом 10-ти днів після прибуття до нового місця проживання зареєструвати місце проживання. За таких обставин на думку суду і відповідачі у разі переїзду на нове місце проживання був зобовязаний знятись з реєстраційного обліку за адресою житловий будинок №6, по вул. Совєтській, м. Березівка Одеської області. Згідно ч.2 ст.107 ЖК України у разі вибуття наймача та членів його сімї на постійне проживання до іншого населеного пункту або у інше жиле приміщення у тому ж населеному пункті договір найму житлового приміщення вважається розірваним з дня вибуття. Виходячи з викладеного положення і договір найму між позивачем і відповідачем є розірваним з часу вибуття відповідача на постійне місце проживання до іншого будинку. Суд при ходить до такого висновку виходячи з доказів, що містяться у матеріалах справи, з яких вбачається, що відповідачі не мешкають у житловому будинку №6, по вул. Совєтській, м. Березівка Одеської області Також, при прийнятті рішення суд враховує і положення Цивільного кодексу України, що регулюють сервітутні правовідносини щодо користування чужим майном. Так, згідно ч.2 ст.405 ЦК України член сімї власника втрачає право на користування житлом у разі його відсутності понад один рік. З огляду на все вищенаведене суд вважає, що права позивача, як власника житлового будинку є порушеними, в звязку з чим підлягають судовому захисту. Крім наведеного суд вважає помилковим посилання позивача на ст.72 ЖК України, на перебування відповідачів у житловому будинку позивача понад 6-ти місяців без поважних причин. На думку суду є інша правова норма яка регулює їхнє правове становище, а саме ст.107 ЖК України. Суд вважає зайвим вимогу позивача про зобовязання відповідача знятись з реєстрації по вказаному адресу. На думку суду визнання відповідача по рішенню суду, що набрало законної сили, таким, що втратив право користування житловим приміщенням за вказаною адресою є безумовною підставою для зняття його з реєстраційного обліку по вказаному адресу.

Outcome: approved