overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2018-12-06 00:00:00

Позивач звернулась до суду з позовом до [PERSON] про усунення перешкод у праві користування та розпорядження житловим приміщенням, в якому зазначила, що вона є власником квартири, розташованої за адресою: [ADDRESS], згідно договору купівлі-продажу квартири від 11.12.2014 року, в якій зареєстрований відповідач [PERSON], [INFO], яка є знайомої позивача, але більш як 3 роки не проживає у спірному житловому приміщенні, особистих речей її в квартирі не має, комунальні платежі не сплачує, але факт її реєстрації створює перешкоди у здійсненні позивачу права на користування цим приміщенням, позбавляє позивача оформити субсидію на житло та інші правовідносини, чим порушуються права позивача. Позивач просить усунути перешкоди у праві користування та розпорядження житловим приміщенням, визнавши [PERSON], [INFO], такою, що втратила право користування квартирою за адресою: [ADDRESS] У судове засідання позивач та представник позивача не з'явились, про час розгляду справи були повідомлені відповідно до ст.ст.128,129 ЦПК України. Представник позивача надала суду заяву, в якій підтримала позовні вимоги, не заперечує проти заочного розгляду справи та просить справу розглянути у її відсутність та відсутність позивача, тому, суд вважає можливим розглянути справу у відсутність позивача та представника позивача. Відповідач в судове засідання повторно не з'явилася, була належним чином повідомлена про час розгляду справи, відповідно до ст.ст.128,129 ЦПК України, приймаючи до уваги, що позивач не заперечує проти заочного розгляду справи, суд згідно до ст.280 ЦПК України ухвалив заочний розгляд справи. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що вимоги позивача підлягають задоволенню повністю з наступних підстав. Так, у судовому засіданні встановлено той факт, що [PERSON] є власником квартири за адресою: [ADDRESS], на підставі договору купівлі-продажу від 11 грудня 2014 року посвідченого державним нотаріусом Першої Артемівської державної нотаріальної контори Букрей Г.П. ( а.с.11). Відповідно до довідки ОСББ «Кец-27» № 7, за адресою: [ADDRESS], зареєстровані, у тому числі [PERSON], [INFO], як знайома позивача (а.с.13), яка з 2014 р. не проживає за вказаною адресою, що підтверджують сусіди [PERSON], [PERSON] (а.с.10). Згідно зі ст. 319 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Та обставина, що [PERSON], [INFO], не знята з реєстрації із даного житлового приміщення, перешкоджає позивачу, як власнику квартири, володіти, користуватися та розпоряджатися приміщенням в повному обсязі, що є порушенням її права власності. Відповідно до ст. 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном. Таким чином, є всі підстави для усунення перешкод в користуванні житлом шляхом визнання [PERSON], [INFO], такою, що втратила право користування житловим приміщенням за адресою: [ADDRESS] оскільки, вона користуються лише правом реєстрації. Судові витрати стягнути з відповідача на користь позивача відповідно до ст.141 ЦПК України.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-08-26 00:00:00

Позивач звернулась до суду з позовом до [PERSON] районної адміністрації Львівської міської ради та просить зобовязати [PERSON] районну адміністрацію ЛМР видати їй свідоцтво про право власності на квартиру [ADDRESS]. Позивач в судовому засіданні позовні вимоги підтримала. Просить задовольнити позов в повному обсязі. Представник відповідача [PERSON] районної адміністрації Львівської міської ради та представники третіх осіб Відділу приватизації житла Франківського району, Управління комунальної власності ЛМР в судове засідання не зявились не повідомили про причини неявки, хоч належно повідомлені про час та місце слухання справи. Тому суд вважає за можливе справу слухати у їх відсутності. Заслухавши пояснення позивача, дослідивши матеріали справи та перевіривши їх доказами, з'ясувавши дійсні обставини справи, суд вважає, що позов до задоволення не підлягає. Відповідно до ст. 1 ЦПК України завданнями цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Згідно ч.1 ст. 3 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Як передбачено\~ст.41 Конституції України, зокрема, кожен має право володіти, користуватись і розпоряджатись своєю власністю. Право приватної власності набувається в порядку, визначеному законом. Ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним. Ст.60 ЦПК України передбачено, що кожна сторона зобовязана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог чи заперечень. Судом встановлено, що рішенням Франківського районного суду м. Львова від 15.04.2009р. відмовлено у задоволенні позову [PERSON] про визнання права власності на квартиру [ADDRESS]. Ухвалою колегії суддів судової палати у цивільних справах апеляційного суду Львівської області від 26.11.2009р. апеляційну скаргу [PERSON] відхилено та рішення Франківського районного суду м. Львова від 15.04.2009р. залишено без змін. Частиною 3 ст. 61 ЦПК України встановлено, що обставини, встановлені судовим рішенням у цивільній, господарській або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини. З врахуванням вищенаведеного, суд приходить до висновку, що вимоги позивача спростовані матеріалами справи, що в свою чергу, дає суду підстави визнати позовні вимоги необґрунтованими та такими, що не підлягають до задоволення.

Outcome: dismissed
Jurisdiction: civil
Date: 2017-04-05 00:00:00

Позивач звернулась до суду з позовом до [PERSON] та [PERSON] про оспорювання батьківства. Позивач свої позовні вимоги мотивує тим, що він з жовтня місяця 2015 року проживав однією сімєю як чоловік та жінка без реєстрації шлюбу з [PERSON]. 22 липня 2016 року вони офіційно оформили стосунки зареєструвавши шлюб в органі ДРАЦСу. Під час спільного з [PERSON] проживання, остання від позивача завагітніла та 07 січня 2016 року народила сина - [PERSON]. Так як [PERSON] лише за пять місяців до народження дитини (26 серпня 2015 року) розірвала шлюб з [PERSON] то батьком в свідоцтві про народження дитини відповідно до статті 122 Сімейного кодексу України було записано саме його. Позивач категорично не згоден з тим, що в свідоцтві про народження [PERSON] батьком записаний [PERSON] Крім цього, позивач дбав про вагітну [PERSON], зустрічав дружину та сина з пологового будинку в м. Сумах, адже пологи були дуже важкі і дитина перебувала в реанімаційному відділенні. Позивач дбає про сина [PERSON] і по теперішній час. Відповідач [PERSON] згідно вироку Новгород-Сіверського райсуду Чернігівської області з 2014 року по кінець 2016 року відбував покарання в Коростенівській виправній колонії №71 м. Коростень Житомирської області, взагалі з [PERSON] не спілкувався та не спілкується. В судове засідання позивач та відповідач [PERSON] не зявились, надали заяву в якій позовні вимоги підтримали у повному обсязі, прохали розглянути справу без їх участі, не заперечують проти постановлення заочного рішення.. Відповідач [PERSON] у судове засідання не з'явився, хоча належним чином повідомлявся про дату та час слухання справи. Причину неявки суду не повідомив. Будь-яких заяв чи клопотань до суду не надав. Представник третьої особи до суду не з'явився, але надав суду заяву про розгляд справи без їх участі покладались на розсуд суду. Згідно ст. 224 ЦПК України у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності або якщо повідомлені ним причини неявки визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Суд проаналізувавши докази по справі приходить до наступного: Відповідно до частини 1 статті 129 Сімейного кодексу України, особа, яка вважає себе батьком дитини, народженої жінкою, яка в момент зачаття або народження дитини перебувала у шлюбі з іншим чоловіком, має право предявити до її чоловіка, якщо він записаний батьком дитини, позов про визнання свого батьківства. Судом встановлено, згідно копії рішення Коростенського міськрайсуду від 26.08.2015 року (а.с.3) шлюб між [PERSON] та [PERSON] розірвано. Згідно свідоцтва про народження [PERSON] (а.с.5) батьком записано [PERSON] відповідача по справі, тому з підстав вищевикладеного суд вважає що позовні вимоги доведені та підлягають задоволенню. Судові витрати по справі позивач просить залишити за ним. На підставі вищевикладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-02-01 00:00:00

Позивач звернулась до суду з позовом до [PERSON] та [PERSON] про припинення стягнення аліментів на повнолітню дитину. Позивач свої позовні вимоги мотивує тим, що за позовною заявою відповідача по справі [PERSON] на користь сина [PERSON], [INFO] з позивача було стягнуто аліменти в розмірі 1/4 частини від усіх видів заробітку (доходу) щомісячно, починаючи стягнення з 15 жовтня 2015 року та до досягнення [PERSON] двадцяти трьохрічного віку. Відповідно до довідки № 622 від 21.10.2016 року навчального закладу ВСП «Училище N«3» Національного університету «Одеська юридична академія», термін закінчення навчання [PERSON] в училище 31.10.2016 року. Після звернення до виконавчої служби ІІІосткинського міського управління юстиції, позивачу було повідомлено, що припинення стягнення аліментів може бути тільки на підставі рішення суду, а тому позивач вимушений звернутись до суду з вказаним позовом. Позивач в судове засідання не з'явився, але надав суду заяву в якій просить справу розглядати без його участі та наполягав на задоволенні позовних вимог і не заперечував проти задоволення заочного рішення. Відповідачі у судове засідання не з'явились, хоча належним чином повідомлялись про дату та час слухання справи. Причину неявки суду не повідомили. Будь-яких заяв чи клопотань до суду не надали. Згідно ст. 224 ЦПК України у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності або якщо повідомлені ним причини неявки визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Відповідно до ст. 198 СК України, батьки зобов'язані утримувати своїх повнолітніх непрацездатних дочку, сина, які потребують матеріальної допомоги, якщо вони можуть таку матеріальну допомогу надавати. Відповідно до ст. 199 СК України, якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв'язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов'язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Право на утримання припиняється у разі припинення навчання. Судом встановлено, згідно копії виконавчого документу (а.с.4) з [PERSON] стягуються аліменти на користь сина [PERSON] на час навчання. Згідно довідки № 622 від 21.10.2016 року наданої Національним університетом «Одеська юридична академія» (а.с.5) у [PERSON] термін закінчення училища № 3 31.10.2016 року тобто на теперішній час він є таким, що закінчив навчання, тому з підстав вищевикладеного позовні вимоги підлягають задоволенню. На підставі ч.3 ст. 88 ЦПК України, якщо позивач, на користь якого ухвалено рішення, звільнено від сплати судового збору, він стягується з відповідача в дохід держави пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-09-08 00:00:00

Позивач звернулась до суду з позовом до [PERSON], та, відповідно до позовної заяви просила стягнути з відповідача на її користь аліменти на утримання дітей\~[PERSON], 04.08.2009 р. н., та [PERSON], 09.08.2013 р. н., в розмірі 2000,0 грн. на місяць на кожну дитину, починаючи стягнення з моменту подачі позову до суду та до досягнення кожною дитиною віку 18 років. Позивач в судове засідання зявилась, позовні вимоги підтримала, просила суд задовольнити позовні вимоги. Відповідач в судове засідання зявився, проти задоволення позову не заперечував, просив зменшити суму розміру аліментів звязку з тяжким фінансовим становищем. Згідно вимог\~ст. 180 СК України\~батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. У відповідності з ч. 2\~ст. 182 СК України\~мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Відповідно до ч. ч. 1-3\~ст. 181 СК України, способи виконання батьками обовязку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними. За домовленістю між батьками дитини той з них хто проживає окремо від дитини, може брати участь у її утримані в грошовій і (або) натуральній формі. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. \~Згідно з ч. 1\~ст. 174 ЦПК України, позивач може відмовитися від позову, а відповідач - визнати позов протягом усього часу судового розгляду, зробивши усну заяву. Частина 2\~ст. 174 ЦПК України\~передбачає, що до ухвалення судового рішення у зв'язку з відмовою позивача від позову або визнанням позову відповідачем, суд роз'яснює сторонам наслідки відповідних процесуальних дій, перевіряє, чи не обмежений представник сторони, який висловив намір вчинити ці дії, у повноваженнях на їх вчинення. Відповідно до ч.4\~ст. 130 ЦПК України\~при визнанні позову ухвалюється судове рішення в порядку, встановленому\~ст. 174 ЦПК України. Згідно з ч.4\~ст. 174 ЦПК України\~у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Враховуючи, що відповідач позов визнав, таке визнання є безумовним і не суперечить закону та не порушує прав, свобод і інтересів інших осіб, суд

Outcome: partial
Jurisdiction: civil
Date: 2016-06-29 00:00:00

Позивач звернулась до суду з позовом до [PERSON], та, відповідно до позовної заяви просила стягнути з відповідача на її користь аліменти на утримання дітей [PERSON], 22.04.2004 р. н., та [PERSON], 29.10.2008 р. н., в розмірі 1000,00 грн. на місяць на кожну дитину, починаючи стягнення з моменту подачі позову до суду та до досягнення кожною дитиною віку 18 років . Позивач до судового засідання не зявилась, згідно наданої суду письмової заяви позовні вимоги підтримала, просила суд розглядати справу за її відсутністю. Відповідач до судового засідання не зявився, надавши суду заяву, згідно якої позовні вимоги визнав у повному обсязі, просив суд розглядати справу за його відсутністю. Згідно вимог ст. 180 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. У відповідності з ч. 2 ст. 182 СК України мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Відповідно до ч. ч. 1-3 ст. 181 СК України, способи виконання батьками обовязку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними. За домовленістю між батьками дитини той з них хто проживає окремо від дитини, може брати участь у її утримані в грошовій і (або) натуральній формі. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Згідно з ч. 1 ст. 174 ЦПК України, позивач може відмовитися від позову, а відповідач - визнати позов протягом усього часу судового розгляду, зробивши усну заяву. Частина 2 ст. 174 ЦПК України передбачає, що до ухвалення судового рішення у зв'язку з відмовою позивача від позову або визнанням позову відповідачем, суд роз'яснює сторонам наслідки відповідних процесуальних дій, перевіряє, чи не обмежений представник сторони, який висловив намір вчинити ці дії, у повноваженнях на їх вчинення. Відповідно до ч.4 ст. 130 ЦПК України при визнанні позову ухвалюється судове рішення в порядку, встановленому ст. 174 ЦПК України. Згідно з ч.4 ст. 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Враховуючи, що відповідач позов визнав, таке визнання є безумовним і не суперечить закону та не порушує прав, свобод і інтересів інших осіб, суд

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-10-31 00:00:00

Позивач звернулась до суду з позовом до [PERSON] , та, відповідно до позовної заяви просила стягнути з відповідача на її користь аліменти на утримання дітей - [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO], в розмірі 1000,00 грн. на місяць на кожну дитину, починаючи стягнення з моменту подачі позову до суду та до досягнення кожною дитиною віку 18 років . Позивач до судового засідання не з'явилась, згідно наданої суду письмової заяви позовні вимоги підтримала, просила суд розглядати справу за її відсутністю. Відповідач до судового засідання не з'явився, надавши суду заяву, згідно якої позовні вимоги визнав у повному обсязі, просив суд розглядати справу за його відсутністю. По справі встановлені наступні фактичні обставини. 14.07.2011 року між позивачем та відповідачем відділом державної реєстрації актів цивільного стану у Приморському районі Одеського міського управління юстиції укладено шлюб, актовий запис №750. Від цього шлюбу є діти - [PERSON], [INFO], що підтверджується копією свідоцтва про народження серії [NUMBER], виданого відділом реєстрації актів цивільного стану у місті Одесі Одеського міського управління юстиції, актовий запис №718 та [PERSON], [INFO], що підтверджується копією свідоцтва про народження серії [NUMBER], виданого відділом реєстрації актів цивільного стану у місті Одесі Одеського міського управління юстиції, актовий запис №2586. Згідно вимог ст. 180 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. У відповідності з ч. 2 ст. 182 СК України мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Відповідно до ч. ч. 1-3 ст. 181 СК України, способи виконання батьками обов'язку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними. За домовленістю між батьками дитини той з них хто проживає окремо від дитини, може брати участь у її утримані в грошовій і (або) натуральній формі. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Згідно з ч. 1 ст. 174 ЦПК України, позивач може відмовитися від позову, а відповідач - визнати позов протягом усього часу судового розгляду, зробивши усну заяву. Частина 2 ст. 174 ЦПК України передбачає, що до ухвалення судового рішення у зв'язку з відмовою позивача від позову або визнанням позову відповідачем, суд роз'яснює сторонам наслідки відповідних процесуальних дій, перевіряє, чи не обмежений представник сторони, який висловив намір вчинити ці дії, у повноваженнях на їх вчинення. Відповідно до ч.4 ст. 130 ЦПК України при визнанні позову ухвалюється судове рішення в порядку, встановленому ст. 174 ЦПК України. Згідно з ч.4 ст. 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Враховуючи, що відповідач позов визнав, таке визнання є безумовним і не суперечить закону та не порушує прав, свобод і інтересів інших осіб, суд

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-10-12 00:00:00

Позивач звернулась до суду з позовом до [PERSON], та, відповідно до позовної заяви просила стягнути з відповідача на її користь аліменти на утримання неповнолітнього сина, [PERSON], [INFO], в твердій грошовій сумі у розмірі 1000 (одна тисяча) грн.. щомісячно з моменту звернення до суду до досягнення ним повноліття, тобто до 21 липня 2027 року , 22.04.2004 р. н. Позивач до судового засідання не зявилась, згідно наданої суду письмової заяви позовні вимоги підтримала, просила суд розглядати справу за її відсутністю. Відповідач до судового засідання не зявився, надавши суду заяву, згідно якої позовні вимоги визнав у повному обсязі, просив суд розглядати справу за його відсутністю. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що сторони мають спільну дитину - сина [PERSON], [INFO], що підтверджується копією свідоцтва про народження серії І-ЖД №088951. Згідно вимог ст. 180 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. У відповідності з ч. 2 ст. 182 СК України мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Відповідно до ч. ч. 1-3 ст. 181 СК України, способи виконання батьками обовязку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними. За домовленістю між батьками дитини той з них хто проживає окремо від дитини, може брати участь у її утримані в грошовій і (або) натуральній формі. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Згідно з ч. 1 ст. 174 ЦПК України, позивач може відмовитися від позову, а відповідач - визнати позов протягом усього часу судового розгляду, зробивши усну заяву. Частина 2 ст. 174 ЦПК України передбачає, що до ухвалення судового рішення у зв'язку з відмовою позивача від позову або визнанням позову відповідачем, суд роз'яснює сторонам наслідки відповідних процесуальних дій, перевіряє, чи не обмежений представник сторони, який висловив намір вчинити ці дії, у повноваженнях на їх вчинення. Відповідно до ч.4 ст. 130 ЦПК України при визнанні позову ухвалюється судове рішення в порядку, встановленому ст. 174 ЦПК України. Згідно з ч.4 ст. 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Враховуючи, що відповідач позов визнав, таке визнання є безумовним і не суперечить закону та не порушує прав, свобод і інтересів інших осіб, суд

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-01-23 00:00:00

Позивач звернулась до суду з позовом до [PERSON], та, відповідно до позовної заяви просила суд стягнути на її користь аліменти у розмірі 1/4 частини з усіх видів доходів, але не менш 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісяця на утримання сина [PERSON], 26.03.2013 р. н, починаючи з 05.12.2016 р. до його повноліття до 26.03.2031 року. Позивач до судового засідання не зявилась, згідно наданої суду письмової заяви позовні вимоги підтримала, просила суд розглядати справу за її відсутністю. Відповідач до судового засідання не зявився, надавши суду заяву, згідно якої позовні вимоги визнав у повному обсязі, просив суд розглядати справу за його відсутністю . Згідно з ч. 1 ст. 174 ЦПК України, позивач може відмовитися від позову, а відповідач - визнати позов протягом усього часу судового розгляду, зробивши усну заяву. Частина 2 ст. 174 ЦПК України передбачає, що до ухвалення судового рішення у зв'язку з відмовою позивача від позову або визнанням позову відповідачем, суд роз'яснює сторонам наслідки відповідних процесуальних дій, перевіряє, чи не обмежений представник сторони, який висловив намір вчинити ці дії, у повноваженнях на їх вчинення. Відповідно до ч.4 ст. 130 ЦПК України при визнанні позову ухвалюється судове рішення в порядку, встановленому ст. 174 ЦПК України. Згідно з ч.4 ст. 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Враховуючи, що відповідач позов визнав, таке визнання є безумовним і не суперечить закону та не порушує прав, свобод і інтересів інших осіб, суд

Outcome: approved