Jurisdiction: civil
Date: 2021-04-11 00:00:00

Позивач звернувся з цим позовом, в якому просить стягнути солідарно з відповідачів заборгованість у розмірі 101\~812,67 гривень, посилаючись на те, що 09.06.2008 року між Ужгородською філією № 1 Перечинської районної кредитної спілкою «Тур`я», [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] було укладено договір кредиту-поруки № 231/1, відповідно до якого отримано кредитні кошти в розмірі 50\~000,00 гривень зі сплатою відсотків за користування кредитом в розмірі 45 % терміном на 36 місяців, з 09.06.2008 року по 08.06.2011 року. Також сторонами було збільшено позовну даність, а саме відповідно до п. 8.1. договору сторони домовились про встановлення десятирічного строку позовної давності. Позивач зазначає, що свої зобов`язання за договором виконав в повному обсязі. Відповідачі не виконали свої кредитні зобов`язання, у зв`язку з чим кредитна заборгованість станом на 31.07.2020 року згідно договору кредиту-поруки № 231/1 від 06.06.2008 року становить 101812,67 гривень, з яких: 46\~891,64 тіло кредиту, 54921,03 гривень відсотки за користування кредитом, які позивач просить стягнути солідарно відповідачів. Ухвалою Мукачівського міськрайонного суду від 09.10.2021 року відкрито провадження у даній справі та призначено розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням сторін. \~ \~ \~Представник позивача в судовому засіданні позовні вимоги підтримала та просила задоволити позов. Представник відповідача [PERSON] [PERSON] позовні вимоги не визнав, просив відмовити в задоволенні позову, пояснив, що [PERSON] не підписував та відповідно не отримував кредит, а тому позовні вимоги є безпідставними та необґрунтованими, просить відмовити в позові. Відповідачі [PERSON] ,\~ [PERSON] ,\~ [PERSON] в судове засідання не з`явилися, про час та місце розгляду справи повідомлялися належним чином, про причини неявки суд не повідомили. Заслухавши пояснення представника позивача, заперечення представника відповідача, дослідивши та перевіривши зібрані у справі докази, суд приходить до такого висновку. В судовому засіданні належними доказами встановлено, що 09.06.2008 року між Ужгородською філією № 1 Перечинської \~районної \~кредитної спілкою\~«Тур`я» , [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] було укладено договір кредиту-поруки № 231/1. Відповідно до п.1.1 договору спілка надає, а позичальник отримує кредит у розмірі 50\~000,00 гривень за засадах строковості, зворотності, цільового характеру, використання платності на забезпеченості. Позичальник сплачує всі відсотки за користування кредитом визначені в договорі та зобов`язується повернути кредит спілці на умовах , що визначені в договорі. ( а.с. 6-7). Згідно до\~п.\~1.2,\~1.3.\~договору,\~такий надається\~зі сплатою\~відсотків за\~користування кредитом\~в розмірі\~45\~%\~терміном на\~36\~місяців,\~з 09.06.2008\~року по\~08.06.2011\~року.\~Відповідно до\~п.\~2.1\~договору кредиту\~такий надається\~позичальнику \~протягом трьох\~банківських днів\~з моменту\~укладення договору. Також\~ сторонами\~було збільшено\~позовну даність,\~а саме\~відповідно до\~п.\~8.1.\~договору сторони\~домовились про\~встановлення десятирічного\~строку позовної\~давності (а.с. 6-7). Таким чином позивач посилається, що у зв`язку з невиконанням договору кредиту-поруки № 231/1 від 09.06.2008 року, загальна заборгованість по договору від 06.06.2008 року, станом на 31.07.2020 року становить 101812,67 гривень, з яких: 46\~891,64 тіло кредиту, 54921,03 гривень відсотки за користування кредитом (а.с. 8,9). Так, відповідно до\~ст. 1054 ЦК України\~за кредитним договором фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. \~Статтею 1055 ЦК України\~визначена письмова форма укладення кредитного договору. За вимогами ч. 1\~ст. 638 ЦК України\~договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. За змістом вищезазначених правових норм договір позики є укладеним з моменту передання коштів, тобто договір позики є реальним договором. Факт укладення такого може підтверджуватися розпискою, актом приймання-передання, касовим ордером тощо. Під час вирішення питання розподілу тягаря доведення судом підлягають застосуванню правила частини третьої статті 12, частини першої статті 81 ЦПК України, згідно з якими кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідно до частини першої статті 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. З урахуванням наведеного, встановлюючи наявність або відсутність фактів, якими обґрунтовувалися вимоги чи заперечення, визнаючи одні та відхиляючи інші докази, суд зобов`язаний власні процесуальні дії належним чином обґрунтувати (мотивувати), враховуючи при цьому, що доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Процес доведення полягає в обґрунтуванні того, що певні дії або події неодмінно мають своїми наслідками настання інших дій або подій, при цьому обставини вважатимуться встановленими за умови, що настання таких наслідків не є вірогідним, а є обов`язковим за таких обставин та за таких умов. За правилом статті 77 ЦПК України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Приписами частини другої, шостої статті 95 ЦПК України встановлено, що письмові докази подаються в оригіналі або в належним чином засвідченій копії, якщо інше не передбачено цим Кодексом. Тому, посилання позивача на наявність договору кредиту-поруки № 231/1 від 09.06.2008 року, розрахунку заборгованості станом на 31.07.2020 року як на підставу задоволення позовних вимог є необґрунтованими, оскільки сам договір кредиту, розрахунок не містять відомостей, що дозволили б суду встановити, чи видавалися кредитні кошти відповідачу, оскільки відповідно до п. відповідно до п. 2.1 договору кредиту такий надається позичальнику протягом трьох банківських днів з моменту укладення договору ( а.с. 6-7) , а такі докази матеріали справи не містять. Таким чином дійшов висновку про те, що позовні вимоги є недоведеними оскільки позивачем не доведено існування між сторонами кредитних правовідносин за договором кредиту-поруки № 231/1 від 06.06.2008 року та відповідно надання грошових коштів (кредиту) позичальникові, а тому такі вимоги не підлягають задоволенню. Європейський суд з прав людини вказав, що пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними в залежності від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги, між іншим, різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо подання обґрунтування, що випливає зі статті 6 Конвенції, може бути визначено тільки у світлі конкретних обставин справи (Проніна проти України, №63566/00, §23, ЄСПЛ, від 18 липня 2006 року). За таких обставин суд не вбачає підстав для задоволення позовних вимог. На підставі наведеного та

Outcome: approved