Jurisdiction: civil
Date: 2014-03-31 00:00:00

Позивач звернулась до суду з позовом, в якому просить стягнути з відповідача заборгованість по депозитному договору «Різдвяний» №02/86856 від 25.12.2013 року в розмірі 16 000 гривень, нараховані відсотки в розмірі 960,00 гривень та судові витрати. В обґрунтування своїх позовних вимог посилалась на наступне. 25.12.2013 року між позивачем та відповідачем був укладений договір банківського вкладу «Різдвяний» № 02/86856, згідно якого відповідач прийняв від позивача кошти на рахунок №2630950286856 в сумі 16 000 грн. у формі депозиту на строк зберігання 30 днів з 25.12.2013 року по 23.01.2014р. та зобов`язується виплачувати вклад та нараховані проценти на умовах та в порядку, визначених договором. Повернення вкладу 23.01.2014 року шляхом видачі готівки або за заявою позивача в безготівковій формі. 23.01.2014 року позивач звернулась до відповідача з вимогою повернути кошти у зв`язку з закінченням дії договору. Але, позивачу було відмовлено, тому позивач був змушений звернутись до суду. Позивач в судове засідання не з'явилась, надала до суду заяву про розгляд справи у свою відсутність, позов підтримала в повному обсязі, просила задовольнити та винести заочне рішення. Представник відповідача в судове засідання не з'явився, про час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, що підтверджується повідомленням про вручення поштового відправлення, яке міститься в матеріалах справи, про причини неявки в судове засідання не повідомив. Надав до суду клопотання про перенесення розгляду справи до 13.06.2014 року. Але, надана заява розцінюється судом як затягування розгляду справи. Враховуючи, що причина неявки відповідача є неповажною, у справі є наявні дані про права та взаємовідносини сторін, суд вважає можливим розглянути справу у відсутності відповідача згідно ст.169 п. 4 ЦПК України. Зі згоди представника позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України. Суд дослідивши матеріали справи та об'єктивно оцінивши докази, які містяться в справі, приходить до наступного. Судом встановлені такі факти та відповідні їм правовідносини. Відповідно до ст. 11 ЦПК України, суд розглядає справу в межах позовних вимог та на підставі доказів, наданих сторонами. Судом встановлено, що 25. 12. 2013 року між позивачем та відповідачем був укладений договір банківського вкладу «Різдвяний» № 02/86856 з виплатою процентів на дату повернення вкладу. (а.с.6). Відповідно до умов вказаного договору, позивач передав відповідачу кошти на вкладний рахунок №2630950286856 в сумі 16 000 грн. у формі депозиту на строк зберігання 30 днів з 25.12.2013 року по 23.01.2014р. та зобов`язується виплачувати вклад та нараховані проценти на умовах та в порядку, визначених договором. Повернення вкладу 23.01.2014 року шляхом видачі готівки або за заявою позивача в безготівковій формі зі сплатою 24 % річних. При нарахуванні процентів застосовується метод визначення кількості днів ( фактична кількість днів у місяці та році). Вбачається, що в той самий день позивачем було передано банку кошти в розмірі 16 000 гривень, що підтверджується квитанцією № 257КП2731 від 25.12.2013 року. (а.с.5). Відповідно до ч.1 ст. 1058 ЦК України, за договором банківського вкладу (депозиту) одна сторона (банк), що прийняла від другої сторони (вкладника) або для неї грошову суму (вклад), що надійшла, зобов'язується виплачувати вкладникові таку суму та проценти на неї або дохід в іншій формі на умовах та в порядку, встановлених договором. Частинами 1, 2 ст. 1060 ЦК України передбачено, що договір банківського вкладу укладається на умовах видачі вкладу на першу вимогу (вклад на вимогу) або на умовах повернення вкладу зі спливом встановленого договором строку (строковий вклад). Договором може бути передбачено внесення грошової суми на інших умовах її повернення. За договором банківського вкладу незалежно від його виду банк зобов'язаний видати вклад або його частину на першу вимогу вкладника, крім випадків, зроблених юридичними особами на інших умовах повернення, які встановлені договором. 27.01.2014 р. та 18.02.2014р. позивач звернулась з заявами до відповідача про повернення їй банківського вкладу в розмірі 16 000 грн. та нарахованих відсотків. (а.с. 7-8). Відповідно до ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. З урахуванням наведеного, зважаючи на те, що у встановлений в договорі строк, відповідач суму вкладу та відсотки позивачу не повернув, суд вважає вимоги позивача обґрунтованими та доведеними, а тому приходить до висновку про задоволення позову та стягнути з відповідача на користь позивача суму банківського вкладу в розмірі 16 000 гривень та відсотків в розмірі 960, 00 гривень за період з 25.12.2013 року по 01.04.2014 року відповідно до умов договору, а всього 16 960,00 гривень. У відповідності до ст. 88 ЦПК України суд стягує з відповідача на користь позивача судові витрати. На підставі викладеного та

Outcome: approved