Jurisdiction: civil
Date: 2019-02-10 00:00:00

Позивач звернулась до суду з позовом відповідно до уточненої редакції якого просила визначити, що частка [PERSON], яка померла 26.06.2017 року на земельну ділянку площею 0,0873 га, кадастровий номер 0510136600:02:055:0066 цільовим призначенням для обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд, розташовану за адресою: м. Вінниця, вул. Пушкіна, 14 перебуває у спільній сумісній власності та становить 1/6 ідеальної долі земельної ділянки. Позовні вимоги мотивовані тим, що [PERSON] після смерті 26.06.2017 року [PERSON] отримала право на спадкування частини земельної ділянки, що розташована за адресою: м. Вінниця, вул. Пушкіна, 17. Проте, у звязку з тим, що частка померлої у спільній сумісній власності на земельну ділянку не виділена, позивач не має можливості оформити свої спадкові права на частину земельної ділянки після смерті матері про, що свідчить постанова про відмову у вчиненні нотаріальної дії від 12.06.2018 року. Ухвалою суду від 23.11.2018 року позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження. Розгляд справи вирішено проводити в порядку спрощеного позовного провадження. Позивач в судовому засіданні підтримала уточнений позов з підстав викладених у ньому та просила суд задовольнити позовні вимоги. Відповідачі до судового засідання не прибули, однак до суду подали заяви про визнання позовних вимог та розгляд справи просили проводити без їхньої участі. Судом встановлено, що 26.06.2017 року померла [PERSON], яка усе своє майно заповіла дочці [PERSON] (на 8 а.с.). Спадкове майно складається з земельної ділянки площею 0,0873 га, кадастровий номер 0510136600:02:055:0066, розташованої в м. Вінниці, по вул. Пушкіна, 14, переданої для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд. На даний час земельна ділянка є обєктом спільної часткової власності [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON] та померлої 26.06.2017 року [PERSON] (на 9 а.с.). На земельній ділянці розташованій за адресою: м. Вінниця, вул. Пушкіна, 14 розташований будинок, 11/50 часток якого належать [PERSON] на підставі договору дарування частини будинку від 17.02.2006 року (на 6 а.с.). Проте, у звязку з тим, що частки співвласників у спільній сумісній власності на земельну ділянку не виділені, позивач не має можливості оформити свої спадкові права на частину земельної ділянки після смерті матері, про що свідчить постанова приватного нотаріуса ВМНО [PERSON] про відмову у вчиненні нотаріальної дії № 124/02-31 від 12.06.2018 року (на 10 а.с.). Згідно ч. 1 ст. 370 ЦК України співвласники мають право на виділ у натурі частки із майна, що є у спільній сумісній власності. У разі виділу частки із майна, що є у спільній сумісній власності, вважається, що частки кожного із співвласників у праві спільної сумісної власності є рівними, якщо інше не встановлено домовленістю між ними, законом або рішенням суду (ч. 2 ст. 370 ЦК України). Згідно ч. 5 ст. 89 Земельного кодексу України (надалі ЗК України) поділ земельної ділянки, яка є у спільній сумісній власності, з виділенням частки співвласника, може бути здійснено за умови попереднього визначення розміру земельних часток, які є рівними, якщо інше не передбачено законом або не встановлено судом. Статтею 1216 ЦК України зазначено, що спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Відповідно до приписів ч. 4 ст. 206 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Позивач є спадкоємцем померлої 26.06.2017 року [PERSON] та має право на спадкування частки земельної ділянки, співвласниками якої є відповідачі у розмірі 1/6 долі. Тому, суд, оцінивши допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок в їх сукупності за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженню наявних у справі доказів приходить до висновку, що позовні вимоги знайшли своє підтвердження в судовому засіданні, а тому підлягають до задоволення. Відповідно до ст. 141 ЦПК України з відповідачів на користь позивача підлягає стягнення 704,80 грн сплаченого судового збору. На підставі викладеного та

Outcome: approved