Jurisdiction: civil
Date: 2014-11-19 00:00:00

позивач звернувся із позовом до відповідача про стягнення заборгованості за кредитним договором №001-13502-181212 від 18.12.2012 року в сумі 7048 грн. 37 коп., судових витрат. Свої вимоги мотивує тим, що відповідно до укладеного між сторонами договору на відкриття карткового рахунку та обслуговування платіжної картки №001-13502-181212 від 18.12.2012 року, Банк надав відповідачу кредит шляхом відкриття відновлювальної відкличної кредитної лінії на загальну суму 30000 грн. та на день укладення договору встановив ліміт кредитної лінії на рахунку в сумі 6024,29 грн. Також сторони встановили, що банк самостійно один раз на місяць може змінювати розмір ліміту кредитної лінії в межах кредитної лінії, при цьому сторони погодили, що у даному випадку додаткова угода не складається. Однак, боржник свої зобов'язання за кредитним договором не виконував належним чином, станом на 20.05.2014 року утворилася заборгованість в розмірі 7048 грн. 37 коп., яка складається з тіла кредиту в сумі 665 грн. 09 коп., простроченого тіла кредиту в сумі 5359 грн. 20 коп. та заборгованості за комісіями в сумі 1024 грн. 08 коп. Оскільки на їхню вимогу про необхідність погашення заборгованості відповідач не реагує, на даний час кредитна заборгованість не погашена, а тому просить позов задоволити. В судове засідання представник позивача не з'явився, подав до суду заяву про слухання справи за його відсутності, позовні вимоги підтримав, а тому у відповідності до п.3 ч.1 ст.169 ЦПК України суд вважає за можливе розглянути справу у його відсутності. Відповідач в судове засідання не з'явилася повторно, причин неявки суду не повідомила, про час та місце розгляду справи була повідомлена належним чином шляхом вручення 01.11.2014 року через поштове відділення судової повістки про виклик судове засіданні на 20.11.2014 року, а також відповідно до вимог ч.9 ст. 74 ЦПК України через оголошення в пресі. Зважаючи на те, що позивач не заперечує проти заочного розгляду справи, а належно повідомлена про розгляд справи відповідач в судове засідання не з'явилася повторно, суд вважає, що відповідно до ст.224 ЦПК України, справу слід розглянути у її відсутності, постановивши заочне рішення. Оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності, дослідивши та перевіривши усі обставини справи, суд позов задовольняє з таких підстав. Судом встановлено, що 18.12.2012 року між ПАТ «Дельта Банк» та [PERSON] укладено договір №001-13502-181212 на відкриття карткового рахунку та обслуговування платіжної картки із затвердженими тарифами до нього (а.с.4-6), відповідно до умов якого позичальник надав відповідачу кредит шляхом відкриття відновлювальної відкличної кредитної лінії на загальну суму 30000 грн. та на день укладення договору встановив ліміт кредитної лінії на рахунку в сумі 6024,29 грн. Сторони передбачили, що банк самостійно один раз на місяць може змінювати розмір ліміту кредитної лінії в межах кредитної лінії, при цьому сторони погодили, що у даному випадку додаткова угода не складається. Пунктом 2.3 договору сторонами визначено, що держатель сплачує банку проценти за користування кредитною лінією за ставками, які визначені у Тарифах. Крім цього, у відповідності до п.3.4. договору передбачено, що держатель доручає банку здійснювати з рахунку договірне списання грошових коштів, які складають суми заборгованості (суми вкладів, нарахованих процентів, комісій, плат, штрафних санкцій). Згідно п.1.1, 1.2 Тарифів (а.с.6) сторонами визначено, що процент за користування відновлювальною кредитною лінією становить 0,0001% річних в який включається плата за обслуговування кредитного залишку, плата за обслуговування кредитного ліміту в розмірі 1,00% в місяць, процент за позитивний залишок в розмірі 1,00% річних та процент за недозволений овердрафт в розмірі 0,00001% річних. Відповідно до ст.526 ЦК України, зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог ЦК України, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до ст.525 ЦК України, одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Відповідно до ст. 536 ЦК України, за користування чужими грошима, боржник зобов'язаний сплачувати проценти. Розмір процентів за користування чужими грошовими коштами встановлюється договором, законом або іншим актом цивільного законодавства. Відповідно до ст.530 ч.1 ЦК України, якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Відповідно до ч.2 ст.1050 ЦК України, встановлено, що якщо договором встановлений обов'язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то вразі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилась, та сплати процентів, належних йому відповідно до ст.1048 ЦК України. Як вбачається із представленого розрахунку (а.с.11), станом на 20.05.2014 року заборгованість [PERSON] за кредитним договором №001-13502-181212 від 18.12.2012 року складає 7048 грн. 37 коп., яка складається з тіла кредиту в сумі 665 грн. 09 коп., простроченого тіла кредиту в сумі 5359 грн. 20 коп. та заборгованості за комісіями в сумі 1024 грн. 08 коп. Таким чином, оскільки на даний час відповідач взяті на себе зобов'язання по кредитному договору не виконала, допустила утворення заборгованості по сплаті кредитних зобов'язань, а тому суд вважає, що позовні вимоги слід задоволити в повному обсязі. Понесені позивачем по справі судові витрати покласти на відповідача.

Outcome: approved