Jurisdiction: civil
Date: 2019-06-02 00:00:00

Позивач звернулась до суду з вищевказаним позовом, в обґрунтування заявлених вимог вказавши, що з відповідачем перебувають у зареєстрованому шлюбі з 08.05.2015 року. Від вказаного шлюбу мають неповнолітнього сина [PERSON] [INFO] , який проживає разом з позивачем та перебуває на її утриманні. Відповідач матеріальної допомоги на утримання дитини не надає, хоча за законом зобов`язаний її утримувати, що змушує позивача звернутись з даним позовом до суду, у зв`язку з чим, просить стягнути з відповідача аліменти на утримання неповнолітньої дитини, в розмірі 1/4 частини всіх видів заробітку (доходу), але не менше 100 % прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку щомісячно, починаючи з дня подачі позовної заяви до суду і до досягнення дитиною повноліття, а також просить стягнути з відповідача аліменти на своє утримання в розмірі 1/4 частини всіх видів заробітку (доходу), але не менше 100 % прожиткового мінімуму щомісячно, починаючи з дня подачі позовної заяви до суду і до досягнення дитиною трирічного віку. Позивач в судове засідання не з`явилась, надала суду заяву про розгляд справи без її участі, в якій також зазначила, що підтримує позовні вимоги в повному обсязі та не заперечує проти заочного розгляду справи. Відповідач в судове засідання не з`явився, будучи повідомленим про дату, час і місце судового розгляду належним чином, заяви про відкладення розгляду справи або розгляду справи без його участі до суду не подавав, про причини неявки суд не повідомив, а тому суд зі згоди позивача ухвалює рішення при заочному розгляді справи відповідно до вимог ч.4 ст. 223 ЦПК України. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового засідання технічними засобами не здійснювалось. Суд, дослідивши наявні у справі матеріали та оцінивши докази в їх сукупності, дійшов висновку, що позов підлягає частковому задоволенню, враховуючи наступне. Сторони по справі перебувають в зареєстрованому шлюбі з 08.05.2015 року, що підтверджується копією свідоцтва про шлюб серії [NUMBER] від 08.05.2015 року, актовий запис № 134. Від шлюбу сторони мають неповнолітнього сина [PERSON] [INFO] , що підтверджується копією свідоцтва про народження від 16.08.2016 року серії [NUMBER] , який проживає разом з позивачем, що підтверджується довідкою виконавчого комітету Червонослобідської сільської ради Черкаського району Черкаської області № 4325 від 16.07.2018 року. Відповідно до вимог ст. 180 СК України, батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до ч. 3 ст. 181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Згідно ч.2 ст.182 розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів. Згідно ст. 84 СК України дружина, з якою проживає дитина, має право на утримання від чоловіка - батька дитини до досягнення дитиною трьох років. Право на утримання вагітна дружина, а також дружина, з якою проживає дитина, має незалежно від того чи вона працює та незалежно від її матеріального становища, за умови, що чоловік може надавати матеріальну допомогу. Аналіз даних положень сімейного законодавства дає підстави суду вважати, що сімейним законодавством України передбачено право дружини-матері на утримання чоловіком-батьком до досягнення дитиною трирічного віку незалежно від того, чи вона працює та незалежно від її матеріального становища, за умови, що чоловік може надавати матеріальну допомогу. Подання суду доказів того, що дружина, з якою проживає дитина, потребує матеріальної допомоги, не є обов`язковим, оскільки право на аліменти належить дружині матері незалежно від цієї обставини. В добровільному порядку питання щодо утримання дитини та дружини позивач та відповідач не вирішили. Доказів добровільного виконання відповідачем обов`язку утримувати дружину та дитину ним не надано, крім того, відповідач не повідомив суд про наявність обставин, що мають істотне значення при вирішенні судом питання щодо розміру аліментів або інших обставин, які б унеможливлювали виконання ним обов`язку утримувати дитину та дружину. При визначенні розміру аліментів суд враховує, що позивач не повідомила суд про наявність обставин, що мають істотне значення при вирішенні судом питання щодо розміру аліментів та не довела суду належними та допустимими доказами достатність заробітку платника аліментів для стягнення з нього аліментів в розмірі 100 % розміру прожиткового мінімуму. Таким чином, виходячи з вимог розумності та справедливості, суд задовольняє позов частково, та стягує з відповідача аліменти на утримання неповнолітньої дитини [PERSON] , [INFO] в розмірі 1/4 частини всіх видів заробітку (доходу), але не менше 50 % прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку щомісячно, починаючи з 30.07.2018 року і до досягнення дитиною повноліття, а також на утримання дружини [PERSON] в розмірі 1/4 частини всіх видів заробітку (доходу), щомісячно, починаючи з 30.07.2018 року і до досягнення дитиною трирічного віку. З огляду на те, що позивач звільнена від сплати судового збору, у відповідності зі ст. 141 ЦПК України з відповідача на користь держави підлягає стягненню судовий збір в розмірі 768,40 грн. Згідно ст. 430 ЦПК України суд допускає негайне виконання рішень у справах про стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць. На підставі ст. 141, 263-268, 280 ЦПК України, суд, -

Outcome: partial