Jurisdiction: civil
Date: 2021-05-31 00:00:00

Позивач звернулась до суду з позовом до відповідача про визнання права власності на спадкове майно. Свої вимоги позивач мотивує тим, що після смерті її прадіда [PERSON] , яка сталась [INFO] , відкрилась спадщина у вигляді Ѕ частини квартири [ADDRESS] . Вона є спадкоємцем цієї частини квартири за заповітом, складеним у 2013 році. Власником іншої Ѕ частини квартири є її дядько - відповідач [PERSON] . Як зазначає позивач, у березні 2020 року вона звернулась з заявою про прийняття спадщини до П`ятнадцятої київської державної нотаріальної контори. Однак, у видачі свідоцтва про право на спадщину постановою від 04.03.2020 року їй було відмовлено в зв`язку з відсутністю правовстановлюючих документів, які б підтверджували право власності померлого на спадкове майно, а саме свідоцтво про право власності на спадщину за законом № 6-308, видане 11.07.2019 року П`ятнадцятою київської державною нотаріальною конторою. Правовстановлюючі документи знаходяться у відповідача, який мешкає у квартирі і який відмовив їй у їх наданні. У видачі дублікату вказаного свідоцтва нотаріусом їй також було відмовлено. Посилаючись на викладені обставини, а також на те, що відсутність правовстановлюючих документів на квартиру перешкоджає в оформленні спадщини в нотаріальному порядку, позивач просить задовольнити її вимоги та визнати за нею право власності в порядку спадкування за заповітом на Ѕ частину квартири [ADDRESS] , а також стягнути з відповідача судові витрати по сплаті судового збору. Ухвалою судді Деснянського районного суду м.Києва від 11.06.2020 року позовну заяву залишено без руху з наданням строку для усунення недоліків. Ухвалою судді Деснянського районного суду м.Києва від 26.06.2020 року відкрито провадження у справі в порядку загального позовного провадження та призначено підготовче судове засідання, а також витребувано з П`ятнадцятої київської державної нотаріальної контори належним чином завірену копію спадкової справи № 1097/2097 (номер у спадковому реєстрі 64731522) щодо спадкодавця [PERSON] , померлого [INFO] . Ухвалою Деснянського районного суду м.Києва від 24.03.2021 року закрито підготовче провадження у справі та призначено справу до розгляду по суті. В судовому засіданні представник позивача [PERSON] позовні вимоги підтримав в повному обсязі та просив про їх задоволення. Відповідач в судовому засіданні позовні вимоги визнав частково, вказавши, що він не заперечує проти визнання за позивачем права власності на спірну частку квартири, проте заперечує проти стягнення з нього судового збору. Представник третьої особи в судове засідання не з`явився, надавши суду листи, в яких просить розглядати справу в його відсутність. Враховуючи обставини справи, суд вважає можливим розглянути справу у відсутність представника третьої особи. Заслухавши пояснення представника позивача, відповідача, дослідивши матеріали справи, дослідивши обставини справи в їх сукупності, оцінивши зібрані по справі докази виходячи зі свого внутрішнього переконання, яке ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів, суд дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню, виходячи з наступного. Як встановлено в судовому засіданні та вбачається з матеріалів справи, [INFO] помер [PERSON] . Після його смерті відкрилась спадщина, яка складається з Ѕ частини квартири [ADDRESS] , що належала померлому на підставі свідоцтва про право на спадщину, виданого П`ятнадцятою київською державною нотаріальною конторою 11.07.2019 року за реєстровим № 6-308. Позивач [PERSON] є спадкоємцем померлого згідно заповіту від 25.01.2013 року. 16.09.2019 року позивач звернулась до П`ятнадцятої київської державної нотаріальної контори з заявою про прийняття спадщини. 04.03.2020 року позивач звернулась до П`ятнадцятої київської державної нотаріальної контори з заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину за заповітом. 04.03.2020 року державним нотаріусом П`ятнадцятої київської державної нотаріальної контори Романенко О.М. було винесено постанову про відмову у вчиненні нотаріальної дії вих. № 1081/02-31/6, якою було відмовлено позивачу у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом після смерті [PERSON] , оскільки не надано оригінал документу, що підтверджує право власності померлого на вищевказану Ѕ частину квартири, а саме свідоцтво про право на спадщину, виданого П`ятнадцятою київською державною нотаріальною конторою 11.07.2019 року за реєстровим № 6-308. Відповідно до ч.1 ст.316 ЦК України, правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб. Згідно ст.328 ЦК України, право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Стаття 392 ЦПК України передбачає, що власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Згідно ст.ст.1216, 1218 ЦК України, спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). До складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Статтею 1217 ЦК України визначено, що спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Відповідно до ч.1 ст.1222 ЦК України, спадкоємцями за заповітом і за законом можуть бути фізичні особи, які є живими на час відкриття спадщини, а також особи, які були зачаті за життя спадкодавця і народжені живими після відкриття спадщини. Згідно ч.ч.1, 3 ст.1223 ЦК України, право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. Право на спадкування виникає у день відкриття спадщини. Статтею 1233 ЦК України встановлено, що заповітом є особисте розпорядження фізичної особи на випадок своєї смерті. Відповідно до ст.1296 ЦК України, спадкоємець, який прийняв спадщину, може одержати свідоцтво про право на спадщину. Якщо спадщину прийняло кілька спадкоємців, свідоцтво про право на спадщину видається кожному з них із визначенням імені та часток у спадщині інших спадкоємців. Відсутність свідоцтва про право на спадщину не позбавляє спадкоємця права на спадщину. Статтею 1297 ЦК України передбачено, що спадкоємець, який прийняв спадщину, у складі якої є нерухоме майно, зобов`язаний звернутися до нотаріуса або в сільських населених пунктах - до уповноваженої на це посадової особи відповідного органу місцевого самоврядування за видачею йому свідоцтва про право на спадщину на нерухоме майно. Як встановлено судом, і це підтверджується наявними доказами, померлому [PERSON] належала Ѕ частина квартири [ADDRESS] на підставі свідоцтва про право на спадщину, виданого П`ятнадцятою київською державною нотаріальною конторою 11.07.2019 року за реєстровим № 6-308. Позивач є спадкоємцем за заповітом після смерті [PERSON] , яка у встановленому законом порядку прийняла спадщину та звернулась з заявою про прийняття спадщини, однак на даний час позбавлена можливості зареєструвати у встановленому законом порядку право власності на нерухоме майно, чим порушується її право на спадкування, а тому її порушені права підлягають захисту в судовому порядку. При цьому суд враховує, що відповідач проти задоволення позовних вимог в цій частині не заперечував. Таким чином, аналізуючи зібрані по справі докази, суд вважає позовні вимоги обґрунтованими і такими, що підлягають задоволенню. Оскільки суд задовольняє позовні вимоги, то згідно ст.141 ЦПК України з відповідача на користь позивача необхідно стягнути судові витрати по сплаті судового збору в розмірі 4310,00 грн. На підставі викладеного,

Outcome: approved