Jurisdiction: civil
Date: 2020-07-23 00:00:00

Позивач звернулась до Дніпровського районного суд м. Києва із позовом до [PERSON] в якому просить визнати недійсними: договір дарування квартири [ADDRESS] від 28 серпня 2015 року, укладений [PERSON] на користь [PERSON] посвідчений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Шкодою Олександром Миколайовичем; договір дарування садового будинку з господарськими будівлями [ADDRESS] від 23 квітня 2016 року, укладений [PERSON] на користь [PERSON] посвідчений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Шкодою Олександром Миколайовичем; договір дарування земельної ділянки [ADDRESS] від 23 квітня 2016 року, укладений [PERSON] на користь [PERSON] посвідчений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Шкодою Олександром Миколайовичем. Позовна заява мотивована тим, що [INFO] , померла мати Позивача - [PERSON] . Після її смерті відкрилась спадщина до якої входять:- квартира [ADDRESS] ; садовий будинок з господарськими будівлями [ADDRESS] ; земельна ділянка № [NUMBER] по [ADDRESS] . В установлений законом строк, Позивач звернулась до приватного нотаріуса, з метою відкриття спадкової справи для прийняття спадщини, після померлої матері. Після перевірки даних щодо спадкового майна, їй стало відомо, що 28 серпня 2015 року та 23 квітня 2016 року, її матір`ю були вчинені правочини щодо відчуження належного майна на користь [PERSON] , шляхом укладання договорів дарування даного майна. [PERSON] є рідною сестрою Позивача та дочкою померлої [PERSON] . Позивач вважає, що дані договори дарування повинні буди визнані, в судовому порядку, недійсними оскільки [PERSON] , на час їх укладання страждала на атеросклеротичну деменцію (судинну деменцію), з глибокими амнестичними розладами, хвороба Альцгеймера, а тому не могла в повному обсязі усвідомлювати значення своїх дій та керувати ними. Крім того, те що дані договори укладались поза волею матері свідчить і те, що Відповідач приховувала від Позивача те, що матір подарувала їй квартиру та будинок с земельною ділянкою . На протязі останніх 2 років перед смертю, мати хворіла на вищезазначені хвороби, приблизно з 2014 року почала поступово втрачати пам`ять, стала емоційно неврівноваженою, виникла неадекватність в поведінці. Тому, вважає що під час укладання догорів дарування від 28 серпня 2015 року та [INFO] , померла матір - [PERSON] не усвідомлювала значення своїх дій та не могла керувати ними. 27.07.2019 року, приватним нотаріусом КМНО Шкодою О.М.В. було подано пояснення з яких вбачається, що під час посвідчення договорів дарування квартири нею було дотримано норми чинного законодавства під час посвідчення даного договору у зв`язку з цим посилання позивача, щодо невиконання нею своїх прямих обов`язків щодо встановлення наявності права спільної сумісної власності на оспорювану квартиру та незаконно (протиправно) посвідчення спірного договору дарування є безпідставними. Представником відповідача- адвокатом Войнікас-Мирським Я.С. було подано заперечення в яких він просив відмовити у задоволенні позову в повному обсязі та зазначив, що договори дарування укладені у повній відповідності до законодавства України 225-236,334,377, 717,-728 ЦК України, ст. 57,59,60-73 Сімейного кодексу України, ст. 103-109, 120, 125, 126, 202, 211 Земельного кодексу, а також встановлено особи [PERSON] та Відповідача та перевірено їх дієздатність. Вважає, що на підтвердження обставин хвороби [PERSON] не надано жодних доказів, які відповідають ст.ст. 57-59 ЦПК. Крім того, зазначив, що договори дарування повністю відповідали внутрішній волі [PERSON] та вона бажала настання правових наслідків за результатами їх укладання. У запереченнях зазначив, що Відповідачка є донькою покійної [PERSON] та з урахуванням віку останньої та складених за попередні роки взаємовідносини між донькою та матір`ю, Відповідачка проявляла турботу та піклувалась про свою літню матір. Дана турбота проявлялась в усіх сферах життя , закрема організації побуту та догляду, який потребувала з часом [PERSON] турбота про наромальне життя та здоровь , придбання харчуання та ліків для літньої матері, оплата послуг особи, що здійснює догляд за літніми особами, матеріальна допопмога, тощо. Крім того, з урахуванням того, що Відповідач працює на постійній основі, останньою булв укладений договір № 30/12-6 від30.12.2015 року в інтересах своєї матері з Товариством з обмеженою відповідальністю «Пансіонат «Золота осінь», за яким надавалось житлове приміщення для утримання в екологічно чистій частині Київської обалсті - с. Підгірці, у разі необхідності могла організовувати медичне обслуговування та цілодобовий контроль. Вказує на те, що сестра Відповідач- Позивач у справі в силу своєї інвалідності та з інших причин турботи та допомоги матері не надавала. 25.07.2015 року [PERSON] видала на ім`я Відповідачки нотаріально посвідчену довіреність на представництво в будь-яких підприємствах, установах і організаціях, які будуть стосуватися розпорядження всім майном [PERSON] з приводу здійснення продажу, міни, передавання в заставу та іншими повноваженнями щодо розпорядження майном. Даний факт свідчить про те, що [PERSON] повністю довіряла Відповідачу та бажала, щоб саме вона вирішувала юридичну долю всього майна померлої. Вказує на те, що [PERSON] не перебувала на обліку у психічних або інших медичних закладах, не лікувалась від психічних хвороб або інших розладів та повною мірою усвідомлювала значення своїх дій та могла керувати ними. Позивач та його представники, в судовому засіданні, позовну заяву підтримали в повному обсязі, наполягали на її задоволенні в повному обсязі. Відповідач та її представники, в судовому засіданні, заперечували щодо задоволення позовних вимог в повному обсязі, доводи викладені в запереченнях та відзиві по позовну заяву підтримали в повному обсязі. Ухвалою Дніпровського районного суду м. Києва від 13 лютого 2017 року було відкрито провадження по справі та призначено до судового розгляду. Ухвалою Дніпровського районного суду м. Києва від 13 лютого 2017 року клопотання представника позивача про забезпечення позову задоволено. Накладено арешт на квартиру [ADDRESS] ; садовий будинок з господарськими будівлями [ADDRESS] ; земельну ділянку № [NUMBER] по [ADDRESS] . Ухвалою Дніпровського районного суду м. Києва від 14 січня 2020 року клопотання представника позивача задоволено. Витребувано у Комунального некомерційного підприємства «Центр первинної медико-санітарної допомоги № 2 Дніпровського району м. Києва» медичну картку , померлої [INFO] , [PERSON] , 1936 року народження. Ухвалою від 08 серпня 2018 року, клопотання представника позивача [PERSON] про призначення посмертної судово-психіатричної експертизи задоволено. Призначено по даній справі посмертну судово - психіатричну експертизу, проведення якої доручити Київському міському центру судово-психіатричної експертизи (м. Київ, вул. Кирилівська, 103-А). Провадження по справі до отримання висновку експертизи зупинено. Ухвалою Дніпровського районного суду м. Києві від 21.12.2018 року провадження у справі поновлено. Ухвалою Дніпровського районного суду м. Києва від 14 січня 2019 року, витребувано з Київської міської клінічної лікарні № 1 (м. Київ, вул. Харківське шосе, 121) оригінали медичних карт в тому числі, медичну карту № [NUMBER] за березень 2015 року стаціонарної хворої [PERSON] , витребувано з Медичного центру «Інсайт Медікал» (м. Київ, вул. Петра Григоренка, 13-Б) інформацію про те, який лікар оглядав [PERSON] , [INFO] , та інформацію про те, який лікар оглядав [PERSON] вдома 08 липня 2016 року; витребувано з Комунального некомерційного підприємства «Центр первинної медико-санітарної допомоги № 2 Дніпровського району м. Києва» (02152, м. Київ, просп. Павла Тичини, 22) інформацію про те, хто на момент смерті [PERSON] був дільничним лікарем за адресою: [ADDRESS] . Ухвалою Дніпровського районного суду м. Києва від 13 червня 2019 провадження у цивільній справі № 755/1299/17 зупинено для проведення посмертної судово-психіатричної експертизи на підставі ухвали Дніпровського районного суду м. Києва від 08.08.18 року. Суд, вислухавши пояснення позивача, представників позивача, відповідача, її представників, свідків, дослідивши матеріали справи приходить до наступного висновку: Як вбачається з пояснень та матеріалів справи, 23 квітня 2015 року між [PERSON] та [PERSON] укладено Договір дарування садового будинку з господарськими будівлями [ADDRESS] , який посвідчений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Шкодою Олександром Миколайовичем, зареєстрований в реєстрі за №1586, також 23 квітня 2015 року між [PERSON] та [PERSON] укладено Договір дарування земельної ділянки [ADDRESS] , який посвідчений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Шкодою Олександром Миколайовичем, зареєстрований в реєстрі за №1585. 28 серпня 2015 року, між [PERSON] та [PERSON] укладено Договір дарування квартири [ADDRESS] , який посвідчений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Шкодою Олександром Миколайовичем, зареєстрований в реєстрі за №3997. Відповідно до умов договорів дарування дарувальник ( [PERSON] ) передала Обдарованій ( [PERSON] ) безоплатно у власність; квартиру [ADDRESS] ; садовий будинок з господарськими будівлями [ADDRESS] ; земельну ділянку № [NUMBER] по [ADDRESS] , а Обдарована прийняла цю квартиру у власність. [INFO] [PERSON] померла, що підтверджується свідоцтвом про смерть. Звертаючись до суду із позовом, позивач просить суд визнати договори дарування недійсними, оскільки покійна [PERSON] на час укладання даних договорів не усвідомлювала значення своїх дій та не могла керування ними внаслідок її психічної хвороби. В судовому засіданні, було допитано представника позивача [PERSON] , в як свідка, який повідомив суду, що працює лікарем анестезіологом-реаніматологом у пологовому будинку № 1 Києва, Позивач - його дружина, з якою вони в шлюбі з 1980 року, У 1990 році Позивачу був встановлений діагноз «Розсіяний склероз», а з 1996 року цей процес почав загострюватися, і в продовж останніх 14 років Позивач перебуває в інвалідній колясці, не ходить, потребує сторонньої допомоги, яку він надає. Починаючи з 2014-2015 року, [PERSON] жила за адресою: [ADDRESS] і перебувала в хворобливому стані: спочатку з`явились провали в пам`яті, прогресував стан забудковості, з`явилось відчуття розгубленості, непорозуміння виникла депресія, тривожний стан, неспокій, порушення сну, не могла зрозуміти, що відбувається, важко розуміла, прочитане та написане, це її злило. З 2014 року поступово почала наростати розумова слабкість, почала важко згадувати імена рідних та близьких, почала забувати адреси, номера телефонів, з`явились труднощі у вдяганні за сезоном, почала помилятися при одяганні та взуванні, з`явились труднощі в самостійному вмиванні, прийомі ванни, приготуванні елементарної їжі, знижувалась здатність організовувати себе в будинку, планувати щось та доглядати за собою, хоча при житті вона дуже трепетно ставилась до себе та до квартири, тобто завжди було прибрано та чисто. Потім з`явились незначні провали в пам`яті, почала забувати знайомі імена, слова, ключі, окуляри інші побутові предмети, при цьому звинувачувала близький в їхній втраті та навіть крадіжці. Постійно намагалась сховати свої речі по кульках, які ховала по квартирі, а потім шукала. З 2015 року могла заблукати на вулиці, при поході у магазин чи на базар, вона не могла знайти дорогу додому, а тому ми намагались її з дому не відпускати, зачиняли двері в її квартирі. Потім з`явились спонтанні агресії. Лягала в постіль в одежі, взутті не роздягаюсь. Іноді вона лежала на підлозі біля ліжка, іноді бурмотала. Вони зрозуміли, що [PERSON] сама бути не може і потребує постійного контролю. Вони з Позивачем забрали її до себе в с. Підгірці, де вона проживала разом зі свідком, та Позивачем. Потім у [PERSON] з`явилась тенденція до бродяжництва, тобто вона постійно намагалась піти з хати і йшла кудись. Таке в перше трапилось приблизно з жовтня по грудень 2015 року, коли ми приїхали до батьків свідка у м. Сміла . Відразу по приїзду [PERSON] нікого не впізнала, потім роззнайомилась і ніби нормально розмовляла, а в якийсь момент просто щезла з подвір`я, і вони знайшли її на іншій вулиці. Того ж дня свідок знайшов психіатра, який її оглянув і зробив свій висновок: написав, що [PERSON] потребує стаціонарного лікування, а на перший випадок розписав препарати, які потрібно приймати. На наступний день вони поїхали до Києва, при чому Відповідач була повідомлена про всі ці обставини, але вона категорично відмовилась від госпіталізації матері. Свідок з Позивачем вирішили, що [PERSON] залишиться з ними, і вони будуть спостерігати за нею, доглядати. Але вже через місяць свідок зрозумів, що не справляється, оскільки йому необхідно було доглядати за двома інвалідами. На прикінці грудня свідок сказав Відповідачу, що потрібно вирішувати щось радикально, оскільки він не справляюється. За цей час [PERSON] будучи у Позивача та свідка, однієї ночі пішла з дому і її зупинив наряд патрульної служби біля магазину. Постало знов питання про госпіталізацію [PERSON] , але Відповідач знову категорично відмовилась і сказала, що буде віддавати її пансіонат під нагляд. Відповідач віддала її в пансіонат «Золота осінь», але цей пансіонат для спостереження за хворими, це не медичний заклад і там фактично не має лікаря. За цей час [PERSON] оглядав психіатр, цей огляд організовувала Відповідач, вона приносила витяг- висновок огляду і лікування, це були дуже серйозні препарати: нейролептики, транквілізатори, седативні у великих дозах. Відповідач говорила, що сама буде віршувати всі питання. [PERSON] заходилась у пансіонаті десь до квітня, потім Відповідач її забрала і вона знаходилась під доглядом доглядальниці. Періодично свідок забирав її до себе з Позивачем, а 07 чи 08 травня Відповідач попросила, щоб мати побула у них пару днів і привезла. Вони тоді поїхали до батька свідка у м. Сміла, і по дорозі [PERSON] почала щось бурмотіти, у свідка та Позивача склалось враження, що [PERSON] була під дією якихсь препаратів, а потім у неї почалась агресія. По приїзду до м. Сміла, [PERSON] ні з ким не привіталась і намагалась кудись піти. Вони її зупинили, завели в хату, зачинили на веранді. Свідок привіз лікаря, який її оглядав раніше і рекомендував госпіталізацію, він її оглянув з небажанням, пояснивши, що він раніше рекомендував госпіталізацію і серйозно нею займатись, а вони цього не хочуть. Лікар залишив свій запис. 09 числа свідок з Позивачем та [PERSON] приїхали в Київ і проінформували відповідача, яка сказала, що нічого робити не буде, і далі [PERSON] знаходилась вдома. Свідок [PERSON] суду пояснив, що має стаж психіатра 37 років. Він консультував [PERSON] не офіційно, їй його не представили як лікаря -психіатра. Початок змін у [PERSON] був з 2014 року, а потім ці зміни почали швидко наростати. Першим [PERSON] проконсультував його колега- завідувач відділенням [PERSON] . Він з діагнозом [PERSON] (хвороба «Альцгеймера») не погодився, казав, що це -«атеростлеротична деменція»- набуте недоумство з розладами мислення, маячнею, збитку та зниження пам`яті, що дуже швидко прогресує. При огляді [PERSON] бачив розумово знижену людину з набути недоумством, деменцією атеросклеротичного походження. [PERSON] запитала свідка,- а ти хто такий, він не сказав, що психіатр. [PERSON] була розгубленою з блукаючим поглядом, щось спитала, що не повинно запитуватись в сім`ї де всі знають один одного, і він зробив висновок, що [PERSON] має достатньо чіткі розлади пом`яті та аналітичного мислення. Свідок написав рекомендації на стаціонарне обстеження та лікування. Перебуваючи у м. Києві в середні листопада 2015 року, свідок зателефонував [PERSON] і поцікавився динамікою [PERSON] так він повторно опинився в цій сім`ї. Надалі свідок вже не відвідував, а телефонував по мобільному і тримав на контролі. Свідок телефонував [PERSON] і з його слів дізнався, що сестра позивача відвезлиа [PERSON] в інтернат для людей похилого віку, а [PERSON] потребувала медичного обстеження та допомоги. Потім свідок дізнався, що приблизно в травні [PERSON] була забрана з інтернату і прожила помешканні сестри дружини [PERSON] десь до початку серпня, після чого вона померла. Свідок [PERSON] суду пояснила, що вона є рідною сестрою [PERSON] . [PERSON] вона знає дуже давно, що коли навчалась в інституті в м. Києві, часто з нею спілкувалась. [PERSON] дуже добра, чуйна людина. З 1990 року вона в Києві не проживала, але часто приїжджала до брата, бачила відносини між ними усіма. Десь в 2013 року, свідок почала помічати якісь неадекватності в поведінці [PERSON] , тоді [PERSON] було під 80 років. У 2014 році загинула донька брата свідка і тоді на похоронах [PERSON] не розуміла суті того, що сталося, вона ще думала, що це шок, а потім зрозуміла, що це хвороба. Коли я приїздила в гості [PERSON] могла її не впізнати, потім впізнала. В 2015 році вони всі приїхали до них на «гробки» і [PERSON] спочатку всіх не впізнала, потім якось нормально, а потім вона почала розкладати туалетний папір та стіл, рушник замість тарілок, тобто свідок бачила неадекватність в її діях, [PERSON] робила не так як раніше, не знала де туалет. Коли всі стали з-за стола, [PERSON] кудись зникла і знайшлась десь через годину на сусідній вулиці, при цьому вона не знала і куди іти. Потім [PERSON] привіз психіатра, який оглядав [PERSON] . Пізніше свідок зателефонувала Відповідачці та поспівчувала їй, а Відповідача сказала, що знає. Свідок так зрозуміла, що відповідач вже знала про стан матері і її хворобу. Свідок [PERSON] суду повідомив, що [PERSON] його дядько. З 2009 року він почав проживати у м. Києві. Десь з 2013-2014 року вони з дядьком почали помічати, що зникає пам`ять та здоровий глузд у [PERSON] . Одного разу вони побачили [PERSON] на базарі в м. Києві, вона була розгубленою в різному взутті, вони відвели її додому. Це було у 2014 році, [PERSON] їх тоді не впізнала, невпізнана навіть дядька. В 2015 році коли свідок приїзжав до дядька в Підгірці і там [PERSON] увесь час неадекватно себе поводила, щось збирала, у взутті ходила по хаті, могла вдягненою лягти спати. Потім, в же з осені 2015 року вона не могла самостійно нормально їсти, не могла себе контролювати, в неї постійно змінювався настрій. На похоронах доньки Позивача та [PERSON] , [PERSON] себе поводила неадекватно, сміялась, взагалі не розуміла, що сталося. Неодноразово вона щезала, то поліція знайшла її в Підгірцях. Свідок [PERSON] суду повідомила, що знає цю сім`ю з 1999 року, коли почала жити в одному з ними будинку. В 2008 році вона стала головою правління в цьому будинку. В 2014 році до неї звертались три особи з інформацією про те, що [PERSON] трішки з дивацтвами, вона неадекватна, відкрутила крани, затопила квартиру нижнього поверху. свідок приходила до неї з двома членами правління і хоча [PERSON] її добре знає тоді не впізнала, як і не впізнала інших членів правління. У вересні 2015 року, коли були збори, [PERSON] відчинила балкон, плескала нам у долоні і почала викидати квіти у вазонах. Свідок, спочатку не надавала цьому значення, але потім коли [PERSON] спалила яйця вона викликала Відповідача і спитала в неї, що її матір бачать на вулиці і вона не знає куди йде, навіть мешканці їх будинку знаходили [PERSON] і приводили її додому. Якось, Відповідач до неї прийшла, а [PERSON] сидить, посміхається, при цьому свідка не впізнала. Відповідач просила її знайти няньку, яка няньчила б її матір. [PERSON] була неадекватною, вона радила Відповідачу звертатися до психіатра. Ще коли був живий чоловік [PERSON] він скаржився їй на те, що [PERSON] кидалась на нього битися. Чоловік [PERSON] помер в 2014 році. Позивач - старша донька [PERSON] не доглядала матір, тому що сама інвалід-калясочник, доглядали [PERSON] - зять та Відповідач. Відповідач дуже грубо відносилась до [PERSON] , про це говорили сусіди і свідок була очевидцем цього. Няньку для [PERSON] винаймала Відповідач, нянька робила [PERSON] уколи, щоб [PERSON] була спокійною. Якось Відповідач прийшла до свідка разом з [PERSON] , яка була дуже гарно вдягнена, Відповідач сказала свідку, що вони йдуть до нотаріуса і їй потрібна довідка про сплату паю. [PERSON] тільки стояла і посміхалась, не сказала жодного слова, вона навіть не привіталась. Свідок [PERSON] суду повідомила, що вона є сусідкою по будинку, знала [PERSON] давно, вони спілкувались. Останнім часом [PERSON] проводила увесь час на дачі, куди вона їздила, переважно з [PERSON] та позивачем які возили її туди та з відти. З 2014 року вона помітила щось неадекватне в поведінці [PERSON] , ще тоді був живий чоловік [PERSON] , який прибігав до неї і просив прийти сказати [PERSON] , що в них кран працює, бо [PERSON] йому не вірить, вода тече, а вона не вірить, що кран працює. Якось [PERSON] , яка завжди була гарно вдягнута та доглянута, вийшла на вулицю одітою не за сезоном і розпатлана, не впізнала її. В 2015 році, [PERSON] сиділа на лавочці у двори і коли вона до неї підходила і питала про її здоров`я і справи, [PERSON] , відповідала, хто я така і хто така [PERSON] . Якось ввечері [PERSON] вийшла балкон, плескала в долоні. Коли найняли няньку, було видно, що [PERSON] вже неадекватна. Депресивний сан у неї був. Ще няньки не було, а вже тоді вона помічала, що [PERSON] в депресивному стані, не впізнавала її, хоча дуже добре знала. Вона про це говорила Відповідачці. Десь на початку 2015 року Відповідач зверталась до неї бо шукала няньку і вона бачила що [PERSON] потребує сторонньої допомоги. Також [PERSON] доглядав [PERSON] , Позивач хвора і фізично не могла доглядати матір. Володя доглядав [PERSON] у 2014 році, У 2015 [PERSON] доглядала Відповідач У 2016 році вона бачила [PERSON] дуже рідко, в першій половині дня її виводила нянька під руки на улицю, при цьому у [PERSON] очі були втуплені, депресія. [PERSON] сиділа на лавочці втупившись в одну точку, не реагувала на звернення, не впізнавала свідка. Свідок [PERSON] суду пояснив, що Позивача і Відповідача знає як сусідок, знав [PERSON] яка була сусідкою. Про її фізичний та емоційний стан йому нічого не відомо. [PERSON] часто не зачиняла двері. Але останній час вона його не впізнавала. З 2014 року вона почала блудити, тобто не товаришувати з головою, вона неправильно розмовляла, зайве говорила. Свідок [PERSON] суду поясним, що працює в ПП «Мандельзон» та займається обслуговуванням пансіонату «Золота осінь». [PERSON] ,. без будь-яких показань, у грудні 2015 року надійшла до закладу «Золота осінь» з підвищеним тиском, при цьому вона постійно приймала «енап». За період перебування в пансіонаті будь-яких психічних відхилень у [PERSON] він не спостерігав, вона була адекватною, навіть допомагала нянькам обслуговувати тих постояльців, які потребували допомоги, водила бабусь у столову. Увесь час була у гарному дусі, в неї було присутнє почуття гумору. Коли було тепло, вона весь час займалась клумбами та квітами. У [PERSON] не було показань для консультації психіатра. У них в пансіонаті знаходяться люди похилого віку, післяінсультні, післяінфарктні, люди які потребують догляду, а родичі не можуть їх утримувати вдома. Він дуже добре пам`ятає [PERSON] , особисто спілкувався з нею. На період перебування [PERSON] у закладі вона не потребувала стороннього догляду, самостійно ходила в столову, в душ. Він особисто спілкувався з [PERSON] . Вона жила в двомісному номері з бабусею 96 років яка була неадекватною глухою та сліпою. В пансіонаті постояльці не можуть самостійно пересуватися по вулиці. Окрім гіпотетичної терапії [PERSON] іншого лікування не отримувала. Він не пам`ятає чи згодна була [PERSON] перебувати у закладі. Їй у закладі подобалось, була дуже позитивною. Такого, щоб вона влаштовувала скандали, втікала не було, вона була спокійною, його нічого в поведінці [PERSON] не насторожувало, вона була спокійною, врівноваженою, весь час жартувала. Свідок [PERSON] суду пояснила, що має дружні відносини з Відповідачем з 2007 року. [PERSON] вона добре знає, вони часто спілкувались, збирались у них на дачі та вдома. Ні яких відхилень у [PERSON] по здоров`ю вона не бачила. [PERSON] була здоровою людиною, ніяких психічних і психологічних відхилень вона не бачила. У 2014 році вона бачила [PERSON] дуже часто оскільки часто приїздила до неї на дачу. Бачила її і в 2015 і 2016 роках але будь-яких відхилень та неадекватності в її поведінці не помічала. [PERSON] була завжди веселою, життєрадісною, завжди анекдоти якісь розповідала. В останнє вона бачила [PERSON] у травні 2016 року, коли відповідач забрала її з пансіонату « Золота осінь». Коли вона бачила [PERSON] у травні 2016 року [PERSON] була вмєняєма, здорова і вона ніяких відхилень не бачила. Свідок [PERSON] суду пояснила, Відповідач її мачуха. Із сім`єю [PERSON] знайома з 1998 року. Була на святах і вдома, і на дачі. З 2003 року вони зустрічались переважно на днях народженнях її батька, і на похоронах [PERSON] в 2014 році, на похоронах [PERSON] в 2015 році. А в 2016 році вона була на похоронах [PERSON] . Також весною виїжджали на шашлики на дачу до [PERSON] . В 2014 році вона бачила [PERSON] на похоронах доньки позивача, [PERSON] сиділа за столом поряд з нею та її чоловіком, при цьому поводила себе привітно, запитувала про доньку свідка. Потім вони зустрілися весною 2015 року на відкритті дачного сезону. Наступна зустріч з [PERSON] відбулась коли помер її чоловік [PERSON] . Наступного разу, у 2016 році, коли Відповідач забрала [PERSON] з пансіонату, де остання відпочивала. При цьому [PERSON] посміхалася, запитувала про дитину свідка, поводила себе привітно, пам`ятала, що неї є донька. У липні у відповідача був день народження, де свідок присутньою не була, при цьому відповідач їй розповідала, що [PERSON] було недобре і вона погано себе почувала. Після смерті [PERSON] , [PERSON] відправили відпочити в цей пансіонат, при цьому батько свідка та Відповідач їй розповідали, що [PERSON] у пансіонаті поливає квіти, допомагає, почуває себе добре, їй там не сумно є з ким поговорить, вона виходить на прогулянки. [PERSON] в пансіонаті знаходилась з кінця 2015 року, а потім свідок з нею зустрілась на шашликах в травні чи на початку червня 2016 року, це було вже на дачі. [PERSON] забрали з пансіонату тому що їй там вже набридло Після смерті [PERSON] [PERSON] жила у квартирі по [ADDRESS] і на дачу її забирала Відповідач. [PERSON] ходила до туалету, виходила гуляти на вулицю, в магазин вона скоріш за все не ходила, оскільки їй привозили продукти. Після смерті [PERSON] , [PERSON] була вбита горем їй було сумно. [PERSON] просто любила поговорити. Після смерті [PERSON] , [PERSON] переважно жила у себе вдома, лише їздила то однієї донька та до іншої в гості. Останнім часом з [PERSON] свідок спілкувалась один- два рази на рік. На думку свідка, [PERSON] була нормальна. Свідок [PERSON] суду пояснив, що Відповідач є мачухою його дружини. Він знайомий з [PERSON] з 2007 року. Вони зустрічалися та спілкувалися переважно на днях народження його тестя та Відповідача. Вони зустрічались на похоронах у грудні 2014 року, коли померла племінниця Відповідача. На похоронах вони сиділи поряд з [PERSON] , спілкувались того дня з приводу ситуації. Потім вони зустрічались на похованні чоловіка [PERSON] у липні 2015. Коли вони були на обіді було аналогічне спілкування її поведінка була відповідною до ситуації. Остання їх зустріч відбулася в травні 2016 року на її дачі на шашликах. Поведінка [PERSON] відповідала поведінці здорової людини, щось такого що не відноситься до здорової людини він не спостерігав. Йому відомо, що після смерті чоловіка [PERSON] , щоб вона не залишалася дома сама, Відповідач запропонувала їй знаходитися в пансіонаті- санаторії для літніх людей, який не є лікувальним закладом. Про ці обставини свідку розповідала його дружина [PERSON] . Про обставини відносно [PERSON] у період з липня 2015 по травень 2016 року йому особисто не відомо. З 2014 року свідок бачився та спілкувався з [PERSON] тричі: в грудні 2014, в липні 2015 і в травні 2016. При зустрічах він не помітив, що стан [PERSON] погіршувався, фізично вона поводила себе, як нормальна людина. Незважаючи на рідке спілкування свідок вказав, що підтверджує що у [PERSON] не було психічних та інших захворювань. Свідок [PERSON] суду повідомила, що в неї дружні стосунки з Відповідачем з 2006 року. Також свідок знає сім`ю Відповідача і була знайома з [PERSON] . Вона спілкувалась з [PERSON] та її чоловіком влітку приблизно один раз на місяць, вони зустрічались на дачі. З родичами Відповідача вона бачилась на ювілеях. [PERSON] була високоентелегентною людиною і цікавий співрозмовник, вона була дружньою до гостей, завжди підтримувала розмову, була цікавою і часто ділилася своїм досвідом з вирощування гарних грядок та врожаю овочів. Свідок не пам`ятає у [PERSON] неадекватних вчинків, не чула про наявність психічних захворювань або необхідності лікування. Від [PERSON] свідок також не чуло про те, що [PERSON] необхідне лікування. Щоб [PERSON] не так переживала після похорон її чоловіка Відповідач оформила її в пансіонат- санаторій, де [PERSON] знаходилась який час, приблизно декілька місяців. Зі слів Відповідача свідку відомо, що це пансіонат для літніх людей. У [PERSON] була доглядальниця, щоб вона не почувала себе самотньою, щоб не стався тиск або серцевий напад і поряд завжди була людина. Ця доглядальниця проживала з [PERSON] , а Відповідач постійно її відвідувала. Тоді [PERSON] була цілком адекватною, приїжджала на дачу, вона була цілком адекватною. Свідок не пам`ятає коли померла [PERSON] , останній раз вона її бачила в літку 2016 року, коли у неї була проблема з суглобом, [PERSON] була прикута до ліжка. Свідок [PERSON] суду пояснила, що є сусідкою Відповідача по дачі. В основному вона спілкувалась з Відповідачем, її чоловіком , її матір`ю. С початку свідок спілкувалась з матір`ю Відповідача та її вітчимом, ці люди були на дачі постійно з весни до пізньої осені і вони бачились щодня, спілкувались. Неадекватної поведінки в діях [PERSON] не було, вчинків, які б відповідали ситуації у [PERSON] не було. Свідок ні від кого не чула про наявність у [PERSON] психічних захворювань і необхідності лікування. В останнє бачила [PERSON] в травні-червні 2016 року, вони заїжджали на дачу ранньою весною і до пізньої осені. Передостанній раз свідок бачила [PERSON] у 2015 року, вона була у нормальному стані. Відповідно до висновку судово-психіатричного експерта № 479 від 23.08.2019 року, що був проведений Київським міським центром судово-психіатричної експертизи: 1.На момент укладання договорів дарування квартири [ADDRESS] від 28 серпня 2015 року, садового будинку з господарськими будівлями [ADDRESS] від 23 квітня 2016 р., земельної ділянки № [NUMBER] по [ADDRESS] від 23 квітня 2016 р що були укладені [PERSON] на користь [PERSON] , [PERSON] страждала на Судинну деменцію(F01-згідно МКХ-10); 2.На момент укладання договорів дарування квартири [ADDRESS] від 28 серпня 2015 року, садового будинку з господарськими будівлями [ADDRESS] від 23 квітня 2016 р., земельної ділянки № [NUMBER] по [ADDRESS] від 23 квітня 2016 р що були укладені [PERSON] на користь [PERSON] , [PERSON] за психічним станом не усвідомлювала значення своїх дій та не могла керувати ними. Відповідно до ч.1 ст.717, ч.1,4 ст.722 ЦК України за договором дарування одна сторона (дарувальник) передає або зобов`язується передати в майбутньому другій стороні (обдаровуваному) безоплатно майно (дарунок) у власність. Право власності обдаровуваного на дарунок виникає з моменту його прийняття. Прийняття обдаровуваним документів, які посвідчують право власності на річ, інших документів, які посвідчують належність дарувальникові предмета договору, або символів речі (ключів, макетів тощо) є прийняттям дарунку. Відповідно до ч.1 ст.215 ЦПК України підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені частинами першою - третьою, п`ятою та шостою статті 203 цього Кодексу. Згідно з ст.225 вказаного Кодексу правочин, який дієздатна фізична особа вчинила у момент, коли вона не усвідомлювала значення своїх дій та (або) не могла керувати ними, може бути визнаний судом недійсним за позовом цієї особи, а в разі її смерті - за позовом інших осіб, чиї цивільні права або інтереси порушені. Зі змісту п.16 постанови Пленуму Верховного Суду України від 6 листопада 2009 року № 9 «Про судову практику розгляду цивільних справ про визнання правочинів недійсними» правила статті 225 ЦК ( 435-15 ) поширюються на ті випадки, коли фізичну особу не визнано недієздатною, однак у момент вчинення правочину особа перебувала в такому стані, коли вона не могла усвідомлювати значення своїх дій та (або) не могла керувати ними (тимчасовий психічний розлад, нервове потрясіння тощо) Для визначення наявності такого стану на момент укладення правочину суд відповідно до статті 145 ЦПК ( 1618-15 ) зобов`язаний призначити судово-психіатричну експертизу за клопотанням хоча б однієї зі сторін. Справи про визнання правочину недійсним із цих підстав вирішуються з урахуванням як висновку судово-психіатричної експертизи, так і інших доказів відповідно до статті 212 ЦПК. У судовому засіданні з`ясовано, що дарувальник- [PERSON] на момент укладання договорів дарування: квартири [ADDRESS] від 28 серпня 2015 року; садового будинку з господарськими будівлями [ADDRESS] від 23 квітня 2016 р., земельної ділянки № [NUMBER] по [ADDRESS] від 23 квітня 2016 р. за психічним станом не усвідомлювала значення своїх дій та не могла керувати ними. Суд не приймає до уваги твердження представника відповідача про те, що відсутні докази абсолютної неспроможності [PERSON] в момент вчинення оспорюваного правочину, розуміти нею значення своїх дій та керувати ними, оскільки вони спростовуються дослідженими у судовому засіданні доказами. Також суд ставиться критично до показів свідків [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] оскільки вони не узгоджуються між собою та протирічать іншим доказам у справі. Відповідно до частини першої статті 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи (частина перша статті 76 ЦПК України). У частині другій статті 78 ЦПК України передбачено, що обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування. Згідно з частиною першою статті 80 ЦПК України достатніми є докази, які в своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Відповідно до статті 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Враховуючи встановлені у судовому засіданні обставини, суд приходить до висновку про наявність підстав для визнання недійсним договорів дарування: квартири [ADDRESS] від 28 серпня 2015 року, садового будинку з господарськими будівлями [ADDRESS] від 23 квітня 2016 р що розташований у Дарницькому районні м. Києва від 23 квітня 2016 р., укладених між [PERSON] та [PERSON] . На основі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які посилались сторони, як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених доказами, дослідженими в судовому засіданні, оцінивши їх належність, допустимість, достовірність, а також достатність і взаємний зв`язок у їх сукупності, встановивши правовідносини, які випливають із встановлених обставин, та правові норми, які підлягають застосуванню до цих правовідносин, суд до висновку про наявність підстав для визнання недійсним договорів дарування: квартири [ADDRESS] від 28 серпня 2015 року, садового будинку з господарськими будівлями [ADDRESS] від 23 квітня 2016 р., укладених між [PERSON] та [PERSON] . На підставі викладено,

Outcome: approved