Jurisdiction: civil
Date: 2019-11-06 00:00:00

Позивач, звернувшись з позовом до суду, просить суд, розірвати шлюб, укладений між нею та [PERSON] 08 квітня 2005 року та стягнути з [PERSON] на її користь аліменти на утримання дітей, в розмірі 1500 грн, щомісяця на кожну дитину, починаючи з дня пред`явлення позову і до досягнення дітьми повноліття. Позивач в обґрунтування позовних вимог, як на підставу розірвання шлюбу, посилається на те, що спільне сімейне життя з відповідачем не склалося, оскільки з часом вони втратили взаємоповагу та довіру один до одного, перестали підтримувати подружні стосунки, не ведуть спільного господарства. Таке становище стало суперечити її особистим інтересам. За таких обставин вважає неможливим подальше перебування з відповідачем у шлюбі. Від шлюбу мають спільних неповнолітніх дітей: [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] . Відповідач добровільно матеріальної допомоги на утримання дітей не надає. Діти проживають разом з нею, та знаходяться на повному її утриманні. Просить суд позов задоволити. Позивач надала через канцелярію суду заяву вх. № 57471/19 від 07.11.2019 року, в якій просить позов задоволити, справу розглянути в її відсутність, на підставі наявних доказів у справі. Ухвалою Рівненського міського суду від 19 серпня 2019 року по справі відкрито загальне позовне провадження та справу призначено до підготовчого засідання. Відповідач у встановлені судом строки надав відзив на позов, з якого вбачається, що він згоден з позовними вимогами позивачки щодо розірвання шлюбу та стягнення аліментів саме в такому розмірі, як того просить позивачка. Одночасно з відзивом відповідач надав суду заяву про розгляд справи у його відсутність. Вивчивши матеріали справи, суд дійшов висновку, що позовна заява обґрунтована та підлягає задоволенню. Судом встановлено, що 08 квітня 2005 року між сторонами було зареєстровано шлюб відділом реєстрації актів цивільного стану Рівненського міського управління юстиції, що стверджується свідоцтвом про одруження серії [NUMBER] , актовий запис № 351 (а.с.3). Згідно з ч.3 ст.105 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до ст.110 СК України. Стаття 112 СК України передбачає, що суд з`ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя та постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Відповідно до ч.1 ст.24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Зважаючи на те, що сторони не мають наміру на збереження шлюбу, мають стійке волевиявлення до розірвання шлюбу, їх шлюб втратив ознаки сім`ї, тому суд дійшов до переконання, що збереження шлюбу буде суперечити інтересам сторін та їх дітям, тому вважає, що позов у цій частині підлягає до задоволення. Відповідно до ч. 2 ст. 114 СК України у разі розірвання шлюбу судом, шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу. Суд вважає за необхідне роз`яснити, що згідно абзацу 2 ч. 3 ст. 115 СК України документом, що засвідчує факт розірвання шлюбу судом, є рішення суду про розірвання шлюбу, яке набрало законної сили. Вирішуючи вимоги про присудження аліментів із відповідача на користь позивача на утримання їх спільних дітей, суд виходить з такого. Від шлюбу сторони мають двох неповнолітніх дітей: [PERSON] , [INFO] , що стверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] (а.с. 5) та [PERSON] , [INFO] , що стверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] (а.с. 6). Згідно вимог ст. 157 СК України питання виховання дитини вирішується батьками спільно. Відповідно до статті 180 Сімейного кодексу України (далі - СК України) батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно з частиною другою статті 181 СК України за домовленістю між батьками дитини той із них, хто проживає окремо від дитини, може брати участь в її утриманні у грошовій і (або) натуральній формі. Частиною третьою статті 181 СК України передбачено можливість стягнення за рішенням суду коштів на утримання дитини (аліментів). Враховуючи те, що домовленість між позивачем та відповідачем про сплату аліментів на утримання їх дітей відсутня, суд приходить до висновку, що з відповідача на користь позивача необхідно стягнути аліменти на утримання їх дітей. Згідно з частиною третьою статті 181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Відповідно до частини першої статті 182 СК України при визначенні розміру аліментів, суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення. Відповідно до статті 27 Конвенції про права дитини від 20 листопада 1989 року, діючої на Україні з 27 вересня 1991 року «держави-учасники визнають право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батько (-ки) несуть основну відповідальність за забезпечення умов життя, необхідних для розвитку дитини, в межах своїх здібностей і фінансових можливостей». Положеннями ст. 7 Закону України «Про державний бюджет України на 2019 рік», встановлено те, що в 2019 році прожитковий мінімум для дітей віком від 6 до 18 років: з 1 січня 2019 року - 2027 гривень, з 1 липня - 2118 гривень, з 1 грудня - 2218 гривень. Відповідно до ч.2 ст. 182 Сімейного кодексу України розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Так, суд, вирішуючи спір, враховує обставини про вимоги закону про мінімальний розмір аліментів на одну дитину, який не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Вирішуючи питання про спосіб стягнення та розмір аліментів, які мають бути стягнуті в даному випадку з відповідача на користь позивача, суд враховує позицію позивача щодо способу стягнення аліментів, визнання відповідачем розміру та способу стягнення аліментів, запропонованих позивачем, що слідує з відзиву відповідача, також суд враховує прожитковий мінімум для дітей відповідно віку, який має забезпечуватись насамперед батьками, рівного обов`язку батька та матері по утриманню дітей. За таких обставин суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь позивача на утримання їх неповнолітніх дітей аліменти у розмірі по 1500 грн, щомісячно на кожну дитину, що буде законним та справедливим і відповідатиме інтересам сторін, а що саме головне - дітям, оскільки належне утримання дітей є обов`язком не тільки матері, але й батька. При цьому, інтереси дітей при визначенні розміру аліментів є більш важливими за інші обставини, тому що виплата аліментів призначена саме для дітей, а не для матері. На підставі частини першої статті 191 СК України, стягнення аліментів необхідно присудити від дня пред`явлення позову, тобто з 24 липня 2019 року. Відповідно до ст.180, 191 СК України аліменти за рішенням суду присуджуються від дня пред`явлення позову і до досягнення дитиною повноліття. З огляду на викладене, суд задовольняє позов у цій частині також у повному обсязі. Суд вважає за необхідне допустити рішення суду в частині стягнення аліментів на утримання дитини до негайного виконання за один місяць. Відповідно до ст. 141 ЦПК України судовий збір за вимогу про стягнення аліментів у розмірі 768,40 грн. підлягає стягненню з відповідача до державного бюджету України.

Outcome: approved