Jurisdiction: civil
Date: 2019-10-02 00:00:00

Позивач звернулась до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. В обґрунтування позовних вимог зазначає, що 19.12.2008 року вона з відповідачем зареєструвала шлюб. Від шлюбу мають сина [PERSON] , [INFO] . Спільне життя з відповідачем не склалось, бо мають різні погляди на сімейне життя та обов`язки, між ними були сварки, які призвели до того, що вони стали чужими людьми. Можливості зберегти сім`ю не має, подружні стосунки припинені з січня 2019 року, спільне господарство не ведуть, спору про поділ майна на теперішній час не мають. Тому, просить суд розірвати шлюб. Позивач до початку судового засідання надала заяву, в якій просила розглянути справу за її відсутності, позовні вимоги підтримала у повному обсязі та просила суд задовольнити, примирення вважає не можливим. В заяві також зазначила, що прізвище змінювати не бажає. Відповідач до початку засідання надав заяву, згідно якої просив розглянути справу за його відсутності, позовні вимоги просив задовольнити в повному обсязі, примирення вважає не можливим. Відповідно до ст.206 ЦПК України, позивач може відмовитись від позову, а відповідач визнати позов на будь-якій стадії провадження по справі, зазначивши про це в заяві по суті справи або в окремій письмовій заяві. У разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову, якщо визнання відповідачем позову не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб. Згідно з ч.3 ст.200 ЦПК України, у випадку визнання відповідачем позову суд ухвалює рішення за результатами підготовчого провадження. Враховуючи викладене, суд вважає, що судове засідання можливо провести без участі сторін, на підставі наявних у справі доказів, без фіксування судового засідання технічними засобами, що буде відповідати вимогам ст.247 ЦПК України. Вивчивши матеріали цивільної справи суд вважає за можливе задовольнити позовні вимоги позивача з урахуванням наступного. Судом встановлено, що 19.12.2008 року між сторонами по справі, Жовтневим відділом реєстрації актів цивільного стану Криворізького міського управління юстиції Дніпропетровської області, було укладено шлюб, про що зроблено відповідний актовий запис №1043 (а.с. 6). За час шлюбу у сторін народився син [PERSON] , [INFO] (а.с. 7). У відповідності до положень ч.1 ст. 110 Сімейного Кодексу України позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. З урахуванням вимог статті 112 Сімейного Кодексу України судом з`ясовано фактичні взаємини подружжя, дійсні причини про розірвання шлюбу, взято до уваги ті обставини, що шлюбні відносини між сторонами припинені, не ведуть спільного господарства, сім`я фактично розпалася, поновлення сімейних стосунків та примирення вважають неможливим. Судом встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечитиме інтересам сторін, що має істотне значення, тому суд приходить до висновку про задоволення позовних вимог та розірвання шлюбу. Відповідно до ст. 113 Сімейного Кодексу України, особа, яка змінила своє прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Позивач після розірвання шлюбу просила залишити їй прізвище взяте у шлюбі - [PERSON] . Згідно ч.2 ст.114 Сімейного Кодексу України у разі розірвання шлюбу судом, шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу. На підставі викладеного та

Outcome: approved