Jurisdiction: civil
Date: 2021-12-19 00:00:00

Позивач звернулась до суду з зазначеним позовом до відповідача, вказуючи, що з відповідачем вони перебувають у зареєстрованому шлюбі з 10.05.2017 року. Від шлюбу мають малолітнього сина [PERSON] , [INFO] . 12.08.2021 року до Індустріального районного суду м. Дніпропетровська подано позовну заяву про розірвання шлюбу з відповідачем. Ведення спільного господарства з відповідачем припинено з липня 2021 року. Дитина проживає з нею та знаходиться на її утриманні. Тому просила суд стягнути з відповідача на її користь аліменти на утримання малолітнього сина у розмірі 1/2 частини усіх видів його заробітку (доходу), але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку до досягнення дитиною повноліття та стягнути з відповідача на її користь аліменти в розмірі 1/6 частини всіх видів доходів щомісячно до досягнення сином трирічного віку. Представник позивача [PERSON] в судовому засіданні позовні вимоги підтримала та просила задовольнити, зазначила, що шлюб між сторонами на даний час вже розірваний, сторони разом не проживають. Відповідач в судовому засіданні позовні вимоги визнав частково, не заперечував проти стягнення з нього на утримання дитина аліментів в розмірі ј частини заробітку (доходу) або у твердій грошовій сумі у розмірі 1500 грн. щомісяця, а на утримання [PERSON] не заперечував сплачувати 1/8 частину від його заробітку (доходу) або у твердій грошовій сумі у розмірі 1500 грн. Відповідач зазначив, що він не ухиляється від сплати аліментів на утримання дитини, пісдя припинення шлюбних відносин він утримував дитину, але позивач перешкоджає йому спілкуватися з сином. Суд, вислухавши сторін, дослідивши письмові докази у справі, вважає, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню, виходячи з наступного. Судом встановлено, що сторони з 10.06.2017 року перебували у зареєстрованому\~ шлюбі, котрий розірваний рішенням Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 10.11.2021 року . В період шлюбу, [INFO] , у сторін народився син [PERSON] (а.с.12). Після припинення шлюбних відносин дитина проживає з позивачем та знаходиться на її утриманні. Відповідно до ст.180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до частини третьої статті 181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Згідно з ч. 1 ст. 183 СК України частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Відповідно до ч. 1 ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення. Відповідно до ч. 2 ст. 182 СК України розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів. Відповідно до ч. 2 ст. 84 СК України, дружина, з якою проживає дитина, має право на утримання від чоловіка - батька дитини до досягнення дитиною трьох років. Згідно з частини четвертої цієї статті право на утримання має вагітна дружина, а також дружина, з якою проживає дитина, незалежно від того, чи вона працює, та незалежно від її матеріального становища, за умови, що чоловік може надавати матеріальну допомогу. Згідно з ч. 1 ст. 80 СК України, аліменти присуджуються одному з подружжя у частці від заробітку (доходу) другого з подружжя і (або) у твердій грошовій сумі. Враховуючи зазначене, положення статей 84, 182 СК України, суд вважає можливим стягнути з відповідача на користь позивача аліменти на утримання неповнолітнього сина [PERSON] , [INFO] , у розмірі 1/4 частини його заробітку (доходу), але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісяця, починаючи стягнення з 17.08.2021 року і до досягнення дитиною повноліття. Суд вважає можливим стягнути з відповідача на користь позивача аліменти на утримання позивача у розмірі 1/6 частини усіх видів його заробітку (доходу) щомісячно, починаючи стягнення з 17.08.2021 року до досягнення дитиною трьох років, тобто до [INFO] . Відповідно до статті 141 ЦПК України з відповідача в дохід держави підлягає стягненню судовий збір у розмірі 908,00 грн.

Outcome: partial