Jurisdiction: civil
Date: 2017-09-26 00:00:00

Позивач звернулась до суду з позовом до [PERSON], [PERSON], [PERSON] про визнання угоди дійсною та визнання права власності на домоволодіння та земельні ділянки. В обґрунтування заявлених вимог позивач зазначила, що вона придбала у [PERSON] 1/3 частку домоволодіння, що розташоване за адресою: Луганська область, смт. Новоайдар, вул. Великий шлях (колишня назва - Октябрська), 317, 1/3 частку земельної ділянки для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка), яка розташована за адресою: Луганська область, смт. Новоайдар, вул. Великий шлях (колишня назва - Октябрська), 317, 1/3 частку земельної ділянки для ведення особистого селянського господарства, яка розташована за адресою: Луганська область, смт. Новоайдар, вул. Великий шлях (колишня назва - Октябрська), 317. У [PERSON] 1/3 частку домоволодіння, що розташоване за адресою: с Луганська область, смт. Новоайдар, вул. Великий шлях (колишня назва - Октябрська), 317, 1/3 частку земельної ділянки для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка), яка розташована за адресою: Луганська область, смт. Новоайдар, вул. Великий шлях (колишня назва - Октябрська), 317, 1/3 частку земельної ділянки для ведення особистого селянського господарства, яка розташована за адресою: Луганська область, смт. Новоайдар, вул. Великий шлях (колишня назва - Октябрська), 317. У [PERSON] 1/3 частку домоволодіння, що розташоване за адресою: Луганська область, смт. Новоайдар, вул. Великий шлях (колишня назва - Октябрська), 317, 1/3 частку земельної ділянки для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка), яка розташована за адресою: Луганська область, смт. Новоайдар, вул. Великий шлях (колишня назва - Октябрська), 317, 1/3 частку земельної ділянки для ведення особистого селянського господарства земельну ділянку, яка розташована за адресою: Луганська область, смт. Новоайдар, вул. Великий шлях (колишня назва - Октябрська), 317. Укладання угоди сторони затвердили розписками, де вказано суму, за яку позивач придбала домоволодіння та земельні ділянки. Дані розписки датовані від 21 травня 2016 року. Також, в розписах сторони визначили дату посвідчення угоди купівлі-продажу домоволодіння та земельних ділянок. Визначення виконання угоди - до березня місяця 2017 року. На теперішній час, відповідачі [PERSON], [PERSON], [PERSON] з невідомих причин ухиляються від посвідчення в нотаріальній конторі договору купівлі-продажу домоволодіння, що розташоване за адресою: Луганська область, смт. Новоайдар, вул. Великий шлях (колишня назва - Октябрська), 317 та земельних ділянок, які розташовані за тією ж адресою. На підставі викладеного, позивач не може реалізувати своє право на майно, у звязку з чим вимушена звернутися до суду з позовною заявою про визнання угоди дійсною та визнання права власності на домоволодіння та земельні ділянки. Позивач [PERSON] у судове засідання не зявилась, надала суду письмову заяву, у якій просила розглянути справу без її участі, позовні вимоги підтримала, просила їх задовольнити в повному обсязі. У судовому засіданні представник відповідача за довіреністю [PERSON] [PERSON] позовні вимоги визнала, не заперечувала проти їх задоволення. Відповідачі [PERSON], [PERSON], у судове засідання не зявились, надали суду письмові заяви, у яких просили розглянути справу без їх участі, позовні вимоги визнали не заперечували проти їх задоволення. Вислухавши думку представника відповідача [PERSON], дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку про те, що заявлені вимоги не підлягають задоволенню з наступних підстав. Судом встановлені такі факти та відповідні їм правовідносини. Судовим розглядом встановлено, що згідно розписок, складених 21.05.2016 року [PERSON], [PERSON], [PERSON], останні отримали від [PERSON] по дві тисячі гривень за продаж часток домоволодіння, що розташоване за адресою: Луганська область, смт. Новоайдар, вул. Великий шлях (колишня назва - Октябрська), 317 та часток земельних ділянок, які розташовані за тією ж адресою (а.с. 9, 10, 11), що належали відповідачам на підставі рішення Новоайдарського районного суду Луганської області від 03.02.2010 року № 2-34/2010 (а.с. 12-13). Позивач просить суд на підставі вищенаведених розписок визнати угоду, укладену між нею та відповідачами дійсною та визнати за нею право власності на майно. Відповідно до ст. 655 ЦК України, за договором купівлі-продажу одна сторона (продавець) передає або зобов'язується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобов'язується прийняти майно (товар) і сплатити за нього певну грошову суму. Відповідно до ч. 2 ст. 220 ЦК України, якщо одна із сторін повністю або частково виконала угоду, що потребує нотаріального посвідчення, а друга сторона ухиляється від нотаріального оформлення угоди, суд вправі за вимогою сторони, яка виконала угоду, визнати угоду дійсною. У цьому разі наступне нотаріальне оформлення угоди не вимагається. Однак це правило не може бути застосоване, якщо сторонами не було досягнуто згоди з істотних умов угоди. Вимоги про визнання, на підставі ч. 2 ст. 219 ЦК України, дійсним угоди купівлі-продажу, укладеної без нотаріального посвідчення, можуть бути задоволені судом лише в тому разі, коли буде встановлено, що угода відповідала справжній волі особи, яка її вчинила, а нотаріальному посвідченню правочину перешкоджала обставина, яка не залежала від її волі. Проте, згідно розписок відповідачі за продаж свого майна отримали від позивачки по дві тисячі гривень, а згідно зі звітом про оцінку майна ринкова (оціночна) вартість домоволодіння складає 33000 грн., ринкова (оціночна) вартість земельних ділянок складає 13300 грн. та 4800 грн., оцінка майна була проведена 27.04.2017 року (а.с. 31) та 16.05.2017 року (а.с. 32, 33), тобто після укладання між сторонами угоди, та відповідачі на час складання розписок не володіли інформацією про вартість майна, що порушує їх право на співмірність укладання угоди. Також, позивачкою не зазначено обставин та відповідних доказів ухилення відповідачів від нотаріального оформлення спірної угоди, а також не зазначено, що перешкоджало сторонам оформити її в такому порядку у свій час. Відповідно до ст. 657 ЦК України, договір купівлі-продажу земельної ділянки, єдиного майнового комплексу, житлового будинку (квартири) або іншого нерухомого майна укладається у письмовій формі і підлягає нотаріальному посвідченню. Відповідно п.13 Постанови Пленуму Верховного Суду України №9 від 06.11.2009 року «Про судову практику розгляду цивільних справ про визнання правочинів недійсними», вирішуючи спір про визнання правочину, який підлягає нотаріальному посвідченню, дійсним, судам необхідно враховувати, що норма ч.2 ст.220 ЦК України не застосовується щодо правочинів, які підлягають і нотаріальному посвідченню, і державній реєстрації, оскільки момент вчинення таких правочинів відповідно до ст. 210 та 640 ЦК України пов'язується з державною реєстрацією, тому вони не є укладеними і не створюють прав та обов'язків для сторін. Таким чином вимоги позивачки про визнання в судовому порядку дійсною угоди купівлі-продажу домоволодіння та земельних ділянок суперечить вимогам діючого законодавства. Висновки суду підтверджуються письмовими доказами, дослідженими у судовому засіданні. На підставі ст. ст. 219, 220, 655, 657 ЦК України, Постанови Пленуму ВСУ «Про судову практику розгляду цивільних справ про визнання правочинів недійсними»,

Outcome: dismissed