Jurisdiction: civil
Date: 2018-05-03 00:00:00

Позивач звернулась\~ до\~ суду\~ з\~ позовом\~ в якому\~ просила визнати [PERSON] таким,\~ що втратив\~ право користування\~ житловим приміщенням квартири № 12, що розташована в будинку № 54 по вул. Овдіївська в м. Ніжині Чернігівської області з тих підстав,\~ що\~ останній з жовтня 2016 року без\~ поважних\~ причин\~ в\~ зазначеному\~ житлі\~\~ не\~ проживає. В позові [PERSON] вказала, що вона є власником квартири № 12, що розташована в будинку № 54 по вул. Овдіївська в м. Ніжині.\~ В даній квартирі зареєстрований її колишній чоловік [PERSON] 27 грудня 2016 року шлюб між ними було розірвано, але ще в жовтні 2016 року відповідач, забравши свої речі виїхав з належної позивачу квартири, хоча залишається зареєстрованим до цього часу. Ніяких речей відповідача в квартирі немає,\~ знятись з реєстраційного обліку в добровільному порядку не бажає, чим створює їй як власнику квартири, перешкоди в користуванні та розпорядженні її власністю, оскільки вона не має можливості оформити субсидію. Просила визнати [PERSON] таким, що втратив право на користування житловим приміщенням квартири № 12, що розташована в будинку № 54 по вул. Овдіївська в м. Ніжині Чернігівської області. Ухвалою суду від 16 березня 2018 року позовну заяву було прийнято до розгляду та відкрито провадження за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін. Відповідачу було запропоновано протягом п'ятнадцяти днів із дня вручення ухвали про відкриття провадження у справі подати відзив на позовну заяву. У встановлений судом строк відповідач відзив на позовну заяву та клопотання про розгляд справи у судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін не подав, у зв'язку з чим згідно ч. 5\~ст. 279 ЦПК України, справа розглянута у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами. Враховуючи, що відповідачем відзив не подано справа розглянута відповідно до ст.\~ст. 280-281 ЦПК України, в порядку заочного розгляду. Дослідивши матеріали справи, повно з'ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються заявлені вимоги у їх сукупності та взаємозв'язку, об'єктивно оцінивши усі наявні докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення заяви по суті, суд, приходить до наступних висновків. Інформаційною довідкою з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, підтверджується, що квартира [ADDRESS] на праві власності належить [PERSON](а.с 6). Згідно довідки відділу квартирного обліку приватизації житла та ведення реєстру територіальної громади Ніжинської міської ради від 22.03.2018 року [PERSON] зареєстрований за адресою: [INFO](а.с.14). Рішенням Ніжинського міськрайонного суду Чернігівської області від 27 грудня 2016 підтверджується, що шлюб між [PERSON] та [PERSON] розірвано(а.с.9). Відповідно до ч. 1 ст. 319 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Згідно ч. 1 ст. 321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. При цьому відповідно до ст. 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном. За змістом ч. 1 ст. 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Аналіз вказаних норм цивільного законодавства України дає підстави дійти висновку про те, що у разі будь-яких обмежень у здійсненні права користування та розпорядження своїм майном власник має право вимагати усунення відповідних перешкод, у тому числі шляхом звернення до суду за захистом свого майнового права, зокрема, із позовом про усунення перешкод у користуванні власністю. Підстави\~ втрати права на користування\~ житловим приміщенням регулюються ст. 71,72 ЖК України в разі\~ користування\~ житловим приміщенням в будинках державного і громадського фонду\~ та ст. 405 ЦК України в разі користування\~\~ майном (житлом)\~ власника. Квартира № 12, що розташована в будинку № 54 по вул. Овдіївська в м. Ніжині Чернігівської області є майном (житлом) позивача, тому правовідносини між сторонами мають регулюватися\~ відповідними нормами цивільного кодексу України.\~ Відповідно\~ до вимог\~ ст. 405 ЦК України член сімї\~ власника\~ житла\~ втрачає\~ право\~ на\~ користування\~ цим\~ житлом\~ в разі\~ відсутності\~\~\~ в\~ житлі\~ понад\~ один рік\~\~ без\~ поважних\~ причин,\~ якщо\~ інше\~ не\~ встановлено\~ домовленістю\~ між\~ ним і власником\~ житла або законом. Судом встановлено, що відповідач не є членом сімї власника житла в силу ст. 64 Житлового кодексу України, дані про укладення з ним договору найму житлового будинку також відсутні. Норма закону яка б регулювала порядок визнання особи, яка не є членом сімї власника (чи наймачем), такою, що втратила право користування жилим приміщенням в діючому законодавстві, зокрема,\~ ЖК України та ЦК України не передбачена, з огляду на це, слід застосувати аналогію закону, зокрема, ст.405 ЦК України. В позові [PERSON] стверджувала, що відповідач з жовтня 2016 року, тобто більше року, не проживає в квартирі, власником якої є позивач. \~На підтвердження даних обставин позивач надала суду \~акт обстеження квартири\~ в якому значиться, що [PERSON] з кінця жовтня 2016 року за місцем реєстрації не проживає, його особисті речі в квартирі\~ відсутні. На думку суду позивач довела той факт, що відповідач понад один рік не проживає за місцем реєстрації в [ADDRESS], тому [PERSON] слід визнати таким, що втратив право користування вказаним жилим приміщенням. Відповідно до ст. 141 ЦПК України з відповідача на користь позивача слід стягнути судовий збір в розмірі 640 гривень.

Outcome: approved