Jurisdiction: civil
Date: 2016-07-18 00:00:00

Позивач звернулась в суд з позовом про визнання відповідача, колишнього зятя, таким, що втратив право на користування житловим приміщенням квартирою №3 будинку №20 по вул.В.Стуса у м.Львові. Позовні вимоги мотивовані тим, що позивач з третіми особами є співвласниками спірної квартири, право власності на яку набули ще в 2006 році. Крім позивача та третіх осіб, у квартирі зареєстрований відповідач [PERSON], який в квітні 2013 року забрав особисті речі в добровільному порядку, не проживає у спірній квартирі більше трьох років. Просить постановити судове рішення про визнання відповідача таким, що втратив право на користування житлом, оскільки реєстрація відповідача створює їй як співвласнику помешкання незручності, в тому числі витрати, повязані з комунальними послугами позивач змушена нести самостійно. В судовому засіданні представник позивача [PERSON], діючи згідно довіреності (а.с.16) підтримала позов та пояснила, що відповідач добровільно забрав особисті речі з квартири, проживає за іншою адресою більше трьох років, шлюб, зареєстрований з [PERSON] розірваний. Просить позов задоволити і врахувати, що комунальні послуги нараховуються на кількість прописаних осіб і реєстрація відповідача створює незручності позивачу. Третя особа [PERSON] в судовому засіданні позов підтримала та пояснила, що її колишній чоловік [PERSON] залишив спірну квартиру, шлюб з ним розірвано, забрав особисті речі з помешкання, тривалий час не проживає і не несе жодних витрат, пов'язаних з утриманням помешкання. Просить позов задоволити. Третя особа [PERSON] за викликом суду не прибув, повідомлявся належно, відповідною заявою від 06.06.2016 позов підтримав, просить розглянути справу у його відсутності. Відповідач повторно в судові засідання (07.06.2016, 19.07.2016) не прибув, хоча належним чином був повідомлений про день та час слухання справи шляхом публікації оголошення в газеті «Високий Замок» №76 (5476) від 08-10.07.2016, котра долучена до матеріалів справи. Суд зі згоди представника позивача ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст.224 ЦПК України з урахуванням достатніх матеріалів про взаємовідносини сторін. Заслухавши пояснення представника позивача, третьої особи, показання свідка, перевіривши зібрані докази, постановляючи заочне рішення, суд позовні вимоги задовольняє, виходячи з наступних підстав. Відповідно до\~ст. 41 Конституції України кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності. Згідно з\~ст.15 ЦК України\~кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Стаття 391 ЦК України передбачає, що власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном. Права власника житлового будинку, квартири визначені\~ст.383 ЦК України та ст.150 ЖК України. Власник має право використовувати помешкання для власного проживання, проживання членів своєї сім'ї, інших осіб і розпоряджатися своїм житлом на власний розсуд. Судом встановлено, що квартира [ADDRESS] належить на праві приватної спільної сумісної власності позивачу [PERSON], третім особам [PERSON], [PERSON], що стверджується копією витягу про реєстрацію права власності на нерухоме майно, копією свідоцтва про право власності №С-01798 від 29.12.2006 (а.с.10,11) З довідки з місця проживання, виданої ЛКП «Житловик С» №1149 від 12.05.2016 вбачається, що у згаданій квартирі зареєстровані позивач, треті особи, неповнолітня дитина [PERSON], [INFO], відповідач зареєстрований 25.03.2008 (а.с.18). Як вбачається з актів обстеження, складних комісією ЛКП «Житловик-С» від 29.01.2016, 04.05.2016, 16.05.2016 (а.с.12, 13, 33) при виході комісією встановлено, що у квартирі [ADDRESS] відповідач не проживає тривалий час. Судом зясовано, що шлюб між третьою особою [PERSON] та відповідачем [PERSON] розірвано рішенням Сихівського районного суду м.Львова від 14.03.2016, яке набрало законної сили 18.04.2016. Вказаним судовим рішенням встановлено, що з квітня 2013 року подружжя [PERSON] разом не проживає. (а.с.34) Допитана судом свідок [PERSON] показала, що є рідною донькою позивача, проживає по сусідству. Ствердила, що відповідач тривалий час не проживає у спірному помешканні. Відповідно до ч.2\~ст.405 ЦК України\~член сім'ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім'ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом. Враховуючи наведені докази, суд приходить до висновку, що відповідач не проживає у спірному помешканні без поважних причин більше трьох років, добровільно залишив спірне помешкання, забрав особисті речі, протягом тривалого часу не несе обов'язків, пов'язаних з договором найму житла, на час розгляду справи не є членом сім'ї власників помешкання, не несе витрат, повязаних з утриманням будинку і прибудинкової території, по комунальних платежах, тому реєстрація колишнього зятя порушує права позивача і створює їй як співвласнику помешкання незручності. Отже, позов слід задовольнити та визнати відповідача таким, що втратив право користування квартирою №3 по вул.В.Стуса, 20 у м.Львові. Крім того, задовольняючи позов, у відповідності до вимог ст.88 ЦПК України з відповідача на користь позивача слід стягнути понесені останнім і документально підтверджені судові витрати в розмірі 551 грн. 20 коп. (а.с.15). На підставі ст..ст.319, 321, 405 ЦК України,

Outcome: approved