Jurisdiction: civil
Date: 2015-02-16 00:00:00

Позивач звернувся із позовом в суд до відповідача, третіх осіб про визнання права власності на спадкове майно на садовий будинок [ADDRESS], загальною площею 18,5 м.кв., сарай, огорожу, хвіртку в порядку спадкування після смерті матері [PERSON], яка померла [INFO] року. Свої вимоги обгрунтовує тим, що являючись спадкоємцем першої черги за законом після смерті матері [PERSON], у встановлений законом шестимісячний строк звернувся до приватного нотаріуса [PERSON] із заявою про прийняття спадщини. Частково спадщину він прийняв отримавши свідоцтво про право власності на спадкове майно - земельну ділянку, яка знаходиться за адресою: [ADDRESS]. В той же час у видачі свідоцтва про право власності на садовий будинок [NUMBER], що розташований на вказаній земельній ділянці та належав на праві власності його матері, йому було відмовлено з підстав того, що в Реєстрі прав власності на нерухоме майно, який діяв до 2013 року на вказаний будинок зареєстроване право власності за двома різними особами його матір'ю [PERSON] та [PERSON] Однак вважає, що має право на прийняття у спадщину зазначений садовий будинок, оскільки такий належав матері на час смерті на підставі належним чином оформлених правовстановлюючих документів, будинок знаходиться на земельній ділянці [NUMBER] та повинен відповідати її номеру, а факт подвійної реєстрації права власності на зазначений будинок виник внаслідок помилки ОКП ЛОР «БТІ та ЕО» при внесенні відомостей до реєстру прав власності на нерухоме майно при реєстрації права власності. В той же час ОКП ЛОР «БТІ та ЕО» на даний час не в змозі виправити вказану помилку, оскільки внаслідок змін у законодавстві не має більше доступу до Реєстру речових прав на нерухоме майно, садовий будинок [NUMBER] на відповідній ділянці належить на праві власності іншій особі, являється інших розмірів, а тому просить позов задоволити. В судовому засіданні позивач [PERSON] позовні вимоги підтримав у повному обсязі, дав пояснення аналогічні вище наведеним. Представник відповідача Львівської міської ради [PERSON] в судовому засіданні у вирішенні спору поклався на розсуд суду, пояснив, що ділянки [NUMBER] та [NUMBER] в дачному кооперативі «УТОС» є різними, на них розташовані різні садові будинки за площею та розмірами. З врахуванням наявних технічних документів вбачає, що дійсно садовий будинок, що належав на праві власності [PERSON] розташований на земельній ділянці [NUMBER], однак в силу чиєїсь помилки таке право власності зареєстроване за [NUMBER]. Оскільки через вказану помилку позивач не може оформити право на спадщину, тому вправі заявити вимоги про визнання за ним права власності на спадкове майно в судовому порядку. У вирішенні спору покладається на законне рішення суду. Представник третьої особи дачного кооперативу «УТОС» Корвач Є.А. в судовому засіданні позовні вимоги підтримав, суду пояснив, що в 2000 році внаслідок приватизації земельних ділянок у дачному кооперативі, власником ділянки [NUMBER] був батько позивача [PERSON], а згодом його спадкоємниця - матір позивача [PERSON] На території земельної ділянки був розташований садовий будинок, який також належав їм на праві власності. Нумерація будинку повинна співпадати з нумерацією земельної ділянки. Однак при реєстрації права власності на садовий будинок, органами БТІ було допущено помилку та зареєстровано право власності на нього під [NUMBER]. Одночасно зазначив, що власниками земельної ділянки [NUMBER] з розташованим на ній садовим будинком [NUMBER] являються зовсім інші особи, розмір ділянки та будинку істотно відрізняється від спірного, а тому не заперечує проти задоволення позову. Третя особа приватний нотаріус [PERSON] в судове засідання не з'явилася, про час та місце розгляду справи була повідомлена у встановленому законом порядку, подала до суду письмові пояснення про неможливість видачі нею свідоцтва про право власності на спадщину на садовий будинок, що належав [PERSON] у зв'язку з розбіжністю нумерації будинку у різних документах, а також про слухання справи у її відсутності. А тому суд вважає за можливе розглянути справу у відсутності третьої особи. Заслухавши пояснення позивача, представників відповідача та третьої особи, дослідивши письмові докази у справі, суд задовольняє позовні вимоги з таких підстав. Відповідно до ст. 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Частинами 1 та 2 ст.1220 ЦК України визначено, спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою. Часом відкриття спадщини є день смерті особи. Відповідно до ст. 1261 ЦК України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який пережив, та батьки. Для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини (ч.1 ст.1270 ЦК України). У відповідності до ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Згідно з свідоцтвом про смерть (а.с.6) вбачається, що [PERSON] померла [INFO] року у м. Львові, про що вчинено актовий запис №372 від [INFO] року Галицьким відділом державної реєстрації актів цивільного стану Львівського міського управління юстиції. В судовому засіданні встановлено, що позивач являючись спадкоємцем першої черги за законом після смерті матері [PERSON], звернувся у визначений законом шестимісячний строк 27.09.2012 року до приватного нотаріуса [PERSON] із заявою про прийняття спадщини. Згідно з свідоцтвом про право на спадщину за законом від 18.07.2013 року (а.с.11), зареєстрованого в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно 18.07.2013 року (а.с.12), [PERSON] набув у власність спадкове майно після смерті [PERSON] - земельну ділянку для ведення садівництва, площею 0,0491 га, яка розташована у [ADDRESS], ділянка [NUMBER], кадастровий номер: 4610137200:07:013:0056. В той же час, листом від 22.07.2013 року №89/02-14 (а.с.23) приватним нотаріусом [PERSON] відмовлено позивачу у видачі свідоцтва про право на спадщину на садовий будинок [NUMBER] в дачному кооперативі «УТОС», оскільки за вказаною адресою зареєстровано право власності на різних осіб з різними реєстраційними номерами за [PERSON] та [PERSON] Дійсно, як вбачається із свідоцтва про право на спадщину за законом від 19.04.2007 року (а.с.17), зареєстрованого в Реєстрі права власності на нерухоме майно 17.05.2007 року ОКП ЛОР «БТІ та ЕО» (а.с.18), [PERSON] прийняла у спадщину після смерті [PERSON] спадкове майно - садовий будинок [NUMBER], у дачному кооперативі «УТОС» у м. Львові. Крім цього, як вбачається із технічного паспорта від 28.07.1992 року (а.с.13-15) вбачається, що на земельній ділянці розмірами 24.60х20.50м, площею 504 м.кв., в дачному кооперативі «УТОС» розміщений садовий будинок загальною площею 18,5 м.кв. під номером [NUMBER], що належав на праві власності [PERSON], а згодом [PERSON] Однак, як вбачається із державного акту про право власності на земельну ділянку від 12.11.2007 року(а.с.9), на підставі свідоцтва про право на спадщину за законом від 19.04.2007 року [PERSON] передано у приватну власність для ведення садівництва земельну ділянку [NUMBER] розмірами 23.60х20.90м, кадастровий номер 4610137200:07:013:0056, загальною площею 0,0491 га, що розташована в дачному кооперативі «УТОС» по [ADDRESS]. Крім цього, як вбачається із оглянутої в судовому засіданні технічної документації для передання у приватну власність членами дачного кооперативу «УТОС», що у користуванні члена кооперативу [PERSON] перебувала земельна ділянка [NUMBER] з розміщеним на ній садовим будинком, а земельна ділянка [NUMBER] з розташованим на ній садовим будинком перебувала у користуванні члена кооперативу [PERSON] При цьому форма земельної ділянки [NUMBER] не відповідає прямокутній формі, що перебувала у користуванні [PERSON] і її розмір є значно більший ділянки під [NUMBER]. Також місце розташування будинків на обох ділянках є різним. Представник третьої особи - дачного кооперативу «УТОС» Корвач Є.А. в судовому засіданні підтвердив, що дійсно [PERSON], а згодом [PERSON] володіли в дачному кооперативі земельною ділянкою [NUMBER] з розташованим на ній садовим будинком площею 18,5 м.кв. В той час, як будинок [NUMBER] знаходиться на іншій земельній ділянці [NUMBER] та перебуває у власності інших осіб. При цьому вказав, що номер земельної ділянки та розміщеного на ній садового будинку повинні співпадати. З відповіді ОКП ЛОР «БТІ та ЕО» від 10.07.2013 року (а.с.21) вбачається, що дійсно при реєстрації права власності на садовий будинок, що належить спадкодавцю [PERSON] було допущено технічну помилку при зазначенні номеру будинку, однак в силу змін у законодавстві України та відсутністю в органу доступу до внесення змін в Реєстр права власності на нерухоме майно, вони позбавлені можливості зробити відповідні виправлення. За таких обставин суд приходить до переконання, що на час смерті [PERSON] належав на праві власності садовий будинок [NUMBER] загальною площею 18.5 м.кв., що знаходиться на земельній ділянці [NUMBER], кадастровий номер 4610137200:07:013:0056 у дачному кооперативі УТОС по [ADDRESS], оскільки саме вказана ділянка з розташованим на ній садовим будинком надавалася в користування її спадкодавцю [PERSON], а згодом були приватизовані. При цьому суд враховує, що нумерація будинку під [NUMBER] була здійснена помилково при виготовленні технічної документації на будинок реєстрації права власності органами БТІ. Оскільки позивач, будучи спадкоємцем першої черги за законом після смерті [PERSON], у встановлений законом спосіб вчинив усі дії, спрямовані на прийняття спадщини, однак не зміг повністю її оформити через допущену помилку у правовстановлюючих документах на спірний садовий будинок, і в судовому засіданні доведено, що такий належав на праві власності [PERSON] на момент смерті, а тому позовні вимоги є підставними та таким, що підлягають до задоволення у повному об'ємі.

Outcome: approved