Jurisdiction: civil
Date: 2021-03-24 00:00:00

Позивач звернулась в суд з позовом до відповідача про збільшення розміру аліментів. Позов мотивує тим, що рішенням Луцького міськрайонного суду від 25.05.2017 року з [PERSON] стягуються аліменти на утримання сина [PERSON] , [INFO] та дочку [PERSON] , [INFO] в розмірі 1 670 грн. щомісячно на двох дітей, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, з дня пред?явлення позову до суду і до досягнення дитиною повноліття. Встановлений розмір аліментів на утримання для дітей є недостатнім для їх утримання, вона не працює, не має змоги самостійно забезпечувати потреби своїх дітей, так як діти хворіють, за дитячий садок платять її батьки. Відповідач рішення суду належно не виконує, аліменти сплачує не регулярно, а тому просить суд збільшити розмір аліментів та стягувати аліменти в розмірі 2 000 грн. щомісячно на кожну дитину. Позивач в судове засідання не з`явилася, а подала до суду заяву про розгляд справи у її відсутності. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явився повторно, хоча належним чином був повідомлений судом про день і час слухання справи, а тому відповідно до вимог ч. 4 ст. 223 ЦПК України у разі повторної неявки в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення). У відповідності до вимог ч.2 ст.247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. За погодженням позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає вимогам ст. 280 ЦПК України. Заслухавши пояснення учасників судового розгляду, дослідивши письмові докази по справі, суд прийшов до висновку, що позов підлягає до задоволення частково. Судом встановлено, що рішенням Луцького міськрайонного суду Волинської області від 25.05.2017 року з [PERSON] в користь [PERSON] стягуються аліменти на утримання неповнолітніх дітей в твердій грошовій сумі в розмірі 1670 грн. щомісячно на двох дітей, починаючи з 23.03.2017 року до досягнення старшою дитиною повноліття. На підставі рішення суду видано виконавчий лист. Як зазначила позивач у своїй позовній заяві, то розмір аліментів в сумі 1670 грн. на двох дітей не є достатнім для забезпечення належного їх рівня життя. Вказує, що відповідач обов?язок по сплаті аліментів на утримання дітей не виконує, аліменти вчасно не сплачує. На даний час позивач не працює, самостійно забезпечувати потреби дітей вона не може, батьки позивача проводять оплату за відвідування дитячого садочка. Статтею 15 ЦК України передбачено, що кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. У частині першій статті 3 Конвенції про права дитини визначено, що в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Згідно зі статтями 150, 180 СК України батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток, забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, матеріально утримувати дитину до повноліття. Відповідно до положень статті 181 СК України способи виконання батьками обов`язку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними. За домовленістю між батьками дитини той із них, хто проживає окремо від дитини, може брати участь у її утриманні в грошовій і (або) натуральній формі. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Частиною другою статті 182 СК України у редакції Закону України від 03 липня 2018 року № 2475-VIII «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо створення економічних передумов для посилення захисту права дитини на належне утримання» встановлено, що розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Згідно з частиною першої статті 192 СК України розмір аліментів, визначений за рішенням суду або за домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим кодексом. Враховуючи зміст статей 181, 192 СК України, розмір аліментів, визначений рішенням суду, не вважається незмінним. Отже, у зв`язку із значним покращенням матеріального становища платника аліментів один із батьків дитини може подати до суду заяву про збільшення розміру аліментів. Значне погіршення матеріального становища платника аліментів може бути підставою для його вимоги про зменшення розміру аліментів. У пункті 23 постанови Пленуму Верховного суду України від 15 травня 2006 року № 3 «Про застосування судами окремих норм СК України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» судам роз`яснено, що розмір аліментів, визначений судовим рішенням або за домовленістю між батьками, суд може змінити за позовом платника або одержувача аліментів у зв`язку зі зміною матеріального чи сімейного стану, погіршення чи поліпшення здоров`я когось із них. Якщо суд встановить, що матеріальне становище платника аліментів, дозволяє йому утримувати дитину, він може збільшити розмір аліментів (частку заробітку (доходу), яка буде стягуватися як аліменти на дитину), що підлягає стягненню з платника аліментів. Свідченням матеріального становища платника аліментів, є величина витрат на утримання особою себе та членів своєї сім`ї. Під зміною сімейного стану розуміється з`явлення у сім`ї платника або одержувача аліментів осіб, яким вони за законом зобов`язані надавати утримування і які фактично знаходяться на їх утриманні. Таким чином, особа, яка одержує аліменти - одержувач аліментів, може звернутися до суду з позовом про збільшення розміру аліментів на дитину, якщо погіршилося його матеріальне становище, сімейний стан чи стан його здоров`я або ж покращилося матеріальне становище, сімейний стан чи стан здоров`я платника аліментів. Відповідно до статті 141 СК України мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Обов`язок батьків щодо утримання своїх дітей є одним з головних конституційних обов`язків (частина друга статті 51 Конституції України) і закріплюється в сімейному законодавстві, зокрема статтею 180 СК України на батьків покладено обов`язок по утриманню дитини до досягнення нею повноліття. Ч. 2 ст. 182 СК України визначено, що розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Звертаючись до суду з позовом про збільшення розміру аліментів на утримання двох неповнолітніх дітей позивач просить стягувати аліменти на кожну дитину в розмірі 2 000 грн. Проте, згідно Закону «Про Державний бюджет України на 2021 рік» прожитковий мінімум на дітей віком до 6 років з 1 січня 2021 року становить 1921 грн., дітей віком від 6 до 18 років з 1 січня 2021 року становить 2395 грн. Визначаючи розмір аліментів, суд враховує те, що мама дітей не працює, а займається їх вихованням та доглядом, відповідач [PERSON] в судове засідання не з?явився, відзив на позовну заяву не надав, враховуючи прожитковий мінімум для дітей відповідного віку станом на день звернення до суду з позовом, обов?язок двох батьків щодо утримання дітей, розмір аліментів, який стягується на утримання двох дітей є незначним, а тому суд приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення частково.

Outcome: partial