Jurisdiction: civil
Date: 2017-11-15 00:00:00

Позивач звернулась до суду з позовом до відповідача [PERSON] про розірвання шлюбу, який зареєстрований 21 серпня 2009 року Відділом реєстрації актів цивільного стану Чернівецького міського управління юстиції, актовий запис №1497 та про стягнення аліментів на утримання малолітньої дитини. Позивач вказує, що від спільного проживання у них з відповідачем народилася донька - [PERSON], [INFO]. Посилається на те, що протягом останніх місяців вони з відповідачем проживають окремо та не підтримують шлюбні стосунки, оскільки напружені відносини між ними на протязі тривалого часу призвели до фактичного розпаду сімї. Кожен з них має протилежні погляди на шлюб та сімю. Відповідач постійно нехтував сімейними цінностями, з його ініціативи між ними постійно виникали сварки, які спричиняли позивачці душевні страждання. Вважає, що відповідач не здатен підтримувати нормальну моральну атмосферу в сімї, піклуватися про побудову сімейних відносин між ним та іншими членами сімї на почуттях взаємної любові, поваги, дружби, взаємоповаги. На даний момент ведення між ними спільного господарства припинено, та за її глибоким переконанням подальшого сенсу підтримувати сімейні відносини немає. Крім цього, на даний момент між нею та відповідачем не досягнуто згоди щодо подальшого матеріального утримання їх дитини. Оскільки відповідач не бажає виконувати свій батьківський обовязок щодо утримання дитини добровільно, вона вимушена звернутись до суду з вимогою про стягнення з нього аліментів на утримання доньки в примусовому порядку. На даний час, відповідач є приватним підприємцем та здійснює підприємницьку діяльність. Його матеріальне становище є задовільним, має регулярний заробіток та може надавати матеріальну допомогу на утримання дитини до досягнення нею повноліття. Також, відповідач є здоровою, працездатною, матеріально забезпеченою людиною, інших утриманців у нього немає, стягнень за виконавчими документами не провадиться. Просила розірвати укладений шлюб між нею та [PERSON], зареєстрований 21 серпня 2009 року у відділі РАЦС Чернівецького міського управління юстиції, актовий запис №1497 та стягнути з [PERSON] на її користь аліменти на утримання неповнолітньої доньки [PERSON], [INFO], в розмірі 2500,00 грн. щомісяця, починаючи з моменту подачі заяви до суду та до досягнення дитиною повноліття та допустити негайне виконання рішення суду. Позивач [PERSON] в судовому засіданні пояснила, що вона з відповідачем тривалий час не проживають разом та перебуває у відносинах більше пів року з іншим чоловіком, а саме останній місяць проживають разом, має на меті створити нову сімю. Вважає, що сімю зберегти не можливо, оскільки відповідач намагався її вбити, на примирення категорично не погоджується. Просить позов задовольнити повністю. Представник позивача [PERSON] в судовому засіданні підтримала позов та надала аналогічні пояснення наведені в позові та додатково вказала, що сімя насить формальних характер. Що стосується аліментів на дитину просила позов задовольнити повністю в розмірі 2500,00 грн. на місяць до досягнення повноліття, оскільки на дитину необхідні великі витрати, а саме дитина потребує харчування, одягу, ходить на секцію плавання, а відповідач є молодою, працездатною особою. Відповідач [PERSON] в судовому засіданні пояснив, що він кохає позивачку, бажає зберегти сімї оскільки у них є маленька дитина, вважає, що у них переломний період, всі конфлікти виникають із-за ревнощів, вважає, що їх сімю можливо зберегти тому позов не визнає та просить суд термін на примирення. Представник відповідача [PERSON] в судовому засіданні надала пояснення аналогічні викладеним в запереченні та додатково пояснила, що відповідач дійсно останній час перебуває у депресії, оскільки жінка пішла до іншого. Відповідач з позивачкою припинили відносини з вересня 2016 року, однак протягом всього часу у сторін були спроби для примирення. Вважає, що позивачкою керують емоції, а в інтересах дитини сімю необхідно зберегти. Позовні вимоги в частині стягнення аліментів визнають в розмірі 1000,00грн. на місяць, оскільки відповідач офіційно не працює, як приватний підприємець подає нульові доходи, єдиним джерелом доходу є його мама, яка до цього часу утримувала їх сімю. Заслухавши пояснення сторін, вивчивши матеріали справи, суд вважає, що позов є підлягає задоволенню частково з наведених нижче підстав. Судом встановлено, що сторони 21 серпня 2009 року уклали шлюб, який зареєстрований Відділом реєстрації актів цивільного стану Чернівецького міського управління юстиції, актовий запис №1497, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії 1-МИ №050224 від 21.08.2009 року (а.с.7). Від спільного проживання народилась донька [PERSON], [INFO], що підтверджується копією свідоцтва про народження серії І-МИ №150477 від 05.10.2011 року (а.с.9). Причиною розпаду сімї стала несумісність характерів, що призводить до виникнення конфліктів, не підтримання подружжям шлюбних відносин, окреме проживання та не ведення спільного господарства, а також те, що позивачка більше пів року перебуває у відносинах з іншим чоловіком та бажає створити нову сімю. Згідно ст.111 Сімейного кодексу України суд вживає заходи щодо примирення подружжя, якщо це не суперечить моральним засадам суспільства. У відповідності до ст. 112 Сімейного кодексу України суд з'ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення (ч.2 ст.112 СК України). Статтею 51 ч.1 Конституції України передбачено, що шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки і чоловіка. Кожен із подружжя має рівні права і обов'язки у шлюбі та сім'ї. Відповідно до вимог ч.1 ст.24 СК України, шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Дружина та чоловік мають рівне право на повагу до своєї індивідуальності, своїх звичок та уподобань (ст. 51 Сімейного кодексу України). Згідно з ч. 2-4 ст. 56 Сімейного кодексу України дружина та чоловік мають право вживати заходів, які не заборонені законом і не суперечать моральним засадам суспільства, щодо підтримання шлюбних відносин. Кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження є порушенням права дружини, чоловіка на свободу. Позивач наполягав на розірванні шлюбу, оскільки подальше перебування у шлюбі суперечить її інтересам. Враховуючи вищенаведене суд вважає, що сімя сторін розпалась, її зберегти неможливо, позивач має намір створити нову сім'ю, спільне життя подружжя і збереження шлюбу на думку суду суперечить інтересам позивача, тому суд вважає, що надавати строк для примирення не доцільно, тому що це суперечить моральним засадам суспільства, а шлюб між [PERSON] та [PERSON], необхідно розірвати. Стаття 180 Сімейного кодексу України передбачає, що батьки зобовязані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Обовязок утримувати дитину є рівною мірою обовязком як матері так і батька до досягнення нею повноліття. Частина 1 статті 184 Сімейного кодексу України передбачає якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, частину доходу одержує в натурі, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення, суд за заявою платника або одержувача може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Судом встановлено, що відповідач [PERSON] зареєстрований як фізична особа підприємець, що підтверджується копією витягу з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань (а.с.27-28) З копії Довідки про доходи від підприємницької діяльності від 14.11.2017 року №491/13-031 видана на імя [PERSON], РНОКПП [NUMBER], вбачається, що загальна сума отриманого валового доходу відповідача з 2014 року по перше півріччя 2017 року становить 0,0 (нуль) гривень (а.с.26). Встановлені судом обставини повністю підтверджуються дослідженими в судовому засіданні доказами. Позивач при поданні до суду позову про розірвання шлюбу сплатила судовий збір в розмірі 640,00 грн., дані витрати відповідно до вимог ст. 88 ЦПК України підлягають стягненню з відповідача на користь позивача. На підставі викладеного, суд вважає за необхідне розірвати шлюб між [PERSON] та [PERSON], зареєстрований 21 серпня 2009 року у відділі РАЦС Чернівецького міського управління юстиції, актовий запис №1497. Виходячи з обставин справи, матеріального становища сторін, слід стягнути з відповідача на користь позивача аліменти на утримання неповнолітньої доньки [PERSON], [INFO], у твердій грошовій сумі в 1000 грн., у твердій грошовій сумі в 500 грн. на кожну дитину, щомісячно, починаючи з 01 листопада 2017 року і до досягнення дитиною повноліття. Відповідно до вимог ст. 88 ЦПК України, стягнути з [PERSON] на користь [PERSON] судові витрати по сплаті судового збору за подання позову про розірвання шлюбу в розмірі 640,00 грн. В задоволенні інших позовних вимог слід відмовити. Стягнути з відповідача на користь Держави судовий збір в розмірі 640,00 грн. На підставі викладеного,

Outcome: partial