Jurisdiction: civil
Date: 2020-04-01 00:00:00

Позивач звернулась до суду з позовом до відповідача про визнання його таким, що втратив право користування житловим приміщенням, а саме квартирою [ADDRESS] , посилаючись на те, що у вказаній квартирі, власником якої є [PERSON] , з 1991 року зареєстрований у тому числі син позивача - [PERSON] , відповідач по справі. Проте, як зазначає позивач, відповідач в квартирі з 2011 року не проживає без поважних причин, участі в утриманні квартири не бере. На підставі викладеного, просить суд визнати відповідача таким, що втратив право користування квартирою [ADDRESS] . Ухвалою Оболонського районного суду м. Києва від 12.06.2019 у вказаній справі відкрито провадження, розгляд справи постановлено проводити за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін у строк до 12.08.2019 під головуванням судді Васалатія К.А. Відповідно до Розпорядження в.о. керівника апарату Оболонського районного суду м. Києва Зірник О.О. №103 від 07.08.2019 призначено повторний автоматичний розподіл справ. Протоколом повторного автоматизованого розподілу судових справ між суддями від 08.08.2019 визначено головуючого суддю - Дибу О.В. Відповідно до ухвали Оболонського районного суду м. Києва від 15.08.2019, виходячи із характеру спірних правовідносин, для повного та всебічного розгляду вказаної справи по суті, повного з`ясування усіх обставин, об`єктивної та належної оцінки доказів постановлено справу розглядати у порядку загального позовного провадження. Ухвалою Оболонського районного суду м. Києва від 16.10.2019 закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду по суті. Позивач в судове засідання не з`явилась, про день, час та місце розгляду справи повідомлялась належним чином. Надала до суду заяву про розгляд справи за її відсутності, позовні вимоги підтримала в повному обсязі, просила їх задовольнити. Проти заочного розгляду справи не заперечувала. Відповідач в судове засідання не з`явився, про час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином шляхом направлення поштової кореспонденції та розміщення оголошення на офіційному сайті судової влади. Відзиву на позов не надав, явку представника не забезпечив. Відповідно до ст. 280 ЦПК України суд вважає за можливе ухвалити заочне рішення. Дослідивши матеріали справи, суд вважає встановленими наступні обставини та відповідні їм правовідносини. Судом встановлено, що квартира [ADDRESS] належить позивачу [PERSON] на підставі Свідоцтва про право власності, виданого 05.06.2007 Головним управлінням житлового забезпечення виконавчого органу Київської міської ради (Київськоїміської державної адміністраії) у відповідності до Наказу №882-С від 21.05.2007 (а.с. 6). У відповідності до Витягу з Реєстру територіальної громади міста Києва про зареєстрованих осіб у житловому приміщенні станом на 21.05.2019 у квартирі за адресою: [ADDRESS] зареєстровано три особи, а саме: [PERSON] , [INFO] (мати), [PERSON] , [INFO] (син), [PERSON] , [INFO] (син) (а.с. 7). Згідно Довідки про реєстрацію місця проживання особи №3723234 від 11.06.2019 відповідач [PERSON] , [INFO] , зареєстрований за адресою: [ADDRESS] з 23.05.1991 і по теперішній час (а.с. 17). Як убачається з пояснень позивача, відповідач не проживає у спірній квартирі 2011 року без поважних причин, участі в утриманні житла не бере, особистих речей у квартирі не має. Позивач вказує, що не чинить перешкод відповідачу у користуванні житловим приміщенням, проте вирішити спір у позасудового порядку не має змоги з підстав того, що не спілкується з [PERSON] , та місцезнаходження останнього їй невідомо. Актом №28 не проживання особи за місцем реєстрації від 27.05.2019, засвідченого Головою Правління ЖБК «Автотранспортник-7» встановлено, що за адресою: [ADDRESS] , починаючи з 2011 року, [PERSON] фактично не проживає (а.с. 8). Лист Оболонського УП ГУНП у м. Києві №1113/125151/05-2019 від 10.04.2019 містить відомості про те, що під час перевірки встановлено, що [PERSON] за адресою: [ADDRESS] не проживає з 2011 року. З приводу перешкоджання користування квартирою не звертався (а.с. 9). Статтями 319 та 21 ЦК України визначено, що власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Власник має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, що не суперечать закону. Право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Згідно із ст. 391 ЦК України власник має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном. За приписами ст. 150 ЖК Української РСР громадяни, які мають в приватній власності квартиру, користуються нею для особистого проживання і проживання членів їх сімей і мають право розпоряджатися цією власністю на свій розсуд. Відповідно до ч. 2 ст. 405 ЦК України член сім`ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім`ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом. Оскільки відповідач в квартирі не проживає без поважних причин понад один рік, позовні вимоги про визнання його таким, що втратив право користування квартирою, підлягають задоволенню.

Outcome: approved