Jurisdiction: civil
Date: 2014-01-16 00:00:00

Позивач звернулась до суду з позовом до [PERSON] про припинення стягнення аліментів на утримання дитини, посилаючись на те, що згідно рішення Бериславського районного суду Херсонської області від 07 грудня 2009 року з неї на користь відповідача були стягнуті аліменти на утримання [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO] у розмірі 1/3 частини всіх видів заробітку, починаючи з 12.11.2009 року і до досягнення дітьми повноліття. Відповідно до довідки Веселівської сільської ради діти позивача [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO] з 06 січня 2011 року проживають разом з нею. За позовом позивача згідно рішення Бериславського районного суду від 26.03.2013 року з [PERSON], [INFO] на її користь стягнуто аліменти на утримання неповнолітнього сина [PERSON], [INFO], у розмірі 1/4 частини усіх видів його доходу, але не менше ніж 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи з 05.03.2013 року і до повноліття дитини - до [INFO]. Відповідач не приймає участі у матеріальних витратах на сина. У зв'язку з суттєвою зміною обставин, за яких виносилося рішення про стягнення аліментів, знаходження дитини, на утримання якої сплачуються аліменти, разом із платником аліментів та перебування дитини на повному утриманні платника аліментів, вважає неможливим продовження стягнення аліментів. Позивач у судовому засіданні на задоволенні позову наполягала з підстав, зазначених у позовній заяві. Відповідач у судовому засіданні позовні вимоги визнав. Вислухавши сторони, дослідивши письмові докази, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що згідно рішення Бериславського районного суду Херсонської області від 07 грудня 2009 року з [PERSON] на користь відповідача були стягнуті аліменти на утримання [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO] у розмірі 1/3 частини всіх видів заробітку, починаючи з 12.11.2009 року і до досягнення дітьми повноліття. Відповідно до довідки Веселівської сільської ради №1263 від 22.07.2013 року діти позивача [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO] з 06 січня 2011 року проживають разом з нею. За позовом [PERSON] згідно рішення Бериславського районного суду від 26.03.2013 року з [PERSON], [INFO], на її користь стягнуто аліменти на утримання неповнолітнього сина [PERSON], [INFO], у розмірі 1/4 частини усіх видів його доходу, але не менше ніж 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи з 05.03.2013 року і до повноліття дитини - до [INFO]. Відповідно до вимог ст.180 СК України батьки зобов'язані утримувати дітей до досягнення ними повноліття. З аналізу ст.192 СК України вбачається, що припинення стягнення аліментів можливим є у тому випадку, коли одержувач аліментів, наприклад, батько дитини не витрачає отримувані нею аліменти на дитину. У такому випадку відбувається припинення стягнення аліментів на ім'я одержувача аліментів - батька дитини. При цьому обов'язок платника аліментів утримувати дитину не припиняється. Таким чином, суд приходить до переконання, що позовні вимоги [PERSON] підлягають задоволенню, оскільки у судовому засіданні встановлено та підтверджено належними доказами, що одержувач аліментів [PERSON] матеріально не утримує дитину, яка на теперішній час мешкає разом з платником аліментів - матір'ю та знаходиться на повному її утриманні.

Outcome: approved