Jurisdiction: civil
Date: 2018-04-22 00:00:00

Позивач звернулась до суду з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів, мотивуючи тим, що 17.07.2010 року між нею та відповідачем зареєстровано шлюб, від якого у них народилося двоє дітей : [PERSON],14.01.2011року народження, та [PERSON], [INFO], які на даний час проживають з позивачем . Відповідач допомогу на утримання неповнолітніх дітей добровільно не надає, і всі витрати по утриманню синів позивачка несе одна. Відповідач є здоровою, працездатною та матеріально забезпеченою людиною, має змогу надавати фінансову допомогу на утримання дітей . Враховуючи вищенаведене, просила суд стягувати з відповідача на її користь аліменти на утримання дітей в твердій грошовій сумі у розмірі 3000,00 грн. щомісячно, але не менше 50 % від прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, до досягнення ним повноліття . Розгляд справи здійснюється\~\~в порядку спрощеного позовного провадження, з повідомленням сторін, за наявними у справі матеріалами та\~без фіксування судового засідання технічними засобами, відповідно до ч. 2ст.\~247\~, ч. 2 ст.\~279 ЦПК України. Від позивачки надійшла заява про розгляд справи в її відсутності, позовні вимоги підтримує повністю, просить задоволити, у разі неявки у судове засідання відповідача , не заперечує проти заочного розгляду справи. Відповідач у судове засідання не з»явився, однак згідно телефонограми, позовні вимоги не визнав , не згідний сплачувати аліменти на утримання дітей , в задоволенні позову просив відмовити. Дослідивши матеріали справи, судом встановлено наступне. Згідно ч.1ст.4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Статтею ч.1ст.5 ЦПК України визначено, що здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом. Відповідно до ч.1ст.13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Відповідно до ст.81 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Судом встановлено, сторони перебувають в зареєстрованому шлюбу з 17.07.2010 року , що стверджується копією свідоцтва про шлюб(а.с.2) та є батьками неповнолітніх [PERSON],14.01.2011року народження та [PERSON], [INFO],що підтверджується копіями свідоцтв про народження (а.с.3,4). Неповнолітні діти [PERSON],14.01.2011року народження та [PERSON], [INFO] проживають з позивачем [PERSON], що підтверджується довідкою про склад сім'ї № 6176 від 02.04.2018 року, виданою ЦНАП виконавчого комітету Калуської міської ради.(а.с.5). Положеннями\~ст. 180 Сімейного кодексу України\~визначено, що батьки зобов'язані утримувати своїх неповнолітніх дітей до досягнення ними повноліття. Відповідно до ст.\~1,\~2 Закону України «Про охорону дитинства»\~батьки зобов'язані забезпечити дітям умови для достатнього фізичного, духовного та культурного розвитку. В силу дії ч. 3\~ст. 181 Сімейного кодексу України\~за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. За приписами ч. 2\~ст. 182 цього кодексу\~мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, за винятком випадків, передбачених\~статтею 184 цього Кодексу. Відповідно до частин 1, 2 статті 27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована\~постановою Верховної Ради України № 789-ХІІ від 27 лютого 1991 року\~та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. За правилами\~ст. 182 Сімейного кодексу України\~при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров'я та матеріальне становище дитини; стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. Визначаючи розмір аліментів, які підлягають стягненню з відповідача в користь позивачки на утримання дітей , суд враховує вік дітей , стан їх здоров'я, положення ЗУ «Про державний бюджет України на 2018 рік», а також те, що відповідач є фізично здоровим, працездатним та в змозі виконувати обов»язок по утриманню дітей та сплачувати аліменти, які б забезпечували необхідний життєвий процес та розвиток дітей, однак позивач не довела, що за своїм матеріальним становищем відповідач здатний сплачувати аліменти у визначеному позивачкою розмірі , а тому суд не вбачає підстав для стягнення з відповідача аліментів у розмірі 3000 гривень щомісячно на утримання дітей та приходить до висновку, що позов слід задоволити частково , стягувати з відповідача на користь позивача аліменти на утримання неповнолітніх дітей в розмірі по 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку,на кожну дитину, щомісячно, починаючи з дня предявлення позову та до досягнення дитиною повноліття. При цьому, суд вважає за необхідне роз'яснити учасникам процесу, що відповідно до\~ст.192 СК України\~розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров'я когось із них. У відповідності ст.141 ЦПК судові витрати покласти на відповідача. В задоволенні решти позову відмовити. На підставі вищенаведеного, відповідно до ст.ст.\~180,\~181,\~182,\~183,\~191 Сімейного кодексу України, ст.\~1,\~2 Закону України «Про охорону дитинства»,\~ст. 7 Закону України «Про державний бюджет України на 2018 рік», п. 17\~постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ відносно батьківства, материнства і стягнення аліментів», ст.\~4,\~5,\~12,\~13,\~81,\~82 Цивільного процесуального кодексу України,

Outcome: partial