Jurisdiction: civil
Date: 2017-10-26 00:00:00

Позивач звернулась в суд з позовом до [PERSON] про збільшення розміру аліментів. Позовні вимоги мотивує тим, що з відповідачем вона перебувала у зареєстрованому шлюбі, який розірваний 11.03.2010 року. Від спільного подружнього життя у них народилась дочка [PERSON], [INFO] На підставі рішення Володимир-Волинського міського суду Волинської області відповідач виплачує аліменти на користь позивача на утримання дитини у розмірі 100 грн. щомісячно починаючи з 28.05.2009р. і до досягнення дитиною повноліття. Зазначає, що на сьогоднішній день визначена сума аліментів на утримання дитини є недостатньою та не може забезпечити гармонійного розвитку дитини. Крім того, відповідач на сьогоднішній день працевлаштувався та отримує регулярний, немінливий дохід, у звязку з чим, просить збільшити розмір аліментів та стягувати з [PERSON] аліменти в її користь на утримання дочки [PERSON] [INFO] в розмірі ? частини всіх видів заробітку, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно до досягнення дитиною повноліття. В судове засідання позивач не зявилась, однак подала заяву в якій зазначила, що позовні вимоги підтримує в повному обсязі та просить суд проводити розгляд справи у її відсутності. Відповідач в судове засідання не зявився, однак подав заяву в якій просить проводити розгляд справи у його відсутності, позовні вимоги визнає повністю. Відповідно до ч. 4 ст. 174 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав, ухвалює рішення про задоволення позову. Суд приймає визнання позову відповідачем, оскільки таке визнання відповідає вимогам Сімейного кодексу України, відповідає інтересам сторін по справі та інтересам неповнолітніх дітей, а також не суперечить правам, інтересам інших осіб. Дослідивши та оцінивши докази по справі в їх сукупності, суд приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення з наступних підстав. З дослідженого свідоцтва про народження серії 1-ЕГ № 003882 встановлено, що сторони є батьками неповнолітньої [PERSON], [INFO] Судом встановлено, що на підставі рішення Володимир-Волинського міського суду Волинської області від 22.06.2009 року, з [PERSON] стягуються аліменти в користь [PERSON] на утримання дитини [PERSON] [INFO], в розмірі 100 грн. щомісячно і до досягнення дитиною повноліття. Згідно свідоцтва про шлюб серії 1-ЕГ №060874 [PERSON] 18.03.2011 року уклала шлюб та змінила прізвище на шлюбне Семенюк. Відповідно до ч.1 ст. 192 Сімейного кодексу України, розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров'я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Згідно ч.2 ст. 182 СК України розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Згідно положень ч. 1 ст. 3 Конвенції про права дитини, ч.ч. 7, 8 ст. 7 СК України при вирішенні будь-яких питань щодо дітей суд повинен виходити з якнайкращого забезпечення інтересів дітей і, тим більше, при захисті одного із основних прав дитини - права на утримання, яке кореспондується з конституційним обов'язком батьків утримувати дітей до їх повноліття. Згідно ч.3 ст. 181 СК України, за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Судом встановлено, що [PERSON] працює у ТОВ «ВОГ Ритейл» на посаді помічника оператора заправних станцій з 01.07.2017 року, отримує регулярний, немінливий дохід. Відтак, визначаючи спосіб виконання [PERSON] обовязку утримувати неповнолітніх дітей, суд виходить з того, що він працює, має регулярний дохід, тому має змогу сплачувати аліменти y розмірі 1/4 частини всіх його заробітку (доходів), але не менше ніж 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, котрий буде необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Враховуючи те, що після визначення судом розміру аліментів змінився матеріальний стан позивача, зокрема, він покращився та збільшились витрати на утримання дитини, що в контексті ч.1 ст. 192 СК України є підставою для збільшення розміру аліментів, а також визнання відповідачем позову, тому суд прийшов довисновку, позовні вимоги підлягають до задоволення.

Outcome: approved