Jurisdiction: civil
Date: 2018-10-21 00:00:00

Позивач звернулась до суду з даним позовом до відповідача, зазначивши, що позивач вселилась у кімнату гуртожитку [ADDRESS] разом із своєю родиною на підставі ордеру на житлову площу у гуртожитку № 25 від 11.11.1986 р. на момент вселення до гуртожитку. Родина складалась із чоловіка (відповідача по справі) та доньки - [PERSON]. На даний момент шлюб з відповідачем залишається зареєстрованим, проте шлюбні відносини сторонами фактично припинились майже 20 років тому. Відповідно до довідки про склад родини № 2063 від 04.06.2018 року відповідач залишається зареєстрованим за адресою [ADDRESS]. Відповідач не проживає за місцем своєї реєстрації з 2000 року і по теперішній час, тобто вже понад 18 років. Також особистих речей відповідача у спірному приміщенні немає, свої обов'язки щодо утримання жилого приміщення та сплати комунальних платежів він не виконує. Просила суд визнати выдповыдача таким, що втратив право користування жилим приміщенням, яке розташоване за адресою: [ADDRESS]. Позивач в судове засідання не з'явилась позовні вимоги підтримала, просила суд їх задовольнити та слухати справу у її відсутність про, що надала письмову заяву. Відповідач до судового засідання не з'явився, про дату та час слухання справи повідомлений належним чином, отже зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи. Представник третьої особи в судове засідання не з'явився, про дату та час слухання справи повідомлений належним чином. Суд, дослідивши докази в їх сукупності, вважає, позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що позивач вселилась у кімнату гуртожитку [ADDRESS] разом із своєю родиною на підставі ордеру на житлову площу у гуртожитку № 25 від 11.11.1986 р. На момент вселення до гуртожитку родина складалась із чоловіка (відповідача по справі) та доньки - [PERSON]. На даний момент шлюбні відносини між сторонами фактично припинились майже 20 років тому. Відповідно до довідки про склад родини № 2063 від 04.06.2018 року відповідач залишається зареєстрованим за адресою [ADDRESS]. Факт непроживання відповідача в спірному житловому приміщенні підтверджується актом про непроживання відповідача від 13 березня 2018 року, 16 травня 2018 року, 14 червня 2018 року. Особистих речей відповідача у спірному приміщенні немає, свої обов'язки щодо утримання жилого приміщення та сплати комунальних платежів він не виконує. Позивач не перешкоджала відповідачу проживати в спірній квартирі, він залишив її добровільно, доказів протилежного суду не надано. Згідно зі ст.71 Житлового кодексу України при тимчасовій відсутності наймача або членів його сім'ї за ними зберігається жиле приміщення протягом шести місяців. Якщо наймач або члени його сім'ї були відсутні з поважних причин понад шести місяців, цей строк за заявою відсутнього може бути продовжено наймодавцем, а в разі спору - судом. Відповідно до ст. 72 Житлового кодексу України визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням внаслідок відсутності цієї особи понад встановлені строки, проводиться в судовому порядку. Відповідно до п. 18 Примірного положення про гуртожитки, робітники, службовці, студенти, учні, інші громадяни, які проживають у гуртожитку, зокрема зобов'язані: використовувати надану жилу площу відповідно до її призначення, забезпечувати схоронність приміщень, обладнання й інвентарю; зберігати чистоту й порядок у жилих приміщеннях, своєчасно вносити плату за користування жилою площею і за комунальні послуги. Примірне положення про гуртожитки не передбачає збереження площі у гуртожитках за відсутніми мешканцями. Статтями 29, 310 Цивільного кодексу України визначено, що місцем проживання фізичної особи є житловий будинок, квартира, інше приміщення, придатне для проживання в ньому (гуртожиток, готель тощо) у відповідному населеному пункті, в якому фізична особа проживає постійно, переважно або тимчасово. Фізична особа може мати кілька місць проживання, а також має право на вільний вибір місця проживання та його зміну, крім випадків, встановлених законом. Положення ст.7 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» передбачає, що зняття з реєстрації місця проживання може бути здійснено на підставі рішення суду виключно про: позбавлення права власності на житлове приміщення; позбавлення права користування житловим приміщенням; про виселення; про визнання особи безвісно відсутньою; оголошення особи померлою. У відповідності до п.10 Постанови Пленуму Верховного суду України № 2 від 12 квітня 1985 року «Про деякі питання, що виникли в практиці застосування судами Житлового кодексу України», у справах про визнання наймача або члена його сім'ї таким, що втратив право користування жилим приміщенням (ст.71 ЖК), необхідно з'ясовувати причини відсутності відповідача понад встановлені строки. В разі їх поважності (перебування відрядженні, у осіб, які потребують догляду, внаслідок неправомірної поведінки інших членів сім'ї тощо) суд може продовжити пропущений строк. Оцінивши зібрані у справі докази і з'ясувавши обставини спору, суд вважає, що відповідач [PERSON] без поважних причин не проживає в спірному житловому приміщенні більше шести місяців. Поважних причин, передбаченихст.71 Житлового кодексу України, при яких житлове приміщення зберігається за тимчасово відсутнім наймачем або членами його сім'ї понад шість місяців, судом не встановлено. У зв'язку з цим, оскільки відповідач в спірній кімнаті не проживає більше шести місяців без поважних причин, його слід визнати таким, що втратив право користування жилим приміщенням в кімнаті [ADDRESS]. Згідно зі ст. 141 ЦПК України з відповідачаслід стягнути на користь позивача судовий збір в сумі 704,80 грн.

Outcome: approved