Jurisdiction: civil
Date: 2017-06-12 00:00:00

Позивач звернулась до суду з вказаним вище позовом, обгрунтувавши його тим, що заочним рішенням Ковельського міськрайсуду Волинської області від 24.07.15 р. шлюб між сторонами було розірвано. За час шлюбу у сторін народилась одна спільна дитина: дочка [PERSON], [INFO] р. н.. З червня 2014 р. дочка проживає разом з нею у Республіці Італія, перебуває на повному її утриманні, однак, місце реєстрації неповнолітньої дитини сторін - є адреса проживання батьків відповідача в Україні. Зазначає, що відповідач не приймає участі в утриманні дитини, а їй самостійно утруднено в повному обсязі матеріально забезпечити дитину. Відповідач має несталий доход, не має інших утриманців, стягнень за виконавчими документами. Просить позов задовольнити та стягнути з відповідача на її користь аліменти на утримання вищезазначеної неповнолітньої дитини у твердій грошовій сумі у розмірі по 3 000 грн. щомісячно, починаючи з дня пред'явлення позову до суду і до досягнення дитиною повноліття. Позивач в судове засідання не з'явилась, хоча належно оповіщена. Про причини неявки суду не повідомила. Представник позивача - адвокат - в судовому засіданні позов підтримав повністю, обґрунтувавши його доводами, наведеними у позовній заяві. Суду додатково пояснив, що вказана вище неповнолітня дитина сторін фактично проживає з позивачем за кордоном, навчається та потребує дещо більшого утримання, з врахуванням вартості утримання, виховання та навчання у Італії. Просить позов задовольнити. Відповідач в судовому засіданні позов визнав частково, суду пояснив, що вказана вище неповнолітня дитина є його дочкою. Дитина фактично проживає з позивачем і перебуває на утриманні позивача. Він по мірі потреби та можливості надавав, надає та має намір надавати утримання дитині. Він має двох інших утриманців, інвалідності, вартісної нерухомості у вигляді автомобіля тощо, не має; має рівну з позивачем частку у нерухомому майні в Україні; не працює, однак, має випадкові підзаробітки та несталий доход та може утримувати дитину шляхом сплати аліментів, однак, у меншому розмірі, ніж той, про який просить позивач. Зазначає, що погоджується в даний час щомісячно сплачувати по 700 грн. аліментів до досягнення дитиною повноліття. Представник відповідача - адвокат підтримує позицію свого довірителя. Суд, заслухавши пояснення представників сторін та відповідача, дослідивши докази, зібрані у справі, приходить до висновку, що позов підставний та підлягає до часткового задоволення. Відповідно до копії свідоцтва про народження дитини сторін, вищезазначена дитина на даний час є неповнолітньою. Та обставина, що сторони перебували у шлюбі з 14.11.04 р., що був розірваний 24.07.15 р. у судовому порядку, стверджується копією рішення Ковельського міськрайсуду Волинської області від 24.07.15 р. у цивільній справі № 159/3 471/15 - ц провадження № 2/159/970/15 за позовом [PERSON] до [PERSON] про розірвання шлюбу? що набрало законної сили 09.09.15 р.. У відповідності із ст. 180 СК України, батьки зобов'язані утримувати своїх неповнолітніх дітей. Згідно із ст. 181 СК України, за рішенням суду кошти на утримання дитини можуть бути присуджені у частці від доходу матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. За змістом ст. 182 СК України, при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров'я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 4) інші обставини, що мають істотне значення. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, за винятком випадків, передбачених ст. 184 цього Кодексу. Як зазначено у ст. 183 СК України, частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Якщо стягуються аліменти на двох і більше дітей, суд визначає єдину частку від заробітку (доходу) матері, батька на їх утримання, яка буде стягуватися до досягнення найстаршою дитиною повноліття. У відповідності із ст. 184 СК України, якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, частину доходу отримує в натурі, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення, суд за заявою платника може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі. В судовому засіданні достовірно встановлено, що позивач має на утриманні вказану вище неповнолітню дитину сторін як спільну. В даний час відповідач не працює, хоча є працездатного віку, має несталий доход та можливість сплачувати аліменти на утримання дитини у певному розмірі. Зокрема, відповідач будь - якого письмового заперечення проти позову до суду не подав. Слід визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі, однак, у розмірі, меншому, ніж той, про який просить позивач, з врахуванням даних про матеріальне становище сторін, дитини, стану їх здоров»я, що надані у розпорядження суду; згоди відповідача та розміру прожиткового мінімуму для дітей відповідного віку, встановленого законодавчо. Обговорюючи питання розміру аліментів суд враховує те, що та обставина, що дитина сторін в даний час проживає з позивачем та перебуває на утриманні останньої, відповідачем не оспорюється. Представником позивача не оспорюється та обставина, що відповідач в даний час не працює, сталого доходу не має, має ще двох утриманців. Так, та обставина, що на утриманні відповідача є дитина - дочка [PERSON], [INFO] р. н., дружина - [PERSON], стверджується копією свідоцтва про народження вказаної вище дитини та відміткою у паспорті відповідача про укладення шлюбу. Суд вважає, що та обставина, що в даний час дитина сторін фактично проживає за кордоном, де її утримання може потребувати дещо більшого розміру, ніж утримання в Україні, не може бути взято судом до уваги як підстава стягнення з відповідача аліментів у більшому розмірі, ніж це є судовою практикою для тих дітей громадян України, які проживають, та, відповідно, утримуються на теренах України. Доказів того, що майновий стан відповідача надають йому можливість сплачувати аліменти у більшому розмірі, позивачем та її представником - адвокатом - суду не надано. А тому суд вважає, що позов доцільно задовольнити частково. Обговорюючи питання розподілу судових витрат, суд вважає, що ці витрати мають бути покладені на відповідача у повному обсязі. На підставі наведеного,

Outcome: partial