Jurisdiction: civil
Date: 2017-08-02 00:00:00

позивач звернулась до суду з позовною заявою, в якій просить визнати за нею право власності на земельну частку (пай) розміром 15,59 в умовних кадастрових гектарах, із земель колишнього КСП Розівка Приазовського району Запорізької області, та належить їй згідно сертифікату на земельну частку (пай) серії ЗП номер 023044, зареєстрованого 22.02.1997 року в книзі реєстрації сертифікатів на право на земельну частку (пай) за № 242 та виданого на підставі розпорядження Приазовської районної державної адміністрації від 19.04.1996 року за № 189. Позов обґрунтований тим, що розпорядженням Приазовської районної державної адміністрації від 19.04.1996 року за № 189 позивачу було видано вище наведений сертифікат. Зазначена земельна ділянка (пай) перебувала у колективній власності КСП Розівка Приазовського району Запорізької області. В лютому 2017 року [PERSON] втратила зазначений сертифікат, у зв'язку з цим надала оголошення щодо втрати сертифікату в газету Приазовська Новь (№ 40 від 27 травня 2017 року). Згідно з листами відділу у Приазовському районі головного управління Держгеокадастру у Запорізькій області позивача повідомлено, що на її ім'я [PERSON] (дошлюбне прізвище позивача) [PERSON] 22 лютого 1997 року зареєстрований зазначений сертифікат, однак надати новий сертифікат замість втраченого неможливо, оскільки відсутні бланки сертифікатів. [PERSON] позбавлена можливості отримати дублікат сертифікату, оскільки згідно з чинним Законом України Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень не передбачена можливість видачі дублікатів документів, в тому числі і сертифікатів на право на земельну частку (пай). В такому випадку може захистити своє право на пай в судовому порядку, відповідно до ст.392 ЦК України, Закону України Про порядок виділення в натурі (на місцевості) земельних ділянок власникам земельних часток (паїв), ст.6 Європейської конвенції з прав людини. Позивач [PERSON] в судове засідання не зявилася, надала до суду заяву про розгляд справи за її відсутності. В заяві зазначила, що позовні вимоги підтримує у повному обсязі та просить їх задовольнити. Представник відповідача [PERSON] районної державної адміністрації Запорізької області в судове засідання не з'явився, в.о. голови РДА [PERSON] надала до суду заяву, в якій просить розглянути справу за відсутності представника адміністрації, вказавши, що не заперечує проти задоволення позовних вимог [PERSON] Начальник відділу у Приазовському районі головного управління Держгеокадастру у Запорізькій області [PERSON] в поданій заяві просить розглядати справу за відсутності представника відділу, вказала, що третя особа проти позову не заперечує. Згідно ст.197 ЦПК України, в зв'язку з неявкою сторін, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Відповідно до ч.4 ст.130, ч.4 ст.174 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову, суд за наявності для того законних підстав у попередньому судовому засіданні ухвалює рішення про задоволення позову. На підставі ст.212 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Відповідно до ст.60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків встановлених ст.61 ЦПК України. [PERSON] народилася 01 січня 1972 року в селі Розівка Приазовського району Запорізької області, згідно паспорта громадянина України серії СВ номер 808470, виданого 05 березня 2003 року Приазовським РВ УМВС України в Запорізькій області. Із свідоцтва про одруження серії І-ЖС № 093865, виданого 14.03.2003 року відділом реєстрації актів громадянського стану Приазовського районного управління юстиції Запорізької області встановлено, що 18 грудня 1997 року [PERSON], [INFO] уклала шлюб з [PERSON], та після реєстрації шлюбу їй присвоєне прізвище [PERSON]. Згідно розпорядження Приазовської районної державної адміністрації Запорізької області №189 від 19 квітня 1996 року, затверджено вартість [NUMBER] карбованців та розмір 15,59 га в умовних кадастрових гектарах земельної частки (паю) по КСП Розівка. Відповідно до інформації відділу у Приазовському районі головного управління Держгеокадастру у Запорізькій області, викладеної в листах № Ф16/141-17 від 13 червня 2017 року та № 0-8-0.32-425/111-17 від 23 червня 2017 року, згідно книги реєстрації сертифікатів на право на земельну частку (пай) по колишньому КСП Розівка Приазовського району Запорізької області сертифікат на земельну частку (пай) зареєстрований та виданий на ім'я [PERSON] за № 242 від 22.02.1997 серії ЗП № 023044 площею 15,59 в умовних кадастрових гектарах на підставі розпорядження Приазовської РДА № 189 від 19.04.1996 року. Також зазначено, що на підставі даних з технічної документації по складанню схеми поділу земель колективної власності на земельні частки (паї) товариства з обмеженою відповідальністю Розівка Приазовського району Запорізької області середня вартість земельної частки ріллі складає 61542 грн. та пасовищ 1135 грн. станом на 16.10.2000р. У відповіді на звернення [PERSON] відділом повідомлено, що дублікати сертифікатів на земельні частки(паї) не видаються у зв'язку з відсутністю бланків. Згідно довідки Розівської сільської ради № 260 від 02.08.2017 року [PERSON] на її дошлюбне прізвище [PERSON] за розпорядженням Приазовської РДА № 189 від 19.04.1996 року виданий сертифікат серії ЗП № 023044 на земельну частку (пай), який перебував у колективній власності КСП Розівка Приазовського району Запорізької області площею 15,59 в умовних кадастрових гектарах без визначення меж ділянки в натурі (на місцевості). Із поданих позивачем документів судом встановлено, що 19 квітня 1996 року позивач отримала сертифікат серії ЗП номер 023044 про право на земельну частку (пай) розміром 15,59 в умовних кадастрових гектарах, із земель колишнього КСП Розівка Приазовського району Запорізької області, виданий на підставі розпорядження Приазовської районної державної адміністрації від 19.04.1996 року за № 189. Зазначений оригінал сертифікату [PERSON] втрачений, про що вона 21.05.2017 року подала оголошення в газету Приазовська Новь № 40. У зв'язку з втратою оригіналу зазначеного документа позивач не може реалізувати своє право на відведення земельної частки (пай) в натурі (на місцевості) та отримати державний акт на право власності на землю. Пункт 17 Перехідних положень Земельного кодексу України передбачає, що сертифікати на право на земельну частку (пай), отримані громадянами, вважаються правовстановлюючими документами при реалізації ними права вимоги на відведення земельної частки (паю) в натурі (на місцевості) відповідно до законодавства. Сертифікати на право на земельну частку (пай) є дійсними до виділення власникам земельних часток (паїв) у натурі (на місцевості) земельних ділянок та видачі їм державних актів на право власності на землю. Статтею 2 Закону України Про порядок виділення в натурі (на місцевості) земельних ділянок власникам земельних часток (паїв) передбачено, що основним документом, що посвідчує право на земельну частку (пай), є сертифікат на право на земельну частку (пай), виданий районною (міською) державною адміністрацією. Документами, що посвідчують право на земельну частку (пай), також є: свідоцтво про право на спадщину; посвідчені у встановленому законом порядку договори купівлі-продажу, дарування, міни, до яких додається сертифікат на право на земельну частку (пай); рішення суду про визнання права на земельну частку (пай). В розумінні ст. 392 ЦК України, право власності спадкоємця на спадкове майно підлягає захисту в судовому порядку шляхом його визнання у разі, якщо таке право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Суд вважає, що оскільки позивачем було підтверджено належність їй сертифікату про право на земельну частку (пай), а закон не передбачає видачу дубліката сертифіката втраченого документа, у зв'язку з цим позивач не має можливості здійснити відведення земельної частки (паю) та отримати державний акт на право власності на землю. Таким чином, наявні законні підстави для ухвалення рішення про задоволення позову, та визнання відповідачем позовних вимог не суперечить закону і не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб.

Outcome: approved