Jurisdiction: civil
Date: 2015-06-17 00:00:00

Позивач звернулась до суду з вказаними позовом, посилаючись на ту обставину що її відповідачці та [PERSON] яка померла 21 вересня 2000 року належала на праві спільної сумісної власності квартира № 153 будинку 7 по проїзду Береговому в м. Херсоні. Після смерті мами відкрилось спадщина , а саме на 1/3 частину вказаної квартири , яку вона фактично після її смерті. Однак їй було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину оскільки не визначена частка спадкодавця. Просила суд встановити факт прийняття спадщини та визнати за нею право власності на спадкове майно , а саме 1/3 частину квартири № 153 будинку 7 по проїзду Береговому в м. Херсоні. Позивач та її представник , за договором [PERSON] , до судового засідання не зявились , про дату час та місце розгляду справи повідомлялись належним чином , відповідно до вимог ст.ст. 74-76 ЦПК України, про причини неявки суд не повідомили. Подали на адресу суду заяву про розгляд справи за їх відсутності та просили задовольнити позов, не заперечували проти розгляду справи у заочному розгляді. Відповідач до судового засідання не зявилась , про дату час та місце розгляду справи повідомлялась належним чином , відповідно до вимог ст.ст. 74-76 ЦПК України, про причини неявки суд не повідомила. Зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи , що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України. Дослідивши матеріали справи , суд встановив, що: відповідно до свідоцтва про право власності на житло від 13 січня 1997 року за № 4259, зареєстроване в Херсонському БТІ 24 січня 1997 року [ADDRESS] будинку 7 по проїзду Береговому в м. Херсоні належить на праві спільної сумісної власності [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] на підставі закону України « Про приватизацію державного житлового фонду» . Відповідно до рішення Комсомольського районного суду м. Херсона від 25 березня 20015 року( справа № 667/1503/15-ц) , яке набрало законної сили 07 квітня 2015 року встановлено факт того що позивач є донькою [PERSON] яка померла 21 вересня 2000 року , згідно свідоцтва про смерть від 21 вересня 2000 року виданого Міським ВРАГС м. Херсона. Згідно до довідки Третьої Херсонської державної нотаріальної контори від 20 лютого 2015 року позивач на день смерті [PERSON] постійно проживала та була зареєстрована разом з останньою та вступила у фактичне володіння та користування спадковою квартирою, а також єдиною спадкоємицею яка звернулась з заявою про прийняття спадщини. За змістом ст. 459 ЦК УРСР ( в редакції 1963 року) спадкоємець визнається таким , що прийняв спадщину , як у разі подання ним у шестимісячний строк відповідної заяви до державної нотаріальної контори , так і в разі фактичного його вступу в управляння або володіння спадковим майном , тобто вчинення відповідних дій , у тому числі одержання до закінчення шестимісячного строку з часу відкриття спадщини певних речей зі спадкового майна. Так, судом встановлено , що позивач після смерті матері [PERSON] 21 вересня 2000 року фактично вступила у володіння спадковим майном , тобто одержала до закінчення шестимісячного строку з часу відкриття спадщини речі зі спадкового майна які належали померлій , а саме користується квартирою яка належить їм на праві спільної приватної власності , що не суперечить здобутим по справі доказам . Відповідно до ч.2 ст.8 Закону України Про приватизацію державного житлового фонду та п.5 Правил про порядок передачі квартир у власність громадян ( далі Правил) передача займаних квартир (будинків) здійснюється в спільну сумісну або часткову власність за письмовою згодою всіх повнолітніх членів сім'ї, які постійно мешкають в даній квартирі (будинку), в тому числі тимчасово відсутніх, за якими зберігається право на житло, з обов'язковим визначенням уповноваженого власника квартири (будинку). Відповідно до свідоцтва про право власності на житло кв. № 153 будинку 7 по проїзду Береговому в м. Херсоні була передана у власність [PERSON], [PERSON] та [PERSON] , так як на підставі вимог ч.2 ст. 355 ЦК України майно може належати особам на праві спільної часткової або на праві спільної сумісної власності , а згідно ч.4 ст. 355 ЦК України спільна власність вважається частковою , якщо договором або законом не встановлена спільна сумісна власність на майно , а при приватизації квартири відповідно до вимог ст. 3 Закону України „ Про приватизацію державного житлового фонду квартири передаються громадянам у спільну часткову власність то як позивачу та і іншим співвласникам кв. № 153 будинку 7 по проїзду Береговому в м. Херсоні належало по 1/3 частині вказаної квартири. За таких обставин , та з урахуванням п.4 Прикінцевих та перехідних положень Цивільного кодексу України ( в редакції 2004 року) суд вважає що позовні вимоги заявлені позивачем є обґрунтованими однак і такими що підлягають задоволенню.

Outcome: approved