Jurisdiction: civil
Date: 2020-06-14 00:00:00

Позивач звернулась до суду з вказаним позовом, посилаючись на те, що вона з Відповідачем перебувала у фактичних шлюбних відносинах. [INFO] у сторін народився син - [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про народження [NUMBER] , виданим Виконавчим комітетом Фурсівської сільської ради Білоцерківського району Київської області, актовий запис №27. Сторони на даний час проживають окремо. Дитина проживає разом з Позивачем, хоча зареєстрована за місцем проживання Відповідача. Усі обов`язки щодо утримання та виховання сина Позивач виконує самостійно, при цьому батько не заперечує, щоб дитина проживала разом з Позивачем та виховувалась нею. Оскільки Відповідач ухиляється від виконання покладеного на нього обов`язку щодо утримання дитини, Позивач просила в судовому порядку стягнути з нього кошти на утримання в розмірі 3 000 грн., щомісячно до повноліття дитини. 12.05.2020 року на адресу суду від Відповідача надійшов відзив на позов, разом із підтвердженням його направлення Позивачу. У відзиві той зазначив, що Відповідач визнає позовні вимоги частково, а саме в розмірі 1 000,00 грн. (а.с.25-27). 15.06.2020 року в судовому засіданні представник Позивача адвокат - Сидорчук В.А. позовні вимоги підтримав, надав суду пояснення, аналогічні викладеним у позовній заяві, просив позов задовольнити. Додатково пояснив, що Відповідач має дохід, який дозволяє йому сплачувати 3 000,00 грн. в місяць. Відповідач не надає доказів того, що він не має можливості сплачувати таку суму. На сьогодняшній день добровільно Відповідач матеріальної допомоги не надає. 15.06.2020 року в судовому засіданні позовні вимоги визнав частково, в розмірі 1000,00 грн. Додатково пояснив, що він працює підсобним робочим у м.Біла Церква. Коли у нього з`являються гроші, він надає матеріальну допомогу добровільно. Його дохід в місяць в середньому складає 4-5 тисяч гривень. Офіційно він не працевлаштований, у центрі зайнятості на обліку не перебуває. У той же час, Позивач працює касиром на АЗС, зустрічається з іншим чоловіком та сама має певний дохід. Суд, вислухавши пояснення сторін, дослідивши доказі у справі в їх сукупності, приходить до висновку про те, що заявлені позовні вимоги підлягають частковому задоволенню з наступних підстав. Судом встановлені наступні обставини та зміст спірних правовідносин. Сторони перебували у фактичних шлюбних відносинах. [INFO] у сторін народився син - [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про народження [NUMBER] , виданим Виконавчим комітетом Фурсівської сільської ради Білоцерківського району Київської області, актовий запис №27 (а.с.5). Як убачається з довідки від 07.02.2020 року №02-27-95, виданою Фурсівською сільською радою Білоцерківського району Київської області, Позивач зареєстрована за адресою: [ADDRESS] , але фактично проживає за адресою: [ADDRESS] разом з своїм неповноліинім сином [PERSON] , [INFO] (а.с.18). В обґрунтування позовних вимог Позивач посилається на те, що Відповідач є фізично здоровим та працездатним чоловіком, але ухиляється від виконання покладеного на нього обов`язку щодо утримання дитини. Розглядаючи дану цивільну справу суд керується наступними нормами права. Згідно з ст.180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Частиною 3 ст. 181 СК України передбачено, що за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Спосіб стягнення аліментів, визначений рішенням суду, змінюється за рішенням суду за позовом одержувача аліментів. Відповідно до ст.182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Згідно з ч.1 ст.184 СК України суд за заявою одержувача визначає розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Крім того, статтею 2 Конвенції Організації Об`єднаних Націй про права дитини від 20.11.1989 року, яка була підписана Україною 21 лютого 1990 р, та ратифікована Постановою Верховної Ради Української РСР від 27 лютого 1991 року № 7К9-Х1І «Про ратифікацію Конвенції про права дитини» передбачено, що держави-учасниці поважають і забезпечують всі права, передбачені цією Конвенцією, за кожною дитиною, яка перебуває в межах їх юрисдикції, без будь-якої дискримінації, вживають всіх необхідних заходів для забезпечення захисту дитини від усіх форм дискримінації або покарання на підставі статусу, діяльності, висловлюваних поглядів чи переконань дитини. Положеннями ст.27 Конвенції про права дитини визначено, що батько або (і) інші особи, що виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здатностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Стаття 5 Протоколу № 7 до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод передбачає, що кожен з подружжя у відносинах між собою і в їхніх відносинах зі своїми дітьми користується рівними правами та обов`язками цивільного характеру, що виникають зі вступу у шлюб, перебування в шлюбі та у випадку його розірвання. Ця стаття не перешкоджає державам вживати таких заходів, що є необхідними в інтересах дітей. Відповідно до принципу № 4 Декларації прав дитини - дитині мають належати права: на здорове зростання і розвиток, на належне харчування, житло, розваги і медичне обслуговування. Аналогічні положення закріплені частиною першою ст. 12 Закону України «Про охорону дитинства», згідно якої батьки мають право та зобов`язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров`я, фізичний, духовний, моральний розвиток. Таким чином, виходячи з справедливих й розумних критеріїв належного розміру аліментів, з метою забезпечення умов для повноцінного розвитку дитини, враховуючи майновий стан сторін та інші передбачені законом обставини, суд приходить до висновку про те, що позовні вимоги слід частково задовольнити, стягнувши з Відповідача на користь Позивача 2 700,00 грн. щомісячно у якості аліментів на утримання дитини. Роз`яснити сторонам, що відповідно до ст.192 СК України розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось з них. Згідно п.3 ч.1 ст.5 Закону України «Про судовий збір» від сплати судового збору Позивач звільнена. На підставі ст.141 ЦПК України та Закону України «Про судовий збір», судовий збір в розмірі 840,80 грн. стягується з Відповідача. Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 430 ЦПК України суд допускає негайне виконання рішень у справах про стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць. На підставі викладеного,

Outcome: partial