Jurisdiction: civil
Date: 2019-04-18 00:00:00

Позивач звернулась\~в суд\~із позовом\~до [PERSON] про визнання її такою, що втратила право на користування житловим приміщенням. Позов обґрунтовує тим, що їй на праві власності належить домоволодіння № 10 по вул. Миру у м. Івано-Франківську. В квартирі зареєстрована її дочка [PERSON], однак з 2005 року у ній не проживає. Через реєстрацію відповідача позивач не має можливості оформити субсидію, через що просила визнати [PERSON] такою, що втратила право користування житлом у домоволодінні. Позивач в судове засідання не зявилась, подала до суду заяву про розгляд справи у її відсутності, позов просила задовольнити, проти заочного розгляду справи не заперечила. Відповідач в судові засідання не зявлялась, про час та місце розгляду справи повідомлялась належним чином, про причини неявки суд не повідомила, жодних заяв від неї не надходило. З урахуванням положень ст. 280 ЦПК України суд ухвалив провести заочний розгляд справи. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Відповідно до ч. 5 ст. 268 ЦПК України, датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, є дата складення повного судового рішення. Дослідивши письмові матеріали справи, судом встановлено, що спір між сторонами виник з приводу порушення права користування нерухомим майном внаслідок чого власник житла позивається про його відновлення, шляхом визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням. Власником домоволодіння\~№ 10\~по вул.\~Миру у\~м.\~Івано-Франківську\~є [PERSON]. Право власності на домоволодіння позивач набула на підставі договору купівлі-продажу від 27 січня 1977 року. Як вбачається із копії будинкової книги та наданої на запит суду інформації про місце реєстрації відповідача, [PERSON] зареєстрована за адресою: [INFO] з 08 травня 1992 року по теперішній час. Позивач вказує, що реєстрація у квартирі відповідача перешкоджає здійсненню нею прав власника на вільне користування і розпоряджання майном. Враховуючи, що домоволодіння № 10 по вул. Миру у м. Івано-Франківську належить позивачу на праві приватної власності, до спірних правовідносин підлягає застосуванню ст. 405 ЦК України. За змістом ч. 1 ст. 405 ЦК України члени сім'ї власника житла, які проживають разом з ним, мають право на користування цим житлом відповідно до закону. Житлове приміщення, яке вони мають право займати, визначається його власником. Відповідно до ч. 2\~ст. 405 ЦК України, член сімї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сімї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом. Отже, відповідач не проживає в [INFO] понад один рік, що підтверджується заявами громадян [PERSON] та [PERSON], не несе витрати по утриманню житла, а тому її слід визнати такою, що втратила право на користування житловим приміщенням. Відповідно до ст. 12 та ст. 81 ЦПК України, цивільне судочинство\~здійснюється на\~засадах змагальності\~сторін. Учасники\~справи мають\~рівні права\~щодо здійснення\~всіх процесуальних\~прав та\~обовязків,\~передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог\~або заперечень,\~крім випадків,\~встановлених цим\~Кодексом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, повязаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій. Відповідач в судові засідання не зявлялась, відзиву та доказів на спростування вимог позивача суду не надала. З огляду на викладене, суд дійшов висновку, що позов слід задовольнити. На підставі викладеного, відповідно до ст. ст. 391, 405 ЦК України,

Outcome: approved