Jurisdiction: civil
Date: 2016-12-25 00:00:00

Позивач звернулась до суду з вказаним позовом до відповідача. А обґрунтування позовнх вимог посилається на те, що Відповідач в добровільному порядку не здійснює належних їй виплат в зв'язку з припиненням договорів добровільного страхування життя №№ НВ-001272/120 , КЗ-001272/125, укладених із Відповідачем 22.07.2008року, та просив стягнути з Відповідача в примусовому порядку на його користь 40 614, 89 грн. - викупної суми та суму інвестиційного доходу в розмірі 2 838,20 грн. Представник позивача в судове засідання не з»явився, подав заяву про розгляд справи у його відсутність та вказав, що проти заочного рішення не заперечує. Представник відповідача, в судове засідання не з'явився, про день, час та місце проведення судового засідання повідомлявся у встановленому законом порядку. За таких обставин, суд вважає за можливе розглянути справу у відсутність відповідача і ухвалити заочне рішення відповідно до ст. ст. 224, 225 ЦПК України, оскільки позивач не заперечував проти заочного розгляду справи. Суд, дослідивши матеріали справи, дійшов наступного висновку. Судовим розглядом встановлено, що 22.07.2008року між сторонами укладено договір добровільного страхування життя № ВГ-001272/119, предметом якого є страхування на дожиття та випадок смерті на строк 20 років зі сплатою страхових внесків терміном 20 років, договір добровільного страхування життя № НВ-001272/120, предметом якого є страхування на випадок смерті на строк 20 років зі сплатою страхових внесків терміном 20 років; додаткове страхування від тимчасової втрати працездатності внаслідок нещасного випадку з виплатою відсотка страхової суми, в залежності від ступеня отриманих ушкоджень та договір добровільного страхування життя КЗ-001272/125 предметом якого є страхування на випадок смерті на строк 18 років зі сплатою страхових внесків терміном 18 років; додаткове страхування від критичних захворювань. Відповідності до ст. 28 Закону України «Про страхування», дію договору страхування може бути достроково припинено за вимогою страхувальника або страховика, якщо це передбачено умовами договору страхування. Про намір достроково припинити дію договору страхування будь-яка сторона зобов'язана повідомити іншу не пізніш як за 30 календарних днів до дати припинення дії договору страхування, якщо інше ним не передбачено. У разі дострокового припинення дії договору страхування життя страховик виплачує страхувальнику викупну суму, яка є майновим правом страхувальника за договором страхування життя. Викупна сума - це сума, яка виплачується страховиком у разі дострокового припинення дії договору страхування життя та розраховується математично на день припинення договору страхування життя залежно від періоду, протягом якого діяв договір страхування життя, згідно з методикою, яка проходить експертизу в Уповноваженому органі, здійснена актуарієм і є невід'ємною частиною правил страхування життя. Уповноважений орган може встановити вимоги до методики розрахунку викупної суми. Пунктом 7.5 розділу 7 Договорів НВ-001272/120 та КЗ-001272/125 викупні суми за цим договором не передбачаються та не виплачуються. Відповідно до п.7.8 розділу 7 Договору № ВГ-001272/119 «у разі дострокового припинення дії Договору Страховик виплачує викупну суму, розмір якої розраховується актуарно згідно з методикою, що викладена у Додатку 6 до Правил страхування». Цим же пунктом Договору № 1471 між сторонами була узгоджено розмір викупних сум, наведених у формі таблиці. Наведені у Таблиці викупних сум розрахункові величини є мінімально гарантованими за умов відсутності заборгованості по сплаті страхових внесків і не враховують реального інвестиційного доходу від розміщення коштів резервів із страхування життя. Як вбачається з вищезазначеної Таблиці викупних сум, такі суми, розраховуються починаючи з третього року страхування після надходження першого внеску за третій рік. На виконання Договорів страхування позивач сплатила 20 463, 94 грн, що підтверджується відповідними квитанціями. Таким чином, викупна сума за Договором № ВГ-001272/119 відповідно Таблиці викупних сум становить - 1 451 євро 05 євроцентів, що становить 40 614 грн.89 коп. Статтею 9 Закону України «Про страхування» передбачено, що зазначена у договорі страхування життя величина інвестиційного доходу не повинна перевищувати чотирьох відсотків річних. Договором страхування життя обов'язково передбачається збільшення розміру страхової суми та (або) розміру страхових виплат на суми (бонуси), які визначаються страховиком один раз на рік за результатами отриманого інвестиційного доходу від розміщення коштів резервів із страхування життя за вирахуванням витрат страховика на ведення справи у розмірі до 15 відсотків отриманого інвестиційного доходу та обов'язкового відрахування в математичні резерви частки інвестиційного доходу, що відповідає розміру інвестиційного доходу, який застосовується для розрахунку страхового тарифу за цим договором страхування та у разі індексації розміру страхової суми та (або) розміру страхових виплат за офіційним індексом інфляції, відрахування в математичні резерви частки інвестиційного доходу, що відповідає такій індексації. Договором страхування життя також може бути передбачено збільшення розміру страхової суми та (або) розміру страхових виплат на суми (бонуси), які визначаються страховиком один раз на рік за іншими фінансовими результатами його діяльності (участь у прибутках страховика). Гарантована величина інвестиційного доходу, що використовується при розрахунку страхових тарифів, як передбачено Договорами №№ ВГ-001272/119 НВ-001272/120 та КЗ-001272/125 - становить 4 % річних. Договорами передбачено збільшення розміру страхової суми (бонуси), які визначаються Страховиком у відповідності до чинного законодавства. Так, згідно розрахунку Позивача,розмір інвестиційного доходу відповідно умов Договорів -001272/119 НВ-001272/120 та КЗ-001272/125 становить 2 838,20 грн. 20.04.2016 року Позивач рекомендованим листом зі зворотнім повідомленням за юридичною адресою Відповідача подала заяву про припинення дії Договорів №№ ВГ-001272/119 НВ-001272/120 та КЗ-001272/125 та з вимогою про здійснення розрахунку та виплату належних їй сум. Намагання позивача вирішити спір в позасудовий спосіб позитивного результату не дали. Розпорядженням Нацкомфінпослуг від 16.10.2014 р. № 2991 Відповідача виключено з Державного реєстру фінансових установ та анульовано його свідоцтво про реєстрацію фінансової установи. Згідно ст.11 ЦК України однією з підстав виникнення зобов'язань є договір. Згідно ч. 1 ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Статтею 525 ЦК України визначено, що одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Згідно ст. 610 ЦК України, порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання). Відповідно до ст.615 ЦК України, одностороння відмова від зобов'язання не звільняє винну сторону від відповідальність за порушення зобов'язання. Частина 1 ст. 625 ЦК України передбачає, що боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання. Відповідно до ст. 629 ЦК України, договір є обов'язковим для виконання сторонами. Таким чином, відсутність у Позивача даних про сплату Відповідачем належних позивачу сум в зв'язку з припиненням договорів №№ ВГ-001272/119 НВ-001272/120 та КЗ-001272/125 свідчить про правомірність заявлених позовних вимог щодо стягнення викупної суми та суми інвестиційного доходу в примусовому порядку. Крім того, частиною 1 статті 88 ЦПК України передбачено, що стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. За змістом статті 79 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов'язаних з розглядом справи. До витрат, пов'язаних з розглядом судової справи, належать: витрати на правову допомогу; витрати, пов'язані із залученням свідків, спеціалістів, перекладачів та проведенням судових експертиз, а також вчиненням інших дій, необхідних для розгляду справи. Відповідно до ч. 1 та 2 ст. 84 ЦПК України витрати, пов'язані з оплатою правової допомоги адвоката або іншого фахівця в галузі права, несуть сторони. Граничний розмір компенсації витрат на правову допомогу встановлюється законом. З урахуванням всіх дій, які перебувають у причинному зв'язку із наданням правової допомоги у даній справі, зокрема час витрачений на підготовку позову до суду, час участі у судовому засіданні, приходжу до висновку про відшкодування витрат на правову допомогу розмірі 5 000,00 грн. Таким чином позов підлягає задоволенню. Згідно з вимогами ст. 88 ЦПК України суд покладає на відповідача обов'язок відшкодувати судові витрати на користь Держави. На підставі викладеного,

Outcome: approved