Jurisdiction: civil
Date: 2016-11-20 00:00:00

Позивач звернулась до суду з позовними заявами про розірвання шлюбу та стягнення аліментів. За клопотанням позивача, заявленим в судовому засіданні, судом об'єднано цивільну справу за позовом позивача про стягнення аліментів на утримання неповнолітніх дітей (справа № 295/12678/16-ц) зі справою про розірвання шлюбу (№ 295/12675/16-ц) в одне провадження. Позивач просить розірвати шлюб, укладений між нею та відповідачем 21.08.2012 року, у зв'язку з тим, що вони з відповідачем мають різні погляди на сімейне життя, між ними виникають суперечки та сварки, свідками чого є неповнолітні, що є неприпустимим. Вважає, що подальше збереження шлюбу суперечить її інтересам та інтересам дітей. В позовній заяві про стягнення аліментів позивач вказала, що від шлюбу з відповідачем вони мають неповнолітніх дітей - [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO], на їх утримання просила стягувати з відповідача аліменти в твердій грошовій сумі в розмірі 1000,00 грн. щомісячно на кожну дитину до досягнення ними повноліття. Зазначила, що самостійно відповідач кошти на тримання дітей не надає. Обгрунтовуючи необхідність визначення аліментів в твердій грошовій сумі позивач вказала, що відповідач працює неофіційно, має нерегулярний дохід, інших утриманців не має, стан його здоров'я є задовільним. Позивач в судовому засіданні позовні вимоги підтримала в повному обсязі, просила їх задоволити. Зауважила, що з відповідачем вони разом не проживають з серпня 2016 року, діти знаходяться на її утриманні. Вказала, що знаходилась у декретній відпустці по догляду за сином по досягненню ним трьохрічного віку, з листопада 2016 року працевлаштувалась, її заробітна плата становить 2500,00 грн. в місяць. Зазначила, що діти відвідують дошкільний навчальний заклад, лише плата за харчування в якому становить близько 700 грн. щомісячно. Крім цього, для належного матеріального та духовного розвитку дітей необхідні кошти на одяг, лікування, відвідування дитячих гуртків тощо. Вказала, що відповідач може сплачувати аліменти в розмірі 1000,00 грн. на кожну дитину щомісячно, оскільки його заробітна плата в період їх спільного проживання становила від 5000,00 грн. до 7000,00 грн. на місяць. Відповідач в судовому засіданні позовні вимоги визнав частково. Проти розірвання шлюбу та залишення дітей на подальше виховання матері не заперечував. Зазначив, що на даний час працює неофіційно грузчиком, отримує заробітну плату в розмірі 3000,00 грн. Вказав, що може сплачувати аліменти в сумі 400,00 грн. щомісячно на кожну дитину. Заслухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню частково, виходячи з наступного. Сторони перебувають в шлюбі, який зареєстрований Відділом реєстрації актів цивільного стану Житомирського міського управління юстиції 21.08.2012 року, актовий запис №1178 Судом встановлено, що подружжя разом не проживає, сім'я фактично розпалась, подружжя не підтримує шлюбних стосунків, спільного господарства не ведуть, на примирення не погоджуються. Відповідно до ст. 24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. За таких обставин, оскільки ні позивач, ні відповідач не бажають зберегти шлюб, суд вважає, що подальше спільне життя і збереження шлюбу суперечить інтересам сторін, що відповідно до ст. 112 Сімейного кодексу України є підставою для розірвання шлюбу. Сторони є батьками [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO], що підтверджується змістом свідоцтв про народження дітей (а.с. 6,7). Згідно довідки комунального підприємства ВЖРЕП № 6 Житомирської міської ради №1499 від 30.09.2016 року діти проживають разом з матір'ю (а.с.8). Відповідно до статті 180 Сімейного кодексу України батьки зобовязані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Способи виконання батьками цього обовязку визначаються за домовленістю між батьками. Право на отримання аліментів на утримання неповнолітньої дитини має той з батьків, з ким дитина проживає. Мати та батько мають рівні обовязки щодо утримання дітей. За своїм змістом аліменти - це грошові кошти на утримання дитини, які необхідні для забезпечення належного рівня її розвитку, виховання, забезпечення одягом, продуктами харчування тощо. Згідно з ч. 3 ст. 181 Сімейного кодексу України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. В судовому засіданні судом встановлено, що відповідач має мінливий, нерегулярний дохід, а тому відповідно до вимог ст. 184 Сімейного кодексу України, суд присуджує аліменти у твердій грошовій сумі. Позивач в судовому засіданні не надала належних та допустимих доказів, що є її обовязком відповідно до ст.ст. 10, 11, 60 ЦПК України, що щомісячні витрати на двох дітей становлять близько 4000,00 грн. на місяць, а відповідач матеріально спроможний сплачувати аліменти в розмірі 1000,00 грн. на кожну дитину. При визначенні розміру аліментів згідно положень ст. 182 СК України суд бере до уваги, що відповідач фізично здоровий, не має інших утриманців, працює, як батько повинен брати участь у забезпеченні належного матеріального рівня утримання дітей, враховуючи розмір прожиткового мінімуму для дитини віком до 6 років, визначеного Законом України «Про Державний бюджет України на 2016 рік», суд визначає розмір аліментів на утримання неповнолітніх дітей до досягнення ними повноліття в сумі 750 гривень щомісячно на кожну дитину. Відповідно до ст. 191 Сімейного кодексу України аліменти на дитину присуджуються від дня предявлення позову. Згідно ст. 88 ЦПК України з відповідача підлягає стягненню на користь держави судовий збір в сумі 551,20 грн. та на користь позивача, понесені нею судові витрати в сумі 551,20 грн.

Outcome: approved