Jurisdiction: civil
Date: 2015-08-10 00:00:00

Позивач звернулась до суду з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів, посилаючись на те, що від сумісного життя з відповідачем вони мають неповнолітнього сина 2010 року народження, який постійно мешкає з нею, відповідач матеріальної допомоги на його утримання не надає. Просила стягнути на її користь аліменти на утримання неповнолітньої дитини у розмірі ? частини доходів щомісяця. Рішенням Краматорського міського суду Донецької області від 08 липня 2015 року позовні вимоги задоволено. З [PERSON] на користь позивача стягнуто аліменти на утримання неповнолітнього сина - [PERSON], [INFO] у розмірі 1/4 частка з усіх видів його заробітку (доходу), але не менш 30% від прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, щомісяця починаючи з 12 травня 2015 року до досягнення дитиною повноліття. Розподілені судові витрати. Не погодившись з рішенням суду, відповідач надав апеляційну скаргу, в якій просить рішення суду скасувати та ухвалити нове, яким задовольнити позовні вимоги частково та стягнути з нього аліменти у розмірі 1/6 частини доходу. В обґрунтування апеляційної скарги посилається на порушення судом норм матеріального та процесуального права, зокрема зазначає, що суд не в повному обсязі врахував його матеріальне становище та наявність у нього інших утриманців. Відповідач у судовому засіданні апеляційного суду доводи апеляційної скарги підтримав та просив суд її задовольнити. Позивачка у судове засідання апеляційного суду не з'явилась, про час та місце розгляду справи повідомлена належним чином. Відповідно до ч. 2 ст. 305 ЦПК України неявка сторін або інших осіб, які беруть участь у справі, належним чином повідомлених про час та місце розгляду справи, не перешкоджає розглядові справи. Заслухавши доповідь судді, пояснення сторони дослідивши матеріали справи та перевіривши доводи апеляційної скарги, апеляційний суд приходить до висновку, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню, а рішення зміні з наступних підстав. Згідно ст. 309 ч.1 ЦПК України, підставою для скасування рішення суду першої інстанції і ухвалення нового або зміни рішення є невідповідність висновків суду обставинам справи, порушення або неправильне застосування норм матеріального або процесуального права. Відповідно до ст..180 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Статтею 182 СК України визначено обставини які підлягають врахуванню при визначенні розміру аліментів. Суд першої інстанції, задовольняючи позовні вимоги про стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини виходив з того, що сторони мають спільну неповнолітню дитину - [PERSON], [INFO], яка на час розгляду справи у суді мешкає разом з матір'ю і на підставі ст.. 180 СК України дійшов обґрунтованого висновку щодо стягнення на користь позивачки аліментів на утримання дитини. Між тим з висновком суду щодо визначення розміру аліментів в розмірі ? частки доходів відповідача, не можна погодитися, оскільки він не відповідає обставинам справи. Відповідно до ст.ст. 182 СК України при визначені розміру аліментів суд повинен враховувати наявність у платника аліментів інших утриманців, його матеріальне становище та інші обставини, що мають значення по справі. З роз'яснень постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» убачається, що вирішуючи питання щодо розміру аліментів, суд повинен ураховувати: стан здоров'я, матеріальне становище дитини і платника аліментів; наявність в останнього інших неповнолітніх дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, повнолітніх дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. З матеріалів справи убачається, що згідно виконавчого листа по справі № 0527/3697/2012 від 19.06.2012 виданого Костянтинівським міськрайонним судом Донецької області, з відповідача на користь [PERSON] стягуються аліменти на утримання доньки Наталії у розмірі 1/6 частина від його доходів щомісячно. Тобто у відповідача наявні інші утриманці проте, ухвалюючи рішення про стягнення аліментів на користь позивачки у розмірі ? частини від доходів відповідача суд не врахував зазначені обставини. Відповідно до ст. 10 ЦПК України одним із принципів цивільного судочинства є змагальність сторін. У ч. 4 ст. 10 ЦПК вказано, що суд сприяє всебічному і повному з'ясуванню обставин справи: роз'яснює особам, які беруть участь у справі, їх права та обов'язки, попереджає про наслідки вчинення або не вчинення процесуальних дій і сприяє здійсненню їхніх прав у випадках, встановлених ЦПК України. Однак суд першої інстанції вказаних вимог не дотримався та зробив свій висновок, не вчинивши необхідних процесуальних дій, не з'ясувавши належним чином усіх обставин, які мають значення по справі. Враховуючи викладене, на підставі ст. 309 ЦПК України апеляційний суд вважає, що рішення суду в частині стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини у розмірі ? частини від доходів відповідача, підлягає зміненню, а саме стягненню з відповідача на користь [PERSON] аліментів на утримання неповнолітньої дитини в розмірі 1/5 частки доходу відповідача, але не менш 30% від прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, щомісячно, починаючи з дня подання позову та до повноліття.

Outcome: partial