Jurisdiction: civil
Date: 2019-12-11 00:00:00

Позивач звернулась до суду з позовом до відповідача про розірвання шлюбу. Позов мотивує тим, що 06.10.2011 року між нею та відповідачем укладено шлюб, який зареєстрований відділом державної реєстрації актів цивільного стану по м. Дрогобичу Дрогобицького міськрайонного управління юстиції Львівської області, актовий запис № 486. Від даного шлюбу у них народився син [PERSON] , [INFO] . Спільне життя з відповідачем не склалось. Спочатку подружнього життя у них були теплі та дружні відносини, кохали один одного. З народженням сина стосунки погіршились. Відповідач став зловживати спиртними напоями, перестав цікавитись життям сина. Усунувся від його виховання. Неодноразово припиняли шлюбні стосунки та проживали окремо, але згодом знову пробували відновити відносини. Останній раз помирились і проживали спільно у будинку її батьків, але на початку жовтня 2019 року у них знову виник конфлікт, до вирішення якого були залучені працівники правоохоронних органів. Відповідно, вирішила остаточно розірвати шлюбу, так як подальше спільне життя суперечить її інтересам та інтересам сина. Дитина постійно є свідком сварок та скандалів, в основному бачить батька у нетверезому стані. Відповідач сімейні кошти витрачає на свої розваги. Спроби зберегти сім`ю не дали позитивних результатів. Спільного господарства не ведуть, шлюбних відносин не підтримують, втратила до відповідача почуття любові та поваги. У судовому засіданні позивач підтримала позовні вимоги з підстав, викладених у позовній заяві. Просить задоволити позовні вимоги. На примирення категорично не погодилась. Відповідач у судовому засіданні визнав позовні вимоги. Не заперечив щодо задоволення позову. Вислухавши пояснення сторін, дослідивши письмові докази, суд вважає, що позов слід задоволити з наступних підстав. Як вбачається зі свідоцтва про одруження серії [NUMBER] , [PERSON] уклав шлюб з [PERSON] , який зареєстрований відділом державної реєстрації актів цивільного стану по м. Дрогобичу Дрогобицького міськрайонного управління юстиції Львівської області, актовий запис № 486. Після реєстрації шлюбу прізвище дружини визначено як « [PERSON] ». З копії свідоцтва про народження серії [NUMBER] вбачається, що [PERSON] народився [INFO] . Його батьками є [PERSON] та [PERSON] . Відповідно до ст. 16 Загальної декларації прав людини від 10 грудня 1948 року чоловіки і жінки користуються однаковими правами щодо одруження під час шлюбу та під час його розірвання. У відповідності до вимог ч.1 ст.110 СК України позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. Позивач скористався даним правом та звернувся до суду з цим позовом, наполягає на розірванні шлюбу. Відповідно до п.10 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб,розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя» проголошена Конституцією України охорона сім`ї державою полягає, зокрема, в тому, що шлюб може бути розірвано в судовому порядку лише за умови, якщо встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечитиме інтересам одного з них чи інтересам їх дітей. У статті 112 СК України регламентовано, що суд з`ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини - інваліда та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Відтак, перевіривши матеріали справи, беручи до уваги, що сторони протягом тривалого часу не підтримують подружніх відносин, проживають окремо, їхній шлюб існує формально, примирення між ними неможливе, подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить їх інтересам, суд дійшов висновку, що є всі підстави для розірвання шлюбу. Відповідно до п. 6 ст. 264 ЦПК України під час ухвалення рішення суд вирішує питання як слід розподілити між сторонами судові витрати, а тому згідно з вимогами ст. 141 ЦПК України з відповідача слід стягнути 768,40 грн. судового збору в користь позивача.

Outcome: approved