Jurisdiction: civil
Date: 2018-05-06 00:00:00

Позивач звернулась в суд з позовом до [PERSON] про зміну способу стягнення та збільшення розміру аліментів на утримання неповнолітньої дитини. Позовні вимоги обґрунтовує тим, що з відповідачем вона перебувала у зареєстрованому шлюбі, який на даний час розірвано.\~ Від спільного подружнього життя у них народилася дочка [PERSON] , [INFO] . На підставі рішення Володимир-Волинського міського суду Волинської області відповідач виплачує аліменти на користь позивача на утримання дитини у розмірі по 500 грн. щомісячно і до досягнення дитиною повноліття. Зазначає, що на сьогоднішній день визначена сума аліментів на утримання дитини є недостатньою, дочка часто хворіє та потребує профілактичного лікування, у зв`язку з чим зросли витрати на її утримання, просить\~ змінити спосіб стягнення та збільшити розмір аліментів та стягувати з [PERSON] аліменти в її користь на утримання неповнолітньої дочки [PERSON] , [INFO] в розмірі по 1/3 частині всіх видів його доходу (заробітку) щомісячно і до досягнення дитиною повноліття. В судове засідання позивач подала заяву в якій зазначила, що позовні вимоги підтримує в повному обсязі та просить суд проводити розгляд справи у її відсутності, не заперечує щодо заочного розгляду справи. Відповідач в судове засідання не з`явився, хоча належним чином повідомлений про час та місце розгляду справи, не подавав заяв про розгляд справи за його відсутності та не подавав клопотань про відкладення судового розгляду, а тому судом винесено ухвалу про проведення заочного розгляду справи та ухвалення заочного рішення, проти якого у поданій заяві не заперечила\~ позивач. Враховуючи те, що в судове засіданні сторони не з`явились, тому згідно ч.2 ст. 247 ЦПК України розгляд справи здійснюється без фіксування технічними засобами. Дослідивши та оцінивши докази по справі в їх сукупності, суд приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення частково з наступних підстав. З дослідженого свідоцтва про народження серії [NUMBER] встановлено, що сторони є батьками неповнолітньої [PERSON] , [INFO] . Судом встановлено, що на підставі рішення Володимир-Волинського міського суду Волинської області від 27.11.2015 року, з [PERSON] стягуються аліменти в користь [PERSON] на утримання неповнолітньої дочки [PERSON] [INFO] , в розмірі 500 грн. щомісячно і до досягнення дитиною повноліття. Відповідно до ч.1 ст. 192 Сімейного кодексу України,\~ розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Згідно з ч.2 ст. 182 СК України розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Задовольняючи позов частково, суд бере до уваги, що [PERSON] сплачує аліменти в розмірі 500 грн. на дитину щомісячно, котрий згідно вищенаведеної норми та з урахуванням Закону України «Про державний бюджет України на 2017 р» не є мінімальним, оскільки є значно меншим 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини до 6 років, а також не є достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. При цьому, суд звертає увагу на те, що зміна законодавства в частині визначення мінімального розміру аліментів на одну дитину не позбавляє платника чи одержувача аліментів права звернутися до суду з позовом про зміну розміру аліментів, відповідно до положень статті 192 СК України, оскільки дана норма дає право особі звернутись до суду і в інших випадках, передбачених цим Кодексом. У даній справі таким випадком є сплата відповідачем аліментів у розмірі, що не відповідає вимогам ч.2 ст. 182 СК України, що дає право позивачу звернутись до суду із позовом про збільшення розміру аліментів.\~\~\~ Згідно з ч.3 ст. 181 СК України, за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Згідно положень ч. 1 ст. 3 Конвенції про права дитини, ч.ч. 7, 8 ст. 7 СК України при вирішенні будь-яких питань щодо дітей суд повинен виходити з якнайкращого забезпечення інтересів дітей і, тим більше, при захисті одного із основних прав дитини - права на утримання, яке кореспондується з конституційним обов`язком батьків утримувати дітей до їх повноліття. Судом встановлено, що відповідач [PERSON] працює у військовій частині [NUMBER] , отримує регулярний, немінливий дохід. Дана обставина підтверджується довідкою військової частини [NUMBER] від 15.02.2018 р. №231. На судовий розгляд справи відповідач не надав суду доказів, котрі б підтверджували незадовільний стан здоров`я, наявність на його утриманні інших дітей, непрацездатної дружини, батьків. Визначаючи розмір аліментів суд бере до уваги, що обов`язок утримувати дітей є рівною мірою обов`язком як батька, так і матері, тому приходить до висновку, що позов слід задовольнити частково, змінивши розмір аліментів до 1/4 частини всіх видів його заробітку (доходу) щомісячно і до досягнення дитиною повноліття.\~ Даний розмір аліментів жодним чином не є надмірним з точки зору звичайних і необхідних потреб неповнолітньої дитини. Визначення аліментів у меншому розмірі порушить конституційні права, гарантії дитини та не забезпечить звичайних потреб та її достатній рівень життя, який їй гарантовано Законом України «Про охорону дитинства» та Конвенцією про права дитини від 20.11.1989 р.

Outcome: partial