Jurisdiction: civil
Date: 2014-08-27 00:00:00

Позивач звернулась до Мелітопольського міськрайонного суду Запорізької області з позовом, в якому просить визнати за нею право власності на квартиру [ADDRESS], зазначивши, що після смерті її рідної тітки [PERSON], яка померла [INFO], залишилось спадкове майно - квартира [ADDRESS]. За своє життя [PERSON] залишила заповіт, згідно якого заповіла все майно її сестрі [PERSON], але вона відмовилась від своїх прав на спадщину на користь позивача. У встановлений законом строк вона звернулась до нотаріальної контори з заявою про прийняття спадщини, однак нотаріус відмовив їй у видачі свідоцтва про спадщину, в зв'язку з тим, що право власності на вказану квартиру не було зареєстровано. Позивач в судове засідання не з'явилась, від неї надійшло клопотання з проханням розглядати справу за її відсутності. Позовні вимоги підтримує в повному обсязі. Представник відповідача Мелітопольської міської ради Запорізької області в судове засідання не з'явився, від нього надійшло клопотання з проханням розглядати справу за його відсутності. Просить прийняти рішення по матеріалам справи. Третя особа - [PERSON] в судове засідання не з'явилась, від неї надійшло клопотання з проханням розглядати справу за її відсутності. З позовом згодна, не заперечує проти його задоволення. Представник третьої особи - Житлово-будівельного кооперативу № 31 «Таврія» в судове засідання не з'явився та не повідомив суд про причини неявки, про час і дату судового засідання був повідомлений належним чином, заяви про відкладення розгляду справи та про розгляд справи за його відсутності від нього не надходило, тому суд визнає його неявку неповажною та вважає можливим розглянути справу за його відсутності Відповідно до ч.2 ст. 197 ЦПК України, з урахуванням заяв сторін про слухання справи за їх відсутності та в зв'язку з неявкою представника третьої особи - Житлово-будівельного кооперативу № 31 «Таврія», фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає повному задоволенню за наступними підставами. Судом встановлено, що позивач [PERSON] є рідною племінницею [PERSON], що підтверджується відповідними копіями свідоцтв про народження, свідоцтв про укладення шлюбу /а.с.18,19,21,23-25/. [INFO] [PERSON] померла, про що свідчить свідоцтво про смерть, серія [NUMBER], актовий запис № 1960 /а.с.9/. Після смерті [PERSON] залишилось спадкове майно, яке складається з квартири [ADDRESS] /а.с.11-17/. За час свого життя 07 жовтня 1998 року [PERSON] склала заповіт, яким заповіла все своє майно, яке на день смерті буде належати їй, де б воно не знаходилось та з чого б воно не складалось, і взагалі все те, що їй буде належати на день смерті і на що вона за законом буде мати право, [PERSON], що підтверджується копією заповіту /а.с.10/. Однак, [PERSON] відмовилась від прийняття спадщини, яка залишилась після смерті [PERSON], що підтверджується заявою від 14 червня 2014 року. Відповідно до ст. 1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Згідно ч.1 ст. 1220 ЦК України спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою. Відповідно до ч.1 ст. 1222 ЦК України спадкоємцями за заповітом і за законом можуть бути фізичні особи, які є живими на час відкриття спадщини, а також особи, які були зачаті за життя спадкодавця і народженні живими після відкриття спадщини. Після смерті тітки інших спадкоємців окрім позивача немає. Згідно ст. 1265 ЦК України у п'яту чергу право на спадкування за законом мають інші родичі спадкодавця до шостого ступені споріднення включно, причому родичі ближчого ступеня споріднення усувають від прав спадкування родичів подальшого ступеня споріднення. Таким чином, позивач є спадкоємцем п'ятої черги після смерті тітки [PERSON], яка померла [INFO]. Однак в зв'язку з тим, що право власності на вищевказану квартиру не було зареєстровано позивач не може отримати свідоцтво про право на спадщину за законом. 31 липня 1973 року [PERSON] отримала ордер на квартиру [ADDRESS] в ЖБК № 31 /а.с.11/. Відповідно до реєстраційного посвідчення за реєстровим № 50 від 07 травня 1993 року за [PERSON] була зареєстрована квартира [ADDRESS] на праві особистої власності на підставі довідки ЖБК-31 від 09 березня 1993 року № 493 /а.с.12,13/ та 20 березня 1993 року виготовлено технічний паспорт /а.с.14,15/. Згідно з ч. 1, 2 ст. 1299 ЦК України, якщо у складі спадщини, яку прийняв спадкоємець, є нерухоме майно, спадкоємець зобов'язаний зареєструвати право на спадщину в органах, які здійснюють державну реєстрацію нерухомого майна. Право власності на нерухоме майно виникає у спадкоємця з моменту державної реєстрації цього майна. Відповідно до ч. 2 ст. 182 ЦК України, державна реєстрація прав на нерухомість і правочинів щодо нерухомості є публічною, здійснюється відповідним органом, який зобов'язаний надавати інформацію про реєстрацію та зареєстровані права в порядку, встановленому законом. Відповідно до ст. 19 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» однією з підстав для державної реєстрації прав власності є рішення суду, що набрало законної сили. Аналізуючи зібрані у справі докази, кожний окремо та всі в сукупності, суд вважає за можливе визнати за [PERSON] в порядку спадкування за законом після смерті [PERSON], яка померла [INFO], право власності на квартиру [ADDRESS].

Outcome: approved