Jurisdiction: civil
Date: 2020-04-02 00:00:00

Позивач звернулась до суду з позовною заявою, в просить розірвати шлюб між нею та відповідачем, який зареєстровано 18.10.2013 року Київським відділом державної реєстрації актів цивільного реєстраційної служби Харківського міського управління юстиції, актовий запис № 737. В обґрунтування позову зазначає, що 18.10.2013 року між сторонами укладено шлюб. Від шлюбу мають сина [PERSON] , [INFO] , якого вона виховує самостійно. З 21.04.2019 року разом не проживають. Подружнє життя не склалося через несумісність характерів, втрати поваги один до одного та зради чоловіка. Відповідач [PERSON] зловживає спиртними напоями, постійно провокує сварки, та вчиняє їх, в присутності сина, що негативно впливає на його психіку. З 21.04.2019 року мешкає одна з сином, та повністю займається його вихованням, забезпечує матеріально. За цей період, відповідач ніяк не допомагав й не приймав участі в вихованні сина. На підставі вищезазначеного просить розірвати шлюб між нею та [PERSON] . На примирення не згодна. Після розірвання шлюбу син буде проживати з нею. Спору про поділ спільного майна не має. Позивач в судове засідання не з`явилась, про дату, час та місце судового засідання повідомлялась належним чином, причини неявки суду не повідомила, заяву про відкладення судового засідання не надала. Відповідач через канцелярію суду надав заяву про розгляд справи за його відсутністю, проти задоволення позовних вимог не заперечує, висловив згоду на розірвання шлюбу. Враховуючи, що в справі є достатні матеріали про права і взаємовідносини сторін, суд розглядає справу у відсутність сторін. Фіксація судового процесу технічними засобами не здійснювалась згідно вимог ч. 2 ст. 247 ЦПК України. Суд, дослідивши матеріали справи у їх сукупності, всебічно та повно з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позовна заява, об`єктивно оцінивши докази, що мають істотне значення для її розгляду і вирішення по суті, приходить до висновку, що позовна заява підлягає задоволенню з огляду на наступне. Судом встановлено, що [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , уклали шлюб, який зареєстровано 18.10.2013 року Київським відділом державної реєстрації актів цивільного реєстраційної служби Харківського міського управління юстиції, актовий запис № 737 (свідоцтво про шлюб серії [NUMBER] ). Після одруження прізвище позивача « [PERSON] » змінено на « [PERSON] ». У шлюбі у сторін народився син - [PERSON] , [INFO] (свідоцтво про народження серії [NUMBER] ). З матеріалів справи вбачається та підтверджується наданими письмовими пояснення, що дійсно між позивачем та відповідачем сімейні відносини припиненні, подружнього господарства не ведуть, між ними немає взаєморозуміння, у зв`язку з чим збереження сім`ї не можливо, позивач висловив згоду на розірвання шлюбу. Клопотань про надання часу на примирення сторони не заявили. Відповідно до ч. 1 статті 110 Сімейного кодексу України позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. Відповідно до ч.2 статті 112 Сімейного кодексу України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлене, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Відповідно до ч.1 статті 11 Цивільного процесуального кодексу України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданими відповідно до цього кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, як беруть участь у справі. Визнання відповідачем позову не суперечить закону та не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб. Питання про розподіл судових витрат суд вирішує відповідно до вимог ст. 141 та 142 ЦПК України, а саме суд повертає позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову, решту стягує з відповідача на користь позивача. На підставі наведеного,

Outcome: approved