Jurisdiction: civil
Date: 2020-09-07 00:00:00

Позивач звернулась до Куп`янського міськрайонного суду Харківської області з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, зареєстрованого 04.10.2014 року Відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Вишгородського районного управління юстиції у Київській області, актовий запис № 295. Позивач вказує, що шлюбно-сімейні відносини з відповідачем припинені, з 14.07.2020 року проживають окремо, що привело до неможливості збереження сім`ї, між ними відсутні взаєморозуміння та взаємоповага. Від шлюбу мають неповнолітню дитину: [PERSON] , [INFO] . Спір про місце проживання дитини та про поділ майна відсутні. Відомостей про звернення позивача до суду з аналогічною позовною заявою немає. 22.07.2020\~року суддею\~направлявся запит\~щодо підтвердження\~місця реєстрації\~відповідача. Після надходження відповіді, 30.07.2020 року ухвалою судді провадження по справі було відкрито та призначено справу для розгляду по суті в порядку спрощеного позовного провадження. 08.09.2020 року до суду сторони надали заяви про розгляд справи у їх відсутності. Позивач також додала, що позов підтримує і просить задовольнити. У свою чергу, відповідач позов визнав, заперечень проти його задоволення не мав. Відповідно до ч.1 ст. 206 ЦПК України відповідач може визнати позов на будь-якій стадії провадження у справі, зазначивши про це в заяві по суті справи або в окремій письмовій заяві. Враховуючи заяви сторін, згідно вимог ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксація судового процесу технічними засобами не проводилася. Судом були встановлені такі обставини справи і відповідно до них правовідносини. \~ \~ \~ \~Встановлено, що шлюб між сторонами зареєстрований 04.10.2014 року Відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Вишгородського районного управління юстиції у Київській області, актовий запис № 295, що підтверджується оригіналом свідоцтва про шлюб серії [NUMBER] (а.с.3). Сторони мають спільну неповнолітню дитину: [PERSON] , [INFO] ( а.с.6), яка мешкає з позивачем. Статтею 51 Конституції України, ч.1 ст. 24 Сімейного Кодексу України\~передбачено, що шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки і чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Відповідно до ч.1\~ст.55 Сімейного Кодексу України\~ дружина та чоловік зобов`язані спільно піклуватися про побудову сімейних відносин між собою та іншими членами сім`ї на почуттях взаємної любові, поваги, дружби, взаємодопомоги. Положеннями ч.ч.3,4\~ст.56 Сімейного Кодексу України передбачено, що кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження, є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканність і може мати наслідки, встановлені законом. Частиною 3\~ст.\~105 Сімейного Кодексу України\~ \~передбачено, що шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя, на підставі рішення суду, відповідно до\~ст. 110 цього Кодексу. Відповідно до ч.1 ст. 110 Сімейного Кодексу України позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. Згідно ст.112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їх дитини, що мають істотне значення. \~ \~ \~ \~Враховуючи, що подружжя шлюбно-сімейних відносин не підтримує і спільно не мешкають з 14.07.2020 р., примиритися не бажають, не повідомили суд, що можливий намір поновити стосунки та зберегти сім`ю, суд приходить до висновку, що їх подальше спільне життя і збереження шлюбу суперечитиме інтересам сторін, у зв`язку з чим позовні вимоги підлягають задоволенню. Відповідно до ч.8 ст. 294 ЦПК України у рішенні про розірвання шлюбу зазначається про вибір прізвища тим з подружжя, який змінив прізвище під час державної реєстрації шлюбу, що розривається. Позивач у своїй позовній заяві вказала, що бажає залишити своє шлюбне прізвище « [PERSON] ».

Outcome: approved