Jurisdiction: civil
Date: 2018-08-15 00:00:00

Позивач звернулась до суду з позовом, в якому просить визнати відповідача такою, що втратила право користування житловим приміщенням, що знаходиться за адресою: [ADDRESS]. В обгрунтування вимог позивач вказала, що відповідач за місцем реєстрації не проживає з листопада 2017 року, виїхала на постійне місце проживання до Російської Федерації. Оскільки відповідач участі у догляді та утриманні житла, сплаті комунальних послуг не бере, особистих речей у квартирі не має проте, не змогла знятись з реєстраційного обліку. Крім того, позивач зазначила, що має намір звернутись до органів соціального забезпечення з метою отримання субсидії на оплату комунальних послуг з утримання житлового приміщення, оскільки платежі нараховуються згідно чисельності зареєстрованих у квартирі осіб, на підставі чого, позивач змушена звернутись до суду. Від позивача надійшла заява про розгляд справи без її участі, позовні вимоги підтримала та просила задовольнити. Проти винесення заочного рішення не заперечувала. Відповідач в судове засідання не зявилась, про час та місце розгляду справи повідомлялась належним чином. Відповідач в судове засідання не зявлявся, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином про що свідчать відмітки у рекомендованому повідомленні про вручення поштового відправлення. Згідно ч. 1 ст.\~280\~ЦПК України у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання, без поважних причин або неповідомлення ним про причини неявки, не подав відзив, позивач не заперечує проти заочного вирішення справи, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів. З урахуванням наведеного, на підставі положень статей 211, 280 ЦПК України, суд вважає за можливе провести розгляд справи за відсутності сторін та ухвалити заочне рішення Дослідивши матеріали справи, судом встановлено наступне. Згідно Інформаційної довідки №130373099 з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження обєктів нерухомого майна право приватної власності на квартиру №133, що знаходиться за адресою: м. Житомир, вул. Перемоги, 54 зареєстроване за [PERSON] (а.с. 7). Зі змісту довідки ПП «КВЖРЕП №8» від 10.07.2018 року за №1019 втановлено, що за адресою: [ADDRESS] зареєстровані: позивач [PERSON], [PERSON], відповідач [PERSON], [PERSON] (а.с. 9). Відповідно до ч. 1 ст. 383 ЦК України власник житлового будинку має право використовувати помешкання для власного проживання, проживання членів своєї сім'ї, інших осіб. Згідно ст. 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном. Згідно ч. 1 ст. 405 ЦК України члени сім'ї власника житла, які проживають разом з ним, мають право на користування цим житлом відповідно до закону. Відповідно до ч. 2 статті 405 ЦК України визначено, що член сімї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сімї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом. Згідно ч. 1 ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Відповідно до частини другої статті 406 ЦК України сервітут може бути припинений за рішенням суду на вимогу власника майна за наявності обставин, які мають істотне значення. Оскільки судом встановлено, що позивач є власником квартири, і як власник цього майна надала право відповідачу користуватись ним. Відповідач спільним побутом із позивачем не пов'язана. Тому право відповідача на користування чужим майном підлягає припиненню на вимогу власника цього майна на підставі частини другої статті 406 ЦК України. Аналогічний висновок зроблений Верховним Судом України у постанові від 15 травня 2017 року в справі № 734/387/15-ц, та Верховним Судом в постанові від 21 лютого 2018 року у справі № 489/4867/16-ц, що користування чужим майном підлягає припиненню на вимогу власника цього майна відповідно до положень частини другої статті 406 ЦК України. Відповідно до ч.ч. 1-3 ст. 12 ЦПК України \~цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обовязків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. В матеріалах справи міститься копія заяви від 26.06.2018 року [PERSON], [INFO], відповідно до змісту якої відповідач надає згоду на зняття її з реєстрації (виписки) з квартири №153 в м. Житомирі, вул. Перемоги, 54, у звязку з виїздом на постійне місце проживання до Російської Федерації. Заява засвідчена приватним нотаріусом Житомирського міського нотаріального округу [PERSON] (а.с. 8). За таких\~обставин,\~суд вважає\~за можливе\~задовольнити позовні\~вимоги та\~визнати відповідача\~такою,\~ що втратила право користування житловим приміщенням. Відповідно до ст. 141 ЦПК України та беручи до уваги, що позивач звільнена від сплати судового збору на підставі Закону України «Про судовий збір», з відповідача підлягає стягненню на користь держави судовий збір у розмірі 704,80 грн.

Outcome: approved