Jurisdiction: civil
Date: 2015-11-16 00:00:00

Позивач звернулась до суду з вимогою до відповідача про стягнення на її користь аліментів на утримання сина [PERSON], [INFO], у твердій грошовій сумі 1000 грн. 00 коп. щомісячно, починаючи з моменту звернення за стягненням аліментів до його повноліття. В обґрунтування позовних вимог позивач зазначає, що перебувала з відповідачем у зареєстрованому шлюбі з 22.12.2007 року. 17.06.2010 року шлюб було розірвано, від шлюбу сторони мають спільну дитину [PERSON], який проживає спільно з позивачем. В судове засідання позивач [PERSON] не зявилась, була належним чином повідомлена про дату, час та місце судового розгляду справи, надала до суду заяву про розгляд справи за її відсутності, наполягала на задоволенні позовних вимог на підставах, викладених в позовній заяві. В судове засідання відповідач [PERSON] не зявився, був повідомлений про місце, час проведення судового засідання належним чином, причини неявки суду не повідомив, тому враховуючи, що позивач не заперечує проти ухвалення заочного рішення, суд, відповідно до ч.1 ст.224 ЦПК України, вважає необхідним розглянути справу на підставі наявних у справі доказів з ухваленням заочного рішення. Суд, дослідивши матеріали справи у їх сукупності, всебічно та повно зясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позовна заява, обєктивно оцінивши докази, що мають істотне значення для її розгляду і вирішення по суті, приходить до висновку, що позовна заява підлягає задоволенню з огляду на наступне. Судом встановлено, що 22 грудня 2007 року між [PERSON] ([INFO]) та [PERSON] ([INFO]), зареєстровано шлюб. 17 червня 2010 року шлюб було припинено (арк. справи 11). Як вбачається з матеріалів справи сторони від шлюбу мають дитину [PERSON], [INFO] (арк. справи 3). Згідно копії довідки від 23.10.2014 року № [NUMBER] [PERSON] взято на облік в Управлінні праці та соціального захисту населення Адміністрації Київського району Харківської міської ради як особу, переміщеної з тимчасово окупованої території України та районів проведення антитерористичної операції разом з сином [PERSON] (арк. справи 15). Згідно копії листа начальника Поштамту ЦПЗ № 1 Харківської дирекції Українського державного підприємства поштового звязку «Укрпошта» від 23.07.2014 року № 7-14 призупинено приймання для пересилання поштових відправлень на адресу населених пунктів, в тому числі м. Донецьк. Згідно оголошення про виклик до суду, [PERSON] повідомлявся про необхідність зявитись до Київського районного суду м. Харкова в якості відповідача, розяснені наслідки його неявки в судове засідання (арк. справи 22, 24, 25). Обов'язок батьків по утримуванню дітей до досягнення ними повноліття закріплено в ч. 2\~ст. 51 Конституції України\~і\~ст. 180 Сімейного кодексу України. У випадку ухилення батьків від виконання цього обов'язку, за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються в частині від доходу його матері, батька й (або) у твердій грошовій сумі (\~ст. 181 Сімейного кодексу України). Крім того,\~стаття 8 Закону України «Про охорону дитинства»\~визначає, що кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України. Відповідно до ст. 180 Сімейного кодексу України батьки зобовязані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до ч. 3 ст. 181 Сімейного кодексу України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. При цьому відповідно до ч. 1 ст. 183 Сімейного кодексу України частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом з врахуванням обставин, викладених у ч. 1 ст. 182 Сімейного кодексу України. Відповідно до ст. 182 Сімейного кодексу України при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров'я та матеріальне становище дитини; стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, за винятком випадків, передбачених статтею 184 Сімейного кодексу України. Відповідно до ч. 1 ст. 185 Сімейного кодексу України той з батьків, з кого присуджено стягнення аліментів на дитину, а також той з батьків, до кого вимога про стягнення аліментів не була подана, зобов'язані брати участь у додаткових витратах на дитину, що викликані особливими обставинами (розвитком здібностей дитини, її хворобою, каліцтвом тощо). Відповідно до ст. 191 Сімейного кодексу України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову. Аліменти за минулий час можуть бути присуджені, якщо позивач подасть суду докази того, що він вживав заходів щодо одержання аліментів з відповідача, але не міг їх одержати у зв'язку з ухиленням останнього від їх сплати. У цьому разі суд може присудити аліменти за минулий час, але не більш як за три роки. Відповідно до ч.1 ст. 11 Цивільного процесуального кодексу України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданими відповідно до цього кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, як беруть участь у справі. Під час розгляду справи встановлено, що між сторонами відсутня домовленість відносно утримання неповнолітньої дитини [PERSON], за таких обставин враховуючи, що дитина проживає разом з позивачем, суд, враховуючи положення статей 180 - 182 Сімейного кодексу України приходить до висновку про стягнення з відповідача на користь позивача аліментів на утримання дитини до досягнення нею повноліття. На підставі викладеного,

Outcome: approved