Jurisdiction: civil
Date: 2016-12-15 00:00:00

Позивач звернулась до суду з вимогою до відповідача про стягнення аліментів на її утримання, як повнолітньої дитини, що продовжує навчання у твердій грошовій сумі у розмірі 1378, 00 грн., щомісячно починаючи з 20 жовтня 2016 року і до досягнення нею 23 років. В обґрунтування позовних вимог позивач зазначає, що відповідач є її батьком. Мати померла [INFO]. Позивачу на даний час 21 рік і вона навчається на 1 курсі економічного факультету Харківського національного університету ім. В.Н. Каразіна, проживає в гуртожитку, не працює та власного заробітку не має. Відповідач є єдиним з батьків, проте жодним чином не забезпечує позивача, відмовляється приймати участь в її житті, не надає матеріальної або іншої допомоги. За таких обставин, з посиланням на ст. 199 Сімейного кодексу України позивач вимушена звернутися до суду з даним позовом. В судове засідання позивач не з'явилась, була належним чином повідомлена про дату, час та місце судового розгляду справи, надала до суду заяву про розгляд справи за її відсутності, наполягала на задоволенні позовних вимог на підставах, викладених в позовній заяві, проти ухвалення заочного рішення не заперечувала. В судове засідання відповідач не з'явився, був належним чином повідомлений про дату, час та місце судового розгляду справи, причини своєї неявки суду не повідомив, клопотання про відкладення судового розгляду до суду не надходило, тому враховуючи, що позивач не заперечує проти ухвалення заочного рішення, суд відповідно до ч. 1 ст. 224 ЦПК України вважає необхідним розглянути справу за відсутності відповідача на підставі наявних у матеріалах справи доказів з ухваленням заочного рішення. Суд, дослідивши матеріали справи у їх сукупності, всебічно та повно з'ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позовна заява, об'єктивно оцінивши докази, що мають істотне значення для її розгляду і вирішення по суті, приходить до висновку, що позовна заява підлягає задоволенню у повному обсязі з огляду на наступне. Як вбачається з матеріалів справи та підтверджується копією свідоцтва про народження дитини серії [NUMBER] виданого відділом реєстрації актів громадянського стану м. Добропілля Донецької області [INFO] народилась [PERSON], батьком є [PERSON], матір'ю є [PERSON] (арк. справи 4). Відповідно до копії свідоцтва про смерть серії [NUMBER] виданого виконкомом Світлівської сільської ради Добропільського району Донецької області [INFO] померла [PERSON], актовий запис 44 (арк. справи 5). Згідно з копією паспорта громадянина України серії [NUMBER] виданого Добропільським МВ ГУДМС України в Донецькій області 28 вересня 2011 року, [PERSON], [INFO], проживає за адресою: [ADDRESS] (арк. справи 8). Відповідно до копії довідки № 527 від 01 вересня 2016 року вбачається, що [PERSON] навчається на 1 курсі економічного факультету Харківського національного університету ім. В.Н. Каразіна (арк. справи 6). Згідно з довідкою № 0610/629 від 13 жовтня 2016 року виданою Студентським містечком Харківського національного університету ім. В.Н. Каразіна, [PERSON] зареєстрована та проживає в гуртожитку за адресою: [ADDRESS] (арк. справи 7). Відповідно до ст. 182 Сімейного кодексу України при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров'я та матеріальне становище дитини; стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, за винятком випадків, передбачених ст. 184 Сімейного кодексу України. Відповідно до ст. 191 Сімейного кодексу України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову. Аліменти за минулий час можуть бути присуджені, якщо позивач подасть до суду докази того, що він вживав заходів щодо одержання аліментів з відповідача, але не міг їх одержати у зв'язку з ухиленням останнього від їх сплати. У цьому разі суд може присудити аліменти за минулий час, але не більш як за три роки. Згідно ст. 198 Сімейного кодексу України батьки зобов'язані утримувати своїх повнолітніх непрацездатних дочку, сина, які потребують матеріальної допомоги, якщо вони можуть таку матеріальну допомогу надавати. Відповідно до ч. 1 статті 199 Сімейного кодексу України обов'язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчання , якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв'язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов'язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Право на утримання припиняється у разі припинення навчання. Відповідно до ст. 200 Сімейного кодексу України, суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у статті 182 цього Кодексу. При визначенні розміру аліментів з одного з батьків суд бере до уваги можливість надання утримання другим з батьків, своїми дружиною, чоловіком та повнолітніми дочкою, сином. Відповідно до ч. 1 ст. 11 Цивільного процесуального кодексу України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданими відповідно до цього кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, як беруть участь у справі. Аналіз положень Сімейного кодексу України дозволяє дійти висновку, що ст. 199 Сімейного кодексу України на відміну від ст. 180 Сімейного кодексу України не презюмує безспірного обов'язку батьків утримувати повнолітніх дітей. Відповідно до вимог ч. 1 ст. 199 Сімейного кодексу України однією із умов виникнення обов'язку батьків утримувати повнолітню дочку або сина, які продовжують навчання і у зв'язку з цим потребують матеріальної допомоги є умова, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Разом з тим, з матеріалів справи вбачається, що відповідач отримує пенсію до додаткові виплати з бюджету, розмір яких перевищує 6 000 грн. За таких обставин, враховуючи, що позивач продовжує навчанняу Харківському національному університеті ім. В.Н. Каразіна, суд приходить до висновку про задоволення позовних вимог в повному обсязі, оскільки сума аліментів є прийнятною та допустимою з урахуванням фактичних обставин справи та матеріального стану сторін. При цьому суд роз'яснює сторонам їх право в разі зміни їх матеріального стану звернутися до суду з позовом про зміну розміру аліментів. На підставі викладеного,

Outcome: approved