Jurisdiction: civil
Date: 2017-09-14 00:00:00

Позивач звернулась в суд з даною позовною заявою до відповідача, свої вимоги мотивує тим, що [INFO] року померла її бабця [PERSON], яка до дня смерті проживала у належному їй будинку в [ADDRESS]. Зазначає, що вона проживає у даному будинку та підтримує його у належному стані. Вказує, що бабця заповіту не встигла укласти, оскільки померла раптово. Зазначає, що інших спадкоємців, які б мали право на обов'язкову частку в спадщині немає. У даний час позивач звернулась у нотаріальну контору із заявою про прийняття спадщини, однак їй відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину, з тих підстав, що у неї відсутній оригінал реєстраційного посвідчення, вищезазначеного житлового будинку, а збереглась лише його копія. Просить суд визнати за нею право власності на житловий будинок в порядку спадкування після смерті бабці. Позивач в судове засідання не прибув, подав в суд заяву у якій вказує, що позовні вимоги підтримує, просить задовольнити, розгляд справи проводити без її участі. Представник відповідача Великомостівської міської ради в судове засідання не прибув, подав в суд заяву в якій вказує, що визнає позовні вимоги, не заперечує щодо їх задоволення, справу просить розглядати без його участі. Оскільки сторони в судове засідання не прибули, відповідно до ч.2 ст. 197 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не дійснювалося. Дослідивши докази по справі суд приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення з таких підстав. Відповідно до ч. 4 ст. 174 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Суд приймає визнання позову представником відповідача, оскільки таке визнання відповідає вимогам чинного законодавства, інтересам сторін по справі, в свою чергу, не суперечить правам та інтересам інших осіб. Згідно п.1 ч.2 ст. 16 ЦК України, одним із способів захисту цивільних прав та інтересів може бути визнання права. Відповідно до ст. 328 ЦК України, право власності набувається на підставах, що не заборонені законом. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власнсоті не встановлена судом. В свою чергу відповідно до ст. 392 ЦК України власник майна може пред'явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати документа, який засвідчує його право власності. З дослідженої в судовому засіданні копії свідоцтва про смерть серії [NUMBER] встановлено, що [INFO] померла бабця позивачки [PERSON] У відповідності до свідоцтва на право особистої власності на жилий будинок від 25.03.1993р. встановлено, що бабця позивачки є власником житлового будинку в [ADDRESS]. Відповідно до ч. 5 ст. 1268 ЦПК України - незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. Згідно ст. 1216 Цивільного кодексу України спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Згідно пунктом 23 Постанови Пленуму Верховного суду України «Про судову практику у справах про спадкування» від 30.05.2008 року за № 7 передбачено, що свідоцтво про право на спадщину видається за письмовою заявою спадкоємців, які прийняли спадщину в порядку, установленому цивільним законодавством. За наявності умов для одержання в нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину вимоги про визнання права на спадщину судовому розглядові не підлягають. У разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження. Згідно ст. 1218 ЦК України, до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Таким чином, суд приходить до висновку, що позивач має право на спадкування вказаного житлового будинку після смерті своєї мами.

Outcome: approved