Jurisdiction: civil
Date: 2020-09-15 00:00:00

Позивач звернулась до суду з позовом, в якому просить стягнути з відповідача на її користь аліменти на утримання доньки [PERSON] , [INFO] , у твердій грошовій сумі у розмірі 2218 гривень щомісячно з моменту звернення до суду з цим позовом і до досягнення дитиною повноліття. В обґрунтування позовних вимог позивач зазначила, що 26.11.2005 р. між сторонами було укладено шлюб, [INFO] у сторін по справі народилась донька [PERSON] . 02.05.2020 р. відповідач зібрав власні речі та пішов із сім`ї, мотивуючи своє рішення тим, що він у майбутньому збирається розірвати шлюб. Добровільно відповідач відмовляється брати участь в утриманні дитини. Позивачу відомо, що відповідач отримує заробітну плату у розмірі 8500 грн на місяць, є власником 1/2 чотирьох кімнатної квартири, інших утриманців не має, аліменти не сплачує. Відповідач надав відзив до суду, в якому зазначив, що доводи на які посилається позивач є необґрунтованими та такими, що не відповідають дійсності, так як аліменти на утримання доньки він сплачує добровільно. Заперечує щодо стягнення аліментів у розмірі 2 218 грн., оскільки вказана сума фактично складає 1/2 частину його заробітної плати. Він офіційно працює вантажником та його заробітна плата складає в середньому близько 4000 грн. на місяць, ніяких інших доходів він не отримує. Вказав, що позивачка також офіційно працює та отримує заробітку плату, має дохід з присадибної ділянки та її дохід вищій за його. Також зазначив, що розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини та мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, що становить з 1 січня 2020 року - 2218 грн., з 1 липня - 2318 грн. для дитини віком від 6 до 18 року. Посилаючись на те, що обов`язок утримувати дитину покладений на обох батьків та на те, що на кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини, а отже і витрати на потреби дитини також мають бути однаковими, вважає за необхідним стягувати з нього аліменти у розмірі 1200 грн. За клопотанням відповідача ухвалою Московського районного суду м. Харкова від 10.07.2020 року було витребувано з Головного управління державної фіскальної служби у Харківській області інформацію про отримані позивачем доходи. 26.08.2020 року на адресу суду надійшла відповідь з Головного управління державної фіскальної служби у Харківській області, якою повідомлено суд, що ухвала суду не може бути виконана оскільки ГУ ДФС у Харківській області не є розпорядником та не має доступу до інформації Центральної бази даних Державного реєстру фізичних осіб. Формує та веде Державний реєстр фізичних осіб - платників податків Державна податкова служба України. Суд, вивчивши матеріали справи та дослідивши надані докази, встановив наступні факти та відповідні їм правовідносини. Судом встановлено, що з 26 листопада 2005 року сторони перебувають у зареєстрованому відділом реєстрації актів цивільного стану Московського районного управління юстиції м. Харків, актовий запис № 1332, шлюбі, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER] . Від вказаного шлюбу сторони мають дитину - [PERSON] , [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про народження [NUMBER] . Відповідно до вимог ст.ст. 12, 13, 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цих Кодексом, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках, судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. На підтвердження своїх заперечень відповідачем надано суду квитанції про сплату ним 25.05.2020 р. 1020,00 грн., 20.06.2020 1224,00 та 200,00 грн. на адресу позивача аліментів, довідку про доходи з якої вбачається, що дійсно відповідач працює вантажником у ТОВ «Альфа-Продукт» та отримує заробітну плату, яка складає в середньому 5 000 грн., відомість з Державного реєстру фізичних осіб - платників податку про суми виплачених доходів, з якої вбачається, що інших джерел отримання доходів крім заробітної плати він не має. Відповідно ст.27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, що ратифікована постановою Верховної Ради України №789-ХІІ від 27 лютого 1991 року, визначено, що держави-учасниці визнають право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Відповідно до ст.8 Закону України «Про охорону дитинства» кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України. Згідно ст.180 Сімейного Кодексу України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Судом встановлено, що відповідач має неповнолітню дочку, працездатний, має змогу виплачувати аліменти на утримання дитини, інших утриманців не має. За таких обставин, суд приходить до висновку про наявність підстав для стягнення з відповідача аліментів на утримання дочки. Відповідно до ч. 1, 2, 3 ст. 181 СК України способи виконання батьками обов`язку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними. За домовленістю між батьками дитини той із них, хто проживає окремо від дитини, може брати участь у її утриманні в грошовій і (або) натуральній формі. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Спосіб стягнення аліментів, визначений рішенням суду, змінюється за рішенням суду за позовом одержувача аліментів. Вирішуючи питання про розмір аліментів, що підлягають стягненню, суд виходить з наступного. Відповідно до ст.182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів. Враховуючи положення ст. 182 СК України, мінімальний гарантований та мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину, виходячи з обов`язку обох батьків утримувати дитину та враховуючи те, що прожитковий мінімум для дитини віком від 6 років до 18 років з 01 січня 2020 р. складає 2218 грн., суд вважає, що розумною та достатньою сумою, яку належить стягувати з відповідача на утримання дитини є сума у розмірі 1600 грн. Відповідно до ст. 191 СК України аліменти присуджуються від дня пред`явлення позову. У зв`язку із тим, що позивач за подання позову, відповідно до ЗУ «Про судовий збір», звільнений від сплати судового збору, суд вважає за необхідне стягнути дані витрати з відповідача по справі на користь держави. На підставі викладеного,

Outcome: partial