Jurisdiction: civil
Date: 2020-02-02 00:00:00

Позивач звернулась в суд з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання малолітнього сина. Позо мотивований тим, що вона перебувала у шлюбі з відповідачем, під час шлюбу у них народився син [PERSON] , [INFO] . Рішенням Івано-Франківського міського суду від 13.11.2019 року шлюб між сторонами розірвано, визначено місце проживання сина з матір`ю. Дитина на даний час проживає з позивачкою і перебуває на її утриманні. З відповідачем тривалий час разом не проживають. [PERSON] як батько дитини не надає коштів на утримання дитини та неналежно виконує свої обов`язки. Дитина потребує значних витрат на її утримання, оскільки має аутоімунну хворобу. Відповідач є працездатним та має можливість сплачувати кошти на утримання дитини. Тому позивачка вважає, що відповідач може сплачувати аліменти в розмірі по 1500 грн. на дитину щомісячно, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. 03.02.2020 року відповідач [PERSON] надав відзив на позовну заяву, відповідного до якого вказав, що працює менеджером з адміністративної діяльності у Товаристві з обмеженою відповідальністю «БУДІВЕЛЬНА КОМПАНІЯ «АРКАДА-ІФ». Його місячний дохід становить - 4295,45 грн. (на підтвердження надано копію довідки про доходи від 27.01.2020 року), інших доходів у нього не має, підприємницькою діяльністю не займається; жодного рухомого та нерухомого майна на праві власності у нього не має; стан його фізичного здоров`я поганий, вказує, що був комісований в запас з військової строкової служби. Лікарями йому було поставлений діагноз - еритематозно-ексудативна гастродуоденопатія із збереженою кислотністю, а також хронічний холецистит. Надано копію Акту №658 обстеження стану здоров`я призовника від 04.10.2010 року; виписки з історії хвороби №43 28.01.2010 року. Також, зазначає, що на його повному утриманні є непрацездатний (пенсійного віку) батько - [PERSON] , [INFO] , (копія пенсійного посвідчення [NUMBER] від 25.07.2017 року додається). Просив відмовити частково в задоволені позову та визначити розмір аліментів у частці від його доходу щомісячно з моменту набуття чинності рішенням суду та досягнення дитиною повноліття. Представник позивача в судовому засіданні вимоги позову підтримала, та просила його задовольнити. Представник відповідача в судовому засіданні вимоги позову визнав частково, та просив встановити розмір аліментів в частці від доходу, визнає аліменти в сумі 1000 грн., покликаючись на викладі в відзиві обставини. Заслухавши представників сторін, дослідивши матеріали справи судом встановлено наступне. Під час шлюбу у сторін народився син [PERSON] , [INFO] (а.с.7). Згідно копії рішення Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області від 13.11.2019 року, шлюб між [PERSON] та [PERSON] розірвано, визначено юридичне місце проживання сина [PERSON] , [INFO] місцем проживання матері (а.с.5). Надані відповідачем копії Акту №658 обстеження стану здоров`я призовника від 04.10.2010 року та виписки з історії хвороби №43 28.01.2010 року суд не приймає до уваги, оскільки вони датовані 2010 роком та на даний час стан здоров`я відповідача не підтверджують. Положеннями ст. 180 Сімейного кодексу України визначено, що батьки зобов`язані утримувати своїх неповнолітніх дітей до досягнення ними повноліття. Відповідно до ст. 1, 2 Закону України «Про охорону дитинства» батьки зобов`язані забезпечити дітям умови для достатнього фізичного, духовного та культурного розвитку. В силу дії ч. 3 ст. 181 Сімейного кодексу України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. За приписами ч. 2 ст. 182 цього кодексу мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, за винятком випадків, передбачених статтею 184 цього Кодексу. Відповідно до частин 1, 2 статті 27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована постановою Верховної Ради України № 789-ХІІ від 27 лютого 1991 року та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Статтею 182 СК України, встановлено, що при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Відповідно до статті 7 Закону України «Про державний бюджет України на 2019 рік» прожитковий мінімум для дітей віком до 6 років становить: з 1 січня 2019 року - 1626 гривень, з 1 липня - 1699 гривень, з 1 грудня - 1779 гривень; дітей віком від 6 до 18 років становить: з 1 січня 2019 року - 2027 гривень, з 1 липня - 2118 гривень, з 1 грудня - 2218 гривень. Відповідно до статті 7 Закону України «Про державний бюджет України на 2020 рік» прожитковий мінімум дітей віком від 6 до 18 років складає: з 1 січня 2020 року - 2218 гривень, з 1 липня - 2318 гривень, з 1 грудня - 2395 гривень. При визначенні розміру аліментів суд відповідно до ст. 182 Сімейного кодексу України враховує, потреби дитини щодо належного утримання, вік батьків та обставину ненадання ними інформації про доходи. Враховуючи матеріальне становище сторін та те, що обов`язок утримувати дитину є рівною мірою обов`язком як матері, так і батька, інтереси та стан здоров`я дитини при визначенні розміру аліментів, виходячи з принципів розумності та справедливості, суд дійшов висновку, що позов слід задовольнити та стягувати з відповідача на користь позивача аліменти на утримання дитини в твердій грошовій сумі в розмірі по 1500 грн. на дитину щомісячно, але не менше 50% прожиткового мінімуму на дитину до досягнення дитиною повноліття. Відповідно до вимог ст. 191 Сімейного кодексу України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову. Тому стягнення аліментів слід розпочати з дня коли позивач звернулась із позовом до суду - 18 грудня 2019 року. Згідно із ч. 6 ст. 141 ЦПК України якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, які їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог. Тому з відповідача слід стягнути 768 гривні 40 коп. судового збору на користь держави. На підставі ст. 180-182, 191 СК України, ст. 1, 2 Закону України «Про охорону дитинства»

Outcome: approved