Jurisdiction: civil
Date: 2015-10-21 00:00:00

Позивач звернулась до суду з вказаним вище позовом, мотивуючи тим, що у с. Уховецьку Ковельського району Волинської області у належному житловому будинку, розташованому по вул. Центральній, 12, проживав її дідусь - [PERSON] та бабуся - [PERSON], які там вели особисте господарство. 29.07.94 р. померла її бабуся. Після смерті останньої у будинку залишився проживати її дідусь. Останній 06.06.94 р. склав заповіт, яким 1/4 житлової площі жилого будинку, що належав йому, заповів їй. Дідусь помер 02.10.2 000 р.. Після смерті останнього відкрилась спадщина за заповітом та за законом. Спадкоємицею майна її дідуся є вона, а спадкоємцем за законом відповідач. Інших спадкоємців, осіб, які мали б право на обов»язкову частку, немає. Крім дідуся у його будинку проживав [PERSON], який помер і був знятий з реєстрації 02.02.03 р.. Заповіт її дідуся не змінений та не відмінений. Після смерті її дідуся сторони та [PERSON], який помер 02.02.03 р., [PERSON], який помер 21.12.07 р., прийняли спадщину. До спадкового майна [PERSON] відноситься житловий будинок А 1, погріб з шийкою Б 1, прибудова «а», літня кухня Г 1, колодязь питний «В», що складається з коридора 1 1 заг. пл. 7,7 м. кв., кладової 1 2 заг. пл. 8, 9 кв. м., кухні 1 3 заг. пл. 10, 8 кв. м., кімнати 1 4 заг. пл. 10, 5 кв. м., кімнати 1 - 5 заг. пл. 15, 5 кв. м., кімн. 1 6 заг. пл. 10,0 кв. м., кімнати 1 7 заг. пл. 10,6 кв. м., коридора 1 8 заг. пл. 6, 0 кв. м., паливної 1 9 заг. пл. 6, 2 кв. м.. А всього по будинку загальна площа - 86, 2 кв. м., житлова 46, 6 кв. м.. Вартість всього домоволодіння складає 141\~294 грн., а 1/4 частини будинку 35\~323 грн. 50 коп.. Нотаріус письмово відмовив їй у видачі свідоцтва про право власності на спірне майно, так як спадкодавець за життя не оформив їх. А тому просить позов задовольнити та визнати за нею право власності на 1/4 частину житлової площі згаданого вище житлового будинку в порядку спадкування за заповітом після смерті її дідуся [PERSON], який помер 02.10.2 000 р. у с. Уховецьку Ковельського району Волинської області. За ухвалою суду від 09.09.15 р. було залучено в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні відповідача, Уховецьку сільраду Ковельського району Волинської області. Позивач та її представник адвокат - в судовому засіданні позов підтримали, кожен зокрема, повністю, обґрунтувавши його вищенаведеними доводами. Просять позов задовольнити. Відповідач в судове засідання не з»явився, хоча належно оповіщений. Про причини неявки суду не повідомив. Попередньо подав до суду заяву з проханням справу розглядати у його відсутності, зазначивши, що проти позову не заперечує. Представник третьої особи в судове засідання також не з»явився, хоча третя особа належно оповіщена. Про причини неявки свого представника суду не повідомила. На думку суду, розгляд справи можливий у попередньому судовому засіданні по суті у відсутності осіб, які не з»явились, відповідно до положень ч. 4 ст. 130, ч. 4 ст. 174 ЦПК України. Згідно ч. 4 ст. 174 ЦПК України у разі визнання відповідачами позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Суд, заслухавши пояснення позивача та його представника, дослідивши докази, зібрані у справі, приходить до висновку, що позов підставний та підлягає до задоволення. 29.07.94 р. померла бабуся позивача - [PERSON], а 02.10.2 000 р. дідусь позивача [PERSON], що стверджується копіями свідоцтв: про народження [PERSON] серії VI - УР № 106707, виданого 16.11.63 р. у с. Уховецьку Ковельського району Волинської обл., де батьком [PERSON] зазначено [PERSON]; про народження [PERSON] серії II - ЕГ № 265903, виданого 18.12.81 р. Уховецькою сільрадою Ковельського району Волинської обл., де батьком [PERSON] зазначено [PERSON]; про укладення шлюбу повторним позивачем між гр. гр. [PERSON] та [PERSON] 23.10.98 р. серії I КИ № 003730, виданого 18.03.99 р. відділом рагс виконкому Довгинцівської райради м. Кривого Рогу Дніпропетровської області, де зазначено, що після укладення шлюбу дружині присвоєно прізвище [PERSON]; про розірвання шлюбу між гр. гр. [PERSON] та [PERSON] 14.06. 2\~000 р. серії I ОЛ № 038511, виданого 14.06.2 000 р. Долинським райвідділом рагс Кіровоградської області; про шлюб між гр. гр. [PERSON] та [PERSON], що був укладений 30.06.07 р. серії 1 КИ, виданого 30.06.07 р. Довгинцівським відділом рацс Криворізького МУЮ Дніпропетровської області, де зазначено, що після укладення шлюбу дружині присвоєно прізвище [PERSON]; про смерть [PERSON] серії I - ЕГ № 258616, виданого 30.07.94 р. Уховецькою сільрадою Ковельського району Волинської обл., про смерть [PERSON] серії I - ЕГ № 076573, виданого 03.10.2 000 р. Уховецькою сільрадою Ковельського району Волинської обл.. Після смерті [PERSON] відкрилась спадщина як за законом, так і за заповітом, посвідченим 06.06.94 р. від його імені, що не змінений та не відмінений, як вбачається із копії довідки Уховецької сільради Ковельського району Волинської обл. № 322 від 2008.10 р.. Сторони у справі як спадкоємці, відповідно перша за заповітом, а другий за законом, а також [PERSON], [PERSON], які проживали разом зі спадкодавцем на момент його смерті, прийняли спадщину у встановленому законом порядку, що підтверджується копією вищезазначеної довідки третьої особи. Однак, та обставина, що на даний час таких спадкоємців як [PERSON], [PERSON] в живих немає, стверджується копіями свідоцтв про смерть: [PERSON] серії I - ЕГ № 127138, виданого 04.02.03 р. Уховецькою сільрадою Ковельського району Волинської обл., [PERSON] ВОМ. серії 1 - ЕГ № 045176, виданого 21.12.07 р. виконкомом Уховецької сільради Ковельського району Волинської обл.. Жоден із спадкоємців спадщину після смерті [PERSON] у встановленому законом порядку не оформляв, що стверджується листами Ковельської держнотконтори №№ 1\~662/01 - 16, 1\~663/01 16 від 09.09.15 р... Я вбачається з копії дубліката заповіта від 06.06.94 р., посвідченого в Уховецькій сільраді Ковельського району Волинської області, дідусь позивача та батько відповідача склав заповіт, за яким ? жилої площі вказаного вище будинку заповів на користь позивача. За змістом ст. 16 ЦК України, кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Серед способів захисту цивільних прав та інтересів може бути визнання права. Згідно вимог ст. 11 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Згідно ч. ч. 2, 3 ст. 27 ЦПК України особи, які беруть участь у справі позовного провадження, для підтвердження своїх вимог або заперечень зобов'язані подати усі наявні у них докази до або під час попереднього судового засідання, а якщо попереднє судове засідання у справі не проводиться до початку розгляду справи по суті. Особи, які беруть участь у справі, зобов'язані добросовісно здійснювати свої процесуальні права і виконувати процесуальні обов'язки. Згідно ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Відповідно до ст. 1 216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до іншої особи (спадкоємця). Згідно з положеннями ст. 1 217 ЦК України, спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Оскільки дідусь позивача [PERSON] - помер у 2\~000 р., а чинним ЦК України відносини спадкування регулюються у випадку, якщо спадщина відкрилась не раніше 01.01.04 р., спадщина ж після смерті вказаного вище спадкодавця відкрилась до вказаної дати, то відносини повинні регулюватись відповідно до положень ЦК УРСР (1963 р.) (далі - ЦК (1963 р.)). Так, за змістом ст. 525 ЦК (в ред. 1963 р.), чинної на час виникнення спірних правовідносин, часом відкриття спадщини визнається день смерті спадкодавця. Відповідно до ч. 1 ст. 534 ЦК (1963 р.), кожний громадянин може залишити за заповітом усе своє майно або частину його (не виключаючи предметів звичайної домашньої обстановки і вжитку) одній або кільком особам як тим, що входять, так і тим, що не входять до кола спадкоємців за законом. Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 549 ЦК (в ред 1963 р.), визнається, що спадкоємець прийняв спадщину, якщо він фактично вступив в управління або володіння спадковим майном. Тобто, прийняття спадщини може підтверджуватися діями спадкоємця, що за своїм характером свідчать, що в шестимісячний строк із дня відкриття спадщини він фактично вступив в управління або володіння спадковим майном. Посилання позивача на такої норми ЦК України як 1\~268 чинного ЦК України, є безпідставним та вона застосуванню при розгляді спору не підлягає. Відповідно до вимог ст. 212 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жоден доказ не має для суду наперед встановленого значення. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності. Згідно з копією техпаспорта на об»єкт нерухомого майна - садибний (індивідуальний) житловий будинок № 12 по вул. Центральній у с. Уховецьку Ковельського району Волинської області, що виготовлений КП «Волинське облбюро техінвентаризації» 27.07.15 р., наданого суду позивачем, житловий будинок А 1 має житлову пл. 39, 6 кв. м., складається з 4 х кімнат. Відповідно до копії листа Ковельської держкнотконтори № 1\~514/01 18 від 07.08.15 р., позивачеві відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину у зв»язку з відсутністю правовстановлюючих документів на вказаний вище житловий будинок на ім.»я спадкодавця. Таким чином, судом встановлено, що дідусь позивача мав у власності вказане вище домоволодіння, помер 02.10.2 000 р., попередньо склавши заповіт на спірне майно на користь позивача. відповідач про ти позовних вимог позивача не заперечив. Інших спадкоємців на даний час в живих немає та спадкові справи як після смерті [PERSON], так і після смерті [PERSON] і [PERSON], не відкривались. Позивач вчасно та у встановленому законом порядку, що був чинним за станом на 02.10.2 000 р. та у період, відведений законодавством на прийняття спадщини відповідно до положень п. 1 ч. 1 ст. 549 ЦК (1963 р.), прийняла спадщину після смерті свого дідуся [PERSON]. Видача свідоцтва про право на спадщину нотаріусом унеможливлена у зв»язку з відсутністю правовстановлюючих документів на ім»я спадкодавця. А тому позивачеві в поряду спадкування належить зазначене у заповіті майно. Її позов слід задовольнити повністю та визнати за позивачем право власності на те спірне майно, що зазначене у заповіті [PERSON] від 06.06.94 р., в порядку спадкування за заповітом. Обговорюючи питання розподілу судових витрат, суд вважає, що ці витрати має бути повністю покладено на відповідача. На підставі наведеного,

Outcome: approved