Jurisdiction: civil
Date: 2018-12-16 00:00:00

Позивач звернулась до Дзержинського районного суду міста Харкова з позовом [PERSON] про стягнення аліментів на утримання неповнолітніх дітей. \~ \~ \~ \~В обґрунтування позовних вимог позивач посилається на те, що відповідач самоусунувся від виконання батьківських обовязків, та не надає необхідних сум на утримання та виховання дітей. \~ \~ \~ \~Представник позивача в судовому засіданні наполягала на задоволенні позовних вимог. Та просила їх задовольнити, вказала, що відповідач не надає допомоги на утримання дітей, ухиляється від виконання батьківських обовязків. \~ \~ \~ \~Відповідач в судовому засіданні повідомив, що позовні вимоги визнає частково. Звернув увагу суду на те, що він хоча і працює, проте рівень його доходів не достатній для сплати аліментів в тій сумі, в якій просить стягнути позивач. Надав письмові пояснення. \~ \~ \~ \~Вислухавши думку учасників судового розгляду, суд приходить до наступного. \~ \~ \~ \~У відповідності до ст. ст. 13, 81 ЦПК України суд розглядає справу не інакше, як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідно до ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, яким суд, виконавши всі вимоги цивільного судочинства, вирішив справу згідно із законом. При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на основі повно і всебічно з'ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні. За змістом ст. 264 ЦПК України під час ухвалення рішення суд зокрема вирішує такі питання: чи мали місце обставини (факти), якими обґрунтовувалися вимоги та заперечення, та якими доказами вони підтверджуються; чи є інші фактичні дані, які мають значення для вирішення справи, та докази на їх підтвердження; які правовідносини сторін випливають із встановлених обставин; яка правова норма підлягає застосуванню до цих правовідносин; чи слід позов задовольнити або в позові відмовити; як розподілити між сторонами судові витрати. Статтями 12, 13, 77 ЦПК України передбачено, що цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності, згідно з якими кожна сторона повинна довести ті обставини, на які посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, а суд розглядає справу в межах заявлених вимог і вирішує справу на підставі наданих доказів. Даний принцип полягає у прояві в змагальній формі ініціативи та активності осіб, які беруть участь у справі. Принцип змагальності забезпечує повноту дослідження обставин даної справи. Сторони зобовязані визначити докази, на які вони посилаються, як на підставу своїх вимог та заперечень, і довести обставини, якими вони обґрунтовують ці вимоги й заперечення. Відповідно до ст. 76 ЦПК України доказами є будь - які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці данні встановлюються на підставі пояснень сторін, третіх осіб, їх представників, допитаних як свідків, показань свідків, письмових доказів, речових доказів, зокрема звуко-і відеозаписів, висновків експертів. Зясувавши дані у справі, дослідивши докази, суд приходить до висновку про обґрунтованість позовних вимог. \~ \~ \~ \~Суд, дослідивши наявні докази у матеріалах справи вважає встановленими наступні фактичні обставини та відповідні ним правовідносини. \~ \~ \~ \~Відповідно до рішення від 27 грудня 2017 року Дзержинського районного суду міста Харкова шлюб між [PERSON] та [PERSON] розірвано ( справа № 638/12674/17). \~ \~ \~ \~Згідно свідоцтва\~про народження\~дітей [PERSON]\~та \~[PERSON] батьком\~вказаних дітей\~є [PERSON]. \~ \~ \~ \~Згідно ст. 8 Європейської конвенції з прав людини кожен має право на повагу до свого приватного і сімейного життя до свого житла і кореспонденції. Згідно ст. 27 Конвенції про права дитини, яка набула чинності в Україні з 27 вересня 1991 року дитина має право на фізичний, розумовий, духовний, моральний і соціальний розвиток. \~ \~ \~ \~Згідно ст.180 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. \~ \~ \~ \~Згідно вимог ч. 3 ст. 181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. \~ \~ \~ \~Відповідно до ч. 1 ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров'я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 4) інші обставини, що мають істотне значення. \~ \~ \~ \~Приймаючи до уваги, що відповідач має можливість сплачувати аліменти на утримання неповнолітньої доньки та неповнолітнього сина , працює, має молодий вік, інвалідності та хронічні захворювання спростовує. Суд вважає, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню. Суд, виходить з того, що сума 2000 гривен щомісячно кожній дитині розмір аліментів, який буде справедливо визначений судом. \~ \~ \~ \~На підставі викладеного вище,

Outcome: partial