Jurisdiction: civil
Date: 2020-11-29 00:00:00

Позивач звернулась до суду з даним позовом до [PERSON] (далі Відповідач) про стягнення аліментів, мотивуючи свої вимоги тим, що 02.08.2013 вона зареєструвала шлюб з відповідачем. Від даного шлюбу сторони мають сина [PERSON] , [INFO] .. Рішенням Вознесенського міськрайонного суду Миколаївської області від 17.08.2017 у справі № 473/2549/17 шлюб між сторонами розірвано. Позивач вказує, що з жовтня 2017 року по теперішній час відповідач не приймає жодної участі у матеріальному забезпеченні та вихованні сина. При особистій зустрічі відповідач наявність роботи та постійного доходу не заперечує. Зазначає, що син відвідує секцію з боксу та додаткові заняття з репетитором. Син готується піти до першого класу. Вона як матір, дбає про всебічний розвиток та здоров`я дитини, натомість відповідач повністю відсторонився від виконання батьківських обов`язків. Вказує, що не працює, весь свій час присвячує вихованню дитини. Відповідач є працездатною особою, він працює неофіційно з метою приховати свій прибуток від держави і не сплачувати податки і відповідно, аліменти. При особистій зустрічі зазначив, що наразі проживає у м. Києві, працює, має постійний дохід. Придбав автомобіль марки Ford Fiesta, державний номер [NUMBER] , про що заявив сам. У зв`язку з вищевикладеним просить суд стягнути з відповідача на її користь на утримання сина аліменти в розмірі 4\~000,00 грн. щомісячно до повноліття дитини. В судове засідання позивач не з`явився, про час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином. До суду від позивача надійшла заява про розгляд справи у її відсутність, позов підтримує у повному обсязі та просить його задовольнити, проти винесення заочного рішення не заперечує. В судове засідання відповідач не з`явився, про час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, що підтверджується рекомендованим повідомленням про вручення поштової кореспонденції та оголошенням про виклик на розгляд справи розміщеним на сайті «Судової влади України». В матеріалах справи міститься відзив на позовну заяву де відповідач зазначає, що позов визнає частково та не заперечує проти стягнення з нього аліментів на утримання дитини в розмірі 1\~300,00 грн. щомісяця. Суд, дослідивши письмові докази по справі, вважає позов таким, що підлягає до часткового задоволення з наступних підстав. Відповідно до\~ст. 12 ЦПК України\~цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Судом встановлено, що 17.02.2018 між сторонами Оболонським районним у місті Києві відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у місті Києві, актовий запис № 136, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER] . Від даного шлюб сторони мають сина: [PERSON] , [INFO] , що підтверджується свідоцтвами про народження серії [NUMBER] . Також встановлено,\~що Вознесенського міськрайонного суду Миколаївської області від 17.08.2017 у справі № 473/2549/17 шлюб між сторонами розірвано. Згідно Акту від 30.06.2020 виданого депутатом Ірпінської міської ради Київської області Ковтун І.В. встановлено, що позивач фактично проживає за адресою: [ADDRESS] із 23.02.2020 і до сьогодні. Проживає з [PERSON] , [INFO] та сином [PERSON] , [INFO] . Вказане житло позивач орендує, що підтверджується Договором оренди квартири (житлового приміщення) від 23.05.2020. Угоду про добровільну сплату аліментів сторонами не укладено. Згідно\~ст.8 Закону України «Про охорону дитинства»\~кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України. Відповідно до змісту\~ст.17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини», при розгляді справ українські суди повинні застосовувати Конвенцію та практику Європейського суду з прав людини як джерело права. Відповідно до ст.3 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року (яка була ратифікована\~Постановою Верховної Ради України №789-XII від 27 лютого 1991 року\~і набула чинності для України 27 вересня 1991 року), в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Згідно з ч.2 ст.3 Конвенції про права дитини, держави-учасниці зобов`язуються забезпечити дитині такий захист і піклування, які необхідні для її благополуччя, беручи до уваги права й обов`язки її батьків, опікунів чи інших осіб, які відповідають за неї за законом, і з цією метою вживають всіх відповідних законодавчих і адміністративних заходів. Держави-учасниці забезпечують у максимально можливій мірі виживання і здоровий розвиток дитини (ч.2 ст.6 цієї Конвенції). Також, частинами 1 та 2 ст.27 Конвенції про права дитини визначено, що держави-учасниці визнають право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. В п.17\~постанови Пленуму ВСУ від 15.05.2006 року №3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів»\~розяснено, що за відсутності домовленості між батьками про сплату аліментів на дитину той із них, з ким вона проживає, вправі звернутися до суду з відповідним позовом. У відповідності до ст. ст. 180, 181 СК України, батьки зобов`язані утримувати дітей до досягнення ними повноліття, кошти на утримання дітей стягуються в судовому порядку у частці від доходу батьків чи у твердій грошовій сумі. Відповідно до\~ст. 184 Сімейного Кодексу України, суд за заявою одержувача визначає розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Розмір аліментів, визначений судом або домовленістю між батьками у твердій грошовій сумі, щорічно підлягає індексації відповідно до закону, якщо платник і одержувач аліментів не домовилися про інше. За заявою одержувача аліментів індексація може бути здійснена судом за інший період. Той із батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина, має право звернутися до суду із заявою про видачу судового наказу про стягнення аліментів у розмірі 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Законом України «Про Державний бюджет України на 2020 рік»\~прожитковий мінімум на дитину віком від 06 до 18 років встановлено з 1 січня 2020 року - 2218 гривень. У відповідності до п. 1 ч. 1 ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує стан здоров`я та матеріальне становище дитини. Згідно до ч. 1 ст. 191 СК України \~аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову. Оскільки в\~судовому засіданні\~встановлено,\~що відповідач\~як батько\~ [PERSON] ,\~кошти на\~його утримання\~не надає\~в добровільному\~порядку;\~беручи до\~уваги те,\~що станом\~на 01\~липня 2020\~року прожитковий\~мінімум на\~дитину віком\~від 06\~до 18\~років встановлено\~на рівні\~2\~318\~гривень,\~а також\~враховуючи фінансовий\~стан відповідача,\~то суд\~вважає за\~можливо частково\~задовольнити подану\~позовна заяву\~та покласти\~на відповідача\~обов`язок щомісячно\~сплачувати аліменти\~на утримання\~сина в\~розмірі 2\~000,00\~грн.\~щомісячно до\~досягнення дитиною\~повноліття. Стягненню з відповідача на користь держави також підлягає судовий збір на підставі ст.80,\~88\~ЦПК України. Таким чином, позовна заява підлягає до часткового задоволення. На підставі ст. 84,\~180-182 Сімейного Кодексу України,

Outcome: approved