Jurisdiction: civil
Date: 2019-04-11 00:00:00

Позивач звернувся у суд із позовом до [PERSON] про визнання права власності на майно. В обґрунтування позовних вимог вказав, що на праві спільної часткової власності членів робітничого двору [PERSON] належить житловий будинок з відповідною частиною господарських будівель і споруд, що розташований в [ADDRESS]. Внаслідок смерті баби позивача [PERSON], якаи померла [INFO]. відкрилася спадщина, яка складається із спірного будинковолодіння. Спадкоємцем за заповітом став внук померлої [PERSON] який прийняв спадщину. Однак, у зв'язку з тим, що відсутній правовстановлюючий документ на будинковолодіння державним нотаріусом було відмовлено позивачу у видачі свідоцтва про право на спадщину на житловий будинок, а тому позивач вимушений звернутися до суду із даним позовом. Представник позивача подала до суду заяву, якою позовні вимоги підтримала у повному обсязі, позов просила задоволити, а справу просила розглядати за її відсутності. Відповідачка [PERSON] подала до суду заяву, де зазначила, що проти позову не заперечує, про сила справу розглядати за її відсутності, у вирішенні справи покладається на розсуд суду. Відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України фіксування судового засідання технічними засобами не проводилось. Суд, перевіривши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. З свідоцтва про смерть Серія [NUMBER], виданого на [PERSON], слідує, що останній помер [INFO]. Згідно заповіту від 09.11.2005 р., посвідченого секретарем Белелуйської сільської ради, слідує, що [PERSON] заповіла все своє майно на користь [PERSON] З довідки від 01.03.2019 р. №144/01-25, виданої Белелуйською сільською радою слідує, що станом на 15.04.1991 р. в будинку в [ADDRESS] проживали голова домогосподарства - [PERSON], [INFO], мати - [PERSON], [INFO], батько - [PERSON], [INFO], брат- [PERSON]., [INFO], господарство відносилось до сусупільної групи - робітнича. З довідки, виданої Белелуйською сільською радою, слідує, що згідно з записом в погосподарській книзі виконавчого комітету Белелуйської сільської ради за №2 за [PERSON], яка померла [INFO]. значиться житловий будинок з господарськими приміщеннями, які знаходяться по [ADDRESS]. В даному будинку [ADDRESS] до дня смерті [PERSON],[INFO], крім неї були зареєстровані і проживали та продовжуть проживати онук- [PERSON].,[INFO] З дня смерті [PERSON] в управління спадковим майном вступив [PERSON], який проводив поточний ремонт житлового будинку, та похоронив [PERSON] Заповіт від імені [PERSON] посвідчувався в сільській раді за №50 і не відмінявся. З довідки від 01.03.2019 р. № 146/01-25, виданої Белелуйською сільською радою, слідує, що за господарством по [ADDRESS] числиться земельна ділянка для будівництва і обслуговування жилого будинку, господарських будівель та споруд площею 0, 25 га. З свідоцтва про народження Серія [NUMBER], виданого на [PERSON] слідує, що батьками останньої записано [PERSON] та [PERSON] З свідоцтва про шлюб Серія [NUMBER], слідує, що [PERSON] та [PERSON] 17.05.1986 р. зареєстрували шлюб. Після одруження «[PERSON]» присвоєно прізвище «[PERSON]». З свідоцтва про розірвання шлюбу Серія [NUMBER], вбачається, що 14.02.1973 р. шлюб між [PERSON] та [PERSON] розірвано про що в книзі реєстрації актів розірвань шлюбів зроблено відповідний актовий запис за №16. Після розірвання шлюбу «[PERSON].» присвоєно прізвище «[PERSON]». З довідки від 28.02.2019 р., №551/02-14, виданої державним нотаріусом І Снятинської районної державної нотаріальної контори, вбачається, що після смерті [PERSON], померлої [INFO]., яка проживала в с.Белелуя, Снятинського району, Івано-Франківської області заведена спадкова справа за №117/2016 на підставі заяви про прийняття спадщини за заповітом №212 від 23.03.2016 р. внука померлої [PERSON], [INFO], жителя с. Белелуя, Снятинського району, Івано-Франківської області. Інших спадкоємців немає. Постановою від 28.11.2019 р. №552/02-31, державним нотааріусом І Снятинської районної державної нотаріальної контори відмовлено [PERSON], [INFO], жителю [ADDRESS] у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом після смерті матері баби [PERSON]., померлої [INFO]., на житловий будинок [ADDRESS] у зв'язку із тим, що спадкоємець [PERSON] не надав правовстановлюючий документ на вищезгаданий житловий будинок, який би підтверджував право власності спадкодавця на вище згаданий будинок. Згідно інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об'єктів нерухомого майна щодо об'єкта нерухомого майна відсутні відомості щодо права власності, інших речових прав, іпотеки, обтяження щодо житлового будинку, що за [ADDRESS]. Згідно звіту про проведення технічного обстеження будівельних конструкцій та інженерних мереж об'єкта житловий будинок по [ADDRESS] відповідає державним будівельним нормам, санітарно-екологічним нормам та правилам, протипожежним та іншим нормам і правилам, що забезпечують безпечну для життя та здоров'я людей експлуатацію об'єкта. Відповідно до ст. 1261 ЦК України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. Із ч.1 ст. 1268 ЦК України вбачається, що спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її, а з ч.3 ст.1268 ЦК України слідує, що спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Згідно ст. 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Згідно ст. 392 ЦК України власник майна може пред'явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Відповідно до ч.1 ст.15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Згідно п.1 ч.2 ст.16 ЦК України, способами захисту цивільних прав та інтересів можуть бути, зокрема визнання права. За наведених обставин суд вважає, що відсутність свідоцтва на право особистої власності на жилий будинок не є підставою відмови у захисті права позивача, а тому на підставі вищенаведеного, суд вважає, що позивач, набув право власності житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами, що знаходяться по [ADDRESS]. На підставі наведеного, та ст. ст. 15, 16, 328, 392, 1218, 1233, 1261, 1268 ЦК України,

Outcome: approved