Jurisdiction: civil
Date: 2017-06-20 00:00:00

Позивач звернулась до суду з позовом до відповідача, в якому в якому просила стягнути з останнього на її користь аліменти на утримання неповнолітніх дітей, [PERSON] та [PERSON], в розмірі 1/4 частини його заробітку щомісячно, та на своє утримання в розмірі 1/4 частини його заробітку щомісячно. В обґрунтування позову зазначила, що відповідач здоровий та працездатний, офіційно працює, має сталий заробіток, ухиляється від надання матеріальної допомоги на дітей, які повністю знаходяться на її утриманні, крім того вона є інвалідом 2-ї групи, постійно лікується, та перебуває під наглядом лікарів, тому потребує надання матеріальної допомоги для підтримання здоров`я, що в свою чергу допоможе займатися дітям. Позивач та її представник в судовому засіданні позов підтримали з підстав зазначених в ньому, просили задовольнити. Відповідач та його представник в судовому засіданні позов визнали частково, погодились сплачувати аліменти на утримання дітей, в іншій частині позов не визнали просили відмовити в його задоволенні з підстав зазначених в письмовому запереченні. Вислухавши думку учасників справи, дослідивши надані докази, суд дійшов до висновку, що позов підлягає частковому задоволенню з наступних підстав. Обовязок батьків щодо утримання своїх дітей є одним з головних конституційних обовязків (ч. 2 ст. 51 Конституції України) і традиційно закріплюється в сімейному законодавстві. Судом встановлено, що сторони у справі є батьками неповнолітніх: [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO], /а.с. 5/, які знаходяться на утримання позивача /а.с. 7/. Згідно зі ст. 27 Конвенції про права дитини від 20.11.1989 pоку, батько або (і) інші особи, що виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здатностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Це положення відбите в українському законодавстві. Зміст глави 15 СК України вказує на обовязок кожного з батьків утримувати дитину. Таке утримання є безумовним, оскільки Закон не передбачає будь-яких спеціальних умов для виникнення обовязку батьків з утримання своїх дітей, та не передбачає звільнення батьків від утримання незалежно від того, чи є батьки працездатними, та чи є в них кошти, достатні для утримання. Способи виконання обовязку утримувати дитину визначені статтею 181 СК України, за змістом якої, кошти на утримання дитини (аліменти) за рішенням суду присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. В пункті 17 постанови Пленуму Верховного Суду України № 3 від 15.05.2006 року Про практику застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів розяснено, що вирішуючи питання щодо розміру аліментів, суд повинен урахувати: стан здоровя, матеріальне становище дитини і платника аліментів; наявність в останнього інших неповнолітніх дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, повнолітніх дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. За змістом статей 10, 11, 60 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог або заперечень. Будь-яких поважних причин, що унеможливлюють надання відповідачем матеріальної допомоги своїм дітям, на момент розгляду справи не існує. Жодних документів, які б підтверджували непрацездатність відповідача чи неможливість його працевлаштування, суду надано не було. Як вбачається з матеріалів справи і встановлено в судовому засіданні, відповідач є працездатною особою, офіційно працює в ТОВ «АВАН-СЕРВІС» на посаді слюсаря де його сукупний дохід з листопада 2016 року по квітень 2017 року складає 16\~049,96 грн., а тому суд приходить до висновку, що він спроможний сплачувати аліменти на утримання дітей в розмірі, зазначеному в позові, що буде відповідати, як інтересам дітей, так і матеріальному становищу та стану здоровя платника аліментів. Як відповідач, так і позивач, в рівних частках повинні утримувати своїх дітей до досягнення ними повноліття, що разом із присудженою сумою аліментів забезпечить належне їх утримання. Що стосується вимоги позивача про стягнення аліментів на її утримання, судом встановлено наступне. Відповідно до свідоцтва про одруження [PERSON] I-ТП № 073045, 15 грудня 2001 року було зареєстровано шлюб між [PERSON] та [PERSON], актовий запис № 6. Відповідно до довідки до акта огляду МСЕК серії 10 ААБ № 234583, [PERSON] є інвалідом другої групи з 23.07.2012 року, та відповідно до довідки їй визначено про необхідне лікування, та протипоказана важка фізична праця (а.с. 8). Згідно вимог ст.75 СК України дружина, чоловік повинні матеріально підтримувати один одного. Право на утримання (аліменти) має той з подружжя, який є непрацездатним, потребує матеріальної допомоги, за умови, що другий з подружжя може надавати матеріальну допомогу . Непрацездатним вважається той із подружжя, який досяг пенсійного віку, встановленого законом, або є інвалідом I, II чи III групи. Один із подружжя є таким, що потребує матеріальної допомоги, якщо заробітна плата, пенсія, доходи від використання його майна, інші доходи не забезпечують йому прожиткового мінімуму, встановленого законом. Отже, необхідною вимогою для отримання аліментів є умова, що відповідач може надавати [PERSON] матеріальну допомогу. Однак позивачем не надано жодного доказу того, що відповідач може надавати матеріальну допомогу у зазначеній сумі. Крім того, як зазначає позивач з [PERSON] вони не проживають спільно з листопада 2016 року, також відповідно до довідки № Д1-В143/9/898 від 17.05.2017 року, пояснень відповідача, що не заперечувалось позивачем, останній сплачує кредит за будинок по вул. Садовій, 3 с. Наталівка, Новоград-Волинського району, в якому проживає позивач разом з дітьми. Згідно з ч.ч. 1, 2\~ст.80 СК України\~розмір аліментів одному із подружжя визначається рішенням суду у частці від заробітку (доходу) другого з подружжя і (або) у твердій грошовій сумі. Розмір аліментів одному з подружжя суд визначає з урахуванням можливості одержання утримання від повнолітніх дочки, сина, батьків та з урахуванням інших обставин, що мають істотне значення. На основі повно і всебічно з'ясованих обставин, на які посилалась позивачка, як на підставу своїх вимог, підтверджених доказами, дослідженими в судовому засіданні, оцінивши їх належність, допустимість, достовірність, а також достатність і взаємний зв'язок у їх сукупності, встановивши правовідносини, які випливають із встановлених обставин та правові норми, які підлягають застосуванню до цих правовідносин, суд дійшов висновку про відмову в задоволенні позовних вимог про стягнення з відповідача на її утримання аліментів. Також суд стягує з відповідача в дохід держави судовий збір в сумі 640 грн. 00 коп.

Outcome: partial