Jurisdiction: civil
Date: 2017-12-18 00:00:00

Позивач звернувся із вказаним позовом посилаючись на те, що 02.05.1997 помер його батько [PERSON], на ім»я якого 28.03.2001 Запрудянською сільською радою був виданий державний акт на право приватної власності на земельну ділянку площею 3,5499 га і який зареєстрований в Книзі записів державних актів на право приватної власності на землю №826. За заявою прокурора Рокитнянського району Рокитнянський районий суд своїм рішенням від 07.06.2010 визнав вказану спадщину у вигляді земельної ділянки відумерлою. 29.09.2016 апеляційний суд Київської області вказане рішення суду скасував та прийняв нове рішення, яким у заяві прокурору відмовив. До цього 10.09.2013 між Запрудянською сільською радою та селянсько-фермерським господарством «Авангард» укладено договір оренди земельної ділянки, згідно якого Запрудянська сільська рада передала вказаному господарству земельну ділянку загальною площею 3,5499 га кадастровий номер 3223782000:03:003:0048, розташовану на території Запрудянської сільської ради (свідоцтво про право власності на нерухоме майно від 08.08.2013 на ім»я Запрудянської сільської ради було видане на підставі проекту землеустрою та рішення Рокитнянського районного суду від 07.06.2010 про визнання спадщини відумерлою). Договір оренди між Запрудянською сільською радою та селянсько-фермерським господарством «Авангард» укладено строком на 10 років і орендна плата складає 3% від грошової оцінки земельної ділянки і в грошовому виразі складає 3052 грн.. 10.05.2017 рішенням Рокитнянського районого суду було визнано право власності за позивачем на вказану земельну ділянку площею 3,5499 га у порядку спадкування після померлого батька [PERSON]. Так як право власності на дану земельну ділянку визнано за позивачем, просить витребувати земельну ділянку площею 3,5499 га кадастровий номер 3223782000:03:003:0048, розташовану на території Запрудянської сільської ради із незаконного володіння Запрудянської сільської ради, повернути її законному власнику [PERSON], стягнути з відповідача отримані доходи від передання земельної ділянки в оренду у розмірі 131236 грн. та судовий збір. В судове засідання позивач та його представник, будучи належним повідомленими про день, час та місце слухання справи, до суду не з»явилися, натомість представник позивача подав заяву, в якій позовні вимоги підтримав в повному обсязі та просить слухати справу за його відсутності. Відповідач, будучи належним повідомленим про день, час та місце слухання справи, до суду не з»явився, натомість подав заяву, в якій позовні вимоги визнав в повному обсязі в частині повернення земельної ділянки, не визнав в частині стягнення отриманих доходів та просить слухати справу за його відсутності. Представник третьої особи, будучи належним чином повідомленим про день, час та місце слухання справи, до суду не з»явився. Досдідивши надані докази, суд вважає, що позов підлягає до часткового задоволення. В судовому засіданні встановлено, що 02.05.1997 помер батько позивача [PERSON], на ім»я якого 28.03.2001 Запрудянською сільською радою був виданий державний акт на право приватної власності на земельну ділянку площею 3,5499 га і який зареєстрований в Книзі записів державних актів на право приватної власності на землю №826. За заявою прокурора Рокитнянського району Рокитнянський районий суд своїм рішенням від 07.06.2010 визнав вказану спадщину у вигляді земельної ділянки відумерлою. 29.09.2016 апеляційний суд Київської області вказане рішення суду скасував та прийняв нове рішення, яким у заяві прокурору відмовив. До цього 10.09.2013 між Запрудянською сільською радою та селянсько-фермерським господарством «Авангард» укладено договір оренди земельної ділянки, згідно якого Запрудянська сільська рада передала вказаному господарству земельну ділянку загальною площею 3,5499 га кадастровий номер 3223782000:03:003:0048, розташовану на території Запрудянської сільської ради (свідоцтво про право власності на нерухоме майно від 08.08.2013 на ім»я Запрудянської сільської ради було видане на підставі проекту землеустрою та рішення Рокитнянського районного суду від 07.06.2010 про визнання спадщини відумерлою). Договір оренди між Запрудянською сільською радою та селянсько-фермерським господарством «Авангард» укладено строком на 10 років, орендна плата складає 3% від грошової оцінки земельної ділянки і в грошовому виразі складає 3052 грн.. 10.05.2017 рішенням Рокитнянського районого суду було визнано право власності за позивачем на вказану земельну ділянку площею 3,5499 га у порядку спадкування після померлого батька [PERSON]. Так як право власності на дану земельну ділянку визнано за позивачем, просить витребувати земельну ділянку площею 3,5499 га кадастровий номер 3223782000:03:003:0048, розташовану на території Запрудянської сільської ради із незаконного володіння Запрудянської сільської ради, повернути її законному власнику [PERSON], стягнути з відповідача отримані доходи від передання земельної ділянки в оренду у розмірі 131236 грн. та судовий збір. Як передбачено ч.3 ст.61 ЦПК України обставини, встановлені судовим рішенням у цивільній, господарській або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини. Тобто обставини, встановлені в рішенні Рокитнянського районного суду від 10.05.2017, що набрало законої сили в частині набуття позивачем права власності на земельну ділянку площею 3,5499 га, що знаходиться на території Запрудянської сільської ради та неправомірне вилучення у позивача даної земельної ділянки, під час розгляду даної справи не доказуються. Після визнання спадщини після померлого [PERSON] у вигляді земельної ділянки відумерлою, на замовлення Запрудянської сільської ради було складено проект землеустрою щодо відведення земельної ділянки та визначено кадастровий номер земельної ділянки 3223782000:03:003:0048, яка, як встановлено рішенням суду, належить позивачу. Відповідно до ст.317 ЦК України власникові належать права володіння, користування та розпорядження своїм майном. Статтею 321 ЦК України передбачено, що право власності є непорушним, Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Статтею 388 ЦК України передбачено, що якщо майно за відплатним договором придбане в особи, яка не мала права його відчужувати, про що набувач не знав і не міг знати (добросовісний набувач), власник має право витребувати це майно від набувача лише у разі, якщо майно вибуло з володіння власника або особи, якій він передав майно у володіння, не з їхньої волі іншим шляхом. Згідно до ч.3 ст.116 ЗК України земельні ділянки, які перебувають у власності чи користуванні громадян або юридичних осіб, передаються у власність чи користування за рішенням органів виконавчої влади чи органів місцевого самоврядування лише після припинення права власності чи користування ними в порядку, визначеному законом. А в статті 152 ЗК України обумовлено, що власник земельної ділянки або землекористувач може вимагати усунення будь-яких порушень його прав на землю, навіть якщо ці порушення не пов»язані з позбавленням права володіння земельною ділянкою, і відшкодування завданих збитків. Згідно до статті 153 ЗК України власник не може бути позбавлений права власності на земельну ділянку, крім випадків, передбачених цим Кодексом. У п.10 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику розгляду цивільних справ про визнання правочинів недійсними» від 06.11.2009 № 9 зазначено, що рішення суду про задоволення позову про витребування майна із чужого незаконного володіння є підставою для здійснення державної реєстрації права власності на майно, що підлягає державній реєстрації, за власником, а також скасування попередньої реєстрації (статті 19, 27 Закону України від 1 липня 2004 року № 1952-VI «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обмежень»). Відповідно до ст.390 ЦК України власник майна має право вимагати від особи, яка знала або могла знати, що вона володіє майном незаконно (недобросовісного набувача), передання усіх доходів від майна, які вона одержала або могла одержати за весь час володіння ним. Суд вважає, що вимога про стягнення з відповідача 131236 грн., отриманих від передачі в оренду земельної ділянки, належної позивачу, задоволенню не підлягає, так як тільки у 2017 році рішенням Рокитнянського районного суду від 10.05.2017 визнано право власності на дану земельну ділянку за позивачем, в той час як згідно до ст.390 ЦК України тільки власник майна має право вимагати передання усіх доходів, отриманих за весь час володіння цим майном.

Outcome: partial