Jurisdiction: civil
Date: 2020-08-19 00:00:00

Позивач звернулась до суду з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання дружини до досягнення дитиною трьох років. В обґрунтування заявлених вимог позивач вказала, що з 10.07.2018 року вона перебувала у зареєстрованому шлюбі з відповідачем. 18.05.2020 шлюбні відносини розірвано заочним рішенням Червонозаводського районного суду м.Харкова. Від цього шлюбу сторони мають малолітню дитину [PERSON] , [INFO] . На теперішній час сторони разом не проживають, шлюбні стосунки не підтримують, дитина знаходиться на утриманні позивача, яка не працює, оскільки перебуває у відпустці по догляду за дитиною, а тому потребує коштів на своє утримання, а батько дитини матеріальної допомоги на утримання сина не надає. Позивач просить стягнути з відповідача аліменти на її утримання в розмірі 2000 грн. щомісячно, але не менше 50% прожиткових мінімумів на працездатну особу. Ухвалою Червонозаводського районного суду м. Харкова від 24.07.2019 року провадження у вищевказаній цивільній справі відкрито та розгляд справи призначено в порядку спрощеного позовного провадження з викликом сторін. В судове засідання позивач надала заяву про розгляд справи за її відсутності, позовні вимоги підтримала у повному обсязі та просила задовольнити. Відповідач в судове засідання не з`явився, надав суду заяву про розгляд справи за його участі. Також, відповідачем надано відзив на позовну заяву, відповідно до якого останній позовні вимоги не визнає та просить відмовити в повному обсязі. Також, зазначив, що на теперішній час є безробітнім, стабільного доходу не отримує, фізичною особою-підприємцем не є, підприємницьку діяльність не здійснює, в трудових відносин з будь-яким суб`єктом господарювання не перебуває. У зв`язку з неявкою в судове засідання всіх учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу, у відповідності до положень ч. 2 ст. 247 ЦПК України, судом не здійснювалося. Суд, дослідивши матеріали справи, приходить до наступного. Сторони по справі [PERSON] та [PERSON] знаходилися в зареєстрованому шлюбі з 10.07.2018 року, який розірвано заочним рішенням Червонозаводського районного суду м.Харкова від 18.05.2020 року. Від шлюбу сторони мають малолітнього сина [PERSON] , [INFO] , що підтверджується копією свідоцтва про народження серія [NUMBER] . Згідно даних свідоцтва про народження батьком дитини є відповідач по справі [PERSON] (а.с.9). Згідно довідки про реєстрацію місця проживання особи від 27.11.2018 року за №03-27317-2018 позивач зареєстрована за адресою: [ADDRESS] та проживає разом з сином за вказаною адресою. У судовому засіданні встановлено, що у зв`язку з доглядом за дитиною, якій менше трьох років, позивачка не має змоги працювати і утримувати себе та малолітню дитину. Відповідач добровільно матеріальної допомоги не надає. Особливим видом права подружжя на утримання є право дружини на утримання під час вагітності та у разі проживання з нею дитини. Його особливість полягає у строковості дії. Та незалежності надання утримання від доходу дружини. Частиною 2 статті 84 Сімейного кодексу України передбачено, що дружина, з якою проживає дитина, має право на утримання від чоловіка - батька дитини, до досягнення дитиною трьох років. Відповідно до ч. 4, 6 статті 84 Сімейного кодексу України, право на утримання вагітна дружина, а також дружина, з якою проживає дитина, має незалежно від того, чи вона працює, та незалежно від її матеріального становища, за умови, що чоловік може надавати матеріальну допомогу. Таким чином, передбачене законом право жінки на її утримання чоловіком, який є батьком дитини, проте з яким вони разом не проживають, виникає за наявності в сукупності юридичних фактів: походження дитини від чоловіка; проживання дитини, яка не досягла трьох років з матір`ю та здатність чоловіка надавати матеріальну допомогу. При цьому матеріальне становище дружини не враховується. Відповідно до ч.1 ст.80 СК України, аліменти присуджуються одному із подружжя у частці від заробітку (доходу) другого з подружжя або у твердій грошовій сумі. Визначаючи розмір аліментів на утримання дружини, суд виходить з того, що відповідач є працездатною людиною молодого віку і, враховуючи відсутність у позивача самостійного доходу, чоловік має компенсувати втрату можливості повноцінно себе реалізувати у громадському житті та надавати визначену законодавством допомогу дружині. Згідно зі ст. 182 Сімейного кодексу України, при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 4) інші обставини, що мають істотне значення. Суд враховує, що з відповідача на користь позивача стягнуті аліменти в розмірі 2000 грн. щомісяця на утримання сина, згідно рішення Червонозаводського районного суду м. Харкова від 20 серпня 2020 року. З урахуванням встановлених судом обставин, суд дійшов висновку, що позивач, проживаючи разом із своїм малолітнім сином [PERSON] , [INFO] , має право на утримання від відповідача до досягнення сина трьох років. З огляду на викладене, виходячи з принципу розумності та справедливості, а також того факту, що відповідач є працездатним, доказів на підтвердження того, що він має інших осіб на утриманні, ним не надано, та враховуючи потреби дружини, можливості відповідача, суд приходить до висновку, що позовні вимоги в частині стягнення з відповідача на користь позивача аліментів у розмірі 2 000,00 грн. щомісячно підлягають частковому задоволенню та стягує з [PERSON] на утримання дружини [PERSON] аліменти у розмірі 1000 (одна тисяча) гривень щомісячно, починаючи з 05 травня 2020 року і до досягнення дитиною трьох років. Враховуючи наведене позовні вимоги підлягають частковому задоволенню. Питання про розподіл судових витрат суд вирішує відповідно до вимог ст.141 ЦПК України. Згідно пункту 1 частини 1 статті 430 ЦПК України слід допустити негайне виконання судового рішення у межах платежу за один місяць. На підставі викладеного,

Outcome: partial