Jurisdiction: civil
Date: 2016-11-30 00:00:00

Позивач звернулась до суду з позовом до відповідача про розірвання шлюбу, який був зареєстрований 06.08.2006 року Липовецьким районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Вінницькій області, актовий запис № 43, обґрунтовуючи позов тим, що вони із відповідачем мають спільну доньку [PERSON], [INFO]. Причиною розпаду сім'ї позивач називає те, що на протязі останніх чотирьох років сімейне життя між ними стало погіршуватись, оскільки кожен із них має діаметрально протележні погляди на шлюб та сім'ю. Відповідач постійно нехтує сімейними цінностями, з його ініціативи постійно виникають сварки, свідком яких нерідко ставала їх донька, що негативно впливає на її психічний стан та розвиток. Позивач вважає, що сім'я фактично розпалась і її збереження буде суперечити її інтересам та інтересам сім'ї в цілому, що має істотне значення та є підставою для припинення шлюбу, тому просить суд розірвати шлюб із відповідачем та вирішити питання про судові витрати. Позивач в судове засідання не з'явилась, проте надала суду заяву про розгляд справи без її участі, позовні вимоги про розірвання шлюбу підтримує, просить суд їх задовольнити, а також вирішити питання про залишення їй прізвища «[PERSON]» для подальшого іменування. В судове засідання відповідач не з'явився, однак надав суду заяву про розгляд справи за його відсутності, в якій позовні вимоги визнав, проти задоволення позову не заперечує. Приймаючи до уваги те, що сторони скористались наданими їм ч.2 ст.158 ЦПК України правами заявляти клопотання про розгляд справи у їх відсутності, суд не вбачає підстав для відкладення розгляду справи, а тому проводить його в даному судовому засіданні на підставі зібраних у справі доказів, в загальному порядку, при цьому, не здійснюючи фіксування судового процесу технічними засобами. Вирішуючи спір, суд встановив наступні факти та відповідні їм правовідносини. Судом встановлено, що сторони перебувають в зареєстрованому шлюбі з 06.08.2006 року, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER] (а.с.4). Від даного шлюбу у подружжя народилась донька [PERSON], [INFO], а.с. 7). Сторони не бажають миритись, мають стійке волевиявлення, спрямоване на припинення сімейних відносин і розірвання шлюбу. Згідно із ст.51 Конституції України, шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки і чоловіка. Кожен із подружжя має рівні права і обов'язки у шлюбі та сім'ї. Статтею 5 Протоколу №7 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод встановлено, що кожен із подружжя у відносинах між собою і в їхніх відносинах зі своїми дітьми користується рівними правами та обов'язками цивільного характеру, що виникають зі вступу в шлюб, перебування в шлюбі та щодо його розірвання. Відповідно до ст.ст. 105,110,112 СК України, шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного із подружжя на підставі рішення суду, відповідно до статті 110 цього Кодексу. Позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя (ч.1 ст.110 СК України). Згідно зі ст.112 СК України, суд з'ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність дитини та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них. Ураховуючи встановлені судом обставини, суд дійшов до переконання, що подальше спільне життя подружжя неможливе, сторони наполягають на розлученні, мають стійке волевиявлення до розірвання шлюбу, а тому збереження шлюбу буде суперечити інтересам сторін, отож позов підлягає задоволенню. Крім цього, відповідач позов визнав. На підставі ст.174 п.4 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову, суд, за наявності для того законних підстав, ухвалює рішення про задоволення позову. Враховуючи, що визнання відповідачем позовних вимог - не суперечить закону та не порушує права, свободи чи інтереси третіх осіб, суд приймає визнання відповідачем позову та ухвалює рішення про задоволення позову. Відповідно до ст.113 СК України, суд вважає, що підлягає до задоволення вимога про залишення позивачеві прізвища набутого нею у зв'язку із реєстрацією шлюбу. У відповідності до положень ч.1 ст. 88 ЦПК України, стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. На підставі ст.ст. 105,110,112 СК України,

Outcome: approved