overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2018-10-31 00:00:00

Позивач, звернувшись до суду з позовом до відповідача, просить розірвати шлюб, зареєстрований 18.07.2015 року Виконавчим комітетом Клеванської селищної ради Рівненського району Рівненській області, актовий запис № 24. В обґрунтування позовних вимог позивач вказує, що протягом останніх півтора роки сімейне життя між сторонами поступово погіршувалося, що в кінцевому результаті призвело до фактичного припинення шлюбних відносин. Сторони проживають окремо, спільного господарства не ведуть. Від спільного подружнього життя мають неповнолітню дитину: дочку [PERSON], [INFO], яка проживає з позивачем. Майновий спір між сторонами відсутній. В судове засідання сторони не зявилися. Позивач подала заяву про розгляд справи за її відсутності, в якій позовні вимоги підтримала та просить їх задоволити, у разі неявки відповідача не заперечує проти постановлення заочного рішення. Відповідач у судове засідання не з'явився. Заперечень проти позову (відзиву) від відповідача не надійшло. Судові повідомлення, надіслані судом за місцем проживання відповідача отримано, про що свідчать рекомендовані повідомлення про вручення поштового відправлення, що повернулися до суду. Крім того, про час та місце судового розгляду відповідач був повідомлений належним чином, шляхом опублікування оголошення про виклик до суду на офіційному веб-сайті судової влади України. Відповідно до ч.11 ст. 128 ЦПК України з опублікуванням оголошення про виклик особа вважається повідомленою про дату, час і місце розгляду справи. За таких обставин суд, враховуючи згоду позивача, прийшов до висновку, що справа може бути розглянута без участі відповідача, на підставі наявних у справі доказів, з постановленням заочного рішення. Дослідивши матеріали справи, суд прийшов до висновку, що позов підлягає до задоволення. Як вбачається з матеріалів справи, шлюб між сторонами був зареєстрований 18.07.2015 року Виконавчим комітетом Клеванської селищної ради Рівненського району Рівненській області, актовий запис № 24 (свідоцтво серія 1-ГЮ №106101). Сторони мають малолітню доньку Вікторію [INFO] (Свідоцтво про народження серія І-ГЮ №255536). Відповідно до ч.2 ст.112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Згідно із ст.24 СК України шлюб ґрунтується на добровільній згоді жінки та чоловіка. При зясуванні фактичних взаємин подружжя встановлено, що їхня сімя розпалась остаточно, оскільки вони не проживають разом протягом тривалого часу, спільного господарства не ведуть, отже шлюб існує формально, суперечить інтересам сторін. Судом встановлено, що наміру відновлювати подружні стосунки сторони не мають. На пiдставi ст.ст.24, 110, 112 Сiмейного кодексу Укpаїни,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2018-07-12 00:00:00

\~ \~ \~ \~Позивач, звернувшись до суду з позовом до відповідача, просить розірвати шлюб, зареєстрований 19.12.2016 року Владиславівською сільською радою Млинівського району Рівненській області, актовий запис № 02. В обґрунтування позовних вимог позивач вказує, що протягом тривалого часу сторони проживають окремо, спільного господарства не ведуть, дітей від шлюбу не мають. Майновий спір між сторонами відсутній. В судове засідання сторони не зявилися. Позивач подала заяву про розгляд справи за її відсутності, в якій позовні вимоги підтримала та просить їх задоволити, у разі неявки відповідача не заперечує проти постановлення заочного рішення. Відповідач у судове засідання жодного разу не з'явився. Заперечень проти\~позову (відзиву)\~від відповідача\~не надійшло.Судові повідомлення, надіслані судом за місцем фактичного проживання відповідача отримано, про що свідчать рекомендовані повідомлення про вручення поштового відправлення, що повернулися до суду. Про час та місце судового розгляду відповідач був повідомлений належним чином, шляхом опублікування оголошення про виклик до суду на офіційному веб-сайті Судової влади України. Відповідно до ч.11 ст. 128 ЦПК України з опублікуванням оголошення про виклик особа вважається повідомленою про дату, час і місце розгляду справи. За таких обставин суд, враховуючи згоду позивача, прийшов до висновку, що справа може бути розглянута без участі відповідача, на підставі наявних у справі доказів, з постановленням заочного рішення. Дослідивши матеріали справи, суд прийшов до висновку, що позов підлягає до задоволення. Як вбачається з матеріалів справи, шлюб між сторонами був зареєстрований 19.12.2016 року Владиславівською сільською радою Млинівського району Рівненській області, актовий запис № 02 (свідоцтво серія 1-ГЮ №122255). Відповідно до ч.2 ст.112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Згідно із ст.24 СК України шлюб ґрунтується на добровільній згоді жінки та чоловіка. При зясуванні фактичних взаємин подружжя встановлено, що їхня сімя розпалась остаточно, оскільки вони не проживають разом протягом тривалого періоду часу, спільного господарства не ведуть, отже шлюб існує формально, суперечить інтересам сторін. Судом встановлено, що наміру відновлювати подружні стосунки сторони не мають. Відповідно до ч.1 ст. 113 СК України особа, яка змінила своє прізвище у зв'язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. На пiдставi ст.ст.24, 110, 112, 113 Сiмейного кодексу Укpаїни,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2018-12-11 00:00:00

Позивач, звернувшись до суду з позовом до відповідача, просить розірвати шлюб, зареєстрований 20.11.1993 року Шпанівською сільською радою Рівненського району Рівненської області, актовий запис № 46. В обґрунтування позовних вимог позивач вказує, що між сторонами фактично припинені шлюбні відносини, проживають окремо вже десять років, спільного господарства не ведуть. Від спільного подружнього життя мають сина [PERSON], [INFO]. Майновий спір між сторонами відсутній. В судове засідання сторони не з'явилися. Позивач подала заяву про розгляд справи за її відсутності, в якій позовні вимоги підтримала та просить їх задоволити. Відповідач подав заяву про розгляд справи за його відсутності, в якій позовні вимоги визнав та не заперечує проти їх задоволення. Дослідивши матеріали справи, суд прийшов до висновку, що позов підлягає до задоволення. Як вбачається з матеріалів справи, шлюб між сторонами був зареєстрований 20.11.1993 року Шпанівською сільською радою Рівненського району Рівненської області, актовий запис № 46 (свідоцтво серія [NUMBER]). Відповідно до ч.2 ст.112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Згідно із ст.24 СК України шлюб ґрунтується на добровільній згоді жінки та чоловіка. При з'ясуванні фактичних взаємин подружжя встановлено, що їхня сім'я розпалась остаточно, спільного господарства не ведуть, отже шлюб існує формально, суперечить інтересам сторін. Судом встановлено, що наміру відновлювати подружні стосунки сторони не мають. На пiдставi ст.ст.24, 110, 112 Сiмейного кодексу Укpаїни,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2018-06-17 00:00:00

Позивач, звернувшись до суду з позовом до відповідача, просить розірвати шлюб, зареєстрований 24.02.2013 року Відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Здолбунівського районного управління юстиції у Рівненській області, актовий запис № 26; неповнолітнього сина [PERSON], [INFO] залишити проживати з нею. В обґрунтування позовних вимог позивач вказує, що з лютого 2016 року сторони проживають окремо, спільного господарства не ведуть. Від спільного подружнього життя мають неповнолітнього сина [PERSON], [INFO], який проживає з позивачем, проти чого відповідач не заперечує. Майновий спір між сторонами відсутній. Під час підготовчого засідання позивач позовні вимоги підтримала та просить їх задоволити. Заперечила проти надання судом строку для примирення. Відповідач під час підготовчого засідання позовні вимоги визнав повністю, заперечує проти надання судом строку для примирення. Вислухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, суд прийшов до висновку, що позов підлягає до задоволення. Як вбачається з матеріалів справи, шлюб між сторонами був зареєстрований 24.02.2013 року у Відділі державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Здолбунівського районного управління юстиції у Рівненській області, актовий запис № 26 (свідоцтво серія І-ГЮ №084261). Відповідно до ч.2 ст.112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Згідно із ст.24 СК України шлюб ґрунтується на добровільній згоді жінки та чоловіка. При зясуванні фактичних взаємин подружжя встановлено, що їхня сімя розпалась остаточно, оскільки вони не проживають разом протягом тривалого часу, спільного господарства не ведуть, отже шлюб існує формально, суперечить інтересам сторін. Судом встановлено, що наміру відновлювати подружні стосунки сторони не мають. Вони досягли добровільної згоди про залишення неповнолітньої дитини [PERSON], [INFO], на проживання з матірю. Відповідно до ч.1 ст.142 ЦПК України у разі укладення мирової угоди до прийняття рішення у справі судом першої інстанції, відмови позивача від позову, визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті суд у відповідній ухвалі чи рішенні у порядку, встановленому законом, вирішує питання про повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову. На пiдставi ст.ст.24, 110, 112 Сiмейного кодексу Укpаїни,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2020-09-03 00:00:00

Позивач, звернувшись до суду з позовом до відповідача, просить розірвати шлюб, зареєстрований 26.12.2009 року Великожитинською сільською радою Рівненського району Рівненської області, актовий запис № 16. В обґрунтування позовних вимог позивач вказує, що сімейне життя між сторонами не склалося через відсутність взаєморозуміння та відмінність поглядів на життя. Від спільного подружнього життя мають дочку [PERSON] , [INFO] . Майновий спір між сторонами відсутній. Ухвалою суду від 27.04.2020 р. відкрито спрощене позовне провадження з викликом сторін. В судове засідання сторони не з`явилися. Позивач подала заяву про розгляд справи за її відсутності, в якій позовні вимоги підтримала та просить їх задоволити. Відповідач подав заяву про розгляд справи за його відсутності, в якій позовні вимоги визнав та не заперечує проти їх задоволення. Дослідивши матеріали справи, суд прийшов до висновку, що позов підлягає до задоволення. Як вбачається з матеріалів справи, шлюб між сторонами був зареєстрований 26.12.2009 року Великожитинською сільською радою Рівненського району Рівненської області, актовий запис № 16 (свідоцтво серія [NUMBER] ). Сторони є батьками [PERSON] , [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про народження серія [NUMBER] , яка проживає з матір`ю (довідка №96 про склад сім`ї від 18.02.2020, видана Олександрійською сільською радою Рівненського району Рівненської області), що не заперечується відповідачем. Відповідно до ч.2 ст.112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Згідно із ст.24 СК України шлюб ґрунтується на добровільній згоді жінки та чоловіка. При з`ясуванні фактичних взаємин подружжя встановлено, що їхня сім`я розпалась остаточно, отже шлюб існує формально, суперечить інтересам сторін. Судом встановлено, що наміру відновлювати подружні стосунки сторони не мають. Відповідно до ст. 113 СК України особа, яка змінила своє прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Відповідно до ч.1 ст.142 ЦПК України у разі укладення мирової угоди до прийняття рішення у справі судом першої інстанції, відмови позивача від позову, визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті суд у відповідній ухвалі чи рішенні у порядку, встановленому законом, вирішує питання про повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову. Отже, позивачу підлягає повернення з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову. На пiдставi ст.ст.24, 110, 112, 113 Сiмейного кодексу Укpаїни,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2019-02-06 00:00:00

Позивач, звернувшись до суду з позовом до відповідача, просить стягнути з відповідача на утримання сина аліменти у розмірі 1500 грн. щомісячно, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з дня предявлення даного позову до суду до досягнення дитиною повноліття. В обґрунтування позовних вимог позивач вказує, з відповідачем перебувала у фактичних шлюбних відносинах, неповнолітній [PERSON], [INFO], перебуває на утриманні позивача, відповідач матеріальної допомоги на утримання дитини не надає. В судовому засіданні позивач позовні вимоги підтримала, просить суд задоволити їх. Відповідач в судовому засіданні позов визнав. Вислухавши сторони, дослідивши матеріали справи, суд прийшов до висновку, що позов підлягає до задоволення. Як вбачається з матеріалів справи, сторони перебували у фактичних шлюбних відносинах, від яких мають неповнолітнього сина [PERSON], [INFO], який перебуває на утриманні позивача, відповідач матеріальної допомоги на утримання дитини не надає, про що він не заперечив в судовому засіданні. Відповідно до вимог ст.180 СК України батьки зобовязані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до ч.2\~ст.182 СК України\~розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Згідно ст. 191 СК України за рішенням суду аліменти на утримання дитини стягуються від дня предявлення позову. Відповідно до п.17\~постанови Пленуму Верховного суду України від 15 травня 2006 року №3 «Про застосування судами окремих норм СК України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів»,\~вирішуючи питання щодо розміру аліментів, суд повинен ураховувати: стан здоров'я, матеріальне становище дитини і платника аліментів; наявність в останнього інших неповнолітніх дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, повнолітніх дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. Відповідно до ст. 7 Закону України «Про державний бюджет України на 2019 рік» встановлений прожитковий мінімум для дітей віком від 6 до 18 років: з 1 січня 2019 року - 2027 гривень, з 1 липня - 2118 гривень, з 1 грудня - 2218 гривень. Суд прийшов до висновку, що підлягають до стягнення аліменти за рішенням суду у звязку з ухиленням від утримання дитини в добровільному порядку, в розмірі заявленому позивачем 1500 грн., але не менше 50% від встановленого прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, щомісячно, починаючи з 12.12.2018 року до досягнення повноліття дитиною, проти чого в судовому засіданні відповідач не заперечував. Відповідно до ч.1\~ст.141 ЦПК України\~судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. \~ \~ \~ \~

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-07-30 00:00:00

Позивач, звернувшись до суду з позовом до відповідачки, просив винести рішення про його задоволення, посилаючись на те, що він є власником квартири [ADDRESS] на підставі Договору купівлі-продажу квартири від 25 жовтня 2011 року. Відповідачка по справі є колишньою дружиною позивача, яка залишилась зареєстрованою в квартирі після розірвання шлюбу. Відповідачка фізично в квартирі не проживає, нею не цікавиться, участі в утриманні не бере, не є членом сім'ї, не вносить плату за користування комунальними послугами, її особистих речей в квартирі теж немає, місце роботи відповідачки, позивачу не відоме. На підставі вищенаведеного, позивач вважає, що відповідачка втратила право користування жилим приміщенням в квартирі [ADDRESS]. В судовому засіданні позивач повністю підтримав заявлений позов та просив суд винести рішення про його задоволення. Проти розгляду справи за відсутності відповідачки не заперечував. Відповідачка, належним чином повідомлена про час та місце судового розгляду справи. Суд,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-11-06 00:00:00

Позивач звернувшись до суду з позовом, просить визнати за нею право власності на житловий будинок 1961 року забудови, цегляний, 80,2 кв.м. загальною площею та 36,8 кв.м. житловою площею з господарськими спорудами, розміщений в с. Шарки Рокитнянського району, вул. Миру, 20.\~В обгрунтування свого позову посилається на те, що 06.12.2016 померла її мати [PERSON]. Ще за життя її мати [PERSON] фактично прийняла спадщину у вигляді житлового будинку, що в с. Шарки по вул. Миру, 20, після смерті батька [PERSON], який помер 07.11.1993. За життя [PERSON] склала заповіт в якому зазначила її єдиним спадкоємцем. Спадщину після смерті [PERSON] вона прийняла та частину оформила. Однак не може в нотаріальному порядку оформити права спадщини на вказаний будинок через відсутність правовстановлюючого документа, яким би посвідчувалося право власності спадкодавця на це майно. Сторони, будучи викликаними в попереднє судове засідання не зявилися, але подали до суду заяви з яких вбачається, що позивач свій позов підтримала, відповідач визнав та просять суд справу розглянути у їх відсутності. Відповідно до ч.4 ст.130, ч.4 ст. 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову, суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Із доданих до позовної заяви доказів вбачається, що позивач [PERSON] є спадкоємцем за заповітом після смерті матері [PERSON], яка померла 06.12.2016, що підтверджується копією свідоцтва про смерть. З копії технічного паспорту на житловий будинок вбачається, що в с. Шарки Рокитнянського району по вул. Миру, 20 знаходиться житловий будинок загальною площею 80,2 кв.м. 1961 року побудови з господарськими спорудами. Із спадкової справи № 11/2017 [PERSON] вбачається, що позивач прийняла спадщину після смерті матері, подавши до нотаріуса відповідну заяву та частину оформила. Відповідно до ст.1216 ЦК України, спадкування є перехід прав та обовязків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Згідно із ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Таким чином, визнання відповідачем пред'явленого позову не суперечить закону, не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, а тому є всі підстави для задоволення вимог позивача. На підставі ст. ст. 392, 1216, 1218, 1233 ЦК України та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-12-02 00:00:00

Позивач звернувшись до суду з позовом, просить визнати за нею право власності на житловий будинок 1971 року забудови, глиняний обкладений цеглою 91%, 56,50 кв.м. загальної площі та 20,80 кв.м. житлової площі з господарськими спорудами, розміщений в с. Ольшаниця Рокитнянського району вул. Бучацького, 26, посилаючись на те, що за [PERSON] рахується вказаний житловий будинок. 13.09.2014 року [PERSON] померла. За життя [PERSON] склала заповіт, в якому спадкоємцем зазначила її. Зазначає, що спадщину після померлої вона прийняла, про що свідчить заява про прийняття спадщини подана до нотаріальної контори. Незважаючи на те, що вона своєчасно прийняла спадщину, однак не може в нотаріальному порядку оформити права спадщини на вказаний будинок через відсутність правовстановлюючого документа, яким би посвідчувалося право власності спадкодавця на це майно. Сторони, будучи викликаними в попереднє судове засідання не зявилися, але подали до суду заяви з яких вбачається, що позивач свій позов підтримала, відповідач визнав та просять суд справу розглянути у їх відсутності. Відповідно до ч.4 ст.130, ч.4 ст. 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову, суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Із доданих до позовної заяви доказів вбачається, що позивач [PERSON] є спадкоємцем за заповітом після смерті [PERSON], яка померла 13.09.2014 року, що підтверджується копією свідоцтва про смерть. З копії технічного паспорту на житловий будинок вбачається, що в с. Ольшаниця Рокитнянського району по вул. Бучацького, 26 знаходиться житловий будинок загальною площею 56,50 кв.м. 1975 року побудови з господарськими спорудами. Відповідно до ст.1216 ЦК України, спадкування є перехід прав та обовязків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Згідно із ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Таким чином, визнання відповідачем пред'явленого позову не суперечить закону, не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, а тому є всі підстави для задоволення вимог позивача. На підставі ст. ст. 392, 1216, 1218, 1233 ЦК України та

Outcome: approved