Jurisdiction: civil
Date: 2019-08-29 00:00:00

Позивач звернулась до суду з позовом до відповідача про розірвання шлюбу. Вимоги позовної заяви мотивує тим, що 28.10.2006 року Відділом державної реєстрації актів цивільного стану Деснянського районного управління юстиції в м. Києві між сторонами було зареєстровано шлюб. За час подружнього життя у сторін народилась спільна донька - [PERSON] , [INFO] . Оскільки останнім часом сімейне життя погіршилось, кожен із сторін має протилежні погляди на шлюб та сім`ю, фактично сімейні відносини між позивачем та відповідачем припинено, а шлюб носить лише формальний характер, позивач вимушена звернутись до суду із вищевказаною позовною заяво. Ухвалою від 03.04.2019 року відкрито провадження у вказаній вище справі за правилами загального позовного провадження. Призначено підготовче засідання, викликано сторін. Ухвалою судді від 30.05.2019 внесеної до протоколу судового засідання сторонам надано строк для примирення, терміном в три місяці. В підготовче засідання позивач та її представник не з`явились, на адресу суду направили клопотання про розгляд справи у їх відсутність, крім того просили позов задовольнити та ухвалити по справі рішення. Відповідач в підготовчому засіданні не заперечував, щодо задоволення позовної заяви, оскільки збереження сім`ї неможливе. За приписами ч.3 ст.200 ЦПК України за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Заслухавши вступне слово відповідача, дослідивши зібрані в справі письмові докази, суд приходить до висновку про задоволення вимог позивача з огляду на наступне. Судом встановлено, що між сторонами 28.10.2006 було укладено шлюб, який зареєстрований Відділом державної реєстрації актів цивільного стану Деснянського районного управління юстиції в м. Києві, актовий запис № 1620, що підтверджується відповідною копією свідоцтва про укладення шлюбу (а.с.11). Від даного шлюбу сторони мають спільну дитину [PERSON] , [INFO] , що підтверджується копією свідоцтва про народження, а/з № 705 (а.с. 12) Відповідно до ст.ст. 21, 24 СК України, шлюбом є сімейний союз жінки та чоловіка, зареєстрований у органі державної реєстрації актів цивільного стану. Шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Частиною 3, 4 ст. 56 СК України передбачено право кожного з подружжя припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканість і може мати наслідки, встановлені законом. Згідно пояснень викладених в позовній заяві сторони не підтримують шлюбно-сімейні відносини та не ведуть спільного господарства, відповідач в підготовчому засіданні зазначену інформацію не спростовув. Згідно ч.2 ст.112 Сімейного Кодексу України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, що мають істотне значення. З огляду на зазначене, суд дійшов висновку, що сім`я фактично розпалась та зберегти її неможливо, оскільки збереження сім`ї призведе до порушення інтересів кожного з подружжя, тому є всі наявні підстави для задоволення позову щодо розірвання шлюбу. Згідно ч. 2 ст. 114 Сімейного Кодексу України у разі розірвання шлюбу судом шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу. Відповідно до вимог ст. 141 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягають стягненню витрати по сплаті судового збору в сумі 768, 4 грн. На підставі викладеного та

Outcome: approved