Jurisdiction: civil
Date: 2018-10-02 00:00:00

Позивач звернулась до суду 01.12.2017 року з позовною заявою про визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини. В обґрунтування позовних вимог зазначила, що [INFO] померла її мати [PERSON] Після смерті матері залишилась спадщина у вигляді домоволодіння за адресою: [ADDRESS], який залишився у спадок після смерті її батьків. Вважає, що фактично прийняла спадщину так, як проживає на одному подвір'ї у будинку, що є по сусідству від будинку її матері. Звернувшись до нотаріальної контори з заявою про прийняття спадщини, отримала постанову про відмову у вчинені нотаріальних дій. Підставою для такої постанови стало те, що вона пропустила шестимісячний строк для прийняття спадщини. Вона є спадкоємцем першої черги. Крім неї інших спадкоємців не має. Строк для подання заяви вона пропустила з поважних причин, оскільки є інвалідом з дитинства з ураженням опорно-рухового апарату, що значно обмежує її у вільному пересуванні та додає додаткових постійних витрат та турбот. Також, вона має двох малолітніх дітей, їй складно займатися вихованням та доглядом, тому не мала вільного часу для оформлення спадщини. Через свою юридичну необізнаність вона не звернулась вчасно до нотаріусу для прийняття спадщини. Тому просить суд визначити для додатковий строк тривалістю в два місяці для подання заяви про прийняття спадщини після смерті [PERSON] Позивач в судове засідання не з'явилась, надала до суду заяву, в якій просила розглянути справу без її участі, позовні вимоги підтримує в повному обсязі. Щодо винесення заочного рішення не заперечує. Представник відповідач в судове засідання не з'явився, про час та дату розгляду справи повідомлявся належним чином, що підтверджується матеріалами справи, про причини неявки суду не повідомив, заяв про розгляд справи без його участі, про відкладення не подавав. Правом надати відзив не скористався. На підставі ст. 280 ЦПК України, суд ухвалив провести заочний розгляд справи. Враховуючи викладене, суд вважає, що судове засідання можливо провести без участі сторін, на підставі наявних у справі доказів, без фіксування судового засідання технічними засобами, що буде відповідати вимогам ст. 247 ЦПК України. Суд, дослідивши наявні у справі докази та оцінивши їх у сукупності, прийшов до наступного. 15.12.2017 року набув чинності Закон України «Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України та інших законодавчих актів», яким ЦПК України викладено в новій редакції. Згідно пп.9 п.1 Розділу XIII Перехідних Положень ЦПК України в новій редакції, справи у судах першої та апеляційної інстанцій, провадження у яких відкрито до набрання чинності цією редакцією Кодексу, розглядаються за правилами, що діють після набрання чинності цією редакцією Кодексу. Відтак, суд продовжує розгляд справи за нормами ЦПК України в редакції від 15.12.2017 року. Судом встановлено, що [INFO] померла [PERSON], актовий запис № 240, що підтверджено свідоцтвом про смерть виданого Дзержинським відділом РАЦС Криворізького міського управління юстиції у Дніпропетровській області (а.с. 6). Згідно свідоцтва про народження позивача [PERSON] в графі мати зазначена [PERSON], актовий запис №131 (а.с. 4). Відповідно до свідоцтва про переміну прізвища [PERSON] змінила прізвище на «[PERSON]», актовий запис № 10, свідоцтво видане відділом РАГС виконкому Дзержинської районної ради м. Кривого Рогу Дніпропетровської області (а.с. 13). Після укладення шлюбу, прізвище [PERSON] змінено на «[PERSON]», актовий запис №14 (а.с. 5). В матеріалах цивільної справи наявний акт від 27.05.2018 року згідно якого, в будинку за адресою: [ADDRESS] з 1993 року по теперішній час мешкає [PERSON], будинок залишився їй після смерті матері [PERSON]. [PERSON] мешкає в будинку одна, будинок знаходиться в належному стані, борг по комунальним послугам відсутній (а.с. 47). Разом з цим, про те що [PERSON] з 1993 року й по теперішній час мешкає за адресою: [ADDRESS], також підтверджено довідкою Голови квартального комітету від 27.05.2018 року (а.с. 48); поясненнями сусідів [PERSON], [PERSON] та [PERSON], підписи яких засвідчено Головою квартального комітету (а.с. 50, 52, 54). Відповідно до ст. 1220 ЦК України після смерті [PERSON] відкрилась спадщина на належне їй майно. Приватним нотаріусом Криворізького міського нотаріального округу Дніпропетровської області постаново про відмову у вчиненні нотаріальних дій від 20.11.2017 року [PERSON], відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом, оскільки пропущено строк для прийняття спадщини. Відповідно до Витягу зі Спадкового реєстру (спадкові справи та видані на їх підставі свідоцтва про право на спадщину) після смерті [PERSON], померлої [INFO] з заявою про прийняття спадщини ніхто не звертався. Згідно ч.1 ст. 1270 ЦК України для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. Відповідно до ст. 1272 ЦК України, якщо спадкоємець протягом строку, встановленого ст. 1270 цього Кодексу, не подав заяву про прийняття спадщини, він вважається таким, що не прийняв її. Статтею 1277 ЦК України передбачено, що у разі неприйняття спадщини спадкоємцями, а також відмови від її прийняття орган місцевого самоврядування за місцем відкриття спадщини зобов'язаний подати до суду заяву про визнання спадщини відумерлою. Спадщина, визнана судом відумерлою, переходить у власність територіальної громади за місцем відкриття спадщини. Обставинами справи встановлено, що до теперішнього часу ніхто не звернувся до нотаріуса для прийняття спадщини після смерті [PERSON], а тому у територіальної громади м. Кривого Рогу виникає право на визнання спадщини відумерлою. За таких обставин позовна заява пред'явлена до належного відповідача по справі. Разом з тим, відповідно до ч. 3 ст. 1272 ЦК України за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини. За таких обставин, для прийняття спадщини [PERSON] повинна була звернутись до нотаріуса з заявою про прийняття спадщини протягом шести місяців з моменту смерті [PERSON], але не зробила цього вчасно і пропустила строк подання заяви про прийняття спадщини. Як встановлено судом причиною несвоєчасного подання позивачем заяви про прийняття спадщини стало те, що [PERSON] є інвалідом з дитинства (а.с.14); має на утриманні двох неповнолітніх дітей (а.с. 15,16). Крім того, суд бере до уваги той факт, що [PERSON] фактично мешкала на день смерті своєю матір'ю за однією адресою. Згідно п. 24 Постанови Пленуму Верховного Суду України №7 від 30.05.2008 року «Про практику у справах про спадкування» поважними є причини, пов'язані з об'єктивними, непереборними та істотними труднощами для спадкоємця на вчинення дій по прийняттю спадщини. Враховуючи причини пропуску позивачем строку для прийняття спадщини та обставини справи, суд вважає що позивач пропустила цей строк з поважних причин, а тому він може бути поновлений. Визначаючи тривалість додаткового строку суд враховує, що з аналізу положень ст. 1270, ч. 3 ст. 1272 ЦК України, вбачається, що двох місячний строк для прийняття спадщини з урахуванням особливих умов реалізації цього права є необхідним та достатнім з точки зору добросовісності і розумності. За таких обставин позовні вимоги підлягають задоволенню в повному обсязі. На підставі вищевикладеного,

Outcome: approved