Jurisdiction: civil
Date: 2015-02-01 00:00:00

Позивач звернулась до суду з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання неповнолітнього сина [PERSON], [INFO], у розмірі 1000 гривень щомісячно до досягнення дитиною повноліття. В обґрунтування позову [PERSON] зазначила, що відповідач являючись батьком неповнолітнього [PERSON] своїх батьківських обов'язків по утриманню сина не виконує, добровільно матеріальну допомогу не надає, хоча має змогу це робити, оскільки є здоровою та працездатною особою, має неофіційну роботу. Позивач в судове засідання не з'явилася, про час, день та місце розгляду справи повідомлена у встановленому законом порядку. Представник позивача в судовому засіданні позов вимоги зменшила та просила стягнути з відповідача аліменти на користь її довірительки аліменти на утримання неповнолітнього сина у розмірі 100 гривень. Відповідач в судому засіданні позовні вимоги позивача визнав повністю, вказавши, що має змогу сплачувати аліменти в сумі 100 грн. щомісячно. Згідно ч. 4 ст. 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд, за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Суд, заслухавши пояснення сторін та дослідивши матеріали справи, дійшов до переконання, що позов підлягає до задоволення, з наступних підстав. Судом встановлено, що з 15 лютого 2008 року сторони перебували в зареєстрованому шлюбі, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER] виданим Постійненською сільською радою Костопільського району Рівненської області (а.с.2). Від шлюбу сторони мають сина [PERSON], [INFO], що стверджується свідоцтвом про народження виданим Постійненською сільською радою Костопільського району Рівненської області, про що 22 вересня 2009 року складно відповідний актовий запис за № 21 (а.с.3). Неповнолітній [PERSON] проживає разом із позивачем в с. Постійне Костопільсьокго району Рівненської області, що підтверджується довідкою виданою Постійненською сільською радою за № 17.12.2014 року за № 17.12.2014 року (а.с.4). Факт ненадання відповідачем матеріальної допомоги неповнолітньому сину, суд вважає доведеним, оскільки вказаний факт відповідачем визнаний. За змістом ст. 180 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно ч.3 ст. 181 СК України, способом виконання батьками обов'язку утримання дитини, за рішенням суду є аліменти, які присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі. Із пояснень відповідача наданих в судовому засіданні встановлено, що він офіційно не працевлаштований та має не стабільний заробіток. Відповідно до ст. 184 СК України, якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, частину доходу отримує в натурі, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення, суд за заявою платника або одержувача може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Згідно до ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров'я та матеріальне становище дитини; стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. У судовому засіданні судом встановлено, що відповідач є здоровою, працездатною особою, офіційно не працевлаштований, на утриманні інших неповнолітніх дітей чи непрацездатних осіб не має. Таким чином, визнання відповідачем пред'явленого позову не суперечить закону, не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб. Окрім того, згідно ч. 3 ст. 88 ЦПК України, якщо позивача, на користь якого ухвалено рішення, звільнено від сплати судового збору, він стягується з відповідача в дохід держави пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог. Враховуючи наведена з відповідача [PERSON] слід стягнути у дохід держави судовий збір у розмірі 243 грн. 60 коп. На підставі викладеного,

Outcome: approved