Jurisdiction: civil
Date: 2016-09-26 00:00:00

Позивач звернулась до суду з позовом до [PERSON] про стягнення додаткових витрат на дитину в розмірі 640 гривень 52 копійки, посилаючись на те, що вона з відповідачем мають неповнолітніх дітей: [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO]. Аліментів, що сплачуються відповідачем за рішенням суду, не вистачає на утримання їх дітей, діти хворіють, лікування потребує додаткових витрат, які відповідач у добровільному порядку не надає. В уточнених позовних вимогах просила стягнути на її користь додаткові витрати на лікування дітей в розмірі 1129 гривень 15 копійок. Позивач у судовому засіданні на задоволенні уточнених позовних вимог наполягала. Відповідач у судовому засіданні заперечував проти позову в повному обсязі, посилаючись на ті обставини, що він сплачує на утримання дітей аліменти, заборгованості немає. Він не заперечує, що діти хворіють, добровільно надавав допомогу на придбання ліків для дітей в розмірі 640 гривень 53 копійки. Вислухавши сторони, вивчивши матеріали справи, суд прийшов до наступного. Сторони перебували в зареєстрованому шлюбі, шлюб розірвано 08.05.2012 року. Від спільного життя сторони мають мають неповнолітніх дітей: [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO]. Діти мешкають разом з матір'ю - позивачем. Рішенням Бериславського районного суду Херсонської області від 20.06.2011 року стягнуто з [PERSON] на користь [PERSON] аліменти на утримання неповнолітнього сина [PERSON], [INFO] в розмірі 1/4 частини всіх видів заробітку, але не менше ніж 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно, починаючи з 09.06.2011 року до її повноліття. Рішенням Бериславського районного суду Херсонської області від 23.03.2012 року стягнуто з [PERSON] на користь [PERSON] аліменти на утримання неповнолітньої доньки [PERSON], [INFO] в розмірі 1/6 частини всіх видів заробітку, але не менше ніж 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно, починаючи з 11.01.2012 року і до досягнення дитиною повноліття. Згідно ст.180 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно з вимогами ст.185 СК України той з батьків, з кого присуджено стягнення аліментів на дитину, а також той з батьків, до кого вимога про стягнення аліментів не була подана, зобов'язані брати участь у додаткових витратах на дитину, що викликані особливими обставинами (розвитком здібностей дитини, її хворобою, каліцтвом тощо). Розмір участі одного з батьків у додаткових витратах на дитину в разі спору визначається за рішенням суду, з урахуванням обставин, що мають істотне значення. Додаткові витрати не є додатковим стягненням коштів на утримання дитини. Аліменти необхідні, щоб забезпечити нормальні матеріальні умови для життя дитини. В окремих випадках за наявності особливих обставин, крім звичайних витрат на дитину вимагаються додаткові. Розмір додаткових витрат повинен визначатися залежно від передбачуваних або фактично понесених витрат на дитину. Визначення обставин, що можуть бути визнані істотними, закон відносить до компетенції суду. У будь-якому разі істотними є такі обставини, як стан здоров'я, матеріальне становище відповідача, наявність у нього інших неповнолітніх дітей, непрацездатних дружини, чоловіка, батьків, повнолітніх дітей тощо. Додаткові витрати на дитину можуть фінансуватися наперед або покриватися після їх фактичного понесення разово, періодично або постійно. У п.18 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» роз'яснено, що до участі у додаткових витратах на утримання дитини, можна притягати лише батьків, у цих випадках йдеться про фактично зазнані або передбачувані витрати, тому їх необхідно визначати у твердій грошовій сумі. Розмір додаткових витрат на дитину повинен обґрунтовуватись відповідними документами (наприклад, витрати на спеціальний медичний догляд - довідкою медичного закладу про вартість медичних послуг; витрати на лікування, на санаторно-курортне лікування - виписками з історії хвороби дитини, рецептами лікарів, довідками, чеками, рахунками, проїзними документами тощо). При стягненні коштів на додаткові витрати, які повинні бути понесені у майбутньому, суду необхідно надати розрахунок або обґрунтування необхідності майбутніх витрат. Судом встановлено, що позовні вимоги складаються з витрат на лікування [PERSON] (звернення до лікарів, хвороба дитини, придбання ліків). Зі змісту позовної заяви вбачається, що на лікування [PERSON] позивачем було витрачено 2258 гривень 30 копійок (придбання ліків), що підтверджується товарним чеком №2192 від 20.08.2016 року, №1115 від 13.07.2016 року, №3192 від 23.09.2016 року. З копії чеку від 21.07.2016 року, наданого відповідачем вбачається, що ним придбані ліки на лікування дитини [PERSON] на суму 471 гривня. На даний час відповідач працює, не є інвалідом, хронічних захворювань не має, не має інших дітей, не має на утриманні непрацездатних членів сімї, тому має нести порівну з позивачем порівну додаткові витрати на лікування дитини [PERSON] на підставі ст.141 СК України. А тому стягненню підлягає 893 гривні 65 копійок, які вирахувані наступним чином. 2258,30 грн.(загальні витрати позивача на лікування дитини [PERSON]) + 471 грн.(витрати відповідача на лікування дитини [PERSON]) = 2729,3 грн.(загальні витрати батьків на лікування дитини [PERSON]). 2729,3 грн. поділено на два = 1364,65 грн.(половина загальних витрат на лікування дитини [PERSON], які зобов'язані нести кожний із батьків); 1364,65 грн. 471 грн. = 893,65 грн. Оскільки позов задовольняється частково, а позивачу при подачі позову було відстрочено сплату судового збору, то з відповідача на користь держави слід стягнути судовий збір у розмірі 551 гривні 20 копійок.

Outcome: partial