Jurisdiction: civil
Date: 2015-12-16 00:00:00

Позивач звернулась до суду з позовом до [PERSON], [PERSON], третя особа - Орган опіки та піклування Ленінської районної у місті Дніпропетровську ради, у якому просила: позбавити [PERSON] батьківських прав стосовно його сина [PERSON], [INFO].; позбавити [PERSON] батьківських прав стосовно її доньки [PERSON], [INFO]., та сина [PERSON], [INFO]. Позовна заява мотивована тим, що позивач є бабусею неповнолітніх [PERSON] та [PERSON] Відповідачі ухиляються від виконання батьківських обов'язків, вихованням дітей не займаються, внаслідок чого [PERSON] проживає разом з бабусею та знаходиться на її утриманні, проте доходу позивача не вистачає для повноцінного утримання онуки. [PERSON] проживає разом з матір'ю, проте вона не має постійного місця проживання та відповідно до характеристики, яку надала голова квартального комітету № 6 [PERSON], характеризується з негативного боку, зловживає спиртними напоями, веде неупорядкований спосіб життя. Позивач у судовому засіданні позовні вимоги підтримала та просила їх задовольнити. [PERSON] у судовому засіданні позовні вимоги не визнала, просила відмовити у задоволенні позову, посилаючись на те, що вона намагалась утримувати доньку шляхом періодичного надання їй грошових коштів та на день розгляду справи працевлаштувалась, проживає разом з позивачем та своїми дітьми, наголосила на тому, що вона виправиться, буде займатися вихованням дітей, створювати їм необхідні умови для життя та розвитку. [PERSON] у судове засідання не з'явився, про день, час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином. До матеріалів справи долучено його нотаріально посвідчену заяву, у якій [PERSON] визнав позовні вимоги про позбавлення його батьківських прав та просив розглядати справу без його участі. Представник третьої особи у судовому засіданні позовні вимоги підтримала частково та просила задовольнити позов лише в частині позбавлення [PERSON] батьківських прав стосовно його сина [PERSON], [INFO]., а також позбавлення [PERSON] батьківських прав стосовно її доньки [PERSON], [INFO]., посилаючись не те, що з часу складання висновку Органу опіки та піклування Ленінської районної у місті Дніпропетровську ради стосовно доцільності позбавлення відповідачів батьківських прав ставлення [PERSON] до її сина змінилось на краще. Заслухавши пояснення сторін, перевіривши викладені у позовній заяві обставини та вивчивши матеріали цивільної справи, суд встановив наступне. [PERSON] народилась [INFO]., її матір'ю є [PERSON], а відомості про батька у свідоцтво про народження серії [NUMBER], виданого 18.02.2002р. Відділом реєстрації актів громадянського стану Ленінського районного управління юстиції м. Дніпропетровська, внесені на підставі ч.1 ст.135 СК України. [PERSON] народився [INFO]., його батьками є [PERSON] та [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER], виданим 15.01.2010р. Ленінським відділом реєстрації актів цивільного стану Дніпропетровського міського управління юстиції, актовий запис № 63. За змістом ч. 1 ст. 12 Закону України «Про охорону дитинства» батьки або особи, які їх замінюють, мають право і зобов'язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров'я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці. Відповідно до ч. 2-5 ст. 150 Сімейного кодексу України батьки зобов'язані піклуватися про здоров'я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток. Батьки зобов'язані забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя. Батьки зобов'язані поважати дитину. Передача дитини на виховання іншим особам не звільняє батьків від обов'язку батьківського піклування щодо неї. Згідно з п. 2 ч. 1 ст. 164 Сімейного кодексу України мати, батьки можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він ухиляються від виконання своїх обов'язків по вихованню дитини. Як вбачається з матеріалів справи, [PERSON] з родиною не проживає, вихованням та матеріальним утриманням неповнолітнього сина не займається, не піклується про стан його здоров'я, не цікавиться життям та його розвитком, фактично самоусунувся від виховання [PERSON], що підтверджується висновком Органу опіки та піклування Ленінської районної ради № 1/14-39 від 19.02.2015р., а також наявною в матеріалах справи заявою від 07.02.2015р., засвідченою приватним нотаріусом Дніпропетровського міського нотаріального округу [PERSON], у якій [PERSON]відмовився від своїх батьківських прав щодо його сина [PERSON], [INFO]., а також цивільний позов до нього про позбавлення батьківських прав визнав та просив розглядати без його участі. Враховуючи викладене, суд доходить висновку про свідоме ухилення [PERSON]від виконання обов'язків по вихованню свого неповнолітнього сина, що згідно з п.2 ч.1 ст.164 СК України є підставою для позбавлення його батьківських прав відносно [PERSON], [INFO]. Стосовно позбавлення батьківських прав [PERSON] стосовно її доньки [PERSON], [INFO]., та сина [PERSON], [INFO]., суд зазначає наступне. Згідно з п. 16 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 30.03.2007р. № 3 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» ухилення батьків від виконання своїх обов'язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов'язками. Таким чином, суд може позбавити батька або матір їх батьківських обов'язків лише у виключних випадках коли вони свідомо ухиляються від виконання своїх батьківських обов'язків та, як наслідок, негативно впливають на духовний та моральний розвиток дитини. При цьому, за змістом п. 18 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 30.03.2007р. № 3 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» зважаючи на те, що позбавлення батьківських прав є крайнім заходом, суд може у виняткових випадках при доведеності винної поведінки когось із батьків або їх обох з урахуванням її характеру, особи батька і матері, а також інших конкретних обставин справи відмовити в задоволенні позову про позбавлення цих прав, попередивши відповідача про необхідність змінити ставлення до виховання дитини (дітей) і поклавши на органи опіки та піклування контроль за виконанням ним батьківських обов'язків. Як встановлено судом, [PERSON] протягом восьми років проживала окремо від доньки [PERSON], [INFO]., та весь цей час повноцінним утриманням дитини займалась її бабуся. Водночас, проживаючи протягом тривалого часу окремо від доньки, [PERSON] періодично надавала їй невеликі грошові кошти та регулярно спілкувалась із нею, що підтвердила донька у судовому засіданні, та як наслідок свідчить про підтримання між ними особистих відносин і прямого контакту. Син відповідача [PERSON], [INFO]., постійно проживає з матір'ю, утримується за її рахунок, відвідує підготовчу школу. При цьому, під час розгляду справи [PERSON] працевлаштувалась, переїхала до дому матері та проживає в ньому разом зі своїми дітьми і разом із позивачем бере участь у їх утриманні, що не заперечувалось сторонами у судовому засіданні. З наданих пояснень [PERSON] вбачається, що вона намагається виправитись та буде піклуватись про фізичний і духовний розвиток дітей, їх навчання, підготовку до самостійного життя. З урахуванням встановлених у справі обставин, суд вважає висновок органу опіки та піклування Ленінської районної у м. Дніпропетровську ради в частині доцільності позбавлення батьківських прав [PERSON] стосовно її доньки [PERSON], [INFO]., та сина [PERSON], [INFO]., передчасним, оскільки він зроблений без урахування зміни ставлення [PERSON] до виховання своїх неповнолітніх дітей. Враховуючи вищевказане, а також те, що позбавлення батьківських прав, тобто прав наданих батькам до досягнення їхніми дітьми повноліття на їх виховання, захист їх інтересів, та інших прав, які виникають із факту кровної спорідненості з дитиною, є крайнім заходом впливу на осіб, які порушують батьківські обов'язки, беручи до уваги факт того, що [PERSON] на момент розгляду справи проживає разом зі своїми дітьми та бере участь у їх утриманні спільно з позивачем, суд не вбачає підстав для позбавлення її батьківських прав. Однак, враховуючи пояснення позивача стосовно того, що повернення доньки до дому носить мінливий характер та згодом остання знову може покинути дітей і припинити піклуватись про них, суд вважає за необхідне попередити [PERSON] про необхідність змінити ставлення до виховання доньки [PERSON], [INFO]., та сина [PERSON], [INFO]., а також покладасти на Орган опіки та піклування Ленінської районної у місті Дніпропетровську ради контроль за виконанням [PERSON] батьківських обов'язків стосовно доньки [PERSON], [INFO]., та сина [PERSON], [INFO]. Відповідно до ст.88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати.

Outcome: partial