Jurisdiction: civil
Date: 2019-05-02 00:00:00

Позивач звернувся із зазначеним позовом, посилаючись на те, що відповідно до кредитного договору № 140905-150005 від 05.09.2014 року [PERSON] отримав кредит в розмірі 700,00 грн. Відповідач зобов`язався повернути отримані кошти та сплатити проценти за користування кредитом в розмірі 196,00 грн., що разом складає 896,00 грн. у строк до 18.09.2014 року. Однак свої зобов`язання щодо повернення отриманих коштів та сплати процентів за користування кредитом відповідач не виконав, кошти у встановлений строк не повернув. Відповідач на зв`язок не виходить. Згідно з п.6.2. договору, у разі несвоєчасного повернення позичальником обумовленої суми кредиту, до нього застосовуються штрафні санкції у виді неустойки - пені з розрахунку 2% за кожен день прострочення платежу. В зв`язку з невиконанням відповідачем зобов`язань за договором, станом на 19.11.2018 року заборгованість відповідача становить 22218.00 грн., яка складається із заборгованості по кредиту у розмірі 700,00 грн., проценти за договором - 196,00 грн., пені у розмірі 21322,00 грн.. Позивач просить стягнути з відповідача вказану суму заборгованості та понесені судові витрати у справі в розмірі 1779,62 грн. Ухвалою Інгулецького районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області від 04 березня 2019 року відкрито провадження у справі та призначено її розгляд в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін (а.с.47). Відповідач відзив на позов не подав, будь-яких клопотань не направив. За таких обставин, суд вважав за можливе розглянути справу та ухвалити рішення на підставі наявних у справі доказів, відповідно до ч.5 статті 279 ЦПК України. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши письмові докази, суд вважає встановленими такі обставини. 05.09.2014 року [PERSON] уклав з ТОВАРИСТВОМ З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ «СЛУЖБА МИТТЄВОГО КРЕДИТУВАННЯ» кредитний договір №140905-150005 відповідно до якого позивач надав, а відповідач отримав кредит у розмірі 700,00 грн. на споживчі цілі на строк до 18.09.2014 року зі сплатою процентів в розмірі 2% за кожен день користування кредитом. Позичальник зобов`язався повернути кредит у розмірі 700,00 грн. та сплатити проценти в розмірі 196,00 грн. у дату повернення кредиту. За умовами договору повернення кредиту та сплата кредиту здійснюється разовим платежем шляхом внесення відповідної суми коштів до каси кредитодавцю або зарахування на його банківський рахунок (а.с.5-6). Згідно п.6.2 договору, за порушення строків повернення кредиту позичальник зобов`язаний сплачувати кредитодавцю неустойку у вигляді пені з розрахунку 2% від суми кредиту за кожен день прострочення платежу. Відповідач свої зобов`язання за договором не виконав. Заборгованість відповідача перед позивачем за кредитним договором станом на 19.11.2018 року складає 22218,00 грн., з яких: тіло кредиту - 700,00 грн., відсотки - 196,00 грн., пеня - 21322,00 грн. за період з 19.09.2014 року по 19.11.2018 року (а.с.10-36). Також позивач просить стягнути судові витрати в сумі 1779 грн. 62 коп. Згідно квитанції від 16.11.2018 року позивач сплатив судовий збір в розмірі 1762 грн. та 17 грн. 62 коп. - комісію банку (а.с.2). [PERSON] зареєстрований за адресою: [ADDRESS] (а.с.45). Викладеним обставинам відповідають правовідносини, що витікають із зобов`язань за кредитним договором. Згідно зі ст.ст. 525, 526 ЦК України зобов`язання повинні виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цивільного законодавства, одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається. Частина 1 ст. 611 ЦК України передбачає, що у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки встановлені договором або законом. Відповідно до ст. ст. 1049, 1054 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути кредитору грошові кошти (кредит) у строк та в порядку, що встановлені договором. В частині вимог щодо стягнення пені суд зазначає наступне. Згідно ч. 1 ст. 550 ЦК України право на неустойку виникає незалежно від наявності у кредитора збитків, завданих невиконням або неналежним виконанням зобов`язання. Згідно ч. 3 ст. 549 ЦК України пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвочасно виконано грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання. За загальним правилом період, за який нараховується пеня за прострочення виконання зобов`язання, не може перевищувати один рік, що передбачено п.1 ч. 2 ст. 258 ЦК України. При цьому, виходячи з правової природи пені, яка нараховується за кожен день прострочення, право на позов про стягнення пені за кожен окремий день виникає щодня на відповідну суму, а позовна давність за позовом про стягнення пені відповідно до ст. 253 ЦК України обчислюється по кожному дню, за який нараховується пеня, окремо, починаючи з дня, коли кредитор дізнався або повинен був дізнатися про порушення права. За змістом ч. 3 ст. 551 ЦК України суд має право, оцінивши розмір заборгованості та розмір штрафних санкцій (неустойки), зменшити її розмір у тому випадку, якщо він значно перевищує розмір збитків, та за наявності інших обставин, які мають істотне значення, тобто зменшити розмір штрафних санкцій (неустойки) через її неспівмірність із розміром основного зобов`язання. Розмір заборгованості та штрафних санкцій (розмір неустойки), їх співмірність, обставини, які дають суду право застосувати або не застосувати ч. 3 ст. 551 ЦК України, є фактичними обставинами справи, встановлення яких судом відповідно до п.п. 1, 2 ч. 1 ст. 264 ЦПК України є обов`язковою умовою при розгляді справи та ухваленні судового рішення у справі про стягнення заборгованості за кредитним договором. Частина 3 ст. 551 ЦК України з урахуванням положень ст.4 ЦК України щодо загальних засад цивільного законодавства та ч.4 ст. 12 ЦПК України щодо обов`язку суду сприяти сторонам у здійсненні їхніх прав, дає право суду зменшити розмір неустойки за умови, що він значно перевищує розмір збитків. Вимога позивача про стягнення пені в розмірі, який значно перевищує заборгованість спотворює її дійсне правове призначення, оскільки із засобу розумного стимулювання боржника виконувати основне грошове зобов`язання неустойка перетворюється на несправедливо непомірний тягар для споживача та джерело отримання невиправданих додаткових прибутків кредитором. Всудовому засіданні встановлено, що пеня нарахована в сумі 21322,00 грн. значно перевищує розмір збитків, який складає (700,00 грн. основного боргу + 196,00 грн. проценти за договором) 896,00 грн., та є такою, що не відповідає передбаченим п.6 ст. 3, ч. 3 ст. 509 та ст. 627 ЦК України засадам справедливості, добросовісності, розумності, є несправедливо непомірним тягарем для відповідача та джерелом отримання невиправданих додаткових прибутків позивачем. На підставі викладеного, суд вважає за необхідне зменшити визначений позивачем розмір пені з 21322,00 грн. до 896,00 грн. Таким чином, у зв`язку з тим, що в судовому засіданні встановлено порушення права позивача на своєчасне отримання коштів внаслідок неналежного виконання зобов`язання відповідачем, позовні вимоги підлягають частковому задоволенню. Необхідно стягнути з [PERSON] на користь позивача заборгованість за кредитним договором у розмірі 1792,00 грн., з яких: 700,00 грн.- заборгованість по кредиту; 196,00 грн.- проценти за договором; 896,00 грн.- пеня. В задоволенні іншої частини вимог щодо стягнення пені в розмірі 20426,00 грн. - необхідно відмовити. Також підлягає стягненню з відповідача на користь позивача понесені судові витрати у справі в розмірі 1779,62 грн. (1762 грн. - судовий збір, 17 грн. 62 коп. - комісія банку).

Outcome: partial