Jurisdiction: civil
Date: 2020-03-03 00:00:00

Позивач звернулась до суду з позовом, в якому просить стягнути з відповідача ТОВ «Нова пошта» майнову шкоду у розмірі 9 500,00 грн., провізну плату у розмірі 315,00 грн., штраф у розмірі 2 301,85 грн., а сього 12 116,85 грн., а також витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 1000,00 грн. Позовні вимоги обґрунтовані тим, що 12.10.2018 року користуюсись послугами ТОВ «Нова Пошта» [PERSON] здійснила відправлення товару- кавової машини з м. Черкаси до м. Одеси. На момент відправлення кавова машина була у справному стані, зовнішніх дефектів не було. Однак, коли отримувач оглянув товар в приміщені відділення №6 «Нової Пошти» в м. Одеса, останній відмовився від її отримання, оскільки були виявлені пошкодження упаковки, а кавова машина містила пошкодження, котрі унеможливлюють її подальше використання за призначенням. 19.10.2018 року вантаж повернуто відправникові по експрес-накладній № 59000371901593 . На усну вимогу компенсувати вартість завданої шкоди позивач отримала відмову, тому 22.10.2018 року [PERSON] направила претензію до ТОВ «Нова Пошта». Листом від 08.11.2018 року ТОВ «Нова Пошта» відмовлено у задоволені претензії про відшкодування завданої шкоди. Оскільки досудове врегулювання спору виявилося неможливим, позивач змушена звернутися до суду. Ухвалою Придніпровського районного суду м. Черкаси від 13.12.2018 року прийнято до провадження цивільну справу за позовом [PERSON] до ТОВ «Нова Пошта» про відшкодування майнової шкоди завданої неналежним виконанням договірних зобов`язань у зв`язку з порушенням прав споживача. Ухвалою Придніпровського районного суду м. Черкаси від 25.03.2019 року означену цивільну справу передано до Октябрського районного суду м. Полтава. Ухвалою Октябрського районного суду м. Полтава від 24.04.2018 року означену цивільну справу прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі. Розгляд справи здійснюється за правилами спрощеного позовного провадження. Ухвалою Октябрського районного суду м. Полтава від 11.05.2019 року означену цивільну справу надіслано за підсудністю до Голосіївського районного суду м. Києва. Ухвалою Голосіївського районного суду м. Києва від 17.06.2019 року означену цивільну справу прийнято до провадження. Розгляд справи здійснюється за правилами загального позовного провадження. Справу призначено до підготовчого засідання. Відповідачу судом встановлений п`ятнадцятиденний строк з дня вручення вказаної ухвали для подачі відзиву. Ухвалою Голосіївського районного суду м. Києва від 02.12.2019 року закінчено підготовче провадження. Справу призначено до судового розгляду. У своєму відзиві на позов відповідач просив відмовити у задоволенні позовних вимог з тих підстав, що вантаж було доставлено в цілій упаковці, тобто первісному вигляді. При складанні експрес-накладної відправник передавши вантаж на перевезення, погодився з умовами публічного договору. Щодо огляду вантажу було складено акт приймання-передачі від 11.10.2018 року, згідно якого сторони встановили наступне: одержувачу прибуло таке відправлення: кавоварна машина, вид упаковки: коробка, повітряно-пухирчаста плівка, пінопластова обрізь, стан зовнішньої упаковки: нова, стан внутрішньої упаковки: нова, ціла, стан вмісту відправлення: машина для приготування кави має вм`ятину на корпусі з лівого боку, спеціальне маркування «обережно крихке» є, додаткова інформація: виявити стан вантажу без розкриття упаковки було не можливо. Позивач звернувся до відповідача з претензією про відшкодування шкоди внаслідок пошкодження вантажу на суму оголошеної вартості вантажу. У задоволенні претензії відповідачем було відмовлено виходячи з актів приймання передачі вантажу від 11.10.2018 року, враховуючи відсутність доказів на підтвердження суми збитків зважаючи на часткове пошкодження речі, цілісність зовнішньої упаковки, та на підставі пунктів Публічного договору. Позивач в судовому засіданні позовні вимоги підтримав та просив їх задоволити з підстав, викладених у позовній заяві. Представник відповідача в судове засідання не з`явився, про час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином. За таких обставин, суд вважає за можливе розглядати і вирішувати справу у відсутність нез`явившихся осіб. Суд, дослідивши матеріали справи, оцінивши наявні у справі докази в їх сукупності, приходить до наступного висновку. Судом встановлено, [PERSON] згідно експрес-накладної № 59000370582976 з м. Черкаси здійснила відправлення вантажу до відділення «Нової Пошти» №6 в м. Одеса, [PERSON] . Оголошена вартість вантажу, згідно експрес-накладної, вказана відправником у розмірі 9 500,00 грн. Згідно ч. ч. 2 та 3 ст. 6 ЦК України, сторони мають право врегулювати у договорі, який передбачений актами цивільного законодавства, свої відносини, які не врегульовані цими актами. Сторони в договорі можуть відступити від положень актів цивільного законодавства і врегулювати свої відносини на власний розсуд. У відповідності до п. 3.4 Публічного договору, шляхом передачі замовником відправлення експедитору для надання послуг, передбачених договором, замовник підтверджує, що він ознайомлений та погоджується з положеннями договору, умовами надання послуг, чинними на момент передачі відправлення для транспортування та зобов`язується їх виконувати незалежно від наявності/відсутності в експрес-накладній підпису відправника. Згідно п. 2.5 Публічного договору, договір укладається шляхом приєднання замовника до запропонованого експедитором договору загалом та прийняття всіх істотних умов договору без підписання письмового примірника і має юридичну силу відповідно до положень ст. ст. 633, 634 ЦК України. Крім того, п. 7.2.13 Публічного договору експедитор не зобов`язаний здійснювати перевірку вмісту відправлення та відповідності упаковки особливостям відправлення, вимогам чинного законодавства та державним стандартам. З матеріалів справи вбачається, що вантаж за експрес-накладною № 59000370582976 було доставлено до відділення «Нової Пошти» № 6 в м. Одеса, де одержувач [PERSON] оглянув його та від отримання відмовився, вказавши на пошкодження. Щодо огляду вантажу було складено акт приймання-передачі від 11.10.2018 року, згідно якого сторони встановили, що машина для приготування кави має вм`ятину на корпусі з лівого боку, а також міститься додаткова інформація зі змісту якої вбачається, що виявити стан вантажу без розкриття упаковки було не можливо. Крім того, як вбачається з матеріалів справи, при огляді вантажу було зроблено фотознімки, які вказують на наявність порушення цілісності упаковки. Статтею 610 ЦК України визначено, що порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). За змістом ст. 611 ЦК України у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: припинення зобов`язання внаслідок односторонньої відмови від зобов`язання, якщо це встановлено договором або законом, або розірвання договору; відшкодування збитків та моральної шкоди. Згідно ч. 1 ст. 614 ЦК України особа, яка порушила зобов`язання, несе відповідальність за наявності її вини (умислу або необережності), якщо інше не встановлено договором або законом. Відповідно до ч. 1 ст. 626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Частиною 1 ст. 628 ЦК України визначено, що зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Зокрема, відповідно до ч. 1 ст. 908 ЦК України, перевезення вантажу, пасажирів, багажу, пошти здійснюється за договором перевезення. Відповідно до ч. ч.1 - 3 ст. 909 ЦК України за договором перевезення вантажу одна сторона (перевізник) зобов`язується доставити довірений їй другою стороною (відправником) вантаж до пункту призначення та видати його особі, яка має право на одержання вантажу (одержувачеві), а відправник зобов`язується сплатити за перевезення вантажу встановлену плату. Договір перевезення вантажу укладається у письмовій формі. Укладення договору перевезення вантажу підтверджується складенням транспортної накладної (коносамента або іншого документа, встановленого транспортними кодексами (статутами). За змістом ч. ч. 1, 2 ст. 633 ЦК України публічним є договір, в якому одна сторона - підприємець взяла на себе обов`язок здійснювати продаж товарів, виконання робіт або надання послуг кожному, хто до неї звернеться (роздрібна торгівля, перевезення транспортом загального користування, послуги зв`язку, медичне, готельне, банківське обслуговування тощо). Умови публічного договору встановлюються однаковими для всіх споживачів, крім тих, кому за законом надані відповідні пільги. Положеннями ст. 920 ЦК України встановлено, що у разі порушення зобов`язань, що випливають із договору перевезення, сторони несуть відповідальність, встановлену за домовленістю сторін, якщо інше не встановлено цим Кодексом, іншими законами, транспортними кодексами (статутами). Нормами ч. 4 ст. 10 Закону України «Про захист прав споживачів» передбачено, що за наявності у роботі (послузі) істотних недоліків споживач має право вимагати розірвання договору та відшкодування збитків. Згідно ст. 924 ЦК України перевізник відповідає за збереження вантажу, багажу, пошти з моменту прийняття їх до перевезення та до видачі одержувачеві, якщо не доведе, що втрата, нестача, псування або пошкодження вантажу, багажу, пошти сталися внаслідок обставин, яким перевізник не міг запобігти та усунення яких від нього не залежало. Перевізник відповідає за втрату, нестачу, псування або пошкодження прийнятих до перевезення вантажу, багажу, пошти у розмірі фактичної шкоди, якщо не доведе, що це сталося не з його вини. З огляду на викладені норми права обов`язок доведення своєї невинуватості лежить на перевізнику, який несе відповідальність за нестачу, втрату, псування й пошкодження вантажу. Таким чином, відповідальність перевізника побудована за принципом вини і діє, як правило, презумпція вини зобов`язаної сторони. Невиконання цього обов`язку тягне відповідальність перевізника, який звільняється від відповідальності тільки у випадках, коли незбереження вантажу стало наслідком обставин, що характеризуються одночасно двома ознаками: 1) перевізник не міг запобігти цим обставинам; 2) усунення цих обставин не залежало від перевізника. Це формулювання слід тлумачити в такий спосіб, що перевізник звільняється від відповідальності за незбереження вантажу, якщо відповідно до законодавства та договору перевезення він не несе обов`язку усунення зазначених обставин; Умови отримання послуг з організації перевезення відправлень Товариства з обмеженою відповідальністю «Нова Пошта» визначені його Публічним договором. Пунктом 4 цього договору регламентовано обов`язки сторін, зокрема, експедитор зобов`язаний забезпечити збереження відправлення з моменту його прийняття для надання послуг до моменту його видачі одержувачу за умови дотримання замовником положень договору та умов надання послуг (п. 4.1.2); замовник зобов`язаний чітко та правильно заповнити експрес-накладну на кожне окреме відправлення, засвідчити її підписом та надати заповнену та підписану експрес-накладну експедитору. Відправник несе відповідальність за інформацію, вказану ним в експрес-накладній (п. 4.3.2). За таких обставин, суд вважає, що відповідачем не спростовано презумпцію вини перевізника, а тому ТОВ «Нова пошта» відповідає за пошкодження прийнятого до перевезення вантажу в межах його вартості, що підтверджується квитанцією та оголошеною цінністю в експрес-накладній, тому позов підлягає до задоволення в частині стягнення з відповідача компенсації вартості товару в розмірі оголошеної цінності відправлення- 9 500,00 грн. Позовні вимоги в частині стягнення провізної плати у сумі 315,00 грн. не підлягають до задоволення, оскільки понесення позивачем витрат на оплату послуг не стосується підстав для компенсації вартості товару. Щодо стягнення з відповідача штрафу у розмірі 2 301,85 грн. суд приходить до висновку про відмову у цій частині позовних вимог, оскільки п. 7.2.4. Публічного договору визначає саме умови за яких експедитор сплачує штраф у розмірі 24,23 %, а такою умовою є виплата компенсації у досудовому порядку за результатами розгляду претензії замовника - фізичної особи. Тобто, за умови стягнення відшкодування у судовому порядку, штраф за п. 7.2.4 Публічного договору не передбачений. Згідно зі ст.133 ЦПК України, судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати: на професійну правничу допомогу, пов`язані із залученням свідків, спеціалістів, перекладачів, експертів та проведенням експертизи; пов`язані з витребуванням доказів, проведенням огляду доказів за їх місцезнаходженням, забезпеченням доказів; пов`язані з вчиненням інших процесуальних дій, необхідних для розгляду справи або підготовки до її розгляду. Статтею 131-2 Конституції України визначено, що для надання професійної правничої допомоги в Україні діє адвокатура. Законом можуть бути визначені винятки щодо представництва в суді у трудових спорах, спорах щодо захисту соціальних прав, щодо виборів та референдумів, у малозначних спорах, а також стосовно представництва малолітніх чи неповнолітніх осіб та осіб, які визнані судом недієздатними чи дієздатність яких обмежена. Відповідно до ст.60 ЦПК України, представником у суді може бути адвокат або законний представник. Під час розгляду спорів, що виникають з трудових відносин, а також справ у малозначних спорах (малозначні справи) представником може бути особа, яка досягла вісімнадцяти років, має цивільну процесуальну дієздатність, за винятком осіб, визначених у статті 61 цього Кодексу. Згідно ст. 137 ЦПК України, витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1)складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт;4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. У разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами. У постанові Верховного Суду №308/15007/15-ц від 15.05.2019 суд дійшов висновку, що склад та розмір витрат, пов`язаних з оплатою правової допомоги, входить до предмета доказування у справі. На підтвердження цих обставин суду повинні бути надані договір про надання правової допомоги (договір доручення, договір про надання юридичних послуг та інше), документи, що свідчать про оплату гонорару та інших витрат, пов`язаних із наданням правової допомоги, оформлені у встановленому законом порядку (квитанція до прибуткового касового ордера, платіжне доручення з відміткою банку або інший банківський документ, касові чеки, посвідчення про відрядження) Так, на підтвердження понесених витрат на правничу допомогу позивач надав до суду договір про надання правової допомоги №54-11 від 21 листопада 2018 року, акт виконаних робіт до договору про надання правової допомоги №54-11, рахунок на оплату №54-11 від 21 листопада 2018 року та копію платіжного доручення №1204486993.1 від 06.12.2018 року. А відтак, позовні вимоги в частині стягнення витрат з наданням правової допомоги підлягають задоволенню. Ні підставі ст. 141 ЦПК України, оскільки позивач звільнений від сплати судового збору, з Товариства з обмеженою відповідальністю «Нова Пошта» в дохід держави підлягає стягненню судовий збір у розмірі 704,80 грн.. На підставі викладеного та

Outcome: partial