Jurisdiction: civil
Date: 2014-07-07 00:00:00

Позивач звернулась до суду з зазначеним позовом посилаючись на те, що з відповідачем перебуває у зареєстрованому шлюбі, від якого у них [INFO] року народилася дочка - [PERSON]. Дитина проживає разом з позивачем та перебуває на її утриманні, а відповідач ухиляється від утримання дитини і матеріальної допомоги добровільно не надає, хоча має таку можливість. Крім того, вона потребує коштів на особисте утримання, так як перебуває у відпустці по догляду за дитиною, до досягнення дитиною трирічного віку. В зв»язку з цим вона змушена звернутись до суду з зазначеним позовом, та просить суд стягнути з відповідача на її користь аліменти на утримання дочки [PERSON], [INFO], в розмірі 1/4 частини від всіх наявних доходів, але не менше 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з дня подачі позовної заяви до суду і до досягнення дитиною повноліття та стягнути з відповідача на її користь аліменти, в розмірі 1/6 частини від всіх наявних доходів, на її особисте утримання, до досягнення дитиною трьох років. Позивач в відкрите судове засідання не з»явилася, про час розгляду справи повідомлена належним чином, причини неявки суду не повідомила, подала до суду, через канцелярію суду, письмову заяву, в якій просила провести розгляд справи в її відсутність. Позовні вимоги підтримала в повному обсязі та просить суд їх задовольнити. Відповідач в відкрите судове засідання не з»явився, про час розгляду справи повідомлений належним чином, причини неявки суду невідомі, подав до суду, через канцелярію суду письмову заяву, в якій вказав, що позовні вимоги визнає в повному обсязі, просив провести розгляд справи в його відсутність. Відповідно до ч.4 ст. 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. В даному випадку, суд вважає за можливе прийняти визнання позову відповідачем, оскільки це не суперечить закону, не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб. Суд, дослідивши матеріали справи, прийшов до висновку, що позов обґрунтований і підлягає задоволенню з наступних підстав. В суді встановлено, що сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі з 14.02.2013 року, що підтверджується копією свідоцтва про шлюб, серії [NUMBER], виданого 14.02.2013 року виконавчим комітетом Узинської міської ради Білоцерківського району Київської області. Однак, сторони проживають окремо. Сторони являються батьками малолітньої [PERSON], [INFO], що підтверджується копією свідоцтва про народження дитини, серії [NUMBER], виданого 06.08.2013 року ВДРАЦС Білоцерківського міськрайонного управління юстиції у Київській області. В суді, також, встановлено, що дитина проживає разом з матір»ю та знаходиться на утриманні матері, яка бажає офіційно отримувати аліменти на утримання дитини та на своє утримання до досягнення дитиною трирічного віку. Спільне життя між сторонами не склалося, відповідач добровільно матеріальної допомоги не надає, позивач не може самостійно утримувати дитину. В даний час позивач не працює, здійснює догляд за дитиною до трьох років, яка проживає разом з нею. Згідно ст.180 СК України, батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття, і тому відповідач як батько повинен надавати матеріальну допомогу на утримання дитини до досягнення нею повноліття, в зв'язку з чим позов підлягає задоволенню в частині стягнення аліментів на утримання дитини. Відповідно до ст. 75 Сімейного кодексу України дружина, чоловік повинні матеріально підтримувати один одного. Право на утримання (аліменти) має той із подружжя, який є непрацездатним, потребує матеріальної допомоги, за умови, що другий із подружжя може надавати матеріальну допомогу. Один із подружжя є таким, що потребує матеріальної допомоги, якщо заробітна плата, пенсія, доходи від використання його майна, інші доходи не забезпечують йому прожиткового мінімуму, встановленого законом. Згідно ч. 2 ст. 84 Сімейного кодексу України, дружина, з якою проживає дитина, має право на утримання від чоловіка - батька дитини до досягнення дитиною трьох років. Відповідно до ч.4 ст. 84 Сімейного кодексу України право на утримання дружина, з якою проживає дитина, має незалежно від того чи вона працює та незалежно від її матеріального становища, за умови, що чоловік може надавати матеріальну допомогу. Судом встановлено, що позивач не працює, здійснює утримання малолітньої дитини до 3-х років і потребує матеріальної допомоги, відповідач матір дитини не утримує, хоча має таку можливість. Що стосується розміру стягнення аліментів, то суд враховує, що позивач утримує дитину одноособово, перебуває у відпустці по догляду за дитиною до досягнення нею трьох років, відповідач здатний утримувати дитину та матір дитини та проти стягнення з нього аліментів на утримання дитини та коштів на особисте утримання позивача, до досягнення дитиною трьох років не заперечує. Відповідно до ст.ст. 79, 88 ЦПК України, підлягають до стягнення з відповідача на користь держави судові витрати, а саме: 243 грн. 60 коп. судового збору. На підставі викладеного,

Outcome: approved