Jurisdiction: civil
Date: 2014-10-27 00:00:00

Позивач звернулась до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, посилаючись на те, що сторони перебувають у шлюбі, зареєстрованому 24 березня 2005 року Купріянівською сільською радою Вільнянського району Запорізької області, актовий запис № 01. Від шлюбу сторони мають малолітню дитину - [PERSON], [INFO]. Спільне життя з відповідачем не склалося. Сторони фактично припинили шлюбні відносини з липня 2010 року. Подальше сумісне життя і примирення між ними позивач вважає неможливим. Спільне господарство ними не ведеться. Спір про поділ майна, що є сумісною власністю, відсутній. В судове засідання позивач [PERSON] не з'явилась, про дату, час та місце розгляду справи повідомлена належним чином, через канцелярію суду подала заяву (а.с. 13), у якій просить розглянути справу за її відсутності, позовні вимоги підтримує в повному обсязі, після розірвання шлюбу просить залишити їй прізвище [PERSON] Відповідач [PERSON] надав суду заяву, у якій просить справу розглянути без його участі, позовні вимоги визнає в повному обсязі (а.с. 14). У відповідності до вимог ч. 2 ст. 197 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Перевіривши матеріали справи, суд вважає, що заявлений позов підлягає задоволенню з наступних підстав. У судовому засіданні встановлено, що сторони перебувають у шлюбі, який зареєстрований 24 березня 2005 року Купріянівською сільською радою Вільнянського району Запорізької області, актовий запис № 01, що підтверджується копією свідоцтва про шлюб серії [NUMBER] (а.с. 3). Від шлюбу сторони мають малолітню дитину - [PERSON], [INFO], що підтверджується копією свідоцтва про народження серії [NUMBER], виданого 24 березня 2005 року Купріянівською сільською радою Вільнянського району Запорізької області (а.с. 6). Шлюбні відносини припинилися з липня 2010 року. Подальше сумісне життя та примирення між ними неможливе. Спір про поділ майна відсутній. Відповідно до ст. 105 Сімейного кодексу України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду. Виходячи зі змісту ст. 110 Сімейного кодексу України позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя. Згідно зі ст. 112 Сімейного кодексу України суд з'ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Враховуючи той факт, що сторони вже тривалий час (більше 4 років) мешкають окремо без ведення спільного господарства та бюджету, а також, що відсутні докази того, що окреме проживання сторін негативно вплинуло або вплине на інтереси їх малолітньої дитини, суд приходить до висновку, що шлюб [PERSON] та [PERSON] не може бути збережений, оскільки зазначені факти свідчать про те, що він фактично розпався, спільне життя подружжя і збереження сім'ї стало неможливим, його формальне існування обмежує особисту свободу позивача та порушує її особисті інтереси, що має істотне значення. Таким чином, суд вважає, що позов обґрунтований та підлягає задоволенню. На підставі ст. 113 СК України [PERSON] слід залишити прізвище, набуте після реєстрації шлюбу. З урахуванням викладеного,

Outcome: approved