Jurisdiction: civil
Date: 2018-06-10 00:00:00

Позивач звернулась до Дарницького районного суду м. Києва з позовом (уточненнями до позову від 11.06.2018р.) до відповідача, в якому просила: стягнути з [PERSON], [INFO], на користь [PERSON], [INFO], аліменти на утримання неповнолітньої дитини - [PERSON], [INFO], у розмірі 1/4 частини від всього заробітку (доходу) [PERSON], [INFO], починаючи з 27.03.2018 р. і до повноліття [PERSON], [INFO]. В обгрунтування позовних вимог позивач зазначила, що від шлюбу сторони мають неповнолітнього сина - [PERSON], [INFO], відповідач не надає матеріальну допомогу на утримання вказаної дитини, яка проживає з позивачем. Позивач підтримала позовні вимоги, просила позов задовольнити (а.с.16). Відповідач позовні вимоги визнав (а.с.17). Вивчивши всі матеріали справи, в тому числі, копії: свідоцтва про одруження сторін, свідоцтва про народження [PERSON], [INFO],, суд встановив наступні факти: - позивач та відповідач є батьками дитини - [PERSON], [INFO], яка проживає з позивачем; - позивач потребує матеріальної допомоги на утримання [PERSON], [INFO]. Згідно зі ст.180 Сімейного Кодексу України батьки зобов'язані утримувати свою дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до ст. 181 СК України способи виконання батьками обов`язку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватись як аліменти на дитину, визначається судом (ст. 183 СК України). Відповідно до ст.182 Сімейного Кодексу України: при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров'я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 4) інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів не може бути меншим ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Відповідно до ч. 1 ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Згідно ч. 3 ст. 12 ЦПК України, кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідно до положень ст.82 ЦПК України, обставини, які визнаються учасниками справи, не підлягають доказуванню, якщо суд не має обґрунтованого сумніву щодо достовірності цих обставин або добровільності їх визнання. Обставини, які визнаються учасниками справи, зазначаються в заявах по суті справи, поясненнях учасників справи, їхніх представників. Відповідно до положень ч.4 ст.206 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. На підставі викладеного, враховуючи, положення ст.430 ЦПК України, наявність зобов'язання щодо утримання дитини у обох батьків, розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, суд вважає, що позов належить задовольнити та допустити негайне виконання рішення суду у межах суми платежу за один місяць. Суд вважає, що відповідно до ст.141 ЦПК України, судові витрати по справі у вигляді судового збору в сумі 704 грн. 80 коп. належить стягнути з [PERSON] в доход держави. На підставі викладеного,

Outcome: approved