Jurisdiction: civil
Date: 2014-07-15 00:00:00

Позивач звернувся із позовом до суду та просить постановити судове рішення, яким стягнути солідарно з відповідачів на свою користь заборгованість по кредитному договору №242023-СRЕD від 31.07.2008 року у розмірі 470545,15 грн. укладеного між банком і відповідачем [PERSON], поручителем якого є відповідач [PERSON] В обґрунтування позову позивач зазначив, що 31.07.2008 року між ПАТ КБ «ПриватБанк» та [PERSON] укладений кредитний договір №242023-СRЕD, за умовами якого банк надав позичальнику кредит у розмірі 20000,00 грн. зі строком повернення до 20.01.2010 року, а останній зобов'язався повернути кредит та сплатити проценти за користування кредитними коштами в порядку та на умовах, визначених кредитним договором. В забезпечення виконання зобов'язань за кредитним договором №242023-СRЕD від 31.07.2008 року між позивачем та [PERSON] був укладений договір поруки №242023сred від 31.07.2008 року відповідно до умов якого поручитель зобов'язався солідарно відповідати перед банком у повному обсязі за своєчасне та повне виконання зобов'язання позичальника [PERSON] за кредитним договором. Позивач свої зобов'язання за договором виконав, надавши Відповідачеві, кредит у сумі 20000,00 грн., шляхом перерахування кредитних коштів на картковий рахунок [NUMBER]. Позичальник зобов'язання за кредитним договором належним чином не виконує, в зв'язку з чим, станом на 09.01.2014 року має прострочену заборгованість за кредитом - 47045,15 грн., що складається з: заборгованості за кредитом - 13588,25 грн.; заборгованості по відсоткам за користування кредитом - 30978,56 грн. а також з штрафів відповідно до договору: 250 грн. - штраф (фіксована частина); 2228,34 грн. - штраф (процентна складова) яку відповідачі добровільно не погашають. На виконання умов договору 31.01.2013 року позивачем на адресу відповідачів було направлено вимогу з повідомленням про наявність у позичальника - [PERSON] заборгованості за кредитним договором і необхідність її погашення, але на дату подання позовної заяви вимога не виконана. Оскільки на вимогу банку про повернення кредиту, ані позичальник, ані його поручитель не відреагували та не виконали взятих на себе зобов'язань, позивач із посиланням на ст. ст. 526, 554, 623-625 ЦК України, просить провести стягнення заборгованості в судовому порядку. Позивач, належним чином повідомлений про день та час розгляду справи, в судове засідання свого представника не направив, у письмовій заяві просив розглянути спір у відсутності свого представника та задовольнити позов. Проти винесення заочного рішення заперечує. Відповідачі [PERSON], [PERSON], в судове засідання не з'явилися, про день та час слухання справи повідомлялися належним чином з урахуванням положень ч.5 ст.74 ЦПК України, про поважність причин своєї неявки суд не повідомили, заяву про розгляд справи за їх відсутності не подали, заперечень щодо позову не надали. На підставі ч.2 ст.77 ЦПК України в разі неповідомлення суду про причини неявки вважається, що сторони не з'явилися в судове засідання без поважних причин, а тому суд вважає за можливе розглянути справу у відсутності відповідачів та постановити рішення на підставі письмових доказів, які є у справі. Відповідно до ч. 2 ст. 197 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі якщо відповідно до положень цього кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд, дослідивши матеріали справи, оцінивши зібрані по справі докази у їх сукупності, вважає що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Відповідно до ст.60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Судом встановлено, що 31.07.2008 року між ПАТ КБ «ПриватБанк» та [PERSON] укладений кредитний договір №242023-СRЕD, за умовами якого банк надав позичальнику кредит у розмірі 20000,00 грн. шляхом перерахування кредитних коштів на картковий рахунок [NUMBER] зі строком повернення до 20.01.2010 року, а останній зобов'язався повернути кредит та сплатити проценти за користування кредитними коштами в порядку та на умовах, визначених кредитним договором (а.с.7-9, 10-11). В забезпечення виконання зобов'язань за кредитним договором №242023-СRЕD від 31.07.2008 року між позивачем та [PERSON] був укладений договір поруки №242023сred від 31.07.2008 року відповідно до умов якого поручитель зобов'язався солідарно відповідати перед банком у повному обсязі за своєчасне та повне виконання зобов'язання позичальника [PERSON] за кредитним договором №242023-СRЕD від 31.07.2008 року (а.с.12). Однак зобов'язання за кредитним договором відповідач належним чином не виконує. В зв'язку з чим, згідно наданого позивачем розрахунку, станом на 09.01.2014 року виникла заборгованість в розмірі 47045,15 грн., що складається з: заборгованості за кредитом - 13588,25 грн.; заборгованості по відсоткам за користування кредитом - 30978,56 грн. а також з штрафів відповідно до договору: 250 грн. - штраф (фіксована частина); 2228,34 грн. - штраф (процентна складова). На виконання умов договору 31.01.2013 року позивачем на адресу відповідачів було направлено вимогу з повідомленням про наявність у позичальника - [PERSON] заборгованості за кредитним договором і необхідність її погашення, на яку відповідачі не відреагували. Відповідно до ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства. Частиною 1 ст. 527 ЦК України передбачено, що боржник зобов'язаний виконати свій обов'язок, а кредитор прийняти виконання особисто, якщо інше не встановлено договором або законом. Відповідно до ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Відповідно до вимог ст. 610, 554 ЦК України, боржник та поручитель несуть відповідальність як солідарні боржники. В ст. 599 ЦК України зазначено, що зобов'язання припиняється виконанням, проведеним належним чином. Таким чином, з урахуванням встановлених по справі обставин, положень закону умов договору, суд приходить до висновку, що позовні вимоги є обґрунтованими і підлягають задоволенню в повному обсязі та з відповідачів на користь позивача слід стягнути заборгованість за кредитом №242023-СRЕD від 31.07.2008 року в сумі 47045,15 грн., що складається з: заборгованості за кредитом - 13588,25 грн.; заборгованості по відсоткам за користування кредитом - 30978,56 грн. а також з штрафів відповідно до договору: 250 грн. - штраф (фіксована частина); 2228,34 грн. - штраф (процентна складова). При цьому суд погоджується з розрахунком заборгованості, зробленим позивачем та вважає, що він відповідає вимогам закону та умовам кредитного договору. Згідно з вимогами ст.88 ЦПК України з відповідачів на користь позивача також підлягають стягненню сплачені останнім при подані позовної заяви судовий збір в розмірі 470,45 грн. Враховуючи наведене,

Outcome: approved