Jurisdiction: civil
Date: 2019-05-22 00:00:00

Позивач звернулась до суду з позовом, в якому просить змінити розмір аліментів, що стягуються з відповідача за рішенням суду від 26.11.2013 року та стягувати з відповідача на утримання [PERSON] , [INFO] аліменти у розмірі 1/4 частини всіх видів заробітку відповідача щомісячно, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. В обгрунтування позову зазначено, що розмір аліментів є меншим встановленого законом мінімального розміру аліментів, потреби дитини збільшились та з віком дитина потребує більших витрат, відповідач матеріальної допомоги не надає. Позивачем заявлено клопотання про проведення розгляду справи без ї участі, позовні вимоги підтримала а не заперечувала проти заочного розгляду справи. Відповідач в судове засідання не з`явився, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином (а.с. 15). Відповідно до ч. 1 ст. 280 ЦПК України у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання, без поважних причин або неповідомлення ним про причини неявки, не подав відзив, позивач не заперечує проти заочного вирішення справи, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів. Враховуючи, що в матеріалах справи зібрано достатньо доказів про взаємовідносини сторін, на підставі ст.ст. 211, 280 ЦПК України суд вважає за можливе провести розгляд справи за відсутності сторін та постановити заочне рішення. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного висновку. Встановлено, що рішенням Богунського районного суду м. Житомира від 26.11.2013 року ухвалено стягувати з [PERSON] , [INFO] , на користь [PERSON] , [INFO] , на утримання малолітнього сина [PERSON] , [INFO] , аліменти в розмірі 1/4 частини всіх видів його заробітку (доходу) щомісячно, але не менше 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку , починаючи з 16.06.2013 року і до повноліття дитини. Відповідно до ч. 1 ст. 3 Конвенції про права дитини та частин 7, 8 ст. 7 СК України при вирішенні будь-яких питань щодо дітей суд повинен виходити з якнайкращого забезпечення інтересів дітей і, тим більше, при захисті одного із основних прав дитини - права на утримання, яке кореспондується з конституційним обов`язком батьків утримувати дітей до їх повноліття Статтею 27 Конвенції про права дитини передбачено право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батько (-ки) або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Способи виконання батьками обов`язку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними (ст. 180 СК України). Законом України Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо посилення захисту права дитини на належне утримання шляхом вдосконалення порядку стягнення аліментів (Відомості Верховної Ради (ВВР), 2017, № 25, ст.291), який набрав чинності 08.07.2017 року, внесено зміни до Сімейного кодексу України. Так, відповідно до ст. 182 СК України, розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Таким чином, у статті 182 СК України законодавець, з метою захисту та забезпечення права дитини на належне утримання, закріпив, що розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Статтею 7 Закону України «Про Державний бюджет України на 2019 рік» передбачено, що прожитковий мінімум для дітей віком від 6 до 18 років становить: з 1 січня 2019 року - 2027 гривні, з 1 липня - 2118 гривень, з 1 грудня - 2218 гривень. З наведеного вбачається, що розмір аліментів, які на даний час необхідно стягувати із відповідача на утримання неповнолітнього сина є меншим, ніж передбачений законодавством, що призводить до порушення права дитини на належне утримання. Відповідно до ч. 1 ст. 191 СК України розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Згідно із ч. 3 ст. 181 СК України, за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Згідно п. 23 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 15.05.2006 року №3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів», у випадку зміни розміру аліментів, аліменти у новому розмірі стягуються від дня набрання чинності рішенням суду. За наведених обставин, з метою забезпечення права неповнолітньої дитини на належне утримання, суд вважає за необхідне змінити розмір аліментів, які стягуються з [PERSON] та стягувати аліменти у розмірі 1/4 частини від усіх доходів відповідача, щомісячно, але не менше 50% прожиткового мінімуму встановленого на дитину відповідного віку, щомісячно, до повноліття дитини, починаючи з дня набрання рішенням законної сили. На підставі ч. 1 ст. 141 ЦПК України суд стягує з відповідача на користь держави судовий збір у розмірі 768,40 грн.

Outcome: approved