Jurisdiction: civil
Date: 2015-01-20 00:00:00

Позивач звернулась до суду з вимогою про виселення [PERSON] з квартири [ADDRESS], без надання іншого житлового приміщення. Позовні вимоги ґрунтуються на положенні ч.1ст.116 ЖК України та мотивуються тим, що зазначена квартира не приватизована, позивач є наймачем зазначеного житла, перебувала з відповідачем у шлюбі з 24.11.2006 року по 04.05.2011 року. За час шлюбу відповідач зареєструвався у вищевказаній квартирі. Після розірвання шлюбу, до липня 2013 року відповідач проживав у квартирі, потім виїхав у невідомому напрямку але часто буває в квартирі та утворює для позивача та її дітей нестерпні умови проживання - зловживає спиртними напоями, вчиняє сварки, бійки з позивачем, що спричинило чисельні звернення до органів міліції. 15.01.2015 року відповідач заволодів ключем від квартири, заніс до неї особисті речі та став проживати в ній. В судовому засіданні позивач підтримала позовні вимоги. Відповідач в судове засідання не з'явився, повідомлявся належним чином, причини неявки не повідомив, заяви про розгляд справи без його участі не надав. Судом встановлено: Квартира [ADDRESS] є комунальною власністю. Наймачем квартири є [PERSON] Між сторонами 23.05.2005 року було укладено договір піднайму житлового приміщення в зазначеній квартирі, що було підставою для проживання та реєстрації місця проживання відповідача. В подальшому 24.11.2006 року сторони зареєстрували шлюб, отже відповідач став членом сім'ї наймача, що стало підставою його подальшого проживання в квартирі. Після реєстрації шлюбу, відповідач протягом 2007-2013 років створював неможливі умови для проживання позивача та проживання їх дитини, зловживав спиртними напоями, вчиняв сварки та наносив побої, що було підставою для неодноразового звернення до правоохоронних органів . Рішенням Суворовського районного суду м. Одеси від 04.05.2011 року шлюб між сторонами розірвано, а рішенням від 17.04.2013р., з відповідача стягнуто аліменти на утримання дитини. Вказані обставини встановлені рішенням Суворовського районного суду м.Одеси від 22.08.2014 року по цивільній справі за позовом [PERSON] до [PERSON] про визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням (№523/903/14-ц), яке набрало законної сили 02.09.2014 року (ч.3ст.61 ЦПК України). 15.01.2015 року відповідач заволодів ключем від квартири [ADDRESS], заніс до неї особисті речі та став проживати в ній. Вказана обставина підтверджується поясненнями [PERSON], яка була допитана відповідно до ст.62 ЦПК України та письмовими доказами - зверненнями позивача до Суворовського РВ ГУМВС України в Одеській області від 15.01.2015 року та 16.01.2015 року. Статтею 116 ЖК України визначено, якщо наймач, члени його сім'ї або інші особи, які проживають разом з ним, систематично руйнують чи псують жиле приміщення, або використовують його не за призначенням, або систематичним порушенням правил соціалістичного співжиття роблять неможливим для інших проживання з ними в одній квартирі чи в одному будинку, а заходи запобігання і громадського впливу виявились безрезультатними, виселення винних на вимогу наймодавця або інших заінтересованих осіб провадиться без надання іншого жилого приміщення. Враховуючи вищенаведене, суд вважає позов обґрунтованим та таким, що підлягає задоволенню.

Outcome: approved