Jurisdiction: civil
Date: 2018-10-18 00:00:00

Позивач звернулась в суд з позовною заявою, в якій просить визнати за нею право власності на житлові будинки з господарськими будівлями та спорудами, розташованими по [ADDRESS] Свої вимоги обґрунтовує тим, що в [ADDRESS] проживала тітка її чоловіка [PERSON] і їй на праві власності належали житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами за вказаною адресою та земельна ділянка. В [ADDRESS] станом на 01.07.1990 року проживали її чоловік [PERSON] та його мати [PERSON] і їм на праві власності належав житловий будинок, господарські будівлі та споруди за вказаною адресою в рівних частках (по 1/2 частині будівель). Свідоцтва про право власності на дані житлові будинки, господарські будівлі та споруди на ім'я [PERSON] та [PERSON] немає і не зареєстровано в передбаченому законом порядку.[INFO] померла [PERSON], [INFO] померла [PERSON] Ще за життя [PERSON] та [PERSON] посвідчили на ім'я [PERSON] заповіти, якими заповідали все належне їм на день смерті майно. Після їхньої смерті [PERSON] вступив в управління спадковим майном [PERSON] та прийняв спадщину після смерті [PERSON] (її належну частку), але юридично не оформив своїх спадкових прав. [INFO] помер її чоловік [PERSON] Після його смерті відкрилась спадщина на все належне йому на день смерті майно, спадкоємцем якого є вона, оскільки вони перебували в зареєстрованому шлюбі, проживали разом, вели спільне господарство. Вона прийняла спадщину та бажає оформити право власності на спадкове майно. Їй нотаріусом видана постанова про відмову у вчинені нотаріальної дії, а саме відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом після смерті [PERSON] на житлові будинки, господарські будівлі та споруди, що знаходяться за адресою [ADDRESS] по причині відсутності правовстановлюючих документів - свідоцтва на право власності на житловий будинок. У зв'язку з вищевказаним, позивач просить суд визнати за нею право власності на житлові будинки з господарськими будівлями та спорудами, розташованими по [ADDRESS] в порядку спадкування за законом після смерті [PERSON]. Позивач [PERSON] в підготовче судове засідання не з'явилась, в прохальній частині позовної заяви просила розгляд справи проводити без її участі. Представник відповідача - Палагицької сільської ради Тлумацького району Івано-Франківської області в підготовче судове засідання не з'явився, до суду подав письмову заяву, у якій вказав, що позов визнає, заперечень проти позову не мають та просив справу розглядати без його участі. У зв'язку з неявкою в судове засідання всіх учасників справи, суд розглядає справу у відповідності до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, без здійснення фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу. Згідно ч. ч. 3, 4 ст. 200 ЦПК України за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Ухвалення в підготовчому засіданні судового рішення у разі відмови від позову, визнання позову, укладення мирової угоди проводиться в порядку, встановленому статтями 206, 207 цього Кодексу. Дослідивши та оцінивши докази по справі, суд вважає, що позов, підлягає до задоволення, виходячи з таких підстав. Судом встановлено, що згідно виписки із погосподарської книги виконавчого комітету Палагицької сільської ради станом на 01.07.1990 року по [ADDRESS] суспільна група господарства - колгоспна, склад сім'ї : [PERSON] - голова двору, [PERSON] - син (а.с. 15). Згідно копії технічного паспорту від 07.11.2017 року житловий будинок, господарські будівлі та споруди, що розташовані за адресою [ADDRESS], побудовані у 1954 році (а.с. 6-9). Згідно виписки із погосподарської книги виконавчого комітету Палагицької сільської ради станом на 01.07.1990 року по [ADDRESS] суспільна група господарства - колгоспна, склад сім'ї : [PERSON] - голова двору (а.с. 16). Згідно копії технічного паспорту від 07.11.2017 року житловий будинок, господарські будівлі та споруди, що розташовані за адресою [ADDRESS] побудовані у 1945 році (а.с. 10-13). Відповідно до п. 3.1. листа Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ «Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування» від 16.05.2013 року, при вирішенні питань щодо визнання права власності на житлові будинки у порядку спадкування, записи у погосподарських книгах оцінюються у сукупності з іншими доказами. У п. 6 Постанови Пленуму Верховного Суду від 22 грудня 1995 року № 20 із змінами «Про судову практику у справах за позовами про захист права приватної власності» зазначено, що право власності на майно, яке належало колгоспному двору і збереглося після припинення його існування, мають ті члени двору, котрі до 15 квітня 1991 року не втратили права на частку в його майні. Розмір частки члена двору визначається виходячи з рівності часток усіх його членів, включаючи неповнолітніх та непрацездатних. Отже, [PERSON] належало майно господарського двору, розташованого за адресою: [ADDRESS] оскільки [PERSON] станом на 1990 рік була його єдиним членом. А [PERSON] та [PERSON] в рівних частках (по 1/2 частині кожному) належало майно господарського двору, розташованого за адресою: [ADDRESS]. [INFO] [PERSON] померла, що підтверджується копією Витягу з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про смерть (а.с.19). Ще за життя [PERSON] посвідчила на ім'я [PERSON] заповіт, яким заповіла йому все належне на день смерті майно, що підтверджується копією заповіту від 25.02.1989 року (а.с. 17). Згідно ст. 548 ЦК України (в редакції 1963 р.), який діяв на момент смерті спадкодавців, для отримання спадщини необхідно, щоб спадкоємець її прийняв. Відповідно до ст. 549 ЦК України (в редакції 1963 р.), діями, які свідчать про прийняття спадщини вважались: факт вступу спадкоємця в управління або володіння спадковим майном чи подача спадкоємцем заяви про прийняття спадщини до державної нотаріальної контори за місцем відкриття спадщини. [PERSON] прийняв спадщину за заповітом після смерті тітки [PERSON], успадкувавши належний їй будинок за адресою [ADDRESS] оскільки вступив в управління спадковим майном, що підтверджується довідкою Палагицької сільської ради Тлумацького району Івано-Франківської області № 360 від 23.05.2018 року (а.с. 14). Відповідно до копії Інформаційної довідки зі Спадкового реєстру (спадкові справи та видані на їх підставі свідоцтва про право на спадщину) № 49461752 від 13.10.2017 року у Спадковому реєстрі відсутня інформація після смерті [PERSON], яка померла [INFO]. [INFO] [PERSON] померла, що підтверджується копією свідоцтва про смерть (а.с.20). Ще за життя [PERSON] посвідчила на ім'я [PERSON] заповіт, яким заповіла йому все належне на день смерті майно, що підтверджується копією заповіту від 12.12.1991 року (а.с. 18). В силу ст. 1268 ЦК України (в редакції 2003 р.), спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або її не прийняти. Відповідно до ст.ст. 1268, 1269 ЦК України (в редакції 2003 р.), діями, які свідчать про прийняття спадщини вважається: постійне проживання спадкоємця разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини або подача спадкоємцем у шестимісячний термін заяви про прийняття спадщини до нотаріальної контори. [PERSON] прийняв спадщину за заповітом після смерті матері [PERSON], успадкувавши належну їй 1/2 частину будинку за адресою [ADDRESS] оскільки був зареєстрований та постійно проживав з [PERSON], що підтверджується довідкою Палагицької сільської ради Тлумацького району Івано-Франківської області № 360 від 23.05.2018 року (а.с. 14). Відповідно до копії Інформаційної довідки зі Спадкового реєстру (спадкові справи та видані на їх підставі свідоцтва про право на спадщину) № 49461696 від 13.10.2017 року у Спадковому реєстрі відсутня інформація після смерті [PERSON], яка померла [INFO]. 07.11.1981 року [PERSON] уклав шлюб з [PERSON] (позивач), якій після укладення шлюбу присвоєно прізвище [PERSON] (а.с. 23). [INFO] [PERSON] помер, що підтверджується копією свідоцтва про смерть (а.с. 21). Позивач [PERSON] прийняла спадщину за законом після смерті чоловіка [PERSON], оскільки до дня смерті [PERSON] були зареєстровані та проживали разом, вели спільне господарство, що підтверджується довідкою Палагицької сільської ради Тлумацького району Івано-Франківської області № 360 від 23.05.2018 року (а.с. 14). Дані обставини підтверджуються копією спадкової справи № 308/2017 від 13.10.2017 року, заведеної приватним нотаріусом Дузінкевич С.М. Тлумацького районного нотаріального округу Івано-Франківської області, з якої вбачається, що [PERSON] є єдиними спадкоємцем в порядку спадкування за законом після смерті [PERSON] Отже, на момент звернення до суду позивач правомірно претендує на житлові будинки з господарськими будівлями та спорудами, розташованими за адресою: [ADDRESS]. Позивачу в нотаріальному порядку відмовлено в оформленні спадщини за законом на житлові будинки з господарськими будівлями та спорудами, розташованими по [ADDRESS] після смерті [PERSON], оскільки відсутні правовстановлюючі документи а саме Свідоцтво про право власності на нерухоме майно, що підтверджується постановою про відмову у вчиненні нотаріальної дії, виданою приватним нотаріусом Дузінкевич С.М. Тлумацького районного нотаріального округу Івано-Франківської області №538/02-31 від 11.06.2018 (а.с. 22). Зазначені обставини перешкоджають позивачу належним чином оформити право власності на житлові будинки з господарськими будівлями та спорудами. Згідно ст. 392 ЦК України власник майна може пред'явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Згідно з ч. 1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. У відповідності до ч. 1 ст. 82 ЦПК України, обставини, які визнаються учасниками справи, не підлягають доказуванню, якщо суд не має обґрунтованого сумніву щодо достовірності цих обставин або добровільності їх визнання. Обставини, які визнаються учасниками справи, зазначаються в заявах по суті справи, поясненнях учасників справи, їхніх представників. Оскільки таке становище має місце по даній справі, суд вважає встановленими обставини, викладені позивачем в позовній заяві на обгрунтування своїх вимог. У відповідності до ч. 4 ст. 206 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд. За встановлених судом обставин, позов, з врахуванням уточнених позовних вимог, слід задовольнити. Відповідно до ч. 1 ст. 142 ЦПК України у разі укладення мирової угоди до прийняття рішення у справі судом першої інстанції, відмови позивача від позову, визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті суд у відповідній ухвалі чи рішенні у порядку, встановленому законом, вирішує питання про повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову. При такому вирішенні позову, враховуючи те, що відповідач визнав позов до початку розгляду справи по суті, позивачу слід повернути 50 відсотків судового збору, сплаченого ним при поданні позову, а саме: 874 грн. 65 коп. На підставі ст.ст. 316-319, 391, 392, 548, 549, 1216 - 1222, 1268 ЦК України (в редакції 2003 року),

Outcome: approved