overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2017-12-04 00:00:00

Позивач звернулась до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. В обґрунтування позовних вимог зазначає, що з 14.09.1994 року перебуває з відповідачем у шлюбі. Від шлюбу мають дитину [PERSON], [INFO]. Сімейне життя між сторонами не склалось, а з 2012 року взагалі припинились через несумісність характерів та різні погляди на сімейне життя. Зазначає, що спору щодо місця проживання дитини та майнового спору не має. Позивач до початку судового засідання надала до суду заяву про можливість розгляду справи за її відсутності, позовні вимоги підтримує, не заперечує щодо винесення заочного рішення. Відповідач в жодне судове засідання не з'явився, в силу ч. 5 ст. 74 ЦПК України про день, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином за зареєстрованим у встановленому порядку місцем проживання, про що свідчать матеріали справи, причину неявки суду не повідомив, заяви про розгляд справи за його відсутності не надавав. Суд вважає за необхідне ухвалити заочне рішення у відсутності відповідача на підставі наявних у справі доказів, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України. Враховуючи викладене, суд вважає, що судове засідання можливо провести без участі сторін, на підставі наявних у справі доказів, без фіксування судового засідання технічними засобами, що буде відповідати вимогам ст.197 ЦПК України. Вивчивши матеріали цивільної справи суд вважає за можливе задовольнити позовні вимоги позивача з урахуванням наступного. Судом встановлено, що 14.09.1994 року між сторонами по справі, Відділом реєстрації актів громадянського стану виконкому Нікопольської міської [PERSON] народних депутатів Дніпропетровської області, було укладено шлюб, про що зроблено відповідний актовий запис № 815 (а.с. 8). Крім цього, судом встановлено, що сторони мають дитину [PERSON], [INFO] (а.с. 9). У відповідності до положень ч.1 ст. 110 Сімейного Кодексу України позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя. З урахуванням вимог статті 112 Сімейного Кодексу України судом з'ясовано фактичні взаємини подружжя, дійсні причини про розірвання шлюбу, взято до уваги ті обставини, що Відповідач спільно з позивачем тривалий час не проживає, спору щодо місця проживання дітей не має, а також інші обставини життя подружжя. Судом встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечитиме інтересам сторін, що має істотне значення, тому суд приходить до висновку про задоволення позовних вимог та розірвання шлюбу. Відповідно до ст. 113 Сімейного Кодексу України, особа, яка змінила своє прізвище у зв'язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Позивач після розірвання шлюбу бажає залишити прізвище взяте під час шлюбу [PERSON]. Згідно ч.2 ст.114 Сімейного Кодексу України у разі розірвання шлюбу судом, шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу. На підставі викладеного та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-12-13 00:00:00

Позивач звернулась до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. В обґрунтування позовних вимог зазначає, що з 14.11.2003 року перебуває з відповідачем у шлюбі. Від шлюбу мають дитину [PERSON], [INFO]. З квітня 2013 року фактичні шлюбні відносини між сторонами припинені у звязку з відсутністю взаєморозуміння, з цього ж часу проживають окремо, спільного господарства не ведуть. Позивач до початку судового засідання надала до суду заяву про можливість розгляду справи за її відсутності та без фіксації технічними засобами, позовні вимоги підтримує в повному обсязі, просить їх задовольнити, не заперечує щодо винесення заочного рішення. Відповідач в жодне судове засідання не з'явився, в силу ч. 5 ст. 74 ЦПК України про день, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином за зареєстрованим у встановленому порядку місцем проживання, про що свідчать матеріали справи, причину неявки суду не повідомив, заяви про розгляд справи за його відсутності не надавав. Суд вважає за необхідне ухвалити заочне рішення у відсутності відповідача на підставі наявних у справі доказів, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України. Враховуючи викладене, суд вважає, що судове засідання можливо провести без участі сторін, на підставі наявних у справі доказів, без фіксування судового засідання технічними засобами, що буде відповідати вимогам ст.197 ЦПК України. Вивчивши матеріали цивільної справи суд вважає за можливе задовольнити позовні вимоги позивача з урахуванням наступного. Судом встановлено, що 24.08.1980 року між сторонами по справі, Відділом реєстрації актів громадянського стану Дзержинського районного управління юстиції міста Кривого Рогу Дніпропетровської області, було укладено шлюб, про що зроблено відповідний актовий запис № 589 (а.с. 3). Крім цього, судом встановлено, що сторони мають дитину [PERSON], [INFO] (а.с. 3). У відповідності до положень ч.1 ст. 110 Сімейного Кодексу України позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя. З урахуванням вимог статті 112 Сімейного Кодексу України судом з'ясовано фактичні взаємини подружжя, дійсні причини про розірвання шлюбу, взято до уваги ті обставини, що Відповідач спільно з позивачем тривалий час не проживає, спору щодо місця проживання дитини не має, а також інші обставини життя подружжя. Судом встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечитиме інтересам сторін, що має істотне значення, тому суд приходить до висновку про задоволення позовних вимог та розірвання шлюбу. Відповідно до ст. 113 Сімейного Кодексу України, особа, яка змінила своє прізвище у зв'язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Позивач після розірвання шлюбу бажає відновити дошлюбне прізвище Воленко. Згідно ч.2 ст.114 Сімейного Кодексу України у разі розірвання шлюбу судом, шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу. На підставі викладеного та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2019-04-22 00:00:00

Позивач звернулась до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. В обґрунтування позовних вимог зазначає, що з 15.08.2014 року перебуває в зареєстрованому шлюбі з відповідачем. Від спільного шлюбу з відповідачем народився син [PERSON], 18.11.2014 року. Зазначає, що приблизно з червня 2016 року припинила з відповідачем шлюбні відносини та вести спільне господарство. Тому, просить суд розірвати шлюб. Позивач до початку судового засідання надала до суду заяву, в якій просить розглянути справу без її участі. Позовні вимоги підтримує в повному обсязі та просить їх задовольнити, щодо винесення заочного рішення не заперечує. Відповідач в судове засідання не зявився, про час та дату розгляду справи повідомлявся належним чином, що підтверджується матеріалами справи, про причини неявки суду не повідомив. Правом на відзив не скористався. На підставі ст. 280 ЦПК України, суд ухвалив провести заочний розгляд справи. Враховуючи викладене, суд вважає, що судове засідання можливо провести без участі сторін, на підставі наявних у справі доказів, без фіксування судового засідання технічними засобами, що буде відповідати вимогам ст. 247 ЦПК України. Вивчивши матеріали цивільної справи суд вважає за можливе задовольнити позовні вимоги позивача з урахуванням наступного. Судом встановлено, що 15.08.2014 року між сторонами по справі, Дзержинським відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Криворізького міського управління юстиції Дніпропетровської області, було укладено шлюб, про що зроблено відповідний актовий запис №386 (а.с. 4). Сторони мають спільну дитину [PERSON], [INFO] (а.с. 5). З урахуванням вимог статті 112\~Сімейного Кодексу\~України судом з'ясовано фактичні взаємини подружжя, дійсні причини про розірвання шлюбу, взято до уваги ті обставини, що відповідач спільно з позивачем як сімя тривалий час не проживає, а також інші обставини життя подружжя. Судом встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечитиме інтересам сторін, що має істотне значення, тому суд приходить до висновку про задоволення позовних вимог та розірвання шлюбу. Відповідно до ст. 113 Сімейного Кодексу України, особа, яка змінила своє прізвище у зв'язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Позивач після розірвання шлюбу просила змінити їй на дошлюбну прізвище Подоляк. Згідно ч.2 ст.114\~Сімейного Кодексу\~України у разі розірвання шлюбу судом, шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу. Відповідно до вимог ст. 141 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягає також стягненню судовий збір у розмірі 704,80 гривень. На підставі викладеного та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2018-08-20 00:00:00

Позивач звернулась до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. В обґрунтування позовних вимог зазначає, що з 15.12.1989 року перебуває в зареєстрованому шлюбі з відповідачем. В їх шлюбу народилось двоє доньок [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO]. З відповідачем шлюб існує формально, спільного господарства не ведуть, постійно виникають сварки та конфлікти. Спір щодо місця проживання дитини та розподілу майна відсутній. Тому просить розірвати шлюб. Позивач до початку судового засідання подала до суду заяву, в якій просить розглянути справу без її участі. Позовні вимоги підтримує в повному обсязі та просить їх задовольнити, щодо винесення заочного рішення не заперечує. Відповідач в судове засідання не зявився, про час та дату розгляду справи повідомлявся належним чином, що підтверджується матеріалами справи, про причини неявки суду не повідомив, заяв про розгляд справи без його участі, про відкладення не подавав. Правом на відзив не скористався. На підставі ст. 280 ЦПК України, суд ухвалив провести заочний розгляд справи. Враховуючи викладене, суд вважає, що судове засідання можливо провести без участі сторін, на підставі наявних у справі доказів, без фіксування судового засідання технічними засобами, що буде відповідати вимогам ст. 247 ЦПК України. Вивчивши матеріали цивільної справи суд вважає за можливе задовольнити позовні вимоги позивача з урахуванням наступного. Судом встановлено, що 15.12.1989 року між сторонами по справі, Дзержинським відділом реєстрації актів цивільного стану м. Кривий Ріг, було укладено шлюб, про що зроблено відповідний актовий запис №1086 (а.с. 7). Під час шлюбу у сторін народились двти [PERSON], [INFO] (а.с. 9), [PERSON], [INFO] (а.с. 8). У відповідності до положень ч.1 ст.\~110\~Сімейного Кодексу\~України позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя. З урахуванням вимог статті 112\~Сімейного Кодексу\~України судом з'ясовано фактичні взаємини подружжя, дійсні причини про розірвання шлюбу, взято до уваги ті обставини, що відповідач спільно з позивачем як сімя тривалий час не проживає, а також інші обставини життя подружжя. Судом встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечитиме інтересам сторін, що має істотне значення, тому суд приходить до висновку про задоволення позовних вимог та розірвання шлюбу. Відповідно до ст. 113 Сімейного Кодексу України, особа, яка змінила своє прізвище у зв'язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Позивач просить залишити їй прізвище, взяте під час шлюбу [PERSON]. Згідно ч.2 ст.114\~Сімейного Кодексу\~України у разі розірвання шлюбу судом, шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу. Згідно ч.\~2\~ст.\~141\~ЦПК України\~судові витрати,\~повязані з\~розглядом справи,\~покладаються у разі задоволення позову на відповідача. У звязку з цим з відповідача необхідно стягнути судовий збір в розмірі 704,80 грн. на користь [PERSON]. На підставі викладеного та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-11-26 00:00:00

Позивач звернулась до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. В обґрунтування позовних вимог зазначає, що з 16.08.2008 року перебуває в зареєстрованому шлюбі з відповідачем. Від шлюбу сторони мають дитину [PERSON], [INFO]. Зазначає, що протягом останніх декількох років стосунки погіршились, стали частими сварки. З вересня 2017 року проживає з відповідачем окремо, сімейного життя не ведуть та не підтримують шлюбних відносин. Спору щодо місця проживання дитини, та поділу спільного майна не має. Тому просить суд, розірвати шлюб. Позивач до початку судового засідання надала до суду заяву про розгляд справи без її участі та без фіксації технічними засобами, позовні вимоги підтримує в повному обсязі та просить розірвати шлюб. Час на примирення просить не надавати. Відповідач до початку судового засідання надав до суду заяву, в якій просить розглянути справу без його участі та без фіксування технічними засобами, позовні вимоги визнає в повному обсязі, не заперечує проти розірвання шлюбу. Просить час не примирення не надавати. Враховуючи викладене, суд вважає, що судове засідання можливо провести без участі сторін, на підставі наявних у справі доказів, без фіксування судового засідання технічними засобами, що буде відповідати вимогам ст.197 ЦПК України. Вивчивши матеріали цивільної справи суд вважає за можливе задовольнити позовні вимоги позивача з урахуванням наступного. Судом встановлено, що 16.02.2008 року між сторонами по справі, Богданівською сільською радою Долинського району Кіровоградської області, було укладено шлюб, про що зроблено відповідний актовий запис № 05 (а.с. 4). Крім цього, відповідно до свідоцтва про народження [PERSON], [INFO], батьком вказано [PERSON], матірю [PERSON] (а.с. 5). У відповідності до положень ч.1 ст. 110 Сімейного Кодексу України позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя. З урахуванням вимог статті 112 Сімейного Кодексу України судом з'ясовано фактичні взаємини подружжя, дійсні причини про розірвання шлюбу, взято до уваги ті обставини, що відповідач спільно з позивачем тривалий час не проживає, спору щодо місця проживання дитини не має, а також інші обставини життя подружжя. Судом встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечитиме інтересам сторін, що має істотне значення, тому суд приходить до висновку про задоволення позовних вимог та розірвання шлюбу. Відповідно до ст. 113 Сімейного Кодексу України, особа, яка змінила своє прізвище у зв'язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Позивач [PERSON] просить залишити прізвище після розірвання шлюбу [PERSON]. Згідно ч.2 ст.114 Сімейного Кодексу України у разі розірвання шлюбу судом, шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу. На підставі викладеного та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-11-01 00:00:00

Позивач звернулась до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. В обґрунтування позовних вимог зазначає, що з 17.06.2016 року перебуває в зареєстрованому шлюбі з відповідачем. Від шлюбу сторони мають дитину [PERSON], [INFO]. Зазначає, що спільне життя з відповідачем не склалось, шлюбні відносини припинені з червня 2017 року, сімя фактично розпалась і відновлення стосунків неможливе. Спору щодо місця проживання дитини не має. Позивач до початку судового засідання надала до суду заяву про розгляд справи бех її участі, на позовних вимогах наполягає, просить задовольнити. Час на примирення не потрібен. Відповідач до початку судового засідання надав до суду заяву, в якій просить розглянути справи без його участі та без фіксування технічними засобами, позовні вимоги визнає в повному обсязі, не заперечує проти розірвання шлюбу. Просить час не примирення не надавати. Враховуючи викладене, суд вважає, що судове засідання можливо провести без участі сторін, на підставі наявних у справі доказів, без фіксування судового засідання технічними засобами, що буде відповідати вимогам ст.197 ЦПК України. Вивчивши матеріали цивільної справи суд вважає за можливе задовольнити позовні вимоги позивача з урахуванням наступного. Судом встановлено, що 17.06.2016 року між сторонами по справі, Центрально-Міським районним у місті [PERSON] відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровської області, було укладено шлюб, про що зроблено відповідний актовий запис № 308 (а.с. 4). Крім цього, відповідно до свідоцтва про народження [PERSON], [INFO], батьком вказано [PERSON], матірю [PERSON] (а.с. 5). У відповідності до положень ч.1 ст. 110 Сімейного Кодексу України позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя. З урахуванням вимог статті 112 Сімейного Кодексу України судом з'ясовано фактичні взаємини подружжя, дійсні причини про розірвання шлюбу, взято до уваги ті обставини, що відповідач спільно з позивачем тривалий час не проживає, спору щодо місця проживання дитини не має, а також інші обставини життя подружжя. Судом встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечитиме інтересам сторін, що має істотне значення, тому суд приходить до висновку про задоволення позовних вимог та розірвання шлюбу. Відповідно до ст. 113 Сімейного Кодексу України, особа, яка змінила своє прізвище у зв'язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Позивач після розірвання шлюбу бажає залишити прізвище, взяте під час шлюбу [PERSON]. Згідно ч.2 ст.114 Сімейного Кодексу України у разі розірвання шлюбу судом, шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу. На підставі викладеного та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-05-28 00:00:00

Позивач звернулась до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. В обґрунтування позовних вимог зазначає, що з 18.07.2009 року перебуває з відповідачем у зареєстрованому Молодіжненською селищною радою Долинського району Кіровоградської області шлюбі, актовий запис №01. Від шлюбу сторони мають малолітню дитину [PERSON], [INFO]. Зазначає, що спільне життя з відповідачем не склалося у звязку з різницею характеру та поглядів на сімейне життя. Тому просить суд розірвати шлюб. Позивач до початку судового засідання надала до суду заяву про можливість розгляду справи за її відсутності без фіксації технічними засобами, на позовних вимогах наполягає. Час для примирення просила не надавати. Відповідач до початку судового засідання надав до суду заяву про можливість розгляду справи за його відсутності без фіксації технічними засобами, позов підтримує в повному обсязі. Просить час для примирення не надавати. Враховуючи викладене, суд вважає, що судове засідання можливо провести без участі сторін, на підставі наявних у справі доказів, без фіксування судового засідання технічними засобами, що буде відповідати вимогам\~ст.197 ЦПК України. Вивчивши матеріали цивільної справи суд вважає за можливе задовольнити позовні вимоги позивача з урахуванням наступного. Судом встановлено, 18.07.2009 року між сторонами по справі, Молодіжненською селищною радою Долинського району Кіровоградської області, було укладено шлюб, про що зроблено відповідний актовий запис № 01 (а.с. 6). Також під час судового розгляду справи встановлено, що від спільного шлюбу у сторін народились дитина [PERSON], [INFO] (а.с. 7). У відповідності до положень ч.1 ст. 110 Сімейного Кодексу України позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя. З урахуванням вимог статті 112 Сімейного Кодексу України судом з'ясовано фактичні взаємини подружжя, дійсні причини про розірвання шлюбу, взято до уваги наявність малолітньої дитини, ті обставини, що відповідач спільно з позивачем тривалий час не проживає, спору щодо проживання дитини не має, а також інші обставини життя подружжя. Судом встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечитиме інтересам сторін, що має істотне значення, тому суд приходить до висновку про задоволення позовних вимог та розірвання шлюбу. Відповідно до ст. 113 Сімейного Кодексу України, особа, яка змінила своє прізвище у зв'язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Позивач після розірвання шлюбу бажає залишити прізвище, взяте під час шлюбу [PERSON] Згідно ч.2 ст.114 Сімейного Кодексу України у разі розірвання шлюбу судом, шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу. На підставі викладеного та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-02-21 00:00:00

Позивач звернулась до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. В обґрунтування позовних вимог зазначає, що з 20.02.1999 року перебуває з відповідачем у зареєстрованому Відділом реєстрації актів громадянського стану виконкому Саксаганської районної ради м. Кривого Рогу шлюбі, актовий запис №83. Зазначає, що з січня 2017 року шлюбні відносини припинені, у звязку з розбіжністю у поглядах на сімейне життя, його планування, виховання дітей. Від шлюбу мають дітей [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO]. Спору про поділ спільного майна подружжя на даний час не існує. Тому просить суд розірвати шлюб. Позивач до початку судового засідання надала до суду заяву про можливість розгляду справи за її відсутності без фіксації технічними засобами, на позовних вимогах наполягає. Відповідач до початку судового засідання надав до суду заяву про можливість розгляду справи за його відсутності без фіксації технічними засобами, позов визнає. Враховуючи викладене, суд вважає, що судове засідання можливо провести без участі сторін, на підставі наявних у справі доказів, без фіксування судового засідання технічними засобами, що буде відповідати вимогам\~ст.197 ЦПК України. Вивчивши матеріали цивільної справи суд вважає за можливе задовольнити позовні вимоги позивача з урахуванням наступного. Судом встановлено, 20.02.1999 року між сторонами по справі, Відділом реєстрації актів громадянського стану виконкому Саксаганської районної ради м. Кривого Рогу Дніпропетровської області, було укладено шлюб, про що зроблено відповідний актовий запис № 83 (а.с. 5). Також під час судового розгляду справи встановлено, що від спільного шлюбу у сторін народились діти [PERSON], [INFO] (а.с. 7), [PERSON], [INFO] (а.с. 6). У відповідності до положень ч.1 ст. 110 Сімейного Кодексу України позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя. З урахуванням вимог статті 112 Сімейного Кодексу України судом з'ясовано фактичні взаємини подружжя, дійсні причини про розірвання шлюбу, взято до уваги наявність малолітніх дітей, ті обставини, що Відповідачка спільно з позивачем тривалий час не проживає, спору щодо проживання дитини не має, а також інші обставини життя подружжя. Судом встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечитиме інтересам сторін, що має істотне значення, тому суд приходить до висновку про задоволення позовних вимог та розірвання шлюбу. Відповідно до ст. 113 Сімейного Кодексу України, особа, яка змінила своє прізвище у зв'язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Позивач після розірвання шлюбу бажає залишити прізвище взяте під час шлюбу [PERSON]. Згідно ч.2 ст.114 Сімейного Кодексу України у разі розірвання шлюбу судом, шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу. На підставі викладеного та

Outcome: approved