Jurisdiction: civil
Date: 2016-05-18 00:00:00

Позивач звернулась до судуд з позовом в якому зазначила, що протягом квітня 2009 року по жовтень 2009 року підтримувала тіснеі стосунки з відповідачем, проживали разом, вели спільне господарство. В липні 2009 року позивач завагітніла та 16 квітня 2010 рпоку народила сина [PERSON]. Відповідач повідомив, що повідомив , що не хоче виховувати дитину, тому в свідоцтві про народження батько вказаний відповідно до ст. 135 СК України. Оскільки батько ухиляється від утримання дитини, хоча має таку можливість позивач просить стягувати з відповідача аліменти в розмірі 1/3 частини всіх видів доходів, але не менше 30% прожиткового мінімуму встановленого на дитину відповідного віку. Позивач подала до суду заяву, в якій просила розглядати справу без її участі, позовні вимоги підтримала в повному обсязі, просила їх задовольнити. Відповідач в судове засідання 19.05.2016 року не з'явився, хоча про час, дату та місце розгляду заяви повідомлений належним чином у відповідності до вимог ст. ст. 74-76 ЦПК України. Подав заяву про розгляд справи без його участі не заперечував проти позовних вимог. Відповідно до ч.4 ст. 174 ЦПК України, при визнанні відповідачем позову, суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Дослідивши матеріали справи суд приходить до наступного висновку. Судом встановлено, що [INFO] року [PERSON] народила [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER]. Зі змісту витягу з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про народження із зазначенням відомостей про батька вбачається, що відомості про батька [PERSON], [INFO] року внесені відповідно до ч. 1 ст. 135 Сімейного кодексу України. Відповідно до ст. 128 Сімейного кодексу України за відсутності заяви, право на подання якої встановлено ст. 126 цього Кодексу, батьківство щодо дитини може бути визнане за рішенням суду. Підставою для визнання батьківства є будь-які відомості, що засвідчують походження дитини від певної особи, зібрані відповідно до Цивільного процесуального кодексу України. Позов про визнання батьківства може бути пред'явлений матір'ю, опікуном, піклувальником дитини, особою, яка утримує та виховує дитину, а також самою дитиною, яка досягла повноліття. Позов про визнання батьківства може бути пред'явлений особою, яка вважає себе батьком дитини. Позов про визнання батьківства приймається судом, якщо запис про батька дитини у Книзі реєстрації народжень вчинено відповідно до частини першої статті 135 цього Кодексу. Законодавець встановлює перелік осіб, які вправі подати позовом про визнання батьківства. Зокрема, позов про визнання батьківства може бути пред'явлений матір'ю, опікуном, піклувальником дитини, особою, яка утримує та виховує дитину, а також самою дитиною, яка досягла повноліття. Позов про визнання батьківства може бути пред'явлений особою, яка вважає себе батьком дитини. [PERSON] визнає батьківство повністю, вважає неповнолітнього [PERSON] своєю дитиною, не заперечує щодо стягнення аліментів. Пунктом 4 постанови Пленуму Верховного Суду України від 15.05.2006 року № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» визначено, що справи про визнання батьківства суд розглядає у позовному провадженні, у таких справах позови осіб, зазначених у ч. 3 ст. 128 СК приймаються до судового розгляду, якщо, зокрема дитина народжена матір'ю, яка не перебуває у шлюбі, немає спільної заяви батьків, заяви батька або рішення суду і запис про батька дитини в Книзі реєстрації народжень учинено за прізвищем матері, а ім'я та по батькові дитини записано за вказівкою матері (ч. 1 ст. 135 СК). Згідно п.2.13.1 Правил внесення змін до актових записів цивільного стану, їх поновлення та анулювання, які затверджено наказом Міністерства юстиції України 12.01.2011 96/5 та зареєстровано в Міністерстві юстиції України 14 січня 2011 р. за N 55/18793, рішення суду про визнання батьківства (материнства), усиновлення (удочеріння), про скасування раніше винесеного рішення суду про визнання батьківства, виключення відомостей про батька (матір) дитини з актового запису про народження, скасування або визнання усиновлення (удочеріння) недійсним, про визнання шлюбу недійсним, установлення неправильності в актовому записі цивільного стану та інші, у яких зазначено про внесення конкретних змін в актові записи цивільного стану, є підставою для внесення відповідних змін до актового запису. Враховуючи те, що відповідач визнав позовні вимоги, суд приходить до висновку про визнання [PERSON] батьком [PERSON], [INFO]. Відповідно до статті 180 Сімейного кодексу України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Способи виконання батьками цього обов'язку визначаються за домовленістю між батьками. Домовленість сторін щодо виконання цього обов'язку відсутня. Право на отримання аліментів на утримання неповнолітньої дитини має той з батьків, з ким дитина проживає. Згідно з ч. 3 ст. 181 Сімейного кодексу України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Відповідно до ст. 191 Сімейного кодексу України аліменти на дитину присуджуються від дня пред'явлення позову. При визначенні розміру аліментів, судом враховано, що відповідач працездатний та здатний надавати таку допомогу, не заперечує щодо стягнення аліментів, тому суд стягує з відповідача на користь позивача аліменти в розмірі 1/3 частини всіх видів доходів, але не менше 30% прожиткового мінімуму встановленого на дитину відповідного віку, починаючи з дня подачі позову і до повнолітття дитини. Згідно норм до ст. 367 ЦПК України, суд допускає негайне виконання рішення у межах сплати платежу за один місяць. Відповідно до ч. 1 ст. 88 ЦПК України стороні на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Тому з відповідача слід стягнути на користь позивачки понесені нею судові витрати. Згідно п.3 ст. 88 ЦПК України в разі якщо позивача, на користь якого ухвалено рішення, звільнено від сплати судового збору, він стягується з відповідача в дохід держави пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог, тому суд стягує з відповідача 551,20 грн. судового збору на користь держави, з позовної вимоги про стягнення аліментів.

Outcome: approved