Jurisdiction: civil
Date: 2018-05-10 00:00:00

Позивач звернувся у суд з позовом в якому просить стягнути з відповідача вартість витрат, пов»язаних з утриманням у навчальному закладі в сумі 35862 грн 99 коп та судові витрати по справі. Позовна заява обґрунтована тим, що 29.09.2009 року між Університетом та відповідачем було укладено договір про підготовку фахівця. Після навчання [PERSON] був направлений для проходження служби до УМВС України в Черкаській області. Наказом УМВС України в Черкаській області від 11.09.2015 року № 250 о/с відповідача було звільнено з органів внутрішніх справ України за власним бажанням згідно п.64 «ж» Положення про проходження служби рядовим і начальницьким складом ОВС України. Оскільки відповідач був звільнений з ОВС України по закінченню навчання до встановленого трирічного терміну перебування на службі, тому позивач звернувся з позовом про стягнення з відповідача коштів пов'язаних з його навчанням в Університеті. Представник позивача в судове засідання не з»явився, але направив до суду заяву, в якій позовні вимоги підтримав повністю та просив справу розглянути у його відсутність, проти ухвалення заочного рішення не заперечив. Представник відповідача [PERSON] позов не визнав та пояснив, що на час підписання договору відповідач був неповнолітнім і договір укладений без згоди його батьків. [PERSON] закінчив навчання 14.06.2013 року, звільнився із займаної посади 11.09.2015 року з поважної причини, наказ про його звільнення не змінений і не скасований. Законом України «Про міліцію» передбачено, що відшкодування коштів має відбуватися на користь МВС. Суд, вислухавши пояснення представника відповідача, з'ясувавши обставини справи та перевіривши їх доказами, вважає, що позов підлягає до повного задоволення з наступних підстав. 29.09.2009 року між Київським національним університетом внутрішніх справ, Головним управлінням МВС України в Черкаській області та [PERSON] було укладено договір №09-730 про підготовку фахівця у Київському національному університеті внутрішніх справ (а.с.7-8). Розпорядженням КМУ від 27.08.2010 року №1709-р «Про реорганізацію деяких вищих навчальних закладів Міністерства внутрішніх справ» Київський національний університет внутрішніх справ реорганізовано в Національну академію внутрішніх справ, яка є правонаступником, що підтверджується статутом (а.с.30, 33-36). 27.07.2012 року між Національною академією внутрішніх справ, Головним управлінням МВС України в Черкаській області та [PERSON] було укладено додатковий договір №1 до договору №09-730 від 29.09.2009 року про підготовку фахівця у Київському національному університеті внутрішніх справ (а.с.9). Згідно витягу з наказу від 31.07.2009 року №568 [PERSON] зараховано на денну форму навчання І курсу Київського національного університету внутрішніх справ за спеціальністю «Правознавство», з 1 вересня 2009 року (а.с.10). Згідно витягу з наказу від 14.06.2013 року №602 [PERSON] присвоєно кваліфікацію юриста за спеціальністю «Правознавство» та видано диплом бакалавра (а.с.11). П.2.1.3 Договору №09-730 від 29.09.2009 року передбачено, що виконавець, в даному випадку Київський національний університет внутрішніх справ зобов»язується забезпечити [PERSON] харчуванням, речовим майном та грошовим утриманням за нормами, затвердженими нормативно-правовими актами України. У разі відрахування з навчального закладу чи звільнення з органів внутрішніх справ по закінченні навчання до встановленого трирічного терміну перебування на службі за підставами, передбаченими п.3 цього договору, відповідач зобов»язується відшкодувати фактичні витрати, пов»язані з утриманням у навчальному закладі згідно із затвердженим розрахунком, що передбачено п.2.3.6 договору. Відповідно до п.3.1 підставою відшкодування фактичних витрат на підготовку є звільнення з органів внутрішніх справ за власним бажанням без поважних причин. Відшкодування здійснюється в розмірі фактичних витрат, пов»язаних з грошовим, продовольчим та речовим забезпеченням; оплатою комунальних послуг і вартості спожитих енергоносіїв, що передбачено п.4.1. Зі змісту п.7.6 підписаного сторонами договору вбачається, що договір набирає чинності з моменту його підписання і діє весь період навчання на протязі 3 років з дати призначення відповідача на посаду. За вказаний період цей договір не визнавався недійсним, не розривався і не змінювався. Після закінчення навчання [PERSON] працював в Смілянському міському відділі УМВС. Згідно наказу УМВС України в Черкаській області від 11.09.2015 року №250 о/с лейтенанта міліції оперуповноваженого сектору карного розшуку Смілянського міського відділу УМВС [PERSON] звільнено з органів внутрішніх справ за ст.64 п.Ж, за власним бажанням (а.с.12,13). За фактом звільнення [PERSON] було проведено службове розслідування, що підтверджується висновком від 08.09.2015 року (а.с.14), в якому зазначено, що причиною звільнення є низька заробітна плата та [PERSON] попереджено про необхідність відшкодування витрат, пов»язаних із його утриманням у навчальному закладі. Вартість витрат, пов»язаних з утриманням [PERSON] у навчальному закладі становить 35862,99 грн, що підтверджується довідкою, з якою відповідач був ознайомлений 13.06.2013 року (а.с.15-26). Вказані розрахунки відповідають вимогам постанови Кабінету Міністрів України від 01.03.2007 року № 313. Відповідно до п. 1.1 Положення про вищі навчальні заклади МВС, затвердженого наказом МВС України від 14.02.2008 року №62 вищі навчальні заклади МВС України є державними навчальними закладами, які підпорядковані МВС. Кошти на навчання виділяються із державного бюджету України після чого перераховуються вищим навчальним закладам МВС України та витрачаються останніми на підготовку фахівців для підрозділів МВС України. Пунктами 9.9., 9.10. вказаного Положення передбачено, що бюджетні асигнування та надходження спеціального фонду не підлягають вилученню та використовуються виключно за призначенням відповідно до вимог чинного законодавства. Вищі навчальні заклади самостійно використовують кошти загального та спеціального фондів державного бюджету відповідно до кошторису, що затверджується МВС. Згідно ч.7 ст.18 Закону України «Про міліцію» (в ред. на час звільнення [PERSON].) курсанти вищих навчальних закладів Міністерства внутрішніх справ України у разі дострокового розірвання договору через небажання продовжувати навчання або через недисциплінованість чи в разі відмови від подальшого проходження служби на посадах начальницького складу органів внутрішніх справ після закінчення вищого навчального закладу, а також особи начальницького складу органів внутрішніх справ, які звільняються із служби протягом трьох років після закінчення вищого навчального закладу Міністерства внутрішніх справ України за власним бажанням, через службову невідповідність або за порушення дисципліни, відшкодовують Міністерству внутрішніх справ України витрати, пов'язані з їх утриманням у вищому навчальному закладі, в порядку, установленому Кабінетом Міністрів України. У разі відмови від добровільного відшкодування витрат таке відшкодування здійснюється в судовому порядку. П.1.3 Порядку відшкодування особами витрат, пов»язаних з їх утриманням у вищих навчальних закладах Міністерства внутрішніх справ передбачає відшкодування витрат у разі звільнення осіб начальницького складу органів внутрішніх справ із служби протягом трьох років після закінчення навчального закладу за власним бажанням, через службову невідповідність або за порушення дисципліни. Відшкодування здійснюється в розмірі фактичних витрат, пов'язаних з: грошовим, продовольчим і речовим забезпеченням; перевезенням до місця проведення щорічної основної і канікулярної відпустки та у зворотному напрямку, за направленням до місця служби після закінчення навчального закладу; оплатою комунальних послуг і вартості спожитих енергоносіїв, про що зазначено у п.2. Відповідно до ст.526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Ч.1 ст.623 ЦК України передбачено, що боржник, який порушив зобов'язання, має відшкодувати кредиторові завдані цим збитки. Суд критично, як спробу уникнути цивільної відповідальності, оцінює посилання відповідача на показання допитаних у суді свідків [PERSON] та [PERSON] щодо відсутності у відповідача власного житла як підстави звільнення з органів внутрішніх справ, оскільки такі обставини спростовуються матеріалами справи, в т.ч. тим, що наказ про звільнення відповідача на даний час є чинним, оскільки ніким не був оскаржений. За таких обставин, враховуючи, що [PERSON] навчався за рахунок коштів державного бюджету і зобов»язувався після закінчення навчання відпрацювати не менше трьох років за місцем розподілу, але протягом вказаного терміну звільнений за власним бажанням з органів внутрішніх справ, суд приходить до висновку про наявність порушення права позивача та обов»язок відповідача відшкодувати витрати, пов»язані з його утриманням у навчальному закладі, які згідно довідки про розмір витрат становлять 35862 грн 99 коп та відшкодування судових витрат у справі в сумі 1378 грн.

Outcome: approved