Jurisdiction: civil
Date: 2017-10-19 00:00:00

Позивач звернувся із позовом до відповідача про розірвання шлюбу в якому зазначив, що 24.10.2009 року він зареєстрував шлюб з відповідачем. Від зареєстрованого шлюбу у сторін [INFO] року народилася дитина [PERSON]. Позивач вважає, що подальше спільне проживання з відповідачем та збереження шлюбу є неможливим у зв?язку з тим, що між сторонами відсутнє взаєморозуміння, мають різні погляди на життя. У зв'язку із вказаними вище підставами просив розірвати шлюб між ними. Окрім цього просив відновити його дошлюбне прізвище - «[PERSON]». Позивач в судове засідання не з'явився, про час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, в позовній міститься клопотання про розгляд справи за його відсутності. Відповідач в судове засідання не з'явився, про час та місце розгляду справи судом повідомлявся, звернувся до суду із заявою про розгляд справи за його відсутності із зазначенням про визнання ним заявлених позовних вимог. За наявності вищенаведених заяв, суд вважає за можливе розглядати справу за відсутності усіх сторін. Вивчивши надані письмові докази у їх сукупності, суд дійшов до висновку, що заявлений позов є законним, обґрунтованим та таким, що підлягає задоволенню в повному обсязі з наступних підстав. Як убачається із матеріалів справи, 24.10.2009 року Відділом реєстрації актів цивільного стану Вишгородського районного управління юстиції Київської обл. був зареєстрований шлюб між позивачем та відповідачем, про що зроблено відповідний актовий запис № 229. Від зареєстрованого шлюбу у сторін [INFO] року народилася дитина [PERSON]. Сторони спільного господарства не ведуть, стосунків не підтримують, разом не проживають, тому шлюб носить лише формальний характер. Згідно ч. 3 ст. 105 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до статті 110 цього Кодексу. Відповідно до ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Згідно ст. 24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Як вбачається з пояснень позивача, почуття любові та поваги між сторонами зникли, тому збереження шлюбу суперечило б їх інтересам та інтересам їхніх дітей. Враховуючи особливий характер сімейних відносин, зважаючи на норми ст. ст. 111, 112 СК України так як фактично шлюбні відносини між подружжям припинені, суд вважає примирення сторін неможливим. Оскільки подальше спільне життя подружжя і збереження сім'ї є неможливим і суперечить інтересам позивача, позовні вимоги позивача підлягають задоволенню. Окрім цього позивач просить відновити його дошлюбне прізвище - «[PERSON]». Відповідно до ст. 113 СК України особа, яка змінила своє прізвище у зв'язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Згідно ч. 2 ст. 114 СК України у разі розірвання шлюбу судом шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу. На підставі викладеного,

Outcome: approved